title: Ilmoitus – Julkinen kuuleminen – Maantieteellinen merkintä Etelä-Afrikan tasavallasta

text:
               7.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/3

         ILMOITUS – JULKINEN KUULEMINEN
   Maantieteellinen merkintä Etelä-Afrikan tasavallasta
   (2015/C 45/03)
   Etelä-Afrikan tasavallan kanssa tehtävän, maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen suojaa koskevan pöytäkirjan muodossa olevan sopimuksen, jäljempänä ’pöytäkirja’, viimeistely on parhaillaan käynnissä. Etelä-Afrikan viranomaiset ovat toimittaneet lisätietoja erään maataloustuotteen maantieteellisestä merkinnästä, joka ehdotetaan suojattavaksi pöytäkirjan nojalla ilmoituksessa 2014/C051/09 (1) julkaistuun luetteloon sisältyvien tuotteiden lisäksi. Euroopan komissio harkitsee parhaillaan, suojataanko kyseinen, tämän asiakirjan liitteessä mainittu maantieteellinen merkintä pöytäkirjan nojalla TRIPS-sopimuksen 22 artiklan 1 kohdan mukaisena maantieteellisenä merkintänä.
   Komissio kehottaa kaikkia jäsenvaltioita ja kolmansia maita sekä jäsenvaltioissa tai kolmansissa maissa asuvia tai niihin sijoittautuneita luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä, joiden oikeutettua etua asia koskee, esittämään vastaväitteitä tällaisesta suojaamisesta toimittamalla sille asianmukaisesti perustellun lausuman.
   Vastaväitteet on toimitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tästä julkaisemisesta. Vastaväitteet on lähetettävä seuraavaan sähköpostiosoitteeseen:
   AGRI-A3-GI@ec.europa.eu
   Vastaväite voidaan ottaa tutkittavaksi ainoastaan, jos se on toimitettu komissiolle yllä mainitussa määräajassa ja jos seuraavat edellytykset täyttyvät:

               a)

               Vastaväitteessä osoitetaan, että nimen suojaaminen aiheuttaisi ristiriidan eläinrodun nimen kanssa, minkä takia kuluttajaa johdettaisiin harhaan tuotteen todellisesta alkuperästä.

               b)

               Ehdotettu nimi on kokonaan tai osittain homonyyminen sellaisen nimityksen kanssa, joka on jo suojattu unionissa maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä 21 päivänä marraskuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (2) mukaisesti, tai nimi sisältyy sopimuksiin, joita unioni on tehnyt jonkin seuraavassa luetellun maan kanssa:

                           —

                           Sveitsi (3)

                           —

                           Korea (4)

                           —

                           Keski-Amerikka (5)

                           —

                           Kolumbia ja Peru (6)

                           —

                           Montenegro (7)

                           —

                           Bosnia ja Hertsegovina (8)

                           —

                           Serbia (9)

                           —

                           Moldova (10)

                           —

                           Georgia (11)

               c)

               Vastaväitteessä osoitetaan, että nimen suojaaminen saattaisi johtaa kuluttajaa harhaan tuotteen tunnistamisessa tavaramerkin maineen ja tunnettavuuden sekä sen käytössäoloajan pituuden vuoksi.

               d)

               Vastaväitteessä osoitetaan, että nimen suojaaminen vaarantaisi kokonaan tai osittain samankaltaisen nimityksen tai tavaramerkin olemassaolon tai vähintään viiden vuoden ajan ennen tämän ilmoituksen julkaisupäivää markkinoilla laillisesti olleiden tuotteiden olemassaolon.

               e)

               Vastaväitteen sisältämien tietojen perusteella voidaan päätellä, että nimi, jolle harkitaan suojaa, on yleisnimi.

         Edellä mainittuja perusteita on arvioitava niin, että huomioidaan unionin alue, jolla teollis- ja tekijänoikeuksien osalta tarkoitetaan ainoastaan yhtä tai useampaa aluetta, jolla kyseiset oikeudet on suojattu.

      (1)  EUVL C 51, 22.2.2014, s. 22.

      (2)  EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.

      (3)  Neuvoston ja, tiede- ja teknologiayhteistyötä koskevan sopimuksen osalta, komission päätös 2002/309/EY, Euratom, tehty 4 päivänä huhtikuuta 2002, seitsemän sopimuksen tekemisestä Sveitsin valaliiton kanssa (EYVL L 114, 30.4.2002, s. 1), ja erityisesti Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton maataloustuotteiden kauppaa koskeva sopimus – liite 7.

      (4)  Neuvoston päätös 2011/265/EU, annettu 16 päivänä syyskuuta 2010, Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Korean tasavallan välisen vapaakauppasopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta ja sen väliaikaisesta soveltamisesta (EUVL L 127, 14.5.2011, s. 1).

      (5)  Sopimus Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Keski-Amerikan välisestä assosiaatiosta (EUVL L 346, 15.12.2012, s. 3).

      (6)  Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Kolumbian ja Perun välinen kauppasopimus (EUVL L 354, 21.12.2012, s. 3).

      (7)  Neuvoston päätös 2007/855/EY, tehty 15 päivänä lokakuuta 2007, kauppaa ja kaupan liitännäistoimenpiteitä koskevan Euroopan yhteisön ja Montenegron tasavallan väliaikaisen sopimuksen allekirjoittamisesta ja tekemisestä (EUVL L 345, 28.12.2007, s. 1).

      (8)  Neuvoston päätös 2008/474/EY, tehty 16 päivänä kesäkuuta 2008, Euroopan yhteisön ja Bosnia ja Hertsegovinan välisen kauppaa ja kaupan liitännäistoimenpiteitä koskevan väliaikaisen sopimuksen allekirjoittamisesta ja tekemisestä (EUVL L 169, 30.6.2008, s. 10) – Pöytäkirja 6.

      (9)  Neuvoston päätös 2010/36/EY, tehty 29 päivänä huhtikuuta 2008, kauppaa ja kaupan liitännäistoimenpiteitä koskevan Euroopan yhteisön ja Serbian tasavallan väliaikaisen sopimuksen allekirjoittamisesta ja tekemisestä (EUVL L 28, 30.1.2010, s. 1).

      (10)  Neuvoston päätös 2013/7/EU, tehty 3 päivänä joulukuuta 2012, Euroopan unionin ja Moldovan tasavallan välisen maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen suojaa koskevan sopimuksen tekemisestä (EUVL L 10, 15.1.2013, s. 3).

      (11)  Neuvoston päätös 2012/164/EU, annettu 14 päivänä helmikuuta 2012, Euroopan unionin ja Georgian välisen maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen suojaa koskevan sopimuksen tekemisestä (EUVL L 93, 30.3.2012, s. 1).

      LIITE

                  Tuotetyyppi

                  Nimi sellaisena kuin se on suojattu Etelä-Afrikassa

                  Lihavalmiste

                  Karoo meat of origin


title: Asia T-65/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2016 – Bank Refah Kargaran v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistuvat pakottavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Kantajan nimen merkitseminen uudelleen luetteloon sen jälkeen, kun unionin yleinen tuomioistuin on kumonnut alkuperäisen luetteloon merkitsemisen — Oikeudellinen virhe — Tosiseikkoja koskeva virhe — Perusteluvelvollisuus — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan — Oikeasuhteisuus)

text:
               23.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2016 – Bank Refah Kargaran v. neuvosto
   (Asia T-65/14) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistuvat pakottavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Kantajan nimen merkitseminen uudelleen luetteloon sen jälkeen, kun unionin yleinen tuomioistuin on kumonnut alkuperäisen luetteloon merkitsemisen - Oikeudellinen virhe - Tosiseikkoja koskeva virhe - Perusteluvelvollisuus - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan - Oikeasuhteisuus))
   (2017/C 022/27)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Bank Refah Kargaran (Teheran, Iran) (edustaja: asianajaja J.-M. Thouvenin)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: V. Piessevaux, M. Bishop ja B. Driessen)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Aresu ja D. Gauci)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan ensisijaisesti kumoamaan Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 15.11.2013 annettu neuvoston päätös 2013/661/YUTP (EUVL 2013, L 306, s. 18) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 15.11.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanopäätös (EU) N:o 1154/2013 (EUVL 2013, L 306, s. 3) kantajaa koskevilta osiltaan, ja toissijaisesti kumoamaan päätös 2013/661 ja täytäntöönpanopäätös N:o 1154/2013 20.1.2014 lähtien kantajaa koskevilta osiltaan.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Bank Refah Kargaran vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 135, 5.5.2014.


title: Asia F-146/15: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 8.6.2016 – Massoulié v. parlamentti (Henkilöstö — Virkamiehet — Parlamentti — Toimielinten välinen siirto — Vuoden 2014 ylennyskierros — Hakemus arviointikertomusten muuntamiseksi ylennyspisteiksi — Valituksen muuttaminen hakemukseksi — Henkilöstösääntöjen 90 artikla — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               18.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/52

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 8.6.2016 – Massoulié v. parlamentti
   (Asia F-146/15) (1)

   ((Henkilöstö - Virkamiehet - Parlamentti - Toimielinten välinen siirto - Vuoden 2014 ylennyskierros - Hakemus arviointikertomusten muuntamiseksi ylennyspisteiksi - Valituksen muuttaminen hakemukseksi - Henkilöstösääntöjen 90 artikla - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
   (2016/C 260/65)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: François Massoulié (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: V. Montebello-Demogeot ja M. Dean)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Parlamentin sen päätöksen kumoaminen, jolla on hylätty kantajan pyyntö muuntaa ylennyspisteiksi häntä koskevat arviointikertomukset, jotka on laadittu sen jälkeen, kun hänet on ylennetty palkkaluokkaan AD 12

      Määräysosa

               1)

               François Massoulién kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Massoulié vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan parlamentin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 68, 22.2.2016, s. 45.


title: Asia C-459/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 3.10.2014 – Cocaj Fadil v. Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

text:
               12.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 7/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 3.10.2014 – Cocaj Fadil v. Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
   (Asia C-459/14)
   (2015/C 007/17)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Cocaj Fadil

      Vastapuoli: Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Mitkä ovat Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY (1) 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun rekisteröinnin muodollinen ja aineellinen sisältö ja vaatimukset?

