title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto), 9 päivänä maaliskuuta 1995, asiassa C-345/93 (Supremo Tribunal Administrativon esittämä ennakkoratkaisukysymys) Fazenda Pública, Ministério Público vastaan Américo João Nunes Tadeu (Autovero - Sisäinen verotus - Syrjintä)

text:
22.4.95                FI                     Euroopan yhteisojen virallinen lehti                                  N:o C 101 / 1
                                                               I
                                                         (Tiedonantoja)
                                                  TUOMIOISTUIN
                                                       TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                            2 . Kantajat velvoitetaan korvaamaan vastaajan oikeuden
                  7 päivänä maaliskuuta 1995 ,                          käyntikulut.
uudelleen kásitellyssà asiassa C-130/91 REV.: ISAE/VP              0 ) EYVL N:o C 165 , 25.6.1991
( Instituto Social de Apoio ao Emprego e à Valorização                  EYVL No C 47, 21.2.1992
Profissional) ja Interdata ( Centro de Processamento de
    Dados Ld?) vastaan Euroopan yhteisõien komissio (*)
(Hakemus asian ottamiseksi uudelleen käsiteltäväksi —
            Hakemuksen ilmeinen perusteettomuus)
                          ( 95/C 101/01 )                                 YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (viides jaosto ),
                 (Oikeudenkäyntikieli: portugali)                                    9 päivänä maaliskuuta 1995 ,
                                                                   asiassa C-345/93 (Supremo Tribunal Administrativon esit
                                                                   támà ennakkoratkaisukysymys ) Fazenda Pública, Ministé
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                   rio Público vastaan Américo João Nunes Tadeu i 1 )
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                       (Autovero — Sisäinen verotus — Syrjintä)
                                                                                ( 95/C 101/02 )
Uudelleen käsitellyssä asiassa C-130/91 , ISAE/VP ( Instituto                     (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
Social de Apoio ao Emprego e à Valorizaçào Profissional ),
portugalilainen yhtiö, kotipaikka Lissabon, ja Interdata           (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
( Centro de Processamento de Dados Ldfa. ), portugalilainen            yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
yhtiö, kotipaikka Lissabon (asiamiehenään asianajaja Agos
tinho Amado Rodrigues ) vastaan Euroopan yhteisöjen                Asiassa C-345/93 , jonka Supremo Tribunal Administrati
komissio (asiamiehenään Anna Maria Alves Vieira ), jossa           von verotusriitoja käsittelevä jaosto on saattanut ETY:n
vaaditaan yhteisöjen tuomioistuimen 14.1.1992 antaman              perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti yhteisöjen
määräyksen ottamista uudelleen käsiteltäväksi asiassa              tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen ensin mainitussa
C-130/91 , ISAE/VP ja Interdata v. komissio (Kok. 1992,            tuomioistuimessa vireillä olevassa riita-asiassa Fazenda
s . 1-69 ), yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa :       Publica, Ministério Publico, vastaan Américo Joäo Nunes
presidentti G. C. Rodrfguez Iglesias, jaoston puheenjohtajat       Tadeu ennakkoratkaisun ETY:n perustamissopimuksen 9,
F. A. Schockweiler, P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann ja P. Jann,       12 ja 95 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin
tuomarit G. F. Mancini, C. N. Kakouris, J. C. Moitinho de          ( viides jaosto ), kokoonpanossa tuomari, J. C. Moitinho de
Almeida, J. L. Murray (esittelevä tuomari ), D. A. O.              Almeida, joka hoitaa viidennen jaoston puheenjohtajan
Edward, J. -P. Puissochet, G. Hirsch, H. Ragnemalm,                tehtäviä, ja tuomarit D. A. O. Edward ja J. -P. Puissochet
julkisasiamies P. Léger, kirjaaja : R. Grass, on antanut           (esittelevä tuomari ), julkisasiamies F. G. Jacobs, kirjaajana
7.3.1995 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 9.3.1995
                                                                   tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
1 . Hakemus asian ottamiseksi uudelleen käsiteltäväksi             1 . Autoveroa, jota sovelletaan erottelematta sekä veroa
     hylätään.                                                          kantavassa jäsenvaltiossa koottuihin ja valmistettuihin
 ---pagebreak--- N:o C 101 /2           FI                      Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                            22.4.95
    ajoneuvoihin että maahantuotuihin uusiin tai käytet                       panee täytäntöön kansallisen lainsäädännön määrä
    tyihin ajoneuvoihin, ei voida pitää perustamissopimuk                     yksen, jossa edellytetään, että teurastamoissa eläin
    sen 9 ja 12 artiklassa tarkoitettuna tullina tai vaikutuk                 lääkärit suorittavat terveystarkastukset tai ainakin
    seltaan vastaavana maksuna.                                                valvovat niiden suorittamista, kun tämän määräyk
                                                                               sen tarkoituksena on panna täytäntöön direktiivi
                                                                               64/433/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna,
2. Perustamissopimuksen vastaista ön se, että jäsenvaltio                      siten, että tällä määräyksellä lisäksi on tai on
    kantaa toisesta jäsenvaltiosta tuoduista käytetyistä                       tarkoitus olla muu, itsenäinen oikeudellinen perusta
    autoista veron, jonka määrä lasketaan ottamatta                            kansallisessa lainsäädännössä ?
    huomioon ajoneuvon arvon todellista alenemista, jos
    veron määrä on suurempi kuin vastaavien tässä jäsen
    valtiossa jo rekisteröityjen käytettyjen moottoriajoneu       4 . Onko vastoin EY:n perustamissopimuksen 39 artiklaa
    vojen arvoon sisältyvä veron jäljellä oleva osuus.                    ja/tai 40 artiklan 3 kohtaa tai yhdenvertaisuutta ja/tai
                                                                          suhteellisuutta koskevia yleisiä oikeusperiaatteita se,
                                                                          että teurastettaviksi aiottujen eläinten eläinlääkäreiden
(M EYVL N:o C 231 , 27.8.1993                                             toimesta suoritettavien terveystarkastusten kustannuk
                                                                          set kannetaan siltä teurastamolta, jossa eläimet teuras
                                                                          tetaan ?
                                                                   (*) Terveyttä koskevista ongelmista yhteisön sisäisessä tuoreen
                                                                         lihan kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1964 annettu neuvoston
                                                                         direktiivi 64/433/ETY ( EYVL N:o L 121 , 29.7.1964, s . 2012
High Court of Justice (Englanti), Bristol Mercantile Court         ( 2 ) Terveyttä koskevista ongelmista yhteisön sisäisessä tuoreen
-tuomioistuimen       20.1.1995    esittämä ennakkoratkaisu             lihan kaupassa annetun direktiivin 64/433/ETY muuttamisesta
pyyntö asiassa Woodspring District Council vastaan Bakers                ja ajan tasalle saattamisesta direktiivin ulottamiseksi koske
                          of Nailsea Ltd                                 maan tuoreen lihan tuotantoa ja saattamista markkinoille 29
                                                                         päivänä heinäkuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi 91 /
                          (Asia C-27/95 )                                497/ETY ( EYVL N:o L 268 , 24.9.1991 , s . 69
                           95/C 101 /03
High Court of Justice ( Englanti ), Bristol Mercantile Court
-tuomioistuin pyytää 20.1.1995 tekemällään, Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 6.2.1995 saapu               Markkinatuomioistuimen 7.2.1995 tekemillään kolmella
neella päätöksellään, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuin
ratkaisee asiassa Woodspring District Council vastaan              päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asioissa kulut
Bakers of Nailsea Ltd seuraavat kysymykset:                        taja-asiamies vastaan De Agostini ( Svenska) Förlag AB ja
                                                                           kuluttaja-asiamies vastaan TV-Shop i Sverige AB
                                                                                (Asia C-34/95 , C-35/95 a C-36/95 )
1 . Voiko yksityinen osapuoli tässä asiassa vedota kansal
                                                                                ( 95/C 101/04 )
    lisessa tuomioistuimessa EY:n perustamissopimuksen
    39 artiklaan ja 40 artiklan 3 kohtaan ja/tai suhteelli
    suutta sekä yhdenvertaista kohtelua koskeviin yleisiin         Markkinatuomioistuin on 7.2.1995 tekemillään kolmella
    oikeusperiaatteisiin kiistääkseen yhteisön oikeuden            päätöksellä, jotka ovat saapuneet yhteisöjen tuomioistui
    pätevyyden ?                                                   men kirjaamoon 13.2.1 995 , pyytänyt Euroopan yhteisöjen
                                                                   tuomioistuimelta asioissa kuluttaja-asiamies vastaan De
                                                                   Agostini ( Svenska ) Förlag AB ( asia C-34/95 ) ja kuluttaja
2 . Onko direktiivi 64/433/ETY (*), sellaisena kuin se on          asiamies vastaan TV-Shop i Sverige AB (asiat C-35/95 ja
    muutettuna ja korvattuna direktiivillä 91 /497/ETY (2),        36/95 ) ennakkoratkaisua seuraavista kysymyksistä :
    mitätön sikäli, kun direktiivissä edellytetään jäsenval
    tioiden vaativan, että eläinlääkärit suorittavat terveys
    tarkastuksia teurastamoissa ja/tai sallitaan tällainen         Onko perustamissopimuksen 30 tai 59 artiklaa tai
    jäsenvaltioiden vaatimus ja/tai edellytetään ante mor         3.10.1989 annettua direktiiviä 89/552/ETY ( x ) tulkittava
    tein -tarkastusten suorittamista, kun otetaan huomioon         siten, että ne
    EY:n perustamissopimuksen 39 artikla ja 40 artiklan
    3 kohta sekä suhteellisuutta koskeva yleinen oikeuspe         a ) estävät jäsenvaltiota puuttumasta televisiomainokseen,
    riaate ?                                                              jonka mainostaja lähetyttää toisesta jäsenvaltiosta ( kai
                                                                          kissa kolmessa asiassa );
3 . Jos vastaus kysymykseen 2 on myönteinen:
                                                                   b ) estävät soveltamasta radiolain ( 1966:755 ) 11 §:n 1
    a ) Miten kysymys on ratkaistava silloin, kun tällaiselle             momentin säännöstä, jossa kielletään lapsille kohdiste
         mitättömyydelle ja/tai sen vaikutuksille asetetaan               tut mainokset ( ainoastaan asiassa C-34/95 )?
         ajallisia rajoituksia ?
                                                                   (M EYVL N:o L 298 , 17.10.1989 , s . 23
    b) Onko tässä tapauksessa vastoin yhteisön oikeutta
         se, että kansallinen toimivaltainen viranomainen


title: Asia T-101/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 30.11.2015 – Aer Lingus v. komissio

text:
               8.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/87

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 30.11.2015 – Aer Lingus v. komissio
   (Asia T-101/13) (1)

