title: Asia F-28/10: Kanne 7.5.2010 — Mioni v. komissio

text:
               3.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/58

         Kanne 7.5.2010 — Mioni v. komissio
   (Asia F-28/10)
   2010/C 179/102
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Gaëtan Barthélémy Maxence Mioni (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Vogel)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen päätöksen kumoaminen, jolla lopetettiin kantajalle aikaisemmin myönnetyn ulkomaankorvauksen maksaminen

      Kantajan vaatimukset

               —

               Työsopimusten tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen 18.6.2009 tekemä se päätös on kumottava, jolla lopetettiin kantajalle aikaisemmin henkilöstösääntöjen VII liitteessä olevan 4 artiklan mukaisesti myönnetyn ulkomaankorvauksen maksaminen, ja työsopimusten tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen 28.1.2010 tekemä se päätös on kumottava, jolla hylättiin kantajan 2.10.2009 tekemä valitus

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-266/11: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 24.11.2011 (Vestre Landsretin (Tanska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Frank Frandsenin puolesta Dansk Funktionærforbund, Serviceforbundet v. Cimber Air A/S

text:
               10.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/25

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 24.11.2011 (Vestre Landsretin (Tanska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Frank Frandsenin puolesta Dansk Funktionærforbund, Serviceforbundet v. Cimber Air A/S
   (Asia C-266/11) (1)

   2012/C 73/46
   Oikeudenkäyntikieli: tanska
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 311, 22.10.2011.


title: Asia C-530/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 8.10.2013 — Leopold Schmitzer v. Bundesministerin für Inneres

text:
               18.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 15/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 8.10.2013 — Leopold Schmitzer v. Bundesministerin für Inneres
   (Asia C-530/13)
   2014/C 15/04
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Leopold Schmitzer

      Vastapuoli: Bundesministerin für Inneres

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kyse — toistaiseksi rajoittamatta Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 52 artiklan 1 kohdan ja yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY (1) (jäljempänä direktiivi) 6 artiklan soveltamista — perusoikeuskirjan 21 artiklassa tai direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa ja 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetusta (välittömästä) ikään perustuvasta erilaisesta kohtelusta, jos vanhan oikeustilan mukaan (ennen 18 vuoden iän täyttämistä täyttyneet ajanjaksot palkankorotuksen yhteydessä huomiotta jättämällä) syrjitty vanha virkamies voi uusien virkamiesten syrjimättömän palkankorotusjärjestelmän käyttöönoton jälkeen tosin siirtyä hakemuksen perusteella uuteen järjestelmään ja saada näin syrjimättömästi lasketun ikälisän saamista koskevan viitepäivämäärän, mutta hakemuksen hyväksyminen saa kansallisen lainsäädännön mukaan aikaan sen, että hänen palkkausoikeudellinen asemansa (ja näin ollen lopulta myös hänelle kuuluva palkka) ei uuden järjestelmän mukaisen hitaamman palkankorotustahdin vuoksi parane ikälisän saamista koskevan viitepäivämäärän aientumisesta huolimatta siinä määrin, että hän saisi saman palkkausoikeudellisen aseman kuin vanhan oikeustilan mukaan syrjivällä tavalla suotuisammassa asemassa oleva vanha työntekijä (jonka ei tosin tarvitse osoittaa vastaavia ennen 18 vuoden iän täyttämistä kertyneitä aikoja mutta kylläkin sen jälkeen kertyneet ajat, jotka vanhan oikeustilan mukaan on jo otettu huomioon), joka ei katso tarpeelliseksi siirtyä uuteen järjestelmään?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, voiko virkamies — perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdassa tai direktiivin 6 artiklassa tarkoitetun oikeutuksen puuttuessa (katso myös erityisesti seuraava kysymys) — vedota perusoikeuskirjan 21 artiklan tai direktiivin 2 artiklan välittömään sovellettavuuteen menettelyssä, jossa on kyse palkkausoikeudellisen aseman määrityksestä, myös silloin, kun hän on jo aikaisemmin saanut vastaavan hakemuksen avulla aiennettua ikälisän saamista koskevaa viitepäivämäärää uudessa järjestelmässä?

               3)

               Jos kysymykseen 1 vastataan myöntävästi, pidetäänkö suotuisammassa asemassa olevien vanhojen virkamiesten, jotka eivät siirry uuteen järjestelmään, ja uuteen järjestelmään siirtymisestä huolimatta edelleen huonommassa asemassa olevien vanhojen virkamiesten palkkausoikeudellisen aseman välistä eroa, joka vallitsee uusien virkamiesten syrjimättömän järjestelmän käyttöönoton jälkeenkin, perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdassa tai direktiivin 6 artiklassa tarkoitettuna siirtymäkauden ilmiönä, joka on oikeutettu hallinnon taloudellisuuden ja saavutettujen oikeuksien säilyttämisen tai luottamuksensuojan nojalla, vaikka

                           a)

                           kansallinen lainsäätäjä ei ole sidottu työmarkkinaosapuolten suostumukseen palkankorotusjärjestelmän säännöksiä antaessaan, ja sen on toimittava ainoastaan luottamuksensuojan perusoikeudellisissa rajoissa, mikä ei edellytä saavutettujen oikeuksien säilyttämistä kokonaan vanhan järjestelmän täydellisen säilyttämisen muodossa niiden suotuisammassa asemassa olevien vanhojen virkamiesten kohdalla, jotka eivät siirry uuteen järjestelmään,

                           b)

                           kansallinen lainsäätäjä olisi voinut tässä yhteydessä myös asettaa vanhat virkamiehet yhdenvertaiseen asemaan ottamalla huomioon myös ennen 18 vuoden iän täyttämistä täyttyneet ajat ja säilyttämällä tähän asti syrjittyjen vanhojen virkamiesten vanhat palkankorotussäännöt,

                           c)

                           edellä esitettyyn liittyvät hallinnolliset kustannukset olisivat odotettavissa olevan suuren hakemusmäärän johdosta tosin huomattavat mutta eivät kohoaisi lähellekään niiden palkkojen kokonaismäärää, jotka huonommassa asemassa olevat virkamiehet ovat aiemmin menettäneet ja jatkossa menettävät suotuisammassa asemassa oleviin virkamiehiin verrattuna,

                           d)

                           vanhojen virkamiesten erilaisen kohtelun siirtymäkausi jatkuu useita vuosikymmeniä ja koskee (lähtökohtaisen uusien virkamiesten julkisoikeudelliseen palvelussuhteeseen palkkaamisen lopettamisen vuoksi) erittäin pitkään huomattavaa valtaosaa kaikista virkamiehistä,

                           e)

                           järjestelmä otettiin käyttöön taannehtivasti, mikä, kun otetaan huomioon unionin oikeuden soveltamisen ensisijaisuus, vaikutti virkamiehen kannalta epäedullisesti ainakin 1.1.2004 ja 30.8.2010 välisenä aikana sovelletaan virkamiehen kannalta edullisemman oikeustilan aikana, jonka soveltamista virkamies oli omalta kohdaltaan jo vaatinut ennen lainuudistuksen julkistamista?

                     Jos kysymykseen 1 tai 2 vastataan kieltävästi tai kysymykseen 3 myöntävästi:

               4)

                           a)

                           Pidetäänkö välillisenä ikään perustuvana erilaisena kohteluna lainsäädäntöä, jossa säädetään uran alkuun sijoittuvien työskentelyaikojen pidemmästä palkankorotusvälistä ja joka hidastaa sen vuoksi korkeampaan palkkaluokkaan siirtymistä?

                           b)

                           Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko se asianmukaista ja tarpeellista, kun otetaan huomioon vähäinen ammattikokemus uran alussa?

                     Jos kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi:

               5)

                           a)

                           Pidetäänkö ikään perustuvana syrjintänä lainsäädäntöä, jossa säädetään ”muiden aikojen” huomioon ottamisesta kolmeen vuoteen asti kokonaisuudessaan ja niiden jälkeisten kolmen vuoden huomioon ottamisesta puoliksi, vaikka niitä ei ole käytetty opiskeluun eikä ammattikokemuksen hankintaan?

                           b)

                           Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko se oikeutettua niiden virkamiesten palkkausoikeudellisen aseman heikentymisen välttämiseksi (tarkoitetaan ilmeisesti myös uusia virkamiehiä), joilla ei ole ennen 18 vuoden iän täyttämistä kertyneitä vastaavia huomioon otettavia aikoja, vaikka huomioon ottaminen koskee myös 18 vuoden iän täyttämisen jälkeen kertyneitä muita aikoja?

               6)

               Jos kysymykseen 4a vastataan myöntävästi ja kysymykseen 4b kieltävästi ja samanaikaisesti kysymykseen 3 myöntävästi tai kysymykseen 5a vastataan myöntävästi ja kysymykseen 5b kieltävästi:
               Seuraako uuden järjestelmän syrjivistä piirteistä, ettei vanhoihin virkamiehiin kohdistuva erilainen kohtelu ole enää oikeutettua siirtymäkauden ilmiönä?