               2)

               Millä tavalla, missä muodossa ja mille viranomaiselle on suoritettava direktiivin 2004/38/EY 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettu rekisteröinti? Siinä tapauksessa, että rekisteröityminen viranomaisessa on välttämätöntä, mitkä muodolliset ja aineelliset kriteerit kyseisen jäsenvaltion viranomaisen on täytettävä?

               3)

               Voidaanko mainittua direktiivin 2004/38/EY säännöstä – kun otetaan huomioon se, mitä sen 37 artiklassa säädetään – tulkita siten, että kumppanilla tarkoitetaan ainoastaan eri sukupuolta olevaa kumppania, vai koskeeko säännös myös samaa sukupuolta olevaa kumppania?

               4)

               Jos jäsenvaltion lainsäädännössä rekisteröidyn parisuhteen kumppaneille taataan perheenjäsenen asema direktiivin 2004738/EY soveltamista ajatellen, voidaanko direktiiviä tulkita siten, että tämä koskee ainoastaan eri sukupuolta olevia kumppaneita?

               5)

               Voidaanko direktiiviä tulkita siten, että rekisteröidyksi parisuhteeksi on katsottava direktiiviä soveltavan viranomaisen näkökulmasta tilanne, jossa parisuhteen osapuoli on mainittu elinkumppaneista annettuja ilmoituksia koskevissa jäsenvaltion rekisteritiedoissa?

               6)

               Voidaanko edellä mainittuja direktiivin 2004/38/EY säännöksiä tulkita siten, että jollei jäsenvaltion lainsäädännössä rekisteröityä parisuhdetta rinnasteta kaikilta osin avioliittoon, tällaisen parisuhteen ei voida minkään olosuhteiden vallitessa katsoa toimivan perusteena perheenjäsenen asemalle – edes direktiivin 37 artiklan säännösten nojalla?

               7)

               Voidaanko edellä mainittuja direktiivin 2004/38/EY säännöksiä tulkita siten, että avioliittoon rinnastamisen on ulotuttava kaikkiin oikeudellisiin asemiin tai oikeusvaikutuksiin? Ellei vastaavuuden edellytetä olevan kaikilta osin samanlainen, minkä tekijöiden on joka tapauksessa vastattava toisiaan näiden kahden parisuhdemuodon osalta?

               8)

               Onko tai voiko merkitystä olla edellä mainittujen direktiivin 2004/38/EY säännösten soveltamisen kannalta sillä, että jäsenvaltion lainsäädännössä tehdään ero luetteloinnin ja rekisteröitymisen käsitteiden välillä tai että niitä käytetään vuorotellen toinen toisensa sijasta?

               9)

               Voidaanko direktiivin 2004/38 37 artiklaa tulkita siten, että siinä tarkoitettuna edullisempana kansallisena säännöksenä on pidettävä jäsenvaltion oikeussääntöä, jossa parisuhteen osalta ei edellytetä, että sen olisi vastattava avioliittoa?

      (1)  Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus 2004/38/EY (EUVL L 158, s. 77).


title: Asia T-43/01: Jean-Jacques Rateaun 23.2.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 118/42                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        21.4.2001
Perusteet:                      – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan         Kantaja korostaa, että vaikka kantelun tekemisestä on kulunut
                                   1 kohdan b alakohdan rikko-           jo lähes neljä vuotta, komissio ei ole vieläkään ryhtynyt
                                   minen.                                mihinkään väliaikaisiin toimenpiteisiin tai tehnyt lopullista
                                – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan         päätöstä, ja että näin ollen riidanalaista järjestelmää sovelletaan
                                   3 kohdan rikkominen.                  edelleen, vaikka komissio onkin jo menettelyn aloittamisesta
                                                                         lähtien todennut, ettei sitä voida pitää yhteisön oikeuden
                                – Kantajan      puolustautumisoi-        mukaisena.
                                   keuksien loukkaaminen.
Syndicat des employés, techniciens et cadres de la
F.G.T.B.:n 22.2.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
                       taan nostama kanne
                                                                         Jean-Jacques Rateaun 23.2.2001 Euroopan yhteisöjen ko-
                           (Asia T-42/01)                                               missiota vastaan nostama kanne
                         (2001/C 118/113)
                                                                                (Asia T-43/01)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (2001/C 118/114)
Syndicat des employés, techniciens et cadres de la F.G.T.B.,
kotipaikka Bryssel, on nostanut 22.2.2001 Euroopan yhteisö-
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu-
roopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina                                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
ovat asianajajat Luc Misson, Laurent Denis ja Patrick Mbaya
Kapita, prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                         Jean-Jacques Rateau, kotipaikka Beersel (Belgia), on nostanut
Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-            23.2.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
mioistuin                                                                tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                         vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Eric Boigelot, proses-
                                                                         siosoite Luxemburgissa.
–    toteaa, ettei komissio ole ryhtynyt kohtuullisessa ajassa
     vaadittaviin toimenpiteisiin kantajan asetuksen N:o 17
     3 artiklan nojalla tekemän kantelun johdosta;
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–    toteaa, että komission on ryhdyttävä tarvittaviin toimen-
     piteisiin niitä asianosaisia vastaan, joihin kantajan tekemä
     kantelu kohdistuu, asetuksen N:o 17 EY mukaisesti yhden             –     kumoaa nimittävän viranomaisen päätöksen, jolla kantaja
     kuukauden kuluessa;                                                       määrättiin 1.7.2000 lukien terveys- ja kuluttaja-asioiden
                                                                               pääosaston yksikön SANCO.D.4 ”Food law and biotech-
                                                                               nology” johtajan neuvonantajaksi (adviser on consumer
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut                       information) ja joka ilmenee sekä 15.6.2000 päivätystä PO
     tässä oikeusasteessa.                                                     SANCO:n organisaatiokaaviosta että terveys- ja kuluttaja-
                                                                               asioiden pääosaston pääjohtajan Robert Colemanin
                                                                               1.8.2000 tekemästä nimenomaisesta päätöksestä, joka
Kanteen perusteet ja pääasialliset perustelut                                  annettiin kantajalle tiedoksi 28.8.2000,
Kantaja toteaa tehneensä 1.7.1997 EY:n perustamissopimuk-                –     velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle vahingonkor-
sen 48 ja 85 artiklan (joista on tullut EY 39 ja 81 artikla)                   vausta henkisistä kärsimyksistä ennakolta 1 euroa vahin-
perusteella kantelun, joka koskee FIFA:n, URBSFA:n ja Belgian                  koa koskevasta arviosta, jota tuomioistuin voi suurentaa
ammattilaisten jalkapalloliigan kaltaisten järjestöjen sovelta-                tai pienentää 10 000 euroa,
maa jalkapalloilun ammattilaisten siirtojärjestelmää. Tämän
numerolla IV/36.583-SETCA-FGTB/FIFA, URBSFA rekisteröi-
dyn kantelun johdosta komissio aloitti menettelyn FIFA:aa                –     velvoittaa joka tapauksessa vastaajan korvaamaan oikeu-
vastaan.                                                                       denkäyntikulut.
 ---pagebreak--- 21.4.2001                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 118/43
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                               Asian T-116/98 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2001/C 118/116)
Kantaja, joka on palkkaluokkaan A 3 kuuluva virkamies,
vastustaa nimittävän viranomaisen päätöstä, joka on tehty
terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston (PO SANCO) uudel-
leenorganisoinnin yhteydessä ja jolla kantaja määrättiin D osas-                           (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
ton yksikön (yksikkö D4) ”Food law and biotechnology”
johtajan neuvonantajaksi, kun hän oli siihen mennessä toimi-             Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
nut pääjohtajan neuvonantajana.                                          men laajennetun toisen jaoston puheenjohtajan 14.12.2000
                                                                         antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                         tu asia T-116/98, Compañı́a Trasmediterránea, S.A. vastaan
Kantaja toteaa tältä osin, että hänen nimittämisensä pääjohta-           Euroopan yhteisöjen komissio.
jan neuvonantajaksi tapahtui 6.7.1993 allekirjoitetulla hänen
ja hallinnon pääosaston (aikaisemmin PO IX) pääjöhtajan
välisellä sopimuksella.                                                  (1) EYVL C 340, 7.11.1998.
Väitteidensä tueksi kantaja väittää, että:
–     henkilöstösääntöjä ja erityisesti sen 7 artiklan 1 kohtaa ja
      25 artiklan toista ja kolmatta kohtaa on rikottu ja että
      tiettyjä yleisiä oikeusperiaatteita, kuten luottamuksensuo-
      jan periaatetta, oikeusvarmuuden periaatetta, huomaavai-                    Asian T-244/99 (1) poistaminen rekisteristä
      suusperiaatetta, sopimusten täyttämistä hyvässä uskossa
      koskevaa periaatetta ja periaatetta, jonka mukaan nimittä-                               (2001/C 118/117)
      vän viranomaisen on tehtävä päätös yksinomaan sellais-
      ten merkityksellisten perustelujen perusteella, joita ei
      rasita tosiseikkoja koskeva tai oikeudellinen virhe, on                               (Oikeudenkäyntikieli: italia)
      loukattu.
                                                                         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
–     jäsenvaltioissa yleisesti hyväksyttyjä sopimuksen täyttä-          men viidennen jaoston puheenjohtajan 12.12.2000 antamalla
      mistä koskevia sääntöjä on rikottu.                                määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
                                                                         T-244/99, Sadam Abruzzo S.p.A. vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                         komissio.
                                                                         (1) EYVL C 20, 22.1.2000.
          Asian T-205/96 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                Asian T-245/99 (1) poistaminen rekisteristä
                         (2001/C 118/115)
                                                                                (2001/C 118/118)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men (yhden tuomarin kokoonpano, tuomari Azizi) 15.1.2001                 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-           men viidennen jaoston puheenjohtajan 12.12.2000 antamalla
tu asia T-205/96, Roland Bieber vastaa Euroopan parlamentti.             määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
                                                                         T-245/99, Sadam Castiglionese S.p.A. vastaan Euroopan yhtei-
                                                                         söjen komissio.
(1) EYVL C 54, 22.2.1997.
                                                                         (1) EYVL C 20, 22.1.2000.