   (2016/C 048/96)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Yhdeksännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 101, 6.4.2013.


title: Asia T-104/08: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 5.5.2009 — ars Parfum Creation & Consulting v. SMHV (hajuvesipullon muoto) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Hajuvesipullon muoto — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta, 73 artikla ja 74 artiklan 1 kohta)

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/41

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 5.5.2009 — ars Parfum Creation & Consulting v. SMHV (hajuvesipullon muoto)
   (Asia T-104/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Hajuvesipullon muoto - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta, 73 artikla ja 74 artiklan 1 kohta)
   2009/C 141/84
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: ars Parfum Creation & Consulting GmbH (Köln, Saksa) (edustajat: asianajajat A. Späth ja G. Hasselblatt)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: R. Pethke)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 8.11.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 1656/2006-1), joka koskee hajuvesipullon muodosta koostuvan kolmiulotteisen merkin rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               ars Parfum Creation & Consulting GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 107, 26.4.2008.


title: Asia C-551/14 P: Valitus, jonka Arctic Paper Mochenwangen GmbH on tehnyt 2.12.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-634/13, Arctic Paper Mochenwangen GmbH v. Euroopan komissio, 26.9.2014 antamasta tuomiosta

text:
               26.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/22

         Valitus, jonka Arctic Paper Mochenwangen GmbH on tehnyt 2.12.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-634/13, Arctic Paper Mochenwangen GmbH v. Euroopan komissio, 26.9.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-551/14 P)
   (2015/C 026/27)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Arctic Paper Mochenwangen GmbH (edustaja: Rechtsanwalt S. Kobes)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               1.

               Unionin yleisen tuomioistuimen 26.9.2014 asiassa T-634/13 antama tuomio on kumottava siltä osin kuin siinä hylätään kanne.

               2.

               Ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt kannekirjelmän vaatimukset on hyväksyttävä kumoamalla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 11 artiklan 3 kohdan mukaisista kansallisista täytäntöönpanotoimenpiteistä päästöoikeuksien jakamiseksi maksutta siirtymäaikana 5.9.2013 annetun komission päätöksen (C(2013) 5666, 2013/448/EU) (1) 1 artiklan 1 kohta siltä osin kuin siinä hylätään liitteessä I olevassa A kohdassa mainitun laitoksen, jonka laitostunnus on DE000000000000563, sisällyttäminen Saksan komissiolle direktiivin 2003/87/EY (2) 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti toimittamaan luetteloon direktiivin 2003/87/EY soveltamisalaan kuuluvista laitoksista, sekä vastaavat näille laitoksille maksutta jaettavien päästöoikeuksien alustavat vuosittaiset kokonaismäärät.

               3.

               Toissijaisesti 1 kohdassa mainittu tuomio on kumottava ja asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen

               4.

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää, että unionin oikeutta on rikottu unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan 1 kohdan 2 virkkeen kolmannessa vaihtoehdossa tarkoitetulla tavalla. Unionin yleinen tuomioistuin ei ole ottanut huomioon perusoikeuksia eikä suhteellisuusperiaatetta ja se on katsonut unionin oikeuden kanssa yhteensoveltuvaksi, että komissio hylkäsi maksutta jaettavien päästöoikeuksien jakamisen jäsenvaltion kohtuutonta rasitusta koskevan lausekkeen perusteella. Riitautettu tuomio loukkaa EU:n perusoikeuskirjan 16 ja 17 artiklasta ilmeneviä valittajan oikeuksia.
   Valittaja väittää esitetyn valitusperusteen yhteydessä, ettei komissio ole säätäessään päästöoikeuksien jaosta maksutta päätöksessä 2011/278/EU (3) huolehtinut riittävästä henkilökohtaisesta perusoikeussuojasta. Päästöoikeuksien jako maksutta tapahtuu päätöksen 2011/278/EU mukaan standardoitujen laskentakertoimien avulla. Päätöksessä ei kuitenkaan ole säännöksiä, jotka mahdollistaisivat maksuttomien lisäpäästöoikeuksien jakamisen sellaisissa tapauksissa, joissa jako standardoituja laskentakertoimia käyttäen johtaa poikkeuksellisiin kustannuksiin tai kohtuuttomaan rasitukseen yksittäistapauksessa.
   Kanteen hylkääminen loukkaa perusoikeuskirjan mukaisia perusoikeuksia ja suhteellisuusperiaatetta. Unionin yleinen tuomioistuin on ottanut huomioon vain päästöoikeuksien kaupan järjestelmän ja jakojärjestelmän tavanomaisen rasitusvaikutuksen päätöksen 2011/278/EU mukaisesti. Unionin yleinen tuomioistuin on unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön vastaisesti jättänyt valittajan henkilökohtaisen perusoikeussuojan täysin huomioon ottamatta.

      (1)  EUVL L 240, s. 27.

      (2)  Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY (EUVL L 275, s. 32).

      (3)  Päästöoikeuksien yhdenmukaistettua maksutta tapahtuvaa jakoa koskevien unionin laajuisten siirtymäsäännösten vahvistamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan mukaisesti 27.4.2011 annettu komission päätös (EUVL L 130, s. 1).


title: Asia T-155/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.12.2006 — SELEX Sistemi Integrati v. komissio (Kilpailu — Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö — Yrityksen käsite — Kantelu — Hylkääminen)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/34

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.12.2006 — SELEX Sistemi Integrati v. komissio
   (Asia T-155/04) (1)

   (Kilpailu - Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö - Yrityksen käsite - Kantelu - Hylkääminen)
   (2006/C 331/74)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: SELEX Sistemi Integrati SpA, aiemmin Alenia Marconi Systems SpA (Rooma, Italia) (edustaja: asianajaja F. Sciaudone)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aluksi P. Oliver ja L. Visaggio, sittemmin A. Bouquet, L. Visaggio ja F. Amato)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan lennonvarmistusjärjestö (Eurocontrol) (edustajat: asianajajat F. Montag ja T. Wessely)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Vaatimus 12.2.2004 tehdyn komission sen päätöksen kumoamisesta tai muuttamisesta, jolla hylättiin kantajan tekemä kantelu, jonka mukaan Eurocontrol on väitetysti rikkonut kilpailua koskevia EY:n perustamissopimuksen säännöksiä
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               SELEX Sistemi Integrati SpA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan lennonvarmistusjärjestö vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 179, 10.7.2004.


title: Asia T-566/08: Kanne 17.12.2008 — Total Raffinage Marketing v. komissio

text:
               7.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/38

         Kanne 17.12.2008 — Total Raffinage Marketing v. komissio
   (Asia T-566/08)
   (2009/C 55/69)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Total Raffinage Marketing SA (Puteaux, Ranska) (edustajat: asianajajat A. Vandencasteele, C. Falmagne, C. Lemaire ja S. Naudin)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               komission asiassa COMP/39.181 — kynttilävahat 1.10.2008 tekemän päätöksen N:o K (2008) 5476 lopullinen, joka koskee EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA:n perustamissopimuksen 53 artiklan soveltamista koskevaa menettelyä, 1 ja 2 artikla on kumottava osittain

               —

               kyseisen päätöksen 2 artiklassa Total R.M.:lle määrätyn sakon määrää on alennettava huomattavasti

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii kanteessaan sen komission asiassa COMP/39.181 — kynttilävahat 1.10.2008 tekemän päätöksen N:o K(2008) 5476 lopullinen antaman päätöksen kumoamista, jossa komissio totesi, että tietyt yritykset, muun muassa kantaja, ovat rikkoneet EY 81 artiklan 1 kohtaa ja Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen 53 artiklan 1 kohtaa vahvistaessaan hintoja ja jakaessaan parafiinivahojen markkinoita Euroopan talousyhteisön alueella ja raakaparafiinin markkinoita Saksassa.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi yhteentoista kanneperusteeseen, jotka koskevat EY 81 artiklan rikkomista, perusteluvelvollisuutta, vuoden 2006 suuntaviivoja sakkojen laskennasta (1), suhteellisuusperiaatetta, syyttömyysolettamaa sekä oikeusvarmuuden periaatetta, yhdenvertaisuusperiaatetta ja periaatetta, jonka mukaan rangaistukset ja seuraamukset on määrättävä yksilökohtaisesti, siltä osin kuin komissio:

               —

               katsoi, että yhtäältä vahoja ja parafiiniä ja toisaalta raakaparafiiniä koskeva käytäntö muodosti yksittäisen jatkuvan rikkomisen, ja määritti raakaparafiiniä koskevan käytännön sopimukseksi

               —

               katsoi virheellisesti hintojen vahvistamista ja markkinoiden ja/tai asiakaskunnan jakamista koskevan sopimuksen yksittäiseksi jatkuvaksi rikkomiseksi, vaikka kantajan osalta voitiin osoittaa ainoastaan tietojen vaihto parafiinimarkkinoiden tilanteesta, hinnoista ja tulevista hintoja, asiakkaita ja määriä koskevista strategioista

               —

               ei yhtäältä ottanut huomioon julkista irtisanoutumista koskevaa yhteisön oikeuskäytäntöä, kun se katsoi kantajan olevan vastuussa vahoja ja parafiinejä koskevan kartellin osalta koko rikkomisen ajalta, vaikka kantaja lakkasi osallistumasta ”teknisiin kokouksiin”11. ja 12.5.2004 pidetyn kokouksen jälkeen, eli lähes vuosi ennen rikkomisen päättymistä, ja toisaalta hyväksyi Repsolin ennenaikaisen vetäytymisen kartellista ennen rikkomisen päättymistä mutta ei kantajan vetäytymistä, vaikka kantaja oli vastaavassa tilanteessa

               —

               vaati kantajaa esittämään todisteita siitä, että se irtisanoutui julkisesti kartellista

               —

               ei ottanut huomioon, että kantaja ei toteuttanut kartellia

               —

               otti huomioon myyntien arvon niiden kolmen viimeisten osallistumisvuosien ajalta, jolloin kantaja osallistui rikkomiseen, sen sijaan, että se olisi ottanut huomioon myyntien arvon viimeisen osallistumisvuoden ajalta

               —

               määritti myyntien arvon prosenttiosuuden liian korkeaksi rikkomisen raakaparafiiniä koskevilta osin

               —

               sovelsi suuntaviivojen 24 kohdassa tarkoitettua sakon laskentamenetelmää, mikä rikkoo asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 3 kohtaa ja suhteellisuusperiaatetta, yhdenvertaisuusperiaatetta ja syyttömyysolettamaa

               —

               sovelsi lisämäärää varoittamistarkoituksessa, ilman että se perusteli tätä riittävästi

               —

               määräsi sakon, joka vastaa 410 prosenttia kantajan yhden vuoden liikevaihdosta kyseessä olevilla markkinoilla

               —

               katsoi emoyhtiön Total SA vastuulliseksi kantajan toiminnasta.

