title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 14 päivänä lokakuuta 1999 asiassa C-104/97 P: Atlanta AG vastaan Euroopan yhteisö, edustajinaan 1) Euroopan unionin neuvosto, 2) Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku – Vahingonkorvauskanne – Yhteinen markkinajärjestely – Banaanit – Tuontĳärjestelmä)

text:
C 20/4                   FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       22.1.2000
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                               2. Atlanta AG:n vahingonkorvausvaatimus hylätään.
                             (viides jaosto)                             3. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen edellä mainitussa
                                                                              asiassa Atlanta ym. vastaan Euroopan yhteisö antaman tuomion
                                                                              tuomiolauselman 2 ja 3 kohta vahvistetaan.
                    14 päivänä lokakuuta 1999
                                                                         4. Atlanta AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut tässä
asiassa C-104/97 P: Atlanta AG vastaan Euroopan yhteisö,                      oikeusasteessa.
edustajinaan 1) Euroopan unionin neuvosto, 2) Euroopan
                       yhteisöjen komissio (1)                           5. Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan tässä
                                                                              oikeusasteessa.
(Muutoksenhaku – Vahingonkorvauskanne – Yhteinen
      markkinajärjestely – Banaanit – Tuontijärjestelmä)
                                                                         (1) EYVL C 142, 10.5.1997.
                            (2000/C 20/06)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                (kuudes jaosto)
Asiassa C-104/97 P, Atlanta AG, Saksan oikeuden mukaan
perustettu yhtiö, kotipaikka Bremen (Saksa), edustajinaan
asianajajat E. A. Undritz ja G. Schohe, Hampuri, prosessiosoite                              14 päivänä lokakuuta 1999
Luxemburgissa asianajotoimisto M. Baden, 34 B rue Philippe II,
jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu neljäs              asiassa C-229/98 (Cour d’appel de Bruxelles’n esittämä
jaosto) asiassa T-521/93, Atlanta ym. vastaan Euroopan yh-               ennakkoratkaisupyyntö), Georges Vander Zwalmen ja
teisö, 11.12.1996 antaman tuomion (Kok. 1996, s. II-1707)                          Élisabeth Massart vastaan Belgian valtio (1)
kumoamista, vastapuolina ja muina asianosaisina: Euroopan
yhteisö, edustajinaan 1) Euroopan unionin neuvosto (asiamie-             (Euroopan yhteisöjen virkamiehet ja muuhun henkilöstöön
henään J. Huber), 2) Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-              kuuluvat – Luonnollisten henkilöiden tulovero – Yhteisöjen
henään K-D. Borchardt), Atlanta Handelsgesellschaft Harder                                  virkamiehen puolison verotus)
& Co. GmbH, Saksan oikeuden mukaan perustettu yhtiö,
kotipaikka Bremen, Afrikanische Frucht-Compagnie GmbH,
Saksan oikeuden mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka Hampu-                                          (2000/C 20/07)
ri (Saksa), Cobana Bananeneinkaufsgesellschaft mbh & Co.
KG, Saksan oikeuden mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka
Hampuri, Edeka Fruchtkontor GmbH, Saksan oikeuden mu-                                         (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
kaan perustettu yhtiö, kotipaikka Hampuri, Internationale
Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co., Saksan oikeuden
mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka Hampuri, Pacific Frucht-
import GmbH, Saksan oikeuden mukaan perustettu yhtiö,                    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
kotipaikka Hampuri, Ranskan tasavalta asiamiehinään K. Ris-                              tuomioistuimen oikeustapauskoelmassa)
pal-Bellanger ja G. Mignot) ja Ison-Britannian ja Pohjois-
Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, yhteisöjen tuomioistuin               Asiassa C-229/98, jonka Cour d’appel de Bruxelles (Belgia) on
(viides jaosto), toimien kokoonpanossa: ensimmäisen jaoston              saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on
puheenjohtaja L. Sevón, joka hoitaa viidennen jaoston puheen-           tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-
johtajan tehtäviä sekä tuomarit J. C. Moitinho de Almeida                teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-
(esittelevä tuomari), C. Gulmann, J.-P. Puissochet ja M. Wathe-          reillä olevassa asiassa Georges Vander Zwalmen ja Élisabeth
let, julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: johtava hallintovirkamies      Massart vastaan Belgian valtio, ennakkoratkaisun Euroopan
H. A. Rühl, on antanut 14.10.1999 tuomion, jonka tuomiolau-              yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista 8 päivänä huhtikuuta
selma on seuraava:                                                       1965 tehdyn pöytäkirjan 13 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen
                                                                         tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa; kuu-
1. Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa            dennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä hoitava toisen jaoston
     T-521/93, Atlanta ym. vastaan Euroopan yhteisö, 11.12.1996          puheenjohtaja R. Schintgen, sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn
     antama tuomio kumotaan, siltä osin kuin ensimmäisen oikeusas-       (esittelevä tuomari) ja G. Hirsch, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo
     teen tuomioistuin hylkäsi Atlanta AG:n vahingonkorvausvaati-        Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirkamies D. Louterman-
     muksen vastaamatta väitteeseen, joka koski lainsäädäntövallan       Hubeau, on antanut 14.10.1999 tuomion, jonka tuomiolausel-
     lainvastaista delegointia komissiolle.                              ma on seuraava:


title: Asia T-327/16: Kanne 24.6.2016 – Aldi Einkauf v. EUIPO – Fratelli Polli (ANTICO CASALE)

text:
               8.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/33

         Kanne 24.6.2016 – Aldi Einkauf v. EUIPO – Fratelli Polli (ANTICO CASALE)
   (Asia T-327/16)
   (2016/C 287/40)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Saksa) (edustajat: asianajajat N. Lützenrath, C. Fürsen ja N. Bertram)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Fratelli Polli, SpA (Milano, Italia)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen malli: EU-sanamerkki ”ANTICO CASALE” – EU-tavaramerkki nro 10 531 432