title: Asia C-221/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 8.11.2007 (Verwaltungsgerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Stadtgemeinde Frohnleiten ja Gemeindebetriebe Frohnleiten GmbH v. Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft (Ennakkoratkaisupyyntö — Vero, jota kannetaan jätteiden pitkäaikaisesta sijoittamisesta kaatopaikalle — Vero, jonka on velvollinen suorittamaan kaatopaikan pitäjä ja joka lasketaan toimitettujen jätteiden painon ja kaatopaikan varusteiden perusteella — Vapautus verosta sellaisten jätteiden sijoittamisen osalta, jotka ovat peräisin itävaltalaisilta pilaantuneilta maa-alueilta — Vapautuksen epääminen sellaisten jätteiden sijoittamiselta, jotka ovat peräisin muissa jäsenvaltioissa sijaitsevilta pilaantuneilta maa-alueilta — EY 90 artikla — Sisäiset verot tai maksut — Syrjintä)

text:
               22.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/16

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 8.11.2007 (Verwaltungsgerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Stadtgemeinde Frohnleiten ja Gemeindebetriebe Frohnleiten GmbH v. Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft
   (Asia C-221/06) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Vero, jota kannetaan jätteiden pitkäaikaisesta sijoittamisesta kaatopaikalle - Vero, jonka on velvollinen suorittamaan kaatopaikan pitäjä ja joka lasketaan toimitettujen jätteiden painon ja kaatopaikan varusteiden perusteella - Vapautus verosta sellaisten jätteiden sijoittamisen osalta, jotka ovat peräisin itävaltalaisilta pilaantuneilta maa-alueilta - Vapautuksen epääminen sellaisten jätteiden sijoittamiselta, jotka ovat peräisin muissa jäsenvaltioissa sijaitsevilta pilaantuneilta maa-alueilta - EY 90 artikla - Sisäiset verot tai maksut - Syrjintä)
   (2007/C 315/25)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Verwaltungsgerichtshof
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Stadtgemeinde Frohnleiten ja Gemeindebetriebe Frohnleiten GmbH

      Vastaaja: Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft

      Väliintulija: Itävallan tasavalta
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Verwaltungsgerichtshof — EY 10, EY 12, EY 23, EY 25, EY 49 ja EY 90 artiklan tulkinta — Jätteiden maanpäälliseen sijoittamiseen kohdistuvasta verosta myönnettävä vapautus, jota sovelletaan sellaisten jätteiden osalta, jotka ovat peräisin vanhojen jätteiden (Altlasten) saastuttamien maa-alueiden kunnostamisesta, sillä edellytyksellä, että nämä maa-alueet on merkitty julkiseen rekisteriin — Vapautuksen epääminen sellaisten jätteiden osalta, jotka ovat peräisin muun jäsenvaltion alueella sijaitsevilta vanhojen jätteiden saastuttamilta maa-alueilta
   Tuomiolauselma
   EY 90 artiklan ensimmäinen kohta on esteenä pilaantuneiden maa-alueiden kunnostamisesta 7.6.1989 annetun lain (Altlastensanierungsgesetz) 3 §:n 2 momentin 1 kohdan kaltaiselle kansalliselle verosäännökselle, jossa vapautetaan verosta, jota kannetaan jätteiden pitkäaikaisesta sijoittamisesta kansallisille kaatopaikoille, ainoastaan sellaisten jätteiden sijoittaminen, jotka ovat peräisin kansallisella alueella sijaitsevien pilaantuneiden tai mahdollisesti pilaantuneiden maa-alueiden vaarattomaksi tekemisestä tai kunnostamisesta, mutta jonka mukaan mainittua vapautusta ei ole mahdollista myöntää sellaisten jätteiden sijoittamiselle, jotka ovat peräisin muissa jäsenvaltioissa sijaitsevien maa-alueiden vaarattomaksi tekemisestä tai kunnostamisesta.

      (1)  EUVL C 178, 29.7.2006.


title: Asia T-113/13 P: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.9.2013 — Valittajana Van Neyghem ja muuna osapuolena neuvosto (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Ylennys — Vuoden 2007 ylennyskierros — Päätös olla ylentämättä valittajaa palkkaluokkaan AST 7 — Kanteen hylkääminen ensimmäisessä oikeusasteessa — Perusteluvelvollisuus — SEUT 266 artikla — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
               16.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 336/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.9.2013 — Valittajana Van Neyghem ja muuna osapuolena neuvosto
   (Asia T-113/13 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Ylennys - Vuoden 2007 ylennyskierros - Päätös olla ylentämättä valittajaa palkkaluokkaan AST 7 - Kanteen hylkääminen ensimmäisessä oikeusasteessa - Perusteluvelvollisuus - SEUT 266 artikla - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)
   2013/C 336/54
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Kris Van Neyghem (Tienen, Belgia) (edustaja: asianajaja M. Velardo)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer ja A. Bisch)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, jossa vaaditaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa F-77/11, Van Neyghem vastaan neuvosto, 12.12.2012 antaman tuomion kumoamista

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Kris Van Neyghem vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvostolle tästä oikeudenkäynnistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 147, 25.5.2013.


title: Asia T-86/02: Territorio Histórico de Alava – Diputación Foral de Alavan 26.3.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 144/52                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         15.6.2002
Väiteosaston päätös:              Hakemuksen hylkääminen tietty-            18/1993 (Boletı́n Oficial del Territorio Histórico de Alava nro
                                  jen tuotteiden osalta                     79, 16.7.1993) 14 §:n mukainen yhtiöverosta vapauttaminen
                                                                            on todettu yhteismarkkinoille soveltumattomaksi valtiontuek-
Valituslautakunnan pää-           Väiteosaston päätöksen osittainen         si. Kyseisen säännöksen mukaan yhtiöverosta vapautetaan
tös:                              hylkääminen ja hakemuksen hyl-            yritykset, jotka perustetaan lain voimaantulon ja 31.12.1994
                                  kääminen ylimääräisen tuotteen            välisenä aikana, jos ne investoivat aineellisiin hyödykkeisiin yli
                                  (”juustot”) osalta                        80 miljoonaa pesetaa (480 810 euroa), jos perustettujen
                                                                            työpaikkojen määrä on yli kymmenen ja jos maksettu pääoma
Kanneperusteet:                   –     asetuksen N:o 40/94 8 artik-        toiminnan alkaessa on vähintään 20 miljoonaa pesetaa (120
                                        lan 1 kohdan b alakohdan            202 euroa).
                                        rikkominen
                                  –     sekaannusvaaran käsitteen
                                        virheellinen tulkinta
                                                                            Kantaja on esittänyt kanteensa tueksi seuraavat viisi perustetta:
                                                                            a)    EY 87 artiklan 1 kohdan rikkominen. Komissio on tehnyt
                                                                                ilmeisen arviointivirheen katsoessaan, että riidanalainen
                                                                                verotuksellinen toimenpide on kyseisessä artiklassa tar-
Territorio Histórico de Alava – Diputación Foral de                             koitettua valtiontukea. Kantajan mielestä tässä tapauk-
Alavan 26.3.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vas-                              sessa ei ole kyse kyseisen määräyksen mukaisesta kaikille
                         taan nostama kanne                                       valtiontuille ominaisesta valikoivasta edusta, vaan se
                                                                                on objektiivisille kriteereille perustuva toimenpide, joka
                             (Asia T-86/02)                                       vaikuttaa samalla tavoin kaikkiin taloudellisiin toimijoi-
                                                                                hin (luonnollisiin henkilöihin ja oikeushenkilöihin).
                           (2002/C 144/104)
                                                                            b)    Toissijaisesti ensimmäiseen kanneperusteeseen nähden:
                      (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                              komissio on tulkinnut virheellisesti voimassa olevan
                                                                                tuen käsitettä. Kantaja väittää, että vaikka ensimmäisen
                                                                                oikeusasteen tuomioistuin katsoisi esillä olevan toimenpi-
                                                                                teen merkitsevän tosiasiallisesti valtiontukea, kyse olisi
Territorio Histórico de Alava – Diputación Foral de Alava,                      joka tapauksessa voimassa olevasta tukijärjestelmästä
kotipaikka Alava (Espanja), on nostanut 26.3.2002 Euroopan                        asetuksen N:o 659/1999 1 artiklan b kohdan v alakoh-
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-                         dassa tarkoitetulla tavalla, sillä kyseisen asetuksen 1 artik-
teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-                     lan b kohdan ii alakohdan mukaisesti toimenpide ei ollut
jina ovat asianajajat Ignacio Saenz-Cortabarria ja Marta Morales                  voimaantuloajankohtanaan tukea, vaan kyse on tuesta,
Isasi.                                                                            jonka komissio oli tuolloin konkludenttisesti hyväksynyt.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                            c)    Niin ikään toissijaisesti ensimmäiseen kanneperusteeseen
–      kumoaa Espanjan tietyille Alavan alueella äskettäin perus-                 nähden: laillisesti vahvistettua menettelyä ei ole noudatet-
       tetuille yrityksille vuonna 1993 myöntämästä valtiontues-                  tu. EY 88 artiklan 1 kohdan ja asetuksen N:o 659/
       ta 20.12.2001 tehdyn komission päätöksen                                   1999 mukaisesti voimassa olevien tukijärjestelmien osalta
                                                                                asianmukainen uudelleentarkastelumenettely on kyseisen
–      toissijaisesti kumoaa kyseisen päätöksen 3 artiklan ensim-                 asetuksen 17–19 artiklassa säädetty menettely eikä laitto-
       mäisen virkkeen                                                            miin tukiin sovellettava menettely, jota komissio on
                                                                                soveltanut esillä olevassa asiassa.
–      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                            d)    Toissijaisesti kolmeen ensimmäiseen kanneperusteeseen
                                                                                nähden: komissio on käyttänyt väärin EY 87 artiklan
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                               3 kohdan c alakohdan mukaista valtaansa hyväksyä
                                                                                tuet, kun se on katsonut riidanalaisen verotuksellisen
                                                                                toimenpiteen toimintatueksi ja todennut näin ollen, että
Kantaja riitauttaa 20.12.2001 tehdyn komission päätöksen C                        kyse on yhteismarkkinoille soveltumattomasta tuesta.
(2001) 4475 lopullinen, jossa kiireellisistä verotuksellisista                    Komissio rinnastaa epäasianmukaisesti pelkän tukea kos-
toimenpiteistä investointien tukemiseksi ja taloudellisen toi-                    kevan arviointimenetelmän investointitukeen tai työpai-
minnan kannustamiseksi 5.7.1993 annetun Norma Foralin                             kan perustamiseen myönnettävään tukeen. Se, että ensi
 ---pagebreak--- 15.6.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 144/53
       arviolta ei ole vahvistettu tuen määrää prosentteina              –     toissijaisesti kumoaa kyseisen päätöksen 3 artiklan ensim-
       investoinnin määrästä tai palkkakustannuksista, ei mil-                 mäisen virkkeen
       lään tavoin estä sen vahvistamista jälkikäteen sen varmis-
       tamiseksi, ettei se ylitä alueellisille tuille hyväksyttyä        –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
       tukitasoa.
e)     Toissijaisesti kaikkiin muihin kanneperusteisiin nähden:
       määräys tukien takaisinperinnästä (riidanalaisen päätök-          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       sen 3 artiklan ensimmäinen virke) on ristiriidassa asetuk-
       sen N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohdan viimeisen
       virkkeen kanssa, sillä esillä olevassa asiassa on kyse            Kantaja riitauttaa 20.12.2001 tehdyn komission päätöksen C
       poikkeuksellisista olosuhteista (alustavan tutkintavaiheen        (2001) 4478 lopullinen, jossa kiireellisistä verotuksellisista
       kesto, joka oli yli 79 kuukautta). Se, että komissio              toimenpiteistä investointien tukemiseksi ja taloudellisen toi-
       tutki riidanalaista verotusjärjestelmää vuonna 1994 eikä          minnan kannustamiseksi 24.6.1993 annetun Norma Foralin
       suhtautunut siihen kielteisesti, sai aikaan perustellun           5/1993 (Boletı́n Oficial del Territorio Histórico de Bizkaia nro
       luottamuksen siihen, että järjestelmää pidetään lainmu-           154, 7.7.1993) 14 §:n mukainen yhtiöverosta vapauttaminen
       kaisena yhteisössä, minkä vuoksi päätöksen 3 artikla              on todettu yhteismarkkinoille soveltumattomaksi valtiontuek-
       on ristiriidassa oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan            si. Kyseisen säännöksen mukaan yhtiöverosta vapautetaan
       periaatteiden kanssa.                                             yritykset, jotka perustetaan lain voimaantulon ja 31.12.1994
                                                                         välisenä aikana, jos ne investoivat aineellisiin hyödykkeisiin yli
                                                                         80 miljoonaa pesetaa (480 810 euroa), jos perustettujen
                                                                         työpaikkojen määrä on yli kymmenen ja jos maksettu pääoma
                                                                         toiminnan alkaessa on vähintään 20 miljoonaa pesetaa (120
                                                                         202 euroa).
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
                                                                         kuin asiassa T-86/02.
Territorio Histórico de Bizkaia, Diputación Foral de
Bizkaian 26.3.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
                        taan nostama kanne
                            (Asia T-87/02)                               Territorio Histórico de Guipuzcoa, Diputación Foral de
                                                                         Guipuzcoan 26.3.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                                vastaan nostama kanne
                          (2002/C 144/105)
                                                                                (Asia T-88/02)
                     (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                                (2002/C 144/106)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
Territorio Histórico de Bizkaia, Diputación Foral de Bizkaia,
kotipaikka Bizkaia (Espanja), on nostanut 26.3.2002 Euroopan             Territorio Histórico de Guipuzcoa, Diputación Foral de Gui-
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-                puzcoa, kotipaikka Guipuzcoa (Espanja), on nostanut
teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
                                                                         26.3.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
jina ovat asianajajat Ignacio Saenz-Cortabarria ja Marta Morales         tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
Isasi.
                                                                         vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Ignacio Saenz-
                                                                         Cortabarria ja Marta Morales Isasi.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–      kumoaa Espanjan tietyille Biskajan alueella äskettäin             –     kumoaa Espanjan tietyille Giopuzcoan alueella äskettäin
       perustetuille yrityksille vuonna 1993 myöntämästä val-                  perustetuille yrityksille vuonna 1993 myöntämästä val-
       tiontuesta 20.12.2001 tehdyn komission päätöksen                        tiontuesta 20.12.2001 tehdyn komission päätöksen