      (1)  Suuntaviivat asetuksen n:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennasta (EUVL 2006, C 210, s. 2).


title: Asia T-408/09: Kanne 8.10.2009 — ancotel v. SMHV — Acotel (ancotel)

text:
               19.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 312/33

         Kanne 8.10.2009 — ancotel v. SMHV — Acotel (ancotel)
   (Asia T-408/09)
   2009/C 312/55
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: ancotel GmbH (Frankfurt am Main, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Truelsen)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Acotel SpA (Rooma, Italia)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston ensimmäisen valituslautakunnan 19.6.2009 tekemä päätös (asia R 1385/2008-1) on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”ancotel” luokkiin 35 ja 38 kuuluvia palveluja varten (hakemus nro 3 314 424)

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Acotel SpA

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: erityisesti italialainen kuviomerkki nro 643 751 ja yhteisön kuviomerkki nro 1 442 268”ACOTEL” luokkiin 9 ja 38 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen osittainen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: asetuksen N:o 207/2009 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska riidanalaisten tavaramerkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL 2009, L 78, s. 1).


title: Asia T-443/12: Kanne 5.10.2012 — ancotel v. SMHV — Acotel (ancotel.)

text:
               8.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 379/25

         Kanne 5.10.2012 — ancotel v. SMHV — Acotel (ancotel.)
   (Asia T-443/12)
   2012/C 379/44
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: ancotel GmbH (Frankfurt am Main, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Truelsen)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Acotel SpA (Rooma, Italia)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja malli) neljännen valituslautakunnan 3.8.2012 asiassa R 1895/2011-4 (ex R 1385/2008-1) tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, johon sisältyy sanan osa ”ancotel”, luokkiin 35 ja 38 kuuluville palveluille — yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 3 314 424

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Acotel SpA

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen ja yhteisön kuviomerkki, johon sisältyy sanan osa ”ACOTEL”, luokkiin 9 ja 38 kuuluville tavaroille ja palveluille

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen osittainen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia C-326/01 P: Telefon & Buch Verlagsgesellschaft mbH:n 29.8.2001 (lähetetty telekopiona 27.8.2001) tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston yhdistetyissä asioissa T-357/99 ja T-358/99, Telefon & Buch VerlagsgmbH vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 14.6.2001 antamasta tuomiosta

text:
C 317/12                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         10.11.2001
      miseen toimivaltaisen viranomaisen, mukaan lukien vi-                Euroopan yhteisöjen komission 24.8.2001 Italian tasaval-
      ranomaisen, joka käyttää valvontadirektiivin 2 artiklan                                 taa vastaan nostama kanne
      1 kohdan c alakohdassa olevia valtuuksia, tekemä päätös,
      jolla se hylkää välillisesti tarjoajan vahingonkorvausvaati-                                   (Asia C-323/01)
      muksen, jos hankintamenettely oli jo muulla olennaisella
      tavalla lainvastainen hankintaviranomaisen tekemän
      muun kuin tämän tarjoajan riitauttaman päätöksen vuok-                                         (2001/C 317/20)
      si, koska tarjoajan mahdollinen vahinko olisi aiheutunut
      sellaisessa tapauksessa myös muista syistä riitautetusta             Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.8.2001 Euroo-
      päätöksestä riippumatta?                                             pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
                                                                           vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen osaston virka-
3.    Jos kysymykseen 1 a annetaan kielteinen vastaus: Kielle-             miehet Richard Wainwright ja Roberto Amorosi
      täänkö tavarahankintadirektiivin 93/36/ETY (2) säännök-
      sissä ja erityisesti sen 15–26 artiklassa se, että hankintavi-
      ranomainen ei ota hankintamenettelyssä huomioon tar-                 Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      joajien tarjoamia tuotteita koskevia referenssejä tarjoajien
      soveltuvuuden tutkimisen yhteydessä, vaan käyttää niitä              1.    toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut tiettyjä
      sopimuksen tekemistä koskevina perusteina siten, että                      vaarallisia aineita sisältävistä paristoista ja akuista annetun
      näiden referenssien negatiivisen arvioinnin seurauksena                    neuvoston direktiivin 91/157/ETY (1) mukauttamisesta
      tarjoajaa ei suljettaisi hankintamenettelyn ulkopuolelle,                  tekniikan kehitykseen annetun neuvoston direktiivin
      vaan sen tarjous ainoastaan arvioitaisiin huonommaksi                      98/101/EY (2) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
      esimerkiksi sellaisessa pisteytysjärjestelmän avulla tapah-                antanut tämän direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä
      tuvassa arvioinnissa, jossa esimerkiksi referenssejä koske-                lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ilmoitta-
      va huono arviointitulos voidaan kompensoida alhaisem-                      nut näitä komissiolle
      malla hinnalla?
                                                                           2.    velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
4.    Jos kysymyksiin 1 a ja 2 annetaan kielteinen vastaus:                      kulut.
      Onko sellainen sopimuksen tekemistä koskeva peruste,
      jonka mukaan tuotetta koskevien referenssien arvioin-
      nissa otetaan huomioon ainoastaan referenssien lukumää-
                                                                           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      rä, muttei niiden sisältöä tutkita siltä osin, onko hankinta-
      viranomaisilla tuotteesta hyviä vai huonoja kokemuksia,
      minkä lisäksi huomioon otetaan ainoastaan EU:n alppi-                EY 249 artikla, jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutetta-
      alueiden referenssit, asian kannalta merkityksellisen yhtei-         vaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on
      sön oikeuden määräysten ja säännösten, mukaan lukien                 osoitettu, velvoittaa jäsenvaltiot noudattamaan direktiivin täy-
      direktiivin 93/36/ETY 26 artikla, yhdenvertaisen kohtelun            täntöönpanolle asetettua määräaikaa. Italian tasavalta ei ole
      periaatteen ja yhteisöjen kansainvälisen oikeuden velvoit-           antanut 1.1.2000 päättyneeseen määräaikaan mennessä direk-
      teiden mukainen?                                                     tiivin täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin-
                                                                           nollisia määräyksiä.
5.    Onko sopimuksen tekemistä koskeva peruste, jonka
      mukaan myönteisen arvioinnin edellytyksenä on, että
      hankinnan kohde on mahdollista tarkastaa enintään                    (1) EYVL L 78, 26.3.1991, s. 38.
      300 kilometrin etäisyydellä hankintayksiköstä, yhteisön              (2) EYVL L 1, 5.1.1999, s. 1.
      oikeuden määräysten ja säännösten ja erityisesti yhden-
      vertaisen kohtelun periaatteen mukainen?
6.    Jos kysymykseen 2 annetaan myönteinen tai kysymyk-
      siin 3 tai 4 kielteinen vastaus: Onko valvontadirektiivin
      89/665/ETY 2 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, mahdolli-
      sesti tarkasteltuna yhdessä muiden yhteisön oikeuden                 Telefon & Buch Verlagsgesellschaft mbH:n 29.8.2001
      periaatteiden kanssa, tulkittava siten, että jos hankintavi-         (lähetetty telekopiona 27.8.2001) tekemä valitus Euroo-
      ranomaisen virheellisenä menettelynä on se, että se on               pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
      asettanut lainvastaisen sopimusten tekemistä koskevan                men neljännen jaoston yhdistetyissä asioissa T-357/99 ja
      perusteen, tarjoajalla on oikeus saada vahingonkorvausta             T-358/99, Telefon & Buch VerlagsgmbH vastaan sisämark-
      ainoastaan silloin, jos asiassa voidaan konkreettisesti              kinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
      näyttää, että tarjoaja olisi jättänyt parhaan tarjouksen,                       (SMHV), 14.6.2001 antamasta tuomiosta
      ellei lainvastaista sopimuksen tekemistä koskevaa perus-
      tetta olisi ollut?                                                                            (Asia C-326/01 P)
(1) EYVL 1989, L 395, s. 33.                                                                         (2001/C 317/21)
(2) EYVL 1993, L 199, s. 1.
                                                                           Telefon & Buch VerlagsgmbH on valittanut 29.8.2001 (lähetet-
                                                                           ty telekopiona 27.8.2001) Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
 ---pagebreak--- 10.11.2001               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 317/13
meen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-                    Euroopan yhteisöjen komission 31.8.2001 Irlantia vastaan
mioistuimen neljännen jaoston yhdistetyissä asioissa T-357/99                                         nostama kanne
ja T-358/99, Telefon & Buch VerlagsgmbH vastaan sisämarkki-
noiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV),
14.6.2001 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajana on                                               (Asia C-327/01)
Rechtsanwalt H.G. Zeiner, asianajotoimisto Zeiner & Zeiner,
Schillinggasse 6, A-1010 Wien.                                                                       (2001/C 317/22)
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 31.8.2001 Euroo-
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                            pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
                                                                          Kantajan asiamiehenä on Mikko Huttunen, prosessiosoite
1.    kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yh-                  Luxemburgissa.
      distetyissä asioissa T-357/99 ja T-358/99, Telefon & Buch
      Verlags GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto,
      14.6.2001 antaman tuomion,                                          Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                          1.     toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut kansainvälisen siviili-
2.    toteaa, että sanat UNIVERSALTELEFONBUCH ja UNI-                            ilmailun yleissopimuksen liitteessä 16 (toinen painos
      VERSALKOMMUNIKATIONSVERZEICHNIS soveltuvat                                 1988) olevan 1 niteen II osan 2 lukuun kuuluvien
      yhteisön tavaramerkeiksi, täyttävät tavaramerkkiasetuk-                    ääntä hitaammin lentävien lentokoneiden liikennöimisen
      sen 4 artiklassa säädetyt edellytykset eivätkä ole tavara-                 rajoittamisesta       annetun       neuvoston      direktiivin
      merkkiasetuksen 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa                          92/14/ETY (1) muuttamisesta 30 päivänä maaliskuuta
      tarkoitetusti yksinomaan kuvailevia,                                       1998 annetun neuvoston direktiivin 98/20/EY (2) mukai-
                                                                                sia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktii-
3.    palauttaa asian SMHV:oon uudelleen käsiteltäväksi ja                       vin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin-
      päätettäväksi ja velvoittaa SMHV noudattamaan Euroo-                       nollisia määräyksiä ja koska se ei ole ilmoittanut näistä
      pan yhteisöjen tuomioistuimen päätöstä, sekä                               toimenpiteistä komissiolle;
                                                                          2.     velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
4.    velvoittaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston kor-
      vaamaan valittajan oikeudenkäntikulut.
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat yhden-
                                                                          mukaiset asian C-323/01 oikeudellisten perusteiden ja pääa-
                                                                          siallisten perusteluiden kanssa (3); täytäntöönpanolle säädetyn
Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annetun                ajan päättyminen 1.3.1999.
neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan
c alakohdan virheellinen soveltaminen, koska kyseinen lain-
kohta oli käsitetty liian laajasti ja näin ollen sitä tulkittiin          (1) EYVL 76, 23.3.1992, s. 21.
virheellisesti: käsiteltävänä olevassa asiassa ja ensimmäisen             (2) EYVL L 107, 7.4.1998, s. 4.
oikeusasteen tuomioistuimen mukaan sellaiset tunnetut uudis-              (3) Ks. tämän virallisen lehden, s. 12.
sanat eivät voi olla tavaramerkkejä, jos niihin kohdistuu
vapaana pitämisen tarve. Sekaannuttaisiin elinkeinonharjoitta-
jien luovuuteen, jos sellaiset sanat, joita tähän mennessä ei
vielä ole käytetty tai joita ei vielä ole käytetty tiettyjä tavaroita
tai palveluita varten ja jotka sen johdosta eivät elinkeinotoimin-
nassa myöskään ole olleet tarpeellisia, pitäisi pitää vapaana
elinkeinotoimintaa varten; asetuksen N:o 40/94 perusteella
tämä ei ole perusteltavissa. Jos asetuksen N:o 40/94 7 artiklan           Euroopan yhteisöjen komission 31.8.2001 Irlantia vastaan
1 kohdan c alakohdan ehdotonta hylkäysperustetta tulkittaisiin                                        nostama kanne
niin laajasti, kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
riitautetussa tuomioissaan on tehnyt, olisivat tämän asetuksen
12 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetyt rajoitukset                                               (Asia C-328/01)
tarpeettomia.
                                                                                (2001/C 317/23)
(1) EYVL 1994, L 11, 14.1.1994, s. 1.                                     Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 31.8.2001 Euroo-
                                                                          pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
                                                                          Kantajan asiamiehenä on Mikko Huttunen, prosessiosoite
                                                                          Luxemburgissa.


