title: Asia C-344/03: Euroopan yhteisöjen komission 4.8.2003 Suomen tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 226/14                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                             20.9.2003
neuvostoa vastaan. Kantajan asiamiehenä on valtionasiamies                   tekniseen tutkimukseen, joka             osoittaisi   asetuksen
Nuria Díaz Abad, prosessiosoite Luxemburgissa.                               antamisen olevan tarpeellinen.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                      —      Harkintavallan väärinkäyttö siltä osin kuin tariffikiintiöt
                                                                             on jaettu mielivaltaisesti kyseisten maiden välillä.
—    kumoaa CN-koodeihin 16041411, 16041418 ja
     16042070 kuuluvien tonnikalasäilykkeiden tuontia
     koskevan tariffikiintiön avaamisesta ja hallinnoinnista
     5 päivänä kesäkuuta 2003 annetun neuvoston asetuksen
     (EY) N:o 975/2003 (1)                                            (1) EUVL L 141, 7.6.2003, s. 1.
—    velvoittaa vastaajana olevan toimielimen korvaamaan
     oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                      Euroopan        yhteisöjen komission 4.8.2003                 Suomen
                                                                                tasavaltaa vastaan nostama kanne
Espanjan kuningaskunta katsoo, että asetus N:o 975/2003 on
seuraavilla perusteilla yhteisön oikeuden vastainen:                                            (Asia C-344/03)
—    Yhteisön etuuskohtelua koskevan periaatteen loukkaami-                                     (2003/C 226/26)
     nen, sillä riidanalaisella asetuksella toteutetun kaltaiset
     toimenpiteet tulevat kysymykseen ainoastaan siinä                Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 4.8.2003 Euroopan
     tapauksessa, että yhteisön tuotanto on riittämätöntä,            yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Suomen tasavaltaa
     mitä ei ole näytetty toteen. Espanjan tonnikala-                 vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat G. Valero Jordana ja
     säilykkeiden tuotannolle aiheutuu erityistä vahinkoa             P. Aalto, prosessiosoite Luxemburgissa.
     tämän asetuksen antamisesta.
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
—    Kilpailun vääristyminen markkinoilla: se, että markkinoille      tuin
     on saatettu tuote kiintiön avulla yleisen tariffijärjestelmän
     edellytyksiä edullisemmin, voi saada aikaan epätasapainoa
     kyseisillä markkinoilla, millä on kielteisiä taloudellisia       1)    toteaa Suomen tasavallan jättäneen noudattamatta sille
     seurauksia.                                                            luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetun neuvoston
                                                                            direktiivin 79/409/ETY (1), sellaisena kuin se on muutet-
—    Menettelymääräysten rikkominen siltä osin kuin riidana-                tuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla, mukaiset velvolli-
     lainen asetus ei perustu mihinkään tekniseen tutkimuk-                 suutensa, koska Suomen tasavalta ei soveltanut direktiivin
     seen, joka osoittaisi asetuksen antamisen oleva                        9 artiklan 1 kohdassa säädettyä poikkeusta siinä
     tarpeellinen, eikä myöskään tonnikalasäilykkeiden                      säädettyjen kriteerien mukaisesti, koska se ei ole osoitta-
     yhteisön tuotannon riittämättömyyttä ole mitenkään                     nut, että mainitun kohdan poikkeusedellytykset täyttyvät
     perusteltu.                                                            eräiden vesilintujen keväällä tapahtuvassa metsästyksessä
                                                                            Manner-Suomessa ja Ahvenanmaan maakunnassa, erityi-
                                                                            sesti mitä tulee kriteerien ”ei muuta tyydyttävää ratkaisua”
—    EY:n ja AKT-maiden välisen assosiaatiosopimuksen
                                                                            sekä ”pieniä määriä” soveltamiseen etenkin lajien haahka
     12 artiklan rikkominen siltä osin kuin AKT-maille ei ole
                                                                            (Somateria mollissima), telkkä (Bucephala clangula),
     ilmoitettu niihin kohdistuvan toimenpiteen toteuttamis-
                                                                            tukkakoskelo (Mergus serrator), isokoskelo (Mergus
     esta.
                                                                            merganser), pilkkasiipi (Melanitta fusca) ja tukkasotka
                                                                            (Aythya fuligula) osalta sekä
—    AKT-maiden etuuskohtelua ja huumeiden torjuntaan
     liittyvää etuuskohtelua koskevien sopimusten rikkominen
     siltä osin kuin riidanalaisen asetuksen seurauksena              2)    velvoittaa       Suomen           tasavallan         korvaamaan
     avattava tariffikiintiö tekee kyseiset etuuskohtelua                   oikeudenkäyntikulut.
     koskevat sopimukset tyhjiksi, kun teollisuusmaista tuota-
     vien tonnikalasäilykkeiden annetaan kilpailla yhteisön
     markkinoilla AKT-maista ja huumeiden torjuntaan                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     liittyvistä maista tulevien tonnikalasäilykkeiden kanssa.
                                                                      Komissio katsoo, että direktiivin ”ei muuta tyydyttävää ratkai-
—    Luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen, sillä se            sua” -kriteeri ei täyty, jos saman lajin syysmetsästys on
     vaikuttaa investointeihin, joita yhteisön tuottajat ovat         mahdollista, vaikkakin pienemmin määrin ja kenties
     olleet toteuttamassa AKT-maissa ja huumeiden torjun-             metsästäjän kannalta vaikeammissa olosuhteissa tai eri
     nassa, ottaen huomioon kyseisistä maista peräisin olevien        metsästyspaikoilta. Komissio katsoo, että ”ei muuta
     tuotteiden markkinoille pääsyn edellytykset.                     tyydyttävää ratkaisua” -edellytyksen arviointi on suoritettava
                                                                      konkreettisella ja erityisellä tavalla, ei abstraktisti ja yleisellä
—    EY 253 artiklan rikkominen (perustelujen puutteellisuus)         tasolla. Arvioinnissa on otettava huomioon paikalliset
     siltä osin kuin riidanalainen asetus ei perustu mihinkään        olosuhteet.
 ---pagebreak--- 20.9.2003               FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                   C 226/15
Direktiivin 16 artiklalla perustetun ORNIS-komitean                              Asian C-131/02 (1) poistaminen rekisteristä
mukaan ”pienillä määrillä” pitäisi tarkoittaa alle 1 prosentin
[lisä]määrää asianomaisen kannan perusteella määrätystä                                         (2003/C 226/28)
vuotuisesta kuolleisuudesta (keskiarvo) sellaisten lajien osalta,
joiden metsästys on kiellettyä, ja noin 1 prosentin tasoa               Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 12.6.2003
vastaavaa määrää sellaisten lajien osalta, joiden metsästys on          antamalla määräyksellä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen
sallittua, kuitenkin siten, että direktiivin 9 artiklan noudattami-     rekisteristä on poistettu asia C-131/02, Euroopan yhteisöjen
nen riippuu joka tapauksessa artiklan muiden kohtien                    komissio vastaan Itävallan tasavalta.
noudattamisesta. Suomen sallima kevätmetsästys on ylittänyt
moninkertaisesti komitean suosituksen perusteella lasketun
määrän.                                                                 (1) EYVL C 131, 1.6.2002.
(1) Annettu 2 päivänä huhtikuuta 1979, EYVL, Erityispainos 1994,
    15/Nide 2, s. 161.                                                           Asian C-393/02 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2003/C 226/29)
                                                                        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 18.6.2003
                                                                        antamalla määräyksellä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen
Euroopan yhteisöjen komission 5.8.2003 Belgian kunin-                   rekisteristä on poistettu asia C-393/02, Euroopan yhteisöjen
               gaskuntaa vastaan nostama kanne                          komissio vastaan Portugalin tasavalta.
                          (Asia C-345/03)
                                                                        (1) EYVL C 323, 21.12.2002.
                          (2003/C 226/27)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.8.2003 Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningaskuntaa
vastaan. Kantajan asiamiehet ovat M. Konstantinidis ja
F. Simonetti, prosessiosoite Luxemburgissa.                                      Asian C-407/02 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2003/C 226/30)
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 25.6.2003
                                                                        antamalla määräyksellä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen
1.    toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut             rekisteristä on poistettu asia C-407/02, Euroopan yhteisöjen
      romuajoneuvoista 18 päivänä syyskuuta 2000 annetun                komissio vastaan Helleenien tasavalta.
      Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
      2000/53/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
      antanut kaikkia tämän direktiivin noudattamisen                   (1) EYVL C 19, 25.1.2003.
      edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä
      tai joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut niistä
      komissiolle,
2.    velvoittaa    Belgian       kuningaskunnan        korvaamaan                Asian C-10/03 (1) poistaminen rekisteristä
      oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (2003/C 226/31)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 26.6.2003
                                                                        antamalla määräyksellä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen
Direktiivin täytäntöönpanolle          varattu    määräaika  päättyi    rekisteristä on poistettu asia C-10/03, Euroopan yhteisöjen
21.4.2002.                                                              komissio vastaan Suomen tasavalta.
(1) EYVL L 269, 21.10.2000, s. 34.
                                                                        (1) EUVL C 44, 22.2.2003.


title: AssiDomän Kraft Products AB:n ja kuuden muun selluloosateollisuusyhtiön 15.12.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-227/95)

text:
 N:o C 64/ 16         FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          2.3.96
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                AssiDomän Kraft Products AB:n ja kuuden muun sellu
                                                                    loosateollisuusyhtiön 15.12.1995 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
 Kantajat eli kaksi Ranskassa sijaitsevan diskoteekin pitäjää
                                                                                ( Asia T-227/95 )
 ja yrittäjien yhteenliittymä, johon nämä kaksi kuuluvat,
 ovat nostaneet kanteen komission 13.10.1995 tekemästä                                          ( 96/C 64/34 )
 päätöksestä , jolla kantajien mukaan komissio jätti noudat
 tamatta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa                             (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
 T-5/93 , Tremblay, 24.1.1995 antamaa tuomiota . Tämän
 tuomion     kohteena   oli  komission    12.11.1992    tekemä      AssiDomän Kraft Products AB on yhdessä kuuden muun
 päätös, joka koski eri jäsenvaltioissa toimivien tekijöitä         selluloosateollisuusyhtiön kanssa nostanut 15.12.1995
 edustavien yhteisöjen välisiä järjestelyjä, jonka seurauksena      Euroopan          yhteisöjen      ensimmäisen      oikeusasteen
 SACEM oli käyttänyt väärin määräävää markkina                     tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
 asemaansa perimällä liiallisia ja syrjiviä maksuja, ja ensim      vastaan . Kantajien edustajat ovat solicitor John Pheasant ja
 mäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi tämän päätöksen            asianajaja Christophe Raux, ja prosessiosoite Luxembur
 " siltä osin, kuin päätöksessä hylätään kantajien tekemän          gissa asianajotoimisto Loesch & Wolter, 11 , rue Goethe.
valituksen osa, joka koskee SACEM:n ja muissa jäsenval
tioissa toimivien tekijöitä edustavien yhteisöjen väliseen          Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
väitettyyn järjestelyyn perustuvaa markkinoiden jakami             istuin
sta ".
                                                                   — kumoaa komission 4.10.1995 tekemän päätöksen,
Käsiteltyään pelkästään muodollisesti tämän valituksen             — velvoittaa komission toteuttamaan yhteisöjen tuomio
osan uudelleen komissio hylkäsi 23.6.1995 virallisesti                  istuimen yhdistetyissä asioissa C-89/85 , C-104/85 , C
valituksen asetuksen 99/63 6 artiklan perusteella . Vaikka               114/85 , C-l 16/85 , C-l 17/85 ja C-125—129/85 , A.
kantajat olivat esittäneet huomautuksia asiasta, komissio               Ahlström Oy vastaan komissio, 31.3.1993 antaman
toisti aikaisemman kantansa kanteen kohteena olevassa                   tuomion täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpi
päätöksessä . Tämän päätöksen mukaan sen arvioiminen,                   teet ja erityisesti palauttamaan kantajille niiden tai
onko kysymyksessä yritysten välinen järjestely, kuuluu                  yhtiöiden, joiden toimintaa ne jatkavat, maksamat
kansallisille tuomioistuimille, jotka voivat pyytää ennakko            sakot, joiden määrät on ilmoitettu liitteessä 6,
ratkaisua perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti .           — velvoittaa komission maksamaan korkoa näille määrille
                                                                        joko
Kantajien mukaan kyseisestä päätöksestä ilmenee, että                    i ) voimassa olevien ERYR- ja ERI-korkokantojen
komissio ei ole noudattanut ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimen vaatimusta eikä siten ole suorittanut tutki
                                                                             mukaan 1,5 prosentilla lisättynä siitä päivästä
                                                                             lukien, jolloin ruotsalaiset yhtiöt, joille päätös on
muksia tai aktiivista tutkintaa, joita edellytetään edellä                   osoitettu, ovat maksaneet sakot tai
mainitussa , 24.1.1995 annetussa tuomiossa . Komissio ei
siten ole noudattanut niitä velvollisuuksia, joita kumotun              ii ) Banque Nationale de Belgiquen voimassa olevan
toimen tehneellä toimielimellä on, eli se ei ole toteuttanut                 perusantolainauskoron mukaan 1 prosentilla lisät
 176 artiklassa määrättyjä tuomion täytäntöön panemiseksi                    tynä siitä päivästä lukien, jolloin ruotsalaiset yhtiöt,
tarvittavia toimenpiteitä .                                                  joille päätös on osoitettu, ovat maksaneet sakot,
                                                                        siten kuin kanteen liitteessä 9 on korkojen määriksi
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi komission                  laskettu ja jatkuen siihen saakka, kunnes komissio on
päätöksen, koska komission toteuttamat toimenpiteet ja ne               palauttanut sakkojen pääoman määrän, ja
toimenpiteet, jotka se väitti toteuttaneensa, olivat riittämät
tömiä . Komissio ei voi ainoastaan toistaa aikaisemmin             — velvoittaa komission korvaamaan kantajien oikeuden
toteamaansa tuomion antamisen jälkeen. Komission                        käyntikulut.
päätöksen kumoaminen johtui siitä, että komissio ei ollut
riittävällä tavalla vastannut siihen valituksen osaan, joka        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
koski tekijöitä edustavien yhteisöjen välisiin järjestelyihin
perustuvaa markkinoiden jakamista. Ensimmäisen oikeus             Kantajat tai yhtiöt, joiden toimintaa ne jatkavat, kuuluvat
asteen tuomioistuin kumosi päätöksen ja palautti asian             niihin, joille on osoitettu ETY:n perustamissopimuksen
komission käsiteltäväksi, jotta se suorittaisi tutkimuksia,        85 artiklan soveltamisesta 19 joulukuuta 1984 tehty komis
joita kansalliset tuomioistuimet eivät voi suorittaa sen           sion päätös 85/202/ETY ( IV/29 . 725 — selluloosa ), jolla
vuoksi , että niiden alueellinen toimivalta on rajoitettu .        komissio määräsi sakkoja, joiden suuruus vaihteli 50 000
                                                                   ecusta 500 000 ecuun . Kantajat, jotka eivät olleet tunnus
                                                                   taneet syyllistyneensä väitettyihin rikkomisiin, eivät hake
Kantajien mukaan komissio on lisäksi näin toimiessaan              neet muutosta päätöksen kumoamiseksi ja maksoivat sakot
rikkonut perusteluvelvollisuuttaan ja käyttänyt väärin har        komissiolle. Eräät muut, joille päätös oli osoitettu, valittivat
kintavaltaansa .                                                   siitä yhteisöjen tuomioistuimeen, joka yhdistetyissä asioissa
                                                                   C-89/85 , C-104/85 , C-l 14/85 , C-l 16/85 , C-l 17/85 ja
                                                                   C-125— 129/85 , A. Ahlström Oy vastaan komissio,
                                                                   31.3.1993 antamallaan tuomiolla poisti kokonaan tai
                                                                   osittain komission määräämät sakot todettuaan, ettei
 ---pagebreak--- 2.3.96                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      N:o C 64/ 17
kaikkia komission väittämiä rikkomisia ollut tapahtunut.           — velvoittaa neuvoston ja/tai komission korvaamaan kan
Tämän tuomion nojalla kantajat pyysivät komissiota                       tajalle tästä kanteesta aiheutuneet oikeudenkäyntiku
palauttamaan heidän maksamansa sakot. Komissio kieltä                   lut.
ytyi tästä valituksen kohteena olevan 4.10.1995 tehdyn
komission päätöksen sisältävällä kirjeellä , jonka kilpailu       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
asioista vastaava komissaari oli allekirjoittanut, koska
päätös, jolla sakot oli määrätty, oli edelleen voimassa            Kantaja on pieni perheyhtiö, joka on harjoittanut turkis
kantajien osalta .                                                 kauppaa siitä alkaen, kun se vuonna 1963 perustettiin
                                                                   Yhdistyneessä kuningaskunnassa . Valtaosa kantajan liike
Kantajat väittävät, että kun yhteisöjen tuomioistuin               toiminnasta ( noin 80 prosenttia ) perustuu sellaisten turkis
kumoaa yhteisön toimielimen toimen, sen vaikutus on                ten käyttöön, jotka on tuotu Yhdysvalloista ja Kanadasta
taannehtiva ( ex tunc ) ja se on voimassa kaikkiin nähden          näiden maiden alkuperätuotteina .
( erga omnes ). Toimielimen on sen jälkeen tuomion perus
teiden ja asiaratkaisun mukaisesti harkittava uudelleen            Ansarautojen käytön yhteisössä sekä yhteisöön tapahtuvan,
kaikkien niiden asema, joita toimi koskee. Toimielin on            turkisten ja sellaisten maiden alkuperää olevien tietyistä
myös velvollinen poistamaan kumotun toimen kaikki vai             villieläimistä valmistettujen tuotteiden tuonnin kieltämises
kutukset ( restitutio in integrum ). Tämä tarkoittaa , että        tä , joissa käytetään pyynnissä ansarautoja tai kansainvälis
tilanne on palautettava sellaiseksi kuin se oli ennen toimen       ten, kivutonta ansastusta koskevien standardien vastaisia
suorittamista ( status quo ante ) ja kaikki pätemättömän           menetelmiä, 4 päivänä marraskuuta 1991 annetun neuvos
toimen nojalla saatu perusteeton etu on palautettava , mihin       ton asetuksen ( ETY ) N:o 3254/91 ( EYVL 1991 N:o L 308 ,
liittyy myös velvollisuus maksaa korkoa pätemättömän               s . 1 ) 3 artiklan 1 kohta sisältää sen ajatuksen, että tiettyjen
toimen nojalla hallussa pidetyille rahamäärille .                  eläinten ( mm . piisamin ) turkisten tuominen yhteisöön
                                                                   tietyistä kolmansista maista kielletään ( tuontikielto ). Ase
Yhteisöjen tuomioistuimen tuomion seurauksena sellu               tuksen 3 artiklan 1 kohdan sanamuodon perusteella kielto
loosapäätöksen 1 artiklan 1 ja 2 kohta eivät ole lainmukai        tulisi voimaan 1.1.1996 ja sitä sovellettaisiin kaikkiin
nen peruste sakkojen määräämiselle kenenkään sellaisen             kolmansista maista peräisin oleviin turkiksiin. Pelkkä täl
 1 artiklan 1 tai 2 kohdassa mainitun osalta, jolle päätös on      laisen kiellon mahdollisuus ja sen täytäntöönpanotapaa
osoitettu . Komissio ei voi laillisesti pitää hallussaan niitä     koskeva epävarmuus ovat jo aihettaneet kantajalle huomat
sakkoja, joita 1 artiklan 1 ja 2 kohdassa olleiden väitteiden      tavia ja jatkuvia taloudellisia tappioita . Jos ja kun kielto
perusteella maksettiin . Sakot on sen vuoksi maksettava            tulee voimaan ( 1.1.1996 tai myöhemmin ), kiellosta johtu
takaisin ja niille on maksettava korko, joka vastaa sitä           vat taloudelliset tappiot pahenevat entisestään, mikä ilmei
arvoa, jonka komissio on saanut pidettyään yli kymmenen            sesti johtaisi kantajan liiketoiminnan tuhoutumiseen.
vuoden ajan hallussaan sakkoja, joita ruotsalaiset yhtiöt,
joille päätös oli osoitettu, oli määrätty maksamaan . Ainoas      Kantaja katsoo, että tällaiset tappiot johtuvat neuvoston
taan tällä tavalla voidaan palauttaa status quo ante .             ja/tai komission lainvastaisesta toiminnasta :
                                                                   a ) Neuvosto on toiminut lainvastaisesti hyväksyessään ja
                                                                         pannessaan täytäntöön asetuksen ( ETY ) N:o 3254/91
                                                                         mukaisen tuontikiellon, koska
S. Lehrfreund Limitedin 15.12.1995 Euroopan unionin                        i ) EY:n perustamissopimuksessa neuvostolle ei
neuvosta ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan                             myönnetä toimivaltaa hyväksyä senkaltaista tuon
                          nostama kanne                                        tikieltoa, jollaisesta on säädetty asetuksessa ( ETY )
                                                                               N:o 3254/91 ;
                        ( Asia T-228/95
                           ( 96/C 64/35 )                                 ii ) asetuksen ( ETY ) N:o 3254/91 mukainen tuonti
                                                                               kielto on vastoin suhteellisuusperiaatetta;
                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                         iii ) asetuksen ( ETY ) N:o 3254/91 mukainen tuonti
                                                                               kielto oli hyväksymisajankohtanaan ristiriidassa
S. Lehrfreund Limited on nostanut 15.12.1995 Euroopan                          GATT-sopimuksen ja nykyisin se on ristiriidassa
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa                           WTO-sopimuksen kanssa .
kanteen Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisö
jen komissiota vastaan . Kantajan edustajat ovat Nicholas
                                                                   b ) Komissio on lainvastaisesti laiminlyönyt hyväksyä ase
Forwood, QC, ja barrister Mark Hoskins, prosessiosoite
                                                                         tuksen ( ETY ) N:o 3254/91 täytäntöön panemiseksi
Luxemburgissa asianajotoimisto Thill & Pauly, 11 , avenue
                                                                         tarpeelliset toimenpiteet, joilla olisi yksilöity ne kolman
de la Gare, L-1611 Luxembourg.
                                                                         net maat, joista turkiksia voidaan tuoda, ja näiden
                                                                         turkisten alkuperän varmentamiseksi tarpeelliset menet
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio                    telyt.
istuin
                                                                  c ) Vaikka komission ja/tai neuvoston toimet ja laiminly
— määrää EY:n perustamissopimuksen 178 ja 215 artiklan                   önnit ovat johtaneet oikeudelliseen epävarmuuteen
     perusteella neuvoston ja/tai komission olevan vastuussa             tuontikiellon laajuudesta ja voimaantuloajankohdasta,
     kantajan vahingoista , joiden määrä on arvioitava;                  nämä toimielimet ovat kuitenkin lainvastaisesti jättä


title: Asia T-768/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.1.2017 – ANKO v. komissio (Välityslauseke — Seitsemännessä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmassa (2007–2013) tehty avustussopimus — Pocemon-hanke — Tukikelpoiset kustannukset — Vastakanne — Maksettujen summien palauttaminen — Viivästyskorko)

text:
               6.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 70/15

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.1.2017 – ANKO v. komissio
   (Asia T-768/14) (1)

   ((Välityslauseke - Seitsemännessä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmassa (2007–2013) tehty avustussopimus - Pocemon-hanke - Tukikelpoiset kustannukset - Vastakanne - Maksettujen summien palauttaminen - Viivästyskorko))
   (2017/C 070/21)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja V. Christianos)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: R. Lyal ja P. Arenas, avustajanaan asianajaja O. Lytra)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä SEUT 272 artiklaan perustuva kanne, jolla vaaditaan toteamaan perusteettomaksi komission vaatimus seitsemännessä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmassa (2007–2013) hankkeen nimeltä ”Point Of CarE MONitoring and Diagnostics for Autoimmune Diseases (POCEMON)” rahoittamiseksi tehdyn sopimuksen nro 216088 täytäntöönpanemiseksi kantajalle maksettujen määrien palauttamisesta, ja toisaalta vastakanne, jolla vaaditaan kantajan velvoittamista palauttamaan kyseisen sopimuksen täytäntöönpanemiseksi perusteettomasti maksettu määrä.

      Tuomiolauselma

               1)

               ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichaniasin kanne hylätään.

               2)

               ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias velvoitetaan maksamaan Euroopan komissiolle 377 733,93 euron määrä lisättynä 3.5.2014 lähtien siihen saakka, kunnes mainittu summa on maksettu kokonaisuudessaan, lasketulla 3,75 prosentin korolla.

               3)

               ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 65, 23.2.2015.


title: Asia T-544/13: Kanne 7.10.2013 — Dyson v. komissio

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/68

         Kanne 7.10.2013 — Dyson v. komissio
   (Asia T-544/13)
   2013/C 344/124
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Dyson Ltd (Malmesbury, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: solicitor E. Batchelor ja barrister F. Carlin)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/30/EY täydentämisestä pölynimurien energiamerkinnän osalta 3.5.2013 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 665/2013 (EUVL L 192, s. 1) kokonaisuudessaan tai ainakin sen puhdistuskykyä ja energiatehokkuutta koskevat säännökset ja

               —

               velvoittamaan vastaajan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut tässä oikeudenkäynnissä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja esittää, että riidanalainen asetus on lainvastainen, ja vetoaa tältä osin kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että komissio ylitti kantajan mukaan direktiivin 2010/30/EU (1) 10 artiklan 1 kohtaan perustuvan toimivaltansa, kun se antoi kyseessä olevan delegoidun säädöksen, sillä

                           —

                           mainitussa 10 artiklan 1 kohdassa edellytetään, että komission delegoitu säädös antaa unionin kuluttajille oikean kuvan käytönaikaisesta energiankulutuksesta. Riidanalainen asetus johtaa kantajan mukaan kuluttajia harhaan pölynimurin energiatehokkuuden osalta, koska puhdistuskykyä on tutkittu ainoastaan säiliön ollessa tyhjä eikä näin ollen ”käytön aikana”

                           —

                           mainitussa 10 artiklan 1 kohdassa edellytetään, että komission delegoitu säädös antaa unionin kuluttajille oikean kuvan olennaisten voimavarojen, joita kantajan mukaan ovat erityisesti pölypussit ja suodattimet, käytönaikaisesta kulutuksesta. Delegoidulla säädöksellä ei kuitenkaan kantajan mukaan anneta kuluttajille tällaisia tietoja.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu siihen, ettei komissio kantajan mukaan noudattanut sille Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 296 artiklan mukaan kuuluvaa perusteluvelvollisuutta, koska riidanalaisessa asetuksessa ei selitetä, miksi ”tekniikan kehitys” on riittämätöntä, jotta energiankulutusta/puhdistuskykyä voitaisiin tutkia osittain täyttyneellä säiliöllä. Siinä ei kantajan mukaan myöskään selitetä, miksi komissio lykkäsi osittain täyttyneellä säiliöllä tehtävien tutkimusten käyttöönoton harkitsemista viidellä vuodella.

               3)

               Kolmas kanneperuste perustuu siihen, että komissio ei kantajan mukaan noudattanut perusperiaatteisiin kuuluvaa yhdenvertaisuusperiaatetta, kun se antoi riidanalaisen asetuksen, jolla pölypussittomat pölynimurit ja/tai sylinteriteknologiaan perustuvat pölynimurit saatetaan epäedulliseen asemaan pölypussillisiin pölynimureihin nähden. Kantajan mukaan erityisesti pölypussillisille pölynimureille tyypillistä säiliön täyttymisestä johtuvaa imutehon menetystä ei voi havaita tyhjänä testattaessa. Kuluttajat eivät näin ollen kantajan mukaan voi yksilöidä pölypussittomien ja sylinteriteknologiaan perustuvien pölynimurien suhteellisia ansioita.

      (1)  Energiaan liittyvien tuotteiden energian ja muiden voimavarojen kulutuksen osoittamisesta merkinnöin ja yhdenmukaisin tuotetiedoin 19.5.2010 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/30/EU (EUVL L 153, s. 1)


title: Asia C-150/12: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 22.10.2012 (Högsta domstolenin (Ruotsi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Eva-Marie Brännström ja Rune Brännström v. Ryanair Holdings plc

text:
               12.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/34

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 22.10.2012 (Högsta domstolenin (Ruotsi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Eva-Marie Brännström ja Rune Brännström v. Ryanair Holdings plc
   (Asia C-150/12) (1)

   2013/C 9/59
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 157, 2.6.2012.


title: Asia C-23/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 17.3.2011 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Tuoreiden banaanien luovuttaminen vapaaseen liikkeeseen — Ilmoitettu paino ei vastaa todellista painoa — Tulliviranomaisten velvollisuus tarkastaa ilmoitettu paino — Yhteisön tullikoodeksi — Asetus (ETY) N:o 2913/92 — 68 artikla ja sitä seuraavat artiklat — Asetus (ETY) N:o 2454/93 — 290 a artikla — Liite 38 b — Omia varoja koskeva järjestelmä — Tulojen menetys — Asetus (ETY, Euratom) N:o 1552/89 — Asetus (EY, Euratom) N:o 1150/2000 — 2, 6, 9, 10 ja 11 artikla)

text:
               7.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 139/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 17.3.2011 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-23/10) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Tuoreiden banaanien luovuttaminen vapaaseen liikkeeseen - Ilmoitettu paino ei vastaa todellista painoa - Tulliviranomaisten velvollisuus tarkastaa ilmoitettu paino - Yhteisön tullikoodeksi - Asetus (ETY) N:o 2913/92 - 68 artikla ja sitä seuraavat artiklat - Asetus (ETY) N:o 2454/93 - 290 a artikla - Liite 38 b - Omia varoja koskeva järjestelmä - Tulojen menetys - Asetus (ETY, Euratom) N:o 1552/89 - Asetus (EY, Euratom) N:o 1150/2000 - 2, 6, 9, 10 ja 11 artikla)
   2011/C 139/13
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamies: A. Caeiros)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta (asiamies: L. Inez Fernandes)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1) 68 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen, tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (EYVL L 253, s. 1) 290 a artiklan ja liitteen 38 b sekä yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta 29.5.1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 (EYVL L 155, s. l) ja yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (EYVL L 130, s. 1) 2, 6, 9, 10 ja 11 artiklan rikkominen — Tuoreiden banaanien luovuttaminen vapaaseen liikkeeseen — Ilmoitettu paino ei vastaa todellista painoa — Omat varat — Tulojen menetys

      Tuomiolauselma

               1)

               Portugalin tasavalta ei ole noudattanut yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/921 — luettuna yhdessä tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 290 a artiklan kanssa, sellaisena kuin se on muutettuna 20.1.1997 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 89/97 — 13, 68 ja 71 artiklan sekä yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta 29.5.1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89, sellaisena kuin se on muutettuna 8.7.1996 annetulla neuvoston asetuksella N:o 1355/96, 2, 6, 9, 10 ja 11 artiklan ja yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1150/20004 2, 6, 9, 10 ja 11 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska sen tulliviranomaiset ovat hyväksyneet systemaattisesti vuosina 1998–2002 tulli-ilmoituksia tuoreiden banaanien luovuttamisesta vapaaseen liikkeeseen, vaikka ne tiesivät tai niiden olisi pitänyt kohtuudella tietää, että ilmoitettu paino ei vastannut banaanien todellista painoa, ja koska Portugalin viranomaiset eivät ole suorittaneet tulojen menetystä vastaavia omia varoja viivästyskorkoineen.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan komissio ja Portugalin tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 100, 17.4.2010.


title: Asia C-500/01: Euroopan yhteisöjen komission Espanjan kuningaskuntaa vastaan 21.12.2001 nostama kanne

text:
2.3.2002                  FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 56/9
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Euroopan yhteisöjen komission Espanjan kuningaskuntaa
                                                                                vastaan 21.12.2001 nostama kanne
–     Neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan
      c alakohtaa on rikottu asianomaisten tavaroiden (”nuket                                      (Asia C-500/01)
      leikkitarkoituksiin”) osalta: Valituksenalaisessa tuomiossa
      ei riittävästi tarkasteltu eroa originaaliuden synnyttävien
      ilmaisujen (pätevät tavaramerkit) ja pelkästään tietoa-                                       (2002/C 56/17)
      antavien ilmaisujen (7 artiklan 1 kohdan c alakohdan
      soveltamisalaan kuuluvat tavaramerkit) välillä. Tuomiois-
      tuin on tehnyt oikeudellisen virheen supistaessaan 7 artik-
      lan 1 kohdan c alakohdan tuotetta kuvaileviin ilmaisuihin
      (”että kyseinen merkki kuvaa nukkeja”) ja jättänyt nukke-          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.12.2001 Euroo-
      jen ominaisuuksien kuvailun (sen kuvaamisen, mitä nämä             pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-
      nuket ovat) säännöksen soveltamisalan ulkopuolelle. Oi-            kuntaa vastaan. Komission asiamiehenä on oikeudellisen yksi-
      keudellisesti virheellinen on niin ikään tuomioistuimen            kön virkamies S. Rating, prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                         c/ oikeudellisen yksikön virkamies L. Escobar Guerrero, Centre
      vaatimus siitä, että ”asianomaisen ostajapiirin” pitäisi             o
      ”ostopäätöstä tehdessään samastaa lelu esitettyyn”; tällöin        Wagner, Kirchberg.
      näet vaaditaan syy-yhteyttä kuvailevan ilmaisun ja osto-
      päätöksen välillä, jolla ei ole mitään tekemistä 7 artiklan
      1 kohdan c alakohdan kanssa. Tuomioistuin on jättänyt
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      arvotta sen, että lukuisat kuvailevat ilmaisut eivät kuvaa
      tuotteen lajia, vaan sitä, mitä tuote on tai millainen sisältö
      sillä on; tämä koskee melko yleisesti leluja, mutta myös           1.    toteaa, että Espanjan kuningaskunta on jättänyt noudatta-
      kirjoja tai aikakauslehtiä, videopelejä jne.                             matta EY 249 artiklasta johtuvia velvoitteitaan, koska se
                                                                               ei ole noudattanut direktiivin 90/388/ETY (1) 4 c artiklan
                                                                               säännöksiä, sellaisena kuin tämä direktiivi on muutettuna
–     Neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan
                                                                               direktiivillä 96/19/EY (2)
      c alakohtaa on rikottu ”leikkivälineen muodossa olevien
      nukkejen lisävarusteiden” osalta: Tuomioistuimella on
      sellaisenaan soveltuva tavaramerkkioikeudellinen periaa-           2.    velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
      te, että merkin suojakelpoisuuden tutkinta haettujen                     denkäyntikulut.
      tavaroiden osalta on tarkistettava sikäli kuin soveltaminen
      on tehty väärin, kun haetut tavarat (”leikkivälineen muo-
      dossa olevat nukkejen lisävarusteet”) on väärin perustein
      tutkittu muusta tavarankuvauksesta irrallaan. Ilmaisu
      ”leikkivälineen muodossa olevat nukkejen lisävarusteet”
      on niin selvästi päätavaroihin (”nuket leikkitarkoituksiin”)       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      liittyvä, että niiden on ehdottomasti jaettava näiden
      päätavaroiden tavaramerkkioikeudellinen kohtelu.
                                                                         Komissio arvioi, että Telefónican perustilaajamaksuja ei voida
                                                                         sovittaa kustannuksiin ennen vuoden 2003 alkua. Se, ettei
–     Neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 12 artiklaa ja asiassa
                                                                         tämä ole mahdollista, johtuu Espanjan enimmäishintajärjestel-
      BMW vastaan Deenik annettua tuomiota (2) vastaan on
                                                                         mässä olevista mekaanisista rajoituksista, jotka estävät Telefó-
      rikottu ”leikkitarkoituksiin olevien nukkejen lisävarustei-
                                                                         nicaa sovittamasta maksuja nopeammin. Sitä, että tasapainot-
      den” osalta.
                                                                         taminen on jaettu lähes seitsemälle vuodelle, on komission
                                                                         mukaan vaikeata puolustaa direktiivissä säädetyllä periaatteel-
                                                                         la, jonka mukaan tasapainottamisen tulisi tapahtua mahdolli-
–     Neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan
      b alakohtaa on rikottu: Koska tässä tapauksessa 7 artiklan         simman pikaisesti, tai sillä, että tasapainottaminen on tapahtu-
                                                                         nut samaa vauhtia kuin Espanjan televiestintämarkkinat ovat
      1 kohdan b alakohdan mukainen hylkääminen puutteelli-
                                                                         avautuneet kilpailulle.
      sen erotuskyvyn vuoksi perustui samoihin argumenttei-
      hin, jotka koskevat myös 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa,
      on johdonmukaista, että tässä tapauksessa ratkaisu voi
      olla vain yhtäläinen eli vastakkainen kuin valituksenalai-
      sessa tuomiossa.                                                   (1) Kilpailusta telepalvelumarkkinoilla 28 päivänä kesäkuuta 1990
                                                                             annettu komission direktiivi 90/388/ETY (EYVL L 192,
                                                                             24.7.1990, s. 10).
                                                                         (2) Täydellisen kilpailun toteuttamisesta televiestintämarkkinoilla
                                                                             pohjustavan direktiivin 90/388/ETY muuttamisesta 13 päivänä
(1) Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.                              maaliskuuta 1996 annettu komission direktiivi 96/19/EY (EYVL
(2) Asia C-63/1997, tuomio 23.2.1999 (Kok. 1999, s. 925).                    L 74, 13.3.1996, s. 13).


title: Asia C-556/14 P: Valitus, jonka Holcim (Romania) SA on tehnyt 1.12.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-317/12, Holcim (Romania) SA v. Euroopan komissio, 18.9.2014 antamasta tuomiosta

text:
               23.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/22

         Valitus, jonka Holcim (Romania) SA on tehnyt 1.12.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-317/12, Holcim (Romania) SA v. Euroopan komissio, 18.9.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-556/14 P)
   (2015/C 065/33)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Holcim (Romania) SA (edustaja: asianajaja L. Arnauts)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-317/12, Holcim (Romania) SA v. Euroopan komissio, 18.9.2014 antaman tuomion

               —

               velvoittaa Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut unionin yleisessä tuomioistuimessa asiassa T-317/12 ja oikeudenkäyntikulut unionin tuomioistuimessa

               —

               palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen.

         Toissijaisesti hyväksyy kantajan vaatimukset unionin yleisessä tuomioistuimessa seuraavasti:

               —

               SEUT 256, 268 ja 340 artiklan perusteella katsoo, että Euroopan unioni on vastuussa Euroopan komission toiminnasta, kun on kyse vahingosta, joka kantajalle aiheutui 1 0 00  000 päästöoikeuden varastamisesta

               —

               velvoittaa Euroopan unionin maksamaan kantajalle varastettujen päästöoikeuksien, joita ei ole saatu takaisin lopullisen tuomion julistamispäivänä, markkina-arvon varkauspäivän markkinahinnan mukaan vuotuisine 8 prosentin korkoineen 16.11.2010 lukien

               —

               velvoittaa näin ollen Euroopan unionin maksamaan kantajalle väliaikaisesti 1 euron summan

               —

               velvoittaa asianosaiset sopimaan vahingonkorvauksen määrästä ja/tai velvoittaa kantajan näyttämään toteen vahinkonsa lopullisen määrän kolmen kuukauden kuluessa välituomion antamisesta

               —

               julistaa tuomion täytäntöönpanokelpoiseksi.

         Ja joka tapauksessa

               —

               velvoittaa Euroopan unionin korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               julistaa tuomion täytäntöönpanokelpoiseksi.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (1) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen 280/2004/EY (2) mukaisesta standardoidusta ja suojatusta rekisterijärjestelmästä 21.12.2004 annetussa asetuksessa N:o 2216/2004 (3) Euroopan komissio on ottanut käyttöön kansallisten rekisterien standardoidun järjestelmän (EU-ETS) Euroopan unionin päästöoikeuksien (EUA) (oikeus päästää tietty määrä kasvihuonekaasuja niiden vähentämistä koskevien kansainvälisten sopimusten puitteissa) myöntämisen, hankkimisen, siirtämisen ja mitätöimisen jäljittämiseksi ja varmistamiseksi. Kansalliset rekisterit yhdistää ja niitä valvoo Euroopan komissiossa rekisterin valvoja – yhteisön riippumaton tapahtumaloki (CITL).
   Verkkorikolliset ovat hyökänneet useisiin EU-ETS:n kansallisiin rekistereihin. Holcimin (Romania) EU-ETS-tileihin tunkeuduttiin lainvastaisesti 16.11.2010. Tietyin toimin, jotka muut kuin käyttöoikeuden haltijat toteuttivat, 1 6 00  000 EUA:ta siirrettiin kahdelle ulkomaiselle tilille, ja näistä saatiin takaisin vain 6 00  000 Romanian kansallisen rekisterin (NEPA) asiaan puuttumisen ansiosta. Tämä merkitsee noin 1 5 0 00  000 euron tappioita, koska Euroopan komission omaksuman kannan vuoksi Holcim (Romania) ei kyennyt saamaan takaisin muita varastettuja päästöoikeuksia.
   Euroopan komissio kieltäytyi johdonmukaisesti (i) jäädyttämästä varastettuja päästöoikeuksia, vaikka niistä kullakin on yksilöllinen tunnistenumero ja ne ovat helposti jäljitettävissä milloin tahansa EU-ETS-järjestelmässä ja (ii) ilmaisemasta, millä tileillä ja/tai missä kansallisissa rekistereissä ne ovat, jotta Holcim voisi saattaa asian asianomaisen jäsenvaltion tai asianomaisten jäsenvaltioiden tuomioistuinten käsiteltäväksi. Euroopan komissio velvoitti niin ikään kansalliset rekisterit omaksumaan saman kannan salassapitovelvollisuuden perusteella.
   Euroopan unionia vastaan Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 21 artiklan sekä SEUT 256, 268 ja 340 artiklan mukaisesti esitetty vahingonkorvausvaatimus, jonka unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi 18.9.2014 antamassaan tuomiossa, perustuu seuraaviin seikkoihin:

                  Ensimmäinen kanneperuste: Euroopan unionin vastuu Euroopan komission lainvastaisista päätöksistä, jotka muodostuvat

                           i)

                           Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen 280/2004/EY mukaisesta standardoidusta ja suojatusta rekisterijärjestelmästä 21.12.2004 annetun asetuksen N:o 2216/2001 10 artiklan 1 kohdan virheellisestä tulkinnasta

                           ii)

                           kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 20 artiklan rikkomisesta

                           iii)

                           useiden yleisten oikeusperiaatteiden (suhteellisuusperiaate, luottamuksensuojan periaate, huolellisuusvelvollisuus ja oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan omaisuudensuojan osalta) loukkaamisesta päätettäessä olla ilmaisematta varastettujen Euroopan unionin päästöoikeuksien (EUA) sijaintia Euroopan unionin päästöoikeusjärjestelmässä (EU-ETS) tai olla sallimatta niiden ilmaiseminen.

                  Toinen kanneperuste: Euroopan unionin vastuu siitä, että Euroopan komissio pani virheellisesti täytäntöön direktiivin 2003/87 19 ja 20 artiklan ja asetuksen N:o 2216/2004 EU-ETS:n turvallisuuden, luottamuksellisuuden ja toiminnan kannalta.

                  Kolmas kanneperuste: Euroopan unionin vastuu lainvastaisista toimista, jotka vaikuttavat tiettyyn talouden toimijoiden ryhmään muihin talouden toimijoiden ryhmään nähden suhteettomasti (epätavallinen vahinko) ja jotka ylittävät niiden taloudellisten riskien rajat, jotka kuuluvat erottamattomasti asianomaisella alalla toimimiseen (erityinen vahinko), ilman että väitetyn vahingon aiheuttanutta lainsäädäntötoimea olisi perusteltu yleisellä taloudellisella edulla.

      (1)  Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY (EYVL L 275, s. 32)

      (2)  Yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanemiseksi 11.2.2004 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös 280/2004/EY (EUVL L 49, s. 1)

      (3)  EUVL 386, s. 1.


title: Asia T-70/00: P. E. Hoyerin 23.3.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 149/40                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        27.5.2000
–   päätyessään pysyttämään päätöksen kokonaisuudessaan                  P. E. Hoyerin 23.3.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota
    tai osittain alentaa sakon määrää EY 229 artiklan nojalla.                                vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-70/00)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                                (2000/C 149/75)
Riidanalaisessa päätöksessä komissio väittää kantajan olleen                                 (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
vuosien 1995 ja 1997 välillä osallisena sopimuksessa, jonka
tavoitteena ja seurauksena oli kilpailun rajoittaminen tai
vääristäminen saumattomien teräsputkien markkinoilla yh-                 P. E. Hoyer, kotipaikka Hoeilaart (Belgia), on nostanut
teisössä, millä oli vaikutuksia jäsenvaltioiden väliseen kaup-           23.3.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
paan. Kanteessa kyseenalaistetaan tosiseikkoja ja oikeudellisia          tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
seikkoja koskeva komission arviointi kuuden kanneperusteen               vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja G. van der Wal,
avulla, jotka ovat seuraavat:                                            Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto
                                                                         A. May, 398 route d’Esch.
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –     kumoaa 24.1.2000 päivätyn riidanalaisen päätöksen ja
–   ilmeinen virhe asian tosiseikkojen arvioinnissa
                                                                         –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–   kaupan esteiden, jotka ovat luonnollinen selitys sille, että
    kantaja ei toiminut Ranskan, Saksan ja Italian markkinoilla
    väitetyn rikkomisen aikana, virheellinen arviointi
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–   olennaisten menettelyllisten oikeuksien loukkaus, kun kan-
    tajan ei annettu käyttää puolustautumisoikeuksiaan täysi-            Kantaja on työskennellyt vuodesta 1984 lähtien komissiossa
    painoisesti ja kun otetaan huomioon se tapa, jolla komissio          väliaikaisena toimihenkilönä (tulkki). Hänen määräaikainen
    sai todistusaineistona kantajaa vastaan käytetyt asiakirjat          palvelussuhteensa on uusittu joitakin kertoja. Vuonna 1988
                                                                         hänen palvelussuhdettaan väliaikaisena toimihenkilönä jatket-
                                                                         tiin toistaiseksi. Samalla hänet velvoitettiin osallistumaan seu-
                                                                         raavaan tulkeille järjestettävään ulkoiseen kilpailuun. Vuonna
–   komission asiakirjojen muodostaman todistusaineiston                 1989 kantaja ilmoittautui sisäiseen kilpailuun COM/LA/2/89,
    virheellinen arviointi, sillä tämä aineisto ei puolla päätök-        jossa hän ei menestynyt. Hänen valituksensa valintalautakun-
    sen perustelujen 164 kohdassa todettua ja heikentää                  nan tätä koskevasta päätöksestä hyväksyttiin. Myös hänen
    kantajaa vastaan suunnattujen pääasiallisten perusteiden             valituksensa päätöksestä, jolla hänen palvelukseen ottamises-
    pätevyyttä ja täsmällisyyttä                                         taan väliaikaiseksi toimihenkilöksi tehty sopimus lakkautettiin,
                                                                         hyväksyttiin. Tehtyjen sopimusten vastaisesti komissio päätti
                                                                         käynnistää sisäisen kilpailun COM/LA/2/89 uudelleen ja jatkaa
                                                                         sitä, ja kantajaa kehotettiin osallistumaan siihen. Hän ei
–   virheellinen oikeudellinen arviointi, mitä tulee kantajan
                                                                         menestynyt tässä kilpailussa. Sen jälkeen komissio lakkautti
    väitettyyn osallisuuteen rikkomisessa ja
                                                                         hänen toistaiseksi voimassa olleen sopimuksensa viitaten edellä
                                                                         mainitun sisäisen kilpailun valintalautakunnan päätökseen.
                                                                         Hänen valituksensa tästä päätöksestä hylättiin. Komissio pysyt-
–   kantajalle määrätyn sakon jättäminen alentamatta asiaa               ti irtisanomispäätöksen 24.1.2000 päivätyllä päätöksellä. Käsi-
    koskevista komission ohjeista ilmenevien periaatteiden               teltävänä oleva kanne kohdistuu tähän irtisanomispäätökseen.
    mukaisesti.
                                                                         Kanneperusteet:
                                                                         –     irtisanomispäätös on virheellisesti perustettu edellä maini-
                                                                               tun sisäisen kilpailun valintalautakunnan päätökseen olla
                                                                               ottamatta kantajaa soveltuvien hakijoiden luetteloon;
 ---pagebreak--- 27.5.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 149/41
–   edellä mainitun kilpailun uudelleen käynnistäminen ja                –   Riidanalaisella päätöksellä loukattiin menettelysääntöjä,
    jatkaminen eivät ole asianmukaisia toimenpiteitä aikaisem-               koska se perustuu komission vuonna 1994 toisen asian
    pien päätösten täytäntöön panemiseksi;                                   tutkinnan yhteydessä saamiin asiakirjoihin; näitä tutkimuk-
                                                                             sia tehtiin lisäksi sellaisen komission päätöksen soveltami-
–   kilpailun uudelleen käynnistäminen ja jatkaminen on vas-                 sen perusteella, joka oli tehty tosiasiassa lainvastaisesti
    toin asianosaisten välillä tehtyjä sopimuksia;                           ETA-sopimuksen 53 artiklan ja EY:n perustamissopimuk-
                                                                             sen 85 artiklan nojalla. Tämän lisäksi riidanalainen päätös
                                                                             perustuu tuntemattomasta lähteestä saatuihin päiväämät-
–   kantajan toistaiseksi voimassa ollut palvelussuhde lakkau-
                                                                             tömiin asiakirjoihin.
    tettiin hänen sisäisessä kilpailussa saamiensa tulosten pe-
    rusteella, vaikka komission kirjeen mukaan vain ulkoisessa
    kilpailussa epäonnistuminen voi aiheuttaa palvelussuhteen            –   Riidanalaisessa päätöksessä ei näytetä väitettyä rikkomista
    päättämisen;                                                             toteen.
–   riidanalaista irtisanomispäätöstä ei ole perusteltu;                 –   Väitetyllä Euroopan ja Japanin tuottajien välisellä sopimuk-
                                                                             sella ei missään tapauksessa voida katsoa olleen vaikutuksia
–   irtisanottaessa ilmoitettu palvelussuhteen päättymispäivä                jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
    on lainvastainen.
                                                                         –   Väitetyllä Euroopan ja Japanin tuottajien välisellä sopimuk-
                                                                             sella ei missään tapauksessa voida katsoa olleen olennaista
                                                                             vaikutusta kilpailuun EY:ssä.
                                                                         –   Komissio on joka tapauksessa arvioinut rikkomisen keston
                                                                             väärin.
Kawasaki Steel Corporationin 24.3.2000 Euroopan yhtei-                   –   Siinä tapauksessa, että riidanalaisen päätöksen voidaan
           söjen komissiota vastaan nostama kanne                            katsoa kattavan EU:n offshore-alueet ja etenkin Yhdisty-
                                                                             neen kuningaskunnan offshore-alueet, komissio ei ole
                            (Asia T-71/00)                                   perustellut päätöstään.
                                                                         –   Kantajalle määrättyä sakkoa olisi huomattavasti vähen-
                          (2000/C 149/76)
                                                                             nettävä, koska mahdollinen Euroopan tuottajien välinen
                                                                             sopimus olisi ollut katsottava erilliseksi väitetystä Euroo-
                                                                             pan ja Japanin tuottajien välisestä sopimuksesta.
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Kawasaki Steel Corporation on nostanut 24.3.2000 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
jina ovat Alexandre Vandencasteele ja Monica Cunningham
asianajotoimistosta Liedekerke, Siméon, Wessing & Houthoff,
Bryssel.
                                                                         Artegodan GmbH:n 30.3.2000 Euroopan yhteisöjen ko-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                              missiota vastaan nostama kanne
–   kumoaa 8.12.1999 asiassa IV/E-1/35.860-B (saumattomat                                           (Asia T-74/00)
    teräsputket) tehdyn komission päätöksen,
                                                                                (2000/C 149/77)
–   vaihtoehtoisesti alentaa kantajalle määrätyn sakon määrää,
    ja
–   velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                         Artegodan GmbH, kotipaikka Lüchow (Saksa), on nostanut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      30.3.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                         tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                         vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Ulf Doepner, Bruck-
Kantaja vaatii riidanalaista päätöstä kumottavaksi ja/tai sille          haus Westrick Heller Löber, Düsseldorf (Saksa), prosessiosoite
määrättyä sakkoa huomattavasti alennettavaksi seuraavin pe-              asianajotoimisto Rechtsanwälte Bonn & Schmitt, 7 Val St.
rustein:                                                                 Croix, Luxembourg.


title: Asia T-58/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 9.7.2008 — BYK v. OHMI (Substance for Success) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin Substance for Success rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/50

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 9.7.2008 — BYK v. OHMI (Substance for Success)
   (Asia T-58/07) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin Substance for Success rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2008/C 209/87)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: BYK-Chemie GmbH (Wesel, Saksa) (edustajat: Rechtsanwalt J. Kroher ja Rechtsanwalt E. Hettenkofer)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljännen valituslautakunnan 9.1.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 816/2006–4), joka koski hakemusta sanamerkin Substance for Success rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               BYK-Chemie GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 95, 28.4.2007.


title: Asia T-298/03: Cuoio e Pelli BIEFFE S.r.l.:n 29.8.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
1.11.2003                FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                      C 264/35
Kantaja vaatii ensisijaisesti, että ensimmäisen oikeusasteen          Nuova Fa.U.Di S.r.l.:n 29.8.2003 Euroopan yhteisöjen
tuomioistuin                                                                        komissiota vastaan nostama kanne
–     kumoaa kanteen kohteena olevan kielteisen päätöksen
                                                                                (Asia T-299/03)
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (2003/C 264/62)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
kuin asiassa T-139/03, Nuova Agricast S.r.l. vastaan Euroopan         Nuova Fa.U.Di S.r.l. on nostanut 29.8.2003 Euroopan yhteisö-
yhteisöjen komissio (1).                                              jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu-
                                                                      roopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on
                                                                      asianajaja Michele Arcangelo Calabrese.
(1) EYVL C 146, 21.6.2003, s. 43.
                                                                      Kantaja vaatii ensisijaisesti, että ensimmäisen oikeusasteen
                                                                      tuomioistuin
                                                                      –     kumoaa kanteen kohteena olevan kielteisen päätöksen
                                                                      –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Cuoio e Pelli BIEFFE S.r.l.:n 29.8.2003 Euroopan yhteisö-
           jen komissiota vastaan nostama kanne
                           (Asia T-298/03)                            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                          (2003/C 264/61)
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
                                                                      kuin asiassa T-139/03, Nuova Agricast S.r.l. vastaan Euroopan
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                    yhteisöjen komissio (1).
                                                                      (1) EYVL C 146, 21.6.2003, s. 43.
Cuoio e Pelli BIEFFE S.r.l. on nostanut 29.8.2003 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
jana on asianajaja Michele Arcangelo Calabrese.
Kantaja vaatii ensisijaisesti, että ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin
                                                                      Moser Baer India Limitedin 29.8.2003 Euroopan unionin
                                                                                neuvostoa vastaan nostama kanne
–     kumoaa kanteen kohteena olevan kielteisen päätöksen
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                                       (Asia T-300/03)
                                                                                (2003/C 264/63)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
kuin asiassa T-139/03, Nuova Agricast S.r.l. vastaan Euroopan
yhteisöjen komissio (1).                                              Moser Baer India Limited, kotipaikka New Delhi (Intia),
                                                                      on nostanut 29.8.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                      oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
(1) EYVL C 146, 21.6.2003, s. 43.
                                                                      neuvostoa vastaan. Kantajan edustajat ovat P. Bently, QC,
                                                                      asianajaja K. Adamantopoulos, solicitor R. MacLean ja solicitor
                                                                      J. Branto, prosessiosoite Luxemburgissa.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19 päivänä syyskuuta 2001 asiassa T-336/99, Henkel KGaA, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki – Pyykin- tai astianpesuaineen muoto – Kolmiulotteinen tavaramerkki – Ehdoton hylkäysperuste – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
C 31/8                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         2.2.2002
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan sisämarkkinoiden har-
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                  monisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), (asiamiehi-
                                                                       nään A. von Mühlendahl, D. Schennen ja S. Laitinen), jossa
                   18 päivänä lokakuuta 2001                           kantaja on nostanut kanteen sisämarkkinoiden harmonisointi-
                                                                       viraston (tavaramerkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan
   asiassa T-333/99, X vastaan Euroopan keskuspankki (1)               21.9.1999 tekemästä päätöksestä (asia R 71/1999-3), joka on
                                                                       annettu kantajalle tiedoksi 28.9.1999, yhteisöjen ensimmäisen
                                                                       oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpa-
(Henkilöstö – Euroopan keskuspankin henkilöstö – Yhteisö-              nossa: jaoston puheenjohtaja A. W. H. Meij sekä tuomarit
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivalta –
                                                                       A. Potocki ja J. Pirrung, kirjaaja: hallintovirkamies D. Christen-
Työsuhteen ehtojen laillisuus – Puolustautumisoikeudet –               sen, on 19.9.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma
     Irtisanominen – Häirintä – Internetin väärinkäyttö)               on seuraava:
                          (2002/C 31/14)
                                                                       1)    Kanne hylätään.
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                       2)    Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
                                                                             taan.
Asiassa T-333/99, X, kotipaikka Frankfurt am Main (Saksa),
edustajinaan asianajajat N. Pflüger, R. Steiner ja S. Mittländer,      (1) EYVL C 63, 4.3.2000.
prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan keskuspankki
(asiamiehinään C. Zilioli, V. Saintot ja B. Wägenbaur), jossa
kantaja vaatii Euroopan keskuspankin johtokunnan 9.11.1999
tekemän sen päätöksen kumoamista, jossa kantaja pidätetään
virantoimituksesta ja jossa hänen peruspalkastaan pidätetään
puolet, ja 18.11.1999 tekemän sen päätöksen kumoamista,
jossa kantaja irtisanotaan, ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-               YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
tuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: puheenjohtaja                              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
J. Azizi sekä tuomarit K. Lenaerts ja M. Jaeger, kirjaaja: johtava
hallintovirkamies D. Christensen, on 18.10.2001 antanut
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                              15 päivänä marraskuuta 2001
1)    Kanne hylätään.                                                  asiassa T-349/00, Giorgio Lebedef vastaan Euroopan yhtei-
                                                                                söjen komissio (1)
2)    Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
      taan.
                                                                       (Henkilöstö – Komission sekä ammattiliittojen ja -järjestöjen
                                                                       välillä vuonna 1994 tehty puitesopimus – Tarkistaminen tai
(1) EYVL C 79, 18.3.2000.                                              muuttaminen – Yhteistoimintamenettely – Uusien sääntöjen
                                                                                käyttöönotto – Tutkittavaksi ottaminen)
                                                                                (2002/C 31/16)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                   19 päivänä syyskuuta 2001                           Asiassa T-349/00/98, Giorgio Lebedef, Euroopan yhteisöjen
                                                                       komission virkamies, kotipaikka Senningerberg (Luxemburg),
asiassa T-336/99, Henkel KGaA, vastaan sisämarkkinoiden                edustajinaan asianajajat G. Bounéou ja F. Frabetti, prosessiosoi-
  harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)             te Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-
                                                                       miehinään G. Valsesia ja J. Currall), jossa kantaja vaatii
(Yhteisön tavaramerkki – Pyykin- tai astianpesuaineen                  yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan ”yhteistoiminnan taso-
muoto – Kolmiulotteinen tavaramerkki – Ehdoton hylkäyspe-              ja, yhteistoimintaelintä ja yhteistoimintamenettelyä koskevat
ruste – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)            toimintasäännöt”, joista komissio oli sopinut ammattiliittojen
                                                                       ja -järjestöjen enemmistön kanssa 19.1.2000, tai vaihtoehtoi-
                          (2002/C 31/15)                               sesti kumoamaan yhteistoimintaelimen kokoonpanon, joista
                                                                       säännöissä määrätään, siltä osin kuin niissä jätetään elimen
                                                                       ulkopuolelle Action et défense -niminen ammattiliitto, yhteisö-
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                       jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto),
                                                                       toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Mengozzi
                                                                       sekä tuomarit V. Tiili ja R. M. Moura Ramos, kirjaaja:
Asiassa T-336/99, Henkel KGaA, kotipaikka Düsseldorf                   hallintovirkamies J. Plingers, on 15.11.2001 antanut tuomion,
(Saksa), edustajinaan asianajajat H.-F. Wissel ja C. Osterrieth,       jonka tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia F-45/15: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 9.12.2015 – Van der Veen v. Europol (Henkilöstö — Europolin työntekijät — Väliaikainen toimihenkilö — Päätös 2009/371/YOS — Europolin kieltäytyminen tekemästä toistaiseksi voimassa olevaa työsopimusta — Työjärjestyksen 81 artikla — Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)

text:
               8.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/101

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 9.12.2015 – Van der Veen v. Europol
   (Asia F-45/15) (1)

   ((Henkilöstö - Europolin työntekijät - Väliaikainen toimihenkilö - Päätös 2009/371/YOS - Europolin kieltäytyminen tekemästä toistaiseksi voimassa olevaa työsopimusta - Työjärjestyksen 81 artikla - Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat))
   (2016/C 048/117)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Mark Van der Veen (Haag, Alankomaat) (edustaja: asianajaja J.-J. Ghosez)

      Vastaaja: Euroopan poliisivirasto (Europol) (asiamiehet: D. Neumann, J. Arnould ja C. Falmagne)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vastaajan sellaisen implisiittisen päätöksen kumoaminen, jossa jätettiin ryhtymättä toimenpiteisiin kantajan sen vaatimuksen johdosta, jonka mukaan hänen kanssaan on tehtävä toistaiseksi voimassa oleva työsopimus.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Mark Van der Veen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan poliisiviraston oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 190, 8.6.2015, s. 34.


title: Asia C-13/12 P: Valitus, jonka Chelyabinsk elektrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) ja Kuznetskie ferrosplavy OAO (KF) ovat tehneet 10.1.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-190/08, Chelyabinsk elektrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) ja Kuznetskie ferrosplavy OAO (KF) v. Euroopan unionin neuvosto, 25.10.2011 antamasta tuomiosta

text:
               3.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/10

         Valitus, jonka Chelyabinsk elektrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) ja Kuznetskie ferrosplavy OAO (KF) ovat tehneet 10.1.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-190/08, Chelyabinsk elektrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) ja Kuznetskie ferrosplavy OAO (KF) v. Euroopan unionin neuvosto, 25.10.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-13/12 P)
   2012/C 65/19
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Chelyabinsk elektrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) ja Kuznetskie ferrosplavy OAO (KF) (edustajat: advocate P. Vander Schueren ja solicitor N. Mizulin)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat, että yleinen tuomioistuin

               —

               toteaa, että valitus on perusteltu ja kumoaa riidanalaisen tuomion kokonaisuudessaan oikeudenkäyntikulujen korvausvelvollisuus mukaan lukien

               —

               ratkaisee itse asian lopullisesti unionin tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan nojalla ja kumoaa riitautetun asetuksen (1) siltä osin kuin se vaikuttaa valittajiin ja

               —

               velvoittaa neuvoston korvaamaan valittajille ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneet ja tässä oikeudenkäynnissä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat esittävät unionin tuomioistuimelle tekemänsä valituksen tueksi seuraavat argumentit:

               Valittajat katsovat, että yleinen tuomioistuin (i) on ottanut relevantin selvitysaineiston vääristyneellä tavalla huomioon ja ainakaan se ei ole perustellut riittävästi päätöstään siltä osin kuin kyseessä on vientihinnan määrittely fiktiivistä voittomarginaalia käyttäen.

               Valittajat esittävät myös, että yleinen tuomioistuin (ii) teki oikeudellisen virheen katsoessaan, että EU:n ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian välinen vakautus- ja assosiaatiosopimus sisältää perusteita, joiden nojalla voidaan katsoa, että valittajia voidaan laillisesti syrjiä, (iii) teki oikeudellisen virheen arvioidessaan polkumyynnin vastaisista toimenpiteistä annetun perusasetuksen (2) 6 artiklan 7 kohdasta ja 8 artiklan 4 kohdasta seuraavia velvollisuuksia ja arvioidessaan puolustautumisoikeuksia koskevaa periaatetta, (iv) teki arviointivirheen arvioidessaan menettelyllisten takeiden merkitystä ja toimielinten relevantteja velvollisuuksia hallinnollisissa menettelyissä polkumyyntitapauksissa ja (v) otti valittajan ja toisen tuottajan tarjoamaan sitoumukseen liittyvät tosiseikat vääristyneellä tavalla huomioon ja päätyi siten virheelliseen päätelmään tältä osin, mikä vaikuttaa riidanalaisen tuomion pätevyyteen

               Valittajat väittävät lopuksi, että yleinen tuomioistuin (vi) teki tulkintavirheen perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdan ja yhteisön tuotannonalalle polkumyyntitapauksissa aiheutuvan merkittävän vahingon määrittelyssä käytettävän menetelmän osalta, (vii) teki tulkintavirheen perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisen syy-yhteyden osalta ja (viii) teki arviointivirheen arvioidessaan toimielimille asetettua velvollisuutta perustella päätös vahingon määrittämisen osalta polkumyyntitapauksissa.

      (1)  Lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta, Egyptistä, Kazakstanista, entisestä Jugoslavian tasavallasta Makedoniasta ja Venäjältä peräisin olevan ferropiin tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 25.2.2008 annettu neuvoston asetus (EY) 172/2008, EUVL L 55, s. 6.

      (2)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96, EYVL L 56, s. 1.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto)  27 päivänä lokakuuta 2005  asiassa C-437/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Itävallan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivit 78/686/ETY ja 78/687/ETY — Hammaslääkärit)

text:
               24.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 330/4

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (ensimmäinen jaosto)
   27 päivänä lokakuuta 2005
   asiassa C-437/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Itävallan tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivit 78/686/ETY ja 78/687/ETY - Hammaslääkärit)
   (2005/C 330/07)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-437/03, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 16.10.2003, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään C. Schmidt, C. Tufvesson ja A. Manville) vastaan Itävallan tasavalta (asiamiehenään E. Riedl), yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit K. Schiemann (esittelevä tuomari), N. Colneric, K. Lenaerts ja E. Juhász, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: R. Grass, on antanut 27.10.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Itävallan tasavalta ei ole noudattanut hammaslääkärin tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta sekä toimenpiteistä sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi 25 päivänä heinäkuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 78/686/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 14.5.2001 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/19/EY, 1 ja 19 b artiklan eikä hammaslääkärintointa koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 25 päivänä heinäkuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 78/687/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2001/19, 1 artiklan mukaisia velvoitteitaan,
               koska se on sallinut Dentistengesetzin (hammaslääkäreistä annettu laki) 4 §:n 3 momentissa ja 6 §:ssä sen, että hammaslääkärit (Dentisten )voivat

                           —

                           harjoittaa toimintaansa käyttäen ”Zahnarzt”- (hammaslääkäri) tai ”Zahnarzt (Dentist)” (hammaslääkäri) -nimikettä, ja

                           —

                           vedota direktiivin 78/686 19 b artiklan poikkeussääntelyyn,
                           vaikka he eivät täytä direktiivin 78/687 1 artiklassa säädettyjä vähimmäisedellytyksiä, jotta heihin voitaisiin soveltaa näiden direktiivien säännöksiä.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Itävallan tasavalta ja Euroopan yhteisöjen komissio vastaavat kumpikin omista oikeudenkäyntikuluistaan

      (1)  EUVL C 304, 13.12.2003.


title: Asia T-483/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 17.10.2006 — Armour Pharmaceutical v. SMHV — Teva Pharmaceutical Industries (GALZIN) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin GALZIN rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki CALSYN — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Tavaroiden ja merkkien samankaltaisuus — Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Asetuksen N:o 40/94 43 artiklan 2 ja 3 kohta — SMHV:n vaatimukset — Tutkittavaksi ottaminen)

text:
               16.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 310/15

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 17.10.2006 — Armour Pharmaceutical v. SMHV — Teva Pharmaceutical Industries (GALZIN)
   (Asia T-483/04) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin GALZIN rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki CALSYN - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Tavaroiden ja merkkien samankaltaisuus - Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Asetuksen N:o 40/94 43 artiklan 2 ja 3 kohta - SMHV:n vaatimukset - Tutkittavaksi ottaminen)
   (2006/C 310/28)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Armour Pharmaceutical Co. (Bridgewater, New Jersey, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja R. Gilbey)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: S. Pétrequin)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Jerusalem, Israel)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 7.9.2004 tekemää sellaista päätöstä vastaan (asia R 295/2003 4), joka liittyy Armour Pharmaceutical Co:n ja Teva Pharmaceutical Industries Ltd:n väliseen väitemenettelyyn
   Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 7.9.2004 tekemä päätös (asia R 295/2003 4) kumotaan.

               2)

               SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 69, 19.3.2005.


title: Asia C-223/10: Kanne 7.5.2010 — Euroopan komissio v. Itävallan tasavalta

text:
               17.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/12

         Kanne 7.5.2010 — Euroopan komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-223/10)
   2010/C 195/16
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Adam ja I. Hadjiyiannis)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin toteaa seuraavaa:

               —

               Itävallan tasavalta ei ole noudattanut Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/55/EY sekä direktiivin 2005/78/EY muuttamisesta moottoriajoneuvojen tyyppihyväksyntään liittyvien kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjä (Euro 5 ja Euro 6) sekä ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuutta koskevien säännösten osalta 18.7.2008 annetun komission direktiivin 2008/74/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä kaikista komissiolle.

               —

               Itävallan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin 2008/74 täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 2.1.2009.

      (1)  EUVL L 192, s. 51.


title: Asia T-164/07 P: Valitus, jonka Sundholm on tehnyt 14.5.2007 virkamiestuomioistuimen asiassa F-30/05, Asa Sundholm v. Euroopan yhteisöjen komissio, 1.3.2007 antamasta tuomiosta

text:
               7.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/38

         Valitus, jonka Sundholm on tehnyt 14.5.2007 virkamiestuomioistuimen asiassa F-30/05, Asa Sundholm v. Euroopan yhteisöjen komissio, 1.3.2007 antamasta tuomiosta
   (Asia T-164/07 P)
   (2007/C 155/69)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Sundholm (Brysseli, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Henkilöstötuomioistuimen toisen jaoston 1.3.2007 asiassa T-30/05 (Sundholm v. komissio) antama tuomio on kumottava

               —

               Valittajan urakehitystä koskevasta kertomuksesta vuodelta 2003 tehty komission päätös on kumottava antamalla uusia määräyksiä ja vastapuoli on velvoitettava korvaamaan sekä ensimmäisessä että valitusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja vaatii muutoksenhaussaan virkamiestuomioistuimen sen tuomion kumoamista, jolla se hylkäsi kantajan nostaman kanteen, jossa hän vaati kumottavaksi 1.1.-31.12.2003 väliseltä ajalta laaditun, hänen urakehitystään koskevan kertomuksen.
   Valittaja väittää muutoksenhakunsa tueksi, että virkamiestuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen hylätessään puolustautumisoikeuksien loukkaamista koskevan kanneperusteen.


title: Asia T-67/12: Kanne 10.2.2012 — Sina Bank v. neuvosto

text:
               14.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 109/25

         Kanne 10.2.2012 — Sina Bank v. neuvosto
   (Asia T-67/12)
   2012/C 109/53
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Sina Bank (Teheran, Iran) (edustajat: asianajajat B. Mettetal ja C. Wucher-North)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan asetuksen (EU) N:o 961/2010 liitteen VIII taulukossa B olevan 8 kohdan, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston täytäntöönpanoasetuksella 1245/2011 (1), siltä osin kuin se koskee kantajaa

               —

               kumoamaan neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP liitteen II taulukossa B olevan 8 kohdan, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston päätöksen 2011/783/YUTP (2) liitteessä, siltä osin kuin se koskee kantajaa

               —

               kumoamaan asetuksen (EU) N:o 961/2010 16 artiklan 2 kohdan, sellaisena kuin se on pantuna täytäntöön asetuksella N:o 1245/2011, siltä osin kuin se koskee kantajaa

               —

               kumoamaan päätöksen 2010/413/YUTP 19 artiklan 1 kohdan b alakohdan, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 783/2011/YUTP, siltä osin kuin se koskee kantajaa

               —

               kumoamaan 5.12.2011 päivättyyn kirjeeseen sisältyvän päätöksen ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan nyt käsiteltävässä asiassa oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että kantaja ei ole sidoksissa Daftariin eikä se osallistuu niin sanotun ”hallituksen” strategisten etujen eikä sen väitetyn ydinohjelman rahoitukseen. Näin ollen luetteloon sisällyttämisen aineelliset perusteet, sellaisina kuin ne ovat päätöksessä 2010/413/YUTP, jota on muutettu päätöksellä 783/2011/YUTP, jolla neuvosto pitää kantajan nimen kyseisissä luetteloissa, eivät täyty kantajan osalta, joten neuvosto on tehnyt ilmeisen arviointivirheen kyseisten perusteiden täyttymistä määrittäessään. Neuvosto ei ole myöskään soveltanut arviointiperusteita oikein.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että kantajan sisällyttäminen luetteloon loukkaa yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että pitäessään kantajan nimen luettelossa neuvosto ei ole noudattanut asianmukaisten perusteiden esittämistä koskevaa velvollisuuttaan, joka on vahvistettu päätöksellä 2010/413/YUTP, jota on muutettu päätöksellä 2011/783/YUTP ja joka on pantu täytäntöön asetuksella 1245/2011, jonka nojalla kantaja on edelleen luettelossa; se ei ole myöskään kunnioittanut puolustautumisoikeuksia eikä oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että kantajan nimeäminen luettelossa loukkaa kantajan omistusoikeuksia ja suhteellisuusperiaatetta.

      (1)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 961/2010 täytäntöönpanosta 1.12.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1245/2011 (EUVL L 319, 2.12.2011, s. 11).

      (2)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 1.12.2011 annettu neuvoston päätös 2011/783/YUTP (EUVL L 319, 2.12.2011, s. 71).


title: Asia T-592/11: Kanne 22.11.2011 — Anbouba v. neuvosto

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/62

      Kanne 22.11.2011 — Anbouba v. neuvosto
      (Asia T-592/11)
      (2012/C 25/118)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Issam Anbouba (Homs, Syyria) (edustajat: asianajajat M.-A. Bastin ja J.-M. Salva)

         Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  ottamaan kanteen tutkittavaksi kaikilta osin

                  —

                  toteamaan, että kaikki kanteeseen sisältyvät kanneperusteet on hyväksyttävä

                  —

                  hyväksymään tämän kanteen yhdistämisen asiassa T-563/11 nostetun kanteen kanssa

                  —

                  toteamaan, että riidanalaiset toimet ovat kumottavissa osittain, koska kyseisen toimen kumottavaksi vaadittu osa on irrotettavissa toimesta

                  —

                  ja näin ollen

                              —

                              kumoamaan osittain 13.10.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/685/YUTP ja 13.10.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1011/2011 poistamalla niistä Issam ANBOUBAn nimen ja viittaukset siihen, että hän tukisi Syyrian nykyistä hallintoa

                              —

                              toissijaisesti kumoamaan 13.10.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/685/YUTP ja Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä 13.10.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1011/2011

                  —

                  edelliseen nähden toissijaisesti toteamaan, ettei kyseisiä päätöksiä ja asetusta voida soveltaa Issam ANBOUBAan, ja määräämään, että hänen nimensä ja häneen kohdistuvat viittaukset on poistettava luettelosta niistä henkilöistä, jotka ovat Euroopan unionin pakotteiden kohteena

                  —

                  velvoittamaan neuvoston korvaamaan väliaikaisena korvauksena yhden euron siitä henkisestä kärsimyksestä ja aineellisesta vahingosta, joka on aiheutunut Issam ANBOUBAn nimeämisestä Syyrian nykyisen hallinnon tukijaksi

                  —

                  velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osin samat tai samankaltaiset kuin ne, joihin vedotaan asiassa T-563/11, Anbouba vastaan neuvosto.


title: Asia C-382/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Rheinland-Pfalz (Saksa) on esittänyt 11.7.2016 – Hornbach-Baumarkt-AG v. Finanzamt Landau

text:
               19.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 343/34

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Rheinland-Pfalz (Saksa) on esittänyt 11.7.2016 – Hornbach-Baumarkt-AG v. Finanzamt Landau
   (Asia C-382/16)
   (2016/C 343/46)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Rheinland-Pfalz

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Hornbach-Baumarkt-AG

      Vastaaja: Finanzamt Landau

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (EUT-sopimus) 49 artikla, luettuna yhdessä 54 artiklan kanssa, (aiemmin: Euroopan yhteisön perustamissopimuksen (EY-sopimus) 43 artikla, luettuna yhdessä 48 artiklan kanssa) esteenä jäsenvaltion säännökselle, jonka mukaan kotimaahan sijoittautuneen verovelvollisen tulot liikesuhteista toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneeseen yhtiöön, josta se omistaa välittömästi tai välillisesti vähintään neljänneksen ja jonka kanssa se on sopinut ehdoista, jotka poikkeavat ehdoista, joista toisistaan riippumattomat kolmannet olisivat sopineet samoissa tai samankaltaisissa olosuhteissa, on määritettävä sellaisiksi kuin ne olisivat muodostuneet toisistaan riippumattomien kolmansien sopimia ehtoja sovellettaessa, kun liikesuhteista kotimaahan sijoittautuneeseen yhtiöön saatavia tuloja ei oikaista vastaavasti eikä säännöksessä anneta kotimaahan sijoittautuneelle verovelvolliselle mahdollisuutta osoittaa, että ehdot on sovittu liiketaloudellisista syistä, jotka liittyvät sen asemaan osakkaana toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneessa yhtiössä?