title: Asia C-220/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší Správní Soud (Tšekin tasavalta) on esittänyt 11.5.2011 — Star Coaches s.r.o. v. Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu

text:
               23.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 219/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší Správní Soud (Tšekin tasavalta) on esittänyt 11.5.2011 — Star Coaches s.r.o. v. Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu
   (Asia C-220/11)
   2011/C 219/10
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Nejvyšší Správní Soud

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Star Coaches, s.r.o.

      Vastapuoli: Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Sovelletaanko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 306 artiklaa ainoastaan matkatoimistojen matkailupalveluiden loppukäyttäjille (matkustajat) suorittamiin palveluihin vai myös muille henkilöille (asiakkaat) suoritettaviin palveluihin?

               2)

               Onko kuljetusyhtiötä, joka tarjoaa pelkästään henkilökuljetuksia tarjoamalla linja-autokuljetuksia matkatoimistoille (eikä suoraan matkustajille) ja joka ei tarjoa muita palveluita (majoitus, tiedot, neuvonta ym.), pidettävä yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 306 artiklassa tarkoitettuna matkatoimistona?

      (1)  EUVL L 347, s. 1.


title: Asia F-101/07: Kanne 3.10.2007 — Cova v. komissio

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/73

         Kanne 3.10.2007 — Cova v. komissio
   (Asia F-101/07)
   (2007/C 269/134)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Philippe Cova (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja S. Pappas)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset
   Kantaja vaatii, että tuomioistuimen

               —

               kumoaa nimittävän viranomaisen 29.6.2007 tekemän päätöksen siltä osin kuin siinä evätään henkilöstösääntöjen 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun palkkalisän maksaminen vuoden ylittävältä ajanjaksolta

               —

               velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin:
   1.   Nimittävä viranomainen on soveltanut virheellisesti henkilöstösääntöjen 7 artiklan 2 kohtaa

               —

               Henkilöstösääntöjen 7 artiklan 2 kohdan tarkoituksena on taata palvelun sujuva jatkuvuus tilanteissa, joissa virka on avoinna; säännös tarkoittaa oikein tulkittuna sitä, että viran väliaikaisen hoitamisen tulisi olla mahdollisimman lyhytaikaista ja viranomaisella on siksi laillinen velvollisuus huolehtia tilapäisen virkanimityksen päättämisestä nimittämällä yksikön päällikkö asianomaiseen virkaan.

               —

               Lause ”tällainen väliaikainen virkanimitys voi kestää enintään vuoden” viittaa ainoastaan väliaikaisen virkanimityksen pituuteen eikä sillä ole vaikutusta tällaisesta virkanimityksestä maksettavaan korvaukseen, mikäli sanottua virkanimitystä pidennetään jatkumaan yli vuoden ajan.

               —

               Vuoden aikarajaa ei voida pitää ehdottomana senkään seikan vuoksi, että kyseessä ei ole virkamiehelle vaan viranomaiselle asetettu aikaraja eikä sanottua aikarajaa koske mikään sen pakollisuutta tai pakottavuutta koskeva lisämaininta; näin ollen aikarajaa on pidettävä painokkaana muistutuksena viranomaiselle siitä, että avoinna oleva virka on täytettävä mahdollisimman pian.

         2.   Huolenpitovelvollisuutta ja hyvän hallinnon periaatetta on loukattu

               —

               Yllä mainittu velvollisuus merkitsee sitä, että viranomaisen on virkamiestä koskevaa päätöstä tehdessään otettava huomioon kaikki seikat, jotka saattavat vaikuttaa sen päätökseen, ja että sen on tässä yhteydessä otettava huomioon yksikön edun lisäksi myös asianomaisen virkamiehen etu.

               —

               Tässä yhteydessä hyvän hallinnon periaate on usein liitetty huolenpitovelvollisuuteen.

               —

               Nyt esillä olevassa asiassa komissio laiminlöi velvollisuuksiaan, koska se oli tietoinen siitä seikasta, että aikaisempi yksikön päällikkö oli tarkoitus nimittää toiseen virkaan mutta se salli silti Covan yli vuoden pituiseen määräaikaisen virkanimityksen tekemisen. Komission tulkinta johtaa paradoksaaliseen tilanteeseen, jossa kyseisenä määräaikana hoidettavat tehtävät ovat vaativampia, mutta kantajalle voidaan silti maksaa ainoastaan palkkalisää korkeintaan vuoden ajalta.


title: Asia C-188/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de Primera Instancia n °58 de Madrid (Espanja) on esittänyt 15.4.2014 – Juan Pedro Ludeña Hormigos v. Banco Santander S.A.

text:
               14.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de Primera Instancia no 58 de Madrid (Espanja) on esittänyt 15.4.2014 – Juan Pedro Ludeña Hormigos v. Banco Santander S.A.
   (Asia C-188/14)
   2014/C 223/04
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de Primera Instancia no 58 de Madrid

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Juan Pedro Ludeña Hormigos

      Vastaaja: Banco Santander S.A.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko maksupalveluista 13.11.2009 annetun lain 16/09 22 §:n 1 momentti, joka antaa pankille mahdollisuuden veloittaa palvelumaksuja ja/tai korottaa niitä alun perin sovittuja ehtoja muuttamalla, unionin oikeuden mukainen?

               2)

               Tarjoaako se, että palvelujen käyttäjä voi irtisanoa sopimuksen kuluitta, palvelujen käyttäjälle riittävän suojan?

               3)

               Ovatko osapuolten vahvistamat sellaiset sopimusehdot päteviä, joihin on otettu ensimmäisessä kysymyksessä mainitussa säännöksessä säädetty mahdollisuus?