title: Asia T-205/15: Kanne 24.4.2015 – Aguirre y Companía v. SMHV – Puma (urheilukengän esitys)

text:
               22.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/36

         Kanne 24.4.2015 – Aguirre y Companía v. SMHV – Puma (urheilukengän esitys)
   (Asia T-205/15)
   (2015/C 205/49)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Aguirre y Compañía, SA (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat M. Pomares Caballero ja A. Pomares Caballero)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Puma SE (Herzogenaurach, Saksa)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalaisen mallin haltija: Kantaja

      Riidanalainen malli: Yhteisömalli, joka esittää urheilukenkää – Yhteisömalli nro 1050520-0001

      Riidanalainen päätös: SMHV:n kolmannen valituslautakunnan 20.1.2015 asiassa R 696/2013-3 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               muuttaa riidanalaista päätöstä siten, että todetaan, ettei käsiteltävässä asiassa ole kyse siitä asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan e alakohdassa säädetystä mitättömyysperusteesta, jonka valituslautakunta on ottanut huomioon

               —

               toissijaisesti kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa joka tapauksessa SMHV:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Olennaisen menettelymääräyksen rikkominen, koska riidanalaisessa päätöksessä on epäjohdonmukaisia ratkaisuja, joiden johdosta sitä ei ole perusteltu riittävästi.

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan e alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 63 artiklaa on rikottu.


title: Asian C-178/96 poistaminen rekisteristä

text:
20.2.1999              FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 48/21
Lääkkeisiin, jotka sosiaalivakuutus korvaa, sovellettua                     Asian C-84/97 (1) poistaminen rekisteristä
alennettua verokantaa sovellettiin 1.1.1991, mutta se ei                                 (1999/C 48/36)
ole yhteisön laisäädännön mukainen.
                                                                  Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen       presidentin
Tällainen erityinen verokanta korvattaville lääkkeille on         27.10.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis-
vastoin kuudennen direktiivin 12 artiklan 3 kohdan a ala-         teristä on poistettu asia C-84/97 (Corte d'Appello di Tori-
kohdassa säädettyä verokannan yhdenmukaisuutta, kun               non esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Amministrazione
muihin lääkkeisiin sovelletaan muuta verokantaa.                  delle Finanze dello Stato vastaan Grafoplast SpA.
                                                                  (1) EYVL C 131, 26.4.1997.
Tämä erityinen verokanta ei perustu objektiivisiin arvioin-
tiperusteisiin, kuten Ranskan hallitus väittää, vaan
kyseessä oleviin tuotteisiin sovellettavaan lainsäädäntöön.
Lääkkeet, jotka sosiaalivakuutus korvaa, eivät ole olennai-
silta osin erilaisia kuin muut lääkkeet.
                                                                           Asian C-305/96 (1) poistaminen rekisteristä
(1) EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1.                                                         (1999/C 48/37)
                                                                  Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen       presidentin
                                                                  28.10.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis-
                                                                  teristä on poistettu asia C-305/96, Ison-Britannian ja Poh-
                                                                  jois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaan Euroopan
                                                                  yhteisöjen komissio.
         Asian C-428/97 (1) poistaminen rekisteristä
                        (1999/C 48/34)                            (1) EYVL C 370, 7.12.1996.
Euroopan        yhteisöjen    tuomioistuimen     presidentin
20.10.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis-
teristä on poistettu asia C-428/97 (Bundesfinanzhofin esit-
                                                                           Asian C-332/97 (1) poistaminen rekisteristä
tämä ennakkoratkaisupyyntö), Sarclad International Ltd
vastaan Bundesamt für Finanzen.                                                          (1999/C 48/38)
(1) EYVL C 55, 20.2.1998.                                         Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen       presidentin
                                                                  28.10.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis-
                                                                  teristä on poistettu asia C-332/97, Euroopan yhteisöjen
                                                                  komissio vastaan Belgian kuningaskunta.
                                                                  (1) EYVL C 331, 1.11.1997.
         Asian C-178/96 (1) poistaminen rekisteristä
                        (1999/C 48/35)
                                                                           Asian C-367/97 (1) poistaminen rekisteristä
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston                                     (1999/C 48/39)
puheenjohtajan 23.10.1998 antamalla määräyksellä tuo-
mioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-178/96 (Tribu-
nale amministrativo regionale per la Lombardian esittämä          Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen       presidentin
ennakkoratkaisupyyntö), Stefano Serbini vastaan Minis-            28.10.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis-
tero del Commercio con l'Estero.                                  teristä on poistettu asia C-367/97, Euroopan yhteisöjen
                                                                  komissio vastaan Alankomaiden kuningaskunta.
(1) EYVL C 197, 6.7.1996.
                                                                  (1) EYVL C 370, 6.12.1997.


title: Asia C-469/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Verona (Italia) on esittänyt 30.8.2013 — Shamim Tahir v. Ministero dell’Interno ja Questura di Verona

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Verona (Italia) on esittänyt 30.8.2013 — Shamim Tahir v. Ministero dell’Interno ja Questura di Verona
   (Asia C-469/13)
   2014/C 52/44
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Verona

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Shamim Tahir

      Vastaajat: Ministero dell’Interno ja Questura di Verona

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2003/109 (1) 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että edellytykseen laillisesta ja yhtäjaksoisesta viiden vuoden mittaisesta oleskelusta jäsenvaltiossa, mistä säädetään direktiivin 4 artiklan 1 kohdassa ja mistä on esitettävä asiakirjanäyttö pitkään oleskelleen kolmannen maan kansalaisen oleskelulupaa haettaessa, voidaan tukeutua myös sellaisen muun henkilön kuin hakemuksen tekijän osalta, jolla on direktiivin 2 artiklan e alakohdassa tarkoitettu perheside hakijaan?

               2)

               Onko direktiivin 2003/109 13 artiklan ensimmäistä virkettä tulkittava siten, että yhtenä sellaisista suotuisammista edellytyksistä, joiden täyttyessä jäsenvaltiot voivat myöntää pitkään oleskelleen kolmannen maan kansalaisen EY-oleskeluluvan, joka on pysyvä tai ajallisesti rajoittamaton, voidaan pitää myös sitä, että pitkään oleskelleen kolmannen maan kansalaisen aseman jo saavuttaneen laillista ja yhtäjaksoista viiden vuoden mittaista oleskelua kyseisessä valtiossa, mistä säädetään direktiivin 4 artiklan 1 kohdassa ja mitä edellytetään pitkään oleskelleen kolmannen maan kansalaisen aseman saamiselta, voivat käyttää hyväkseen myös direktiivin 2 artiklan e alakohdassa määritellyt tällaisen henkilön perheenjäsenet riippumatta siitä, kuinka kauan viimeksi mainitut ovat oleskelleet siinä jäsenvaltiossa, jossa hakemus tehdään?

