title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, (kuudes jaosto), 7 päivänä maaliskuuta 1996, asiassa C-192/94 (Juzgado de Primera Instancia no 10 de Sevilla esittämä ennakkoratkaisupyyntö), El Corte Inglés SA vastaan Christina Blázquez Rivero (Täytäntöönpanemattomien direktiivien välitön oikeusvaikutus - Kulutusluottoja koskeva neuvoston direktiivi 87/102/ETY)

text:
N:o C 180/2          PFF                       Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                      22.6.96
joissa viitataan riittävän yksityiskohtaisesti artiklan 1 ja       2 ) Direktiivin 77/187/ETY 3 artiklan 1 kohdassa ei estetä
2 kohdassa mainittuihin seikkoihin.                                     sitä, että yrityksen luovutushetkellä luovuttajan palve
                                                                        luksessa ollut työntekijä vastustaa työsopimuksensa tai
                                                                        työsuhteensa siirtämistä luovutuksensaajalle. Tällai
(M EYVL N:o C 174, 25.6.1994
                                                                        sessa tilanteessa jäsenvaltioiden tehtävänä on määritellä
                                                                        luovuttajan kanssa tehdylle työsopimukselle tai työsuh
                                                                        teelle aiheutuvat seuraukset. Jos työsopimus tai
                                                                        työsuhde kuitenkin irtisanotaan työntekijän palkkata
                                                                        son muuttumisen vuoksi, direktiivin 4 artiklan 2 koh
                                                                        dassa velvoitetaan jäsenvaltiot säätämään siitä, että
                                                                        työnantajan katsotaan olevan vastuussa työsopimuksen
                                                                        tai työsuhteen päättymisestä.
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                         (kuudes jaosto ),                         (!) EYVL N:o C 233 , 20.8.1994
                 7 päivänä maaliskuuta 1996,
yhdistetyissä asioissa C-171/94 ja C-172/94 ( Cour du
travail de Bruxellesin esittämät ennakkoratkaisupyynnöt ),
Albert Merckx ja Patrick Neuhuys vastaan Ford Motors
                    Company Belgium SA (^
(Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen yrityksen tai liik
keen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä —
                                                                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
  Luovutuksen käsite — Jälleenmyyntioikeuden luovutus)                                      (kuudes jaosto),
                          ( 96/ C 180/03 )                                           7 päivänä maaliskuuta 1996,
                                                                   asiassa C-192/94 (Juzgado de Primera Instancia n° 10 de
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     Sevilla esittämä ennakkoratkaisupyyntö), El Corte Inglés SA
                                                                                vastaan Christina Blâzquez Rivero ( 1 )
                                                                   (Täytäntöönpanemattomien direktiivien välitön oikeusvai
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan              kutus — Kulutusluottoja koskeva neuvoston direktiivi
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                       87/102/ETY)
                                                                                (96!C 180/04 )
Yhdistetyissä asioissa C-171/94 ja C-172/94, jotka Cour du
travail de Bruxelles on saattanut EY :n perustamissopimuk                          (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
sen 177 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui
messa vireillä olevissa asioissa Albert Merckx ( C-171/94 ) ja     (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
Patrick Neuhuys ( C-172/94 ) vastaan Ford Motors Com                 yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
pany Belgium SA, ennakkoratkaisun työntekijöiden oikeuk
sien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka liiketoiminnan      Asiassa C-192/94, jonka Juzgado de Primera Instancia n° 10
osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lain         de Sevilla ( Espanja ) on saattanut EY:n perustamissopimuk
säädännön lähentämisestä 14 päivänä helmikuuta 1977                sen 177 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen
annetun neuvoston direktiivin 77/187/ETY ( EYVL L 61 ,             käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui
s . 26 ) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto ),    messa vireillä olevassa asiassa ennakkoratkaisun EY:n
toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja C. N.                perustamissopimuksen 129 a artiklan ja kulutusluottoja
Kakouris sekä tuomarit G. F. Mancini ( esittelevä tuomari ),       koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten
F. A. Schockweiler, P. J. G. Kapteyn, ja H. Ragnemalm,             määräysten lähentämisestä 22 päivänä joulukuuta 1986
julkisasiamies : C. O. Lenz, kirjaaja : johtava hallintovirka     annetun neuvoston direktiivin 87/102/ETY ( EYVL 1987
mies D. Louterman-Hubeau, on antanut 7.3.1996 tuomion,             L 42 , s . 48 ) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes
jonka tuomiolauselma on seuraava :                                 jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja
                                                                   C. N. Kakouris sekä tuomarit G. Hirsch ( esittelevä
                                                                   tuomari ), P. J. G. Kapteyn, J. L. Murray ja H. Ragnemalm,
1 ) Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai            julkisasiamies : C. O. Lenz, kirjaaja: R. Grass, on antanut
     liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhtey        7.3.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
     dessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentä
     misestä 14 päivänä helmikuuta 1977 annetun neuvos
     ton direktiivin 77/187/ETY 1 artiklan 1 kohtaa on             Kuluttajalla ei ole — ottaen huomioon EY:n perustamisso
     tulkittava niin, että sen soveltamisalaan kuuluu tilanne,     pimuksen 129 a artiklan — siinä tapauksessa, että kulutus
     jossa määrätyllä alueella moottoriajoneuvojen jälleen        luottoja koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hal
     myyntioikeuden haltijana oleva yritys lopettaa liiketoi      linnollisten määräysten lähentämisestä 22 päivänä joulu
     mintansa ja jossa jälleenmyyntioikeus luovutetaan             kuuta 1986 annettua neuvoston direktiiviä 87/102/ETY ei
     toiselle yritykselle, joka ottaa osan henkilökunnasta         ole täytäntöönpantu asetetussa määräajassa, oikeutta esit
     palvelukseensa ja jonka asiakaskunta kasvaa, vaikka           tää tämän direktiivin itsensä perusteella lainanantajaa eli
     sille ei luovutetakaan varoja.                                yksityistä oikeussubjektia kohtaan vaatimuksia, jotka
 ---pagebreak--- 22.6.96              Qï                        Euroopan yhteisôien virallinen lehti                                      N:o C 180/3
perustuvat siihen, että se tavaran toimittaja tai palvelun              annetun toisen neuvoston direktiivin 77/9 1 /ETY 25 ar
suorittaja, jonka kanssa kyseinen lainanantaja on tehnyt                tiklan kanssa on ristiriidassa kansallinen lainsäädäntö,
luottoja koskevan yksinoikeussopimuksen, ei ole toimitta               jonka mukaan velkaantumisen takia poikkeuksellisessa
nut tavaraa tai suorittanut palvelua moitteettomasti, eikä              tilanteessa olevan osakeyhtiömuotoisen pankin pää
kuluttaja voi toteuttaa tällä tavalla tätä oikeutta kansalli           oman korotuksesta voidaan päättää hallinnollisessa
sessa tuomioistuimessa .                                                menettelyssä ilman yhtiökokouksen päätöstä.
(>) EYVL N:o C 275 , 1.10.1994                                     2 ) Merkintää koskevan tarjouksen julkaiseminen päivä
                                                                        lehdissä ei ole toisen direktiivin 29 artiklan 3 kohdan
                                                                        kolmannessa virkkeessä tarkoitettu, nimetylle henki
                                                                        lölle asetettujen osakkeiden omistajalle lähetetty kirjal
                                                                        linen ilmoitus.
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                            (•) EYVL N:o C 1 , 4.1.1994
                  12 päivänä maaliskuuta 1996,
asiassa C-441 /93 ( Polymeles Protodikeio Athinonin esit
tämä ennakkoratkaisupyyntö ), Panagis Pafitis ym. vastaan
              Trapeza Kentrikis Ellados AE ym. ( l )
( Yhtiöoikeus — Direktiivi 77/91/ETY — Osakeyhtiömuo
toisen pankin pääoman muuttaminen — Direktiivin 25
artiklan 1 kohdan ja 29 artiklan 3 kohdan välitön oikeus                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
               vaikutus — Oikeuden väärinkäyttö)                                             ( viides jaosto ),
                          ( 96/C 180/05 )                                           14 päivänä maaliskuuta 1996,
                                                                   asiassa C-275/94 ( Hof van cassatie van Belgiën esittamà
                 (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)                    ennakkoratkaisupyyntö ), Roger van der Linden vastaan
                                                                   Berufsgenossenschaft der Feinmechanik und Elektro
                                                                                technik ( 1 )
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)             (Brysselin yleissopimus — 47 artiklan 1 kappaleen tulkinta
                                                                   — Asiakirjat, jotka tuomion täytäntöönpanoa pyytävän
                                                                   asianosaisen on esitettävä — Velvollisuus esittää näyttöä
Asiassa C-441/93 , jonka Polymeles Protodikeio Athinon on          tuomion tiedoksiannosta — Mahdollisuus esittää näyttöä
saattanut ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan                  tuomion tiedoksiannosta täytäntöönpanohakemuksen jät
mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saa                                    tämisen jälkeen)
dakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole
                                                                                ( 96/C 180/06 )
vissa asioissa Panagis Pafitis ym., joita tukevat Investment
and Shipping Enterprises Est ym ., vastaan Trapeza Kentrikis
Ellados AE ym., joita tukevat Trapeza tis Ellados AE ym.,                           (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
ennakkoratkaisun niiden takeiden yhteensovittamisesta
samanveroisiksi, joita jäsenvaltioissa vaaditaan perustamis
sopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilta yhtiöiltä         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
niiden jäsenten sekä ulkopuolisten etujen suojaamiseksi               yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
osakeyhtiöitä perustettaessa sekä niiden pääomaa säilytet
täessä ja muutettaessa, 13 päivänä joulukuuta 1976 anne
tun toisen neuvoston direktiivin 77/91 /ETY ( EYVL 1977,           Asiassa C-275/94 , jonka Hof van cassatie van België on
L 26 , s . 1 ) 25 artiklan ja sitä seuraavien artikloiden sekä     saattanut yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi yhteisö
                                                                   jen tuomioistuimen toimivaltaa tulkita tuomioistuimen
29 artiklan tulkinnasta , yhteisöjen tuomioistuin, toimien
kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja C. N. Kakouris,              toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta yksityis
joka hoitaa presidentin tehtäviä, jaostojen puheenjohtajat         oikeuden alalla 27 päivänä syyskuuta 1968 tehtyä yleisso
D. A. O. Edward ja G. Hirsch sekä tuomarit G. F. Mancini,          pimusta koskevan 3 päivänä kesäkuuta 1971 tehdyn
F. A. Schockweiler, J. C. Moitinho de Almeida , P. J. G.           pöytäkirjan mukaisesti saadakseen tässä kansallisessa
Kapteyn ( esittelevä tuomari ), C. Gulmann, J. L. Murray, H.       tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa, Roger van der
Ragnemalm ja L. Sevon, julkisasiamies : G. Tesauro, kir           Linden vastaan Berufsgenossenschaft der Feinmechanik
                                                                   und Elektrotechnik, ennakkoratkaisun tuomioistuimen
jaaja : apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut
 12.3.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :             toimivallasta ja tuomioiden täytäntöönpanosta yksityis
                                                                   oikeuden alalla 27 päivänä syyskuuta 1968 tehdyn yleisso
                                                                   pimuksen ( EYVL 1972, L 299, s . 32 ), sellaisena kuin se on
 1 ) Niiden takeiden yhteensovittamisesta samanveroisiksi,         muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison
     joita jäsenvaltioissa vaaditaan perustamissopimuksen          Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan
      58 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilta yhtiöiltä niiden       liittymisestä 9 päivänä lokakuuta 1978 tehdyllä sopimuk
     jäsenten sekä ulkopuolisten etujen suojaamiseksi osa         sella ( EYVL L 304 , s . 1 , ja muutettu teksti s . 77 ), 47 artiklan
      keyhtiöitä perustettaessa sekä niiden pääomaa säilytet       1 kappaleen tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin ( viides
      täessä ja muutettaessa, 13 päivänä joulukuuta 1976           jaosto ) toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja


title: Asia F-18/11: Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 7.7.2011 — Zaffino v. komissio (Henkilöstö — Henkilö, joka vaatii Euroopan unionin virkamiehen tai toimihenkilön asemaa — Kanne — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen — Oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn noudattamatta jättäminen)

text:
               12.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/31

         Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 7.7.2011 — Zaffino v. komissio
   (Asia F-18/11)
   (Henkilöstö - Henkilö, joka vaatii Euroopan unionin virkamiehen tai toimihenkilön asemaa - Kanne - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen - Oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn noudattamatta jättäminen)
   2012/C 138/68
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Pasqualino Zaffino (Gallarate, Italia) (edustaja: asianajaja S. Costantino)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kantajan vaatimus siitä, että hänelle tunnustetaan Euroopan unionin toimihenkilön asema

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Pasqualino Zaffino vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asia T-390/02: Antonio Cagnaton 24.12.2002 Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta vastaan nostama kanne

text:
C 44/42                  FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                           22.2.2003
Antonio Cagnaton 24.12.2002 Euroopan yhteisöjen tuo-                      Bundesverband der Nahrungsmittel- und Speiserestever-
              mioistuinta vastaan nostama kanne                           wertung e.V.:n ja Josef Kloh’n 24.12.2002 Euroopan parla-
                                                                          menttia ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama
                                                                                kanne
                           (Asia T-390/02)
                                                                                (Asia T-391/02)
                           (2003/C 44/78)
                                                                                (2003/C 44/79)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Antonio Cagnato, kotipaikka Dippach-Gare (Luxemburg), on
nostanut 24.12.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                   Bundesverband der Nahrungsmittel- und Speiseresteverwer-
tuomioistuinta vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat              tung e.V., kotipaikka Bochum (Saksa) ja Josef Kloh, kotipaikka
                                                                          Eichenried (Saksa), ovat nostaneet 24.12.2002 Euroopan yhtei-
Juan Ramón Iturriagagoitia ja Karine Delvolvé.
                                                                          söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
                                                                          Euroopan parlamenttia ja Euroopan unionin neuvostoa vas-
                                                                          taan. Kantajien edustajina ovat asianajajat R. Steiling ja S. von
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                Zimmermann-Wienhues.
–      kumoaa nimittävän viranomaisen 24.9.2002 tekemän
       päätöksen, joka koski kantajan 25.1.2002 tekemää vali-             Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
       tusta 25.10.2001 tehdystä päätöksestä
                                                                          –     kumoaa muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläi-
–      velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajalle kaikki se                     mistä saatavien sivutuotteiden terveyssäännöistä 3 päi-
       vahinko ja kaikenlainen henkinen kärsimys, jotka hänelle                 vänä lokakuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja
       aiheutuivat siitä, että hän altistui asbestille työskennelles-           neuvoston asetuksen (EY) N:o 1774/2002 ( 1) 32 artiklan
       sään Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-                   2 kohdan siltä osin siinä hyväksytään kyseisen asetuksen
       mioistuimen ja yhteisöjen tuomioistuimen Palace-raken-                   32 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut siirtymäkauden toi-
       nuksessa, ja joiden määräksi arvioidaan alustavasti                      menpiteet enintään neljän vuoden ajaksi 1.11.2002 al-
       350 000 euroa                                                            kaen
–      velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-             –     velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
       kulut.
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          Kanne koskee sitä, miten kauan sellaiset jäsenvaltiot, joilla on
                                                                          turvallinen ruokajätteen käyttöjärjestelmä, voivat riidanalaisen
Kantaja, joka on yhteisöjen tuomioistuimen virkamies, riitaut-            asetuksen 32 artiklan mukaisesti toteuttaa siirtymäkauden
taa tämän toimielimen päätöksen kieltäytyä korvaamasta sitä               toimenpiteitä.
vahinkoa, joka kantajalle oli aiheutunut hänen ammattitaudis-
taan ja joka oli myönnetty henkilöstösääntöjen 73 artiklan
nojalla 31.5.2001 tehdyllä nimittävän viranomaisen päätöksel-
lä ja jonka perusteella kantajalle oli myönnetty korvaus.                 1.    Vahvistaessaan kyseisen määräajan parlamentti ja neuvos-
                                                                                to ovat kantajan mukaan ylittäneet harkintavaltansa.
                                                                                Kyseisellä toimenpiteellä loukataan toissijaisuusperiaatet-
                                                                                ta (EY 5 artiklan 2 kohta) ja suhteellisuusperiaatetta (EY
Tämän kanteen tueksi esitetyt perusteet ovat samanlaiset                        5 artiklan 3 kohta).
asiassa T-255/02, H vastaan yhteisöjen tuomioistuin (EYVL
C 274, 9.11.2002, s. 26) esitettyjen perusteiden kanssa.                        Terveydensuojelua koskevan yhteisön lainsäädännön alal-
                                                                                la toimielimillä ei ole laajaa poliittista harkintavaltaa, vaan
                                                                                päätösten on perustuttava tieteelliseen tutkimukseen.
                                                                                Ruokajätteen käyttö, sellaisena kuin sitä on harjoitettu


title: Asia T-213/03: Francesco Contesson 13.6.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
23.8.2003               FI                               Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 200/29
Kantaja väittää kärsineensä vahinkoa näiden sääntöjen rikko-               SIGLA, S.A:n 13.6.2003 sisämarkkinoiden harmonisointi-
misten vuoksi. Vahinko koostuu ensinnäkin First Choisen tuot-                          virastoa (SMHV) vastaan nostama kanne
tamasta voitosta, joka ilmenee sen tarkastetusta tilinpäätöksestä
ja joka olisi koitunut kantajan hyväksi, jollei komissio olisi                                         (Asia T-215/03)
kieltänyt yrityskauppaa. Toiseksi kantaja vaatii korvausta toteu-
tumatta jääneestä kulujen säästymisestä, joka olisi saavutettu
sulautumisen seurauksena syntyvien synergiaetujen kautta, ja                                          (2003/C 200/53)
kolmanneksi niiden kulujen korvaamista, jotka aiheutuivat First
Choisesta annetun tarjouksen tekemisestä ja jotka menivät                                        (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
hukkaan komission päätöksen johdosta.
(1) Yrityskeskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille ja ETA-sopi-       SIGLA, S.A, kotipaikka Madrid, on nostanut 13.6.2003 Euroo-
    muksen toimintaan soveltumattomaksi 22 päivänä syyskuuta 1999          pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
    tehty komission päätös 2000/276/EY (Asia IV/M.1524 – Airtours/         kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (SMHV)
    First Choice) (tiedoksiannettu numerolla K(1999) 3022) (ETA:n          vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Enrique Armijo
    kannalta merkityksellinen teksti) (EYVL L 93, s. 1).
(2) Yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annettu      Chávarri.
    neuvoston asetus (ETY) N:o 4064/89 (teksti oikaistu EYVL:ssä
    L 257, s. 13).                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
(3) Asia T-342/99, Airtours vastaan komissio, tuomio 6.6.2002 (Kok.
    2002, s. II-2585).
                                                                           –     kumoaa SMHV:n kolmannen valituslautakunnan 1.4.2003
                                                                                tekemän ratkaisun R 1127/2000-3 sillä perusteella, että
                                                                                siinä rikotaan asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 5 kohtaa
                                                                           –     toissijaisesti kumoaa riidanalaisen ratkaisun sillä perus-
                                                                                teella, että siinä loukataan SIGLA, S.A:n puolustautumisoi-
Francesco       Contesson 13.6.2003 Euroopan yhteisöjen                          keuksia ja dispositiivisuuden periaatetta, jotka ovat
                komissiota vastaan nostama kanne                                 asetuksen N:o 40/94 74 artiklan taustalla
                            (Asia T-213/03)                                –     velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                           (2003/C 200/52)
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                           Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
Francesco Contesso, kotipaikka Pariisi, on nostanut 13.6.2003              Yhteisön tavaramerkin ha-          ELLENI HOLDING BV.
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                  kija:
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
Kantajan edustajina ovat asianajajat Sébastien Orlandi, Albert
Coolen, Jean-Noël Louis ja Etienne Marchal, prosessiosoite
Luxemburgissa.                                                             Haettu tavaramerkki:               Sanamerkki ”VIPS” – Hakemus
                                                                                nro 459.875 luokkiin 9, 35 ja
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                                    42 kuuluvia tavaroita ja palvelu-
                                                                                ja ja myöhemmin vain luokkaan
–      kumoaa päätöksen, jolla vahvistettiin lopullinen arviointi-                                            42 kuuluvia palveluita (tietoko-
       kertomus ajalle 1.7.1999–30.6.2001                                                                     neohjelmistojen suunnittelu ja
                                                                                kehittäminen hotelli-, ravintola-
–      velvoittaa komission suorittamaan kantajalle yhden euron
                                                                                ja kahvilapalveluita) varten.
       suuruisen symbolisen korvauksen henkisestä kärsimyksestä
–      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                           Sen tavaramerkki- tai merk-        Kantaja.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                        kioikeuden haltija, johon
                                                                           väitemenettelyssä on vedot-
                                                                           tu:
Kanteensa tueksi kantaja väittää, että arvioija ei ole noudattanut
velvollisuutta kuulla arvioitavan esimiesten kantaa asiasta ennen
arviointikertomuksen laatimista. Arvioija ei myöskään ole
noudattanut velvollisuuttaan, jonka mukaan kyseisten
esimiesten on merkittävä nimikirjaimensa arviointikertomuksen              Tavaramerkki- tai merkkioi-        Espanjalainen sanamerkki ”VIPS”
jokaiselle sivulle ja allekirjoitettava lopullinen arviointikertomus.      keus, johon väitemenette-          (rekisteröity numerolla 551.436)
Kantajan mukaan asiassa on myös rikottu perusteluvelvolli-                 lyssä on vedottu:                  luokkaan 42 kuuluvia tuotteita
suutta, sillä arvioinnin tarkastaja ei ole ilmoittanut syitä, joiden                                          (kulutukseen tarkoitettujen elin-
vuoksi hän ei ole ottanut huomioon niiden esimiesten mielipi-                                                 tarvikkeiden ja juomien toimit-
teitä, joita asiassa on kuultu.                                                                               taminen, ravintolat, itsepalvelu-
                                                                                pisteet, ruokalat, baarit, kafete-
                                                                                riat ja hotellipalvelut) varten.