               4)

               Siltä varalta, että edellisiin kysymyksiin vastataan myöntävästi, kysytään vielä, onko kahden kuukauden irtisanomisaika unionin oikeuden mukainen?


title: Asia C-340/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal administratif de Montreuil (Ranska) on esittänyt 4.7.2011 — Kapitalanlagegesellschaft mbH Alltri Inkan lukuun v. Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l’État

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/34

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal administratif de Montreuil (Ranska) on esittänyt 4.7.2011 — Kapitalanlagegesellschaft mbH Alltri Inkan lukuun v. Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l’État
   (Asia C-340/11)
   2011/C 269/66
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal administratif de Montreuil

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Kapitalanlagegesellschaft mbH Alltri Inkan lukuun

      Vastaaja: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l’État

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko osuudenhaltijoiden tilanne otettava huomioon yhteissijoitusyritysten tilanteen ohella?

               2)

               Mitkä ovat tällaisessa tilanteessa ne edellytykset, joiden täyttyessä riidanalaista lähdeveroa voitaisiin pitää pääomien vapaata liikkuvuutta koskevan periaatteen mukaisena?


title: Asia T-526/11: Kanne 3.10.2011 — Igcar Chemicals v. Euroopan kemikaalivirasto

text:
               26.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/41

         Kanne 3.10.2011 — Igcar Chemicals v. Euroopan kemikaalivirasto
   (Asia T-526/11)
   2011/C 347/74
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Igcar Chemicals (Rubí, Espanja) (edustaja: abogada L. Fernández Vaissiers)

      Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että kanne on perustelu ja että se voidaan hyväksyä

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen siltä osin, kuin se koskee hallinnollisista maksuista laaditun laskun lähettämistä, ja kumoamaan kyseisen laskun

               —

               velvoittaa kemikaaliviraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteella riitautetaan Euroopan kemikaaliviraston (ECHA) 3.8.2011 tekemä päätös nro SME (2011) 0572 ja vaaditaan siinä kyseessä olleen, hallinnollisista kustannuksista laaditun laskun kumoamista (5.8.2011 päivätty lasku nro 10028302).
   Kantajana oleva yritys oli esirekisteröinyt tiettyjä rekisteröitäväksi tarkoittamiaan aineita. Ennen rekisteröinnin suorittamista, se tuli virheellisesti luokitelluksi pienyritykseksi.
   Kesäkuussa 2011 virasto vaati kantajaa osoittamaan, että sillä oli oikeus siihen sovelletun rekisteröintimaksun alennukseen kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 1907/2006 perustuvista Euroopan kemikaalivirastolle suoritettavista maksuista annetun asetuksen N:o 340/2008 (jäljempänä maksuasetus) 13 artiklan 3 kohdan perusteella. Kantaja vastasi tähän toteamalla, että se oli kooltaan keskisuuri yritys ja että tämä virhe oli korjattu REACH-IT-järjestelmään sen omasta aloitteesta ja ennen kuin kemikaalivirasto oli esittänyt sille vaatimuksensa.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan Euroopan komissiolla ei ole valtuutta siirtää kemikaalivirastolle toimivaltaa määrätä hallinnollisia maksuja ja jonka mukaan kemikaalivirastolla ei ollut toimivaltaa tehdä päätöstä MB29/2010, jonka kemikaaliviraston hallintoneuvosto teki 12.11.2010 (”on the classification of services for which charges are levied”).

                           —

                           Kantaja esittää tässä yhteydessä erityisesti, että säätämällä maksuasetuksen 13 artiklan 4 kohdassa, että kemikaalivirasto perii rekisteröintimaksun ohella erillisen hallintomaksun, vaikka rekisteröintimaksu on ainoa maksu, joka sallitaan kemikaaliviraston perussäännöksissä, komissio on ylittänyt näissä säännöksissä rajatun toimivaltansa, minkä vuoksi SEUT 114 artikla ei riitä perusteeksi komission eikä kemikaaliviraston toimivallalle.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan maksuasetuksen 13 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu toimivallan siirto on lainvastainen.

                           —

                           Kantaja väittää, että tässä säännöksessä hallinnollisen maksun vahvistaminen jätetään kemikaaliviraston harkintavaltaan sen tarkoitusta, sisältöä, laajuutta ja kestoa määrittelemättä, minkä vuoksi päätöksen MB/29/2010 2 artikla ja etenkin sen liitteessä oleva taulukko 1 ovat lainvastaisia.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan päätöstä MB/29/2010 on pidettävä luonteeltaan sanktiona.

                           —

                           Kantaja väittää, että vaikka kemikaaliviraston perusasetuksen 74 artiklan 1 kohdan mukaan virastolla on oikeus periä maksu suorittamistaan palveluista, asetuksen 74 artiklan 2 kohdan mukaan maksut ja kemikaaliviraston muut tulonlähteet vahvistetaan siten, että ne riittävät kattamaan suoritettujen palvelujen kustannukset. 14 500 euron suuruista hallinnollista maksua ei voida kuitenkaan perustella kemikaaliviraston tarkastustehtävällä, koska summa on kohtuuttoman suuri suhteessa suoritettuihin palveluihin. Näitä hallinnollisia maksuja on pidettävä luonteeltaan sanktioina.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan oikeusvarmuuden periaatetta on loukattu.

                           —

                           Kantaja esittää, että REACH-IT-järjestelmä ei tarjoa yrityksille riittäviä tietoja seuraamuksista, joita liittyy velvollisuuteen selvittää yrityksen koko. Virasto ei ole myöskään ottanut huomioon kantajan menettelyn tuottamuksellisuutta eikä sitä, että tehty virhe oli kantajan toimesta korjattu vapaaehtoisesti.

               5)

               Viides kanneperuste, jonka mukaan kyseessä olevia hallinnollisia maksuja vahvistettaessa on syyllistytty suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen.


title: Asia C-642/13 P: Valitus, jonka Villeroy & Boch — Belgium on tehnyt 4.12.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-373/10, T-374/10, T-382/10 ja T-402/10, Villeroy & Boch v. komissio, 16.9.2013 antamasta tuomiosta

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/23

         Valitus, jonka Villeroy & Boch — Belgium on tehnyt 4.12.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-373/10, T-374/10, T-382/10 ja T-402/10, Villeroy & Boch v. komissio, 16.9.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia C-642/13 P)
   2014/C 45/40
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Villeroy & Boch — Belgium (edustajat: advocat O. W. Brouwer ja advocat N. Lorjé)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-373/10, T-374/10, T-382/10 ja T-402/10, Villeroy & Boch v. komissio 16.9.2013 antaman tuomion kumoaminen siltä osin kuin siinä on hylätty valittajan vaatimukset

               —

               toissijaisesti, 16.9.2013 annetun tuomion tuomiolauselman 1 kohdan osittainen kumoaminen siltä osin kuin se koskee valittajaa

               —

               tai ainakin 23.6.2010 tehdyn riidanalaisen päätöksen 2 kohdassa valittajalle asetetun sakon alentaminen tuomioistuimen kohtuulliseksi katsomalla määrällä

               —

               tai ainakin 16.9.2013 annetun tuomion kumoaminen ja asian palauttaminen unionin yleiseen tuomioistuimeen

               —

               kulloinkin komission velvoittaminen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja katsoo, että valituksenalainen tuomio on kumottava seuraavista syistä:

               1)

                     Ensimmäisenä valitusperusteena
                   esitetään, että yleinen tuomioistuin käsitellyt vääristyneellä tavalla todistusaineistoa, koska se ei erheellisesti ottanut huomioon valittajan nimeämiä — valittajan mielestä relevantteja — tosiseikkoja, joita oli käsitelty yleisen tuomioistuimen suullisessa käsittelyssä.

               2)

                     Toisella valitusperusteella
                   riitautetaan se, että tosiasiallisen ja juridisesti itsenäisen menettelyn väitettiin johtaneen yhtenä kokonaisuutena pidettävään, monitahoiseen ja jatkettuun kilpailusääntöjen rikkomiseen. Lisäksi yleisen tuomioistuimen ja komission käyttämä tapa soveltaa yhtenä kokonaisuutena pidettävää, monitahoista ja jatkettua kilpailusääntöjen rikkomista koskevaa periaatetta on ristiriidassa oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevan oikeuden, hyvän oikeudenkäytön ja tuomioistuimen suorittamaa valvontaa koskevan vaatimuksen kanssa.

               3)

               Valittaja esittää
                     kolmannessa valitusperusteessaan
                  , että yleinen tuomioistuin on jättänyt suorittamatta asianmukaisen valvonnan, minkä takia unionin oikeudessa taattua tehokasta oikeussuojaa on loukattu.

               4)

                     Neljäntenä valitusperusteena
                   esitetään, että yleisen tuomioistuimen suorittaman valvonnan lopputulos ei missään tapauksessa voi olla asetetun sakon perusteena ja se on kohtuuton.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12 päivänä toukokuuta 2004 asiassa T-191/01, André Hecq vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Sosiaaliturva – Henkilöstösääntöjen 72 artiklan 1 kohta – Sairaudenhoitokulujen korvaaminen – Vakava sairaus – Kieltäytyminen maksaa korvaus 100 prosentin suuruisena tiettyjen terveydenhoitopalvelujen osalta)

text:
               24.7.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/15

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   12 päivänä toukokuuta 2004
   asiassa T-191/01, André Hecq vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Henkilöstö - Sosiaaliturva - Henkilöstösääntöjen 72 artiklan 1 kohta - Sairaudenhoitokulujen korvaaminen - Vakava sairaus - Kieltäytyminen maksaa korvaus 100 prosentin suuruisena tiettyjen terveydenhoitopalvelujen osalta)
   (2004/C 190/25)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa T-191/01, André Hecq, Euroopan yhteisöjen komission virkamies, kotipaikka Mondercange (Luxemburg), edustajanaan asianajaja C. Mourato, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään J. Currall), jossa kantaja on vaatinut yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan kaksi päätöstä, jotka sairaskassa on tehnyt 13.10.2000 ja 6.11.2000 ja joissa on kieltäydytty korvaamasta 100 prosentin suuruisena tiettyjä terveydenhoitopalveluita, jotka kantajan puoliso on suorittanut, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Azizi sekä tuomarit M. Jaeger ja F. Dehousse; kirjaaja: hallintovirkamies I. Natsinas, on 12.5.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Sairaskassan 13.10.2000 ja 6.11.2000 tekemät päätökset kumotaan niiltä osin kuin niissä kieltäydytään korvaamasta 100 prosentin suuruisena tiettyjä terveydenhoitopalveluita, jotka kantajan puoliso on suorittanut.