      (1)  Pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemasta 25.3.2003 annettu neuvoston direktiivi 2203/109/EY (EUVL L 16, s. 44).


title: Asia T-283/14: Kanne 30.4.2014 – Advansa ym. v. komissio

text:
               14.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/35

         Kanne 30.4.2014 – Advansa ym. v. komissio
   (Asia T-283/14)
   2014/C 223/39
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantajat: Advansa GmbH (Hamm, Saksa), Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH (Ibbenbüren, Saksa), Aurubis AG (Hampuri, Saksa), CABB GmbH (Gersthofen, Saksa), CBW Chemie GmbH Bitterfeld-Wolfen (Bitterfeld-Wolfen, Saksa), CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG (Bitterfeld-Wolfen), Clariant Produkte (Deutschland) GmbH (Frankfurt am Main, Saksa), Dow Olefinverbund GmbH (Schkopau, Saksa), Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH (Stade, Saksa), Dralon GmbH (Dormagen, Saksa), Ems-Chemie (Neumünster) GmbH & Co. KG (Neumünster, Saksa), Hahl Filaments GmbH (Munderkingen, Saksa), ISP Marl GmbH (Marl, Saksa), Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen (Bad Soden am Taunus, Saksa), Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter (Bad Soden am Taunus), Nabaltec AG (Schwandorf, Saksa), Siltronic AG (München, Saksa), Trevira GmbH (Bobingen, Saksa), Wacker Chemie AG (München, Saksa) ja Westfalen Industriegase GmbH (Münster, Saksa) (edustajat: asianajajat C. Arhold, N. Wimmer, F. Wesche, L. Petersen und T. Woltering)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 18.12.2013 annetun Euroopan komission päätöksen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta asiassa valtiontuki SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tukeminen ja uusiutuvan energian käyttöä tukevan lisämaksun alentaminen paljon energiaa käyttävien yritysten osalta

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat neljään kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste: SEUT 107 artiklan 1 kohdan ja SEUT 108 artiklan rikkominen erityisen tasausjärjestelyn virheellisen luokittelun perusteella

                           —

                           Kantajat väittävät, että tutkintamenettelyn aloittamisesta annettu päätös rikkoo SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, SEUT 108 artiklaa ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 13 artiklan 1 kohtaa, koska uusiutuvan energian ensisijaisuudesta annetussa laissa (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, jäljempänä EEG) säädetyt EEG-lisämaksut eivät olleet valtion varoista myönnettyjä tukia eikä EEG-lisämaksujen rajoittaminen paljon energiaa käyttävien yritysten osalta merkinnyt luopumista valtion varoista.

                           —

                           Tässä yhteydessä kantajat esittävät, että komissio on ottanut tutkintansa lähtökohdaksi uusia, aikaisemman oikeuskäytännön periaatteiden kanssa ristiriidassa olevia rajoitusperusteita. Tarkemmin ottaen se on luopunut täysin vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan varojen luokittelemiseksi valtion varoiksi edellytetystä valtiollisten elinten todellisen määräysvallan kriteeristä ja katsonut riittäväksi, että valtiollinen lainsäätäjä vaikuttaa yksityisten tahojen välisiin maksuvirtoihin ja että sitä, että kyseiset yksityiset tahot noudattavat näitä laista johtuvia velvoitteita, valvoo sääntelyviranomainen.

                           —

                           Lisäksi kantajien mukaan komissiota sitoo se sen antama päätös, jolla se ei luokitellut vuoden 2000 EEG:tä SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi tueksi sillä perusteella, ettei siinä säädetty valtion varojen siirrosta, ja näin ollen komissio on tehnyt oikeudellisen virheen luokitellessaan vuoden 2012 EEG:n uudeksi, lainvastaisesti annetuksi tukisääntelyksi.

                           —

                           Lisäksi komissio ei ole tutkinut asiaa riittävästi ja tästä syystä se ei ole myöskään hyväksynyt, että energiaa paljon käyttäviä yrityksiä koskevat poikkeusjärjestelyt ovat vuoden 2012 EEG:n tavoitteen, luonteen ja/tai sen sisäisen rakenteen perusteella perusteltuja, eikä niillä näin ollen ole annettu valikoivia etuja.

               2.

               Toinen kanneperuste: SEUT 108 artiklan 1 kohdan sekä asetuksen N:o 659/1999 18 ja 19 artiklan rikkominen jättämällä tekemättä ehdotuksen aiheellisiksi toimenpiteiksi

                           —

                           Kantajat vetoavat tässä kohtaa siihen, että tutkiessaan vuoden 2012 EEG:tä komission olisi joka tapauksessa pitänyt soveltaa SEUT 108 artiklan 1 kohdan ja asetuksen N:o 659/1999 17–19 artiklan mukaista voimassa olevia tukia koskevaa menettelyä ja ehdottaa Saksalle aiheellisia toimenpiteitä ennen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista, sen sijaan, että se altisti markkinoilla toimivat yritykset huomattaville taloudellisille riskeille luokittelemalla vuoden 2012 EEG:n uudeksi, ilmoittamatta jätetyksi tueksi.

               3.

               Kolmas kanneperuste: Loukkaus, joka kohdistuu oikeuteen tulla kuulluksi

                           —

                           Kantajat moittivat lisäksi sitä, että komission olisi joka tapauksessa pitänyt kuulla niitä ennen näin vakavia oikeudellisia vaikutuksia sisältävän päätöksen antamista.

               4.

               Neljäs kanneperuste: Riittämättömät perustelut

                           —

                           Lopuksi kantajat väittävät, että tutkintamenettelyn aloittamisesta annettu päätös on olennaisilta osin puutteellisesti perusteltu.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1).


title: Asia T-382/07 R: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 30.10.2007 — Ranska v. neuvosto

text:
               22.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/44

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 30.10.2007 — Ranska v. neuvosto
   (Asia T-382/07 R)
   (2007/C 315/86)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.


title: Asia C-651/13: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 12.2.2015 (Consiglio di Staton (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Lb Group Ltd v. Ministero dell'Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS) ja Galassia Game Srl (Ennakkoratkaisupyyntö — Työjärjestyksen 99 artikla — Identtiset ennakkoratkaisukysymykset — SEUT 49 ja SEUT 56 artikla — Sijoittautumisvapaus — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Onnenpelit — Kansallinen lainsäädäntö — Toimilupajärjestelmän uudelleenjärjestäminen yhtenäistämällä toimilupien voimassaolon päättymisajankohdat — Uusi tarjouskilpailu — Toimiluvat, jotka ovat voimassaoloajaltaan lyhyempiä kuin aikaisemmat toimiluvat — Rajoitus — Yleistä etua koskevat pakottavat syyt — Oikeasuhteisuus)

text:
               20.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 127/2

         Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 12.2.2015 (Consiglio di Staton (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Lb Group Ltd v. Ministero dell'Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS) ja Galassia Game Srl
   (Asia C-651/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Työjärjestyksen 99 artikla - Identtiset ennakkoratkaisukysymykset - SEUT 49 ja SEUT 56 artikla - Sijoittautumisvapaus - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Onnenpelit - Kansallinen lainsäädäntö - Toimilupajärjestelmän uudelleenjärjestäminen yhtenäistämällä toimilupien voimassaolon päättymisajankohdat - Uusi tarjouskilpailu - Toimiluvat, jotka ovat voimassaoloajaltaan lyhyempiä kuin aikaisemmat toimiluvat - Rajoitus - Yleistä etua koskevat pakottavat syyt - Oikeasuhteisuus))
   (2015/C 127/02)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Asianosaiset

      Kantaja: Lb Group Ltd

      Vastaajat: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS) ja Galassia Game Srl

      Määräysosa

   SEUT 49 ja SEUT 56 artiklaa sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja tehokkuusperiaatetta on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään sellaisen uuden tarjouskilpailun järjestämisestä, jossa myönnetään toimilupia, joiden voimassaolon kesto on lyhyempi kuin aikaisemmin myönnettyjen toimilupien sen takia, että järjestelmä organisoidaan uudelleen yhtenäistämällä toimilupien voimassaolon päättymisajankohdat.

      (1)  EUVL C 112, 14.4.2014.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 6 päivänä lokakuuta 2004, yhdistetyissä asioissa T-117/03–T-119/03 ja T-171/03, New Look Ltd vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää kirjainyhdistelmän NL — Yhteisön tavaramerkkiä koskevat hakemukset kuviomerkeille, jotka sisältävät termit NLSport, NLJeans, NLActive ja NLCollection — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               18.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/19

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   6 päivänä lokakuuta 2004,
   yhdistetyissä asioissa T-117/03–T-119/03 ja T-171/03, New Look Ltd vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää kirjainyhdistelmän NL - Yhteisön tavaramerkkiä koskevat hakemukset kuviomerkeille, jotka sisältävät termit NLSPORT, NLJEANS, NLACTIVE ja NLCollection - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2004/C 314/49)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   yhdistetyissä asioissa T-117/03–T-119/03 ja T-171/03, New Look Ltd, kotipaikka Weymouth, Dorset (Yhdistynyt kuningaskunta), edustajinaan asianajajat R. Ballester ja G. Marín vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), asiamiehinään O. Montalto, J. García Murillo ja S. Laitinen, jossa asian käsittelyyn SMHV:n valituslautakunnassa osallistui Naulover SA, kotipaikka Barcelona (Espanja), ja jossa kantaja on nostanut neljä kannetta SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 27.1.2003 tekemistä päätöksistä (R 95/2002-1, R 577/2001-1, R 578/2001-1) ja 15.4.2003 tekemästä päätöksestä (R 19/03-1), jotka koskevat Naulover SA:n ja New Look Ltd:n välisiä väitemenettelyjä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Pirrung sekä tuomarit A. W. H. Meij ja N. J. Forwood, kirjaaja: johtava hallintovirkamies J. Palacio González, on 5.10.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 146, 21.6.2003.


title: Asia T-524/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 5.4.2016 – NICO v. neuvosto

text:
               30.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 191/46

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 5.4.2016 – NICO v. neuvosto
   (Asia T-524/15) (1)

   (2016/C 191/63)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 371, 9.11.2015.