title: Asia T-425/05: Kanne  5.12.2005  — Mediocurso — Establecimento de Ensino Particular, S.A. v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               25.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/37

         Kanne 5.12.2005 — Mediocurso — Establecimento de Ensino Particular, S.A. v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-425/05)
   (2006/C 48/73)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja(t): Mediocurso — Establecimento de Ensino Particular, S.A. (Lissabon, Portugal) (edustajat: asianajajat Carlos Botelho Moniz ja Eduardo Maia Cadete)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Esillä oleviin asioihin on yhdistettävä hallintomenettelyt, jotka koskevat asiaa ESR 890588/P1, ja jotka ovat vireillä Euroopan yhteisöjen komission yksiköissä ja Portugalin työministeriön alaisen DAFSE — Departamento para os Assuntos do Fundo Social Europeun yksiköissä; kyseisen Departamenton osoite on Av. Almirante Reis, n° 72, 3., P-1100 Lisboa, Portugal

               —

               Mediocurso — Establecimento de Ensino particular, Lda:lle 22.3.1989 tehdyllä komission päätöksellä C(89) 0570 hanketta nro 890588 P1 varten myönnetyn Euroopan sosiaalirahaston tuen määrän vähentämisestä 13.9.2005 tehty Euroopan yhteisöjen komission päätös (viitenumero C(2005) 3557) on kumottava;

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja on kaupallinen yhtiö, jonka toimialaan kuuluu sen sääntöjen mukaan ”teknistä koulutusta ja erikoistumista koskevien kurssien tarjoaminen sekä taloutta, verotusta, kirjanpitoa ja yritysten hallinnointia koskevien hankkeiden, selvitysten ja konsulttilausuntojen antaminen”. Vuonna 1988 se esitti Euroopan sosiaalirahastolle Departamento para os Assuntos do Fundo Social Europeun välityksellä useita rahoituspyyntöjä koulutushankkeille, jotka se ilmoitti aikovansa saattaa päätökseen vuonna 1989; näihin kuului esillä olevien asioiden kohteena oleva rahoituspyyntö, joka oli asian 890588 P1 taustalla. Kyseistä asiaa koskeva rahoitushakemus hyväksyttiin ja sitä koskevat koulutushankkeet toteutettiin, minkä jälkeen kantaja teki asianmukaisen loppusumman maksupyynnön.
   Kantaja on riitauttanut komission päätöksen, jonka se teki mainitun loppusumman maksupyynnön esittämisen ja useiden menettelyllisten vaiheiden jälkeen.
   Kantaja väittää, että komissio on rikkonut olennaisia muotomääräyksiä, koska kanteen kohteena olevaa päätöstä ei ole riittävästi perusteltu.
   Kantaja väittää lisäksi, että asiassa on loukattu oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteita, koska kanteen kohteena oleva päätös on kantajalle epäedullisella tavalla ristiriidassa sen edeltävän päätöksen kanssa, jolla vahvistettiin kantajan loppusumman maksupyynnössä esittämien tosiseikkojen ja kirjanpidon paikkansapitävyys. Lopuksi kantaja vetoaa ilmeiseen virheeseen Mediocurson esittämien, kuluja koskevien tositteiden arvioinnissa sekä suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen niiden oikeudellisten ja tosiseikkoja koskevien perusteiden osalta, joilla riidanalaisessa päätöksessä perustellaan tuen määrän vähentämistä.


title: Asia T-39/03: DaimlerChrysler AG:n 7.2.2003 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
C 101/38                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                           26.4.2003
Lopuksi kantaja vetoaa siihen, että syrjintäkiellon periaatetta       siltä osin kuin kyse oli hänen väitetysti kärsimänsä aineellisen
on loukattu siltä osin kuin riidanalaisilla päätöksillä evättiin      vahingon korvaamisesta ajalta 1.7.2001–31.12.2001, ja nosti
kantajan johtamalta ammattiliitolta kaikki henkilöstölliset ja        nyt käsiteltävänä olevan kanteen. Väitteidensä tueksi kantaja
aineelliset resurssit ottamatta huomioon sen edustavuutta.            esittää, että henkilöstösääntöjen edellä mainittua artiklaa on
                                                                      rikottu.
José Pedro Pessoa e Costan 31.1.2003 Euroopan yhteisö-
            jen komissiota vastaan nostama kanne                      DaimlerChrysler AG:n 7.2.2003 sisämarkkinoiden harmo-
                                                                      nisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama
                                                                                kanne
                            (Asia T-36/03)
                                                                                (Asia T-39/03)
                          (2003/C 101/69)
                                                                                (2003/C 101/70)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                      (Oikeudenkäyntikieli määrätään työjärjestyksen 131 artiklan
                                                                            2 kohdan mukaisesti Kieli, jolla kanne on laadittu: saksa)
José Pedro Pessoa e Costa, kotipaikka Brysseli (Belgia), on
nostanut 31.1.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-            DaimlerChrysler AG, Stuttgart (Saksa), on nostanut 7.2.2003
siota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Albert            Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
Coolen, Jean-Noël Louis ja Etienne Marchal, prosessiosoite            messa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tava-
Luxemburgissa.                                                        ramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja
                                                                      M. Trimborn. Muuna osapuolena valituslautakunnassa oli
                                                                      AXON Leasing GmbH, Grasbrunn (Saksa).
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
–     toteaa, että komissio on toiminut virheellisesti, koska se      Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      ei ole ottanut kantajaa uudelleen palvelukseen ensimmäi-
      seen palkkaluokassa A5 vapaana olleeseen toimeen, johon         –     kumoaa neljännen valituslautakunnan 4.11.2002 valitus-
      hän oli soveltuva                                                     asiassa R 329/2001-4 tekemän päätöksen ja hylkää
                                                                            valituksen;
–     velvoittaa komission järjestämään uudelleen hänen
      uransa ja maksamaan palkan, johon hänellä on oikeus             –     velvoittaa viraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      1.8.2001–31.12.2001 väliseltä ajalta korotettuna
      5,25 prosentin vuotuisella viivästyskorolla
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                      Tavaramerkin hakija:            Kantaja
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   Haettu tavaramerkki:            Sanamerkki ”AXOR” luokkiin 12
                                                                                ja 37 kuuluville tavaroille ja palve-
                                                                                luille (moottoriajoneuvot ja niiden
Kantaja, joka on komission virkamies ja joka oli virkavapaalla                                        osat (sikäli kuin sisältyvät luok-
henkilökohtaisista syistä 30.6.2001 saakka, pyysi henkilöstö-                                         kaan 12) sekä moottoriajoneuvo-
sääntöjen 40 artiklan 4 kohdan d alakohdan mukaisesti, että                                           jen korjaus ja huolto); hakemus
hänet otetaan uudelleen palvelukseen. Kantaja teki 30.5.2002                                          nro 1111061
valituksen väittäen, että häntä ei ollut siirretty ensimmäiseen
hänen palkkaluokkaansa vastaavaan toimeen, johon hän oli              Väitemenettelyssä vedo-         AXON Leasing GmbH
soveltuva. Kantaja väitti, että tämä valitus oli osittain hylätty,    tun tavaramerkin haltija:
 ---pagebreak--- 26.4.2003                FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                          C 101/39
Vedottu merkki:                  Saksalainen sana- ja kuvamerkki          Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
                                 ”AXON” (nro 1108589) luokkiin
                                 10, 12, 35 ja 36 kuuluville tava-        Yhteisön    tavaramerkin       Kantaja.
                                 roille ja palveluille                    hakija:
                                                                          Haettu tavaramerkki:           Kuvamerkki ”Julián Murua Entre-
Väiteosaston päätös:             Väitteen hylkääminen
                                                                                na” – Hakemus nro 62.588 luok-
                                                                                kaan 33 kuuluvia tavaroita varten
Valituslautakunnan pää-          Väiteosaston päätöksen kumoa-                                           (viinit).
tös:                             minen ja asian palauttaminen väi-
                                 teosaston käsiteltäväksi                 Sen tavaramerkki- tai          Bodegas Murúa S.A.
                                                                          merkkioikeuden haltija,
Kanneperusteet:                  –     Merkit eivät ole asetuksen         johon väitemenettelyssä
                                       N:o 40/94 (1) 8 artiklan           on vedottu:
                                       1 kohdan b alakohdassa tar-
                                       koitetulla tavalla samanlaisia     Tavaramerkki- tai merk-        Espanjalainen         tavaramerkki
                                                                          kioikeus, johon väiteme-       ”MURUA” ja kansainvälinen rekis-
                                 –     Sekaannusvaaraa ei ole.            nettelyssä on vedottu:         teröinti numerolle 482.799, jolla
                                                                                on vaikutuksia Saksassa, Rans-
                                                                                kassa, Itävallassa, Sveitsissä ja Be-
                                                                                nelux-maissa ja joka koskee luok-
( 1) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu                                          kaan 33 kuuluvia tavaroita.
     asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).
                                                                          Väiteosaston ratkaisu:         Väitteen hyväksyminen.
                                                                          Valituslautakunnan rat-        Valituksen hylkääminen.
                                                                          kaisu:
                                                                          Kanneperusteet:                Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan
                                                                                1 kohdan b alakohdan virheelli-
                                                                                nen soveltaminen (sekaannusvaa-
                                                                                ra).
Julián Murúa Entrenan 10.2.2003 sisämarkkinoiden har-
     monisointivirastoa (SMHV) vastaan nostama kanne
                            (Asia T-40/03)
                                                                          La Maison de l’Europe Avignon-Méditerranéen 10.2.2003
                          (2003/C 101/71)                                  Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-43/02)
                     (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                                (2003/C 101/72)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Julián Murúa Entrena, kotipaikka El Ciego, Álava (Espanja),
on nostanut 10.2.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden har-
monisointivirastoa (SMHV) vastaan. Kantajan edustaja on                   La Maison de l’Europe Avignon-Méditerranée, kotipaikka Avig-
asianajaja Ignacio Temiño Ceniceros.                                      non (Ranska), on nostanut 10.2.2003 Euroopan yhteisöjen
                                                                          ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
                                                                          pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on
                                                                          asianajaja François Martineau.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                          Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
–      kumoaa riidanalaisen hallintopäätöksen, jolla hylättiin
                                                                          mioistuin
       yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 62.588
       luokassa 33
                                                                          –     velvoittaa vastaajan maksamaan La Maison de l’Europe
                                                                                Avignon-Méditerranéelle 100 000 EUR korvausta vahin-
–      velvoittaa kunkin asianosaisen vastaamaan omista oikeu-                  gosta, joka sille on aiheutunut komission edustajan
       denkäyntikuluistaan ja puolet yhteisistä kuluista.                       komission edustuston tiloissa Marseille’ssa 23.1.2003


