title: Asia C-345/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.11.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Augstākā tiesa – Latvia) – SIA ”Maxima Latvija” v. Konkurences padome (Ennakkoratkaisupyyntö — Kilpailu — SEUT 101 artiklan 1 kohta — Vastaavan kansallisen lainsäädännön soveltaminen — Unionin tuomioistuimen toimivalta — Käsite ”sopimus, jonka tarkoituksena on rajoittaa kilpailua” — Liiketilojen vuokrasopimukset — Kauppakeskukset — Päävuokralaisen oikeus vastustaa sitä, että vuokranantaja vuokraa liiketiloja muille)

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.11.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Augstākā tiesa – Latvia) – SIA ”Maxima Latvija” v. Konkurences padome
   (Asia C-345/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Kilpailu - SEUT 101 artiklan 1 kohta - Vastaavan kansallisen lainsäädännön soveltaminen - Unionin tuomioistuimen toimivalta - Käsite ”sopimus, jonka tarkoituksena on rajoittaa kilpailua” - Liiketilojen vuokrasopimukset - Kauppakeskukset - Päävuokralaisen oikeus vastustaa sitä, että vuokranantaja vuokraa liiketiloja muille))
   (2016/C 038/10)
   Oikeudenkäyntikieli: latvia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Augstākā tiesa

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: SIA ”Maxima Latvija”

      Vastapuoli: Konkurences padome

      Tuomiolauselma

               1)

               SEUT 101 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että yksinomaan se seikka, että liiketilojen vuokrasopimus, joka koskee kauppakeskuksessa sijaitsevan supermarkettia varten olevan tilan vuokraamista, sisältää ehdon, jolla annetaan vuokralaiselle oikeus vastustaa sitä, että vuokranantaja vuokraa tästä kauppakeskuksesta liiketiloja muille vuokralaisille, ei merkitse sitä, että tämän sopimuksen tarkoituksena on rajoittaa kilpailua tässä määräyksessä tarkoitetulla tavalla.

               2)

               Voidaan katsoa sopimukseksi, josta ”seuraa”, että kilpailu estyy, rajoittuu tai vääristyy SEUT 101 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, pääasiassa kyseessä olevien kaltaiset liiketilojen vuokrasopimukset, joista ilmenee sitä taloudellista ja oikeudellista asiayhteyttä, johon sopimukset liittyvät, ja relevanttien markkinoiden erityispiirteitä koskevan perusteellisen arvioinnin päätteeksi, että ne myötävaikuttavat merkittävästi näiden markkinoiden mahdolliseen eristämiseen. Se, kuinka suuri osuus kullakin sopimuksella on tässä eristämisessä, riippuu muun muassa sopimuspuolten asemasta kyseisillä markkinoilla sekä tämän sopimuksen kestosta.

      (1)  EUVL C 329, 22.9.2014.


title: Asia C-300/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Espanja) on esittänyt 30.5.2013 — Ayuntamiento de Benferri v. Consejería de Infraestructuras y Transporte ja Iberdrola Distribución Eléctrica SAU

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 226/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Espanja) on esittänyt 30.5.2013 — Ayuntamiento de Benferri v. Consejería de Infraestructuras y Transporte ja Iberdrola Distribución Eléctrica SAU
   (Asia C-300/13)
   (2013/C 226/09)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana, Sala de lo Contencioso-Administrativo, Sección 1

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ayuntamiento de Benferri

      Vastaajat: Consejería de Infraestructuras y Transporte ja Iberdrola Distribución Eléctrica SAU

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko ilmausta ”jännitteeltään vähintään 220 kV:n ja pituudeltaan yli 15 km:n mittaisten maanpäällisten voimajohtojen rakentaminen”, jota käytetään direktiivin 85/337, (1) sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/11, (2) liitteessä I olevassa 20 kohdassa, tulkittava siten, että siinä tarkoitettuja sähkölaitteistoja ovat ainoastaan kyseiset raja-arvot täyttävät ilmajohdot?

               2)

               Onko ilmausta ”– — sähkön siirto ilmakaapeleilla”, jota käytetään direktiivin 85/337, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/11, liitteessä II olevan 3 kohdan b alakohdassa, tulkittava siten, että siinä tarkoitettuja sähkönsiirtolaitteistoja ovat ainoastaan ilmajohdot? Jos edelliseen kysymykseen vastataan kieltävästi:

               3)

               Onko ilmausta ”– — sähkön siirto ilmakaapeleilla”, jota käytetään direktiivin 85/337 liitteessä II olevan 3 kohdan b alakohdassa, tulkittava siten, että se käsittää myös muuntoasemat?

               4)

               Onko ilmausta ”– — sähkön siirto ilmakaapeleilla”, jota käytetään direktiivin 85/337 liitteessä II olevan 3 kohdan b alakohdassa, tulkittava siten, että se käsittää myös muuntoasemat, vaikka niiden rakentaminen tai laajentaminen toteutettaisiin sellaisessa hankkeessa, johon ei sisälly ilmajohdon rakentamista?

      (1)  Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annettu neuvoston direktiivi 85/337/ETY (EYVL L 175, s. 40)

      (2)  Direktiivin 85/337/ETY muuttamisesta 3.3.1997 annettu neuvoston direktiivi 97/11/EY (EYVL L 73, s. 5)


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (ensimmäinen jaosto), 27 päivänä kesäkuuta 1996, asiassa C-293/94 (Rechtbank van eerste aanleg te Turnhoutin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), rikosoikeudenkäynti Jacqueline Brandsmaa vastaan (Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Poikkeukset - Kansanterveyden suojeleminen - Jäsenvaltioiden toimivalta - Biosidit)

text:
N:o C 336/4             FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         9.11.96
Sellainen auton vuosimallin ilmoittamista koskeva jäsenval               laboratoriotestien tekemistä silloin, kun samat kokeet ja
tion säännöstö on ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen                 testit on jo tehty tässä toisessa jäsenvaltiossa ja kun
30 artiklan kanssa, jonka perusteella jäsenvaltion viran                 niiden tulokset ovat näiden viranomaisten saatavilla tai
omaiset ja tämän jäsenvaltion taloudelliset toimijat katso               ne voidaan pyynnöstä toimittaa näiden viranomaisten
vat, että kahdesta samanmerkkisestä, samaa mallia olevasta                saataville.
ajoneuvosta, jotka on myyty tässä jäsenvaltiossa 30.6.
jälkeen, vain rinnakkaistuonnilla maahan tuodun ajoneu              (') EYVL N:o C 370, 24.12.1994
von ilmoittaminen seuraavan vuoden vuosimalliksi on
kiellettyä.
(') EYVL N:o C 229 , 2.9.1995
                                                                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                2 päivänä heinäkuuta 1996,
                                                                     asiassa C-473/93 , Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                             Luxemburgin suurherttuakunta ( 1 )
                     ( ensimmäinen jaosto ),                         (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Henki
                                                                     löiden vapaa liikkuvuus — Julkishallinnon palvelussuh
                 27 päivänä kesäkuuta 1996 ,                                                        teet)
asiassa C-293/94 ( Rechtbank van eerste aanleg te Turnhou                                    ( 96/C 336/08 )
tin esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), rikosoikeudenkäynti
               Jacqueline Brandsmaa vastaan (')                                       (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Poikkeukset — Kansan
terveyden suojeleminen — Jäsenvaltioiden toimivalta —                ( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                               Biosidit)                                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                           ( 96/C 336/07 )                           Asiassa C-473/93 , Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie
                                                                     henään Dimitrios Gouloussis ) vastaan Luxemburgin suur
                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                      herttuakunta ( edustajanaan Alain Lorang ), jossa kantaja
(Väliaikainen käännös -,       lopullinen käännös julkaistaan        vaatii yhteisöjen tuomioistuinta vahvistamaan, että Luxem
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                burgin suurherttuakunta ei ole täyttänyt sille ETY:n perus
                                                                     tamissopimuksen 48 artiklan ja työntekijöiden vapaasta
Asiassa C-293/94 , jonka Rechtbank van eerste aanleg te              liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta
Turnhout ( Belgia ) on saattanut EY:n perustamissopimuk             1968 annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1612/68
sen 177 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen                ( EYVL L 257, s . 2 ) 1 ja 7 artiklan mukaan kuuluvia
käsiteltäväksi saadakseen ensin mainitussa tuomioistui              velvollisuuksia , kun se on jatkuvasti edellyttänyt, että
messa vireillä olevassa rikosasiassa , jossa vastaajana on           muiden jäsenvaltioiden kansalaisia olevien työntekijöiden
Jacqueline Brandsma , ennakkoratkaisun EY:n perustamis              on täytettävä kansalaisuusvaatimus päästäkseen virkamie
sopimuksen 30 ja 36 artiklan tulkinnasta , yhteisöjen                hiksi tai toimenhaltijoiksi tutkimuksen , opetuksen , tervey
tuomioistuin ( ensimmäinen jaosto ), toimien kokoonpa               denhoidon, maaliikenteen sekä postitoiminnan ja televies
nossa : jaoston puheenjohtaja D. A. O. Edward sekä                   tinnän julkishallinnon aloille sekä veden-, kaasun- ja säh
tuomarit L. Sevon ( esittelevä tuomari ) ja M. Wathelet,             könjakelusta huolehtiviin julkisiin laitoksiin, yhteisöjen
julkisasiamies : N. Fennelly , kirjaaja : johtava hallintovirka     tuomioistuin , toimien kokoonpanossa : presidentti G. C.
mies     D.   Louterman-Hubeau ,         on antanut  27.6.1996       Rodríguez Iglesias , jaostojen puheenjohtajat C. N. Kakou
tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :                         ris, D. A. O. Edward, J.-P . Puissochet ja G. Hirsch sekä
                                                                     tuomarit G. F. Mancini , F. A. Schockvveiler, J. C. Moitinho
1 ) Jäsenvaltion oikeussääntö , jolla kielletään sellaisten          de Almeida , P. J. G. Kapteyn , C. Gulmann , J. L. Murray, P.
     muutoin kuin maataloudessa käytettävien torjunta              Jann ( esittelevä tuomari ), H. Ragnemalm , L. Sevon ja M.
     aineiden , joille ei ole ennakolta myönnetty lupaa,             Wathelet, julkisasiamies : P. Leger, kirjaaja : johtava hallin
     markkinoille saattaminen, hankkiminen, tarjoaminen,             tovirkamies D. Louterman-Hubeau , on antanut 2.7.1996
     näytteille asettaminen tai myyntiin saattaminen, hallus        tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :
     sapito, valmistus, kuljettaminen , myynti, luovuttami
     nen vastiketta vastaan tai vastikkeetta , maahantuonti          1 ) Luxemburgin suurherttuakunta on jättänyt noudatta
     tai käyttö, on EY:n perustamissopimuksen 30 artiklassa               matta sille ETY:n perustamissopimuksen 48 artiklan ja
     tarkoitettu määrällisiä rajoituksia vaikutukseltaan                  työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alu
     vastaava toimenpide.                                                 eella 15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston
                                                                          asetuksen (ETY) N:o 1612/68 1 artiklan mukaan
2 ) Kansallinen lainsäädäntö, jolla kielletään esillä olevassa            kuuluvia velvoitteita, kun se ei ole rajannut vaatimusta
     asiassa kyseessä olevan kaltaisen, vaarallisia aineita               Luxemburgin kansalaisuudesta koskemaan vain pääsyä
     sisältävän biosidituotteen markkinoille saattaminen                  sellaiseen virkamiehen ja muun toimenhaltijan palvelus
     ilman toimivaltaisten viranomaisten ennakolta myöntä                suhteeseen , johon liittyy suoraan tai välillisesti julkisen
     mää lupaa, on perusteltu EY:n perustamissopimuksen                   vallan käyttämistä, tai palvelussuhteeseen , johon sisäl
     36 artiklan nojalla, vaikka tälle tuotteelle on toisessa             tyy tehtäviä, joilla on tarkoitus valvoa valtion tai
    jäsenvaltiossa jo myönnetty myyntilupa. Toimivaltai                  muiden julkisyhteisöjen yleistä etua, tutkimuksen, ope
     silla viranomaisilla ei kuitenkaan ole oikeutta tarpeet             tuksen, terveydenhoidon , maaliikenteen sekä postitoi
     tomasti vaatia teknisten tai kemiallisten kokeiden tai               minnan ja televiestinnän julkishallinnon aloilla sekä


title: Asia T-96/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.10.2015 – Vimeo v. SMHV – PT Comunicações (VIMEO) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin VIMEO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön kuviomerkki meo — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Tavaramerkkien rinnakkaiselon puuttuminen — Sekaannusvaara)

text:
               14.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 414/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.10.2015 – Vimeo v. SMHV – PT Comunicações (VIMEO)
   (Asia T-96/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin VIMEO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön kuviomerkki meo - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Tavaramerkkien rinnakkaiselon puuttuminen - Sekaannusvaara))
   (2015/C 414/35)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Vimeo LLC (New York, New York, Yhdysvallat) (edustajat: solicitor A. Poulter ja solicitor M. Macdonald)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: P. Bullock ja N. Bambara)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: PT Comunicações SA (Lissabon, Portugali)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 27.11.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 1092/2013-2), joka koskee PT Comunicações SA:n ja Vimeo LLC:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Vimeo LLC velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 135, 5.5.2014.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS, 10 päivänä huhtikuuta 1995, asiassa T-82/95 R, Carmen Gómez de Enterría vastaan Euroopan parlamentti

text:
N:o C 159/24          FI                      Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                        24.6.95
1 ) Japanese Sbipowners ' Association ja European Com            2 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
     munity Shipotvners ' Association hyväksytään väliintu
     lijoiksi tukemaan kantajan vaatimuksia.
2 ) Freight Transport Association, Association des utilisa            YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
     teurs des transport de fret ja European Council of                        TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
     Transport Users ASBL hyväksytään väliintulijöiksi
     tukemaan vastaajan vaatimuksia.                                              27 päivänä huhtikuuta 1995 ,
                                                                  asiassa T-393/94, P vastaan Euroopan yhteisöjen komis
3 ) Kantajien pyyntöön tiettyjen oikeudenkäyntiasiakirjo                                        sio H
     jen käsittelemisestä luottamuksellisina suostutaan.                        (Lausunnon antaminen raukeaa)
                                                                                ( 95/C 159/51 )
4 ) EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta
     (IV/34.446 — Trans Atlantic Agreement) 19 päivänä                            (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
     lokakuuta 1994 tehdyn komission päätöksen 94/980/
     EY 1 —4 artiklan täytäntöönpanoa lykätään siltä osin         Asiassa T-393/94, P, edustajinaan asianajajat Marie Vicelli
     kuin säännöksissä kielletään kantajia sopimasta yhtei       ja Jean-Pierre Spitzer, Pariisi, prosessiosoite Luxemburgissa
     sesti yhteisön alueella tapahtuvien yhdistettyjen kulje     asianajotoimisto Aloyse May, 21 , Grand-rue, vastaan Eu
     tuksien maakuljetuksien osalta sovellettavista mak          roopan yhteisöjen komissio ( asiamiehenään J. Griesmar ),
     suista, ja täytäntöönpano lykätään, kunnes yhteisöjen        jossa vaaditaan useiden komission päätösten, joissa vähen
     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin antaa pää             netään kantajalle myönnettyjen sairaalakulukorvausten
     asiassa lopullisen tuomionsa.                                määrää, julistamista mitättömiksi, ensimmäisen oikeus
                                                                  asteen tuomioistuin ( ensimmäinen jaosto ), toimien kokoon
5 ) Täytäntöönpanon lykkäyksen osalta ei ole tarpeellista         panossa presidentti J. L. Cruz Vilaça ja tuomarit H.
      lausua siltä osin kuin hakemus koskee kuljetussopi         Kirschner ja A. Kalogeropoulos, kirjaaja H. Jung, on
      musten yhteistä tekemistä.                                  antanut 27.4 . 1995 määräyksen, jonka määräyslauselma on
                                                                  seuraava :
6 ) Komission päätöksen 5 artiklan täytäntöönpanon lyk            1 ) Lausunnon antaminen raukeaa käsiteltävänä olevassa
      käystä koskeva pyyntö hylätään.                                  kanteessa.
7 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään pääasian yhtey              2 ) Vastaaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
      dessä.                                                           lut.
                                                                   (M EYVL N:o C 392 , 31.12.1994
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           Tiziano Boggianin 3.4.1995 Euroopan yhteisöjen komis
    TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS,                                            siota vastaan nostama kanne
                  10 päivänä huhtikuuta 1995 ,                                             (Asia T-92/95 )
 asiassa T-82/95 R, Carmen Gómez de Enterría vastaan                                        ( 95/C 159/52 )
                     Euroopan parlamentti
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                         ( 95/C 159/50 )
                                                                   Yksityisyrittäjä Tiziano Boggian, kotipaikka Montagnana
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     ( Padova, Italia ), edustajanaan asianajaja Ivone Cacciavil
                                                                   lani, Venetsia, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi
 Asiassa T-82/95 R, Carmen Gomez de Enterria, Euroopan             misto Alain Lorang, 5 1 , rue Albert 1 er, on nostanut 3.4.1995
 parlamentin virkamies, kotipaikka Luxemburg, edustaja            Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
 naan asianajaja Eric Boigelot, Bryssel, prosessiosoite            tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vas
                                                                   taan .
 Luxemburgissa asianajaja Louis Schiltzin toimisto, 2, rue du
 Fort Rheinsheim, vastaan Euroopan parlamentti (asiamie
 hinään G. Garzon Clariana ja M. Peter ), jossa vaaditaan          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                   istuin :
 Euroopan parlamentin puhemiehen 19.12.1994 tekemän
 päätöksen, jonka mukaan kantaja irtisanottiin virastaan           — julistaa mitättömäksi ETY:n rahoituksen hyväksymises
 henkilöstösääntöjen 50 artiklan perusteella , toimeenpanon            tä ja myöntämisestä "Veneton alueen maatalousaluei
 lykkäystä , ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen pu               den kehittämisestä tehdylle toimintaohjelmalle " 29.7.
 heenjohtaja on antanut 11.4.1995 seuraavan määräyk                    1991 tehdyn Euroopan yhteisöjen komission päätöksen
 sen :
                                                                       nro C(91 ) 1725 ( ei julkaistu), siltä osin kuin päätöksen
                                                                       osassa " Alaohjelma 2 — Muiden taloudellisten osa
 1 ) Välitoimia koskeva pyyntö hylätään.                               alueiden ja palveluiden kehittäminen " mainitaan " toi


title: Asia T-308/16: Kanne 13.6.2016 – Marsh v. EUIPO (ClaimsExcellence)

text:
               8.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/27

         Kanne 13.6.2016 – Marsh v. EUIPO (ClaimsExcellence)
   (Asia T-308/16)
   (2016/C 287/33)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Marsh GmbH (Frankfurt am Main, Saksa) (edustaja: asianajaja W. Riegger)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki ”ClaimsExcellence” –Rekisteröintihakemus nro 13 847 462

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 8.4.2016 asiassa R 2358/2015-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valitusmenettelyssä aiheutuneet kulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-443/02: Tribunale di Pordenonen 20.11.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosoikeudenkäynnissä Nicolas Schreiberia vastaan

text:
8.2.2003               FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                              C 31/11
     AuslG:n 47:n § 1 ja 2 momentin mukaiseen (pääsääntöi-           –      Karkotuksen välitön täytäntöönpano muissa kuin kiireel-
     sesti) pakolliseen karkotukseen, eikä viimeksi mainittu                lisissä tapauksissa: Saksan hallintokäytäntö toteaa pää-
     säännös voi panna täytäntöön ensimmäistä sisällöltään,                 sääntöisesti – lähes systemaattisesti – VwGO:n 80 §:n
     koska se on ristiriidassa täytäntöönpanevan päätöksen                  2 momentin 4 kohdassa tarkoitetun, karkotuksen välittö-
     kanssa. Tämä ristiriitainen oikeustila johtaa ongelmiin                mään täytäntöönpanoon johtavan erityisen syyn olemas-
     soveltamiskäytännössä ja yhteisön oikeuden vastaisiin                  saolon. Tällöin direktiivin 64/221/ETY 7 ja 9 artiklan
     päätöksiin.                                                            säännökset menettävät merkityksensä. Koska Saksan ul-
                                                                            komaalaislainsäädäntö ei kuitenkaan tunne direktiivin
                                                                            64/221/ETY 9 artiklassa tarkoitettua erityismenettelyä
                                                                            riippumattomassa elimessä, voidaan unionin kansalaisten
                                                                            karkotusten tapauksessa VwGO:n 80 §:n 2 momentin
                                                                            4 kohdan mukaisella määräyksellä sulkea lykkäävä vaiku-
–    Yleisen järjestyksen vaarantumisen riittämätön tutkimi-                tus pois ainoastaan silloin, kun kyseessä on direktiivin
     nen rajoitetun oleskeluluvan saaneiden unionin kansalais-              64/221/ETY 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ”kiireellinen
     ten karkotuksen yhteydessä. Aufenthaltgesetz/EWG:n                     tapaus”. Komission käsityksen mukaan tällaisena kiireelli-
     12 §:n soveltamisen yhteydessä Saksan viranomaiset                     senä tapauksena voidaan pitää vain tilannetta, jossa
     tulkitsevat monissa tapauksissa erheellisesti Saksan hallin-           välitön täytäntöönpano on ainoa keino torjua konkreetti-
     to-oikeudessa olevan ”yleisen järjestyksen ja turvallisuu-             nen, välitön ja vakava vaara yleiselle turvallisuudelle ja
     den” käsitettä laajasti ja jättävät huomiotta käsitteen                jossa viranomaiset konkreettisesti perustelevat tämän
     olennaisesti suppeamman tulkinnan, joka ilmenee tuo-                   kvalifioidun edellytyksen täyttymisen. Lisäksi komission
     mioistuimen oikeuskäytännöstä (Bouchereau), joka yksin                 mukaan suhteellisuusperiaate sallii ainakin pitkään oles-
     on EY-sopimuksen 39 artiklan 4 kohdan ja 46 artiklan                   kelleiden unionin kansalaisten osalta karkotuspäätöksen
     yhteydessä ratkaiseva. Tämä johtuu ilmeisesti siitä, että              välittömän täytäntöönpanon ainoastaan poikkeustapauk-
     viranomaiset tekevät Aufenthaltgesetz/EWG:n 12 §:n                     sissa erityisen raskauttavista ja kiireellisistä syistä. Myös
     1 momentin erityisrakenteesta lähellä olevan mutta yhtei-              tältä osin Saksan oikeustila ja hallintokäytäntö kaipaavat
     sön oikeuden kanssa ristiriidassa olevan käänteispää-                  yksiselitteistä ja ymmärrettävästi toteutettua selkeytystä.
     telmän, jonka mukaan ainoastaan mainitun normin
     2 momentissa tarkoitetun rajoittamattoman EY-oleskelu-
     luvan haltijoiden osalta on tutkittava yleiseen järjestyk-
                                                                     (1 ) EYVL P 56, 4.4.1964, s. 850.
     seen liittyvät raskauttavat perusteet; muut unionin kansa-
                                                                     (2 ) EYVL L 257, 19.10.1968, s. 2.
     laiset voitaisiin siis karkottaa myös ”selvistä” yleiseen       (3 ) EYVL L 172, 28.6.1973, s. 14.
     järjestykseen liittyvistä syistä.                               (4 ) EYVL L 180, 13.7.1990, s. 26.
–    Yleisestävien näkökohtien kielletty huomioon ottaminen:
     säännönmukainen karkotus, joka määrätään tietyn rikok-
     sen johdosta annetun tuomion perusteella yleisestävien
     tarkoitusperien vuoksi, ei ole sopusoinnussa niiden peri-
     aatteiden kanssa, joita sovelletaan jonkin jäsenvaltion
     kansalaisuuden omaavien työntekijöiden vapaan liikku-           Tribunale di Pordenonen 20.11.2002 tekemällään päätök-
     vuuden osalta. Hallintokäytäntö, joka nojautuu AuslG:n          sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosoikeuden-
     47:n § 1 ja 2 momenttiin ja siis selvästi myös yleisestäviin                  käynnissä Nicolas Schreiberia vastaan
     näkökohtiin, on ristiriidassa yhteisön oikeuden kanssa.
                                                                                (Asia C-443/02)
                                                                                (2003/C 31/16)
–    Riittämätön suhteellisuusperiaatteen huomioiminen, kun
     kyse on perusoikeudesta perhe-elämän huomioon ottami-
     seen: monissa tapauksissa asianomaisen perhetilannetta
     (AuslG:n 17 §:n kannalta) ei ole tarkasteltu, tai tarkastelu
     on tehty riittämättömällä tavalla, vaikka ”yleistä järjestys-
                                                                     Tribunale di Pordenone on pyytänyt 20.11.2002 tekemällään
     tä” koskevaa poikkeusta on sovellettava ihmisoikeudet           päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
     huomioon ottaen. Komissio viittaa tältä osin erityisesti        6.12.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
     Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytän-                ratkaisua rikosoikeudenkäynnissä Nicolas Schreiberia vastaan
     töön, jonka mukaan koko konkreettisen elämäntilanteen           seuraaviin kysymyksiin:
     tarkastelun jälkeen vailla yksilökohtaista oleskeluoikeutta
     olevaa vakavan rikoksen uusijaakaan ei saa aina karkottaa.
     Komission käsityksen mukaan Saksan oikeustila ja hallin-        1.     Onko direktiivin 98/8/EY (1) 2 artiklan 1 kohdan a ja
     tokäytäntö ovat tältä osin yksiselitteisen ja ymmärrettä-              b alakohtaa tulkittava direktiivillä yhteisön oikeuteen
     västi toteutetun selkeytyksen tarpeessa.                               perustetun yleisen järjestelmän valossa siten, että termeillä
 ---pagebreak--- C 31/12                  FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                          8.2.2003
       ”biosidituotteet” ja ”vähäriskiset biosidituotteet” tarkoite-      Protodikio Athinonin (Ateenan alioikeus) 11.7.2002 teke-
       taan ainoastaan sellaisia tuotteita, joiden biosidinen vaiku-      mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
       tus riippuu näihin tuotteisiin kemiallisesti tai biologisesti      asiassa Fixtures Marketing Limited vastaan Organismos
       sellaisin menetelmin lisätyistä tehoaineista, joiden tarkoi-                   Prognostikon Agonon Podosfairou A.E.
       tuksena on saada kyseiselle tuotteelle biosidinen vaikutus?
                                                                                (Asia C-444/02)
2.     Onko direktiivin 98/8/EY 2 artiklan 1 kohdan c alakohtaa
       tulkittava direktiivillä yhteisön oikeuteen perustetun ylei-                                  (2003/C 31/17)
       sen järjestelmän valossa siten, että ilmaisulla ”yleiskemi-
       kaalit” tarkoitetaan aineita, joita ei ole lisätty tuotteeseen,
       jotta sillä olisi haluttu biosidinen vaikutus, vaan joilla
       on biosidinen vaikutus tuotteen normaalin vaikutuksen              Protodikio Athinon (Ateenan alioikeus) on pyytänyt
       ohella (esimerkiksi astianpesukoneaine, jolla siihen lisätyn       11.7.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
       sellaisen aineen avulla, jonka tarkoituksena on parantaa           jen tuomioistuimeen 9.12.2002, Euroopan yhteisöjen tuo-
       puhdistavaa vaikutusta, on myös bakteereja tappava                 mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Fixtures Marketing
       vaikutus)?                                                         Limited vastaan Organismos Prognostikon Agonon Podosfai-
                                                                          rou A.E. seuraaviin kysymyksiin:
3.     Voidaanko punainen seetripuun palanen, pelkästään sillä            1)     Kuinka on tulkittava käsitettä ”tietokanta” ja mikä on
       perusteella, että sitä markkinoidaan kointorjunta-aineena,                direktiivin 96/9/EY (1) ja erityisesti sen sui generis
       luokitella direktiivissä 98/8/EY tarkoitetuksi ”biosidituot-              -oikeutta koskevan 7 artiklan soveltamisala?
       teeksi”, ”vähäriskiseksi biosidituotteeksi” tai ”yleiskemi-
       kaaliksi”, kun otetaan huomioon, että a) kyseistä puuta ei         2)     Kun direktiivin soveltamisala on määritelty, suojataanko
       ole millään tavoin käsitelty kemiallisesti eikä biologisesti;             jalkapallo-otteluita koskevia luetteloita tietokantoina, joi-
       b) aine, josta puun ominaisuudet saattavat johtua, sisältyy               den osalta on olemassa valmistajan sui generis -oikeus, ja
       siihen luontaisesti; c) tuotetta myydään pääasiallisesti                  millä edellytyksillä?
       sellaisena, kuin se esiintyy luonnontilassa?
                                                                          3)     Millä tavoin loukataan tietokantaa koskevaa oikeutta ja
                                                                                miten suojellaan valmistajan oikeutta tietokannan sisällön
4.     Onko direktiivin 98/8/EY 2 artiklan 1 kohdan a alakohtaa                  uudelleenjärjestelyn osalta?
       tulkittava siten, että ainoastaan jos ”yleiskemikaali” on
       mainittu direktiivin liitteessä 1B, se voidaan vapauttaa
       lupavelvollisuudesta ja rekisteröintivelvollisuudesta, joista      (1 ) EYVL L 77, 27.3.1996, s. 20.
       on säädetty kyseisessä 2 artiklassa tarkoitettujen tuottei-
       den osalta, joita myydään jäsenvaltioissa, mistä seuraa,
       että liitteeseen 1B sisältyvään luetteloon otetulla mainin-
       nalla on oikeutta luova vaikutus?
5.     Onko direktiivin 98/8/EY 4 artiklaa tulkittava EY:n perus-
       tamissopimuksen 28 ja 30 artiklan valossa siten, että              Glaverbelin 9.12.2002 tekemä valitus Euroopan yhteisö-
       kolmannessa kysymyksessä kuvatun kaltaisen sellaisen               jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen
       tuotteen osalta, joka on laillisesti saatettu markkinoille         jaosto) asiassa T-36/01 (1), Glaverbel vastaan sisämarkki-
       yhdessä jäsenvaltiossa ilman velvollisuutta hankkia lupaa          noiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
       tai rekisteröidä tuotetta tuossa jäsenvaltiossa, voidaan                      (SMHV), 9.10.2002 antamasta tuomiosta
       edellyttää lupaa tai rekisteröintiä toisessa jäsenvaltiossa,
       jossa sitä tämän jälkeen myydään, sillä perusteella, että
       sitä ei ole mainittu direktiivin 98/8/EY liitteeseen 1B                                     (Asia C-445/02 P)
       sisältyvässä luettelossa?
                                                                                (2003/C 31/18)
( 1) Biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmi-
     kuuta 1998 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi      Glaverbel on valittanut 9.12.2002 Euroopan yhteisöjen tuo-
     98/8/EY (EYVL L 123, 24.4.1998, s. 1).
                                                                          mioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                          tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-36/01, Glaverbel
                                                                          vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit
                                                                          ja mallit) (SMHV), 9.10.2002 antamasta tuomiosta. Valittajan
                                                                          edustajana on asianajaja Susanne Möbus, prosessiosoite Lu-
                                                                          xemburgissa.


title: Asia C-550/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 29.6.2010 (Oberlandesgericht Düsseldorfin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — rikosasia, jossa vastaajina ovat E ja F (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat erityiset rajoittavat toimenpiteet terrorismin torjumiseksi — Yhteinen kanta 2001/931/YUTP — Asetus (EY) N:o 2580/2001 — 2 ja 3 artikla — Järjestön sisällyttäminen terroritekoihin sekaantuneiden henkilöiden, ryhmien ja yhteisöjen luetteloon — Tilanne, jossa järjestön jäsenet välittävät tälle järjestölle lahjoitusten keruusta ja julkaisujen myynnistä saatuja varoja)

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 234/15

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 29.6.2010 (Oberlandesgericht Düsseldorfin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — rikosasia, jossa vastaajina ovat E ja F
   (Asia C-550/09) (1)

   (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat erityiset rajoittavat toimenpiteet terrorismin torjumiseksi - Yhteinen kanta 2001/931/YUTP - Asetus (EY) N:o 2580/2001 - 2 ja 3 artikla - Järjestön sisällyttäminen terroritekoihin sekaantuneiden henkilöiden, ryhmien ja yhteisöjen luetteloon - Tilanne, jossa järjestön jäsenet välittävät tälle järjestölle lahjoitusten keruusta ja julkaisujen myynnistä saatuja varoja)
   2010/C 234/22
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

   E ja F

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Oberlandesgericht Düsseldorf — Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi 27.12.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2580/2001 (EYVL L 344, s. 70) 2 ja 3 artiklan tulkinta — Järjestön sisällyttämisestä kyseisen asetuksen 2 artiklan 3 kohdassa säädettyyn luetteloon tehdyn neuvoston päätöksen pätevyyden riitauttaminen kansallisessa tuomioistuimessa, kun kyseessä oleva järjestö ei ole riitauttanut päätöstä — Asetuksen säännösten, joissa kielletään taloudellisten resurssien luovuttaminen kyseiseen luetteloon sisällytetyn järjestön käyttöön, soveltamisala — Taloudellisten resurssien siirto järjestön sisällä siihen kuuluvien henkilöiden toimesta

      Tuomiolauselma

               1)

               Devrimci Halk Kurtulus Partisi-Cephesin (DHKP-C) sisällyttäminen tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi 27.12.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuun luetteloon on pätemätön, eikä se siten voi olla osaltaan perustana rikostuomiolle, joka liittyy mainitun asetuksen väitettyyn rikkomiseen, 29.6.2007 edeltävän ajanjakson osalta.

               2)

               Asetuksen N:o 2580/2001 2 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että se koskee sitä, että tämän asetuksen 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa luettelossa olevan oikeushenkilön, ryhmän tai yhteisön jäsen välittää kyseiselle oikeushenkilölle, ryhmälle tai yhteisölle varoja, muita rahoituksen lähteitä tai taloudellisia resursseja, jotka on kerätty tai saatu ulkopuolisilta henkilöiltä.

      (1)  EUVL C 148, 5.6.2010.


title: Asia C-225/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Landau/Isar (Saksa) on esittänyt 7.5.2007 — rikosasia, jossa vastaajana on Rainer Günther Möginger

text:
               4.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Landau/Isar (Saksa) on esittänyt 7.5.2007 — rikosasia, jossa vastaajana on Rainer Günther Möginger
   (Asia C-225/07)
   (2007/C 183/28)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Amtsgericht Landau/Isar
   Pääasian asianosainen
   Rainer Günther Möginger
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhteisön ajokortista 29.7.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/439/ETY (1), sellaisena kuin se on muutettuna 2.6.1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/26/EY (jäljempänä direktiivi), 1 artiklan 2 kohtaa, 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, 8 artiklan 2 ja 4 kohtaa sekä 9 artiklaa tulkittava siten,
               että ne estävät jäsenvaltiota olemasta tunnustamatta toisen jäsenvaltion myöntämää ajokorttia silloinkin, kun ensin mainitussa jäsenvaltiossa on otettu pois tai peruutettu kortinhaltijalle siellä myönnetty ajo-oikeus ja kun tähän toimenpiteeseen liittyvä väliaikainen kielto, jonka aikana tuossa jäsenvaltiossa ei voi saada uutta ajo-oikeutta, ei ollut vielä päättynyt ennen toisen jäsenvaltion antaman ajokortin myöntämistä?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi,
               onko mainittua direktiiviä tulkittava siten, että ensiksi mainitun jäsenvaltion tuomioistuimet ja viranomaiset voivat olla soveltamatta vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta, kun ajo-oikeuden haltijaa on oikeuden väärinkäytön takia yksittäistapauksessa kielletty vetoamasta toisessa jäsenvaltiossa myönnettyyn ajo-oikeuteen, erityisesti silloin, kun joukosta objektiivisesti arvioitavia seikkoja ilmenee, että direktiiviin sisältyvän säännöstön tavoitetta ei ole saavutettu huolimatta siitä, että yhteisön säännöstön edellytyksiä on muodollisesti noudatettu, ja kun tapaukseen liittyy subjektiivinen tekijä, joka ilmenee tahtona saada muussa jäsenvaltiossa myönnetyn ajokortin tunnustamisen muodossa ilmenevä yhteisön säännöstöstä johtuva etuus luomalla mielivaltaisesti sen saamiseksi vaadittavat edellytykset,
               ennen kaikkea silloin,

                           —

                           kun ensiksi mainitun jäsenvaltion hallussa olevien tietojen mukaan ajokortin haltijan vakinainen asuinpaikka ajokortin myöntämishetkellä oli kyseisen jäsenvaltion alueella eikä ajokortin myöntäneen jäsenvaltion alueella

                           —

                           ja kun ensiksi mainitun jäsenvaltion hallussa olevien tietojen mukaan objektiivisten ja oikeudellisesti todistettavissa olevien seikkojen perusteella lähtökohtana on se, että ajo-oikeuden haltijalla ei ollut mahdollisuutta hankkia laillisesti ajo-oikeutta ensiksi mainitussa jäsenvaltiossa?

      (1)  EYVL L 237, s. 1.


title: Asia T-207/15: Kanne 24.4.2015 – National Iranian Tanker Company v. neuvosto

text:
               27.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 245/32

         Kanne 24.4.2015 – National Iranian Tanker Company v. neuvosto
   (Asia T-207/15)
   (2015/C 245/38)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: National Iranian Tanker Company (Teheran, Iran) (edustajat: T. de la Mare, QC, barrister M. Lester, barrister J. Pobjoy, solicitor R. Chandrasekera, solicitor S. Ashley ja solicitor C. Murphy)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 12.2.2015 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2015/236 (EUVL L 39, s. 18) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 12.2.2015 annetun täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/230 (EUVL L 39, s. 3) siltä osin kuin niitä sovelletaan kantajaan

               —

               toissijaisesti toteamaan, että 26.7.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP (sellaisena kuin se on muutettuna; jäljempänä päätös) 20 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 23 artiklan 2 kohdan d alakohta eivät ole sovellettavissa siltä osin kuin ne koskevat kantajaa, koska ne ovat lainvastaisia, ja

               —

               velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan neuvosto on nimeämällä kantajan uudelleen niiden samojen tosiseikkoihin perustuvien väitteiden nojalla, jotka unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi tuomiossa T-565/12, NITC v. neuvosto, 3.7.2014 (jäljempänä NITC v. neuvosto), loukannut res judicata –periaatetta, oikeusvarmuuden periaatetta, luottamuksensuojan periaatetta ja menettelyn lopullisuuden periaatetta ja rikkonut kantajan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan mukaista oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan neuvosto ei ole noudattanut luetteloon merkitsemisen merkityksellistä arviointiperustetta eli sitä, että kantaja antaa taloudellista tai logistista tukea Iranin hallitukselle. Unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi taloudellista tukea koskevan väitteen tuomiossa NITC v. neuvosto. Kantaja ei toimita mitään taloudellista etua Iranin hallitukselle eikä Iranin hallitus saa mitään taloudellista etua kantajalta sen osakkaiden kautta tai muutoin. Kuten tuomiossa NITC v. neuvosto todettiin, välillinen taloudellinen tuki ei riitä tämän edellytyksen täyttämiseksi. Logistista tukea koskevassa väitteessä pelkästään muotoillaan uudelleen väitteet, jotka esitettiin jo asiassa NITC v. neuvosto. Joka tapauksessa on niin, että kantajan toiminnan ja ydinaseiden levittämisen välillä ei ole vaadittavaa syy-yhteyttä, ja jos kantaja toimittaa jotakin tukea, se on korkeintaan välillistä logistista tukea.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan neuvosto loukkasi kantajan puolustautumisoikeuksia ja oikeutta hyvään hallintoon sekä tehokkaaseen tuomioistuinvalvontaan. Erityisesti neuvosto jätti (a) ilmoittamatta kantajalle, millä tosiasiallisilla perusteilla se nimesi kantajan uudelleen, eikä esittänyt näyttöä kantajaa vastaan, ja/tai (b) antamatta kantajalle tilaisuutta esittää kantansa tosiasiallisista perusteista ja/tai sitä vastaan esitetystä näytöstä ennen kuin se nimettiin uudelleen.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan neuvosto loukkasi perusteettomasti ja suhteettomalla tavalla kantajan perusoikeuksia, mukaan lukien sen oikeutta omaisuudensuojaan, liikesalaisuuksien suojaan ja goodwillin suojaan. Riidanalaisilla toimilla on pitkälle menevä vaikutus kantajaan sekä sen liiketoiminnan, maineen että goodwillin kannalta maailmanlaajuisesti. Kantajan nimeämisellä on myös mahdollisesti tuhoisia vaikutuksia kantajan osakkaiden eläkerahastojen edunsaajiin, jotka kaikki ovat syyttömiä Iranin kansalaisia, joista useat ovat eläkkeellä. Neuvosto ei ole näyttänyt, että kantajan varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttämisellä olisi hyväksyttävä tarkoitus tai että se olisi perusteltu tällaisella tarkoituksella, ja vielä vähemmän, että jäädyttäminen olisi oikeasuhteinen toimenpide tällaiseen tarkoitukseen nähden.

               5)

               Viides kanneperuste, joka esitetään sen vaatimuksen tueksi, jonka mukaan on todettava, että jos vastoin toisessa kanneperusteessa esitettyjä argumentteja katsottaisiin, että päätöksen 20 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja asetuksen 23 artiklan 2 kohdan d alakohtaa on tulkittava siten, että ne kattavat (a) välillisen taloudellisen tuen ja/tai (b) logistisen tuen, jolla ei ole mitään yhteyttä ydinaseiden levittämiseen, nämä kriteerit olisivat lainvastaisia ja suhteettomia päätöksen ja asetuksen tavoitteisiin nähden. Tästä laajemmasta tulkinnasta seuraavien kriteerien mielivaltainen laajuus menisi yli sen, mikä on asianmukaista ja tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Säännös olisi tämän vuoksi lainvastainen.


title: Asia C-106/15 P: Valitus, jonka Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou on tehnyt 4.3.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-328/13, Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou v. Euroopan komissio ja Euroopan keskuspankki, 16.10.2014 antamasta määräyksestä

text:
               1.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/3

         Valitus, jonka Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou on tehnyt 4.3.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-328/13, Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou v. Euroopan komissio ja Euroopan keskuspankki, 16.10.2014 antamasta määräyksestä
   (Asia C-106/15 P)
   (2015/C 178/03)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Valittaja: Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou (edustajat: dikigoros E. Efstathiou, dikigoros K. Liasidou ja dikigoros K. Efstathiou)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio ja Euroopan keskuspankki

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valituksenalaisen määräyksen

               —

               kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen päätöksen hyväksyä oikeudenkäyntiväite ja erityisesti toteamukset siitä, että ”Euroryhmän julkilausumaa ei – – voida pitää toimena, jolla olisi tarkoitus tuottaa oikeusvaikutuksia suhteessa kolmansiin” eli siis valittajaan ja että riidanalaisessa Euroryhmän julkilausumassa ”[selostetaan] hyvin yleisesti tiettyjä toimenpiteitä, joista oli poliittisesti sovittu Kyproksen tasavallan kanssa”

               —

               kumoamaan valituksenalaisen määräyksen siltä osin kuin siinä katsottiin Kyproksen tasavallan olevan vastuussa talletusten arvon alentamisesta ottamatta huomioon Euroryhmän, muiden osapuolten tai muiden osapuolten Euroryhmän kautta käyttämien menettelytapojen ja niiden toteuttamien toimien vaikutusta

               —

               kumoamaan päätöksen valittajan tuomitsemisesta oikeudenkäyntikuluihin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää valituksensa tueksi neljä valitusperustetta. Ne ovat seuraavat:

               1.

               Valituksenalaista määräystä ei perusteltu riittävästi ja se annettiin talletusten arvon alentamista (”bail-in”) koskevan päätöksen tosiasialliseen tekijään liittyviä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevan virheellisen tulkinnan perusteella.

               2.

               Valituksenalainen määräys on yleisten oikeusperiaatteiden vastainen, koska unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon sitä, että riidanalainen Euroryhmän päätös on päätöstyypistään ja -muodostaan riippumatta nyt käsiteltävässä asiassa toimi, johon voidaan hakea muutosta.

               3.

               Valituksenalainen määräys on virheellinen, sillä unionin yleinen tuomioistuin ei ennen sen antamista tutkinut Euroopan komission, Euroopan keskuspankin ja Euroryhmän oikeudellista ja tosiasiallista suhdetta eikä sitä, että legal causation -periaatteen ja tosiasiallista laatijaa koskevan arvioinnin mukaan Euroryhmän toimet olivat Euroopan keskuspankin ja Euroopan komission, joiden myös olisi pitänyt noudattaa perustamissopimusta ja Euroopan unionin pöytäkirjoja sekä sekundaarioikeutta ja johdettua oikeutta, toimia.
               Tämän seurauksena unionin yleinen tuomioistuin ei tutkinut valittajan väitteitä aineellisesti ja hylkäsi näin kanteen virheellisesti.

               4.

               Valituksen hyväksymisen jälkeen valittajaa ei voida tuomita oikeudenkäyntikuluihin tässä oikeudenkäynnissä tai ensimmäisessä oikeusasteessa.


title: Asia C-487/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 26.11.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Unkari) – SC Total Waste Recycling SRL v. Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség (Ennakkoratkaisupyyntö — Ympäristö — Jätteet — Siirrot — Asetus (EY) N:o 1013/2006 — Siirrot Euroopan unionissa — Ilmoituksesta ja ennakkohyväksynnästä poikkeava saapumispaikka — Jätteiden siirron yksityiskohtien olennainen muutos — Laiton siirto — Hallinnollisen seuraamusmaksun oikeasuhteisuus)

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 26.11.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Unkari) – SC Total Waste Recycling SRL v. Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség
   (Asia C-487/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Ympäristö - Jätteet - Siirrot - Asetus (EY) N:o 1013/2006 - Siirrot Euroopan unionissa - Ilmoituksesta ja ennakkohyväksynnästä poikkeava saapumispaikka - Jätteiden siirron yksityiskohtien olennainen muutos - Laiton siirto - Hallinnollisen seuraamusmaksun oikeasuhteisuus))
   (2016/C 038/11)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: SC Total Waste Recycling SRL

      Vastapuoli: Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

      Tuomiolauselma

               1)

               Jätteiden siirrosta 14.6.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1013/2006, sellaisena kuin se on muutettuna 15.7.2008 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 669/2008, 17 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kyseisen asetuksen liitteessä IV tarkoitetun kaltaisten jätteiden siirtoa kauttakulkumaahan muun kuin toimivaltaisten viranomaisten hyväksymän, ilmoitusasiakirjassa ilmoitetun rajanylityspaikan kautta on pidettävä mainitun säännöksen mukaisena hyväksytyn jätteiden siirron yksityiskohtien ja/tai ehtojen olennaisena muutoksena, ja tästä seuraa, että koska tästä muutoksesta ei ole ilmoitettu toimivaltaisille viranomaisille, jätteiden siirto on laiton, sillä se on toteutettu kyseisen asetuksen 2 artiklan 35 alakohdan d alakohdassa tarkoitetulla ”tavalla, jota ei ole olennaisilta osiltaan eritelty [ilmoitusasiakirjoissa]”.

               2)

               Asetuksen N:o 1013/2006, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 669/2008, 50 artiklan 1 kohtaa, jonka mukaan jäsenvaltioiden tämän asetuksen säännösten rikkomisesta säätämien seuraamusten on oltava oikeasuhteisia, on tulkittava siten, että sellaista maksua, joka määrätään seuraamukseksi kyseisen asetuksen liitteessä IV tarkoitettujen jätteiden siirroista kauttakulkumaahan muun kuin toimivaltaisten viranomaisten hyväksymän, ilmoitusasiakirjassa mainitun rajanylityspaikan kautta ja jonka perusmäärä on yhtä suuri kuin maksun, jota sovelletaan, kun velvollisuutta saada hyväksyntä ja tehdä kirjallinen ennakkoilmoitus ei ole ollenkaan noudatettu, voidaan pitää oikeasuhteisena vain siinä tapauksessa, että kyseiselle rikkomiselle ominaisten olosuhteiden perusteella on mahdollista todeta, että nämä rikkomiset ovat yhtä vakavia. Kansallisen tuomioistuimen tehtäviin kuuluu kaikki sen käsiteltävänä olevalle asialle ominaiset tosiseikat ja oikeudelliset seikat sekä erityisesti ne riskit, joita tällaisesta rikkomisesta saattaa aiheutua ympäristön ja ihmisten terveyden suojelulle, huomioon ottaen arvioida, ylittääkö kyseisen seuraamuksen määrä sen, mikä kyseisellä lainsäädännöllä tavoiteltujen päämäärien, joina ovat ympäristön ja ihmisten terveyden suojelun korkean tason varmistaminen, saavuttamiseksi on tarpeen.

      (1)  EUVL C 7, 12.1.2015.


title: Euroopan yhteisöjen komission 22.8.1996 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-285/96)

text:
5.10.96               LILJ                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 294/9
virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,                    — velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn
Kirchberg.                                                               tikulut .
                                                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                     Direktiivin 7 artiklassa jäsenvaltiot velvoitetaan vahvista
1 . toteaa, että jättäessään antamatta vaarallisia aineita           maan ohjelmat, joiden mukaisesti vesien pilaamista luette
      sisältävistä paristoista ja akuista annetun neuvoston          lon II aineilla voidaan vähentää . Direktiivissä ei aseteta
      direktiivin 91/157/ETY (*) mukauttamisesta tekniikan           suoranaisesti määräaikaa sen täytäntöönpanolle . Komissio
      kehitykseen 4 päivänä lokakuuta 1993 annetun komis            ehdotti 3.11.1976 jäsenvaltioille lähettämässään kirjeessä
      sion direktiivin 93/86/ETY ( 2 ) noudattamisen edellyttä      seuraavia määräaikoja : lupajärjestelmä olisi toteutettava
      miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä Rans       15.9.1978 mennessä, luettelon II aineiden aiheuttaman
      kan tasavalta on jättänyt noudattamatta sille tämän            veden pilaantumisen vähentämisohjelma 15.9.1981 men
      direktiivin perusteella kuuluvia jäsenvelvoitteita ,           nessä ja toteutettava muut edellytetyt ohjelmat 15.9.1986
                                                                     mennessä. Nämä määräajat ovat päättyneet ilman, että
2 . velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden               Italian tasavalta olisi toteuttanut direktiivin noudattamisen
      käyntikulut.                                                   edellyttämiä ohjelmia .
                                                                     (') EYVL N:o L 129 , 18.5.1976 , s . 23
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklasta , jonka mukaan
direktiivi     velvoittaa    saavutettavaan  tulokseen  nähden
jokaista jäsenvaltiota, seuraa, että jäsenvaltioiden velvolli
suutena on noudattaa direktiiveissä täytäntöönpanolle ase           Euroopan yhteisöjen komission 22.8.1996 Italian tasaval
                                                                                taa vastaan nostama kanne
tettuja määräaikoja . Tämä määräaika on päättynyt
31.12.1993 ilman, että Ranskan tasavalta olisi pannut                                         ( Asia C-286/96 )
täytäntöön komission vaatimuksissa mainitun direktiivin                                         ( 96/C 294/19 )
noudattamisen edellyttämiä säännöksiä ja määräyksiä .
                                                                     Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.8.1996
( ] ) EYVL N:o L 78 , 26.3.1991 , s . 38                             kanteen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa Italian tasa
( 2 ) EYVL N:o L 264, 23.10.1993 , s . 51                            valtaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen
                                                                     yksikön jäsen Götz Eike zur Hausen ja prosessiosoite
                                                                     Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz, rue Alcide de
                                                                     Gasperi, bâtiment Wagner.
                                                                     Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Euroopan yhteisöjen komission 22.8.1996 Italian tasaval             — toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut jäljem
                   taa vastaan nostama kanne                             pänä mainittujen direktiivien mukaisia velvoitteitaan,
                                                                         sillä se ei ole saattanut voimaan niiden noudattamisen
                          ( Asia C-285/96 )
                                                                         edellyttämiä lakeja , asetuksia ja hallinnollisia määräyk
                            ( 96/C 294/ 18 )                             siä :
                                                                         — vaarallisten aineiden luokitusta , pakkaamista ja
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.8.1996                             merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnol
kanteen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa Italian tasa                     listen määräysten lähentämisestä annetun neuvoston
valtaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen                          direktiivin 67/548/ETY mukauttamisesta tekniikan
yksikön virkamies Götz Eike zur Hausen ja prosessiosoite                       kehitykseen neljännentoista kerran 22 päivänä hei
Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz, rue Alcide de                       näkuuta 1991 annettu komission direktiivi 91 /
Gasperi, bâtiment Wagner .                                                     410/ETY (^
                                                                         — vaarallisia aineita sisältävistä paristoista ja akuista
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                   annetun neuvoston direktiivin 91 / 157/ETY mukaut
                                                                               tamisesta tekniikan kehitykseen 4 päivänä lokaku
— toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut EY:n                       uta    1993   annettu   komission    direktiivi 93/86/
      perustamissopimuksen 5 artiklan mukaisia jäsenyysvel                    ETY ( 2 )
      voitteitaan, koska se ei ole tiettyjen yhteisön vesiympä          — neuvoston direktiivin 67/548/ETY 13 artiklan
      ristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamasta                 1 kohdan viidennessä luetelmakohdassa tarkoitettu
      pilaantumisesta annetun neuvoston direktiivin 76/464/                    jen aineiden luettelosta 29 päivänä lokakuuta 1993
      ETY ( J ) 7 artiklan mukaisesti vahvistanut ohjelmia                     annettu komission direktiivi 93/90/ETY ( 3 )
      luettelossa mainittujen 99 vaarallisen aineen aiheutta
      man pilaantumisen vähentämiseksi eikä ilmoittanut                  — neuvoston direktiivin 67/548/ETY muuttamisesta
      komissiolle ohjelmia ja tuloksia niiden toteuttamisesta                  seitsemännen kerran annetun direktiivin 12 arti
      eikä toimittanut komissiolle kaikkia tarvittavia tietoja                 klassa tarkoitetuissa teknisissä asiakirjoissa vaadit
      asetetussa määräajassa,                                                  tavat tiedot sisältävästä liitteestä VII D 25 päivänä


title: Asia T-427/09: Kanne 22.10.2009 — centrotherm Clean Solutions v. SMHV — Centrotherm Systemtechnik (CENTROTHERM)

text:
               19.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 312/39

         Kanne 22.10.2009 — centrotherm Clean Solutions v. SMHV — Centrotherm Systemtechnik (CENTROTHERM)
   (Asia T-427/09)
   2009/C 312/65
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG (Blaubeuren, Saksa) (edustaja: asianajaja O. Löffel)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Centrotherm Systemtechnik GmbH (Brilon, Saksa)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (jäljempänä SMHV) neljännen valituslautakunnan 25.8.2009 asiassa R 6/2008-4 tekemä päätös on kumottava siltä osin kuin siinä on hylätty menettämisvaatimus seuraavien tavaroiden osalta:

                           —

                           luokka 11 — lämmityspakokaasujen poistoputket, savupiippujen savunpoistolaitteistot, lämmityskattiloiden putket; kaasupolttimoiden pidennysosat; mekaaniset lämmityslaitteiden osat, mekaaniset kaasulaitteiden osat; putkijohtojen hanat; savupiipun läpät

                           —

                           luokka 17 — putkiliitososat, putkimuhvit, johtolujitteet, letkut, kaikki edellä mainitut tuotteet ei metallista

                           —

                           luokka 19 — putket, putkijohdot, erityisesti rakennustarkoituksiin; haaraputket; savupiipun putket

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: sanamerkki ”CENTROTHERM” luokkiin 11, 17, 19 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten (yhteisön tavaramerkki nro 1 301 019)

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Centrotherm Systemtechnik GmbH

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: kantaja

      Mitättömyysosaston ratkaisu: yhteisön tavaramerkin haltijan oikeus julistettiin menetetyksi

      Valituslautakunnan ratkaisu: mitättömyysosaston ratkaisun osittainen kumoaminen ja yhteisön tavaramerkin haltijan oikeuden julistaminen osittain menetetyksi

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 51 artiklan 1 kohdan a alakohtaa yhdessä asetuksen (EY) N:o 2868/95 (2) 40 säännön 5 kohdan ja 22 säännön 2 ja 3 kohdan kanssa on rikottu siltä osin kuin tavaramerkin haltijan esittämä käyttöä koskeva näyttö katsottiin riittäväksi oikeudenkäynnin kohteena olevan tavaramerkin tosiasiallisen käytön osoittamiseksi asetuksen N:o 207/2009 15 artiklassa tarkoitetulla tavalla.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL 2009, L 78, s. 1).

      (2)  Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13.12.1995 annettu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, s. 1).


title: Asia C-377/00: Euroopan yhteisöjen komission 13.10.2000 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
9.12.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 355/13
–     velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         EY 249 artiklan (ent. 189 artikla) mukaan direktiivi velvoittaa
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      saavutettavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se
                                                                         on osoitettu. EY 10 artiklan ensimmäisen kohdassa jäsenvaltiot
EY 249 artiklassa (entinen EY:n perustamissopimuksen 189 ar-             velvoitetaan toteuttamaan kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet,
tikla), jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulok-         jotka ovat aiheellisia tästä sopimuksesta tai yhteisön toimielin-
seen nähden jokaista jäsenvaltiota, asetetaan implisiittisesti           ten säädöksistä johtuvien velvoitteiden täyttämisen varmista-
jäsenvaltioille velvoite noudattaa direktiivissä säädettyä määrä-        miseksi.
aikaa. Tämä määräaika päättyi 8.4.1999, eikä Irlanti ole
toteuttanut kaikkia komission vaatimuksissa tarkoitettuja di-            Komissio toteaa, että säädettyjen määräaikojen päättymisestä
rektiivin noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä.                      huolimatta Italian tasavalta ei ole toimittanut edellä mainituissa
                                                                         direktiiveissä edellytettyjä kertomuksia.
(1) EYVL L 235, 17.9.1996, s. 6.
                                                                         (1) EYVL L 377, 31.12.1991, s. 48.
                                                                         (2) EYVL L 194, 25.7.1975, s. 23.
                                                                         (3) EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39.
Euroopan yhteisöjen komission 11.10.2000 Italian tasa-
                  valtaa vastaan nostama kanne
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 13.10.2000 Luxemburgin
                          (Asia C-376/00)                                          suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
                          (2000/C 355/25)                                                          (Asia C-377/00)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 11.10.2000 kan-                                           (2000/C 355/26)
teen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa Italian tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksikön                 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 13.10.2000 Euroo-
virkamies Hans Stølbaek ja tämän yksikön palveluksessa                   pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-
toimiva alioikeustuomari Roberto Amorosi ja prosessiosoite               herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen
Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,               yksikön virkamies Bernard Mongin ja prosessiosoite Luxem-
Kirchberg.                                                               burgissa c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,
                                                                         Kirchberg.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–     toteaa, että Italian tasavalta on jättänyt lähettämättä
      eräiden ympäristöä koskevien direktiivien täytäntöönpa-            1.    toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudat-
      noon liittyvien kertomusten standardoinnista ja järkeistä-               tanut matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -mää-
      misestä 23 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston                     räyksistä 17 päivänä maaliskuuta 1998 annetun neuvos-
      direktiivin 91/692/ETY (1) 5 artiklassa säädetyssä määrä-                ton direktiivin 98/18/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska
      ajassa                                                                   se ei ole antanut eikä ilmoittanut tämän direktiivin
                                                                               noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-
      –     jäteöljyhuollosta 16 päivänä kesäkuuta 1975 anne-                  lisia määräyksiä.
            tun neuvoston direktiivin 75/439/ETY (2), sellaisena
            kuin se on direktiivillä 87/101/ETY muutettuna,              2.    velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan
            18 artiklassa tarkoitetun kertomuksen                              oikeudenkäyntikulut.
      –     jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neu-
            voston direktiivin 75/442/ETY (3), sellaisena kuin se        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
            on direktiivillä 91/156/ETY muutettuna, 12 artik-
            lassa tarkoitetun kertomuksen                                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
                                                                         asiassa C-335/00 (2) esitettyjä; direktiivin 98/18/EY 14 artiklan
      ja laiminlyönyt näin vuosien 1995-1997 osalta näiden               1 kohdassa säädetty määräaika on päättynyt 1.7.1998.
      direktiivien, sellaisina kuin ne ovat direktiivin
      91/692/ETY 5 artiklalla muutettuna, mukaiset velvolli-
                                                                         (1) EYVL L 144, 15.5.1998, s. 1.
      suutensa.                                                          (2) EYVL C ...
–     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
      kulut.


title: Asia T-94/14: Kanne 11.2.2014 – EE v. SMHV (Värillisen kuvion malli)

text:
               5.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 135/52

         Kanne 11.2.2014 – EE v. SMHV (Värillisen kuvion malli)
   (Asia T-94/14)
   2014/C 135/66
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: EE Ltd (Hatfield, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: solicitor P. Brownlow)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 495/2013-1 20.11.2013 tekemän päätöksen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, joka on värillisen kuvion malli, luokkiin 7, 9, 16, 25, 28, 35–39, 41, 42 ja 45 kuuluville tavaroille ja palveluille – yhteisön tavaramerkin rekisteröintihakemus nro 11 177 631

      Tutkijan päätös: Tutkija totesi, ettei haettu merkki ole rekisteröintikelpoinen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituslautakunta hylkäsi valituksen.

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia T-25/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.2.2014 – Mäurer & Wirtz v. SMHV – Sacra (4711 Aqua Mirabilis) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin 4711 Aqua Mirabilis rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki AQUA ADMIRABILIS — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Aikaisemman tavaramerkin erottamiskyky — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               14.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.2.2014 – Mäurer & Wirtz v. SMHV – Sacra (4711 Aqua Mirabilis)
   (Asia T-25/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin 4711 Aqua Mirabilis rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki AQUA ADMIRABILIS - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Aikaisemman tavaramerkin erottamiskyky - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2014/C 112/39
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Mäurer & Wirtz GmbH & Co. KG (Stolberg, Saksa) (edustajat: asianajajat T. Schulte-Beckhausen ja S. Hühner)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Pohlmann)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Sacra Srl (Venetsia, Italia)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 13.11.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 1601/2011-2), joka koskee Sacra Srl:n ja Mäurer & Wirtz GmbH & Co. KG:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Mäurer & Wirtz GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 71, 9.3.2013.


title: Asia T-490/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.12.2009 — Notartel v. SMHV — SAT.1 (R.U.N.) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin R.U.N. rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ja aikaisempi kansallinen sanamerkki ran — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 40/94 73 artikla (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 75 artikla) — Rekisteröinnin osittainen epääminen)

text:
               13.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.12.2009 — Notartel v. SMHV — SAT.1 (R.U.N.)
   (Asia T-490/07) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin R.U.N. rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ja aikaisempi kansallinen sanamerkki ran - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen N:o 40/94 73 artikla (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 75 artikla) - Rekisteröinnin osittainen epääminen)
   2010/C 37/45
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Notartel SpA — Società informatica del Notariato (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat M. Bosshard ja M. Balestriero)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Sempio)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: SAT.1 SatellitenFernsehen GmbH (Berliini, Saksa)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 22.10.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 1267/2006-4), joka koskee SAT.1 SatellitenFernsehen GmbH:n ja Notartel Spa — Società informatica del Notariaton välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1.

               Kanne hylätään.

               2.

               Notartel SpA — Società informatica del Notariato velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 64, 8.3.2008.


title: Asia C-532/03: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 18.12.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Julkiset hankintasopimukset — EY 43 ja EY 49 artikla — Sairaankuljetuspalvelut)

text:
               23.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/3

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 18.12.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti
   (Asia C-532/03) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Julkiset hankintasopimukset - EY 43 ja EY 49 artikla - Sairaankuljetuspalvelut)
   (2008/C 51/05)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: K. Wiedner ja X. Lewis, avustajanaan J. Flynn, QC)

      Vastaaja: Irlanti (asiamies: D. O'Hagan, avustajinaan A. Collins, SC, ja E. Regan, SC, sekä barrister C. O'Toole)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: H. G. Sevenster, C. Wissels ja P. van Ginneken)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 43 ja EY 49 artiklan rikkominen — kiireellisten sairaankuljetuspalvelujen tarjoamista koskevat säännökset — Julkista ennalta ilmoittamista koskeva velvollisuus — Avoimuuden, yhdenvertaisuuden ja syrjimättömyyden periaatteet
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 85, 3.4.2004.


title: Asia F-71/15: Virkamiestuomioistuimen määräys 21.9.2015 – De Simone v. ECDC

text:
               3.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 363/49

         Virkamiestuomioistuimen määräys 21.9.2015 – De Simone v. ECDC
   (Asia F-71/15) (1)

   (2015/C 363/59)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 245, 27.7.2015, s. 50.


title: Asia C-428/01: Tribunale di Catania sezione quarta civilen 15.10.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa F.lli Costanzo SpA vastaan Elettrica SpA

text:
5.1.2002               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 3/19
2.   Koskeeko tällainen rajoitus yksinomaan palvelujen tarjo-            2)    Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä,
     amisen vapautta vai myös vaiko ainoastaan Euroopan                        voidaanko kyseiseen siirtymäjärjestelyyn soveltaa EY
     talousyhteisön ja Turkin välisen assosiaation kehittämi-                  87 artiklan 3 kohdan b alakohtaa, kun otetaan huomioon
     sestä 19 päivänä syyskuuta 1980 tehdyn assosiaationeu-                    tämän ennakkoratkaisupyynnön perusteluissa esitetyt
     voston päätöksen N:o 1/80 13 artiklassa tarkoitettua                      seikat?
     pääsyä työmarkkinoille?
                                                                         3)    Jos vastaus toiseen kysymykseen on kielteinen, voidaanko
3.   Onko Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisen assosiaa-                  käsiteltävänä olevaa siirtymäjärjestelyä pitää EY:n perusta-
     tion kehittämisestä 19 päivänä syyskuuta 1980 tehdyn                      missopimuksen ja yhteisön oikeusjärjestyksen mukaisena
     assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 13 artiklaa                       kun otetaan huomioon yhteisön oikeuden yleiset periaat-
     sovellettava myös sellaisiin turkkilaisiin työntekijöihin,                teet ja erityisesti tämän ennakkoratkaisupyynnön peruste-
     joiden työnantajan kotipaikka on Turkissa ja jotka kan-                   luissa mainitut periaatteet?
     sainvälisessä tavaraliikenteessä työskentelevinä, pitkiä
     matkoja ajavina kuorma-autonkuljettajina ajavat säännöl-
     lisesti yhteisön jäsenvaltion halki kuulumatta kyseisen
     jäsenvaltion (laillisille) työmarkkinoille?
4.   Onko Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisen assosiaa-
     tion kehittämisestä 19 päivänä syyskuuta 1980 tehdyn
     assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 13 artiklaa
     tulkittava siten, että siinä kielletään yhteisön jäsenvaltiota      Cour d’appel de Monsin (kuudes verojaosto) 2.11.2001
     antamasta kansallista lainsäädäntöä, jolla 1.12.1980 val-           tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
     linneeseen oikeustilaan verrattuna asetetaan uusia rajoi-                  asiassa Philippe Mertens vastaan Belgian valtio
     tuksia, jotka yleisesti koskevat turkkilaisten työntekijöi-
     den pääsyä työmarkkinoille, vai kielletäänkö kyseisessä
     määräyksessä uusien rajoitusten käyttöönotto ainoastaan                                         (Asia C-431/01)
     sellaisten työntekijöiden työhönoton ja työsuhteiden jat-
     kamisen osalta, jotka oleskelivat ja työskentelivät kysei-                                       (2002/C 3/30)
     sessä valtiossa laillisesti jo ennen uuden rajoituksen
     voimaantuloa?
                                                                         Cour d’appel de Mons (kuudes verojaosto) on pyytänyt
                                                                         2.11.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
                                                                         jen tuomioistuimeen 7.11.2001, Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                         mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Philippe Mertens vas-
                                                                         taan Belgian valtio seuraaviin kysymyksiin:
Tribunale di Catania sezione quarta civilen 15.10.2001
                                                                         Kielletäänkö Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 39
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                         ja/tai 43 artiklassa sellainen kansallinen lainsäädäntö, jonka
     asiassa F.lli Costanzo SpA vastaan Elettrica SpA
                                                                         mukaan luonnollisia henkilöitä koskevat verotuspäätökset on
                                                                         tehtävä siten, että tässä jäsenvaltiossa asuvalle luonnolliselle
                         (Asia C-428/01)                                 henkilölle hänen tässä jäsenvaltiossa harjoittamastaan ammat-
                                                                         titoiminnasta aikaisempana verovuonna aiheutunut tappio
                                                                         voidaan vähentää tämän luonnollisen henkilön myöhemmältä
                           (2002/C 3/29)                                 verovuodelta saamasta voitosta vain silloin, kun tätä ammatti-
                                                                         toiminnasta aiheutunutta tappiota ei voida vähentää tämän
                                                                         luonnollisen henkilön tältä aikaisemmalta verovuodelta toi-
                                                                         sessa jäsenvaltiossa saamasta palkkatulosta, ja kun tästä aiheu-
                                                                         tuu, ettei näin vähennettyä ammattitoiminnasta aiheutunutta
Tribunale di Catania sezione quarta civile on pyytänyt                   tappiota voida tässä jäsenvaltiossa eikä tätä luonnollista henki-
15.10.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroo-              löa verottavassa toisessa jäsenvaltiossa vähentää tämän henki-
pan yhteisöjen tuomioistuimeen 31.10.2001, Euroopan yhtei-               lön verotettavasta tulosta luonnollisia henkilöitä koskevissa
söjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa F.lli Costanzo           verotuspäätöksissä, kun taas siinä tapauksessa, että tämä
SpA vastaan Elettrica SpA seuraaviin kysymyksiin:                        luonnollinen henkilö olisi työskennellyt työntekijänä samassa
                                                                         jäsenvaltiossa, jossa hän on harjoittanut ammattitoimintaansa,
                                                                         nämä ammattitoiminnasta aiheutuneet tappiot voitaisiin hy-
1)   Onko EY 87 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja tulkittava          vinkin vähentää tämän luonnollisen henkilön verotettavasta
     siten, että asetuksen (decreto legislativo) nro 270/99 106          tulosta?
     §:n mukaista siirtymäjärjestelyä voidaan pitää uutena
     valtiontukena, joka kuuluu EY 87 artiklassa määrätyn
     kiellon soveltamisalaan?


title: Yhdistetyt asiat C-22/08 ja C-23/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 4.6.2009 (Sozialgericht Nürnbergin (Saksa) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Athanasios Vatsouras (C-22/08) ja Josif Koupatantze (C-23/08) v. Arbeitsgemeinschaft (ARGE) Nürnberg 900 (Euroopan unionin kansalaisuus — Henkilöiden vapaa liikkuvuus — EY 12 ja EY 39 artikla — Direktiivi 2004/38/EY — 24 artiklan 2 kohta — Pätevyyden arviointi — Jäsenvaltion kansalaiset — Työskentely toisessa jäsenvaltiossa — Palkan määrä ja työskentelyn kesto — Työntekijän aseman säilyminen — Oikeus työnhakijoille myönnettäviin etuuksiin)

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/14

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 4.6.2009 (Sozialgericht Nürnbergin (Saksa) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Athanasios Vatsouras (C-22/08) ja Josif Koupatantze (C-23/08) v. Arbeitsgemeinschaft (ARGE) Nürnberg 900
   (Yhdistetyt asiat C-22/08 ja C-23/08) (1)

   (Euroopan unionin kansalaisuus - Henkilöiden vapaa liikkuvuus - EY 12 ja EY 39 artikla - Direktiivi 2004/38/EY - 24 artiklan 2 kohta - Pätevyyden arviointi - Jäsenvaltion kansalaiset - Työskentely toisessa jäsenvaltiossa - Palkan määrä ja työskentelyn kesto - ”Työntekijän” aseman säilyminen - Oikeus työnhakijoille myönnettäviin etuuksiin)
   2009/C 180/22
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sozialgericht Nürnberg

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Athanasios Vatsouras (C-22/08) ja Josif Koupatantze (C-23/08)

      Vastaaja: Arbeitsgemeinschaft (ARGE) Nürnberg 900

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Sozialgericht Nürnberg — Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY (EUVL L 158, s. 77) 24 artiklan 2 kohdan pätevyys — EY 12 ja EY 39 artiklan tulkinta — Toisen jäsenvaltion kansalaisen, joka on työttömänä ja joka on aikaisemmin tehnyt vähäisessä määrin työtä kyseessä olevassa jäsenvaltiossa, oikeus saada sosiaaliavustuksia — Kansallinen säännöstö, jossa evätään muiden jäsenvaltioiden kansalaisilta sosiaaliavustukset, mikäli direktiivin 2004/38/EY 6 artiklan mukainen oleskelun sallittu enimmäispituus ylittyy eikä oleskeluoikeutta ole myöskään muulla perusteella

      Tuomiolauselma

               1)

               Jäsenvaltioiden sellaisten kansalaisten, jotka hakevat työtä toisessa jäsenvaltiossa, oikeuden osalta ensimmäisen kysymyksen tutkinnassa ei ole tullut esille sellaisia seikkoja, jotka vaikuttaisivat Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 24 artiklan 2 kohdan pätevyyteen.

               2)

               EY 12 artikla ei ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa jäsenvaltioiden kansalaisilta evätään sellaiset sosiaaliavustukset, joita myönnetään kolmansien valtioiden kansalaisille.

      (1)  EUVL C 107, 26.4.2008.


title: Asia F-29/14: Kanne 28.3.2014 – ZZ v. komissio

text:
               16.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/44

         Kanne 28.3.2014 – ZZ v. komissio
   (Asia F-29/14)
   2014/C 184/74
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja L. Vogel)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   PMO:n sellaisten päätösten kumoaminen, joilla kumottiin ja korvattiin alkuperäiset ehdotukset, jotka koskivat ennen Euroopan parlamentin palvelukseen tuloa kertyneiden eläkeoikeuksien siirtoa, kantajan komissioon siirtymisen jälkeen

      Vaatimukset

               —

               Nimittävän viranomaisen 18.12.2013 tekemä päätös, joka annettiin kantajalle tiedoksi sähköpostilla 19.12.2013 ja jolla hylättiin kantajan 9.9.2013 tekemät oikaisuvaatimukset PMO:n 10.6.2013 tekemistä päätöksistä

               —

               myös mainitut PMO:n 10.6.2013 tekemät päätökset, joita kantajan oikaisuvaatimukset koskivat, on kumottava tarpeellisilta osilta

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut työjärjestyksen 87 artiklan mukaisesti sekä asian käsittelystä aiheutuneet välttämättömät kustannukset ja erityisesti matka- ja oleskelukulut sekä asianajajan palkkio työjärjestyksen 91 artiklan b alakohdan mukaisesti.


title: Asian C-221/98 poistaminen rekisteristä

text:
10.6.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 163/23
2. velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                           Asian C-218/99 (1) poistaminen rekisteristä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                              (2000/C 163/43)
Komission mielestä Itävallan menettely on ristiriidassa suhteel-
lisuusperiaatteen (EY 30 artikla) kanssa. Sen menettelyssä ei            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.3.2000
oteta huomioon sitä, että vitamiinit ja kivennäisaineet ovat             antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
haitallisuusasteeltaan erilaisia. Vähemmän rajoittavampaa olisi          tu asia C-218/99, Euroopan yhteisöjen komission vastaan
määrittää kullekin vitamiinille ja kullekin kivennäisaineelle            Luxemburgin suurherttuakunta.
raja-arvo, jonka ylityttyä kyseistä vitamiinia ja kivennäisainetta
sisältävä valmiste luokiteltaisiin lääkkeeksi. Päivittäisannoksen
käyttäminen yksinään ratkaisevana kriteerinä vaikuttaa tämän             (1) EYVL C 266, 7.8.1999.
vuoksi liian yksioikoiselta.
Samanaikaisesti tässä menettelyssä ei oteta huomioon sitä, että
kyseessä olevan jäsenvaltion on kunkin yksittäisen tuotteen
osalta todettava, että se sisältää vakavan terveysriskin. Ei
ole hyväksyttävää vaatia hakijalta, että tämän on näytettävä
tuotteen vaarattomuus toteen, koska juuri jäsenvaltion on
osoitettava suurempien pitoisuuksien terveydelle aiheuttamat
vaarat niin kauan kuin ei ole ylitetty tieteellisin tutkimuksin                   Asian C-361/99 (1) poistaminen rekisteristä
määritettyjä kriittisiä raja-arvoja.
                                                                                (2000/C 163/44)
                                                                         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 16.3.2000
                                                                         antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
         Asian C-406/99 (1) poistaminen rekisteristä                     tu asia C-361/99 (Landesgericht für Zivilrechtssachen Wienin
                                                                         esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Silveria Gäng vastaan Itäval-
                          (2000/C 163/41)
                                                                         lan tasavalta.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.3.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                         (1) EYVL C 6, 8.1.2000.
tu asia C-406/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Saksan liittotasavalta.
(1) EYVL C 366, 18.12.1999.
         Asian C-221/98 (1) poistaminen rekisteristä                              Asian C-438/98 (1) poistaminen rekisteristä
                          (2000/C 163/42)                                                        (2000/C 163/45)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen viidennen jaoston pu-
heenjohtajan 14.3.2000 antamalla määräyksellä tuomioistui-               Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston
men rekisteristä on poistettu asia C-221/98, Euroopan yhteisö-           puheenjohtajan 20.3.2000 antamalla määräyksellä tuomiois-
jen komissio vastaan Ranskan tasavalta.                                  tuimen rekisteristä on poistettu asia C-438/98, Euroopan
                                                                         yhteisöjen komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta.
(1) EYVL C 278, 14.3.2000.
                                                                         (1) EYVL C 20, 23.1.1999.


title: Asia T-9/11: Kanne 6.1.2011 — Air Canada v. komissio

text:
               5.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 72/25

         Kanne 6.1.2011 — Air Canada v. komissio
   (Asia T-9/11)
   2011/C 72/42
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Air Canada (Saint Laurent, Kanada) (edustajat: solicitor J. Pheasant ja solicitor T. Capel)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               päätös on kumottava, 2 ja 3 artikla mukaan lukien, tai toissijaisesti on kumottava osia päätöksestä SEUT 263 artiklan nojalla

               —

               sakko on kumottava tai toissijaisesti sakon määrää on alennettava, mukaan lukien se, että sakon määrä alennetaan nollaan euroon, SEUT 261 artiklan nojalla

               —

               komissio on velvoitettava toteuttamaan unionin tuomioistuimen tuomion täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet SEUT 266 artiklan nojalla, ja

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan Air Canadalle tämän kanteen laatimisesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut ja kaikissa tämän oikeudenkäynnin myöhemmissä vaiheissa aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee sitä, että kantajan puolustautumisoikeuksia on loukattu, koska komissio on muuttanut kantajan esittämien väitteiden sisältöä väitetiedoksiannon ja päätöksen välillä ja on sen vuoksi perustanut päätöksensä tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen uuteen arviointiin, jonka osalta kantajalle ei ole annettu mahdollisuutta tulla kuulluksi.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka koskee sitä, että

                           —

                           päätös perustuu todisteisiin, joita ei voida ottaa tutkittavaksi, sillä niitä todisteita, joihin komissio tukeutuu kantajan vastaisessa päätöksessä, ei voida ottaa tutkittavaksi

                           —

                           komissio on loukannut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, joka on unionin oikeuden periaate, ja on jättänyt soveltamatta unionin oikeuden mukaisia näyttöä koskevia vaatimuksia, kun se on käyttänyt tiettyjä todisteita kantajaa vastaan ja on samalla katsonut, että samat tai olennaisilta osin samat todisteet eivät riitä todisteiksi tiettyjen muiden väitetiedoksiannon kohteena olevien rikkomisista, ja kun se on jättänyt ottamatta huomioon kantajan esittämät tosiseikkoja koskevat oikaisut ja täsmennykset.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka koskee sitä, ettei kantaja ole osallistunut mihinkään rikkomiseen, koska

                           —

                           päätöksen päätösosan 2 ja 3 artiklassa ei ole todettu, että kantaja on osallistunut yhtenä kokonaisuutena pidettävään jatkettuun rikkomiseen, jota on kuvailtu perusteluosassa

                           —

                           komissio ei ole täyttänyt SEUT 101 artiklan 1 kohdan ja sovellettavan oikeuskäytännön mukaisia merkityksellisiä oikeudellisia edellytyksiä siten, että se voisi katsoa kantajan olevan vastuussa yhtenä kokonaisuutena pidettävästä jatketusta rikkomisesta

                           —

                           riidanalaisessa päätöksessä ei ole osoitettu, että kantaja olisi syyllistynyt rikkomiseen, niiden todisteiden perusteella, joita komissiolla on toisen kanneperusteen valossa oikeus käyttää kantajaa vastaan esitettyjen väitteiden arvioinnissa.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka koskee sitä, että relevantteja markkinoita ei ole määritetty tai toissijaisesti ei ole asianmukaisesti määritetty unionin tuomioistuinten oikeuskäytännössä asetetun lakisääteisen sovellettavan velvollisuuden vastaisesti ja erityisesti oikeusvarmuuden periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen vastaisesti.

               5)

               Viides kanneperuste, joka koskee sitä, että sakko olisi kumottava kokonaisuudessaan tai toissijaisesti sen määrää olisi huomattavasti alennettava (mukaan lukien alentaminen 0 euroon) muiden kanneperusteiden perusteella ja sillä perusteella, että komissio ei ole soveltanut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, joka on unionin oikeuden periaate, kun se on arvioinut sakon määrää.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka koskee sitä, että perustelut ovat puutteellisia SEUT 296 artiklan mukaisen perusteluvelvollisuuden vastaisesti.