               2)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 317, 10.11.2001.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 2 päivänä heinäkuuta 1999 asiassa C-158/99 (Tribunal Tributário de Primeira Instância de Faron esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Corticeira Amorim-Algarve Lda vastaan Fazenda Pública (Tutkimatta jättäminen)

text:
4.12.1999                FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 352/9
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                tekemää valitusta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                            kolmannen jaoston asiassa T-235/95, Anthony Goldstein
                   2 päivänä heinäkuuta 1999                                vastaan komissio, 16.3.1998 antamasta määräyksestä, ja jossa
                                                                            kantaja vaatii tämän määräyksen kumoamista, vastapuolena:
asiassa C-158/99 (Tribunal Tributário de Primeira Instân-                  Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään Richard Lyal),
cia de Faron esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Corticeira                    yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpa-
      Amorim-Algarve Lda vastaan Fazenda Pública (1)                       nossa: jaoston puheenjohtaja P. J. G. Kapteyn sekä tuomarit
                                                                            J. L. Murray (esittelevä tuomari) ja H. Ragnemalm, julkisasia-
                     (Tutkimatta jättäminen)                                mies: J. Mischo, kirjaaja: R. Grass, on antanut 8.7.1999
                                                                            määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                          (1999/C 352/17)
                                                                            1. Valitus hylätään.
                   (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
                                                                            2. Goldstein velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Asiassa C-158/99, jonka Tribunal Tributário de Primeira
Instância de Faro on saattanut EY 234 artiklan (aiempi
EY:n perustamissopimuksen 177 artikla) nojalla yhteisöjen                   (1) EYVL C 234, 25.7.1998.
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Corticeira Amorim-
Algarve Lda vastaan Fazenda Pública, Ministério Públican
osallistuessa asian käsittelyyn, ennakkoratkaisun pääoman
hankinnasta kannettavista välillisistä veroista 17 päivänä hei-
näkuuta 1969 anetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY
(EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25), tulkinnasta, sellaisena kuin
tämä direktiivi on muutettuna 10 päivänä kesäkuuta 1985
annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY (EYVL L 156, s.
23), yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presi-                 Limburgse Vinyl Maatschappij NV:n 24.6.1999 tekemä
dentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat P. J.            valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
G. Kapteyn, J.-P. Puissochet, G. Hirsch ja P. Jann sekä tuomarit            tuomioistuimen laajennetun kolmannen jaoston yhdiste-
J. C. Moitinho de Almeida, C. Gulmann, J. L. Murray, D. A.                  tyissä asioissa T-305/94, T-306/94, T-307/94, T-313/94,
O. Edward, H. Ragnemalm (esittelevä tuomari), L. Sevón,                    T-314/94, T-315/94, T-316/94, T-318/94, T-325/94, T-
M. Wathelet ja R. Schintgen, julkisasiamies: G. Cosmas, kirjaaja:           328/94, T-329/94 ja T-335/94, Limburgse Vinyl Maat-
R. Grass, on antanut 2.7.1999 määräyksen, jonka määräysosa                  schappij NV, Elf Atochem SA, BASF AG, Shell Internatio-
on seuraava:                                                                nal Chemical Company Ltd, DSM NV ja DSM Kunststoffen
                                                                            BV, Wacker-Chemie GmbH, Hoechst AG, Société Arté-
Tribunal Tributário de Primeira Instância de Faron esittämä ennakko-       sienne de vinyle, Montedison SpA, Imperial Chemical
ratkaisupyyntö jätetään tutkimatta.                                         Industries plc, Hüls AG ja Enichem SpA vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio
(1) EYVL C 188, 3.7.1999.
                                                                                (Asia C-238/99 P)
                                                                                (1999/C 352/19)
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                            Limburgse Vinyl Maatschappij NV on valittanut 24.6.1999
                            (neljäs jaosto)                                 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                            men (laajennettu kolmas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-
                   8 päivänä heinäkuuta 1999                                305/94, T-306/94, T-307/94, T-313/94, T-314/94, T-315/94,
                                                                            T-316/94, T-318/94, T-325/94, T-328/94, T-329/94 ja T-
                                                                            335/94, Limburgse Vinyl Maatschappij NV, Elf Atochem SA,
asiassa C-199/98 P, Anthony Goldstein vastaan Euroopan
                                                                            BASF AG, Shell International Chemical Company Ltd, DSM
                      yhteisöjen komissio (1)
                                                                            NV ja DSM Kunststoffen BV, Wacker-Chemie GmbH, Hoechst
                                                                            AG, Société Artésienne de vinyle, Montedison SpA, Imperial
(Muutoksenhaku – Hakemus, jonka tutkittavaksi ottamisen                     Chemical Industries plc, Hüls AG ja Enichem SpA vastaan
edellytykset selvästi puuttuvat ja joka on selvästi perustee-               Euroopan yhteisöjen komissio, 20.4.1999 antamasta tuomios-
                                 ton)                                       ta. Valittajan edustajana on asianajaja I. G. F. Cath, Hoge Raad
                                                                            der Nederlanden, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-
                          (1999/C 352/18)                                   misto L. Dupong, 4-6 Rue de la Boucherie.
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                            Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:
Asiassa C-199/98 P, Anthony Goldstein, kotipaikka Harrow
(Yhdistynyt kuningaskunta), edustajanaan solicitor Raymond                  1. kumoaa kokonaan tai osittain ensimmäisen oikeusasteen
St John Murphy, asianajotoimisto Merriman White, 3, King’s                       tuomioistuimen 20.4.1999 antaman tuomion, jota vastaan
Bench Walk, Inner Temple, Lontoo, joka koskee kantajan                           tämä valitus on tehty, ja ratkaisee asian;


title: Asia C-225/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Belgia) on esittänyt 29.4.2013 — Ville d'Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire ja Marc Lacroix v. Région wallonne

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Belgia) on esittänyt 29.4.2013 — Ville d'Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire ja Marc Lacroix v. Région wallonne
   (Asia C-225/13)
   2013/C 207/24
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d'État

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Ville d'Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire ja Marc Lacroix

      Vastaaja: Région wallonne

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko jätteistä annetun direktiivin 75/442/ETY (1) 7 artiklaa tulkittava siten, että sen perusteella voidaan hyväksyä jätehuoltosuunnitelmaksi säännös, jossa säädetään, että poiketen säännöstä, jonka mukaan muita kuin jätehuoltosuunnitelmassa mainittuja teknisiä jätteensijoituskeskuksia ei voida hyväksyä, ennen jätehuoltosuunnitelman voimaantuloa hyväksytyt tekniset jätteensijoituskeskukset voivat saada jätehuoltosuunnitelman voimaantulon jälkeen uusia lupia maa-alueille, jotka olivat saaneet luvan ennen jätehuoltosuunnitelman voimaantuloa?

               2)

               Onko tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 2001/42/EY (2) 2 artiklan a alakohtaa tulkittava siten, että suunnitelman ja ohjelman käsite kattaa säännöksen, jossa säädetään, että poiketen säännöstä, jonka mukaan muita kuin jätteistä annetun direktiivin 75/442/ETY 7 artiklassa vaaditussa jätehuoltosuunnitelmassa mainittuja teknisiä jätteensijoituskeskuksia ei voida hyväksyä, ennen jätehuoltosuunnitelman voimaantuloa hyväksytyt tekniset jätteenkäsittelykeskukset voivat saada jätehuoltosuunnitelman voimaantulon jälkeen uusia lupia maa-alueille, jotka olivat saaneet luvan ennen jätehuoltosuunnitelman voimaantuloa?

               3)

               Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko 27.6.1996 jätteistä annetun asetuksen 70 §:n 2 momentti, jota on muutettu 16.10.2003 annetulla asetuksella, direktiivissä 2001/42/EY säädettyjen ympäristövaikutusten arvioinnin vaatimusten mukainen?

      (1)  Jätteistä 15.7.1975 annettu neuvoston direktiivi 75/442/ETY (EYVL L 194, s. 39).

      (2)  Tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/42/ETY (EYVL L 197, p. 30).


title: Asia C-155/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 30.3.2012 — Minister Finansów v. RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o.

text:
               23.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 30.3.2012 — Minister Finansów v. RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o.
   (Asia C-155/12)
   2012/C 184/05
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Minister Finansów

      Vastapuoli: RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 44 ja 47 artiklan säännöksiä tulkittava siten, että tavaroiden varastointiin liittyvät monitahoiset palvelut, joita ovat tavaroiden vastaanotto varastoon, niiden laittaminen sopiville varastohyllyille, tavaroiden säilytys asiakkaan puolesta, tavaroiden luovutus, purkaminen ja lastaaminen ja joidenkin asiakkaiden yhteydessä monipakkauksissa toimitettavan materiaalin uudelleen pakkaaminen yksilöllisinä yhdistelminä, ovat kiinteään omaisuuteen liittyviä palveluja, joita direktiivin 2006/112 47 artiklan mukaan verotetaan sillä paikkakunnalla, jossa omaisuus on?

               2)

               Vai onko kyse palveluista, joita direktiivin 2006/112 44 artiklan mukaan verotetaan paikassa, jossa on kyseiset palvelut vastaanottavan verovelvollisen liiketoiminnan kotipaikka tai kiinteä toimipaikka, tai jos sellaista ei ole, kyseisen verovelvollisen kotipaikassa tai vakinaisessa asuinpaikassa?

      (1)  EUVL L 347, s. 1.


title: Asia C-310/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gerechtshof te Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 14.7.2006 — F.T.S. International BV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gerechtshof te Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 14.7.2006 — F.T.S. International BV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West
   (Asia C-310/06)
   (2006/C 224/46)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Gerechtshof te Amsterdam
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: F.T.S. International BV

      Vastaaja: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Onko tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 8 päivänä heinäkuuta 2002 annettu komission asetus (EY) N:o 1223/2002 (1) pätevä?