title: Asia C-274/03: Euroopan yhteisöjen komission 24.6.2003 Irlantia vastaan nostama kanne

text:
C 200/18                FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                            23.8.2003
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     taannehtiva soveltaminen, jotka laadittiin vasta useita vuosia
                                                                        kyseessä olevien hankkeiden päättymisen jälkeen, tilanteessa,
                                                                        jossa käytetyt menettelyt olivat kaiken aikaa komission tuolloin
Kantaja väittää, että komission päätös C(2003) 1084 on                  hyväksymien parhaiden käytäntöjen mukaisia, merkitsee sitä,
kumottava seuraavilla perusteilla:                                      että komissio sovelsi taannehtivasti yhteisön sääntöjä.
I. Komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen.                        IV. Suhteellisuusperiaatteen ja/tai rangaistusten määräämistä
                                                                             koskevien periaatteiden loukkaaminen
    a)   Irlannin viranomaiset eivät pidä pätevänä ekstrapo-            Komissio olisi selvästi voinut toimia tässä asiassa toisin ja jättää
         lointia, jonka komissio väittää suorittaneensa, ja väit-       päätöksensä tekemättä. Komission lähestymistapa on tavoittee-
         tävät, ettei ekstrapolointi ole hyväksyttävä menetelmä         seen nähden täysin suhteeton, kun otetaan huomioon kyseessä
         takaisinmaksun rahallisen arvon vahvistamiseen vuosiksi        olevien hankkeiden jatkuva tehokkuus ja hankkeiden tuensaajan
         1989–1993 laaditun matkailua koskevan toimintaoh-              luonne. Tällainen lähestymistapa merkitsee tosiasiassa rangais-
         jelman kaltaisten hyvin laajojen tukijärjestelmien osalta.     tuksen määräämistä tilanteessa, jossa minkään yrityksen tai
         Kantaja väittää lisäksi, ettei komissio ole yksilöinyt sen     viranomaisen ei ole osoitettu syyllistyneen mihinkään väärin-
         ekstrapoloinnin oikeudellista perustaa, jonka se väittää       käytökseen.
         suorittaneensa.
                                                                        (1) Asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta rakennerahastojen
    b)   Se, että komissio sovelsi asetuksen N:o 4253/88 (1)                toiminnan yhteensovittamisen osalta toisaalta keskenään ja toisaalta
         23 artiklan sanamuodosta omaa tulkintaansa tavalla,                Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden
         jonka avulla se saattoi laajentaa toimivaltaansa, rikkoo           kanssa 19 päivänä joulukuuta 1988 annettu neuvoston asetus (ETY)
                                                                            N:o 4253/88 (EYVL L 374, 31.12.1988, s. 1–14).
         tämän artiklan nimenomaisia säännöksiä ja merkitsee
         sitä, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen käyt-
         täessään kyseisen asetuksen 24 artiklan mukaista
         harkintavaltaansa.
    c)   Komissio toimi ilmiselvästi virheellisesti pyrkiessään
         perustelemaan Irlannille määräämäänsä rangaistusta
         lomakkeilla, jotka julkaistiin huhtikuussa 1997 eli
         monta vuotta kyseessä olevan ohjelman päättymisen
         jälkeen ja joissa komission mukaan kodifioitiin aikai-         Euroopan yhteisöjen komission 24.6.2003 Irlantia vastaan
         semmin vahvistettu käytäntö, vaikka tätä yleistä                                            nostama kanne
         käytäntöä eivät olleet vahvistaneet sen enempää
         komissio kuin tilintarkastustuomioistuinkaan kyseistä
         ohjelmaa valvoessaan.
                                                                                (Asia C-274/03)
    d)   Kantaja väittää lisäksi, että komissio teki ilmiselvästi
         virheen päätellessään, että Irlannin viranomaisten laati-                                  (2003/C 200/32)
         massa raportointijärjestelmässä oli virheitä tai riskejä.
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.6.2003 Euroo-
II. Perustamissopimuksen täytäntöönpanoa koskevan perusta-              pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
     vanlaatuisen oikeussäännön rikkominen                              Kantajan asiamies on Georges Zavvos, prosessiosoite Luxem-
                                                                        burgissa.
Asetuksen N:o 4253/88 24 artiklan mukaista harkintavaltaansa
käyttäessään komissio toimi väärin tai teki oikeudellisen               Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
virheen, koska se ei ottanut huomioon seikkoja, joihin hake-
muksessa oli vedottu. Komission lähestymistapa rikkoo muun
muassa asetuksen N:o 4253/88 23 ja 24 artiklan säännöksiä.              1)     toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut moottoriajoneuvojen
                                                                               käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta
                                                                               koskevien jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen lähentämisestä
                                                                               ja neuvoston direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY
III. Taannehtivuuden kieltoa koskevan periaatteen, oikeusvar-                  muuttamisesta 16 päivänä toukokuuta 2000 annetun Eu-
      muuden periaatteen ja luottamuksensuojan periaatteen                     roopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/26/EY
      noudattamatta jättäminen                                                 (Neljäs liikennevakuutusdirektiivi) (EYVL L 181, 20.7.2000,
                                                                               s. 65–74) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
                                                                               tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
Varainhoitoa koskevien standardien taannehtiva soveltaminen,                   asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai joka tapauksessa
ja erityisesti niiden tuen myöntämistä koskevien perusteiden                   koska se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle;
 ---pagebreak--- 23.8.2003               FI                               Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 200/19
   2)    velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                          tavalla sitä seikkaa, että tapauksissa, joissa 15 artiklaa
                                                                                sovelletaan, erityisesti tuen saaja tarvitsee suojaa.
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                         –      Sen ei olisi pitänyt katsoa, että se, että tuen saaja
                                                                                luokitellaan EY 88 artiklan 2 kohdan mukaisessa
   Direktiivin täytäntöönpanoa          varten    säädetty  määräaika                 menettelyssä pelkäksi ”tiedonlähteeksi”, tukee sen
   päättyi 20.7.2002.                                                                 päätelmiä.
                                                                               –      Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti virheelli-
                                                                                sesti ottamatta huomioon 14 ja 15 artiklan sana-
                                                                                muodon, jonka mukaan 15 artikla koskee tuen saajien
                                                                                vastuuta.
   Scott SA:n 25.6.2003 tekemä valitus Euroopan yhtei-
   söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajen-                       –      Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti virheelli-
   netun viidennen jaoston asiassa T-366/00, Scott SA, jota                           sesti myöntämättä, että sen 15 artiklasta tekemän tul-
   tuki Ranskan tasavalta, vastaan Euroopan yhteisöjen                                kinnan seuraus on, että se teki tyhjäksi tämän artiklan
             komissio, 10.4.2003 antamasta tuomiosta                                  tarkoituksen, joka on tuen saajien oikeusvarmuuden
                                                                                takaaminen.
                           (Asia C-276/03 P)
                            (2003/C 200/33)                                    Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi virheellisesti,
                                                                               että sillä, että komissiolla ei ollut ”velvollisuutta” ”varoittaa”
                                                                               tuen saajia vanhentumisajan keskeyttävistä toimenpiteistä, oli
   Scott SA, kotipaikka Saint-Cloud (Ranska), on valittanut                    merkitystä sen kysymyksen kannalta, voitiinko toimenpi-
   25.6.2003 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan                      teellä, jota ei ollut ilmoitettu tuen saajalle, keskeyttää
   yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajen-                  vanhentumisaika, jota tuen saajaan sovelletaan.
   netun viidennen jaoston asiassa T-366/00, Scott SA, jota
   tuki Ranskan tasavalta, vastaan Euroopan yhteisöjen
   komissio, 10.4.2003 antamasta tuomiosta (1). Valittajan                     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi virheellisesti,
   edustajat ovat barrister Sir Jeremy Lever KCMG, QC,                         että 15 artiklassa säädetään yksi vanhentumisaika, jota sovel-
   barrister G. Peretz, solicitor A. Nourry ja solicitor                       letaan samalla tavalla jäsenvaltioon, jota asia koskee, ja
   R. Griffith, prosessiosoite Luxemburgissa.                                  kolmansiin osapuoliin; toissijaisesti se totesi virheellisesti,
                                                                               että tämän periaatteen vaikutuksesta vanhentumista
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                              koskevaa sääntöä ei sovellettu, toisin kuin Scott oli vaatinut.
   –     kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
         tuomion, jolla hylättiin Scottin esittämä se vaatimus                 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi virheellisesti,
         riidanalaisen päätöksen (2) 2 artiklan kumoamisesta,                  että 15 artiklan soveltamista varten oli otettava huomioon
         joka perustui väitteeseen, että komissio olisi rikkonut               se seikka, että Scottilla ei voinut olla perusteltua luottamusta
         asetuksen 15 artiklaa                                                 siihen, että tuki oli alun perin myönnetty lain mukaisesti;
                                                                               15 artiklan tarkoitus on oikeusvarmuuden takaaminen
   –     kumoaa riidanalaisen päätöksen 2 artiklan siltä osin                  silloin, kun ex hypothesi tukea ei ollut myönnetty lain
         kuin se koskee väitettyä tukea, joka myönnettiin maa-                 mukaisesti.
         alueeseen liittyvänä hintaetuna, johon riidanalaisen
         päätöksen 1 artiklassa viitattiin
                                                                               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti virheellisesti
   –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut,                  ottamatta huomioon 15 artiklan sanamuodon ja jätti tutki-
         mukaan lukien Scottille ensimmäisen oikeusasteen                      matta Scottin esittämän tärkeän perustelun, jonka ensim-
         tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneet                    mäisen oikeusasteen tuomioistuin on tiivistänyt tuomion
         oikeudenkäyntikulut.                                                  42 kohdassa.
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                         Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin piti virheellisesti
                                                                               merkityksellisenä sitä, että sitä 10 vuoden määräaikaa
   Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                  varten, joka alkoi tuen myöntämisestä Scottille, ei ollut
   tuimen tuomio on kumottava seuraavista syistä:                              voimassa vanhentumissääntöä.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi virheellisesti            (1) EYVL C 61, 24.2.2001, s. 16.
   asetuksen N:o 659/1999 (3)15 artiklan uusia säännöksiä                  (2) Valtiontuesta, jonka Ranska on myöntänyt Scott Paper SA:lle/
   menetellessään aivan kuin hallinnollisia menettelyitä                       Kimberly-Clarkille 12 päivänä heinäkuuta 2000 tehty komission
   koskevaa aikaisempaa oikeuskäytäntöä sovellettaisiin niihin.                päätös 2002/14/EY (tiedoksiannettu numerolla K(2000) 2183)
                                                                               (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EYVL L 12, 15.1.2002,
   –     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen olisi pitänyt                 s. 1).
         myöntää, että asetuksella saatettiin voimaan yhteisön             (3) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista
         valtiontukijärjestelmä, joka on merkittävien ja merki-                koskevista yksityiskohtaisista säännöksistä 22 päivänä maaliskuuta
         tyksellisten seikkojen osalta uusi.                                   1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83,
                                                                               27.3.1999, s. 1).
   –     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti myös
         virheellisesti huomioimatta tai ei huomioinut riittävällä


               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/1

         (2008/C 209/01)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 197, 2.8.2008

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 183, 19.7.2008

      EUVL C 171, 5.7.2008

      EUVL C 158, 21.6.2008

      EUVL C 142, 7.6.2008

      EUVL C 128, 24.5.2008

      EUVL C 116, 9.5.2008

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex:http://eur-lex.europa.eu


title: Asia F-104/09: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 24.3.2011 — Canga Fano v. neuvosto (Henkilöstö — Virkamiehet — Ylennys — Vuoden 2009 ylennyskierros — Päätös ylentämättä jättämisestä — Ansioiden vertailu — Ilmeinen arviointivirhe — Kumoamiskanne — Vahingonkorvauskanne)

text:
               28.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 160/28