title: Asia C-669/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 29.12.2011 — Société ED et F Man Alcohols v. Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR)

text:
               24.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 29.12.2011 — Société ED et F Man Alcohols v. Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR)
   (Asia C-669/11)
   2012/C 89/08
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d'État

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Société ED et F Man Alcohols

      Vastapuoli: Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko 22.2.1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 360/95 (1) 5 artiklan 5 kohdassa säädetty tarjouskilpailun voittajan tarjouspyynnön kohteena olevaa alkoholia hallussaan pitäville interventioelimille asettaman suoritusvakuuden menetys enintään 12,08 ecun määrältä sellaiselta hehtolitralta alkoholia, jota ei ole viety maasta asetetussa määräajassa, siinä tapauksessa, että tarjouskilpailun voittaja on ylittänyt viennille asetetun määräajan, ja 25.7.2000 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1623/2000 (2) 91 artiklan 12 kohdassa säädetty viennin varmistamiseksi asetetun vakuuden menetys joka tapauksessa 15 prosentin osalta ja 0,33 prosenttia loppumäärästä osalta kultakin määräajan ylittävältä päivältä siinä tapauksessa, että tarjouspyynnön kohteena olleen alkoholin vienti viivästyy, hallinnollisia seuraamuksia vai muunlaisia toimenpiteitä?

               2)

               Onko se, että taloudellinen toimija ei ole noudattanut interventioelinten hallussaan pitämien viininvalmistuksesta peräisin olevien alkoholien, jotka komissio on sille myynyt tarjouskilpailumenettelyssä, viennin määräaikaa, sellainen laiminlyönti, josta aiheutuu tai voi aiheutua vahinkoa Euroopan yhteisöjen yleiselle talousarviolle tai niiden hoidossa oleville talousarvioille 18.12.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 (3) 1 artiklassa tarkoitetulla tavalla?

               3)

               Lisäksi kysytään 18.12.1995 annetun neuvoston yleisen asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 säännösten mahdollisesta yhdessä soveltamisesta 22.2.1995 annetun komission alakohtaisen asetuksen (EY) N:o 360/95 säännösten kanssa seuraavaa:

                           —

                           Jos toisessa kohdassa esitettyyn kysymykseen vastataan myöntävästi, sovelletaanko 22.2.1995 annetussa alakohtaisessa komission asetuksessa säädettyä järjestelmää, jonka mukaan vakuus menetetään, jos vienti viivästyy, ottamatta huomioon kaikkia muita Euroopan unionin oikeudessa säädettyjä toimenpide- ja seuraamusjärjestelmiä? Vai sovelletaanko sitä vastoin vain 18.12.1995 annetussa neuvoston asetuksessa (EY, Euratom) N:o 2988/95 säädettyä hallinnollisten toimenpiteiden ja seuraamusten järjestelmää? Vai onko sekä 22.2.1995 että 18.12.1995 annetun asetuksen säännöksiä kenties sovellettava yhdessä, jotta voidaan määrittää toteutettavat toimenpiteet ja seuraamukset, ja jos näin on, miten niitä on sovellettava yhdessä?

                           —

                           Jos toisessa kohdassa esitettyyn kysymykseen vastataan kieltävästi, kielletäänkö 18.12.1995 annetun yleisen neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 säännöksissä 22.2.1995 annetun alakohtaisen komission asetuksen (EY) N:o 360/95 5 artiklassa säädetyn vakuuden menettäminen sen vuoksi, että koska kyseisessä 18.12.1995 annetussa yleisessä asetuksessa on säädetty yhteisöille aiheutuvan taloudellisen vahingon olemassaoloa koskeva edellytys, se on esteenä sille, että aikaisemmin tai myöhemmin maatalouden alalla annetussa alakohtaisessa asetuksessa säädettyä toimenpidettä tai seuraamusta sovelletaan silloin, kun tällaista vahinkoa ei ole aiheutunut?

               4)

               Jos vakuuden menettäminen on, kun edeltäviin kysymyksiin annetut vastaukset otetaan huomioon, seuraamus, jota voidaan soveltaa silloin, kun tarjouskilpailun voittaja ylittää viennille asetetun määräajan, onko 25.7.2000 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1623/2000 91 artiklan 12 kohdan säännöksiä sovellettava taannehtivasti 22.2.1995 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 360/95, sellaisena kuin se on muutettuna, tarjouspyyntöjen nro 170/94 EY ja 171/94 EY osalta viennille asetetun määräajan noudattamatta jättämisestä seuraavan vakuuden menetyksen laskemiseen, vaikka yhtäältä viimeksi mainitulla asetuksella ei ole muutettu eikä kumottu nimenomaisesti asetuksen (EY) N:o 360/95 5 artiklan säännöksiä, jotka koskevat erityisesti tarjouspyyntöjä nro 170/94 EY ja 171/94 EY, vaan ainoastaan 12.2.1993 annetun komission asetuksen (EY) N:o 377/93 (4) säännökset, joilla vahvistettiin tislauksilla saatujen ja interventioelinten hallussaan pitämien alkoholien tarjouspyyntöjä koskeva yleinen oikeudellinen järjestelmä ja joissa viitattiin tarjouskilpailujen voittajien antamien suoritusvakuuksien vapauttamismenettelyiden osalta 22.7.1985 annettuun komission asetukseen (ETY) N:o 2220/85 (5), josta 22.2.1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 360/95 5 artiklan säännöksillä nimenomaisesti poiketaan, ja vaikka toisaalta asetus (EY) N:o 1623/2000 on laadittu vuonna 1999 tehdyn viinimarkkinoiden yhteisen markkinajärjestelyn uudistuksen jälkeen, vaikka asetuksella on huomattavasti muutettu tarjouspyyntöjärjestelmää ja sen yhteydessä annettavien vakuuksien järjestelmää sekä niiden tarkoituksen että määrän ja niiden menettämistä ja vapauttamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen osalta ja vaikka kyseisellä asetuksella on poistettu Brasilia niiden kolmansien maiden luettelosta, joihin tarjouspyynnön kohteena olevaa alkoholia voidaan viedä yksinomaan polttoainealalla käytettäväksi, ja jos vastaus on myöntävä, niin mitä menettelytapoja on tällöin sovellettava?

      (1)  Viininvalmistuksesta peräisin olevien interventioelinten hallussaan pitämien alkoholien myynnistä vientiin yksittäisillä tarjouskilpailuilla 22.2.1995 annettu komission asetus (EY) N:o 360/95 (EYVL L 41, s. 14)

      (2)  Viinin yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä markkinamekanismien osalta 25.7.2000 annettu komission asetus (EY) N:o 1623/2000 (EYVL L 194, s. 45).

      (3)  Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 (EYVL L 312, s. 1).

      (4)  Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 822/87 35, 36 ja 39 artiklassa tarkoitetuilla tislauksilla saatujen ja interventioelinten hallussaan pitämien alkoholien myyntiä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 12.2.1993 annettu komission asetus (ETY) N:o 377/93 (EYVL L 43, s. 6).

      (5)  Maataloustuotteiden vakuusjärjestelmän soveltamista koskevien yhteisten yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamisesta 22.7.1985 annettu komission asetus (ETY) N:o 2220/85 (EYVL L 205, s. 5).


title: Tuomioistuimen päätös, annettu 24 päivänä marraskuuta 2014, asiassa E-27/13 – Sævar Jón Gunnarsson vastaan Landsbankinn hf. (Lainojen sitominen indeksiin – direktiivi 87/102/ETY – Kulutusluottosopimukset – direktiivi 93/13/ETY – Kohtuuttomat ehdot – Pakolliset ehdot)

text:
               4.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/7

         TUOMIOISTUIMEN PÄÄTÖS,
   annettu 24 päivänä marraskuuta 2014,
   asiassa E-27/13
   Sævar Jón Gunnarsson vastaan Landsbankinn hf.
   (Lainojen sitominen indeksiin – direktiivi 87/102/ETY – Kulutusluottosopimukset – direktiivi 93/13/ETY – Kohtuuttomat ehdot – Pakolliset ehdot)
   (2015/C 183/08)
   Asiassa E-27/13, Sævar Jón Gunnarsson vastaan Landsbankinn hf., Reykjavikin käräjäoikeus (Héraðsdómur Reykjavíkur) on esittänyt valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden välisen sopimuksen 34 artiklan nojalla tuomioistuimelle pyynnön, joka koskee kulutusluotoista 22 päivänä joulukuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 87/102/ETY ja kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä huhtikuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY tulkintaa. Tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti ja esittelevä tuomari, Per Christiansen ja Páll Hreinsson, tuomarit, antoi 24 päivänä marraskuuta 2014 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1.

               Kun luottosopimus sidotaan kuluttajahintaindeksiin, luoton kokonaiskustannusten ja vuosittaisten kulujen prosenttiosuuden laskeminen 0 prosentin inflaation perusteella ei ole direktiivin 87/102/ETY mukaista, jos inflaatiotaso ei luottosopimuksen tekohetkellä ole 0 prosenttia. Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on kaikki seikat huomioon ottaen arvioida tällaisesta väärinkäsityksestä johtuvat oikeudelliset seuraukset ja siihen liittyvät oikeussuojakeinot siten, että direktiivin 87/102/ETY mukainen suojelu, sellaisena kuin unionin tuomioistuin on direktiiviä tulkinnut, ei vaarannu.
               Mikäli ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ei katso kyseisen kulutusluoton maksuerien indeksiin sitomista koskevien sopimusehtojen olevan direktiivin 93/13/ETY 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja pakollisia lakeja tai asetuksia heijastavia sopimusehtoja, vastaukset jäljempänä esitettyihin kysymyksiin ovat seuraavat:

               2.

               Yleisesti ottaen direktiivissä 93/13/ETY ei kielletä lainojen indeksiin sitomista koskevien sopimusehtojen olemassaoloa palveluntarjoajan ja kuluttajan välisissä sopimuksissa. Tietyn ehdon kohtuuttomuudesta päättää ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin. Arvioon tulee sisältyä tuomioistuimen tulkinta siitä, mitä ”kohtuuton ehto” tarkoittaa.

               3.

               Direktiivi 93/13/ETY ei rajoita ETA-valtion harkintavaltaa määrätä lailla tai hallinnollisella säädöksellä niistä seikoista, jotka voivat muuttaa Islannin kuluttajahintaindeksin kaltaista ennalta määrättyä indeksiä, eikä myöskään kyseisten muutosten mittaamiseen käytettävistä menetelmistä, jos ne on selkeästi mainittu sopimuksessa.

               4.

               Kansallinen toimivaltainen tuomioistuin arvioi, onko tietty sopimusehto neuvoteltu erikseen direktiivin 93/13/ETY 3 artiklassa tarkoitetussa merkityksessä.

               5.

               Kansallinen toimivaltainen tuomioistuin arvioi, onko lainan maksuerien indeksiin sitomiseen liittyvät sopimusehdot ilmoitettu kuluttajalle riittävän selkeästi ja seikkaperäisesti. Arviossa on otettava huomioon kyseisten sopimusehtojen tarkka sanamuoto ja muut keskeiset seikat, mukaan lukien kansallisen tuomioistuimen esittämän neljännen kysymyksen a ja b kohdan seikat, samoin kuin hintojen indeksointia koskeva kansallinen lainsäädäntö.

               6.

               Direktiivin 93/13/ETY 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava niin, että jos kansallinen tuomioistuin pitää tiettyä sopimusehtoa kohtuuttomana direktiivissä 93/13/ETY tarkoitetussa merkityksessä, tuomioistuimen on varmistettava, että kyseinen kohtuuttomana pidetty ehto ei sido kuluttajaa, jos sopimus voi olla voimassa ilman kyseistä ehtoa edellyttäen, että sopimuksen jatkaminen tällä tavalla on kansallisen lainsäädännön mukaan mahdollista.


title: Asia C-188/03: Arbeitsgericht Berlinin 30.4.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Irmtraud Junk vastaan Rechtsanwalt Wolfgang Kühnel, AWO Gemeinnützige Pflegegesellschaft Südwest mbH:n konkurssipesän hoitajana

text:
6.9.2003                 FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 213/7
ja tavaranhankintasopimusten neuvoa-antavalle komitealle laa-              Arbeitsgericht Berlinin 30.4.2003 tekemällään päätöksellä
ditusta kertomuksesta, tämän komitean puoltavasta lausunnos-               esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Irmtraud Junk
ta ja virallisessa lehdessä julkaistusta julkista hankintasopimus-         vastaan Rechtsanwalt Wolfgang Kühnel, AWO
ta koskevasta ilmoituksesta.                                               Gemeinnützige Pflegegesellschaft Südwest mbH:n kon-
                                                                                kurssipesän hoitajana
                                                                                (Asia C-188/03)
Toisessa valitusperusteessa valittaja väittää, että valituksenalai-
sen tuomion perustelut ovat ristiriitaiset siltä osin kuin ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että neuvoston                                               (2003/C 213/12)
ja tarjouskilpailun voittajan välillä tehty sopimus muodosti
hankintasopimuksen tekemistä koskevan päätöksen (tuomion
44 kohta), mutta tutkii kuitenkin neuvoston 11.3.2000 päivä-
tyn kirjeen tarkistaakseen, että hankintasopimuksen tekemistä              Arbeitsgericht Berlin on pyytänyt 30.4.2003 tekemällään
koskevan päätöksen perustelut olivat riittävät (tuomion 56, 57             päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
ja 58 kohta). Toissijaisesti valittaja väittää, että ensimmäisen           kirjaamoon 7.5.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut EY 253 artiklassa                    asiassa Irmtraud Junk vastaan Rechtsanwalt Wolfgang Kühnel,
asetettua perusteluvelvollisuutta siltä osin kuin se katsoo,               AWO Gemeinnützige Pflegegesellschaft Südwest mbH:n kon-
että neuvoston 11.3.2000 päivätyn kirjeen perustelut olivat                kurssipesän hoitajana, ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyk-
riittävät ottaen huomioon muun muassa direktiivin 93/37/                   siin:
ETY 8 artiklan 1 kohdan.
                                                                           1.     Onko työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jä-
                                                                                senvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä
                                                                                heinäkuuta 1998 annettua neuvoston direktiiviä 98/
Kolmannessa valitusperusteessaan valittaja väittää, että ensim-                   59/EY (1) tulkittava siten, että käsitteellä ”Entlassung”
mäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut direktiivin                          direktiivin 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa
93/37/ETY 18 artiklaa ja 30 artiklan 1 ja 2 kohtaa ja                             mielessä tarkoitetaan irtisanomista [Kündigung] ensim-
hankintaeritelmää ja loukannut yhdenvertaisuusperiaatetta ja                      mäisenä työsuhteen päättämiseen tähtäävänä toimena,
avoimuuden periaatetta siltä osin kuin se katsoo, että laadullis-                 vai tarkoitetaanko käsitteellä ”Entlassung” työsuhteen
ten arviointiperusteiden pääasiallinen tehtävä on tarkistaa, että                 päättymistä irtisanomisajan päätyttyä?
jokaisella tarjouksen tekijällä on hankintasopimuksen töiden
suorittamista varten edellytetyt taidot ja kyvyt, ja että valintape-
                                                                           2.     Jos käsitteellä ”Entlassung” on katsottava tarkoitettavan
rusteilla, erityisesti laadullisilla ja määrällisillä, on eri merkitys,
                                                                                irtisanomista [Kündigung], vaaditaanko direktiivin mu-
vaikka hankintaeritelmässä näin ei todeta.
                                                                                kaan, että sekä direktiivin 2 artiklassa tarkoitetun neuvot-
                                                                                telumenettelyn että direktiivin 3 ja 4 artiklassa tarkoitetun
                                                                                ilmoitusmenettelyn on oltava päättynyt ennen irtisano-
                                                                                misten suorittamista?
Neljännessä valitusperusteessa valittaja väittää, että ensimmäi-
sen oikeusasteen tuomioistuin on vääristänyt perusteluitaan
siltä osin kuin se katsoo, että niiden kolmen arviointiperusteen           (1 ) EYVL L 225, s. 16.
osalta, joiden osalta STRABAGin tarjous oli tarjouskilpailun
voittajan tarjousta parempi, valittaja kyseenalaisti neuvoston
ostojen ja tavaranhankintasopimusten neuvoa-antavalle komi-
tealle laatimassa kertomuksessa tekemät arvioinnit, vaikka se
väitti neuvoston tehneen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuimessa käydyn menettelyn aikana tähän kertomukseen sisäl-
tyvistä arvioinneista erilaisia arviointeja.
                                                                           Finanzgericht Hamburgin 29.4.2003 tekemällään päätök-
                                                                           sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Georg Fried-
                                                                           rich Baur nuorempi, Georg Friedrich Baur vanhemman
Vahingonkorvausvaatimuksensa tueksi valittaja väittää, että
                                                                                testamentin toimeenpanijana
neuvosto toimi hankintasopimuksen tekemisen yhteydessä
lainvastaisella tavalla, josta syntyy sen sopimussuhteen ulko-
puolinen vastuu. Tästä lainvastaisesta toiminnasta aiheutui                                           (Asia C-194/03)
STRABAG -yhtiölle huomattavaa vahinkoa, koska se menetti
hankintasopimuksen tekemisestä saatavan voiton ja koska sen
kaupallinen kuva ja maine kärsivät. Valittaja arvioi kaikkien                                         (2003/C 213/13)
näiden vahinkojen olevan 3 803 214 euroa, eli 10 prosenttia
liikevaihdosta, jonka se saattoi odottaa saavansa.
                                                                           Finanzgericht Hamburg on pyytänyt 29.4.2003 tekemällään
                                                                           päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                           12.5.2003 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa


title: Léon Rappen 7.4.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-96/97)

text:
N:o C 166/26           FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     31.5.97
vastaan . Kantajan edustaja on asianajaja Nicolas Lhoëst,          — kumoaa tarpeellisilta osin komission nimenomaisen
Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson               hylkäyspäätöksen, jonka se teki 27.12.1996 kantajan
SARL, 30 rue de Cessange .                                              valituksen johdosta,
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois            — velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyn
tuin                                                                    tikulut .
— kumoaa komission 21.6.1996 tekemän päätöksen, jol               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     la komissio on hylännyt kantajan hakemuksen sen ar
     vioimisesta , voidaanko henkilöstösääntöjen 31 artiklan       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa
     2 kohtaa mahdollisesti soveltaa,                              mat kuin asiassa T-16/97 (').
                                                                   (•) EYVL N:o C 74 , 8.3.1997, s . 27 .
— kumoaa tarpeellisilta osin komission nimenomaisen
     hylkäyspäätöksen, jonka se teki 27.12.1996 kantajan
     valituksen johdosta,
— velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyn
     tikulut .                                                     Daniel Callebautin 7.4.1997 Euroopan yhteisöjen komis
                                                                                siota vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                         (Asia T-97/97)
                                                                                ( 97/C 166/56 )
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa
mat kuin asiassa T-16/97 ( 1 ).                                                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(') EYVL N:o C 74 , 8.3.1997, s . 27.                              Daniel Callebaut, kotipaikka Mondorf-les-Bains ( Luxem
                                                                   burg), on nostanut 7.4.1997 yhteisöjen ensimmäisen oi
                                                                   keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
                                                                   komissiota vastaan . Kantajan edustajana on asianajaja Ni
                                                                   colas Lhoëst, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Fi
                                                                   duciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange .
Leon Rappen 7.4.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota
                    vastaan nostama kanne                          Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                   tuin
                        (Asia T-96/97)
                         ( 97/C 166/55 )                           — kumoaa komission 20.6.1996 tekemän päätöksen, jol
                                                                        la hylättiin kantajan hakemus, jossa pyydettiin arvioi
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        maan henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohdan mah
                                                                        dollista soveltamista,
Leon Rappe, kotipaikka Hoegaarden ( Belgia ), on nostanut
7.4.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen              — kumoaa siltä osin kuin on tarpeellista komission
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                 27.12.1996 tekemän nimenomaisen päätöksen hylätä
vastaan . Kantajan edustaja on asianajaja Nicolas Lhoëst,               kantajan valitus,
Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson
SARL, 30 rue de Cessange .                                         — velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyn
                                                                        tikulut.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuin                                                               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
— kumoaa komission 18.6.1996 tekemän päätöksen, jol               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa
     la komissio on hylännyt kantajan hakemuksen sen ar           mat kuin asiassa T-16/97 (').
     vioimisesta , voidaanko henkilöstösääntöjen 31 artiklan
     2 kohtaa mahdollisesti soveltaa,                              (") EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s . 27.


title: Asia C-133/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 30.9.2010 (Fővárosi Bíróságin (Unkarin tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — József Uzonyi v. Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve (Maatalous — Yhteinen maatalouspolitiikka — Tukijärjestelmät — Asetus (EY) N:o 1782/2003 — 143 b a artikla — Erillinen sokerituki — Myöntäminen — Uusien jäsenvaltioiden päätös — Edellytykset — Objektiiviset ja syrjimättömät arviointiperusteet)

text:
               20.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 317/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 30.9.2010 (Fővárosi Bíróságin (Unkarin tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — József Uzonyi v. Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   (Asia C-133/09) (1)

   (Maatalous - Yhteinen maatalouspolitiikka - Tukijärjestelmät - Asetus (EY) N:o 1782/2003 - 143 b a artikla - Erillinen sokerituki - Myöntäminen - Uusien jäsenvaltioiden päätös - Edellytykset - Objektiiviset ja syrjimättömät arviointiperusteet)
   2010/C 317/16
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Bíróság

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: József Uzonyi

      Vastaaja: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Fővárosi Bíróság — Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71, (EY) N:o 1254/1999 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 (EUVL L 270, s. 1) 143 b artiklan 1 kohdan tulkinta — Jäsenvaltioiden velvollisuus maksaa erillinen sokerituki objektiivisten ja syrjimättömien perusteiden mukaisesti — Kansallinen sääntely, jossa tämä maksu on varattu ainoastaan sellaisille tuottajille, jotka ovat sopineet suoraan sokeritehtaan kanssa sokerijuurikkaan toimituksista

      Tuomiolauselma

   Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003, sellaisena kuin se on muutettuna 20.2.2006 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 319/2006, 143 b a artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että sen vastainen on pääasiassa kyseessä olevan lainsäädännön kaltainen kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan erillistä sokeritukea ei myönnetä viljelijälle, jolla ei ole toimitusoikeuksia ja joka toimittaa sokerijuurikkaita sokerinvalmistajalle sellaisen yhdistäjän välityksellä, jolla on toimitusoikeuksia, vaikka tämän lainsäädännön mukaan erillinen sokerituki myönnetään viljelijälle, jolla on toimitusoikeuksia ja joka toimittaa sokerijuurikkaita välittömästi sokerinvalmistajalle, sekä viljelijälle, jolla ei ole toimitusoikeuksia, joka on tuottajayhtymän jäsen ja joka toimittaa sokerijuurikkaita sokerinvalmistajalle tämän tuottajayhtymän, jolla on toimitusoikeus, välityksellä.

      (1)  EUVL C 153, 4.7.2009.


title: Asia T-9/13: Kanne 8.1.2013 — National Iranian Gas Company v. neuvosto

text:
               16.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/23

         Kanne 8.1.2013 — National Iranian Gas Company v. neuvosto
   (Asia T-9/13)
   2013/C 79/41
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: National Iranian Gas Company (Teheran, Iran) (edustajat: asianajajat E. Glaser ja S. Perrotet)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 15.10.2012 annetun neuvoston päätöksen N:o 2012/635/YUTP 1 artiklan 8 alakohdan siltä osin kuin sillä muutettiin päätöksen 2010/413/YUTP 20 artiklan c alakohtaa

               —

               kumoamaan 15.10.2012 annetun neuvoston päätöksen N:o 2012/635/YUTP siltä osin kuin NIGC on merkitty luetteloon yhteisöistä, joihin on kohdistettava päätöksen 2010/413/YUTP liitteessä II tarkoitettuja varojen jäädyttämistoimenpiteitä

               —

               kumoamaan lisäksi 15.10.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen N:o 945/2012 siltä osin kuin NIGC on merkitty luetteloon yhteisöistä, joihin on kohdistettava asetuksen N:o 267/2012 liitteessä IX tarkoitettuja varojen jäädyttämistoimenpiteitä

               —

               todettava, ettei National Iranian Gas Companyyn sovelleta asetusta N:o 267/2012, päätöstä N:o 2010/413/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna päätösten N:o 2012/35/YUTP ja 2012/635/YUTP säännöksillä, joilla päätökseen N:o 2010/413/YUTP ensin otettiin 20 artiklan c alakohta ja sitten muutettiin sitä sekä merkittiin kantaja liitteessä II olevaan luetteloon,

               —

               ja toissijaisesti siinä tapauksessa, ettei päätöksen N:o 2012/635/YUTP 1 artiklan 8 alakohtaa kumota siltä osin kuin sillä muutettiin päätökseen N:o 2010/413/YUTP 20 artiklan c alakohtaa, on todettava, ettei tätä säännöstä sovelleta National Iranian Gas Companyyn

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kymmeneen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, ettei päätöksen 2010/413/YUTP (1) 20 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, sellaisena kuin se otettiin päätöksen ja sittemmin muutettiin päätöksillä 2012/35/YUTP (2) ja 2012/635/YUTP (3), sovelleta, ja siihen, että päätöksen 2012/635/YUTP 1 artiklan 8 kohta, jolla muutettiin päätöksen 2010/413/YUTP 20 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, on lainvastainen, koska nämä päätökset perustuvat epätäsmällisille ja määrittelemättömille käsitteille ja ovat ristiriidassa omistusoikeuden sekä suhteellisuusperiaatteen kanssa.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu menettelyn sääntöjenvastaisuuteen ja siihen, ettei neuvostolla ole toimivaltaa toimia yksin SEUT 215 artiklan nojalla.

               3)

               Kolmas kanneperuste perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin, koska neuvosto tukeutui moniselitteisiin ja epätarkkoihin seikkoihin, joita ei voida tarkistaa.

               4)

               Neljäs kanneperuste perustuu kantajan perusoikeuksien loukkaamiseen, koska kantajalta evättiin oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja sen omistusoikeutta loukattiin, koska riidanalaista päätöstä rasittaa perustelujen riittämättömyys, minkä vuoksi kantaja ei voi tehokkaasti puolustautua eikä unionin yleinen tuomioistuin voi harjoittaa tuomioistuinvalvontaa. Kantaja väittää, ettei se saanut itseään koskevaan asiakirja-aineistoon kuuluvia asiakirjoja tutustuttavakseen neuvostossa.

               5)

               Viides kanneperuste perustuu siihen, ettei kantajaa vastaan ole todisteita, sillä neuvosto tukeutuu pelkkiin väitteisiin.

               6)

               Kuudes kanneperuste perustuu oikeudelliseen virheeseen, koska neuvosto on päätellyt siitä seikasta, että kantaja on julkisessa omistuksessa oleva yritys, että se tukee Iranin hallitusta taloudellisesti.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste perustuu tosiseikkojen aineelliseen paikkansapitämättömyyteen, koska kantaja ei ole valtion omistuksessa ja hallinnassa oleva yritys eikä se ole tukenut taloudellisesti Iranin hallitusta.

               8)

               Kahdeksas kanneperuste perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen, koska kantajan omistusoikeuteen ja elinkeinovapauteen kohdistetut rajoitukset ovat kohtuuttomia tavoiteltuun päämäärään nähden. Kantaja väittää, ettei sen varojen jäädyttämisellä päästä tavoiteltuun päämäärään, sillä se ei ole osallisena ydinohjelman, joka on katsottu Iranin hallituksen syyksi luettavaksi seikaksi, toteuttamisessa.

               9)

               Yhdeksäs kanneperuste perustuu siihen, ettei täytäntöönpanoasetuksella N:o 945/2012 (4) ole oikeudellista perustaa.

               10)

               Kymmenes kanneperuste perustuu siihen, että täytäntöönpanoasetusta N:o 945/2012 rasittaa kantajan mukaan toimivallan puuttuminen ja perustelujen riittämättömyys.

      (1)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annettu neuvoston päätös 2010/413/YUTP (EUVL L 195, s. 39), sellaisena kuin se on oikaistuna.

      (2)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 23.1.2012 annettu neuvoston päätös 2012/35/YUTP (EUVL L 19, s. 22), sellaisena kuin se on oikaistuna.

      (3)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 15.10.2012 annettu neuvoston päätös 2012/635/YUTP (EUVL L 282, s. 58).

      (4)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 15.10.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 945/2012 (EUVL L 282, s. 16).


title: Asia C-399/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.7.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 93/38/ETY — Vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan julkiset hankinnat — Lämpövoimalan rakentaminen ja käyttöönotto — Tarjouskilpailuun osallistumisen edellytykset)

text:
               8.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.7.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-399/05) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 93/38/ETY - Vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan julkiset hankinnat - Lämpövoimalan rakentaminen ja käyttöönotto - Tarjouskilpailuun osallistumisen edellytykset)
   (2007/C 211/08)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Patakia ja X. Lewis)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: D. Tsagkaraki ja V. Christianos)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/38/ETY (EYVL L 1990, s. 84) 4 artiklan 2 kohdan rikkominen — Se, että kilpailijoiksi on hyväksytty kaksi yhtiötä, jotka eivät täytä hankintailmoituksessa eivätkä tarjouspyyntöasiakirjoissa esitettyjä edellytyksiä — Lavrion lämpövoimalan rakentaminen ja käynnistäminen
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 22, 28.1.2006.


title: Asia C-242/00: Saksan liittotasavallan 16.6.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 247/20                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        26.8.2000
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                2.    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
perusti loppupäätelmänsä kantajan oikeuksien kustannuksella
asian BAT & Reynolds ja asian Matra Hachette v. komissio
virheelliseen soveltamiseen. Tuomioistuimen olisi tullut kiin-
nittää huomionsa siihen, että komission annettua oikeuden
tutustua asiakirjaan, se ei varannut Kishille riittävästi aikaa
tehdä huomautuksia tiedostonsa asiakirjoista vastoin asiassa             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Guérin Automobiles v. komissio muodostettuja periaatteita.
Tämän seurauksena tuomioistuin on rikkonut yhteisöjen oi-
keutta.
                                                                         –     EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohtaa ja
                                                                               3 artiklan 1 kohdan g alakohtaa on rikottu. Lisäksi
Kolmas peruste: EY:n perustamissopimuksen 253 artiklan vir-                    yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja suhteellisuusperi-
heellinen soveltaminen ja tuomioistuimessa esitetyn todistusai-                aatetta on loukattu.
neiston virheellinen tulkinta tuomiossa.
                                                                               –     Arvioidessaan, missä laajuudessa kehityksestä
Tehdessään sen johtopäätöksen, että riitautettu päätös oli
                                                                                jäljessä olevaa talousaluetta voidaan tukea alueellis-
perustamissopimuksen 253 artiklan (entinen 190 artikla)
                                                                                ten erojen tasoittamiseksi EY:n perustamissopimuk-
nojalla riittävästi perusteltu, tuomioistuin tulkitsi virheellisesti
                                                                                sen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla,
suullisessa käsittelyssä esitettyjä tosiseikkoja. Vakiintuneen
                                                                                komissio on pitänyt lähtökohtanaan tulotasoa ja
oikeuskäytännön mukaan perusteluvelvollisuuden laajuus on
                                                                                työttömyyttä, ja näiden kriteerien avulla se on
oikeuskysymys, josta voidaan valittaa yhteisöjen tuomioistui-
                                                                                määrittänyt, missä laajuudessa alueet suhteessa kul-
meen.
                                                                                loisenkin jäsenvaltion yleiseen taloudelliseen tilan-
                                                                                teeseen ovat kehityksestä jäljessä. Saksan osalta
                                                                                komissio laski, että 23,4 prosenttia väestöstä asui
(1) 6 päivänä helmikuuta 1962 annettu neuvoston asetus N:o 17                        alueilla, joiden taloudellinen tilanne suhteessa Sak-
    (perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täytän-                      san keskimääräiseen taloudelliseen tilanteeseen oli
    töönpanoasetus), EYVL 13, 21.2.1962, s. 204 (EYVL, Englannin-                    niin epäsuotuisa, että niillä lähtökohtaisesti oli oi-
    kielinen erityispainos: Sarja-I (59–62) s. 87).                                  keus EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 koh-
                                                                                dan c alakohdan mukaiseen tukeen. Ne alueet,
                                                                                jotka Saksa on ilmoittanut 87 artiklan 3 kohdan
                                                                                c alakohdan nojalla tuettaviksi, vastaavat tarkalleen
                                                                                tätä komission laskemaa 23,4 prosentin osuutta
                                                                                Saksan väestöstä. Komission päätös pienentää tuki-
                                                                                kelpoisia alueita niin, että niillä asuu vain 17,6
                                                                                prosenttia Saksan väestöstä, on riittämättömästi
                                                                                perusteltu, eikä se ole myöskään perusteltavissa sillä,
                                                                                että kaupankäynnin edellytykset muuten muuttuisi-
Saksan liittotasavallan 16.6.2000 Euroopan yhteisöjen
                                                                                vat yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. Sak-
               komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                san taloudellisen aseman suhteellinen vahvuus oli
                                                                                joka tapauksessa jo otettu huomioon, koska talou-
                           (Asia C-242/00)                                           delliselta asemaltaan vahvassa valtiossa alueiden on
                                                                                – jotta ne otetaan huomioon jakoperusteissa –
                                                                                erottava kansallisista keskiarvoista (työttömyys;
                          (2000/C 247/27)                                            bruttokansantuote henkeä kohti ostovoimaparitee-
                                                                                tein laskettuna) enemmän kuin mitä niiden on
Saksan liittotasavalta on nostanut 16.6.2000 Euroopan yhtei-                         erottava taloudelliselta asemaltaan heikommissa val-
söjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-                            tioissa. Komission kanta johtaa itse asiassa jopa
siota vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat hallitusneuvos Wolf-                        siihen, että esimerkiksi Irlanti ja Portugali saavat
Dieter Plessing, liittovaltion talousministeriö, Graurheindorfer                     maksaa rakennetukea alueille, joiden tulotaso selväs-
Str. 108, D-53117 Bonn, ja asianajaja Rainer M. Bierwagen,                           ti ylittää kansallisen keskiarvon, mikä johtaa kansal-
asianajotoimisto Kemmler Rapp Böhlke & Crosby, Bryssel.                              listen erojen kasvuun.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                   –     Määrittäessään jäsenvaltioiden maksaman aluetuen
                                                                                ylärajoja komissio on käsitellyt vastaavia asioita
1.    kumoaa komission 14.3.2000 tekemän lopullisen                                  eri tavoin. Tämä ilmenee siitä, että komissio on
      päätöksen K(2000)809 (1) siltä osin kuin siinä ei ole                          jälkikäteen korottanut eräiden jäsenvaltioiden osalta
      pidetty EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan                         niitä objektiivisin menetelmin selvitettäviä lähtöar-
      c alakohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille so-                     voja, joihin ylärajat perustuvat. Toisten jäsenvaltioi-
      veltuvana Saksan ilmoittamaa tukea, jota Saksa aikoi                           den osalta se on puolestaan jälkikäteen selvästi
      maksaa alueensa sille osalle, jolla asuu 23,4 prosenttia                       alentanut niitä. Edullisen kohtelun saaneet jäsenval-
      sen väestöstä;                                                                 tiot voivat siten komission päätöksen vuoksi tukea
 ---pagebreak--- 26.8.2000                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 247/21
            alueitaan tavalla, joka ylittää aluepoliittisen tuen          Hight Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench
            objektiivisen tarpeen. Toisaalta jäsenvaltiot eivät saa       Divisionin (Divisional Court) 23.5.2000 tekemällään
            ottaa huomioon komission itse toteamaa aluepoliit-            päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa The
            tisen tuen tarvetta, vaikka tämä on sen objektiivisesti       Queen vastaan Secretary of State for Trade and Industry,
            selvittänyt alueellisten erojen perusteella. Komission                        ex parte: Trades Union Congress
            tekemät ”oikaisut” johtavat siihen, että tukialueilla
            asuvan väestön osuus kasvaa suuremmaksi, kuin                                           (Asia C-243/00)
            mitä komissio on asettanut tavoitteekseen 42,7
            prosentin osuudella. Saksan tukikelpoisten alueiden
            vähentämisen objektiivisena syynä ei voi olla se,                                       (2000/C 247/28)
            että komissio on hyväksynyt eräille jäsenvaltioille
            enemmän tukikelpoisia alueita, kuin mihin objektii-           Hight Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench
            visesti mitattavat alueelliset erot näissä jäsenvaltiois-     Division (Divisional Court) on pyytänyt 23.5.2000 te-
            sa antaisivat aihetta.                                        kemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
                                                                          tuomioistuimeen 19.6.2000, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                                                                          tuimelta asiassa The Queen vastaan Secretary of State for Trade
      –     Saksa ei riitauta komission asettamaa päämäärää               and Industry, ex parte: Trades Union Congress, ennakkoratkai-
            vähentää aluetuen piirissä olevia alueita jäsenval-           sua seuraavaan kysymykseen:
            tioissa. Ne toimenpiteet, jotka komissio on toteutta-
            nut tämän päämäärän saavuttamiseksi, eivät kuiten-            Edellytetäänkö direktiivissä 96/34/EY (1) (sellaisena kuin se
            kaan ole välttämättömiä eivätkä ne ole missään                on direktiivillä 97/75/EY (2) ulotettu koskemaan Yhdistynyt
            asianmukaisessa suhteessa tämän päämäärän merki-              kuningaskuntaa) ja 14.12.1995 tehdyssä puitesopimuksessa,
            tykseen. Saksan tukialueiden supistaminen ei ole              jonka täytäntöönpanemiseksi direktiivi on annettu, että jäsen-
            kysymykseen tulevista keinoista lievin keino sen              valtioiden on annettava oikeus vanhempainlomaan sellaisten
            päämäärän saavuttamisesi, että tukialueiden laajuus           lasten osalta, jotka eivät vielä ole saavuttaneet tiettyä ikää ja
            yhteisön tasolla pienenisi. Komissio olisi esimerkiksi        jotka ovat syntyneet tai jotka on otettu lapseksi ennen
            voinut jättää toteuttamatta ”oikaisutoimet” tai se            sitä päivää, jona direktiivi on saatettu osaksi jäsenvaltioiden
            olisi voinut toteuttaa ne niin, että niistä johtuva           kansallista oikeusjärjestystä, vaiko vain sellaisten lasten osalta,
            tukialueilla asuvan väestön osan kasvu olisi jäänyt           jotka ovat syntyneet tai jotka on otettu lapseksi kyseisenä
            pienemmäksi. Komissio olisi myös voinut ”oikaisu-             päivänä tai sen jälkeen?
            jen” tasoittamiseksi pienentää tukikelpoisten aluei-
            den laajuutta tasaisesti kaikissa jäsenvaltioissa ja siis
            myös ”oikaisuista” hyötyneissä jäsenvaltioissa.               (1) UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n tekemästä vanhempainlomaa koskevas-
                                                                              ta puitesopimuksesta 3 päivänä kesäkuuta 1996 annettu neuvos-
                                                                              ton direktiivi 96/34/EY (EYVL L 145, 19.6.1996, s. 4).
                                                                          (2) EYVL L 10, 16.1.1998, s. 24.
–     Olennaisia menettelymääräyksiä on rikottu. Komissio ei
      ole perustellut Saksan tukialueiden laajuuden pienentä-
      mistä sinänsä eikä se ole myöskään selvittänyt, millä
      tavoin epäyhdenvertainen kohtelu vaikuttaa yhteisötason
      kaupankäynnin ja kilpailun edellytyksiin.
      Virallisessa lehdessä nro C 74 komission toimesta                   Bundesgerichtshofin 11.5.2000 tekemällään päätöksellä
      10.3.1998 julkaistuissa ”Aluepoliittisista syistä myön-             esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa van Doren +
      nettävän valtiontuen suuntaviivoissa” ei ole perustetta,            Q. GmbH vastaan lifestyle sports + sportswear Handelsge-
      johon komission myöhemmin tehty päätös voisi perus-                                  sellschaft mbH ja Michael Orth
      tua, ja vaikka sellainen olisikin, ei Saksa olisi voinut
      itsenäisesti riitauttaa näitä suuntaviivoja.                                                  (Asia C-244/00)
                                                                                (2000/C 247/29)
(1) Komission 14.3.2000 tekemä päätös niiden tukialueiden uudel-          Bundesgerichtshof on pyytänyt 11.5.2000 tekemällään
    leenrajaamisesta, joihin sovelletaan yhteistä tehtävää ”alueelli-     päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
    sen talousrakenteen parantamisesta” Saksassa ajanjaksona              19.6.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
    1.1.2000–31.12.2003 – Länsi-Saksa ja Berliini.
                                                                          ratkaisua asiassa van Doren + Q. GmbH vastaan lifestyle
                                                                          sports + sportswear Handelsgesellschaft mbH ja Michael Orth
                                                                          seuraavaan kysymykseen:
                                                                          Onko EY 28 ja 30 artiklaa tulkittava siten, että niissä sallitaan
                                                                          kansalliset säännökset, joiden mukaan tiettyä tavaramerkkiä
                                                                          olevien alkuperäistavaroiden myynnin vuoksi oikeuteen haas-


title: Asia C-147/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 28.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Città Metropolitana di Bari, aikaisemmin Provincia di Bari v. Edilizia Mastrodonato srl (Ennakkoratkaisupyyntö — Ympäristönsuojelu — Jätehuolto — Direktiivi 2006/21/EY — 10 artiklan 2 kohta — Tyhjien louhosten täyttäminen muulla kuin kaivannaisjätteellä — Onko kyse mainittujen jätteiden kaatopaikalle sijoittamisesta vai niiden hyödyntämisestä)

text:
               26.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 350/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 28.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Città Metropolitana di Bari, aikaisemmin Provincia di Bari v. Edilizia Mastrodonato srl
   (Asia C-147/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Ympäristönsuojelu - Jätehuolto - Direktiivi 2006/21/EY - 10 artiklan 2 kohta - Tyhjien louhosten täyttäminen muulla kuin kaivannaisjätteellä - Onko kyse mainittujen jätteiden kaatopaikalle sijoittamisesta vai niiden hyödyntämisestä))
   (2016/C 350/08)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Città Metropolitana di Bari, aikaisemmin Provincia di Bari

      Vastaaja: Edilizia Mastrodonato srl

      Tuomiolauselma

   Kaivannaisteollisuuden jätehuollosta ja direktiivin 2004/35/EY muuttamisesta 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/21/EY 10 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, ettei kaatopaikoista 26.4.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY säännöksiä sen vaikutuksesta sovelleta louhoksen täyttämiseen muulla kuin kaivannaisjätteellä, jos siinä on kyse kyseisten jätteiden hyödyntämisestä, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava.

      (1)  EUVL C 205, 22.6.2015.


title: Asia T-208/04: Dominique Hardyn 7.6.2004 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               25.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/25

         Dominique Hardyn 7.6.2004 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-208/04)
   (2004/C 239/56)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Dominique Hardy, kotipaikka Coudeville-plage (Ranska), on nostanut 7.6.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Jean-François Péricaud.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               katsoo pääasiallisesti, että Euroopan yhteisö on vastuussa Hardylle otettuaan lainvastaisesti käyttöönsä ja sitten sovellettuaan yhteisön tullikoodeksin 5 artiklaa laivameklareiden vahingoksi;

               katsoo toissijaisesti, että Euroopan yhteisö on vastuussa Hardylle yhteisön tullikoodeksin 5 artiklan käyttöön ottamisesta ja sen soveltamisesta, vaikka se olisikin tapahtunut laillisella tavalla, koska siitä on aiheutunut Hardylle epätavallista ja erityistä vahinkoa;

               velvoittaa neuvoston ja komission yhteisvastuullisesti maksamaan Hardylle 60.510 euroa tai toissijaisesti 47.289 euroa ja kummassakin tapauksessa esillä olevan vahingonkorvauskanteen nostamisesta laskettavine laillisine korkoineen;

               velvoittaa neuvoston ja komission korvaamaan yhteisvastuullisesti oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajan mukaan komission Ranskan valtiota vastaan nostaman jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen johdosta Ranska on saattaakseen sen oikeuden yhdenmukaiseksi neuvoston asetuksen N:o 2913/92 (1) 5 artiklan kanssa poistanut laivameklarien ammattikunnan, johon myös kantaja kuuluu, tulliin ohjaamiseen liittyvän monopolin. Kantajan mukaan monopolin poistaminen johtuu suoraan asetuksen n:o 2913/92 5 artiklan soveltamisesta ja Euroopan yhteisö on sen vuoksi siitä vastuussa.
   Kantaja väittää pääasiallisesti, että asetuksen n:o 2913/95 5 artiklan käyttöön ottaminen merkitsee laitonta toimea, josta yhteisö on vastuussa.
   Ensiksinnäkin kantaja väittää, että kyseisellä artiklalla on jätetty noudattamatta EY 45 artiklan poikkeusmääräyksiä sikäli kuin laivameklarin ammatti kuuluu tullilainsäädännön täytäntööpanon perusteella julkisen vallan käyttöön.
   Kantaja vetoaa lisäksi oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden loukkaamiseen. Kantaja väittää yhtäältä, että asetuksen n:o 2913/92 5 artikla koskee tulliedustuksen käsitettä, joka eroaa laivameklareiden tosiasiallisesti toteuttaman tulliin ohjaamisen käsitteestä. Kantajan mukaan kyseisen artiklan analoginen tulkinta on vastoin oikeusvarmuuden periaatetta. Toisaalta kantaja vetoaa siihen, ettei huomioon ole otettu kantajan perusteltua luottamusta, joka on syntynyt kaikkien siirtymätoimenpiteiden puuttumisen vuoksi ja siihen seikkaan, että ranskalaiset laivameklarit olivat yhteisössä ainoita, jotka oli jatkuvasti suljettu aikaisempien vapauttamistoimenpiteiden ulkopuolelle.
   Kantaja vetoaa lisäksi yhdenvertaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden loukkaamiseen, joka johtuu siirtymätoimenpiteiden puuttumisesta. Lopuksi kantaja vetoaa omistusoikeuden loukkaamiseen, koska monopolin poistamisen johdosta heidän virkatehtävänsä eivät ole siirrettävissä, jolloin ne menettävät arvonsa.
   Toissijaisesti kantaja väittää, että yhteisön tuottamuksesta riippumaton vastuu syntyy kärsityn vahingon epätavallisen ja erityisen luonteen perusteella. Kantajan mukaan vahinko on epätavallista, koska virkatehtävien rahallisen arvon menetys ja voittomarginaali ylittävät normaalit taloudellisen riskin rajat, ja erityistä, koska laivameklarit muodostavat taloudellisina toimijoina selvästi erottuvan ryhmän.

      (1)  Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1)


title: Asia T-475/15: Kanne 12.8.2015 – L'Oréal v. SMHV – LR Health & Beauty Systems (LR)

text:
               5.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/35

         Kanne 12.8.2015 – L'Oréal v. SMHV – LR Health & Beauty Systems (LR)
   (Asia T-475/15)
   (2015/C 328/32)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: L'Oréal (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja R. Dissmann)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: LR Health & Beauty Systems GmbH (Ahlen, Saksa)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen malli: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosat ”LR”

      SMHV:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 21.5.2015 asiassa R 1143/2014-1tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin valituslautakunta hylkää kohdassa 2 kantajan vaatimuksen näytön esittämisestä väliintulijan tavaramerkin väitetystä aikaisemmasta käytöstä

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut unionin yleisessä tuomioistuimessa ja valituslautakunnassa.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 57 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä asetuksen N:o 2868/95 40 sääntöä on rikottu.