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 13.4.2016 asiassa R 1337/2015-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan g alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-105/02: Euroopan yhteisöjen komission 21.3.2002 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
1.6.2002                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 131/5
ta ja tämän velasta, maksuvelvolliselle olisi pitänyt asetuksen           2.    Vaikka komissio ei ole tutkinut kaikkia kyseessä olevia
N:o 1552/89 2 artiklan 1 kohdan mukainen ilmoitus. Jos                          tulliasiakirjoja Saksan tullipaikoissa luovuttamatta jätetty-
jäsenvaltio ei noudata määräajassa maksujen perimistä ja                        jen TIR-asiakirjojen osalta vuodesta 1994 BMF:n muutta-
omien varojen toteamista koskevia velvollisuuksiaan, tämä                       miseen vuonna 1996 saakka (hyväksytty 11.9.1996,
saattaa johtaa vastaavien varojen eteenpäin siirtämisen viiväs-                 II B 1 – Z 0912 – 31/96), se ei ole toteuttanut vastaavaa
tymiseen sen mukaan, kuinka merkittävällä tavalla määräaika                     menettelyä (B-kirjanpidon noudattaminen A-kirjanpidon
on ylitetty.                                                                    sijaan).
Saksan viranomaiset eivät ole noudattaneet kyseisten 49 ja                3.    Saksan liittotasavalta on edellä 1 ja 2 kohdassa mainittu-
379 artiklan mukaisia määräaikoja ja ne ovat näin ollen                         jen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisten
viivästyneet omien varojen toteamisessa. Tilanteeseen, jossa                    vuoksi suorittamaan komissiolle siirtämättä jääneet omat
omien varojen viivästynyt toteaminen johtaa ongelmiin niiden                    varat.
edelleen siirtämisessä, sovelletaan asetuksen N:o 1552/89
11 artiklaa. Sen mukaan jäsenvaltiot ovat velvollisia maksa-              4.    Saksan liittotasavalta on velvollinen jo siirtämiensä sum-
maan korkoa viivästymisen syystä riippumatta.                                   mien osalta ilmoittamaan saatavan erääntymispäivän,
                                                                                perityn summan ja tapauksen mukaan siirtopäivämäärän.
                                                                          5.    Saksan liittotasavalta on velvollinen osoittamaan yhteisön
( 1) EYVL L 132, 16.5.1992.                                                     talousarvioon suoritusten myöhästymisestä aiheutuvat
( 2) EYVL L 253, 11.10.1993, s. 1.                                              viivästyskorot asetuksen N:o 1552/89 11 artiklan mu-
( 3) EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1.                                              kaan 31.5.2000 saakka ja asetuksen N:o 1150/2000
( 4) EYVL L 155, 7.6.1989, s. 1.                                                11 artiklan mukaan 31.5.2000 alkaen.
( 5) EYVL L 130, 31.5.2000, s. 1.
                                                                          6.    Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
                                                                                käyntikulut.
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Euroopan yhteisöjen komission 21.3.2002 Saksan liittota-                  Komissio väittää, että asetuksen N:o 1552/89 6 artiklan
                 savaltaa vastaan nostama kanne                           mukaan omien varojen ottamista A-kirjanpitoon voidaan
                                                                          vaatia vain siihen saakka, että kyseinen jäsenvaltio on saanut
                          (Asia C-105/02)                                 käteissuoritusta vastaavan vakuuden. Tämä ei kuitenkaan
                                                                          tarkoita, että vakuuden olisi oltava välittömästi realisoitavissa.
                          (2002/C 131/10)
                                                                          Saksan viranomaiset kiistävät täysin ylimalkaisella tavalla ja
                                                                          siis ilman asianmukaisia perusteita sen, että kustakin TIR-
                                                                          asiakirjasta peritty 60 024 ecun vakuus, joka on suorittu
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.3.2002 Euroo-
                                                                          samalla tavoin sekä kansallisiin että yhteisön varoihin, on
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-
                                                                          riittävä korkeaveroisten tavaroiden osalta, jotta katetaan suurin
taa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön
                                                                          osa saatavista. Yhtä vähän viranomaiset kiistävät sen seikan
virkamies Günter Wilms, prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                          – jota ne tosin eivät voikaan kiistää – että kyseessä olevat
c/o komission oikeudellisen yksikön virkamies Luis Escobar
                                                                          vakuudet riittävät kaikissa tapauksissa vähintään osittain katta-
Guerrero, Centre Wagner C 254, Kirchberg.
                                                                          maan saatavat. Niiden olisi näin ollen pitänyt noudattaa
                                                                          A-kirjanpitoa ainakin siltä osin kuin jälleenvakuuttajan vetäy-
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-            tymisen vuoksi muunlainen toiminta ei olisi ollut mahdollinen,
tuin toteaa, että                                                         sillä kuten Saksan viranomaiset toteavat, riskin eliminointi on
                                                                          tällaisessa tilanteessa vain periaatteellinen. Koska ratkaisevana
                                                                          on kuitenkin pidettävä ajankohtaa, jona TIR-menettely alkaa
Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut yhteisöjen omia varoja          ja vakuus suoritetaan, ennen vuotta 1995 tapahtuneet suori-
koskevan 29 päivänä toukokuuta 1989 annetun neuvoston                     tukset olisi pitänyt joka tapauksessa ottaa A-kirjanpitoon ja
asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 (1), joka on 31.5.2000               suorittaa eteenpäin.
alkaen korvattu asetuksella (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (2),
mukaisia velvollisuuksiaan seuraavista syistä:
                                                                          Jos katsottaisiin Saksan hallituksen olevan oikeassa, kun se
1.     Se ei ole toimittanut komissiolle asianmukaisella tavalla          väittää, että saatavat olivat vakuudettomia jälleenvakuuttajan
       tiettyjä saateasiakirjoja (TIR-asiakirjat), minkä seuraukse-       vetäytymisen vuoksi jo vuodesta 1995 alkaen, tällöin Saksan
       na niitä koskevia yhteisön omia varoja ei ole vastaavasti          viranomaisten ei olisi pitänyt hyväksyä TIR-menettelyä va-
       viety kirjanpitoon eikä siirretty komissiolle määräajassa.         kuuksien puutumisen vuoksi. Jos TIR-menettely kuitenkin on
 ---pagebreak--- C 131/6                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          1.6.2002
hyväksytty ilman vakuuksia ja saatavat on tästä syystä otettu           Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
B-kirjanpitoon, Saksan viranomaisten on myös kannettava itse
riski näiden saatavien toteutumatta jäämisestä. On lähdettävä           1.    toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut
ainakin yhdestä osittaisesta vakuudesta. Saksan liittotasavalta               henkilöiden terveyden suojelemisesta ionisoivan säteilyn
on AIST-organisaation osalta ainoastaan ennalta kieltäytynyt                  aiheuttamilta vaaroilta lääketieteellisen säteilyaltistuksen
esitettyjen vaatimusten toteuttamisesta, jotta tämä takaisi myö-              yhteydessä ja direktiivin 84/66/Euratom kumoamisesta
hemmin riittävän määrän ja peruuttaisi jälleenvakuuttajaan                    30 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston direktii-
kohdistuvat vaatimuksensa. Näin ollen vuotta 1995 koskevat                    vin 97/43/Euratom (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
saatavat olivat vakuutettuja ja ne olisi pitänyt ottaa ainakin                ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttä-
osittain A-kirjanpitoon ja suorittaa eteenpäin, ainakin siltä osin            miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja koska
kuin niitä oli vaadittu määräajassa.                                          se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle,
                                                                        2.    velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeuden-
Siltä osin kuin Saksan viranomaiset väittävät, että kyse olisi                käyntikulut.
ollut yhteisön etujen mukaisesta toiminnasta, jolla pyrittiin
välttämään TIR-järjestelmän hajoaminen, ne eivät ole tähän
mennessä esittäneet asiasta mitään aineellisia todisteita. Jos
tällainen vakava kriisi kuitenkin oli käsillä, on käsittämätöntä,       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
etteivät Saksan viranomaiset ottaneet yhteisön edun mukaisesti
mukaan menettelyyn komissiota ja muita jäsenvaltioita, ennen
kuin se teki oman ratkaisunsa pyrkiä ennalta estämään saata-            Euratomin perustamissopimuksen 161 artiklan kolmannen
vien toteutumatta jääminen. Saksan viranomaisten yksipuoli-             kohdan mukaisesta direktiivien velvoittavasta luonteesta ja
nen menettely on myös EY:n perustamissopimuksen 10 artik-               Euratomin perustamissopimuksen 192 artiklan ensimmäisestä
lassa tarkoitetun yhteistyövelvoitteen vastainen, samoin kuin           kohdasta johtuu, että jäsenvaltiot, joille direktiivit on osoitettu,
se, että Saksan viranomaiset vasta vastauksessaan kirjeeseen,           ovat velvollisia saattamaan direktiivien säännökset osaksi
jossa komissio asetti määrärajan useita kertoja esittämänsä             kansallista oikeusjärjestystä siten, että niillä on niiden täytän-
vaatimuksen täyttämiselle, suostuivat ilmoittamaan yksityis-            töönpanolle asetetun määräajan päättyessä täysi oikeusvoima.
kohdat, jotka koskivat Saksan liittotasavallan sopimusta AIST:n
kanssa ja muita sopimuksia muiden takaajien kanssa.
                                                                        Jäsenvaltioiden piti direktiivin 14 artiklan mukaan panna
                                                                        direktiivi täytäntöön ennen 13.5.2000. Vaikka Saksan liittota-
                                                                        savalta onkin saattanut direktiivin suurimmaksi osaksi voi-
                                                                        maan 20.7.2001 annetulla säteilysuoja-asetuksella, puuttuvat
                                                                        vielä välttämättömät säännökset röntgenlaitteiden käytöstä.
(1) EYVL L 155, 7.6.1989, s. 1.
(2) EYVL L 130, 31.5.2000, s. 1.
                                                                        (1) EYVL L 180, 9.7.1997, s. 22.
Euroopan yhteisöjen komission 22.3.2002 Saksan liittota-                Euroopan yhteisöjen komission 22.3.2002 Saksan liittota-
                savaltaa vastaan nostama kanne                                           savaltaa vastaan nostama kanne
                        (Asia C-106/02)                                                           (Asia C-108/02)
                        (2002/C 131/11)                                                           (2002/C 131/12)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.3.2002 Euroo-               Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.3.2002 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-
taa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Euroopan yhteisöjen                taa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Euroopan yhteisöjen
komission oikeudellinen neuvonantaja Götz zur Hausen, ja                komission oikeudellinen neuvonantaja Götz zur Hausen, ja
prosesesiosoite Luxemburgissa on c/o Euroopan yhteisöjen                prosesesiosoite Luxemburgissa on c/o Euroopan yhteisöjen
komission oikeudellisen yksikön virkamies Luis Escobar Guer-            komission oikeudellisen yksikön virkamies Luis Escobar Guer-
rero, Centre Wagner, C 254, Kirchberg.                                  rero, Centre Wagner, C 254, Kirchberg.


title: Asia T-353/14: Kanne 23.5.2014 – Italia v. komissio

text:
               7.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/43

         Kanne 23.5.2014 – Italia v. komissio
   (Asia T-353/14)
   2014/C 212/55
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamiehet: avvocato dello Stato P. Gentili ja G. Palmieri)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä nro C 74 A 13.3.2014 julkaistun ilmoituksen avoimesta kilpailusta EPSO/AD/276/14 – hallintovirkamiehet (AD5) –, joka järjestetään 137 virkaa koskevan varallaololuettelon laatimiseksi hallintovirkamiesten (AD5) avoimina olevien virkojen täyttämiseksi

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat, joihin on vedottu asiassa T-275/13, Italia vastaan komissio (EUVL 2014, C 74, s. 4).


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 10 päivänä kesäkuuta 2004, asiassa T-315/02, Svend Klitgaard vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Välityslauseke — PLAN-ohjelman D-osan puitteissa tehty sopimus — Matkakulut — Perintäkulut — Maksun viivästyminen)

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/38

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   10 päivänä kesäkuuta 2004,
   asiassa T-315/02, Svend Klitgaard vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Välityslauseke - PLAN-ohjelman D-osan puitteissa tehty sopimus - Matkakulut - Perintäkulut - Maksun viivästyminen)
   (2004/C 228/86)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska
   Asiassa T-315/02, Svend Klitgaard, kotipaikka Skørping (Tanska), edustajanaan asianajaja S. Koll Espensen, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään H. Støvlbæk ja C. Giolito, avustajanaan asianajaja P. Heidmann, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa kantaja on nostanut EY 238 artiklan nojalla kanteen, jossa hän vaatii vastaajaa korvaamaan 19 867,40 euroa, joihin on lisättävä viivästyskorko ja joiden kantaja väittää hänelle aiheutuneen Plant Life Assessment Network (PLAN) –ohjelman D-osaan kuuluvan sopimuksen nro 32.0166 täytäntöönpanon yhteydessä, sekä perintäkulut, joihin on myös lisättävä viivästyskorko yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit R. García-Valdecasas ja J. D. Cooke, kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen, on 10.6.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja hänet velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 323, 21.12.2002.


title: Asia C-429/10 P: Valitus, jonka X Technology Swiss GmbH on tehnyt 2.9.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-547/08, X Technology Swiss GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 15.6.2010 antamasta tuomiosta

text:
               6.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/13

         Valitus, jonka X Technology Swiss GmbH on tehnyt 2.9.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-547/08, X Technology Swiss GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 15.6.2010 antamasta tuomiosta
   (Asia C-429/10 P)
   ()
   2010/C 301/20
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: X Technology Swiss GmbH (edustajat: Rechtsanwalt A. Herbertz ja Rechtsanwalt R. Jung)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

               1.

               Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-547/08 15.6.2010 antama tuomio ja sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljännen valituslautakunnan asiassa R 846/2008-4 6.10.2008 tekemä päätös on kumottava

               2.

               valituksen vastapuoli on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kyseessä oleva valitus on tehty unionin yleisen tuomioistuimen tuomiosta, jolla hylättiin valittajan kumoamiskanne sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljännen valituslautakunnan 6.10.2008 tekemästä päätöksestä, jolla hylättiin valittajan hakemus nilkkasukan kärjen oranssista väristä koostuvan sijaintimerkin rekisteröimiseksi.
   Valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut oikeudenvastaisesti ja epäasianmukaisesti yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädettyä erottamiskyvyttömiä tavaramerkkejä koskevaa ehdotonta hylkäysperustetta. Se on asettanut riidanalaisessa tuomiossa oikeudenvastaisesti tiukempia edellytyksiä erottamiskyvylle.
   Erottamiskyvyn arvioinnissa ei oteta huomioon vain tavaramerkin yksittäisiä tunnuspiirteitä, vaan erityisesti myös tavaramerkin kokonaisvaikutelma sen kattamaan tavaraan nähden. Tämä tarkoittaa, että haetun tavaramerkin erottamiskykyä on arvioitava yhtäältä sen eri osien kuten muodon, sijainnin tai värin perusteella, mutta toisaalta myös — mitä unionin yleinen tuomioistuin ei ole tehnyt — sillä perusteella, kuinka tavaramerkin kokonaisvaikutelma vaikuttaa vaadittavaan erottamiskykyyn. Tällaisen tarkastelun yhteydessä on sitä paitsi otettava pääsääntöisesti huomioon, että jo tietty erottamiskyky riittää tekemään tavaramerkistä rekisteröintikelpoisen.
   Unionin yleinen tuomioistuin on oikeudenvastaisesti laajentanut haetun tavaramerkin erottamiskyvylle asetettavia vaatimuksia vetoamalla kolmiulotteisia tavaramerkkejä, jotka koostuvat itse tavaran muodosta, sekä kuviomerkkejä, jotka koostuvat tavaran kaksiulotteisesta kuvasta, koskevaan oikeuskäytäntöön. Tätä oikeuskäytäntöä ei voida soveltaa haettuun tavaramerkkiin, koska valittajan tavaramerkki ei ole kolmiulotteinen tavaramerkki, eikä ole kyse rinnastettavuudesta sillä tavoin, että haettuun tavaramerkkiin voitaisiin soveltaa muita tavaramerkkejä koskevaa oikeuskäytäntöä. Niistä tavaramerkeistä, joita mainittu oikeuskäytäntö koskee, poiketen valittajan tavaramerkki koskee vain pientä osaa sillä varustetusta tavarasta. Tarkasti rajattu ja väriltään tarkkaan määritelty merkki, joka on sillä varustettuun tavaraan nähden pieni, ei ole rinnastettavissa tavaramerkkiin, joka koostuu kokonaan itse tavaran ulkoasusta.
   Vaikka lähtökohdaksi otettaisiin se, että kolmiulotteisia tavaramerkkejä koskevaa oikeuskäytäntöä voidaan soveltaa haettuun tavaramerkkiin, unionin yleisen tuomioistuimen ratkaisu on oikeudellisesti virheellinen. Valittajan tavaramerkki nimittäin täyttää kolmiulotteisille tavaramerkeille oikeuskäytännössä esitetyt vaatimukset. Se eroaa huomattavasti siitä, mikä on alalla tavanomaista, ja täyttää olennaisen alkuperän osoittamista koskevan tehtävän. Unionin yleisen tuomioistuimen toteamukset kohdeyleisön tarkkaavaisuusasteesta eivät ole toteennäytettävissä: Kuluttaja on erityisen tarkkaavainen ja tavaramerkkitietoinen juuri sellaisten tuotteiden osalta, joita ei voida sovittaa ennen ostamista. Unionin yleinen tuomioistuin ei ole myöskään käsitellyt riittävästi valittajan väitettä tarkasti määritellyn värisävyn käyttämisestä. Siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin kuvaa urheilusukkien merkitsemistä yleiseksi, ei ole osoitettavissa, millä perusteella väritys, joka on aina samassa paikassa ja samanvärisenä ja jolla on merkinomainen vaikutus, ei olisi tällainen rekisteröintikelpoinen merkki.


title: Asia C-334/11 P: Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 29.3.2012 — Valittajana Lancôme parfums et beauté & Cie ja vastapuolina sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) sekä Focus Magazin Verlag GmbH (Valitus — Yhteisön tavaramerkki — Sanamerkki ACNO FOCUS — Kansallisen sanamerkin FOCUS haltijan tekemä väite — Rekisteröinnin esteet — Asetuksen (EY) N:o 40/94 43 artiklan 2 ja 3 kohta — Aikaisempi tavaramerkki, joka on ollut rekisteröitynä vähintään viisi vuotta)

text:
               30.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/8

         Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 29.3.2012 — Valittajana Lancôme parfums et beauté & Cie ja vastapuolina sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) sekä Focus Magazin Verlag GmbH
   (Asia C-334/11 P) (1)

   (Valitus - Yhteisön tavaramerkki - Sanamerkki ACNO FOCUS - Kansallisen sanamerkin FOCUS haltijan tekemä väite - Rekisteröinnin esteet - Asetuksen (EY) N:o 40/94 43 artiklan 2 ja 3 kohta - Aikaisempi tavaramerkki, joka on ollut rekisteröitynä vähintään viisi vuotta)
   2012/C 194/13
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Lancôme parfums et beauté & Cie (edustaja: Rechtsanwalt A. von Mühlendahl)

      Valittajan vastapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider) ja Focus Magazin Verlag GmbH (edustajat: Rechtsanwalt R. Schweizer ja Rechtsanwalt J. Berlinger)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-466/08, Lancôme v. SMHV, 14.4.2011 antamasta tuomiosta, jolla kyseinen tuomioistuin hylkäsi kanteen, jonka sanamerkin ACNO FOCUS rekisteröimistä tavaramerkiksi luokkaan 3 kuuluvia tavaroita varten hakenut hakija teki sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 1796/2007-1 29.7.2008 tekemän sellaisen päätöksen kumoamiseksi, jolla hylättiin valitus siitä väiteosaston päätöksestä, jolla evättiin kyseisen tavaramerkin rekisteröinti sellaisen väitteen yhteydessä, jonka teki luokkiin 3, 5, 6, 7, 8, 9, 14, 15, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 26, 28, 29, 30, 33, 34, 36, 38, 39, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten kansalliseksi tavaramerkiksi rekisteröidyn sanamerkin FOCUS haltija — Asetuksen N:o 40/94 43 artiklan 2 ja 3 kohdan (joista on tullut asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta) tulkinta ja soveltaminen — Tavaramerkin tosiasiallisen käytön käsite

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Lancôme parfums et beauté & Cie velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 282, 24.9.2011.


title: Asia T-241/04: European Environmental Bureaun ja Stichting Natuur en Milieun 9.6.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               28.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/30

         European Environmental Bureaun ja Stichting Natuur en Milieun 9.6.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-241/04)
   (2004/C 217/54)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   European Environmental Bureau, Bryssel (Belgia) ja Stichting Natuur en Milieu, Utrecht (Alankomaat), ovat 9.6.2004 nostaneet Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat P. van den Biesen ja B. Arentz.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               osittain kumoaa komission päätöksen 2004/247/EY (1) sen 2 artiklan 3 kohdan ja 3 artiklan b alakohdan osalta

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Riidanalaisella päätöksellä komissio päätti jättää muuttamatta direktiivin 91/414 (2) liitettä I niin, että simatsiini sisällytettäisiin kyseisessä liitteessä lueteltujen tehoaineiden joukkoon. Direktiivin 91/414 4 artiklassa säädetään, että jäsenvaltiot voivat antaa luvan kasvinsuojeluaineelle ainoastaan, jos sen tehoaineet luetellaan liitteessä I. Kieltäytymällä sisällyttämästä simatsiinia liitteeseen I komissio päätti, että tätä ainetta sisältäviä kasvinsuojeluaineita ei saada enää käyttää.
   Kantajat eivät riitauta päätöksen tätä seikkaa vaan pikemminkin tietyt siirtymäsäännökset, joiden nojalla simatsiinia sisältäviä kasvinsuojeluaineita voidaan käyttää tiettyihin rajallisiin tarkoituksiin 30 päivään kesäkuuta 2007 saakka sellaisin edellytyksin, joilla tähdätään riskin minimointiin. Päätöksensä johdanto-osassa komissio perustelee näitä siirtymätoimenpiteitä sillä, että tällä hetkellä ei ole olemassa tehokkaita vaihtoehtoja ja että näiden kehittämiseen on annettava aikaa.
   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi niihin perusteisiin ja perusteluihin, joihin nämä samat kantajat vetoavat asiassa T-236/04.

      (1)  EUVL L 78, 16.3.2004, s. 50

      (2)  Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi 91/414/ETY (EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1—32)


title: Asia C-238/12 P: Valitus, jonka FLSmidth & Co. A/S on tehnyt 16.5.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-65/06, FLSmidth & Co. A/S v. Euroopan komissio, 6.3.2012 antamasta tuomiosta

text:
               6.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 303/10

         Valitus, jonka FLSmidth & Co. A/S on tehnyt 16.5.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-65/06, FLSmidth & Co. A/S v. Euroopan komissio, 6.3.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-238/12 P)
   2012/C 303/20
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: FLSmidth & Co. A/S (edustajat: advokat M. Dittmer, barrister J. Ratliff ja avocat F. Louis)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   FLSmidth & Co. A/S vetoaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 256 artiklan 1 kohdan toiseen alakohtaan, 263 artiklaan ja 264 artiklaan, neuvoston asetuksen N:o 1/2003 (1) 31 artiklaan ja Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 56 artiklaan ja pyytää kunnioittavasti, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa asiassa T-65/06 6.3.2012 annetun tuomion

               —

               kumoaa SEUT 101 artiklan mukaisesta menettelystä asiassa COMP/F/38.354 30.11.2005 tehdyn Euroopan komission päätöksen siltä osin kuin se koskee FLS:ää tai toissijaisesti pienentää määrää, josta FLS:n on katsottu olevan vastuussa päätöksessä

               —

               velvoittaa Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Ensisijaisen vaatimuksensa tueksi FLS esittää kaksi kanneperustetta, joista jälkimmäistä tukee kaksi osaperustetta.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se ei soveltanut oikeita (ylimmän tason) emoyhtiön vastuuseen asettamista koskevia oikeudellisia perusteita. Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin ei tehnyt oikeaa oikeudellista johtopäätöstä sille esitetyistä todisteista, koska se ei katsonut, että FLS oli onnistunut kumoamaan emoyhtiön vastuuta koskevan olettaman.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin jätti tutkimatta, oliko komissio noudattanut perusteluvelvollisuuttaan.

               —

               Komissio teki itse virheen, kun se ei noudattanut perusteluvelvollisuuttaan, sillä se ei käsitellyt riittävästi niitä väitteitä ja todisteita, jotka FLS oli esittänyt emoyhtiön vastuuta koskevan olettaman kumoamiseksi.

               —

               Lisäksi komissio ei noudattanut perusteluvelvollisuuttaan, sillä päätökseen ei sisältynyt mitään perusteluita, jotka koskisivat sitä, miksi FLS oli vastuussa joulukuun 1990 ja joulukuun 1991 välisen ajanjakson osalta.

         Toissijaisen vaatimuksensa tueksi FLS esittää neljä kanneperustetta.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, sillä se jätti soveltamatta suhteellisuusperiaatetta ja laillisuusperiaatetta, kun se tutki vastuuta, johon FLS oli asetettu, ja näin ollen jätti vähentämättä kyseessä olevaa vastuuta vastaavasti.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, sillä se ei poistanut syrjivää kohtelua, jonka komissio oli omaksunut myöntäessään Trioplast Industrier AB:lle — eikä FLS:lle — 30 prosentin alennuksen yhteistyötiedonannon mukaisesti.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, sillä se sovelsi väärin yhteistyötiedonannon D kohdan toista luetelmakohtaa, koska se ei myöntänyt FLS:lle alennusta tosiseikkojen kiistämättä jättämisen perusteella. Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin jätti soveltamatta yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, sillä se ei ottanut huomioon sitä, että Bonar Technical Fabricsille oli myönnetty 10 prosentin alennus ainakin samanlaisesta käyttäytymisestä.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 1 kappaletta, sillä se ei antanut tuomiota kohtuullisessa ajassa.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1).


title: Asia T-44/13: Kanne 29.1.2013 — AbbVie. v. EMA

text:
               16.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/31

         Kanne 29.1.2013 — AbbVie. v. EMA
   (Asia T-44/13)
   2013/C 79/53
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: AbbVie. Inc. (Wilmington, Yhdysvallat) ja AbbVie Ltd (Maidenhead, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajaja P. Bogaert, asianajaja G. Berrisch ja solicitor B. Kelly)

      Vastaaja: Euroopan lääkevirasto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan lääkeviraston 14.1.2013 tekemän päätöksen EMA/748792/2012, jolla annettiin oikeus tutustua lääkkeen myyntilupaa koskeviin asiakirjoihin, ja

               —

               velvoittamaan Euroopan lääkeviraston korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan päätöksellä rikotaan avoimuusasetuksen (1) 4 artiklan 2 kohtaa ja sillä loukataan kantajien perusoikeutta kaupallisten tietojen luottamuksellisuuden suojaan.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan päätöksellä rikotaan avoimuusasetuksen 4 artiklan 4 kohtaa ja sillä loukataan hyvän hallinnon periaatetta.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan päätöksellä loukataan perusteluvelvollisuutta avoimuusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan soveltamisen osalta.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan päätöksellä loukataan luottamuksensuojan periaatetta.

               5)

               Viiden kanneperuste, jonka mukaan päätöksellä rikotaan direktiiviä 2001/29/EY (2), omaisuuden suojaa, johon luetaan mukaan tekijänoikeus, koskevaa perusoikeutta, suhteellisuusperiaatetta ja hyvän hallinnon periaatetta siltä osin kuin oikeus tutustua asiakirjoihin annetaan asiakirjoista toimitettavien jäljennösten välityksellä.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).

      (2)  Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY (EYVL L 167, s. 10).


title: Asia C-408/08 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 25.2.2010 — Lancôme parfums et beauté & Cie SNC v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) — CMS Hasche Sigle (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Asetuksen (EY) N:o 40/94 55 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 7 artiklan 1 kohdan c alakohta — Oikeussuojan tarve ehdottomaan mitättömyysperusteeseen perustuvan mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittämiseksi — Asianajotoimistot — Sanamerkki COLOR EDITION — Tavaramerkiksi rekisteröidyn, kuvailevista osatekijöistä muodostuvan sanamerkin kuvailevuus)

text:
               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 25.2.2010 — Lancôme parfums et beauté & Cie SNC v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) — CMS Hasche Sigle
   (Asia C-408/08 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Asetuksen (EY) N:o 40/94 55 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 7 artiklan 1 kohdan c alakohta - Oikeussuojan tarve ehdottomaan mitättömyysperusteeseen perustuvan mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittämiseksi - Asianajotoimistot - Sanamerkki COLOR EDITION - Tavaramerkiksi rekisteröidyn, kuvailevista osatekijöistä muodostuvan sanamerkin kuvailevuus)
   2010/C 100/07
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Lancôme parfums et beauté & Cie SNC (edustaja: Rechtsanwalt A. von Mühlendahl)

      Valittajan vastapuoli ja muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral) ja CMS Hasche Sigle

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, joka on tehty ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-160/07, Lancôme vastaan SMHV — CMS Hasche Sigle, 8.7.2008 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kanteen, jonka valittaja oli nostanut SMHV:n toisen valituslautakunnan 26.2.2007 tekemästä päätöksestä, jolla kumottiin kosmetiikka- ja meikkituotteita koskevan tavaramerkin COLOR EDITION rekisteröinti — Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1) 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 55 artiklan 1 kohdan a alakohdan virheellinen soveltaminen — Oikeussuojan tarve tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittämiseksi — Asianajotoimisto — Sellaisen oman taloudellisen intressin puuttuminen, jolla voitaisiin perustella kosmetiikkaan liittyvän tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäminen — Havaittavissa oleva ero niiden ilmaisujen yhteenliittämisen, joiden rekisteröimistä tavaramerkiksi on ehdotettu, ja sellaisen yleisen kielenkäytön välillä, jota kohdeyleisö käyttää kuvaillessaan kyseisiä tavaroita tai palveluja tai niiden olennaisia ominaisuuksia

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Lancôme parfums et beauté & Cie SNC velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 6, 10.1.2009.


title: Asia T-247/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.10.2011 — medi v. SMHV — Deutsche Medien Center (deutschemedi.de) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin deutschemedi.de rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön sanamerkki World of medi, aikaisemmat kansalliset kuvio- ja sanamerkit medi.eu, medi welt, medi-Verband ja medi sekä aikaisempi kauppa- ja toiminimi medi — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohta)

text:
               19.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 340/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.10.2011 — medi v. SMHV — Deutsche Medien Center (deutschemedi.de)
   (Asia T-247/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin deutschemedi.de rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön sanamerkki World of medi, aikaisemmat kansalliset kuvio- ja sanamerkit medi.eu, medi welt, medi-Verband ja medi sekä aikaisempi kauppa- ja toiminimi medi - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohta)
   2011/C 340/38
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: medi GmbH & Co. KG (Bayreuth, Saksa) (edustajat: asianajajat H. Lindner, D. Terheggen ja T. Kiphuth)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: S. Schäffner)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Deutsche Medien Center GmbH (Dortmund, Saksa) (edustaja: asianajaja R. Bodemann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n neljännen valituslautakunnan 16.3.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 1366/2008-4), joka liittyy Weihermüller & Voigtmann GmbH & Co. KG:n ja Deutsche Medi Präventions GmbH:n väliseen väitemenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 16.3.2010 tekemä päätös (asia R 1366/2008–4) kumotaan.

               2)

               SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan medi GmbH & Co. KG:n oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Deutsche Medien Center GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 209, 31.7.2010.


title: Asia C-497/06 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 30.4.2009 — CAS Succhi di Frutta SpA v. Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Hankintamenettely — Maksu luontoissuorituksena — Muina kuin hankintailmoituksessa mainituilla hedelmillä tarjouskilpailun voittajille suoritettu maksu — Syy-yhteys)

text:
               4.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 153/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 30.4.2009 — CAS Succhi di Frutta SpA v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-497/06 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Hankintamenettely - Maksu luontoissuorituksena - Muina kuin hankintailmoituksessa mainituilla hedelmillä tarjouskilpailun voittajille suoritettu maksu - Syy-yhteys)
   2009/C 153/07
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: CAS Succhi di Frutta SpA (edustajat: asianajajat F. Sciaudone, R. Sciaudone ja D. Fioretti)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: C. Cattabriga, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Muutoksenhaku ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-226/01, CAS Succhi di Frutta SpA vastaan komissio, 13.9.2006 antamaan tuomioon, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on hylännyt kanteen, jonka kohteena oli korvausvaatimus vahingosta, jonka väitettiin aiheutuneen hedelmämehun ja hedelmähillon toimittamisesta Armenian ja Azerbaidzanin väestölle 7.2.1996 annetun komission asetuksen (EY) N:o 228/96 (EYVL L 30, s. 18) yhteydessä 22.7.1996 tehdystä päätöksestä K(96) 1916 ja 6.9.1996 tehdystä päätöksestä K(96) 2208

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               CAS Succhi di Frutta SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 42, 24.2.2007.


title: Asia C-124/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 3.4.2008 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — J.C.M. Beheer BV v. Staatssecretaris van Financiën (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Vakuutustoimiin liittyvät palvelujen suoritukset — Vakuutuksenvälittäjä ja vakuutusasiamies)

text:
               24.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 128/14

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 3.4.2008 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — J.C.M. Beheer BV v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-124/07) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Vakuutustoimiin liittyvät palvelujen suoritukset - Vakuutuksenvälittäjä ja vakuutusasiamies)
   (2008/C 128/22)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hoge Raad der Nederlanden
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: J.C.M. Beheer BV

      Vastaaja: Staatssecretaris van Financiën
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Hoge Raad der Nederlanden — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 13 artiklan B kohdan a alakohdan tulkinta — Vakuutuksenvälittäjän ja vakuutusasiamiehen suorittamat vakuutus- tai jälleenvakuutustoimintaan liittyvät palvelusuoritukset — Verovelvollinen, joka toimii asiamiehenä pääasiallisen asiamiehen nimissä
   Tuomiolauselma
   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, ettei se seikka, että vakuutuksenvälittäjällä tai vakuutusasiamiehellä ei ole välitöntä yhteyttä niiden vakuutus- tai jälleenvakuutussopimusten osapuoliin, joiden tekemiseen se myötävaikuttaa, vaan ainoastaan välillinen yhteys viimeksi mainittuihin sellaisen toisen verovelvollisen välityksellä, jolla itsellään on välitön yhteys yhteen näistä osapuolista ja johon tuo vakuutuksenvälittäjä tai vakuutusasiamies on sopimussuhteessa, estä sitä, että viimeksi mainitun suorittama palvelu vapautetaan arvonlisäverosta kyseisen säännöksen perusteella.

      (1)  EUVL C 95, 28.4.2007.


title: Asia T-126/08: Kanne 20.3.2008 — Okalux v. SMHV — Ondex (ONDACELL)

text:
               9.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 116/28

         Kanne 20.3.2008 — Okalux v. SMHV — Ondex (ONDACELL)
   (Asia T-126/08)
   (2008/C 116/52)
   Kannekirjelmän kieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Okalux GmbH (Marktheidenfeld, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Beckensträter)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Ondex S.A.S.
   Vaatimukset

               —

               neljännen valituslautakunnan 22.1.2008 tekemä päätös, joka on annettu tiedoksi 24.1.2008, on kumottava ja on todettava, että 29.8.2006 tehty väite on esitetty sääntöjenmukaisesti

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien alkuperäisestä menettelystä aiheutuneet kulut sekä väliintulijan kulut

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Ondex S.A.S.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Tavaramerkki ”ONDACELL” luokkiin 6, 17 ja 19 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten (hakemus N:o 4 755 971)

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Väiteosaston ratkaisu: Väitettä ei katsota esitetyn.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylätään.

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 2869/95 (1) 5 ja 8 artiklaa on rikottu, päätöstä N:o EX-96-1 (2) ja tiedonantoa N:o 5/96 (3) on rikottu.

      (1)  Maksuista sisämarkkinoilla toimivalle yhdenmukaistamisvirastolle (tavaramerkit ja mallit) 13.12.1995 annettu komission asetus (EY) N:o 2869/95 (EYVL L 303, s. 33).

      (2)  Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston pääjohtajan käyttötilien avaamisesta virastolle 11.1.1996 tekemä päätös N:o EX-96-1 (SMHV:n virallinen lehti 1996, s. 48).

      (3)  Sisämarkkinoiden harmonistointiviraston pääjohtajan 8.8.1996 käyttötileistä antama tiedonanto N:o 5/96 (SMHV:n virallinen lehti 1996, s. 1460).


title: Asia C-42/05: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 14.9.2006 (Cour de cassationin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Belgian valtio v. Ring Occasions SA, selvitystilassa, Fortis Banque SA

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/24

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 14.9.2006 (Cour de cassationin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Belgian valtio v. Ring Occasions SA, selvitystilassa, Fortis Banque SA
   (Asia C-42/05) (1)

   (2006/C 331/42)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 93, 16.4.2005.


title: Asia T-543/11: Kanne 14.10.2011 — Ghreiwati v. neuvosto

text:
               3.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 355/27

         Kanne 14.10.2011 — Ghreiwati v. neuvosto
   (Asia T-543/11)
   2011/C 355/49
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Emad Ghreiwati (Al Maliki, Syyria) (edustaja: asianajaja P.-F. Gaborit)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan unionin neuvoston päätöksen 2011/522/YUTP, asetuksen (EU) N:o 878/2011, päätöksen 2011/628/YUTP ja asetuksen (EU) N:o 950/2011 siltä osin kuin ne koskevat Emad GHREIWATIA

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee perustelujen puuttumista sekä puolustautumisoikeuksien ja tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden loukkaamista, koska

                           —

                           riidanalaisissa toimissa, joilla kantajan nimi lisätään niiden henkilöiden luetteloon, joihin sovelletaan Syyriaan kohdistettuja rajoittavia toimenpiteitä, ei perustella kantajaa vastaan toteutettua rajoittavaa toimenpidettä;

                           —

                           kyseisiä päätöksiä ei ole annettu mitenkään tiedoksi ja

                           —

                           rajoittavien toimenpiteiden perustaksi kantajaa vastaan hyväksyttyjä seikkoja ei ole edelleenkään annettu tiedoksi kantajalle Euroopan unionin neuvostolle esitetystä pyynnöstä huolimatta.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka koskee — toissijaisesti — ilmeistä arviointivirhettä, koska sen perusteella, että kantaja on Damaskoksen teollisuuskamarin puheenjohtaja, tai sen perusteella, että hän on yhtiökumppani Zouheir GHREIWATI -nimisessä yhtiössä, ei voida väittää, että hän tukee taloudellisesti millään tavoin Syyrian hallintoa.


title: Asia C-462/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 25.11.2009 — Stichting de Thuiskopie v. Mijndert van der Lee ym.

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/38

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 25.11.2009 — Stichting de Thuiskopie v. Mijndert van der Lee ym.
   (Asia C-462/09)
   2010/C 24/66
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Stichting de Thuiskopie

      Vastapuolet: Mijndert van der Lee, Hananja van der Lee ja Opus Supplies Deutschland GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Esitetäänkö direktiivissä 2001/29/EY (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan b alakohdassa ja 5 kohdassa perusteet, joiden nojalla on mahdollista vastata kysymykseen siitä, ketä on kansallisessa oikeudessa pidettävä 5 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun ”sopivan hyvityksen” maksamisesta vastuussa olevana henkilönä? Jos kysymykseen vastataan myönteisesti, mitkä ovat nämä perusteet?

               2)

               Edellytetäänkö direktiivin 5 artiklan 5 kohdassa silloin kun on kyse kaukokaupasta, jonka yhteydessä ostaja on sijoittautunut muuhun kuin myyjän jäsenvaltioon, tulkitsemaan kansallista oikeutta niin laajasti, että ammattimaisesti toimivan henkilön voidaan katsoa olevan velvollinen maksamaan 5 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun ”sopivan hyvityksen” ainakin yhdessä kaukokaupassa kyseessä olevista maista?

      (1)  Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY (EYVL L 167, s. 10).


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS, 2 päivänä helmikuuta 1996, asiassa C-257/95, Gérard Bresle vastaan Préfet de la région Auvergne et Préfet du Puy-de-Dôme (Ennakkoratkaisupyyntö - Tutkimatta jättäminen)

text:
N:o C 95/4            FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       30.3.96
     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,                            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                 2 päivänä helmikuuta 1996,
                                                                   — Olennaisten menettelymääräysten rikkominen, EHTY:n
asiassa C-257/95 , Gérard Bresle vastaan Préfet de la région           perustamissopimuksen 33 artiklan ensimmäinen
           Auvergne et Préfet du Puy-de-Dôme ( 1 )                     kohta :
    (Ennakkoratkaisupyyntö — Tutkimatta jättäminen)
                          ( 96/C 95/06 )                              — Komissio on tehnyt päätöksen virheellisesti ja puut
                                                                           teellisesti vahvistamiensa tosiseikkojen perusteella .
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                      — Perusteluvelvollisuuden rikkominen ja kuulluksi
                                                                           tulemista koskevan oikeuden loukkaaminen :
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                      — Komissio ei ole tutkinut Saksan liittotasavallan
                                                                               toissijaisesti esittämää väitettä, jonka mukaan
Asiassa C-257/95 , jonka Tribunal administratif de Cler                       komission tukien suhteen noudattaman käytän
mont-Ferrand ( Ranska ) on saattanut EY:n perustamissopi                      nön mukaan ( ks. vuoden 1993 kilpailupolitiik
muksen 177 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen                       kaa koskeva kertomus ) väitetyn suuruista tukea
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui                     saadaan perustellusti myöntää silloin, kun yksi
messa vireillä olevassa asiassa Gerard Bresle vastaan Prefet                   tyistetyn yrityksen ostaja on vähentänyt tuotan
de la region Auvergne et Prefet du Puy-de-Dôme ennakko                        tokapasiteettia .
ratkaisun EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan tulkin
nasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa                      — Komissio ei ole ottanut huomioon joulukuussa
presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjoh                     1993 tehdyn luottopäätöksen liiketaloudelliseen
tajat C. N. Kakouris, D. A. O. Edward, J.-P . Puissochet ja G.                 arviointiin liittyviä kantajan kaikkein keskeisim
Hirsch sekä tuomarit G. F. Mancini , F. A. Schockweiler,                       piä perusteluita .
J. C. Moitinho de Almeida , P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann,
J. L. Murray, P. Hann, H. Ragnemalm, L. Sevon ja M.                        — Komissio on jättänyt selvittämättä, miten mark
Wathelet ( esittelevä tuomari ), julkisasiamies: G. Cosmas,                    kinataloudellisten periaatteiden mukaan toimiva
kirjaaja R. Grass, on antanut 2.2.1996 määräyksen, jonka                       pankki , jolla ei ole yhtiön osakasta vastaavaa
tuomiolauselma on seuraava :                                                   asemaa, olisi toiminut joulukuun 1 993 konkreet
                                                                               tisessa tilanteessa . Väite siitä, ettei yksityinen
Tribunal administratif de Clermont-Ferrandin 27 päivänä                        pankki olisi myöntänyt sellaista lainaa , joka
kesäkuuta 1 995 tekemällä päätöksellä esittämää ennakko                       rinnastetaan omaan pääomaan, ei kuitenkaan ole
ratkaisupyyntöä ei oteta tutkittavaksi.                                        riittävä peruste toisenlaisten rahoitusmahdolli
                                                                               suuksien tutkimisesta luopumiseen .
(') EYVL N:o C 248 23.9.1995
                                                                   — Valtion tukia koskevan aineellisen oikeuden sääntöjen
                                                                      rikkominen ( EHTY:n perustamissopimuksen 4 artiklan
                                                                      c kohta ja komission päätöksen N:o 3855/91 /EHTY —
                                                                      terästä    koskevien     tukien  koodeksi   —    1  artiklan
                                                                      2 kohta ):
Saksan liittotasavallan 22.12.1995 Euroopan yhteisöjen
             komissiota vastaan nostama kanne                         — Riidanalaisen päätöksen 1 artiklassa on virheellisesti
                       ( Asia C-404/95 )                                   katsottu EHTY:n perustamissopimuksen 4 artiklan
                                                                           c kohdassa tarkoitetuksi tueksi 20 miljoonan Saksan
                          ( 96/C 95/07 )                                   markan suuruinen laina , jonka Hamburgische Lan
                                                                           desbankin kekuspankki ( HLB ) on Hampurin
Saksan liittotasavalta on nostanut 22.12.1995 Euroopan                     toimeksiannosta myöntänyt toimintaa jatkamaan
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                    perustetun yhtiön yhtiömiehille vuonna 1984 Neue
komissiota vastaan. Kantajaa edustavat Ministerialrat Dr.                  Hamburger Stahlwerke GmbH:n ( HSW ) pääoman
Ernst Röder, liittovaltion talousministeriö, D-53107 Bonn,                 hankkimiseksi . Hampurin osavaltiolla oli senhetki
asianajaja ( Kammergericht Berlin ) Dr. Michael Schiitte, rue              sen tietämyksen perusteella — minkä tosiasiassa
de la Loi 99— 101 , B-1040 Bryssel , ja asianajaja ( Ober                 tapahtuneet seikat ovat todistaneet oikeaksi —
landesgericht Hamburg ) Dr. Wolfgang Mueller-Stöfen .                      huomattava taloudellinen intressi jatkaa yrityksen
                                                                           toimintaa perustettavalla toisella yhtiöllä .
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                           Vaikka komissio katsoo 20 miljoonan suuruisen
1 ) kumoaa komission 31.10.1995 tekemän päätöksen                          lainan jo vuosina 1984—85 myönnetyksi tueksi ,
     N:o K(95 ) 2754 lopull ., joka koskee Hampurin osaval                kantaja voi jäsenvaltiona nostaa kanteen tukikäsit
     tion myöntämää tukea EHTY:n soveltamisalaan kuulu                    teen väärästä tulkinnasta EHTY:n perustamissopi
     valle    teräsyritykselle     Hamburger      Stahhverke               muksen 33 artiklan ensimmäisen kohdan peru
     GmbH:lle;                                                             steella .
2 ) velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku                 — Komissio katsoo virheellisesti myös HLB:n Hampu
     lut .                                                                 rin osavaltion toimeksiannosta joulukuussa 1992