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 24.3.2011 — Canga Fano v. neuvosto
   (Asia F-104/09) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Ylennys - Vuoden 2009 ylennyskierros - Päätös ylentämättä jättämisestä - Ansioiden vertailu - Ilmeinen arviointivirhe - Kumoamiskanne - Vahingonkorvauskanne)
   2011/C 160/42
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Diego Canga Fano (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Rodrigues ja C. Bernard-Glanz)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer ja K. Zieleśkiewicz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vastaajan päätöksen, jolla kantajaa ei otettu palkkaluokkaan AD 13 ylennettyjen virkamiesten luetteloon vuoden 2009 ylennyskierroksella, kumoaminen.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Diego Canga Fano vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 37, 13.2.2010, s. 51.


title: Asia C-498/07 P: Valitus, jonka Aceites del Sur-Coosur, S.A., aikaisemmin Aceites del Sur, S.A. on tehnyt 16.11.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-363/04, Koipe Corporación, S.L. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 12.9.2007 antamasta tuomiosta

text:
               26.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/27

         Valitus, jonka Aceites del Sur-Coosur, S.A., aikaisemmin Aceites del Sur, S.A. on tehnyt 16.11.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-363/04, Koipe Corporación, S.L. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 12.9.2007 antamasta tuomiosta
   (Asia C-498/07 P)
   (2008/C 22/53)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Valittaja: Aceites del Sur-Coosur, S.A., aikaisemmin Aceites del Sur, S.A. (edustaja: asianajaja J.-M. Otero Lastres)

      Muut osapuolet: Koipe Corporación, S.L. ja sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   Vaatimukset

               —

               On katsottava, että valitus, jossa vaaditaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-363/04 12.9.2007 antaman tuomion kumoamista yhteisön oikeuden rikkomisen takia, on esitetty ajoissa ja asetettujen muotovaatimusten mukaisesti

               —

               Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan ja sen työjärjestyksen 113 artiklan mukaisesti valitus on hyväksyttävä ja tämän seurauksena edellä mainittu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio on kumottava kokonaisuudessaan

               —

               Jos asia on ratkaisukelpoinen, se on ratkaistava lopullisesti

               —

               Toissijaisesti, jos asia ei ole ratkaisukelpoinen, se on palautettava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen, jotta asiassa annetaan yhteisöjen tuomioistuimen vahvistamien arviointiperusteiden mukainen ratkaisu ja, jos yhteisöjen tuomioistuin tarpeelliseksi katsoo, on osoitettava, mitkä kumotun tuomion vaikutukset ovat asianosaisten kannalta lopulliset; lisäksi valituksen vastapuoli on työjärjestyksen 112 artiklan mukaisesti velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tämän ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 12.9.2007 antamasta tuomiosta tehdyn valituksen yhteydessä on esitetty kaksi oikeudellista perustetta, jotka voidaan esittää seuraavalla tavalla:
   1.   Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohtaa ja 2 kohdan a alakohdan i ja ii alakohtaa on rikottu
   Ensimmäiseksi valituksenalaisessa tuomiossa rikotaan yhteisön oikeutta, kun siinä todetaan, ettei se kysymys ole ”asian kannalta merkityksellinen”, joka koskee sen määrittelemistä, mitkä niistä tavaramerkeistä, joihin CARBONELL on vedonnut merkin LA ESPAÑOLA rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi koskevaa hakemusta N:o 236588 vastaan esittämänsä väitteen tueksi, täyttivät ”aikaisempien” tavaramerkkien edellytykset.
   Kun valituksenalaisessa tuomiossa sovelletaan asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohtaa ja 2 kohdan a alakohdan i ja ii alakohtaa, siinä olisi pitänyt sulkea pois tavaramerkeistä, joille väite perustuu, yhteisön tavaramerkki N:o 338681 CARBONELL, jonka haltija on KOIPE, koska kyseinen yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity merkki ei ole aikaisempi tavaramerkki asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 2 kohdan a alakohdan i alakohdassa tarkoitetulla tavalla. Koska valituksenalaisessa tuomiossa tehtiin tällainen toteamus, ainoat KOIPEn aikaisemmat tavaramerkit, joihin voitiin vedota merkin LA ESPAÑOLA rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi koskevaa hakemusta N:o 236588 vastaan, ovat merkin CARBONELL rekisteröinnit Espanjassa numeroille 994364, 1238745 ja 1698613.
   Täten rajatut aikaisemmat tavaramerkit, joihin voitiin vedota merkin LA ESPAÑOLA rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi koskevaa hakemusta N:o 236588 vastaan 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamista varten, ovat Espanjan alueella suojattuja tavaramerkkejä. Tämä merkitsee, että kysymystä, joka koskee sitä, onko yhteisön tavaramerkin LA ESPAÑOLA N:o 236588 ja väitteen tueksi esitettyjen KOIPEn aikaisempien tavaramerkkien välillä sekaannusvaara, oli tarkasteltava vain Espanjan alueella asuvan yleisön kannalta, koska KOIPEn aikaisemmat tavaramerkit on suojattu Espanjassa, eikä koko yhteisön alueella asuvan yleisön kannalta, koska yksikään aikaisemmista tavaramerkeistä ei ollut yhteisön tavaramerkki.
   2.   Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu
   Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetään, kuten hyvin tiedetään, yhteisön tavaramerkin rekisteröintihakemuksen suhteellisesta hylkäysperusteesta, joka on se, että yhteisön tavaramerkin, jonka rekisteröintiä on haettu, ja yhden tai useamman aikaisemman tavaramerkin välillä on sekaannusvaara. Valituksenalaisessa tuomiossa kuitenkin rikottiin tätä säännöstä kahdella seuraavalla tavalla:
   Ensimäinen osa
   Sen seuraukset, että aikaisempia tavaramerkkejä, joihin vedottiin yhteisön tavaramerkin LA ESPAÑOLA rekisteröintihakemusta N:o 236588 vastaan, rajoitettiin aiheettomasti
   Ensimmäinen asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, johon valittaja vetoaa, perustuu siihen, että ”aikaisempia” tavaramerkkejä, joihin vedottiin yhteisön tavaramerkin rekisteröintihakemusta vastaan, rajoitettiin aiheettomasti; valittaja viittaa seurauksiin, joita aiheutuu siitä, että valituksenalaisessa tuomiossa tehdyllä 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamisella rajoitetaan aiheettomasti aikaisempia tavaramerkkejä.
   Tässä ensimmäisessä osassa esitettyjen perusteluiden seurauksena on todettava, että valituksenalaisella tuomiolla rikotaan asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, koska

               —

               siinä ei katsottu, että ainoat aikaisemmat tavaramerkit, joille väite perustui, ovat espanjalaiset tavaramerkit CARBONELL N:o 994364, 1238745 ja 1698613.

               —

               siinä ei suljettu nimenomaisesti pois tavaramerkeistä, joille väite perustui, myöhempää yhteisön tavaramerkkiä CARBONELL N:o 338681.

               —

               kahden edellisen toteamuksen seurauksena on todettava, että siinä ei rajattu asianmukaisella tavalla ”sen alueen yleisöä, jossa aikaisemmat tavaramerkit on suojattu”, koska sen vuoksi, että aikaisemmat tavaramerkit ovat vain espanjalaisia tavaramerkkejä, asianmukaisen alueen yleisö muodostui espanjalaisista oliiviöljyn kuluttajista.

               —

               vaikka valituksenalaisen tuomion joissakin kohdissa viitataan ”espanjalaisiin oliiviöljyn markkinoihin”, siinä otettiin tämä seikka huomioon hyvin rajoitetusti, koska se otetaan huomioon vain sen arvioimista varten, ovatko riidanalaisten merkkien kuviot erottamiskykyiset.

               —

               näin ollen valituksenalaisessa tuomiossa ei otettu huomioon tätä seikkaa siinä tarkoituksessa, että merkkien samankaltaisuutta olisi arvioitu kokonaisuudessaan (koska ”espanjalaisista oliiviöljyn markkinoista” ei mainita mitään esimerkiksi riidanalaisten tavaramerkkien sanaosien erottamiskyvyn arvioimista varten) tai siinä tarkoituksessa, että olisi painotettu muita tekijöitä, joilla myös on merkitystä asian kannalta, jotta voidaan lausua siitä, oliko riidanalaisten merkkien välillä sekaannusvaara vai ei.

         Toinen osa
   Tavaramerkkien, joille väite perustuu, aiheettoman rajoittamisen vaikutukset sen alueen yleisöön, jolla aikaisempaa tavaramerkkiä suojellaan. Sekaannusvaaran arvioimisessa merkityksellisten tekijöiden virheellinen määrittely ja arviointi
   Sen väitteen tueksi esitetyt perustelut, jonka mukaan 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, johon rikkomiseen tässä toisessa osassa vedotaan, voidaan jakaa kahteen osaan tai perusteeseen: yhtäältä kaikki aikaisemmin esitetyt perustelut, jotka koskevat ”väitteen perusteena olevien aikaisempien tavaramerkkien” aiheetonta rajoittamista ja tämän vaikutuksia ”sen alueen yleisöön, jolla aikaisempaa tavaramerkkiä suojellaan”, ja toisaalta kaikkien niiden tekijöiden virheellinen määrittely ja arviointi, jotka olisi pitänyt ottaa huomioon sen arvioimista varten, oliko yhteisön tavaramerkiksi haetun merkin LA ESPAÑOLA N:o 236588 ja väitteen perusteena olevien aikaisempien espanjalaisten tavaramerkkien CARBONELL N:o 994364, N:o 1238745 ja N:o 1698613 välillä sekaannusvaara.
   Perustelut, jotka valittaja esittää sen väitteensä tueksi, jonka mukaan valituksenalaisessa tuomiossa rikottiin 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa sen aiheettoman soveltamisen johdosta, ovat seuraavat:

               —

               Valituksenalaisessa tuomiossa ei suoritettu riidanalaisten merkkien ”kokonaisarviointia” eikä siinä arvioitu niitä ”kokonaisvaikutelman” perusteella, vaan riidanalaisten moniosaisten tavaramerkkien osatekijöistä muodostettujen erillisten ja peräkkäisten ja näin ollen ”analyyttisten” mielikuvien perusteella, minkä johdosta valituksenalaisessa tuomiossa rikottiin 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja yhteisöjen tuomioistuinten oikeuskäytäntöä, jossa tätä säännöstä tulkitaan.
               Valituksenalaisessa tuomiossa ei suoritettu sitä, mikä siinä olisi pitänyt ensimmäiseksi suorittaa, toisin sanoen siinä ei suoritettu tavaramerkkien ”kokonaisarviointia” eikä siinä arvioitu riidanalaisia tavaramerkkejä niiden muodostaman ”kokonaisvaikutelman” kannalta. Sitä vastoin valituksenalaisessa tuomiossa noudatettiin alusta alkaen analyyttistä menetelmää ja arvioitiin yhtäältä kuvio-osia (tuomion 75–87 kohta) ja toisaalta sanaosia (tuomion 88–93 kohta) erikseen ja peräkkäin siten, että kuvio-osille myönnettiin ratkaiseva merkitys ja että sanaosilta evättiin vähäisinkin merkitys. Pitää paikkansa, että valituksenalaisessa tuomiossa viitataan kokonaisarviointiin ja kokonaisvaikutelman arviointiperusteeseen (tuomion 99 kohta), mutta pitää myös paikkansa, ettei ole riittävää, että oikeuskäytännössä muodostettuun arviointiperusteeseen viitataan ja että se toistetaan, jotta toteamus on perusteltu; lisäksi sitä on noudatettava ja sitä on sovellettava asianmukaisesti käsiteltävänä olevaan tapaukseen. Asia ei valittajan mukaan ole näin valituksenalaisessa tuomiossa. Riidanalaisten merkkien samankaltaisuuden arvioimista varten valituksenalaisessa tuomiossa ei suoritettu ensisijaisesti ja pääasiallisesti kokonaisarviointia eikä siinä sovellettu ensisijaisesti ja pääasiallisesti kokonaisvaikutelmaa koskevaa arviointiperustetta, vaan analyyttistä arviointiperustetta, koska siinä jaettiin ensimmäiseksi tavaramerkit niiden kuvio-osiin ja sanaosiin ja arvioitiin toiseksi erikseen riidanalaisten tavaramerkkien kahta kuvio-osaa ja tämän jälkeen sanaosaa LA ESPAÑOLA sivuuttaen viittaukset riidanalaisten tavaramerkkien toiseen sanaosaan, joka on sukunimi CARBONELL.
               Lisäksi valituksenalaisessa tuomiossa rikottiin 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa myös sen vuoksi, että siinä jätettiin arvioimatta kahta merkityksellistä seikkaa, kuten sitä, että tavaramerkit ovat aikaisemmin olleet olemassa samanaikaisesti pitkän ajan ja sitä, että ne ovat tunnettuja; molemmilla näillä seikoilla on hyvin suuri merkitys arvioitaessa sekaannusvaaraa haetun yhteisön tavaramerkin LA ESPAÑOLA N:o 236588 ja väitteen perusteena olevien aikaisempien espanjalaisten tavaramerkkien CARBONELL välillä.

               —

               Espanjalaisen oliiviöljyn keskivertokuluttajan saama käsitys ja riidanalaisten tavaramerkkien välinen väitetty sekaannusvaara.
               Vaikka valituksenalaisessa tuomiossa viitataan yhteisön tuomioistuinten oikeuskäytännössä muodostuneeseen keskivertokuluttajan käsitteeseen, siinä ei käytetä tätä kuluttajan mallia, vaan siinä määritellään espanjalainen oliiviöljyn keskivertokuluttaja tavalla, joka vastaa huomattavasti enemmän saksalaisessa oikeuskäytännössä määriteltyä keskivertokuluttajaa — joka toisin sanoen on ”huolimaton ja ajattelematon kuluttaja” — kuin eurooppalaisen kuluttajan määritelmää, joka on määritelty yhteisöjen tuomioistuinten oikeuskäytännössä ja jonka oletetaan olevan ”tavanomaisesti valistunut sekä kohtuullisen tarkkaavainen ja huolellinen” (asiassa LLOYD annetun tuomion 26 kohta ja asiassa PICASSO annetun tuomion 38 kohta). Tämän vakavan virheen lisäksi valituksenalaisessa tuomiossa tehdään toinenkin, yhtä vakava virhe, kun siinä ”otettiin huomioon vähäisempi tarkkaavaisuus”, jota yleisö noudattaa oliiviöljymerkkien kohdalla, sen sijaan että siinä olisi otettu huomioon, kuinka tarkkaavainen on espanjalainen oliiviöljyn keskivertokuluttaja, joka on tavanomaisesti valistunut sekä kohtuullisen tarkkaavainen ja huolellinen.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kuudes jaosto) 2 päivänä kesäkuuta 2005, asiassa C-68/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2001/81/EY — Ilman epäpuhtaudet — Kansalliset päästörajat)

text:
               23.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 182/15

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kuudes jaosto)
   2 päivänä kesäkuuta 2005,
   asiassa C-68/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2001/81/EY - Ilman epäpuhtaudet - Kansalliset päästörajat)
   (2005/C 182/28)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asiassa C-68/04, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 13.2.2004, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään G. Valero Jordana ja M. Konstantinidis) vastaan Helleenien tasavalta (asiamiehenään N. Dafniou), yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Borg Barthet (esittelevä tuomari) sekä tuomarit A. La Pergola ja A. Ó Caoimh, julkisasiamies: M. D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 19.9.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Helleenien tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen ilman epäpuhtauksien kansallisista päästörajoista 23 päivänä lokakuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/81/EY 15 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 94, 17.4.2004.


title: Asia T-149/08: Kanne 18.4.2008 — Abbott Laboratories v. SMHV — aRigen (Sorvir)

text:
               7.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/36

         Kanne 18.4.2008 — Abbott Laboratories v. SMHV — aRigen (Sorvir)
   (Asia T-149/08)
   (2008/C 142/66)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Abbott Laboratories (Abbott Park, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja S. Schäffler)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: aRigen, Inc. (Tokio, Japani)
   Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 6.2.2008 asiassa R 809/2007-2 tekemä päätös on kumottava

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: aRigen, Inc

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki Sorvir luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten — hakemus N:o 004 455 507

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkki NORVIR luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska kyseessä olevat tavaramerkit ovat samankaltaiset, joten ne aiheuttavat todennäköisesti sekaannusvaaran.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 7 päivänä maaliskuuta 2002 asiassa C-259/00 (Finanzgericht Münchenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Biochem Zusatzstoffe Handels- und Produktions GmbH vastaan Oberfinanzdirektion Nürnberg (Yhteinen tullitariffi – Tariffinimikkeet – Ternimaidosta valmistettujen immunoglobuliinitiivisteiden tariffiluokittelu – Luokittelu yhdistettyyn nimikkeistöön)

text:
4.5.2002                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                 C 109/11
2)     Asetuksen N:o 1408/71 69 artiklan 1 kohdan a alakohtaa,              Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä
       sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna          heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87
       asetuksella N:o 118/97, on tulkittava siten, että säilyttääkseen     liitettä I, sellaisena kuin se on muutettuna 4 päivänä marraskuuta
       oikeuden siinä säädettyihin työttömyysetuuksiin työnhakijan          1997 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2086/97, on
       on pitänyt olla toimivaltaisen valtion työvoimaviranomaisten         tulkittava niin, että kuivatusta, rasvattomasta ja kaseiinittomasta
       käytettävissä yhteensä vähintään neljän viikon ajan työttömäksi      ternimaidosta valmistetut laktoosin avulla vakioidut immunoglobu-
       tulemisen jälkeen, eikä tämän ajanjakson tarvitse olla keskeyty-     liinitiivisteet on luokiteltava yhdistetyn nimikkeistön 30 ryhmään
       mätön.                                                               farmaseuttisina tuotteina.
(1) EYVL C 211, 22.7.2000.                                                  (1) EYVL C 247, 26.8.2000.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                             (neljäs jaosto)
                                                                                (kuudes jaosto)
                    7 päivänä maaliskuuta 2002
                                                                                7 päivänä helmikuuta 2002
asiassa C-259/00 (Finanzgericht Münchenin esittämä en-
nakkoratkaisupyyntö), Biochem Zusatzstoffe Handels-
und Produktions GmbH vastaan Oberfinanzdirektion                            asiassa C-279/00 Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                              Nürnberg (1)                                                            Italian tasavalta (1)
(Yhteinen tullitariffi – Tariffinimikkeet – Ternimaidosta                   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Palvelu-
valmistettujen immunoglobuliinitiivisteiden tariffiluokittelu               jen tarjoamisen vapaus – Pääomien vapaa liikkuvuus –
             – Luokittelu yhdistettyyn nimikkeistöön)                                        Tilapäisen työvoiman välittäminen)
                           (2002/C 109/16)                                                             (2002/C 109/17)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-259/00, jonka Finanzgericht München (Saksa) on
saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen                 Asiassa C-279/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa              nään E. Traversa ja M. Patakia) vastaan Italian tasavalta
vireillä olevassa asiassa Biochem Zusatzstoffe Handels- und                 (asiamiehenään U. Leanza, avustajanaan D. Del Gaizo), jossa
Produktions GmbH ja Oberfinanzdirektion Nürnberg, ennak-                    kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian
koratkaisun tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullita-        tasavalta ei ole noudattanut EY 49 ja EY 56 artiklan mukaisia
riffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston                       velvoitteitaan, koska se edellyttää, että muihin jäsenvaltioihin
asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (EYVL L 256, s. 1), sellaisena                  sijoittautuneilla, tilapäistä työvoimaa välittävillä yrityksillä,
kuin se on muutettuna 4.11.1997 annetulla komission asetuk-                 jotka haluavat toimia Italiassa, pitää olla kotipaikka tai sivuliike
sella (EY) N:o 2086/97 (EYVL L 312, s. 1), liitteessä I olevan              Italiassa ja että niiden on asetettava 700 miljoonan Italian liiran
yhdistetyn nimikkeistön 30 ryhmän tulkinnasta, yhteisöjen                   (ITL) suuruinen vakuus luottolaitokseen, jolla on kotipaikka tai
tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa:                        sivuliike Italiassa, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto),
D. A. O. Edward (esittelevä tuomari), joka hoitaa jaoston                   toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja F. Macken
puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit A. La Pergola ja                     sekä tuomarit C. Gulmann, R. Schintgen (esittelevä tuomari),
C. W. A. Timmermans, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja:               V. Skouris ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: S. Alber,
R. Grass, on antanut 7.3.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma                 kirjaaja: R. Grass, on antanut 7.2.2002 tuomion, jonka tuomio-
on seuraava:                                                                lauselma on seuraava: