title: Asia T-112/03: L'Oréal S.A.:n 27.3.2003 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne

text:
C 135/34                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                             7.6.2003
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-
                                                                       rastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan. Kantajan edus-
                                                                       tajana on asianajaja X. Buffet Delmas d’Autane.
Maailman kauppajärjestö totesi vuonna 1999, että EU:n banaa-
nien tuontijärjestelmä, sellaisena kuin se on muutettuna neu-
voston asetuksella N:o 1637/98 (1) ja komission asetuksella
                                                                       Valituslautakunnassa käydyn menettelyn vastapuolena: Revlon
N:o 2362/98 ( 2), ei ollut yhteensopiva WTO:n kanssa. Tämän
                                                                       (Suisse) S.A.
päätöksen seurauksena Yhdysvallat ryhtyi WTO:n luvalla tiet-
tyihin EU-tuotteisiin kohdistuviin vastatoimenpiteisiin. Näihin
toimenpiteisiin kuului EU:sta Yhdysvaltoihin vietäviin kylpy-
valmisteisiin kohdistuva 100 prosentin tulli. Ensimmäinen              Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
kantaja on skotlantilainen yhtiö, joka tuottaa muun muassa
kylpytuotteita, joista sillä oli tapana viedä suuri osa Yhdysval-
toihin. Kaksi muuta kantajaa ovat kyseisen yhtiön toimihenki-          –     kumoaa       SMHV:n        neljännen        valituslautakunnan
löitä. Kantajat väittävät, että vastatoimenpiteiden seurauksena              15.1.2003 valitusasiassa nro R 0396/2001-4 tekemän,
ensimmäisen kantajan myynti Yhdysvaltoihin laski olennai-                    väitemenettelyä nro B 215048 (yhteisön tavaramerkkiha-
sesti, minkä seurauksena se kärsi vakavia taloudellisia menetyk-             kemus nro 1011576) koskevan päätöksen,
siä, ja kaksi muuta kantajaa kärsivät stressistä ja ahdistuneisuu-
desta, mikä aiheutti heille aineetonta vahinkoa. Kantajat vaati-       –     veloittaa SMHV:n korvaamaan kanteesta ja valituksesta
vat vahingonkorvauksia EY 235 ja EY 288 artiklan nojalla.                    aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.
Kanteensa tueksi ne esittävät, että antamalla asetuksen
N:o 2362/98 vastaaja loukkasi perustavanlaatuista toimintape-
riaatetta, jonka mukaan ”banaanijärjestelmästä” on tarkoitus
tehdä yhteensopiva WTO:n kanssa, sekä Eurooppaneuvoston
vastaavasti antamaa selkeää valtuutusta. Sen lisäksi ne väittävät,     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
että asetuksella N:o 2362/98 loukataan kaupankäynnin tai
elinkeinon harjoittamisen vapautta, suhteellisuusperiaatetta,
syrjimättömyysperiaatetta sekä kansainvälisen oikeuden vilpit-         Yhteisön     tavaramerkin       L’Oréal S.A.
tömän mielen periaatetta ja sitä luottamuksensuojaa, jota              hakija:
elinkeinonharjoittajat sen johdosta voivat nauttia. Kantajien
mukaan kyseessä on ilmeinen ja vakava lain rikkominen ja
rikottuja lain säännöksiä voidaan pitää yksityisiä suojaavina          Haettu yhteisön tavara-         Sanamerkki FLEXI AIR tiettyjä
oikeussääntöinä. Sen lisäksi asetuksen N:o 2362/98 lainvastai-         merkki:                         luokkaan 3 kuuluvia tavaroita var-
suuden ja väitetyn kantajien kärsimän vahingon välillä on syy-                                         ten (sampoot; geelit, vaahdot ja
yhteys, joka oikeuttaa kantajat saamaan korvausta.                                                     balsamit; eteeriset öljyt ym.) (Ha-
                                                                                kemus nro 1011576).
( 1) EYVL L 210, 28.7.1998, s. 28.                                     Niiden tavaramerkkien           Revlon (Suisse) S.A.
( 2) EYVL L 293, 31.10.1998, s. 32.                                    haltija, joihin väiteme-
                                                                       nettelyssä on vedottu:
                                                                       Tavaramerkit, joihin väi-       Useat kansalliset sanamerkit FLEX
                                                                       temenettelyssä on vedot-        luokkiin 3 ja 34 kuuluvia tavaroi-
                                                                       tu:                             ta varten (saippuat, eteeriset öljyt,
                                                                                sampoot).
L’Oréal S.A.:n 27.3.2003 sisämarkkinoiden harmonisointi-               Väiteosaston ratkaisu:          Yhteisön tavaramerkin rekisterö-
virastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama
                                                                                intiä koskevan hakemuksen hyl-
                                kanne                                                                  kääminen.
                          (Asia T-112/03)                              Valituslautakunnan rat-         L’Oréal S.A.:n tekemän valituksen
                                                                       kaisu:                          hylkääminen.
                          (2003/C 135/55)
                                                                       Kanneperusteet:                 –      Neuvoston               asetuk-
                                                                                sen N:o 40/94 (1) 43 artiklan
(Oikeudenkäyntikieli määräytyy ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                                             2 kohdan ja komission ase-
tuimen työjärjestyksen 131 artiklan 2 kohdan mukaisesti – hake-                                               tuksen N:o 2868/95 (2)
                        muksen kieli: englanti)                                                               22 säännön 1 kohdan rikko-
                                                                                minen, koska kantajan mu-
                                                                                kaan tavaramerkin hakijalle
                                                                                ei ole asetettu mitään määrä-
L’Oréal S.A., kotipaikka Pariisi (Ranska), on nostanut                                                        aikaa, jossa käytön todista-
27.3.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                                                        mista on vaadittava.
 ---pagebreak--- 7.6.2003                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                        C 135/35
                                 –   Jatkuvuusperiaatteen louk-        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                     kaaminen väiteosastossa ja
                                     valituslautakunnassa käyty-       –     kumoaa henkilöstön ja hallinnon pääosaston linjan ”Lu-
                                     jen menettelyjen välillä,               xemburgissa ja Isprassa työskentelevän henkilöstön hal-
                                     koska valituslautakunta kiel-           linto” johtajan 30.4.2002 tekemät päätökset, joilla evä-
                                     täytyi tutkimasta tavaramer-            tään kantajalta asettautumiskorvaus ja päivärahat siltä
                                     kin hakijan vaatimusta käyt-            ajalta, jolloin hänen asemapaikakseen oli määrätty Atee-
                                     töä koskevan näytön esittä-             na, ja asettautumiskorvaus, kun hänen asemapaikakseen
                                     misestä.                                oli uudelleen määrätty Luxemburg, sekä päätöksen, jolla
                                                                             siirtopaikasta kantajan tavanomaiseen asema- ja asuin-
                                 –   Neuvoston            asetuksen
                                                                             paikkaan siirrettävissä oleva palkan osa rajoitettiin
                                     N:o 40/94 8 artiklan
                                                                             35 prosenttiin hänen nettopalkastaan;
                                     1 kohdan rikkominen, koska
                                     sekaannusvaraa ei ole.
                                                                       –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                 –   Neuvoston            asetuksen
                                     N:o 40/94 8 artiklan
                                     2 kohdan a alakohdan ii ala-
                                     kohdan rikkominen, koska
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                     valituslautakunta ei arvioi-
                                     nut sitä, voidaanko kansalli-
                                     seen tavaramerkkiin päteväs-
                                     ti vedota perusteena yhteisön     Kantaja, jonka asemapaikka on ollut Luxemburg, on siirretty
                                     tavaramerkin rekisteröintiä       tilapäisesti yksikön edun mukaisesti muihin tehtäviin Kreikan
                                     koskevan hakemuksen vas-          terveysministeriöön Ateenaan. Vastaaja on evännyt häneltä
                                     tustamiselle kansallisen lain-    riidanalaisilla päätöksillä asettautumiskorvauksen ja päivärahat
                                     säädännön nojalla.                ja rajoittanut 35 prosenttiin sen osan hänen palkastaan, joka
                                                                       voitiin siirtää Luxemburgiin.
( 1) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu
     neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).          Asettautumiskorvauksen ja päivärahojen epäämisen osalta
( 2) Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY)          kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi henkilöstösääntöjen liit-
     N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13 päivänä joulukuuta 1995 annet-     teessä VII olevien 5 ja 10 artiklan rikkomiseen. Sen osalta, että
     tu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, s. 1).          Luxemburgiin siirrettävissä oleva palkan osa oli rajoitettu
                                                                       35 prosenttiin, hän vetoaa henkilöstösääntöjen 38 artiklan
                                                                       d alakohdan sekä henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan
                                                                       17 artiklan rikkomiseen.
Georgios Gouvrasin 31.3.2003 Euroopan yhteisöjen ko-
                missiota vastaan nostama kanne
                                                                       Samar S.p.A:n 7.4.2003 sisämarkkinoilla toimivaa yhden-
                                                                       mukaistamisvirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nos-
                                                                                tama kanne
                          (Asia T-113/03)
                                                                                (Asia T-115/03)
                          (2003/C 135/56)
                                                                                (2003/C 135/57)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Georgios Gouvras, kotipaikka Bereldange (Luxemburg), on
nostanut 31.3.2003 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa                Samar spa on nostanut 7.4.2003 Euroopan yhteisöjen ensim-
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan               mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkki-
edustajat ovat asianajajat Albert Coolen, Jean-Noël Louis,             noilla toimivaa yhdenmukaistamisvirastoa (tavaramerkit ja
Étienne Marchal ja Sébastien Orlandi, prosessiosoite Luxem-            mallit) vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Alesssandro
burgissa.                                                              Ruo.


title: Asia C-400/03: Tribunal d'instance de Paris VIIème 21.8.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Waterman SA vastaan Directeur Général des Douanes et Droits Indirects

text:
C 275/36               FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                             15.11.2003
Tribunal d’instance de Paris VIIème 21.8.2003 tekemäl-                 Onko vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saatta-
lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa                misen ja käytön rajoituksista annettuja yhteisön säädöksiä
Waterman SA vastaan Directeur Général des Douanes et                   ja muun muassa direktiivin 76/769/ETY (1) ja 20.12.1994
                        Droits Indirects                               annetun direktiivin 94/60/ETY (2) säännöksiä tulkittava siten,
                                                                       että niissä kielletään sellaisten serotiinien markkinoille saatta-
                                                                       minen yleisölle tapahtuvaa myyntiä varten, jotka sisältävät
                         (Asia C-400/03)                               lisääntymiselle vaarallisiksi aineiksi luokiteltuja lyijy-yhdisteitä,
                                                                       vai voidaanko niihin soveltaa ”taiteilijavärejä” varten säädettyä
                                                                       poikkeusta?
                        (2003/C 275/53)
                                                                       (1) Neuvoston direktiivi 76/769/ETY, annettu 27 päivänä heinäkuuta
                                                                           1976, tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille
                                                                           saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien,
Tribunal d’instance de Paris VIIème, on pyytänyt 21.8.2003                 asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä. EYVL,
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-                  erityispainos 1976, 13/nide 5, s. 229.
mioistuimeen 26.9.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-               (2) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/60/EY, annettu
melta ennakkoratkaisua asiassa Waterman SA vastaan Direc-                  20 päivänä joulukuuta 1994, tiettyjen vaarallisten aineiden ja
teur Général des Douanes et Droits Indirects, seuraavaan                   valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koske-
                                                                           vien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten
kysymykseen:
                                                                           lähentämisestä annetun direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta
                                                                           neljännentoista kerran. EYVL, erityispainos 1994, 13/nide 29,
                                                                           s. 273.
Onko yhdistetyn nimikkeistön nimikkeitä 42 02 12 11 ja
42 02 12 19 koskeva selittävä huomautus, jossa täsmennetään
termillä muovilevyä tarkoitettavan sitä, jos tuotteen säilytysesi-
neen uloin materiaali on yhdistelmäainetta, jonka paljain
silmin nähtävissä oleva uloin kerros on muovilevyä (esim.
tekstiilikuidusta kudotun kankaan ja muovilevyn yhdistelmä),
tuote voidaan luokitella näihin alanimikkeisiin siitä riippumat-
ta, onko muovilevy valmistettu ensin ennen yhdistelmäaineen
valmistamista vai onko muovikerros syntynyt siten, että jokin
aine on päällystetty tai peitetty muovilla, edellyttäen kuitenkin,     Euroopan yhteisöjen komission 29.9.2003 Suomen tasa-
että kyseinen paljain silmin nähtävissä oleva uloin kerros                                valtaa vastaan nostama kanne
muistuttaa tuotteeseen kiinnitettyä muovilevyä, ristiriidassa
tariffin kanssa?
                                                                                (Asia C-407/03)
                                                                                (2003/C 275/55)
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.9.2003 Euroo-
                                                                       pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Suomen tasavaltaa
Tribunal de grande instance du Mans 8.9.2003 tekemällään
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosasiassa                vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat M. van Beek ja M. Huttu-
Procureur de la République vastaan Olivier Dupuy ja                    nen, prosessiosoite Luxemburgissa.
                          Hervé Rouvre
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                         (Asia C-404/03)                               tuin
                                                                       1)     toteaa, että jättämällä edellyttämättä lainsäädännössään
                        (2003/C 275/54)
                                                                              riittävällä oikeudellisella varmuudella, että kaikista hank-
                                                                              keista, myös ns. ympäristövaikutusten arvioinnin kohtee-
                                                                              na olevista, on tehtävä asianmukainen arviointi, Suomen
                                                                              tasavalta ei ole täyttänyt luontotyyppien sekä luonnonva-
                                                                              raisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetun neuvos-
Tribunal de grande instance du Mans, on pyytänyt 8.9.2003
                                                                              ton direktiivin 92/43/ETY (1) 6 artiklan 3 kohdan mukai-
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
                                                                              sia velvollisuuksiaan.
mioistuimeen 29.9.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
melta ennakkoratkaisua rikosoikeudenkäynnissä Procureur de
la République vastaan Olivier Dupuy ja Hervé Rouvre, seuraa-           2)     velvoittaa Suomen tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
vaan kysymykseen:                                                             tikulut.


title: Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehtiEUVL C 226, 20.9.2003

text:
C 239/28         FI                       Euroopan unionin virallinen lehti                4.10.2003
                                                          III
                                                     (Tiedotteita)
                                                  (2003/C 239/49)
                       Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti
         EUVL C 226, 20.9.2003
         Luettelo aiemmista julkaisuista
         EUVL C 213, 6.9.2003
         EUVL C 200, 23.8.2003
         EUVL C 184, 2.8.2003
         EUVL C 171, 19.7.2003
         EUVL C 158, 5.7.2003
         EUVL C 146, 21.6.2003
                                            Nämä tekstit ovat saatavilla:
                                         EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex
                                          CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Asia C-174/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Den Haag (Alankomaat) on esittänyt 17.4.2015 – Vereniging Openbare Bibliotheken (VOB) v. Stichting Leenrecht

text:
               29.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Den Haag (Alankomaat) on esittänyt 17.4.2015 – Vereniging Openbare Bibliotheken (VOB) v. Stichting Leenrecht
   (Asia C-174/15)
   (2015/C 213/27)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Den Haag

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Vereniging Openbare Bibliotheken (VOB)

      Vastaaja: Stichting Leenrecht

      Muut osapuolet: Nederlands Uitgeversverbond, Stichting LIRA ja Stichting Pictoright

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2006/115 (1) 1 artiklan 1 kohtaa, 2 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 6 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että niissä tarkoitetulla lainauksella tarkoitetaan myös yleisölle avoimen laitoksen ilman suoraa tai välillistä taloudellista tai kaupallista etua harjoittamaa tekijänoikeudella suojattujen romaanien, novellikokoelmien, elämänkertojen, matkakertomusten, lastenkirjojen ja nuortenkirjojen saattamista saataville

                           —

                           asettamalla digitaalisessa muodossa oleva kappale (valmistettu kappale A) laitoksen palvelimelle ja mahdollistamalla sen, että käyttäjä voi lataamalla tuon kappaleen valmistaa siitä kappaleen omalle tietokoneelleen (valmistettu kappale B),

                           —

                           kun kappale, jonka käyttäjä valmistaa lataamisen aikana (valmistettu kappale B), ei ole enää käytettävissä rajoitetun ajan kuluttua, ja

                           —

                           kun muut käyttäjät eivät voi tuona aikana ladata kappaletta (valmistettu kappale A) tietokoneelleen?

               2)

               Jos ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava myöntävästi, onko direktiivin 2006/115 6 artikla ja/tai jokin muu unionin oikeuden säännös esteenä sille, että jäsenvaltiot asettavat direktiivin 2006/115 6 artiklassa säädetyn lainausoikeuden rajoituksen soveltamisen edellytykseksi sen, että teoksen kappale, jonka laitos on saattanut saataville (valmistettu kappale A), on saatettu markkinoille kappaleen unionissa tapahtuneen ensimmäisen myynnin tai muun omistusoikeuden siirron kautta, jonka on suorittanut oikeudenhaltija tai joka on suoritettu hänen suostumuksellaan direktiivin 2001/29 (2) 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla?

               3)

               Jos toiseen ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava kieltävästi, asetetaanko direktiivin 2006/115 6 artiklassa muita vaatimuksia laitoksen saataville saattaman kappaleen (valmistettu kappale A) alkuperälle, kuten vaatimusta siitä, että kyseinen kappale on saatu laillisesta lähteestä?

               4)

               Jos toiseen ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava myöntävästi, onko direktiivin 2001/29 4 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että siinä tarkoitetulla aineiston ensimmäisellä myynnillä tai muulla omistusoikeuden siirrolla tarkoitetaan myös tekijänoikeudella suojattujen romaanien, novellikokoelmien, elämänkertojen, matkakertomusten, lastenkirjojen ja nuortenkirjojen digitaalisten kappaleiden saataville saattamista etälatauksen kautta rajoittamattomaksi ajaksi käyttöä varten?

      (1)  Vuokraus- ja lainausoikeuksista sekä tietyistä tekijänoikeuden lähioikeuksista henkisen omaisuuden alalla 12.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/115/EY (EUVL L 376, s. 28)

      (2)  Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY (EYVL L 167, s. 10).


title: Asia C-444/11 P: Valitus, jonka Team Relocations NV ym. ovat tehneet 30.8.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-204/08 ja T-212/08, Team Relocations NV ym. v. komissio, 16.6.2011 antamasta tuomiosta

text:
               26.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/9

         Valitus, jonka Team Relocations NV ym. ovat tehneet 30.8.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-204/08 ja T-212/08, Team Relocations NV ym. v. komissio, 16.6.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-444/11 P)
   2011/C 347/14
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Team Relocations NV, Amertranseuro International Holdings Ltd, Trans Euro Ltd, Team Relocations Ltd

      Vastapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-204/08 ja T-212/08 16.6.2011 antaman tuomion

               —

               jos unionin tuomioistuin päättää soveltaa perussääntönsä 61 kohdan ensimmäistä kohtaa:

                           —

                           kumoaa asiassa COMP/38.543 — Kansainväliset muuttopalvelut 11.3.2008 tehdyn komission päätöksen 1 artiklan siltä osin kuin siinä todetaan, että valittajat ovat rikkoneet EY 81 artiklaa ja ETA 53 artiklan 1 kohtaa tammikuun 1997 ja syyskuun 2003 välisenä aikana

                           —

                           kumoaa päätöksen 2 artiklan siltä osin kuin siinä määrätään valittajille 3,49 miljoonan euron suuruinen sakko

                           —

                           toissijaisesti alentaa huomattavasti kyseisessä päätöksessä valittajille määrättyä sakkoa

                           —

                           edelleen toissijaisesti kumoaa kyseisen päätöksen 2 artiklan siltä osin kuin siinä katsotaan Amertranseuro Holding Ltd:n olevan yhteisvastuussa 1 300 000 euron suuruisesta summasta

                           —

                           edelleen toissijaisesti velvoittaa komission ilmaisemaan tekijät, jotka se otti huomioon alentaessaan Interdean NV:n sakkoa 70 prosenttia sen sakon määrästä, joka Interdeanille muuten olisi määrätty, ja tämän jälkeen antaa Team Relocationsille mahdollisuuden selittää kirjallisesti, minkä vuoksi nämä syyt ovat sovellettavissa myös sen omaan tilanteeseen.

               —

               joka tapauksessa velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat esittävät valituksensa tueksi yhdeksän valitusperustetta.
   Ensimmäisen valitusperusteen mukaan SEUT 101 artiklaa on rikottu ja unionin tuomioistuimen kyseistä artiklaa koskevaa oikeuskäytäntöä ei ole noudatettu, todistustaakkaa koskevia sääntöjä ei ole noudatettu ja perusteluvelvollisuus on laiminlyöty siltä osin kuin valituksenalaisessa tuomiossa katsotaan Team Relocationsin olevan vastuussa päätöksen 1 artiklassa tarkoitetusta tammikuun 1997 ja syyskuun 2003 välisenä aikana tehdystä yhtenä kokonaisuutena pidettävästä jatketusta rikkomisesta.
   Toisen valitusperusteen mukaan komission sakon määrän laskennasta antamien suuntaviivojen 13 kohtaa on rikottu, todistustaakkaa koskevia sääntöjä ei ole noudatettu ja in dubio pro reo- ja nulla poena sine culpa -periaatteita on loukattu siltä osin kuin valituksenalaisessa tuomiossa katsotaan, että valittajien sakon perusmäärä voidaan laskea sellaisen liikevaihdon perusteella, johon Team Relocationsin väitetty rikkominen ei liity.
   Kolmannen valitusperusteen mukaan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu, yksilöllisen rangaistuksen periaatetta on loukattu, unionin tuomioistuimen näitä periaatteita koskevaa oikeuskäytäntöä ei ole noudatettu, perusteluvelvollisuus on laiminlyöty ja todistustaakkaa koskevia sääntöjä ei ole noudatettu siltä osin kuin valituksenalaisessa tuomiossa katsotaan, että päätöksessä voitiin Team Relocationsin osalta soveltaa 17 prosenttia laskettaessa sen sakon perusmäärää.
   Neljännen valitusperusteen mukaan perusteluvelvollisuus on laiminlyöty ja asetuksen N:o 1/2003 (1) 7 ja 23 artiklaa on rikottu siltä osin kuin valituksenalaisessa tuomiossa katsotaan, että päätöksessä voitiin kertoa Team Relocationsin prosenttiosuus myynnin arvosta niiden vuosien määrällä, joina se osallistui rikkomiseen.
   Viidennen valitusperusteen mukaan periaatetta patere legem quam ipse fecisti on loukattu ja perusteluvelvollisuus on laiminlyöty siltä osin kuin valituksenalaisessa tuomiossa katsotaan, että oli perusteltua korottaa Team Relocationsin sakkoa 17 prosenttia.
   Kuudennen valitusperusteen mukaan SEUT 101 artiklaa on rikottu ja unionin tuomioistuimen kyseistä artiklaa koskevaa oikeuskäytäntöä ei ole noudatettu, perusteluvelvollisuus on laiminlyöty, periaatetta patere legem quam ipse fecisti on loukattu ja todistusaineisto on otettu vääristyneellä tavalla huomioon siltä osin kuin valituksenalaisessa tuomiossa katsotaan, että päätöksessä todettiin oikein, että ei ollut sellaisia lieventäviä seikkoja, joiden perusteella valittajien sakkoa olisi alennettava huomattavasti.
   Seitsemännen valitusperusteen mukaan SEUT 101 artiklaa on rikottu, syrjintäkiellon periaatetta on loukattu ja perusteluvelvollisuus on laiminlyöty siltä osin kuin valituksenalaisessa tuomiossa todetaan, että Amertranseuro International Holdings Ltd on yhteisvastuussa 1 300 000 euron suuruisesta summasta.
   Kahdeksannen valitusperusteen mukaan suhteellisuusperiaatetta on loukattu ja perusteluvelvollisuus on laiminlyöty siltä osin kuin valituksenalaisessa tuomiossa katsotaan, että sakko, sellaisena kuin se määrättiin Team Relocationsille, täyttää oikeasuhteisuuden vaatimukset.
   Yhdeksännen valitusperusteen mukaan syrjintäkiellon periaatetta on loukattu, perusteluvelvollisuus on laiminlyöty ja periaatetta patere legem quam ipse fecisti on loukattu siltä osin kuin valituksenalaisessa tuomiossa hylätään Team Relocationsin kahdeksas kanneperuste ja siltä osin kuin siinä hylätään Team Relocationsin vaatimus siitä, että komissio velvoitetaan ilmaisemaan syyt, joiden vuoksi se alensi Interdeanin sakko 70 prosenttia.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EUVL L 1, s. 1)


title: Asian T-22/00 poistaminen rekisteristä

text:
C 184/56                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                         2.8.2003
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                             Asian T-377/02 (1) poistaminen rekisteristä
Kantajat vaativat käsiteltävänä olevassa asiassa komission sen                                (2003/C 184/117)
päätöksen kumoamista, jolla on muutettu laskentatapaa, jota
käytetään laskettaessa vuosittaisen Kreikkaan suuntautuvan                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
matkan kuluja.
Oikeudelliset perusteet ja perustelut, joihin kantajat vetoavat
kanteensa tueksi, ovat samankaltaiset kuin ne, joihin kantajat        Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
asioissa T-221/02 (1) ja T-44/03 (2) ovat vedonneet.                  toisen jaoston puheenjohtajan 15.5.2003 antamalla määräyk-
                                                                      sellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-377/02,
                                                                      Bernhard Jarzynka vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
(1) EYVL C 247, s. 17 (tiedonantoja).
(2) EYVL C 101, s. 40 (tiedonantoja).
                                                                      (1) EYVL C 44, 22.2.2003.
           Asian T-22/00 (1) poistaminen rekisteristä
                           (2003/C 184/116)
                                                                                Asian T-92/03 (1) poistaminen rekisteristä
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                                (2003/C 184/118)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
neljännen jaoston puheenjohtajan 23.5.2003 antamalla määr-
äyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä
on poistettu asia T-22/00, Enrico Sabbioni vastaan Euroopan           Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
yhteisöjen komissio.                                                  toisen jaoston puheenjohtajan 12.5.2003 antamalla määräyk-
                                                                      sellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-92/03, Luis
                                                                      Escobar Guerrero vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
(1) EYVL C 122, 29.4.2000.
                                                                      (1) EYVL C 112, 10.5.2003.


title: Asia T-26/06: Kanne  25.1.2006  — Trioplast Wittenheim v. komissio

text:
               22.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/14

         Kanne 25.1.2006 — Trioplast Wittenheim v. komissio
   (Asia T-26/06)
   (2006/C 96/28)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Asianosaiset

      Kantaja: Trioplast Wittenheim AS (Wittenheim, Ranska) (edustaja: asianajaja Tommy Pettersson)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               päätöksen 1 artiklan g kohta on kumottava osittain sen ajanjakson osalta, jona kantajan katsottiin olleen vastuussa rikkomisesta

               —

               päätöksen 2 artiklan f kohta on kumottava osittain sen sakon määrän osalta, joka kantaja velvoitettiin maksamaan, tai toissijaisesti sakon määrää on alennettava

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa komission päätöksen asiassa COMP/F/38.354 — Teollisuussäkit (C (2005) 4634 lopullinen) (jäljempänä riidanalainen päätös), jossa kantaja määrättiin maksamaan 17,85 miljoonan euron sakko, koska se oli osallistunut kilpailua rajoittavaan menettelyyn teollisuussäkkimarkkinoilla Belgiassa, Saksassa, Espanjassa, Ranskassa, Luxemburgissa ja Alankomaissa EY 81 artiklan vastaisesti.
   Kantaja ei kiistä osallistumistaan kilpailua rajoittavaan menettelyyn 23.3.1999 saakka, mutta se väittää, että se päätti rikkomisen maaliskuussa 1999, kun kantajan uusi omistaja Trioplast Industrier sai tiedon kilpailua rajoittavasta menettelystä. Komissio teki kantajan mukaan näin ollen virheellisen arvion yhtiön rikkomisen kestosta.
   Kantaja väittää lisäksi rikkomisen vakavuuden osalta, että verrattuna muihin rikkomiseen syyllistyneisiin yhtiöihin komissio määräsi kantajalle liian korkean perusmäärän, kun otetaan huomioon kantajan markkinaosuus.
   Kantaja väittää kannekirjelmänsä tueksi edelleen, että komission laskentatapa sakon määrittämiseksi oli virheellinen ja että olisi pitänyt käyttää toista tapaa, jossa olisi otettu huomioon se, että kantajan rikkominen liittyi kolmeen eri ajanjaksoon, koska sillä oli kolme eri omistajaa (St. Gobain, FLS ja Trioplast Industrier) rikkomisen kuluessa. Komission laskentatavasta seuraa kantajan mukaan, että FLS:n ja Trioplast Industrierin yhteenlaskettu yhteisvastuu ylittää kantajalle määrätyn kokonaissakon ja että FLS:n ja Trioplast Industrierin katsotaan käytännössä olevan yhteisvastuussa sakon maksamisesta myös sen ajanjakson osalta, jolloin kumpikaan näistä yhtiöistä ei omistanut kantajaa.
   Kantaja katsoo lisäksi, että komission olisi pitänyt huomioida se, että kantajan rikkomisen osalta oli olemassa lieventäviä seikkoja, koska kantaja oli jatkuvasti vähäinen ja passiivinen toimija rikkomisessa. Kantajan mukaan komissio ei lisäksi ottanut huomioon asetuksessa N:o 1/2003 (1) olevaa kymmenen prosentin sääntöä, ja sen olisi pitänyt olla myötämielisempi kantajaa kohtaan kuin mitä se oli riidanalaisessa päätöksessä.
   Kantaja väittää lopuksi, että komissio on loukannut oikeusvarmuuden periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16 päivänä joulukuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EUVL 2003, L 1, s. 1).


title: Asia C-84/01: Corte Suprema di Cassazionen 11.12.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) vastaan Anna Maria Venturi

text:
21.4.2001              FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 118/17
Corte Suprema di Cassazionen 11.12.2000 tekemällään                     Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Isti-
tuto nazionale della previdenza sociale (INPS) vastaan
                      Anna Maria Venturi                                1.    toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut ympäris-
                                                                              töä koskevan tiedon saannin vapaudesta 7 päivänä kesä-
                                                                              kuuta 1990 annettua neuvoston direktiiviä 90/313/
                          (Asia C-84/01)                                      ETY (1), koska
                        (2001/C 118/26)                                       –    se ei ole varmistanut, että luonnollisilla henkilöillä
                                                                                ja oikeushenkilöillä on Burgenlandin, Kärntenin,
                                                                                Niederösterreichin, Salzburgin ja Wienin osavaltioi-
Corte Suprema di Cassazione on pyytänyt 11.12.2000 teke-                           den alueilla oikeus saada vapaasti tutustua halu-
mällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistui-                      amiinsa ympäristöä koskeviin tietoihin direktiivin
men kirjaamoon 19.2.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-                         3 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja joko siten, että
melta ennakkoratkaisua asiassa Istituto nazionale della previ-                     nämä tiedot asetetaan henkilöiden saataville tai siten,
denza sociale (INPS) vastaan Anna Maria Venturi seuraavaan                         että niistä toimitetaan jäljennös;
kysymykseen:
                                                                              –    se ei ole huolehtinut Burgenlandin, Kärntenin, Salz-
Sallitaanko 20.10.1980 annetun direktiivin 80/987/ETY (1)                          burgin, Niederösterreichin ja Wienin osavaltioissa
4 artiklan 3 kohdassa – jossa säädetään, että jotta tämän                          direktiivin 3 artiklan 2 ja 3 kohdassa mainittujen
direktiivin sosiaalisen päämäärän ylittämiseltä vältytään, jäsen-                  poikkeusten yhteydessä oikeudesta tutustua vapaasti
valtiot voivat asettaa enimmäismäärän työntekijöille työsuh-                       tietoihin;
teen viimeisiltä kolmelta kuukaudelta kuuluvien palkkasaata-
vien maksamiselle – että sellaiset työntekijät, joiden palkka on
enimmäismäärää suurempi ja jotka ovat saaneet työsuhteen                      –    se ei ole huolehtinut Burgenlandin, Kärntenin, Nie-
viimeisten kolmen kuukauden ajalta palkan ennakkoja, joiden                        derösterreichin, Salzburgin, Steiermarkin ja Wienin
määrä on yhtä suuri tai suurempi kuin kyseinen enimmäismää-                        osavaltioissa siitä, että viranomaiset vastaavat tietoja
rä, menettävät osan palkkasaatavistaan, kun taas sellaiset                         pyytävälle henkilölle viimeistään kahden kuukauden
työntekijät, joiden palkka on enimmäismäärää pienempi, voi-                        kuluessa joko asettamalla tiedot saataville tai hylkää-
vat, kun työnantajan maksamat ennakot ja julkistahon suoritta-                     mällä hakemuksen;
mat summat lasketaan yhteen, saada koko palkkasaatavan (tai
suurimman osan siitä)?
                                                                              –    se ei ole varmistanut, että Burgenlandin, Kärntenin,
                                                                                Niederösterreichin, Salzburgin ja Wienin osavalti-
                                                                                oissa laitokset, jotka huolehtivat ympäristöön liitty-
(1) EYVL L 283, 28.10.1980, s. 23.                                                 vistä julkisista tehtävistä viranomaisten alaisuudessa
                                                                                ovat velvollisia antamaan tietoja.
                                                                        2.    velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
                                                                              tikulut.
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Euroopan yhteisöjen komission 21.2.2001 Itävallan tasa-
                valtaa vastaan nostama kanne
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut käyvät ilmi
                                                                        kirjelmistä Itävallan osalta direktiivin täytäntöönpanolle liitty-
                          (Asia C-86/01)                                misasiakirjan 168 artiklan mukaisesti asetettu määräaika on
                                                                        päättynyt 1.1.1995.
                        (2001/C 118/27)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.2.2001 Euroo-               (1) EYVL L 158/90, s. 56.
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat komission oikeudellisen
yksikön oikeudellinen neuvonantaja Götz zur Hausen, proses-
siosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre
Wagner, Kirchberg.


title: Asian T-90/01 poistaminen rekisteristä

text:
22.12.2001               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 369/15
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     kumoaa nimittävän viranomaisen 25.6.2001 tekemän
      päätöksen, joka on annettu kantajalle tiedoksi 3.7.2001            Kantaja riitauttaa sen asiassa T-202/99 annetun tuomion
      ja jossa hylätään kantajan 19.3.2001 tekemä valitus, jolla         täytäntöönpanoa varten tehdyn päätöksen, jossa ensimmäisen
      riitautettiin 19.12.2000 tehty kurinpidollinen päätös,             oikeusasteen tuomioistuin kumoaa komission päätöksen olla
      jolla henkilöstösääntöjen 86 artiklan 2 kohdan d alakoh-           ylentämättä kantaja vuoden 1998 ylennyskierroksella.
      dan mukaisena seuraamuksena kantajalta poistettiin kaksi
      ikälisää,                                                          Kanteensa tueksi kantaja vetoaa siihen, että henkilöstösääntö-
                                                                         jen 45 artiklaa on rikottu, yhdenvertaisen kohtelun periaatetta
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               on loukattu, ilmeinen arviointivirhe on tapahtunut ja luotta-
                                                                         muksensuojan periaatetta on loukattu.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa siihen, että henkilöstösääntö-
jen 21 artiklaa on rikottu ja että on tapahtunut ilmeinen
arviointivirhe. Kantajan mukaan toimet, joista häntä syytetään                    Asian T-313/00 (1) poistaminen rekisteristä
ja jotka liittyvät komission rakennusten vartointisopimuksen
myöntämiseen olivat sellaisen esimiehen määräämiä, joka oli                                        (2001/C 369/26)
täysin tietoinen tilanteesta. Kantajaa ei näin ollen voi syyttää
kyseisistä toimista.                                                                         (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         men (yhden tuomarin kokoonpano, N. J. Forwood) 13.6.2001
                                                                         antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
Léon Rappen 19.10.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota                    tu asia T-313/00, Sjoerd Feenstra vastaan Euroopan yhteisöjen
                     vastaan nostama kanne                               komissio.
                          (Asia T-264/01)                                (1) EYVL C 355, 9.12.2000.
                          (2001/C 369/25)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                Asian T-90/01 (1) poistaminen rekisteristä
Léon Rappe, kotipaikka Orp-Jauche (Belgia), on nostanut
19.10.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                                            (2001/C 369/27)
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Jean-Noël Louis ja                               (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Véronique Peere ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         men neljännen jaoston puheenjohtajan 6.7.2001 antamalla
–     kumoaa nimittävän viranomaisen 18.12.2000 tekemän                  määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
      päätöksen olla ylentämättä kantaja palkkaluok-                     T-90/01, Christine Janusch vastaan Euroopan keskuspankki.
      kaan A6 vuoden 1998 ylennyskierroksella,
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               (1) EYVL C 227, 11.8.2001.


title: Asia T-160/99: Gunnar Svantessonin ym. 8.7.1999 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
2.10.1999                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 281/19
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      –    toteaa, että kantaja on pysyvästi täysin työkyvytön, minkä
                                                                              vuoksi hänen on ollut mahdotonta hoitaa ura-alueensa
                                                                              virkaan kuuluvia tehtäviä 23.9.1998 lähtien, jolloin kanta-
Kantaja tuli 1.11.1995 neuvoston pääsihteeristön palvelukseen                 ja haki työkyvyttömyyseläkettä, tai muusta ensimmäisen
palkkaluokan C5 virkamieheksi. Vuoden 1998 ylennyksien                        oikeusasteen tuomioistuimen määräämästä päivästä läh-
osalta 5.11.1998 päivätyssä henkilöstötiedotteessa nro 140/98                 tien,
julkaistiin ylennyskelpoisten virkamiesten luettelo ja täytettä-
vien toimien lukumäärä. Niiden palkkaluokkaan C5 kuuluvien               –    määrää hankittavaksi lääkärin lausunnon sen toteamiseksi,
124 virkamiehen joukossa, jotka olivat ylennyskelpoisia, kan-                 onko kantaja täysin työkyvytön,
taja oli kaikkien sellaisten palkkaluokan C5 virkamiesten
joukossa, joilla oli henkilöstösäännöissä vaadittu virkaikä,             –    määrää kantajalle lain mukaan korvattavista oikeuden-
sijalla 43 virkaikänsä perusteella. Ura-alueen C ylennyksiä                   käyntikuluista.
käsittelevä neuvoa-antavan komitea laati 38 nimen luettelon
virkamiehistä, joiden osalta ehdotettiin ylennystä palkkaluok-
kaan C4, ja tämä luettelo toimitettiin nimittävälle viranomaisel-        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
le, joka päätti noudattaa sitä. Kantajan nimeä luettelossa ei
ollut.
                                                                         Kantaja haki 23.9.1998 työkyvyttömyyseläkettä. Tämän hake-
                                                                         muksen johdosta tilintarkastustuomioistuimen hallinto esitti
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa                                          asian työkyvyttömyyslautakunnalle, joka totesi, että kantajan
                                                                         ei voida katsoa olevan pysyvästi täysin työkyvytön, minkä
–    henkilöstösääntöjen 25 artiklan rikkomiseen ja perustelu-           vuoksi hän ei voisi hoitaa tehtäviään. Tämän päätöksen nojalla
     velvollisuuden laiminlyöntiin,                                      tilintarkastustuomioistuimen nimittävä viranomainen hylkäsi
                                                                         kantajan työkyvyttömyyseläkehakemuksen.
–    henkilöstösääntöjen 45 artiklan rikkomiseen,
–    ylennysmenettelyn noudattamatta jättämiseen,                        Kanteensa tueksi kantaja esittää,
–    yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen ja                –    että hänen nykyisen terveydentilansa perusteella käy ilmi,
                                                                              että työkyvyttömyyslautakunnan ehdottama sairausloma
–    ilmeiseen arviointivirheeseen.                                           ei ole johtanut hänen terveydentilansa paranemiseen,
                                                                         –    että useiden erikoislääkäreiden antamista lääkärintodistuk-
                                                                              sista, joiden mukaan laitoshoidolla Mondorfissa ei ole ollut
                                                                              havaittavissa olevaa vaikutusta, käy ilmi, ettei ole syytä
                                                                              odottaa kantajan fyysisen kunnon merkittävää parantumis-
                                                                              ta ja että luiden, nivelten ja selkärangan kuntoa ajatellen
                                                                              kantajan olisi ehdottomasti päästävä työkyvyttömyyseläk-
                                                                              keelle sekä
Bjarne Christiansenin 7.7.1999 tilintarkastustuomiois-                   –    että työkyvyttömyyslautakunnan päätöstä on syytä harkita
                 tuinta vastaan nostama kanne                                 uudelleen ottaen huomioon uusi 10.5.1999 annettu
                                                                              lääkärintodistus, jossa todetaan, että hoito ei ole parantanut
                                                                              kantajan lihaskuntoa.
                          (Asia T-159/99)
                          (1999/C 281/37)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         Gunnar Svantessonin ym. 8.7.1999 Euroopan unionin
Bjarne Christiansen, kotipaikka Nittel (Saksa), on nostanut                              neuvostoa vastaan nostama kanne
7.7.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuimessa kanteen tilintarkastustuomioistuinta vastaan.                                        (Asia T-160/99)
Kantajan edustaja on asianajaja Alain Lorang, Luxemburg, ja
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Alain Lorang,
51 rue Albert 1er.                                                                                (1999/C 281/38)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
–    toteaa, että työkyvyttömyyslautakunnan 30.10.1999 te-
     kemän päätöksen jälkeen on ilmennyt uusia seikkoja,                 Gunnar Svantesson, Monica Hägg ja Lena Hellsten, kotipaikka
                                                                         Bryssel, ovat nostaneet Euroopan unionin neuvostoa vastaan
–    hyväksyy kanteen, jonka kantaja on nostanut tilintarkastus-         kanteen, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
     tuomioistuimen 7.4.1999 tekemästä päätöksestä ja hylkää             oikeusasteen tuomioistuimeen 8.7.1999. Kantajien edustajina
     tilintarkastustuomioistuimen nimittävän viranomaisen                on asianajaja Marc-Albert Lucas, Liège (Belgia), prosessiosoite
     26.11.1998 tekemästä päätöksestä tehdyn valituksen,                 Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange.
 ---pagebreak--- C 281/20                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        2.10.1999
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            Navigazione Libera del Golfon 8.7.1999 Euroopan yhteis-
                                                                                öjen komissiota vastaan nostama kanne
–   määrää esittämään tutkintatoimenpiteitä varten kaikki va-
    lintalautakunnan työskentelyä koskevat asiakirjat, mukaan
    lukien kokeet, sekä kuulee todistajina Fischer Holmia sekä                                     (Asia T-161/99)
    Merillaa ja Welanderia ja muita kilpailuun osallistuneita;
                                                                                (1999/C 281/39)
–   kumoaa kokonaisuudessaan kilpailua koskevat toimet;
–   kumoaa kilpailun LA/262 valintalautakunnan päätökset
    olla hyväksymättä kantajia suulliseen kokeeseen ja korjaa-                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
    matta heidän vapaaehtoisia kokeitaan;
                                                                         Navigazione Libera del Golfo on nostanut 8.7.1999 Euroopan
–   kumoaa 8.4.1999 tehdyn neuvoston päätöksen hylätä                    yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
    kantajien 8.12.1998 tekemä hallintovalitus;                          teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
                                                                         jina ovat asianajaja Salvatore Ravenna, Napoli, ja asianajaja
–   velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                 Emiliano Amato, Rooma, ja prosessiosoite Luxemburgissa on
                                                                         asianajotoimisto S. Ravenna, 2, corso S. Agata.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –    toteaa, että koska komissio ei ole tehnyt päätöstä siitä
Kantajat ovat ruotsin kansalaisia ja neuvostossa ura-alueella                 kantajan 20.2.1999 tekemästä ilmoituksesta, joka koski
LA 7 toimivia virkamiehiä. He ovat osallistuneet neuvoston                    Italian hallituksen CA.RE.MAR -nimiselle yritykselle (Napo-
sisäiseen kilpailuun LA/262, joka järjestettiin kolmen tarkasta-              li) myöntämiä tukia, se ei ole noudattanut sille 88 EY
jan / ruotsin kielen ylikielenkääntäjän (ura-alue LA 5) toimen                artiklassa (aiempi EY:n perustamissopimuksen 93 artikla)
täyttämiseksi. Kilpailun valintalautakunta ilmoitti 9.9.1998                  asetettua velvollisuutta;
päivätyllä kirjeellään kantajille päätöksestään olla hyväk-
symättä heitä suullisiin kokeisiin, koska he eivät olleet saaneet        –    velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan
kilpailuilmoituksessa mainittua vähintään 60 prosentin vähim-                 oikeudenkäyntikulut.
mäispistemäärää tarkastuskokeesta. Tehtyjä vapaaehtoisia ko-
keita ei siten tarkastettu.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantajat vetoavat kanteensa tueksi seuraaviin seikkoihin:
                                                                         Kantajana nyt esillä olevassa asiassa on yhtiö, joka harjoittaa
–   henkilöstösääntöjen liitteessä III olevan 3 artiklan rikkomi-        nopeilla aluksilla (kantosiipialukset ja katamaraanit) merilii-
    nen sekä hakijoiden objektiivisen ja yhdenvertaisen kohte-           kennettä Napolinlahden saarille. Se riitauttaa 20.12.1974
    lun periaatteiden loukkaaminen, koska yksikään valintalau-           annetulla lailla nro 684 käyttöön otetun valtiontukijärjes-
    takunnan jäsen ei hallinnut täydellisesti kohdekieltä eli            telmän siltä osin, kuin se koskee CA.RE.MAR:ia, joka on
    ruotsia ja koska valintalautakunnan jäsenet eivät hallinneet         Napolinlahdella toimivista yrityksistä ainoa, jolle tukea myön-
    täydellisesti lähtökieliä, erityisesti ranskaa ja englantia tai      nettiin.
    koska riittämätön määrä jäsenistä hallitsi näitä kieliä;
–   valintalautakunnan työskentelyyn sovellettavien sääntöjen            Kantajan mukaan kyseiset tuet ovat rajoitettuja siten, että niillä
    rikkominen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen louk-              pyritään korvaamaan julkiselle tuensaajayritykselle vuosittain
    kaaminen, koska kumpikaan kokeet arvioineesta ja arvos-              aiheutuvia toimintakuluja ja niillä on estetty kyseisen yrityksen
    telleesta tarkastaja ei hallinnut täydellisesti kaikkia              väistämättömältä näyttänyt konkurssi. Ne ovat toimintatukia,
    lähtökieliä;                                                         jotka ovat selvästi sekä vaikeuksissa olevien yritysten terveh-
                                                                         dyttämistä ja rakenteellista uudistamista koskevan komission
–   valintalautakunnan työskentelyyn sovellettavien sääntöjen            tiedonannon (1) että meriliikenteelle myönnettäviä valtiontukia
    rikkominen ja hakijoiden objektiivisen arvioinnin periaat-           koskevien yhteisön suuntaviivojen (2) vastaisia.
    teen loukkaaminen, koska tarkastajat, jotka olivat kantajien
    kollegoja, saattoivat saada selville nimettöminä tehtyjen            Kantaja toteaa tältä osin, että tuen määrä vuosina 1992-1997
    kokeiden tekijät;                                                    oli keskimäärin 40 miljardia Italian liiraa, kun taas lipunmyyn-
                                                                         nistä saadut tulot ovat hieman yli 50 prosenttia tukien
–   kilpailuilmoituksen säännösten rikkominen, koska lauta-              määrästä.
    kunta kehotti tarkastajia hyväksymään suulliseen kokee-
    seen vain rajallisen määrän hakijoita;
                                                                         Kantajana oleva yhtiö ilmoitti tuet 20.2.1999. Koska se
–   valintalautakunnan kokoonpanon sääntömääräisyyden                    piti asiaa kiirellisenä, se pyysi tässä ilmoituksessa vastaajaa
    puuttuminen.                                                         toimimaan EY:n perustamissopimuksen 175 artiklassa (josta
                                                                         muutettuna on tullut 232 EY artikla) määrätyn kahden kuukau-
                                                                         den pituisen määräajan kuluessa. Nyt esillä oleva kanne on
                                                                         nostettu, koska komissio ei tehnyt päätöstä tämän määräajan
                                                                         kuluessa.


title: Asia C-2/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.2.2008 (Finanzgericht Hamburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Willy Kempter KG v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Nautojen vienti — Vientituet — Lopullinen hallintopäätös — Yhteisöjen tuomioistuimen antaman tuomion tulkinta — Yhteisöjen tuomioistuimen kyseisen päätöksen jälkeen antaman ennakkoratkaisun vaikutus — Päätöksen uudelleen tutkiminen ja poistaminen — Ajalliset rajoitukset — Oikeusvarmuus — Yhteistyön periaate — EY 10 artikla)

text:
               29.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/3

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.2.2008 (Finanzgericht Hamburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Willy Kempter KG v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Asia C-2/06) (1)

   (Nautojen vienti - Vientituet - Lopullinen hallintopäätös - Yhteisöjen tuomioistuimen antaman tuomion tulkinta - Yhteisöjen tuomioistuimen kyseisen päätöksen jälkeen antaman ennakkoratkaisun vaikutus - Päätöksen uudelleen tutkiminen ja poistaminen - Ajalliset rajoitukset - Oikeusvarmuus - Yhteistyön periaate - EY 10 artikla)
   (2008/C 79/03)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Finanzgericht Hamburg
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Willy Kempter KG

      Vastaaja: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Finanzgericht Hamburg — EY:n perustamissopimuksen 10 artiklan tulkinta, sellaisena kuin kyseistä artiklaa on tulkittu yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-453/00, Kühne & Heintz, 13.1.2004 antamassa tuomiossa — Hallintoelin tutkii uudelleen ja korjaa lopulliseksi tulleen päätöksensä ottaakseen huomioon Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tällä välin antaman sovellettavan yhteisön oikeuden säännöksen tai määräyksen tulkinnan, vaikka se, jolle päätös on osoitettu, ei ole vedonnut tämän säännöksen tai määräyksen rikkomiseen alkuperäisessä kanteessaan, ja vaikka se on esittänyt uudelleen tutkimista koskevan vaatimuksensa vasta 21 kuukautta tämän tuomion antamisen jälkeen
   Tuomiolauselma

               1)

               Hallintoelimessä käytävässä menettelyssä, jonka tarkoituksena on asiaa viimeisenä oikeusasteena käsitelleen tuomioistuimen antaman tuomion perusteella lopulliseksi tulleen hallintopäätöksen uudelleen tutkiminen, kun tämä tuomio perustuu sen jälkeiseen yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön nähden yhteisön oikeuden virheelliseen tulkintaan, ei yhteisön oikeudessa edellytetä, että pääasian kantaja on vedonnut yhteisön oikeuteen valtion sisäisen oikeuden mukaisessa muutoksenhaussa, jonka tämä on käynnistänyt tuomioistuimessa kyseisen päätöksen johdosta.

               2)

               Yhteisön oikeudessa ei aseteta mitään ajallista rajoitusta lopulliseksi tulleen hallintopäätöksen uudelleen tutkimista koskevan pyynnön esittämiselle. Jäsenvaltioilla on kuitenkin edelleen vapaus yhdenmukaisesti yhteisön tehokkuus ja vastaavuusperiaatteiden kanssa vahvistaa kohtuulliset muutoksenhakua koskevat määräajat.

      (1)  EUVL C 60, 11.3.2006.


title: Euroopan yhteisöjen komission 12.5.1997 Portugalin tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-183/97)

text:
28.6.97             I FI 1                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 199/ 17
Belgian ja Luxemburgin talousliiton sekä Malesian väli             Neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1 956 / 8 8 ( 2 ),
seen merenkulkua koskevaan sopimukseen, joka on alle               sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston
kirjoitettu Kuala Lumpurissa 12.2.1985 , sisältyy lastien ja       asetuksella ( EY ) N:o 3067 / 95 ( 3 ) , rikkomi
kamista koskeva järjestely. Tämä sopimus, jonka Belgia on           nen :
tehnyt talousliiton puolesta Belgian ja Luxemburgin ta
lousliiton perustamissopimuksen 31 artiklan mukaisesti ja
joka on tullut voimaan 17.8.1987, on asetuksen 5 artik             riidanalaisessa säännöksessä rikotaan myös liitteessä ole
lassa tarkoitettu myöhempi sopimus, eikä se ole yhteenso           van 10 kohdan iv alakohtaa, jossa määrätään, että "toisen
veltuva tämän artiklan kanssa .                                     sopimuspuolen nimeämä NAFOn tarkastaja voi kyseisen
                                                                    aluksen sopimuspuolen suostumuksella nousta alukseen
                                                                    sen ollessa matkalla satamaan, jäädä alukseen sen sata
O EYVL N:o L 378 , 31.12.1986 , s . 1 .
                                                                    maan saapumiseen asti sekä olla läsnä alusta satamassa
                                                                    tarkastettaessa ". Kun neuvoston asetuksen ( ETY )
                                                                    N:o 1956/88 4 artiklassa komissio valtuutetaan antamaan
                                                                    soveltamissääntöjä menettelyssä , johon osallistuu hallinto
                                                                    komitea, siinä ei missään tapauksessa sallita komission an
                                                                    tavan kyseessä olevan asetuksen vastaisia säännöksiä .
Espanjan kuningaskunnan 12.5.1997 Euroopan yhteisöjen
             komissiota vastaan nostama kanne                       (') EYVL N:o L 77, 19.3.1997, s . 5 .
                                                                    ( 2 ) EYVL N:o L 175 , 6.7.1988 , s . 1 .
                        ( Asia C-l 79/97
                                                                    H EYVL N:o L 329, 30.12.1995 , s . 1
                          ( 97/C 199/32 )
Espanjan kuningaskunta on nostanut 12.5.1997 Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
komissiota vastaan . Kantajan asiamiehenä on Rosario Sil
va de Lapuerta, ja prosessiosoite Luxemburgissa on Espan                 Euroopan yhteisöjen komission 12.5.1997 Portugalin
                                                                                tasavaltaa vastaan nostama kanne
jan suurlähetystö, 4—6 boulevard E. Servais .
                                                                                ( Asia C-183 /97 )
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                                    ( 97/C 199/33 )
— kumoaa yksityiskohtaisista säännöistä Luoteis-Atlantin
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 12.5.1997 Eu
     kalastusjärjestön hyväksymän yhteisen kansainvälisen
     tarkastusohjelman soveltamisesta 16 päivänä syyskuu
                                                                    roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin ta
     ta 1988 annetun komission asetuksen ( ETY ) N:o 2868/
                                                                    savaltaa vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellisen yksi
     88 4 a artiklan 6 kohdan, sellaisena kuin se on muu
                                                                    kön virkamies Francisco de Sousa Fialho, ja prosessiosoite
                                                                    Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wag
     tettuna 18 päivänä maaliskuuta 1997 annetulla komis
                                                                    ner, Kirchberg.
     sion asetuksella ( EY ) N:o 494/97 ('), ja
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.              Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 — toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut
                                                                           EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen
                                                                           kohdan ja pohjaveden suojelemisesta tiettyjen vaaral
Kalastusta Lounais - Atlantilla koskevan yh                               listen aineiden aiheuttamalta pilaantumiselta 17 päivä
teisöjen ja Kanadan välisen sopimuksen liit                               nä joulukuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 80/
teessä I olevan II kappaleen 9 kohdan e ala                               68/ETY (') 21 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoittei
kohdan iv alakohdan rikkominen :                                           taan , koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin nou
                                                                           dattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnolli
                                                                           sia määräyksiä , erityisesti direktiivin 80/68/ETY 8 , 9,
tämän sopimuksen mukaan aluksen lippuvaltiona olevan                       10 , 11 ja 15 artiklassa määrättyjen velvollisuuksien
sopimuspuolen suostumusta edellytetään, jotta toisen sopi                 osalta,
muspuolen nimeämä NAFOn tarkastaja voi osallistua sa
tamassa tehtävään tarkastukseen . Lisäksi asetuksen sisäl
lön, siltä osin kuin siinä ei edellytetä lippuvaltiona olevan       — toteaa toissijaisesti, että Portugalin tasavalta ei ole
sopimuspuolen suostumuksen saamista , ja sen perustana                     noudattanut edellä mainittujen säännösten mukaisia
olevan sopimuksen välillä on selkeä ristiriita . Yhteisön si              velvoitteitaan, koska se ei ole ilmoittanut välittömästi
säisessä säännöksessä ei voida rikkoa sitä, mitä kansainvä                komissiolle tällaisista toimenpiteistä,
lisessä sopimuksessa on määrätty. Yhteisön puolesta tehty
jen kansainvälisten sopimusten etusija yhteisön johdettuun
oikeuteen nähden edellyttää, että viimeksi mainittuja tulki        — velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden
taan näiden sopimusten mukaisesti .                                        käyntikulut.
 ---pagebreak--- N:o C 199/ 18          1 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      28.6.97
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            Asian C-282/94 H poistaminen rekisteristä
                                                                                ( 97/C 199/35 )
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannessa
kohdassa ja 5 artiklan ensimmäisessä kohdassa velvoite
taan jäsenvaltiot toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet
                                                                      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 17.4.1997
niille osoitettujen direktiivien täytäntöönpanemiseksi en            antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on pois
nen säädetyn määräajan päättymistä ja ilmoittamaan tästä              tettu asia C-282/94, Ranskan tasavalta vastaan Euroopan yh
                                                                      teisöjen komissio .
välittömästi komissiolle . Kyseinen määräaika , josta oli
säädetty direktiivin 21 artiklassa, päättyi ilman että Portu
galin tasavalta oli antanut tarvittavia säännöksiä .                  (M EYVL N:o C 351 , 10.12.1994 .
(') EYVL N:o L 20 , 26.1.1980 , s . 43 .
                                                                               Asian C- 174/95 (') poistaminen rekisteristä
                                                                                ( 97/C 199/36 )
        Euroopan yhteisöjen komission 16.5.1997 Belgian
             kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 7.3.1997
                           ( Asia C-190/97 )                          antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
                             ( 97/C 199/34 )                          poistettu asia C-174/95 ( Pretura circondariale di Roma,
                                                                      sezione distaccata di Tivolin esittämä ennakkoratkaisu
                                                                      pyyntö ), rikosoikeudenkäynti Siro Matteita vastaan.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.5.1997 Eu
roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian ku                (') EYVL N:o C 208 , 12.8.1995 .
ningaskuntaa vastaan . Kantajan asiamiehenä on Götz zur
Hausen, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o Carlos
Gomez de la Cruz, Centre Wagner.
Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                               Asian C-l 75/95 (') poistaminen rekisteristä
                                                                                ( 97/C 199/37)
— toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut
       vaarallisten aineiden luokitusta ja merkintöjä koske
       vien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lä       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 7.3.1997
       hentämisestä annetun neuvoston direktiivin 67/548/             antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
       ETY (') mukauttamisesta tekniikan kehitykseen yhdek           poistettu asia C-175/95 ( Pretura circondariale di Roma,
       sännentoista ja kahdennenkymmenennen kerran 1 päi             sezione distaccata di Tivolin esittämä ennakkoratkaisu
       vänä syyskuuta 1993 annetun komission direktiivin              pyyntö ), rikosoikeudenkäynti Bruno Belliä vastaan .
       93/72/ETY (2 ) sekä komission direktiivin 93/101 /
       ETY ( 3 ) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole anta
                                                                      (') EYVL N:o C 208 , 12.8.1995 .
       nut kyseisten direktiivien noudattamisen edellyttämiä
       lakeja , asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ,
— velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu
       denkäyntikulut.
                                                                               Asian C-l 76/95 (') poistaminen rekisteristä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                           ( 97/C 199/38 )
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 7.3.1997
mat kuin asiassa C-l 86/97; säädetyt määräajat ovat päät             antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
tyneet 1.7.1994 ja 1.1.1995 .                                         poistettu asia C-l 76/95 ( Pretura circondariale di Roma ,
                                                                      sezione distaccata di Tivolin esittämä ennakkoratkaisu
(') EYVL N:o L 196 , 16.8.1967, s . 1 .                               pyyntö ), rikosoikeudenkäynti Armando Scroccaa vastaan .
( 2 ) EYVL N:o L 258 , 16.10.1993 , s . 29 .
( 3 ) EYVL N:o L 13 , 15.1.1994, s . 1 .                              (') EYVL N:o C 208 , 12.8.1995 .


title: Asia C-386/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 3.5.2007 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Color Drack GmbH v. Lexx International Vertriebs GmbH (Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano — Asetus (EY) N:o 44/2001 — Erityinen toimivalta — 5 artiklan 1 alakohdan b alakohdan ensimmäinen luetelmakohta — Kanteen perusteena olevan sopimusvelvoitteen täytäntöönpanopaikan tuomioistuin — Irtaimen tavaran kauppa — Tavarat toimitetaan yhden jäsenvaltion eri paikkakunnille)

text:
               23.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 140/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 3.5.2007 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Color Drack GmbH v. Lexx International Vertriebs GmbH
   (Asia C-386/05) (1)

   (Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano - Asetus (EY) N:o 44/2001 - Erityinen toimivalta - 5 artiklan 1 alakohdan b alakohdan ensimmäinen luetelmakohta - Kanteen perusteena olevan sopimusvelvoitteen täytäntöönpanopaikan tuomioistuin - Irtaimen tavaran kauppa - Tavarat toimitetaan yhden jäsenvaltion eri paikkakunnille)
   (2007/C 140/07)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Oberster Gerichtshof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Color Drack GmbH

      Vastaaja: Lexx International Vertriebs GmbH
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Oberster Gerichtshof — Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (EYVL 2001, L 12, s. 1) 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan tulkinta — Erityinen toimivalta — Paikka, johon tavarat on myyntisopimuksen mukaisesti toimitettu — Monta toimituspaikkaa
   Tuomiolauselma
   Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 5 artiklan 1 alakohdan b alakohdan ensimmäistä luetelmakohtaa on tulkittava siten, että kyseistä säännöstä voidaan soveltaa tilanteessa, jossa yhdessä jäsenvaltiossa on useita toimituspaikkoja. Tällaisessa tapauksessa toimivaltainen tutkimaan kaikki irtaimen tavaran kauppasopimukseen perustuvat kanteet on se tuomioistuin, jonka tuomiopiiriin kuuluvalla paikkakunnalla täytetään pääasiallinen toimitus, joka puolestaan on määritettävä taloudellisten arviointiperusteiden nojalla. Mikäli ei ole määrääviä tekijöitä sen paikkakunnan toteamiseksi, jolla pääasiallisen toimitus täytetään, kantaja voi nostaa vastaajaa vastaan kanteen valitsemansa toimituspaikan tuomioistuimessa.

      (1)  EUVL C 10, 14.1.2006.


title: Asia C-163/06 P: Valitus, jonka Suomen tasavalta on tehnyt  27.3.2006  yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen  9.1.2006  asiassa T-177/05, Suomen tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio, antamasta määräyksestä

text:
               1.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 154/6

         Valitus, jonka Suomen tasavalta on tehnyt 27.3.2006 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 9.1.2006 asiassa T-177/05, Suomen tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio, antamasta määräyksestä
   (Asia C-163/06 P)
   (2006/C 154/12)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Asianosaiset

      Valittaja: Suomen tasavalta (asiamies: E. Bygglin)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 9.1.2006 antama määräys asiassa T-177/05, Suomen tasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, on kumottava ja Suomen EY 230 artiklan nojalla nostama kanne on otettava tutkittavaksi sekä pääasia on palautettava yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi ja siellä on määrättävä, että komission on korvattava Suomelle myös valitusasian käsittelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Suomi katsoo, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on määräyksellään rikkonut yhteisön oikeutta yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 58 artiklassa tarkoitetulla tavalla.
   Suomi katsoo, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että komission riidanalaiset kirjeet eivät sisällä EY 230 artiklassa tarkoitettua valituskelpoista päätöstä.
   Suomen näkemyksen mukaan riidanalaiset komission kirjeet sisältävät EY 230 artiklassa tarkoitetun valituskelpoisen päätöksen.
   Komissio on riidanalaisella päätöksellään tosiasiassa evännyt Suomelta mahdollisuuden tehdä yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä tarkoitettu ehdollinen maksusuoritus.
   Riidanalaisella päätöksellä on siten EY 230 artiklan soveltamista koskevassa oikeuskäytännössä edellytetyllä tavalla Suomea sitovia oikeusvaikutuksia, jotka vaikuttavat Suomen etuihin ja muuttavat Suomen oikeusasemaa selvästi. Lisäksi riidanalainen päätös on aiheuttanut Suomelle oikeudenmenetyksen ja on siten selvästi Suomelle vastainen.


title: Asia C-348/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Milano (Italia) on esittänyt 22.6.2016 – Sacko Moussa v. Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione internazionale di Milano

text:
               19.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 343/28

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Milano (Italia) on esittänyt 22.6.2016 – Sacko Moussa v. Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione internazionale di Milano
   (Asia C-348/16)
   (2016/C 343/40)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Milano

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Sacko Moussa

      Vastaaja: Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione internazionale di Milano

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko direktiiviä 2013/32/EU (1) (erityisesti sen 12, 14, 31 ja 46 artiklaa) tulkittava siten, että siinä sallitaan Italiassa käytössä olevan (asetuksen 150/2011 19 §:n 9 momentti) kaltainen menettely, jossa turvapaikka-asiaa käsittelevä oikeusviranomainen voi hylätä turvapaikanhakijan muutoksenhaun – turvapaikkahakemuksista vastaavan hallintoviranomaisen hylättyä hänen hakemuksensa perusteellisen tutkimuksen ja puhuttelun jälkeen – suoraan, kuulematta hakijaa uudestaan, mikäli kanne on ilmeisen perusteeton ja hallintoviranomaisen kielteinen päätös niin ollen väistämätön?

      (1)  Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/32/EU (EUVL 2013, L 180, s. 60).


title: Asia C-90/06: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 22.11.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/25

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 22.11.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-90/06) (1)

   (2006/C 331/50)

      Oikeudenkäyntikieli: portugali

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 86, 8.4.2006.


title: Asia C-268/01: Verwaltungsgericht Weimarin 23.5.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Agrargenossenschaft Alkersleben e.G. vastaan Freistaat Thüringen

text:
29.9.2001               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 275/5
Hoge Raad der Nederlandenin 18.5.2001 tekemällään                             osoitetun väliaikaisen viitemäärän yhteydessä, joka on
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Pré-                       tuotettu yrityksen johtajan alaisuudessa ja hänen vuokraa-
servatrice Foncière T.I.A.R.D. Compagnie d’Assurances                         missaan, entiseen DDR:ään kuuluvalla alueella (Mecklen-
   vastaan Alankomaiden valtio (valtiovarainministeriö)                       burg-Vorpommern) sijaitsevissa tiloissa?
                         (Asia C-266/01)                                2.    Otetaanko tällä tavoin saatu maitomäärä huomioon
                                                                              sellaisen viitemäärän yhteydessä, joka on osoitettu tilat
                                                                              vuokralle antaneelle, itsekin osittain maidontuotantoa
                         (2001/C 275/08)                                      harjoittavalle maataloustuottajalle, ja luetaanko väliaikai-
                                                                              sesti myönnetty viitemäärä Freistaat Thüringenin hyväksi
Hoge Raad der Nederlanden on pyytänyt 18.5.2001 tekemäl-                      nyt tarkasteltavan kaltaisessa tilanteessa, jossa se yrityksen
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen                  osa, jolle viitemäärä on osoitettu, ja se yrityksen osa, jossa
kirjaamoon 5.7.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta                     maito on lypsetty, sijaitsevat eri osavaltioissa ja jossa,
ennakkoratkaisua asiassa Préservatrice Foncière T.I.A.R.D.                    toisin kuin yhteisöjen tuomioistuimen 15.1.1998 anta-
Compagnie d’Assurances vastaan Alankomaiden valtio (valtio-                   massa tuomiossa, maidon väliaikainen viitemäärä on
varainministeriö) seuraaviin kysymyksiin:                                     osoitettu oikeastaan pelkästään yrityksen hallinnolliselle
                                                                              kotipaikalle eli yrityksen sille osalle, jossa maitoa tuote-
1.    Onko Brysselin yleissopimuksen 1 artiklassa tarkoitettuna               taan ja toimitetaan vähemmän kuin 5 prosenttia viitemää-
      yksityisoikeudellisena asiana pidettävä valtion esittämää,              rästä (eläinkanta/maidontuotanto)?
      yksityisoikeudelliseen takaussopimukseen perustuvaa
      vaatimusta, kun takaussopimus on tehty sellaisen ehdon            3.    Ovatko edellä esitettyihin kysymyksiin annettavat vas-
      täyttämiseksi, jonka valtio on asettanut vuoden 1975                    taukset riippuvaisia siitä, sijaitseeko yritys, jossa maidon-
      TIR-yleissopimuksen 6 artiklan 1 kohdan perusteella eli                 tuotantoa harjoitetaan, entisen DDR:n sellaisella alueella,
      käyttäessään julkisoikeudellista valtaa?                                joka siirrettiin Saksan liittotasavallan osavaltioiden Ala-
                                                                              Saksin ja Mecklenburg-Vorpommernin välisellä sopimuk-
2.    Voidaanko valtion vireille saattamaa oikeusriitaa, joka                 sella Ala-Saksiin kuuluvaksi?
      koskee yksityisoikeudellista takaussopimusta, pitää Brys-
      selin yleissopimuksen 1 artiklassa tarkoitettuna tulliasiana
      sillä perusteella, että vastaaja voi vastineessaan vedota         (1) EYVL L 405, 31.12.1992, s. 1.
      seikkoihin, joiden perusteella tuomioistuimen on tutkitta-        (2) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 73.
      va tämän sopimuksen kohteena olevien tullivelkojen                (3) Kok. 1991, s. I-25.
      syntymistä ja sisältöä ja annettava niistä ratkaisu?
Verwaltungsgericht Weimarin 23.5.2001 tekemällään pää-                  Tribunale di L’Aquilan 20.6.2001 tekemällään päätöksellä
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Agrarge-                esittämä ennakkoratkaisupyyntö asioissa (C-269/01) Flora
nossenschaft Alkersleben e.G. vastaan Freistaat Thüringen               Panepuci vastaan Rina Iannarelli ja (C-270/01) Attilio
                                                                                Maria Cecchini vastaan Mario Basile
                         (Asia C-268/01)
                                                                                (Asiat C-269/01 ja C-270/01)
                         (2001/C 275/09)
                                                                                (2001/C 275/10)
Verwaltungsgericht Weimar on pyytänyt 23.5.2001 tekemäl-
lään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuo-             Tribunale di L’Aquila on pyytänyt 20.6.2001 tekemällään
mioistuimeen 6.7.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimel-              päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
ta ennakkoratkaisua asiassa Agrargenossenschaft Alkersleben             tuimeen 6.7.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta en-
e.G. vastaan Freistaat Thüringen seuraaviin ennakkoratkaisuky-          nakkoratkaisua asioissa Flora Panepucci vastaan Rina Iannarelli
symyksiin:                                                              ja Attilio Maria Cecchini vastaan Mario Basile seuraaviin
                                                                        kysymyksiin:
1.    Onko asetuksen N:o 3950/92 (1) (sellaisena kuin se
      on muutettuna asetuksella N:o 1256/99 (2)) 9 artiklan             1)    Rajoittaako ehdottomien vähimmäispalkkioiden vahvis-
      c alakohtaa tai jotain muuta maidon takuumääriä koske-                  taminen vapaata kilpailua, kun sillä estetään se, että
      vaa säännöstä, tulkittava yhteisöjen tuomioistuimen asias-              asianajajat määrittävät vapaasti palkkionsa siten kuin EY
      sa C-341/89, Ballmann vastaan Hauptzollamt Osnabrück                    81 artiklan 1 kohdan a alakohta edellyttää, ja kun
      ym. (3), 15.1.1991 antaman tuomion valossa siten, että                  se johtaa myös kansallisten markkinoiden eristämiseen,
      myös sellainen maitomäärä otetaan huomioon yritykselle                  mikä on perustamissopimuksen taloudellista yhdentymis-
      entiseen kuuluvalla alueella (tässä Freistaat Thüringen)                tä koskevan tavoitteen vastaista?


title: Asia C-484/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 3.6.2010 (Tribunal Supremon (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid v. Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc) (Direktiivi 93/13/ETY — Kuluttajasopimukset — Sopimuksen pääkohteen määrittelyä koskevat sopimusehdot — Niiden kohtuuttomuuteen kohdistuva tuomioistuinvalvonta — Soveltamisalan ulkopuolelle jääminen — Kansalliset tiukemmat säännökset kuluttajansuojan korkeamman tason varmistamiseksi)

text:
               31.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 3.6.2010 (Tribunal Supremon (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid v. Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc)
   (Asia C-484/08) (1)

   (Direktiivi 93/13/ETY - Kuluttajasopimukset - Sopimuksen pääkohteen määrittelyä koskevat sopimusehdot - Niiden kohtuuttomuuteen kohdistuva tuomioistuinvalvonta - Soveltamisalan ulkopuolelle jääminen - Kansalliset tiukemmat säännökset kuluttajansuojan korkeamman tason varmistamiseksi)
   2010/C 209/07
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Supremo

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid

      Vastaaja: Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisukysymys — Tribunal Supremo — EY 2 artiklan, EY 3 artiklan 1 kohdan g alakohdan ja EY 4 artiklan 1 kohdan ja kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun direktiivin 93/13/ETY (EYVL L 1995, s. 29) 8 artiklan tulkinta — Tiukemmat kansalliset säännökset korkeamman kuluttajansuojan tason turvaamiseksi — Sopimuksen pääkohdetta tai tavaroiden ja palvelujen hinta-laatusuhdetta koskevien ehtojen arviointi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 4 artiklan 2 kohtaa ja 8 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jolla sallitaan sellaisten sopimusehtojen kohtuuttomuuden tuomioistuinvalvonta, jotka koskevat sopimuksen pääkohteen määrittelyä tai hinnan tai korvauksen asianmukaisuutta suhteessa vastineena toimitettaviin palveluihin ja tavaroihin, vaikka nämä sopimusehdot on laadittu selkeästi ja ymmärrettävästi.

               2)

               Direktiivin 93/13 4 artiklan 2 kohdan ja 8 artiklan sellainen tulkinta, jonka mukaan jäsenvaltiot voivat antaa kansallista lainsäädäntöä, jolla sallitaan sellaisten sopimusehtojen kohtuuttomuuden tuomioistuinvalvonta, jotka koskevat sopimuksen pääkohteen määrittelyä tai hinnan tai korvauksen asianmukaisuutta suhteessa vastineena toimitettaviin palveluihin ja tavaroihin, vaikka nämä sopimusehdot on laadittu selkeästi ja ymmärrettävästi, ei ole EY 2 artiklan, EY 3 artiklan 1 kohdan g alakohdan ja EY 4 artiklan 1 kohdan vastainen.

      (1)  EUVL C 19, 24.1.2009.


title: Asia T-10/02: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 6.6.2006 — Girardot v. komissio (Yhteisöjen henkilöstö — Väliaikainen toimihenkilö — Hakemuksen lainvastainen hylkääminen — Kumoaminen — Ennen lainvastaisuutta vallinneen tilanteen voimaanpalauttaminen — Kohtuullinen rahallinen korvaus — Avoimeen toimeen pääsyä koskevan mahdollisuuden menettäminen — Arviointi oikeuden ja kohtuuden mukaan)

text:
               12.8.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/16

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 6.6.2006 — Girardot v. komissio
   (Asia T-10/02) (1)

   (Yhteisöjen henkilöstö - Väliaikainen toimihenkilö - Hakemuksen lainvastainen hylkääminen - Kumoaminen - Ennen lainvastaisuutta vallinneen tilanteen voimaanpalauttaminen - Kohtuullinen rahallinen korvaus - Avoimeen toimeen pääsyä koskevan mahdollisuuden menettäminen - Arviointi oikeuden ja kohtuuden mukaan)
   (2006/C 190/27)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Marie-Claude Girardot (L'Haÿ-les-Roses, Ranska) (edustajat: asianajajat N. Lhoëst ja É. Schietere de Lophem)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aiemmin F. Clotuche-Duvieusart, L. Lozano Palacios ja H. Tserepa-Lacombe, sittemmin F. Clotuche-Duvieusart ja H. Tserepa-Lacombe)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Sen kohtuullisen rahallisen korvauksen määrän vahvistaminen, joka komission on maksettava Girardot'lle asiassa T-10/02, Girardot v. komissio, 31.3.2004 annetun tuomion (Kok. H. 2004, s. I-A-109 ja II-483) mukaisesti
   Tuomiolauselma

               1)

               Sen kohtuullisen rahallisen korvauksen määräksi, joka komission on maksettava Girardot'lle asiassa T 10/02, Girardot v. komissio, 31.3.2004 annetun tuomion mukaisesti, vahvistetaan 92 785 euroa, 6.9.2004 alkaen Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaation korkokannan kahdella pisteellä korotettuna perusteella laskettavine viivästyskorkoineen.

               2)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 68, 16.3.2002.


title: Asia T-202/04: Madaus Aktiengesellschaftin 27.5.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne

text:
               7.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 201/22

         Madaus Aktiengesellschaftin 27.5.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne
   (Asia T-202/04)
   (2004/C 201/45)
   Oikeudenkäyntikieli määritetään työjärjestyksen 131 artiklan 2 kohdan nojalla kannekirjelmän kieli: englanti
   Madaus Aktiengesellschaf, kotipaikka Köln (Saksa), on nostanut 27.5.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja I. Valdelomar Serrano.
   Muuna osapuolena valituslautakunnassa oli Optima Health Limited.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               toteaa, että SMHV on tehnyt oikeudellisen virheen antaessaan riidanalaisen päätöksen

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Optima Healthcare Ltd, nimenmuutoksen jälkeen The Optimal Health Ltd.

               Haettu yhteisön tavaramerkki:

               Sanamerkki ”ECHINAID” luokkaan 5 (vitamiinit, ravintolisät, yrttivalmisteet, lääke- ja farmaseuttiset valmisteet) kuuluville tavaroille, (yhteisön tavaramerkkihakemus N:o 1666239)

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Madaus AG

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Sanamerkin ”ECHINACIN” rekisteröinti kansainväliseksi tavaramerkiksi luokkaan 5 (kemialliset farmaseuttiset valmisteet) kuuluville tavaroille

               Väiteosaston päätös:

               Väitteen hylkääminen

               Valituslautakunnan päätös:

               Madausin tekemän valituksen hylkääminen

               Kanneperusteet:

               Kantaja väittää, että valituslautakunta teki virheen soveltaessaan käsitteitä merkityksellinen alue ja merkityksellinen kohdeyleisö. Kantaja väittää myös, että etuliite Echina ei ole kuvaileva ja että on olemassa merkkien sekaannusvaara.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 8 päivänä heinäkuuta 2004, yhdistetyissä asioissa T-67/00, T-68/00, T-71/00 ja T-78/00 JFE Engineering Corp. ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt — Saumattomien teräsputkien markkinat — EFTA — Komission toimivalta — Kilpailusääntöjen rikkominen — Sakot)

text:
               25.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/13

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   8 päivänä heinäkuuta 2004,
   yhdistetyissä asioissa T-67/00, T-68/00, T-71/00 ja T-78/00 JFE Engineering Corp. ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Saumattomien teräsputkien markkinat - EFTA - Komission toimivalta - Kilpailusääntöjen rikkominen - Sakot)
   (2004/C 239/27)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Yhdistetyissä asioissa T-67/00, T-68/00, T-71/00 ja T-78/00, JFE Engineering Corp., aiemmin NKK Corp., kotipaikka Tokio (Japani), edustajinaan aluksi solicitor M. Smith ja solicitor C. Maguire ja sittemmin asianajaja A. Vandencasteele, asianajaja V. Dehin ja solicitor A.-L. Marmagioli, prosessiosoite Luxemburgissa, Nippon Steel Corp., kotipaikka Tokio, edustajinaan asianajaja J.-F. Bellis ja asianajaja K. Van Hove, prosessiosoite Luxemburgissa, JFE Steel Corp., aiemmin Kawasaki Steel Corp., kotipaikka Tokio, edustajanaan asianajaja A. Vandencasteele, prosessiosoite Luxemburgissa, Sumitomo Metal Industries Ltd, kotipaikka Tokio, edustajinaan C. Vajda, QC, solicitor G. Sproul ja solicitor F. Weitzman, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään M. Erhart ja A. Whelan, avustajanaan barrister N. Khan, prosessiosoite Luxemburgissa), jota tukee EFTA:n valvontaviranomainen (asiamiehinään D. Sif Tynes ja P. Bjørgan), joissa kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamisesta (Asia IV/E-1/35.860-B saumattomat teräsputket) 8 päivänä joulukuuta 1999 tehdyn komission päätöksen 2003/382/EY (EYVL 2003, L 140, s. 1) tai toissijaisesti alentamaan kantajille määrättyjen sakkojen määrää, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja N. J. Forwood sekä tuomarit J. Pirrung ja A. W. H. Meij; kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers, on 8.7.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamisesta (Asia IV/E 1/35.860-B – Saumattomat teräsputket) 8 päivänä joulukuuta 1999 tehdyn komission päätöksen 2003/382/EY 1 artiklan 2 kohta kumotaan siltä osin kuin siinä todetaan yhdistettyjen asioiden T-67/00, T-68/00, T 71/00 ja T-78/00 neljän kantajan osallistuneen tässä artiklassa todettuun kilpailusääntöjen rikkomiseen ennen 1.1.1991 ja 30.6.1994 jälkeen.

               2)

               Päätöksen 2003/382 4 artiklassa kullekin neljälle kantajalle määrätyn sakon määräksi vahvistetaan 10 935 000 euroa.

               3)

               Nämä neljä kannetta hylätään muilta osin.

               4)

               Kukin neljästä kantajasta ja komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               5)

               EFTA:n valvontaviranomainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 149, 27.5.2000.