title: Asia T-492/07 P: Valitus, jonka Carlos Sanchez Ferriz ym. ovat tehneet 28.12.2007 virkamiestuomioistuimen asiassa F-11/06, Sanchez Ferriz ym. v. komissio, 17.10.2007 antamasta määräyksestä

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/47

         Valitus, jonka Carlos Sanchez Ferriz ym. ovat tehneet 28.12.2007 virkamiestuomioistuimen asiassa F-11/06, Sanchez Ferriz ym. v. komissio, 17.10.2007 antamasta määräyksestä
   (Asia T-492/07 P)
   (2008/C 64/77)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittajat: Carlos Sanchez Ferriz (Bryssel, Belgia), Isabelle Chantraine (Bryssel, Belgia), José De Viana Costa Ribeiro (Meise, Belgia), Brigitte Housiaux (Ramillies, Belgia), Chantal Vellemans (Bryssel, Belgia), Sylvie Schaack (Remich, Luxemburgin suurherttuakunta), Andrea Losito (Sandweiler, Luxemburgin suurherttuakunta), Alain Hertert (Scheidgen, Luxemburgin suurherttuakunta), Marie-Josée Gaspar-Lis (Luxemburgin suurherttuakunta), Otilia Ferreira-Nielsen (Gostingen, Luxemburgin suurherttuakunta) (edustaja: asianajaja F. Frabetti)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Kantajien vaatimukset

               —

               Virkamiestuomioistuimen asiassa F-115/06 17.10.2007 antama määräys on kumottava

               —

               kantajien virkamiestuomioistuimessa esittämät vaatimukset on hyväksyttävä ja näin ollen asiassa F-115/06 nostettu kanne on otettava tutkittavaksi ja todettava perustelluksi

               —

               toissijaisesti asia on palautettava virkamiestuomioistuimeen

               —

               oikeudenkäyntikuluista ja palkkioista on lausuttava ja komissio on velvoitettava korvaamaan ne.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittajat vaativat valituksessaan kumoamaan virkamiestuomioistuimen määräyksen, jolla jätettiin tutkimatta heidän kanteensa, jonka tavoitteena oli ensisijaisesti vuoden 2005 ylennyskierroksella ylennettyjen virkamiesten luettelon kumoaminen siltä osin kuin tämä luettelo ei sisällä valittajien nimiä ja toissijaisesti heitä koskevien, etusijapisteiden myöntämisestä mainitulla ylennyskierroksella tehtyjen päätösten kumoaminen.
   Valittajat esittävät valituksensa tueksi, että vastoin riitautetussa määräyksessä todettua, 26.4.2002 annetuilla yleisillä täytäntöönpanosäännöksillä, joiden laittomuuteen on vedottu virkamiestuomioistuimessa, on suora oikeudellinen yhteys kyseessä olevaan riitaan.
   Lisäksi he väittävät, että virkamiestuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se jätti tutkimatta 23.12.2004 annettujen yleisten täytäntöönpanosääntöjen 45 artiklan rikkomiseen liittyvän kanneperusteen sillä perusteella, että siihen vedottiin liian myöhään vastausvaiheessa. He väittävät, että tämä kanneperuste oli ilmoitettu jo oikaisuvaatimuksessa ja kanteessa ja että vastauksessa vain laajennetaan sitä.
   Lopuksi valittajat väittävät, että vastoin virkamiestuomioistuimen käsitystä henkilöstösääntöjen liitteen XIII 6 artiklan ensimmäisen kohdan ja 10 artiklan 2 kohdan rikkominen koskee heitä konkreettisesti ja erikseen ja että heidän oikeussuojan tarpeensa on näin ollen ilmeinen.


title: Asia T-333/15: Kanne 24.6.2015 – Josel v. SMHV – Nationale-Nederlanden Nederland (NN)

text:
               10.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/37

         Kanne 24.6.2015 – Josel v. SMHV – Nationale-Nederlanden Nederland (NN)
   (Asia T-333/15)
   (2015/C 262/51)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Josel, SL (Barcelona, Espanja) (edustaja: abogado J. L. Rivas Zurdo)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Nationale-Nederlanden Nederland (Amsterdam, Alankomaat)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön kuviomerkki, joka sisältää sanaosan NN – Rekisteröintihakemus nro 1 066 097

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 14.4.2015 asiassa R 1531/2014-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen, koska hylkäämällä osittain hakijan kanteen päätöksellä on vahvistettu väiteosaston päätös hylätä väite B 1 887 887 ja hyväksyä yhteisön tavaramerkki (kansainvälinen rekisteröinti) nro 1 066 097 ”NN”, luokka 36 (sanamerkki)

               —

               velvoittaa vastaajan tai vastapuolet korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan rikkominen.


title: Asia C-282/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 19.1.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgericht Braunschweig – Saksa) – Queisser Pharma GmbH & Co. KG v. Saksan valtio (Ennakkoratkaisupyyntö — Tavaroiden vapaa liikkuvuus — SEUT 34–36 artikla — Täysin jäsenvaltion sisäinen tilanne — Elintarviketurvallisuus — Asetus (EY) N:o 178/2002 — 6 artikla — Riskinarvioinnin periaate — 7 artikla — Ennalta varautumisen periaate — Asetus (EY) N:o 1925/2006 — Jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa kielletään aminohappoja sisältävien ravintolisien valmistus ja markkinoille saattaminen — Tilanne, jossa määräaikainen poikkeaminen kyseisestä kiellosta kuuluu kansallisen viranomaisen harkintavaltaan)

text:
               6.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 70/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 19.1.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgericht Braunschweig – Saksa) – Queisser Pharma GmbH & Co. KG v. Saksan valtio
   (Asia C-282/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Tavaroiden vapaa liikkuvuus - SEUT 34–36 artikla - Täysin jäsenvaltion sisäinen tilanne - Elintarviketurvallisuus - Asetus (EY) N:o 178/2002 - 6 artikla - Riskinarvioinnin periaate - 7 artikla - Ennalta varautumisen periaate - Asetus (EY) N:o 1925/2006 - Jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa kielletään aminohappoja sisältävien ravintolisien valmistus ja markkinoille saattaminen - Tilanne, jossa määräaikainen poikkeaminen kyseisestä kiellosta kuuluu kansallisen viranomaisen harkintavaltaan))
   (2017/C 070/03)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Braunschweig

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Queisser Pharma GmbH & Co. KG

      Vastaaja: Saksan valtio

      Tuomiolauselma

   Elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä 28.1.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002 6 ja 7 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa kielletään kaikkien aminohappoja sisältävien ravintolisien valmistus, käsittely ja markkinoille saattaminen lukuun ottamatta niitä tilanteita, joissa kansallinen viranomainen, jolla on tältä osin harkintavaltaa, myöntää poikkeuksen, jos kyseinen lainsäädäntö perustuu vain tiettyjä aminohappoja koskevaan riskinarviointiin – mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava. Kyseisiä artikloja on joka tapauksessa tulkittava siten, että ne ovat esteenä tällaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jos siinä säädetään, että poikkeuksia mainitussa lainsäädännössä tarkoitetusta kiellosta voidaan myöntää ainoastaan määräajaksi siinäkin tapauksessa, että aine on osoitettu vaarattomaksi.

      (1)  EUVL C 294, 7.9.2015.


title: Asia T-387/10: Kanne 9.9.2010 — Goutier v. SMHV — Eurodata (ARANTAX)

text:
               6.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/45

         Kanne 9.9.2010 — Goutier v. SMHV — Eurodata (ARANTAX)
   (Asia T-387/10)
   ()
   2010/C 301/72
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Klaus Goutier (Frankfurt am Main, Saksa) (edustaja: asianajaja E. E. Happe)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Eurodata GmbH & Co. KG (Saarbrücken, Saksa)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan asiassa R 126/2009-4 1.7.2010 tekemä päätös on kumottava sikäli kuin sillä kumoamalla riidanalainen päätös hylätään yhteisön tavaramerkkihakemus seuraavien palvelujen osalta:
               —   Luokka 35– Veroneuvojan palvelut, veroselvitysten tekeminen, kirjanpito, tilintarkastajan palvelut, liiketaloudellinen neuvonta, yritysneuvonta
               —   Luokka 36– Verolausuntojen ja -arviointien laatiminen, fuusiot ja yrityskaupat eli taloudellinen neuvonta yritysten ostamisen tai myymisen tai osakkuuksien ostamisen yhteydessä
               —   Luokka 42– Oikeudellinen neuvonta ja oikeudellinen tiedonhankinta

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Klaus Goutier

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ARANTAX luokkien 35, 36 ja 42 palveluille

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Eurodata GmbH & Co. KG

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Saksalainen sanamerkki ANTAX luokkien 35, 36 41, 42 ja 45 palveluille

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hylätään

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston ratkaisu kumotaan osittain ja yhteisön tavaramerkkihakemus hylätään osittain

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 (1) 15 ja 43 artiklan rikkominen, koska tavaramerkin käytöstä ei ole esitetty näyttöä, ja asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska kyseessä olevien tavaramerkkien välillä ei ole sekaantumisvaaraa

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


title: Asia F-38/10: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 13.4.2011 — Vakalis v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Eläke — Kreikassa kertyneiden eläkeoikeuksien siirtäminen unionin virkamiesten eläkejärjestelmään — Hyvityksen laskeminen — Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevien 11 ja 12 artiklan yleisiä täytäntöönpanosäännöksiä koskeva lainvastaisuusväite — Yhdenvertaisen kohtelun periaate — Euron neutraaliuden periaate)

text:
               28.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 160/28

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 13.4.2011 — Vakalis v. komissio
   (Asia F-38/10) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Eläke - Kreikassa kertyneiden eläkeoikeuksien siirtäminen unionin virkamiesten eläkejärjestelmään - Hyvityksen laskeminen - Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevien 11 ja 12 artiklan yleisiä täytäntöönpanosäännöksiä koskeva lainvastaisuusväite - Yhdenvertaisen kohtelun periaate - Euron neutraaliuden periaate)
   2011/C 160/43
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ioannis Vakalis (Luvinate, Italia) (edustaja: asianajaja S. Pappas)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Martin ja J. Baquero Cruz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Henkilökohtaisten etuuksien hallinto- ja maksutoimiston päätöstä koskeva kumoamisvaatimus; tällä päätöksellä määritellään kantajan eläkeoikeudet niiden unionin järjestelmään siirron yhteydessä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne jätetään osin tutkimatta ja hylätään osin perusteettomana.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet Vakalisin oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Vakalis vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan.

      (1)  EUVL C 209, 31.7.2010, s. 54.


title: Asia T-103/02: Ineos Phenol GmbH & Co KG:n 5.4.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
29.6.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 156/33
esittää samat oikeudelliset perustelut ja perusteet kuin asiassa         Riidanalainen päätös sisältää kantajan mukaan useita arviointi-
T-100/02, jotka taas ovat samat kuin asiassa T-99/02 esitetyt.           virheitä ja oikeudellisia virheitä. Ensinnäkin komissio teki
                                                                         virheen katsoessaan, ettei kumeenin kaupallinen toimittami-
                                                                         nen eräälle kantajan tuotantolaitoksista muodosta erillisiä
(1) Komission kyseisessä asiassa tutkimassa liiketoimessa Deutsche
                                                                         kauppamarkkinoita. Toiseksi komissio ei tarkastellut sitä,
    Shell aikoi hankkia yksinomaisen määräysvallan yrityksestä DEA       syntyikö näille markkinoille määräävä markkina-asema, eikä
    Mineraloel. Tämä kantaja vaatii asiassa T-100/02 kumottavaksi        katsonut, että määräävä markkina-asema oli syntynyt. Vaihto-
    niin ikään päätöstä asiassa COMP/M.2389–Shell/DEA.                   ehtoisesti komissio jätti määrittelemättä kumeenin myynnin
                                                                         laajemmat asiassa merkitykselliset markkinat eikä eritellyt
                                                                         määräävän markkina-aseman syntyä tällaisilla markkinoilla.
                                                                         Kantaja vetoaa niin ikään olennaisen menettelymääräyksen
                                                                         rikkomiseen, valtuuksien väärinkäyttöön ja hyvän hallintota-
                                                                         van periaatteen loukkaamiseen. Kantajan mukaan komission
Ineos Phenol GmbH & Co KG:n 5.4.2002 Euroopan                            olisi pitänyt pyytää ulkopuolisilta tietoja BP:n ja Veba Oelin
        yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                         kumeeninmyynnistä.
                          (Asia T-103/02)
                          (2002/C 156/62)                                Kantaja väittää vielä lopuksi, että riidanalaisen päätöksen
                                                                         perustelut olivat puutteelliset, koska komissio ei ole eritellyt
                                                                         BP:n ja Veba Oelin kaupallisen kumeenin myyntiä eikä perehty-
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                       nyt kanteessa esiin nostettuihin kysymyksiin.
Ineos Phenol GmbH & Co KG on nostanut 5.4.2002 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
jina ovat Julian Ellison, QC Mark Clough ja Matthew Hall
asianajotoimistosta Ashurst Morris Crisp, Bryssel (Belgia).
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa EY:n perustamissopimuksen 230 artiklan nojalla
      komission päätöksen asiassa COMP/M.2533–BP/E.ON                    SFT Gondrand Frèresin 8.4.2002 Euroopan yhteisöjen
      siltä osin kuin päätös koskee implisiittisesti kaupallisen                      komissiota vastaan nostama kanne
      kumeenin tuotannon markkinoita, ja
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                                      (Asia T-104/02)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                             (2002/C 156/63)
Kantaja on kumeeni-nimisen petrokemian tuotteen merkittävä                                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
ostaja BP:ltä ja Veba Oel AG:ltä.
Kantaja vaatii kumottavaksi komission päätöstä, jossa todetaan
liiketoimi, jossa BP yhdessä E.ON:n kanssa hankkisi yhteisen
määräysvallan Veba Oelistä, tietyin ehdoin yhteismarkkinoille
soveltuvaksi ja yhteensopivaksi ETA-sopimuksen kanssa. Kan-              SFT Gondrand Frères, kotipaikka Pariisi (Ranska) on nostanut
teen perusteet liittyvät siihen, ettei komissio ole päätöksessä          8.4.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
tarkastellut BP:n ja Veba Oelin yhdistymisen esiin nostamia              mioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
kilpailua koskevia kysymyksiä siltä osin kuin on kyse näiden             taan. Kantajan edustajana on asianajaja Mireille Famchon,
kaupallisesta kumeenituotannosta.                                        prosessiosoite Luxembourgissa.


title: Asia C-477/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (England and Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court), (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 27.10.2014 – Pillbox 38 (UK) Limited, joka toimii liikenimellä Totally Wicked v. The Secretary of State for Health

text:
               12.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 7/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (England and Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court), (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 27.10.2014 – Pillbox 38 (UK) Limited, joka toimii liikenimellä Totally Wicked v. The Secretary of State for Health
   (Asia C-477/14)
   (2015/C 007/21)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Pillbox 38 (UK) Limited, joka toimii liikenimellä Totally Wicked

      Vastapuoli: The Secretary of State for Health

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä sekä direktiivin 2001/37/EY (1) kumoamisesta 3.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/40/EY (2) (EUVL L 127, s. 1) 20 artikla joko kokonaan tai asiassa merkityksellisiltä osiltaan pätemätön

               —

               koska siinä asetetaan kokonaisuutena tai asiassa merkityksellisiltä osiltaan joukko sähkösavukkeiden valmistajiin ja vähittäismyyjiin kohdistuvia velvoitteita, jotka ovat suhteellisuusperiaatteen vastaisia, kun tätä periaatetta tarkastellaan yhdessä oikeusvarmuuden periaatteen kanssa

               —

               koska se on vastaavista tai samankaltaisista syistä yhdenvertaisen kohtelun periaatteen vastainen ja/tai sillä vääristetään kilpailua lainvastaisesti

               —

               koska se on toissijaisuusperiaatteen vastainen

               —

               koska sillä rikotaan sähkösavukkeiden valmistajille tai vähittäismyyjille perusoikeuskirjan 16 ja/tai 17 artiklan nojalla kuuluvia oikeuksia?

      (1)  EUVL L 194, s. 26.

      (2)  EUVL L 127, s. 1.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 28 päivänä lokakuuta 2004, asiassa T-76/03, Herbert Meister vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Henkilöstö — Yksikön johtajan uudelleensijoittaminen — Yksikön etu — Virkojen vastaavuus — Oikeus sananvapauteen — Huolenpitovelvollisuus — Perustelut — Oikeus tulla kuulluksi — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)

text:
               8.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/35

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   28 päivänä lokakuuta 2004,
   asiassa T-76/03, Herbert Meister vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Henkilöstö - Yksikön johtajan uudelleensijoittaminen - Yksikön etu - Virkojen vastaavuus - Oikeus sananvapauteen - Huolenpitovelvollisuus - Perustelut - Oikeus tulla kuulluksi - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)
   (2005/C 6/68)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa T-76/03, Herbert Meister, sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) virkamies, kotipaikka Muchamiel (Espanja), edustajanaan asianajaja G. Vandersanden, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehenään O. Waelbroeck), jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta yhtäältä kumoamaan SMHV:n 22.4.2002 tekemän päätöksen PERS-AFFECT-02-30, jolla kantaja nimitettiin yksikön edun mukaisesti oikeudellisten asioiden varapuheenjohtajiston oikeudelliseksi neuvonantajaksi ja hänen virkansa siirrettiin vastaavasti, ja toisaalta velvoittamaan hänelle suoritettavaksi vahingonkorvausta, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Azizi sekä tuomarit M. Jaeger ja E. Cremona, kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen, on 28.10.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) velvoitetaan maksamaan kantajalle vahingonkorvausta 5 000 euroa virkavirheen johdosta.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä viidesosasta kantajan oikeudenkäyntikuluista.

               4)

               Kantaja vastaa neljästä viidenneksestä omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 101, 26.4.2003.


title: Asia C-265/02: Corte Suprema di Cassazionen, Sezioni Unite Civili, 11.4.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Frahuil SA vastaan Assitalia SpA

text:
28.9.2002                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 233/15
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin arvostelee sitä, että               –      Jos vastaus on kieltävä, onko kyseisiä direktiivejä tulkitta-
yhteisön lainkäyttöjärjestelmässä yksityisille taatut oikeussuo-                 va siten, että kansallisten tuomioistuinten on niiden
jakeinot eivät ole tehokkaita, mikä ei siis komission mukaan                     mukaisesti suosittava sellaista kansallisen oikeuden tul-
ole oikeudellisesti perusteltu näkemys.                                          kintaa, jonka mukaan kansalliset tuomioistuimet voivat
                                                                                sivuuttaa kansallisen oikeuden säännöksen, jonka mu-
                                                                                kaan yleisestä sääntelystä poikkeavan määräajan päätyttyä
(1) Toimenpiteistä kummeliturskakannan elvyttämiseksi ICES-suura-                kuluttaja ei saa esittää eikä tuomioistuin saa viran puolesta
    lueilla III, IV, V, VI ja VII sekä ICES-alueilla VIII a, b, d ja e           ottaa huomioon pätemättömyysperustetta, jonka mukaan
    sekä niihin liittyvistä edellytyksistä kalastusalusten toiminnan             kulutusluottosopimus on tehty tai sitä on jatkettu sääntö-
    valvomiseksi 14 päivänä kesäkuuta 2001 annettu komission
                                                                                jenvastaisella tavalla, koska tällaisella säännöksellä rajoi-
    asetus (EY) N:o 1162/2001 (EYVL L 159, s. 4).
                                                                                tettaisiin kuluttajan kanneoikeuksia poikkeuksellisesti ja
                                                                                koska kuluttajansuojan tehokkuutta loukattaisiin?
                                                                          (1) Kulutusluottoja koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja
                                                                              hallinnollisten määräysten lähentämisestä 22 päivänä joulukuuta
                                                                              1986 annettu neuvoston direktiivi 87/102/ETY (EYVL L 42, s. 48).
Tribunal d’instance de Viennen 5.7.2002 tekemällään                       (2) Kulutusluottoja koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa SA                         hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 87/
                                                                              102/ETY muuttamisesta 22 päivänä helmikuuta 1990 annettu
     Cofinoga Merignac vastaan Sylvain Sachithanathan                         neuvoston direktiivi 90/88/ETY (EYVL L 61, 10.3.1990, s. 14).
                           (Asia C-264/02)
                           (2002/C 233/23)
Tribunal d’instance de Vienne on pyytänyt 5.7.2002 tekemäl-               Corte Suprema di Cassazionen, Sezioni Unite Civili,
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen             11.4.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
18.7.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                     kaisupyyntö asiassa Frahuil SA vastaan Assitalia SpA
ratkaisua asiassa SA Cofinoga Merignac vastaan Sylvain Sachit-
hanathan seuraaviin kysymyksiin:
                                                                                (Asia C-265/02)
–     Onko neuvoston 22.12.1986                 (87/102/EY) (1)     ja
      22.2.1990 (90/88/EY) (2) antamia direktiivejä tulkittava                                       (2002/C 233/24)
      siten, että niissä asetetaan kansallisille tuomioistuimille
      velvollisuus suosia sellaista kansallisen oikeuden tulkin-
      taa, jonka mukaan kulutusluottojen myöntäjien on annet-
      tava kuluttajan asemassa olevalle luotonottajalle kirjalli-
      sesti tiedoksi voimassa oleva todellinen vuosikorko ennen           Corte Suprema di Cassazione, Sezioni Unite Civili, on pyytänyt
      jokaista sellaisen jaksoittain jatkettavissa olevan luottoso-       11.4.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
      pimuksen jatkamista, jonka korko on määrätty muuttu-                jen tuomioistuimeen 18.7.2002, Euroopan yhteisöjen tuo-
      vaksi?                                                              mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Frahuil SA vastaan
                                                                          Assitalia SpA seuraavaan kysymykseen:
–     Onko näitä direktiivejä tulkittava siten, että niissä asete-
      taan kansallisille tuomioistuimille velvollisuus suosia sel-        ”Onko 27.9.1968 tehdyn Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan
      laista kansallisen oikeuden tulkintaa, jonka mukaan kulu-           1 kohtaa, sellaisena kuin se on mukautettuna 9.10.1978
      tusluottojen myöntäjien on annettava kuluttajalle tiedoksi          tehdyllä Tanskan, Irlannin, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin
      ennen jokaista sopimuksen jatkamista sopimuslauseke,                yhdistyneen          kuningaskunnan          liittymissopimuksella,
      jonka mukaan kyseinen todellinen vuosikorko on muut-                25.10.1982 tehdyllä Helleenien tasavallan liittymissopimuk-
      tuva?                                                               sella, 26.5.1989 tehdyllä Espanjan kuningaskunnan ja Portuga-
                                                                          lin tasavallan liittymissopimuksella ja 29.11.1996 tehdyllä
–     Onko näitä direktiivejä tulkittava siten, että kansallisten         Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningas-
      tuomioistuinten on niiden mukaisesti suosittava sellaista           kunnan liittymissopimuksella, tulkittava siten, että käsitteen
      kansallisen oikeuden tulkintaa, jonka mukaan kansalliset            ’sopimusta koskeva asia’ piiriin kuuluu velvoite, johon tulliasi-
      tuomioistuimet voivat luotonantajan esittämää maksu-                oitsijan kanssa tekemänsä takaussopimuksen perusteella tulleja
      vaatimusta koskevan suorituskanteen yhteydessä ottaa                maksanut, tulliviranomaisten sijaan tullut takaaja vetoaa nosta-
      ilman ajallista rajoitusta huomioon viran puolesta tai              massaan takautumiskanteessa sellaista velallista vastaan, joka
      kuluttajan esittämänä pätemättömyysperusteen, jonka                 on maahantuotujen tavaroiden omistaja, mutta joka ei ole
      mukaan kulutusluottosopimus on tehty tai sitä on jatkettu           takaussopimuksen osapuoli?”
      sääntöjenvastaisella tavalla, eli esimerkiksi perusteen, joka
      koskee sitä, että sopimuksessa ei ole mainintaa todellisesta
      vuosikorosta?


title: Asia T-113/16: Kanne 21.3.2016 – Arctic Cat v. EUIPO – Slazengers (Pantterin kuva)

text:
               17.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 175/22

         Kanne 21.3.2016 – Arctic Cat v. EUIPO – Slazengers (Pantterin kuva)
   (Asia T-113/16)
   (2016/C 175/26)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muu osapuoli

      Kantaja: Arctic Cat, Inc. (Thief River Falls, Minnesota, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat M. Hartmann ja S. Fröhlich)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Slazengers Ltd (Burnham, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti kuviomerkille (pantterin kuva) – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti nro 941 684

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 11.1.2016 asiassa R 2953/2014-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin valitus hylättiin ja Euroopan unionin nimeävän kansainvälisen rekisteröinnin nro 941 684 suojan osittainen epääminen tavaroilta, joiden väitetään kuuluvan luokkaan 25 (moottoriurheiluajoneuvoille tarkoitetut vaatteet, mukaan lukien suojaavat päällysvaatteet, kypärämyssyt ja kasvosuojukset), pysytettiin

               —

               sallii Euroopan unionin nimeävän kansainvälisen rekisteröinnin nro 941 684 suojaamisen myös tavaroille, joiden väitetään kuuluvan luokkaan 25 (moottoriurheiluajoneuvoille tarkoitetut vaatteet, mukaan lukien suojaavat päällysvaatteet, kypärämyssyt ja kasvosuojukset)

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               velvoittaa Slazengers Ltd:n korvaamaan EUIPO:ssa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut.

      Kanneperuste

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-110/04: PauloSequiera Wandschneiderin 16.3.2004 Euroopan yhteisöjen komissiotavastaan nostama kanne

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/86

         Paulo Sequiera Wandschneiderin 16.3.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-110/04)
   (2004/C 106/170)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Paulo Sequiera Wandschneider on nostanut 16.3.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan kotipaikka on Bryssel ja edustajat ovat asianajajat Georges Vandersanden ja Aurore Finchelstein.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa kantajan urakehitystä ajalla 1.7.2001—31.12.2002 koskevan kertomuksen;

               —

               tarvittaessa kumoaa päätöksen, jolla on hylätty kantajan 11.7.2003 tekemä valitus;

               —

               velvoittaa vastaajan maksamaan vahingonkorvausta kärsitystä aineettomasta ja aineellisesta vahingosta, jonka määräksi arvioidaan 2500 euroa ex aequo et bono ja sillä varauksella, että määrä saattaa vielä kasvaa;

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Käsillä olevassa asiassa kantaja riitauttaa urakehitystään koskevan kertomuksen viitekaudelta 1.7.2001—31.12.2002.
   Vaatimustensa tueksi kantaja tuo esiin:

               —

               henkilöstösääntöjen 43 artiklan, sen yleisten täytäntöönpanosääntöjen ja arviointioppaan ohjeiden rikkomisen;

               —

               perusteluvelvollisuuden rikkomisen sekä ilmeisen arviointivirheen olemassaolon ja harkintavallan väärinkäytön;

               —

               huolenpitovelvollisuuden noudattamatta jättämisen sekä hyvän hallintotavan periaatteen rikkomisen;

               —

               puolustautumisoikeuden rikkomisen sekä sovellettavissa säännöksissä säädettyjen määräaikojen ylittämisen.


title: Asia T-227/12: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.10.2012 — Saobraćajni institut CIP v. komissio (Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne — Julkiset palveluhankinnat — Kantajan jättäminen tarjouspyyntömenettelyn ulkopuolelle — Tarjouspyyntömenettelyn peruuttaminen kanteen nostamisen jälkeen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               12.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/37

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.10.2012 — Saobraćajni institut CIP v. komissio
   (Asia T-227/12) (1)

   (Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne - Julkiset palveluhankinnat - Kantajan jättäminen tarjouspyyntömenettelyn ulkopuolelle - Tarjouspyyntömenettelyn peruuttaminen kanteen nostamisen jälkeen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2013/C 9/67
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Saobraćajni institut CIP d.o.o. (Belgrad, Serbia) (edustaja: asianajaja A. Lojpur)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Erlbacher ja E. Georgieva)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota 3.4.2012 julkaistu hankintailmoitus, joka koskee teknisten asiakirjojen laatimista rautateiden modernisointihankkeessa ja jolla kantaja jätettiin tarjouspyyntömenettelyn ulkopuolelle, ja vahingonkorvausvaatimus

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kantajalle tässä asiassa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 227, 28.7.2012.