      (1)  Tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 8 päivänä heinäkuuta 2002 annettu komission asetus (EY) N:o 1223/2002 (EYVL L 179, s. 8).


title: Pretura Circondariale di Padovan 17.12.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Tommaso Nalon vastaan Ente Poste Italiane (Asia C-123/97)

text:
N:o C 166/8                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         31.5.97
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   b ) Voidaanko sellaista kansallista lainsäädäntöä pitää
                                                                            EY:n perustamissopimuksen 92 artiklassa tarkoitettuna
                                                                            valtion tukena, jolla eräs julkisoikeudellinen liikelaitos
Vaikka EY:n perustamissopimuksen 171 artiklan 1 koh                        on vapautettu noudattamasta kaikkia muita kyseisen
dassa ei aseteta kyseiselle jäsenvaltiolle määräaikaa                       alan taloudellisia toimijoita velvoittavaa yleisesti sovel
yhteisöjen tuomioistuimen tuomiosta johtuvien velvoittei                   lettavaa yksityisoikeudellista säännöstä, joka koskee
 den toteuttamiseksi, jäsenvaltion on kuitenkin välittömästi                määräaikaisia työsopimuksia .
ryhdyttävä tuomion täytäntöönpanoon, jotta täytäntöön
pano on mahdollisimman nopeasti toteutettu. Saksan liit
totasavalta on laiminlyönyt ryhtyä välttämättömiin toi
 menpiteisiin direktiivin 75/440/ETY ( 2 ) 3 artiklan 1 kohdan
täytäntöönpanemiseksi . Lisäksi se ei ole vieläkään laatinut
4 artiklan 2 kohdan mukaista yleissuunnitelmaa eikä osa               Vaasan hovioikeuden 21.3.1997 tekemällään päätöksellä
valtioissa ole laadittu parannussuunnitelmaa kaikkien vesi            esittämä ennakkoratkaisupyyntö muutoksenhakuasiassa
 alueiden osalta . Saksan liittotasavalta ei ole myöskään              Markku J. Läärä ym. vastaan kihlakunnansyyttäjä ja Suo
täyttänyt neuvoston 9.10.1979 antaman direktiivin 79/                                               men valtio
 869/ETY ( 3 ) 8 artiklan mukaisia tiedottamisvelvoitteitaan .                                  (Asia C-124/97)
                                                                                ( 97/C 166/ 14 )
 Kanne uhkasakon määräämiseksi perustuu EY:n perusta
missopimuksen 171 artiklan 2 kohtaan . Uhkasakon                       Vaasan hovioikeus on pyytänyt 21.3.1997 tekemällään
määrän osalta komissio esittää perusteeksi Euroopan                    päätöksellä , joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuo
■yhteisöjen virallisessa lehdessä N:o C 242 , 21.8.1996, s . 6 ,       mioistuimen kirjaamoon 25.3.1997, yhteisöjen tuomiois
 julkaistun laskentamenetelmän . Komissio arvioi jäsenyys             tuimelta muutoksenhakuasiassa Markku J. Läärä, Cots
 velvoitteiden noudattamatta jättämisen laadultaan vaka               wold Microsystems Limited ja Oy Transatlantic Software
 vaksi ( korjauskerroin 8/20 ). Jäsenyysvelvoitteiden noudat          Limited vastaan kihlakunnansyyttäjä (Jyväskylän syyttä
tamatta jättämisen kestoa komissio pitää erittäin huomat              jänvirasto ) ja Suomen valtio, edustajinaan Keski-Suomen
 tavana ( korjauskerroin 2/3 ). Jotta vaaditulla uhkasakolla           ja Uudenmaan lääninhallitukset ennakkoratkaisua seuraa
 olisi varoittava vaikutus, komissio käyttää jäsenvaltioille           viin kysymyksiin :
tiedoksi annettua laskentatapaa , jossa otetaan huomioon
 kunkin jäsenvaltion suhteellinen asema mitattuna sen brut            1 ) Onko Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 24.3.1994
 tokansantuotteella ja sille EY:n perustamissopimuksen                      antamaa ratkaisua tapauksessa C-275/92 (^ Her Ma
 148 artiklan 2 kohdassa määrätty äänimäärä neuvostossa .                   jesty's Customs and Excise vs. Gerhart Schindler and
                                                                           Joerg Schindler tulkittava siten, että sitä voitaisiin pi
 O Kok . 1991 , s . 1-5019 .                                                tää nyt kyseessä olevaa tapausta vastaavana ( vrt. Eu
 ( 2 ) EYVL N:o L 194 , 25.7.1975 , s . 26 .                                roopan yhteisöjen tuomioistuimen antama ratkaisu
 ( 3 ) EYVL N:o L 271 , 29.10.1979 , s . 44 .                               6.10.1982 tapauksessa 283/81 ( 2 ) Sri Cilfit and Lanifi
                                                                            cio di Gavardo SpA vs . Ministry of Health ) ja että Eu
                                                                            roopan yhteisön perustamissopimuksen säännöksiä tu
                                                                            lisi tässä tapauksessa siten tulkita samalla tavalla kuin
                                                                            ensiksi mainitussa tapauksessa ?
Pretura Circondariale di Padovan 17.12.1996 tekemällään                     Siltä varalta, että vastaus ensimmäiseen kysymykseen
                                                                            on kokonaan tai osittain kielteinen, hovioikeus esittää
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Tom
               maso Nalon vastaan Ente Poste Italiane                       seuraavat lisäkysymykset:
                            ( Asia C-123/97 )                          2 ) Koskevatko Euroopan yhteisön perustamissopimuksen
                              ( 97/C 166/ 13 )                              määräykset tavaroiden tai palvelujan vapaasta liikku
                                                                            vuudesta ( 30, 59 ja 60 artikla ) myös nyt kyseessä ole
                                                                            van kaltaisia peliautomaatteja ?
Pretura Circondariale di Padova on pyytänyt 17.12.1996
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo              3 ) Jos vastaus toiseen kysymykseen on myönteinen ,
 mioistuimen kirjaamoon 24.3.1997, Euroopan yhteisöjen                      a ) estävätkö Euroopan yhteisön perustamissopimuk
 tuomioistuimelta asiassa Tommaso Nalon vastaan Ente                             sen 30, 59 tai 60 artikla taikka jokin muu artikla
Poste Italiane ennakkoratkaisua perustamissopimuksen 92                          Suomea rajoittamasta kyseisenlaisen peliautomaat
 ja 93 artiklan tulkinnasta ja se on pyytänyt ennakkoratkai                     titoiminnan järjestämistä Raha-automaattiyhdis
 sua erityisesti seuraaviin kysymyksiin:                                         tyksen yksinoikeudeksi riippumatta siitä, kohdis
                                                                                tuuko rajoitus samalla lailla sekä kotimaisiin että
                                                                                ulkomaisiin pelinjärjestäjiin ja
 a ) Voidaanko kysymys kansallisen lain yhteensopivuudes
        ta tarkasteltavina olevien yhteisön oikeuden säännös               b ) onko rajoitukselle olemassa Euroopan yhteisön pe
        ten kanssa esittää ja ratkaista sellaisessa oikeuden                    rustamissopimuksen 36 tai 56 artiklassa taikka jos
        käynnissä, jonka on pannut vireille joku muu kuin ne                     sain muussa artiklassa tarkoitettuja oikeuttamispe
        yrittäjät, joiden etuja suojataan kilpailun turvaamiseksi                rusteita arpajaislaissa tai sen valmistelussa esitetyil
        annetuilla yhteisön säännöksillä ja määräyksillä ?                       lä taikka joillakin muilla perusteilla ja voiko tätä


title: Asia T-391/17: Kanne 28.6.2017 – Romania v. komissio

text:
               14.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/33

         Kanne 28.6.2017 – Romania v. komissio
   (Asia T-391/17)
   (2017/C 269/45)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Asianosaiset

      Kantaja: Romania (asiamiehet: R. Radu, C.-M. Florescu, E. Gane ja L. Liţu)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan ehdotetusta kansalaisaloitteesta ”Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe”29.3.2017 tehdyn komission päätöksen (EU)

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu unionin toimivaltaa koskevien perustamissopimusten määräysten rikkomiseen

                           —

                           ehdotettu kansalaisaloite koskee yksinomaan parantamaan kansallisiin ja kielellisiin vähemmistöihin kuuluvien henkilöiden oikeuksien suojelua eikä se liity suoraan SEU 3 artiklassa ja SEUT 167 artiklassa tarkoitettuun kulttuuriseen monimuotoisuuteen.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 296 artiklan toisessa alakohdassa määrätyn perusteluvelvollisuuden loukkaamiseen

                           —

                           komissio on tyytynyt vain luettelemaan ehdotukset, joita varten kansalaisten tuenilmaukset kerätään eikä se ole esittänyt yhtäkään oikeudellista perustetta sen toteamuksen tueksi, jonka mukaan ne kuuluvat sen toimivaltuuksiin.


title: Asia T-892/16: Kanne 19.12.2016 – Apple Sales International ja Apple Operations Europe v. komissio

text:
               20.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 53/37

         Kanne 19.12.2016 – Apple Sales International ja Apple Operations Europe v. komissio
   (Asia T-892/16)
   (2017/C 053/46)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Apple Sales International (Cork, Irlanti) ja Apple Operations Europe (Cork, Irlanti) (edustajat: asianajajat A. von Bonin ja E. van der Stock, D. Beard, QC, A. Bates, L. Osepciu ja J. Bourke, barristers)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Irlannin Applelle myöntämästä valtiontuesta SA.38373 (2014/C) (ex 2014/NN) (ex 2014/CP) 30.8.2016 tehdyn Euroopan komission päätöksen

               —

               toissijaisesti kumoamaan kyseisen päätöksen osittain ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa 14 kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tulkinnut Irlannin lainsäädäntöä virheellisesti

                           —

                           Kantajat katsovat, että ulkomailla asuvina yhtiöinä ne olivat yhteisöverovelvollisia Taxes Consolidation Act 1997:n Section 25:n nojalla vain siitä ”verotettavasta voitosta”, joka on peräisin niiden irlantilaisten sivuliikkeiden toiminnasta. Verotuspäätöksissä on aivan oikein otettu perustaksi sivuliikkeiden ”verotettava voitto”, eikä niissä siten annettu mitään etua. Lisäksi komissio on virheellisesti todennut, että Section 25:n mukaiseen voiton kohdentamiseen on sovellettava markkinaehtoperiaatetta.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että markkinaehtoperiaate ei toimi testinä SEUT 107 artiklassa tarkoitetun valtiontuen olemassaolosta verotuskysymyksissä

                           —

                           Komissio on todennut virheellisesti, että SEUT 107 artiklan 1 kohdassa velvoitetaan Irlanti laskemaan kantajien Section 25:n mukainen verotettava voitto komission markkinaehtoperiaatteen mukaisesti.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt kantajien toimintaa Irlannin ulkopuolella koskevia perustavanlaatuisia virheitä

                           —

                           Komissio on tehnyt perustavanlaatuisia virheitä jättäessään ottamatta huomioon sen, että kantajien voittoa tuottavia toimintoja, erityisesti teollisoikeuksien (”Apple IP”) kehittämistä ja markkinointia valvottiin ja hallinnoitiin Yhdysvalloista. Kyseisistä toiminnoista saadut voitot lasketaan Yhdysvalloille eikä Irlannille. Komissio on virheellisesti ottanut huomioon vain kantajien johtokunnan kokouspöytäkirjat ja sivuuttanut muut todisteet toiminnoista.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt kantajien toimintaa Irlannissa koskevia perustavanlaatuisia virheitä

                           —

                           Komissio ei ole myöntänyt, että Irlannin sivuliikkeet suorittivat vain rutiinitoimintoja, eivätkä ne olleet mukana Apple IP:n voittoja tuottavissa kehittämis- ja markkinointitehtävissä.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission olettamat ovat vastoin todistustaakkaa koskevaa olettamaa, OECD:n suuntaviivoja ja yksimielisiä asiantuntijalausuntoja; sen päätelmää on itsessään ristiriitainen

                           —

                           Komissio on olettanut, että kantajien kaikki kriittiset voittoa tuottavat toiminnat oli laskettava Irlannin sivuliikkeiden hyväksi arvioimatta asianmukaisesti näyttöä, joka sisältää useita asiantuntijalausuntoja, jotka osoittavat, että voitot eivät olleet laskettavissa Irlannin toiminnoille.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että kantajia on kohdeltu samalla tavoin kuin muita ulkomailla asuvia veronmaksajia Irlannissa eikä niille myönnettyä valikoivaa etua

                           —

                           Komissio ei ole osoittanut valikoivuutta: se on virheellisesti kohdellut kantajia niin kuin ne olisivat Irlannissa asuvia yhtiöitä ja niitä olisi verotettava niiden maailmanlaajuisista voitoista.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että pääperuste on kumottava olennaisten menettelymääräysten rikkomisen vuoksi

                           —

                           Menettelyn aloittamisesta tehdyssä päätöksessä ei ole esitetty pääperustetta yksityiskohtaisesti. Jos näin olisi tehty, Apple olisi voinut esittää näyttöä, joka olisi voinut ja todennäköisesti olisi johtanut toisenlaiseen lopputulokseen.

               8)

               Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt tosiseikkoja koskevia virheitä ja arviointivirheitä liiketoiminettomarginaalimenetelmän soveltamisessa Irlannin sivuliikkeisiin toissijaisissa perusteissaan.

                           —

                           Komission toissijaisissa perusteissa asiantuntijalausunnot hylättiin virheellisesti eikä selitetty, mikä olisi oikea voitonjakoanalyysi.

               9)

               Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että vaihtoehtoisissa perusteissa rikotaan olennaisia menettelymääräyksiä ja ne sisältävät ilmeisen arviointivirheen

                           —

                           Komissio on vertaillut virheellisesti Irish Revenue Commissionersin päätöksiä kolmansille osoitettuihin päätöksiin, koska niihin liittyvät tosiseikat olivat erilaisia.

               10)

               Kymmenes kanneperuste, joka perustuu siihen, että toissijaisten ja vaihtoehtoisten perusteiden avulla ei voida laskea takaisin perittävää määrää

                           —

                           Päätös ei sisällä mitään selitystä siitä, kuinka paljon olisi perittävä takaisin toissijaisten ja vaihtoehtoisten perusteiden mukaisesti, ja tämä on ristiriidassa valtiontukia koskevien sääntöjen ja oikeudenvarmuuden periaatteen kanssa.

               11)

               Yhdestoista kanneperuste, joka koskee sitä, että komissio on loukannut oikeusvarmuusperiaatetta ja taannehtivuuskiellon periaatetta määrätessään väitetyn tuen takaisinperinnästä

               12)

               Kahdestoista kanneperuste, joka koskee sitä, että komissio ei ole suorittanut huolellista ja puolueetonta tutkintaa

               13)

               Kolmastoista kanneperuste, joka koskee sitä, että SEUT 296 artiklaa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artikla 2 kohdan c alakohtaa on rikottu

               14)

               Neljästoista kanneperuste, joka koskee sitä, että komissio on päätöksellään ylittänyt SEUT 107 artiklan 1 kohdan mukaisen toimivaltansa

                           —

                           Komissio on loukannut oikeusvarmuutta määrätessään takaisinperimisestä ennalta arvaamattomalla valtion tukia koskevan säännöstön tulkinnalla, se on jättänyt tutkimatta kaiken asiassa merkityksellisen näytön sen huolellisuusvelvoitteen vastaisesti, se ei ole perustellut päätöstä asianmukaisesti ja se on ylittänyt SEUT 107 artiklaan perustuvan toimivaltansa pyrkimällä muotoilemaan uudelleen Irlannin yhteisöverojärjestelmää.


title: Yhdistetyt asiat C-94/04 ja C-202/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 5.12.2006 (Corte d'appello di Torinon (Italia) ja Tribunale di Roman (Italia) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Federico Cipolla v. Rosaria Portolese, Fazarin puoliso (C-94/04) ja Stefano Macrino ja Claudia Capodarte v. Roberto Meloni (C-202/04) (Yhteisön kilpailusäännöt — Asianajajien palkkioita koskevaan maksuluetteloon liittyvät kansalliset järjestelmät — Ammatillisten maksuluetteloiden vahvistaminen — Palvelujen tarjoamisen vapaus)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 5.12.2006 (Corte d'appello di Torinon (Italia) ja Tribunale di Roman (Italia) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Federico Cipolla v. Rosaria Portolese, Fazarin puoliso (C-94/04) ja Stefano Macrino ja Claudia Capodarte v. Roberto Meloni (C-202/04)
   (Yhdistetyt asiat C-94/04 ja C-202/04) (1)

   (Yhteisön kilpailusäännöt - Asianajajien palkkioita koskevaan maksuluetteloon liittyvät kansalliset järjestelmät - Ammatillisten maksuluetteloiden vahvistaminen - Palvelujen tarjoamisen vapaus)
   (2006/C 331/03)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytäneet tuomioistuimet
   Corte d'appello di Torino ja Tribunale di Roma
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Federico Cipolla (C-94/04) sekä Stefano Macrino ja Claudia Capodarte (C-202/04)

      Vastaajat: Rosaria Portolese, Fazarin puoliso (C-94/04) ja Roberto Meloni (C-202/04)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Corte d'appello di Torino — Yhteisön kilpailusääntöjen soveltaminen asianajajien tarjoamiin palveluihin — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään, että maksuluettelosta ei voida poiketa ja että toimeksiantoon sovellettavasta veloituksesta asiakkaan ja asianajajan välillä tehty sopimus on pätemätön
   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunale di Roma — Sellaisen kansallisen lainsäädännön yhteensopivuus EY 10 ja 81 artiklan kanssa, jolla hyväksytään maksuluettelo, joka koskee asianajajien palveluja sellaisen tuomioistuimessa esiintymisen ja oikeudellisen neuvonnan osalta, joita voivat harjoittaa myös muut kuin asianajajat — Asianajajayhteisön esitys maksuluettelosta
   Tuomiolauselma

               1)

               EY 10, EY 81 ja EY 82 artiklan vastaista ei ole se, että jäsenvaltio toteuttaa lainsäädäntötoimenpiteen, jolla hyväksytään Consiglio nazionale forensen (paikallisten asianajajayhteisöjen kansallinen keskusliitto) kaltaisen asianajajayhteisön laatiman esityksen perusteella maksuluettelo, jossa vahvistetaan asianajajan ammatin harjoittajien palkkioiden vähimmäismäärä ja josta ei lähtökohtaisesti voida poiketa niiden palvelujen osalta, joita yksinomaan tämän ammatin harjoittajat voivat tarjota, eikä niiden oikeudenkäynnin ulkopuolisten palvelujen kaltaisten palvelujen osalta, joita myös kuka tahansa muu taloudellinen toimija, johon ei sovelleta mainittua maksuluetteloa, voi suorittaa.

               2)

               Lainsäädännöllä, jonka mukaan pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa asianajajien palkkioita koskevassa maksuluettelossa vahvistetuista vähimmäispalkkioista ei missään tapauksessa voida poiketa sopimuksella sellaisten palvelujen osalta, jotka yhtäältä liittyvät oikeudenkäynteihin ja joita toisaalta yksinomaan asianajajat voivat tarjota, rajoitetaan EY 49 artiklassa määrättyä palvelujen tarjoamisen vapautta. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana on varmistaa, että tällaisella lainsäädännöllä sen konkreettiset soveltamistavat huomioon ottaen todella saavutetaan tavoitteet, jotka koskevat kuluttajansuojaa ja hyvän oikeudenkäytön suojaamista ja joilla sitä voidaan perustella, ja että kyseisessä lainsäädännössä asetetut rajoitukset eivät ole näihin tavoitteisiin nähden suhteettomia.

      (1)  EUVL C 94, 17.4.2004.

      EUVL C 179, 10.7.2004.


title: Asia C-29/07: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 19.7.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               22.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/31

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 19.7.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-29/07) (1)

   (2007/C 315/56)

      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 56, 10.3.2007.