      (1)  Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annettu neuvoston direktiivi 2000/78/EY (EYVL L 303, s. 16).


title: Asia C-625/11 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.9.2013 — Valittajina Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) ja SNF SAS sekä muina osapuolina Euroopan kemikaalivirasto (ECHA), Alankomaiden kuningaskunta ja Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) — Kemikaalien rekisteröinti, arviointi ja lupamenettelyt — Asetus (EY) N:o 1907/2006 (REACH-asetus) — 57 ja 59 artikla — Luvanvaraiset aineet — Akryyliamidin tunnistaminen erityistä huolta aiheuttavaksi aineeksi — Sisällyttäminen ehdotettujen aineiden luetteloon — Julkaiseminen — Kanteen nostamisen määräaika — Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 102 artiklan 1 kohta — Päivämäärä, josta tämän määräajan on laskettava alkavan kulua tilanteessa, jossa kanne nostetaan yksinomaan internetissä julkaistusta päätöksestä — Oikeusvarmuus — Tehokas oikeussuoja)

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/16

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.9.2013 — Valittajina Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) ja SNF SAS sekä muina osapuolina Euroopan kemikaalivirasto (ECHA), Alankomaiden kuningaskunta ja Euroopan komissio
   (Asia C-625/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) - Kemikaalien rekisteröinti, arviointi ja lupamenettelyt - Asetus (EY) N:o 1907/2006 (REACH-asetus) - 57 ja 59 artikla - Luvanvaraiset aineet - Akryyliamidin tunnistaminen erityistä huolta aiheuttavaksi aineeksi - Sisällyttäminen ehdotettujen aineiden luetteloon - Julkaiseminen - Kanteen nostamisen määräaika - Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 102 artiklan 1 kohta - Päivämäärä, josta tämän määräajan on laskettava alkavan kulua tilanteessa, jossa kanne nostetaan yksinomaan internetissä julkaistusta päätöksestä - Oikeusvarmuus - Tehokas oikeussuoja)
   2013/C 344/26
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) (Bryssel, Belgia) ja SNF SAS (Andrézieux-Bouthéon, Ranska) (edustajat: avocat R. Cana ja avocat K. Van Maldegem)

      Muut osapuolet: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) (asiamiehet: M. Heikkilä ja W. Broere, avustajanaan advocaat J. Stuyck), Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: C. Wissels ja B. Koopman) ja Euroopan komissio (asiamiehet: P. Oliver ja E. Manhaeve)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-268/10, PPG ja SNF v. ECHA, 21.9.2011 antamasta määräyksestä, jolla jätettiin tutkimatta kanne, jolla vaadittiin kumottavaksi Euroopan kemikaaliviraston (ECHA) 30.3.2010 tekemä päätös, jolla akryyliamidi (EY nro 201-173-7) (CAS nro 79 06 1) tunnistettiin kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (EUVL L 396, s. 1) 57 artiklassa vahvistetut kriteerit täyttäväksi aineeksi ja se sisällytettiin kyseisen asetuksen 59 artiklan mukaisesti sen liitteeseen XIV mahdollisesti sisällytettävien aineiden luetteloon (ehdotettujen aineiden luettelo) — Kanteen nostamisen määräaika — Määräajan alkamisajankohta — Toimi, joka julkaistaan vain internetissä

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-268/10, PPG ja SNF vastaan ECHA, 21.9.2011 antama määräys kumotaan.

               2)

               Asia palautetaan unionin yleiseen tuomioistuimeen.

               3)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 25, 28.1.2012.


title: Asia C-360/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court of the United Kingdom (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 27.6.2013 — Public Relations Consultants Association Ltd v. The Newspaper Licensing Agency Ltd ym.

text:
               7.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/28

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court of the United Kingdom (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 27.6.2013 — Public Relations Consultants Association Ltd v. The Newspaper Licensing Agency Ltd ym.
   (Asia C-360/13)
   2013/C 260/50
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supreme Court of the United Kingdom

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Public Relations Consultants Association Ltd

      Vastapuolet: The Newspaper Licensing Agency Ltd ym.

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Silloin, kun

               i)

               loppukäyttäjä katselee verkkosivua lataamatta tai tulostamatta sitä tai ryhtymättä muutoin toimiin sen kopioimiseksi,

               ii)

               kopioita kyseisestä verkkosivusta luodaan automaattisesti näytölle ja selaimen välimuistiin loppukäyttäjän kiintolevylle,

               iii)

               näiden kopioiden luominen on välttämätöntä asianmukaiseen ja tehokkaaseen internetin selailuun liittyvien teknisten prosessien kannalta,

               iv)

               näytöllä oleva kopio säilyy näytöllä, kunnes loppukäyttäjä poistuu asianomaiselta verkkosivulta, jolloin kopio poistetaan automaattisesti osana tietokoneen tavanomaista toimintaa,

               v)

               välimuistissa oleva kopio säilyy välimuistissa, kunnes sen päälle kirjoitetaan muuta aineistoa, kun loppukäyttäjä katselee muita verkkosivuja, jolloin kopio poistetaan automaattisesti osana tietokoneen tavanomaista toimintaa, ja

               vi)

               kopiot säilytetään vain edellä iv ja v kohdassa tarkoitettujen internetin käyttöön liittyvien tavanomaisten teknisten prosessien keston ajan,

         ovatko tällaiset kopiot (i) tilapäisiä, (ii) väliaikaisia tai satunnaisia ja (iii) erottamaton ja välttämätön osa teknistä prosessia direktiivin 2001/29/EY (1) 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla?

      (1)  Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY (EYVL L 167, s. 10).


title: Asia T-352/08: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.7.2013 — Pannon Hőerőmű v. komissio

text:
               7.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/51

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.7.2013 — Pannon Hőerőmű v. komissio
   (Asia T-352/08) (1)

   2013/C 260/91
   Oikeudenkäyntikieli: unkari
   Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 285, 8.11.2008.


title: Asia C-224/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 8.11.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2004/49/EY — Yhteisön rautateiden turvallisuus — Puutteellinen täytäntöönpano)

text:
               22.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/23

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 8.11.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-224/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2004/49/EY - Yhteisön rautateiden turvallisuus - Puutteellinen täytäntöönpano)
   (2007/C 315/40)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: N. Yerrell ja P. Dejmek)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta (asiamies: C. Schiltz)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteisön rautateiden turvallisuudesta sekä rautatieyritysten toimiluvista annetun neuvoston direktiivin 95/18/EY ja rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta annetun direktiivin 2001/14/EY muuttamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/49/EY (rautatieturvallisuusdirektiivi) (EUVL L 164, s. 44 ja oikaisu EUVL L 220, s. 16) noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä ei ole toteutettu säädetyssä määräajassa
   Tuomiolauselma

               1)

               Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut yhteisön rautateiden turvallisuudesta sekä rautatieyritysten toimiluvista annetun neuvoston direktiivin 95/18/EY ja rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta annetun direktiivin 2001/14/EY muuttamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/49/EY (rautatieturvallisuusdirektiivi) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 155, 7.7.2007.


title: Asia C-299/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 18.7.2013 (Nejvyšší správní soudin (Tšekin tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Green Swan Pharmaceuticals CR, a.s. v. Státní zemědělská a potravinářská inspekce, ústřední inspektorát (Kuluttajansuoja — Asetus (EY) N:o 1924/2006 — Elintarvikkeita koskevat ravitsemus- ja terveysväitteet — 2 artiklan 2 kohdan 6 alakohta — Sairauden riskin vähentämistä koskevan väitteen käsite — 28 artiklan 2 kohta — Tuotteet, joihin on kiinnitetty tavaramerkki tai tuotenimi — Siirtymäkauden toimet)

text:
               7.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/17

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 18.7.2013 (Nejvyšší správní soudin (Tšekin tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Green Swan Pharmaceuticals CR, a.s. v. Státní zemědělská a potravinářská inspekce, ústřední inspektorát
   (Asia C-299/12) (1)

   (Kuluttajansuoja - Asetus (EY) N:o 1924/2006 - Elintarvikkeita koskevat ravitsemus- ja terveysväitteet - 2 artiklan 2 kohdan 6 alakohta - Sairauden riskin vähentämistä koskevan väitteen käsite - 28 artiklan 2 kohta - Tuotteet, joihin on kiinnitetty tavaramerkki tai tuotenimi - Siirtymäkauden toimet)
   2013/C 260/29
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Nejvyšší správní soud

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Green Swan Pharmaceuticals CR, a.s.

      Vastaaja: Státní zemědělská a potravinářská inspekce, ústřední inspektorát

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Nejvyšší správní soud — Elintarvikkeita koskevista ravitsemus- ja terveysväitteistä 20.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1924/2006 (EUVL L 404, s. 9) 1 artiklan 3 kohdan, 2 artiklan 2 kohdan 6 alakohdan ja 28 artiklan 2 kohdan tulkinta — Sairauden riskin vähentämistä koskevan väitteen käsite — Tuotteen pakkausmerkinnöissä oleva väite, jonka mukaan ”valmiste sisältää myös kalsiumia ja D3-vitamiinia, jotka auttavat vähentämään osteoporoosin ja murtumien kehittymisriskiä”

      Tuomiolauselma

               1)

               Elintarvikkeita koskevista ravitsemus- ja terveysväitteistä 20.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1924/2006, sellaisena kuin se on muutettuna 9.2.2010 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 116/2010, 2 artiklan 2 kohdan 6 alakohtaa on tulkittava siten, että terveysväitteen luokitteleminen tässä säännöksessä tarkoitetuksi sairauden riskin vähentämistä koskevaksi väitteeksi ei välttämättä edellytä, että terveysväitteessä nimenomaisesti ilmoitetaan, että elintarvikeryhmän, elintarvikkeen tai sen ainesosan kulutus vähentää ”merkitsevästi” ihmisillä esiintyvän sairauden kehittymisriskiä.

               2)

               Asetuksen N:o 1924/2006, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 116/2010, 28 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että elintarvikkeen pakkauksessa oleva kaupallinen viestintä voi olla tässä säännöksessä tarkoitettu tavaramerkki tai tuotenimi edellyttäen, että se on sovellettavan säännöstön mukaan sellaisenaan suojattu tavaramerkkinä tai tuotenimenä. Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on tutkia sen käsiteltäväksi saatetun asian kaikkien tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen perusteella, onko kaupallisessa viestinnässä todella kyse näin suojatusta tavaramerkistä tai tuotenimestä.

               3)

               Asetuksen N:o 1924/2006, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 116/2010, 28 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että siinä tarkoitetaan vain elintarvikkeita, joihin on liitetty tavaramerkki tai tuotenimi, jota on pidettävä tässä asetuksessa tarkoitettuna ravitsemus- tai terveysväitteenä ja joka on ollut olemassa samanlaisena ennen 1.1.2005.

      (1)  EUVL C 273, 8.9.2012.


title: Asia C-289/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Köln (Saksa) on esittänyt 3.7.2006 — Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH (MDG) v. Bundesrepublik Deutschland, muu asianosainen Deutsche Post AG, jota edustaa Vorstand

text:
               28.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Köln (Saksa) on esittänyt 3.7.2006 — Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH (MDG) v. Bundesrepublik Deutschland, muu asianosainen Deutsche Post AG, jota edustaa Vorstand
   (Asia C-289/06)
   (2006/C 261/13)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Verwaltungsgericht Köln
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH (MDG)

      Vastaaja: Bundesrepublik Deutschland

      Muu asianosainen: Deutsche Post AG, jota edustaa Vorstand
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Onko EY 47 artiklan 2 kohtaa luettuna yhdessä EY 95 artiklan ja direktiivin 97/67/EY, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/39/EY, 12 artiklan viidennen luetelmakohdan sekä 7 artiklan 1 kohdan kanssa (1) tulkittava siten, että silloin kun yleispalvelujen tarjoaja soveltaa sellaisten yritysasiakkaiden kohdalla erityishintoja, jotka toimittavat postilähetyksensä postiverkkoon antamalla ne esilajiteltuina postikeskukselle, yleispalvelujen tarjoaja on velvollinen soveltamaan näitä erityishintoja myös sellaisten yritysten kohdalla, jotka keräävät postilähetykset lähettäjältä ja antavat ne samassa lähetyspaikassa ja samoin ehdoin kuin yritysasiakkaat esilajiteltuina postiverkkoon ilman, että yleispalveluiden tarjoaja saa kieltäytyä tästä siihen vedoten, että sille on asetettu yleispalveluvelvoite?

      (1)  EYVL L 176, s. 21.


title: Asia C-13/07: Kanne 18.1.2007 — komissio v. neuvosto

text:
               10.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/22

         Kanne 18.1.2007 — komissio v. neuvosto
   (Asia C-13/07)
   (2007/C 56/40)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. J. Kuijper ja M. Huttunen)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               neuvoston ja jäsenvaltioiden päätös Maailman kauppajärjestön yleisneuvostossa vahvistettavaksi yhteisön ja jäsenvaltioiden kannaksi Vietnamin sosialistisen tasavallan liittymisestä Maailman kauppajärjestöön (KOM/2005/0659 lopullinen — ACC 2006/0215) on kumottava

               —

               on todettava, että kumotun päätöksen oikeusvaikutukset ovat lopullisia

               —

               Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komission ehdotus perustui EY:n perustamissopimuksen 133 artiklan 1 ja 5 kohtaan yhdessä sen 300 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan kanssa. Neuvosto lisäsi oikeudelliseen perustaan EY:n perustamissopimuksen 133 artiklan 6 kohdan, ja näin ollen neuvostossa kokoontuneet jäsenvaltioiden hallitusten edustajat tekivät muodollisesti erillisen päätöksen. Täten neuvosto ja jäsenvaltiot omaksuivat yhteisön ja sen jäsenvaltioiden kannan ”yhdessä” EY:n perustamissopimuksen 133 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan viimeisessä virkkeessä tarkoitetulla tavalla.
   Komissio valitsi oikeudellisen perustan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä määritettyjen parametrien eli säädöksen tavoitteen ja sisällön mukaisesti. Valinta perustui erityisesti arviolle siitä, että säädös kuuluu EY:n perustamissopimuksen 133 artiklan 1 ja 5 kohdan, joissa perustetaan yksinomainen toimivalta, soveltamisalaan ja että 133 artiklan 6 kohtaan ei näin ollen ollut tarpeen turvautua. Komissio katsoo, että päätös on kumottava sen oikeudellisen perustan tätä näkökohtaa koskevilta osin.


title: Asian C-392/03 poistaminen rekisteristä

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/35

         Asian C-392/03 poistaminen rekisteristä (1)

   (2004/C 118/72)
   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.3.2004 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-392/03, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta.

      (1)  EUVL C 264, 1.11.2003.


title: Asia T-563/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.9.2016 – Paglieri Sell System v. EUIPO (APOTEKE) (EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin APOTEKE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artikla)

text:
               24.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 392/41

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.9.2016 – Paglieri Sell System v. EUIPO (APOTEKE)
   (Asia T-563/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin APOTEKE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artikla))
   (2016/C 392/53)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Paglieri Sell System SpA (Pozzolo Formigaro, Italia) (edustajat: asianajajat P. Pozzi ja F. Braga)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: K. Doherty ja L. Rampini)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 23.7.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2428/2014-5), joka koskee hakemusta kuviomerkin APOTEKE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Paglieri Sell System SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 371, 9.11.2015.


title: Asia C-431/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto)  4.5.2006  (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Massachusetts Institute of Technology (Patenttioikeus — Lääkkeet — Asetus (ETY) N:o 1768/92 — Lääkkeiden lisäsuojatodistus —  Vaikuttavien aineiden yhdistelmän  käsite)

text:
               15.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 4.5.2006 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Massachusetts Institute of Technology
   (Asia C-431/04) (1)

   (Patenttioikeus - Lääkkeet - Asetus (ETY) N:o 1768/92 - Lääkkeiden lisäsuojatodistus - ”Vaikuttavien aineiden yhdistelmän” käsite)
   (2006/C 165/14)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesgerichtshof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Massachusetts Institute of Technology
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesgerichtshof — Lääkkeiden lisäsuojatodistuksen aikaansaamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1768 (EYVL L 192, s. 1) 1 artiklan b alakohdan tulkinta — Käsite ”lääkkeen vaikuttavien aineiden yhdistelmä” — Lääke, joka koostuu vaikuttavasta aineesta ja apuaineesta, joka mahdollistaa vaikuttavan aineen sellaisen lääkemuodon, joka on välttämätön toksisten vaikutusten välttämiseksi
   Tuomiolauselma
   Lääkkeiden lisäsuojatodistuksen aikaansaamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1768/92, sellaisena kuin se on muutettuna Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyllä asiakirjalla, 1 artiklan b alakohtaa on tulkittava siten, että käsitteeseen ”lääkkeen vaikuttavien aineiden yhdistelmä” ei sisälly kahden sellaisen aineen yhdistelmä, joista vain toisella on omia terapeuttisia ominaisuuksia tiettyä käyttöaihetta varten ja joista toinen mahdollistaa lääkkeen sellaisen antomuodon, joka on ensimmäisen aineen terapeuttisen tehokkuuden kannalta tarpeen samaa käyttöaihetta varten.

      (1)  EUVL C 300, 4.12.2004.


title: Asia C-137/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.12.2010 (Raad van Staten (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Marc Michel Josemans v. Burgemeester van Maastricht (Palvelujen tarjoamisen vapaus — Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Syrjintäkiellon periaate — Paikallisen viranomaisen toimenpide, jonka perusteella coffee shopeihin pääsevät ainoastaan Alankomaissa asuvat henkilöt — Niin kutsuttujen mietojen huumeiden pitäminen kaupan — Alkoholittomien juomien ja elintarvikkeiden pitäminen kaupan — Tavoite torjua huumeturismia ja siitä aiheutuvia haittoja — Yleinen järjestys — Kansanterveyden suojelu — Johdonmukaisuus — Oikeasuhteisuus)

text:
               19.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.12.2010 (Raad van Staten (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Marc Michel Josemans v. Burgemeester van Maastricht
   (Asia C-137/09) (1)

   (Palvelujen tarjoamisen vapaus - Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Syrjintäkiellon periaate - Paikallisen viranomaisen toimenpide, jonka perusteella coffee shopeihin pääsevät ainoastaan Alankomaissa asuvat henkilöt - Niin kutsuttujen mietojen huumeiden pitäminen kaupan - Alkoholittomien juomien ja elintarvikkeiden pitäminen kaupan - Tavoite torjua huumeturismia ja siitä aiheutuvia haittoja - Yleinen järjestys - Kansanterveyden suojelu - Johdonmukaisuus - Oikeasuhteisuus)
   2011/C 55/09
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Marc Michel Josemans

      Vastaaja: Burgemeester van Maastricht

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Raad van State (Alankomaat) — EY 12, EY 18, EY 29 ja EY 49 artiklan tulkinta — Huumeturismi — Kunnalliset järjestyssäännöt, joissa kielletään ulkomailla asuvilta pääsy coffeeshoppeihin, joissa myydään huumausaineita — Yleinen järjestys — Erilainen kohtelu

      Tuomiolauselma

               1)

               Kun coffee shopin pitäjä harjoittaa toimintaansa, joka muodostuu sellaisten huumausaineiden pitämisestä kaupan, jotka eivät ole toimivaltaisten viranomaisten tarkasti valvoman kaupan kohteena niiden käyttämiseksi lääkinnällisiin tai tieteellisiin tarkoituksiin, se ei voi vedota EY 12, EY 18, EY 29 tai EY 49 artiklaan riitauttaakseen pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen kunnallisen säännöstön, jossa kielletään päästämästä tällaisiin liikkeisiin henkilöitä, jotka eivät asu Alankomaissa. Alkoholittomien juomien ja elintarvikkeiden pitämisestä kaupan näissä samoissa liikkeissä muodostuvan toiminnan osalta coffee shopin pitäjä voi vedota hyödyllisesti EY 49 artiklaan ja sitä seuraaviin artikloihin.

               2)

               EY 49 artiklaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisella säännöstöllä rajoitetaan EY:n perustamissopimuksessa vahvistettua palvelujen tarjoamisen vapautta. Kyseinen rajoitus on kuitenkin perusteltavissa tavoitteella torjua huumeturismia ja siitä aiheutuvia haittoja.

      (1)  EUVL C 141, 20.6.2009.


title: Asia T-506/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.9.2010 — Carlyle v. SMHV — MRP Consult (THE CARLYLE)

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/66

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.9.2010 — Carlyle v. SMHV — MRP Consult (THE CARLYLE)
      (Asia T-506/09) (1)

      ()
      (2010/C 288/122)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

         (1)  EUVL C 51, 27.2.2010.


title: Asia C-379/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 16.7.2015 – Association France Nature Environnement v. Premier ministre ja Ministre de l’écologie, du développement durable et de l’énergie

text:
               12.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 337/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 16.7.2015 – Association France Nature Environnement v. Premier ministre ja Ministre de l’écologie, du développement durable et de l’énergie
   (Asia C-379/15)
   (2015/C 337/06)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d’État

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Association France Nature Environnement

      Vastaajat: Premier ministre ja Ministre de l’écologie, du développement durable et de l’énergie

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Euroopan unionin oikeutta soveltavan kansallisen yleisen tuomioistuimen pyydettävä kaikissa tapauksissa Euroopan unionin tuomioistuimelta ennakkoratkaisua, jotta tämä arvioisi, onko kansallisen tuomioistuimen unionin oikeuden vastaisiksi katsomat säännökset aiheellista pysyttää väliaikaisesti voimassa?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko päätös, jonka Conseil d’État voi tehdä – pysyttää tiettyjen ympäristöön vaikuttavien suunnitelmien ja asiakirjojen arvioinnista 2.5.2012 annetun asetuksen 1 §:n säännösten, joita se pitää lainvastaisina, vaikutukset voimassa 1.1.2016 asti – perusteltavissa erityisesti ympäristönsuojeluun liittyvän pakottavan syyn perusteella?


title: Asia T-118/05: Reckitt Benckiser N.V:n 7.3.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               14.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 115/35

         Reckitt Benckiser N.V:n 7.3.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-118/05)
   (2005/C 115/62)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Reckitt Benckiser N.V., kotipaikka Hoofddorp (Alankomaat), on nostanut 7.3.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustajana on lakimies G. S. P. Vos.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa SMHV:n toisen valituslautakunnan riitautetun päätöksen;

               —

               sallii yhteisön tavaramerkin numero 2 897 338 rekisteröinnin;

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan nojalla.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Haettu yhteisön tavaramerkki:

               Kolmiulotteinen merkki, joka esittää suorakaiteen muotoista kapselia, jossa on mustavalkoinen aaltokuvio valkoisen ympyrän ympärillä; tavaramerkkiä haetaan luokkiin 1 ja 3 kuuluvia tavaroita varten (kemikaalituotteet teollisiin tarkoituksiin; veden pehmentäjät; valkaisutuotteet ja muut vaatteiden ja astioiden pesussa käytettävät aineet ym.) hakemuksen numero 2 897 338

               Tutkijan päätös:

               Tavaramerkkihakemus hylätään

               Valituslautakunnan päätös:

               Valitus hylätään

               Kanneperusteet:

               Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan virheellinen soveltaminen, kyseisen asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen ja perusteluvelvollisuuden laiminlyönti


               10.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/10

         EFTAn valvontaviranomaisen 3 päivänä heinäkuuta 2013 Norjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia E-13/13)
   2013/C 294/10
   EFTAn valvontaviranomainen, Rue Belliard 35, 1040 Bryssel, Belgium, asiamiehinään Xavier Lewis ja Catherine Howdle, on nostanut 3 päivänä heinäkuuta 2013 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Norjan kuningaskuntaa vastaan.
   EFTAn valvontaviranomainen on pyytänyt EFTAn tuomioistuinta

               1)

               toteamaan, että laiminlyömällä Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä IX olevassa 23 b kohdassa mainitun säädöksen (direktiivi 2005/60/EY rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen pöytäkirjalla 1, 37 artiklan 1 kohdan sisällyttämisen asianmukaisesti kansalliseen lainsäädäntöönsä Norjan kuningaskunta on laiminlyönyt kyseisestä säädöksestä ja ETA-sopimuksen 7 artiklasta johtuvat velvoitteensa;

               2)

               määräämään Norjan kuningaskunnan maksamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Kanteessa todetaan, että Norjan kuningaskunta ei ole pannut asianmukaisesti täytäntöön Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä IX olevassa 23 b kohdassa mainittua säädöstä, sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen pöytäkirjalla 1.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen esittää, että Norjan lainsäädännössä ei varmisteta sellaisten henkilöiden toiminnan tehokasta seurantaa, jotka kuuluvat direktiivin henkilölliseen soveltamisalaan. Se esittää myös, että Norja ei ole toteuttanut toimia kansallisen lainsäädäntönsä puutteiden korjaamiseksi.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen esittää, että Norja rikkoo nykytilanteessa edelleen velvoitteitaan sisällyttää direktiivi 2005/60/EY, sellaisena kuin se on sisällytetty ETA-sopimuksen liitteisiin, kansalliseen lainsäädäntöönsä.


title: Asia T-218/00: Cooperativa Mare Azzurro a.r.l:n ynnä muiden 23.8.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 302/32                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     21.10.2000
–     Komission päätös on virheellisesti perusteltu.                      Cooperativa Mare Azzurro a.r.l:n ynnä muiden 23.8.2000
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
–     Komissio on perusteettomasti katsonut, että voimakkaas-
      ta nousujohteisuudesta huolimatta kyseisillä markkinoilla
      vallitsee laskusuhdanne.                                                                      (Asia T-218/00)
–     Komission päätös on virheellinen sen vuoksi, että siinä on
      sovellettu 5,78 prosentin suuruista tuotantokapasiteetin                                      (2000/C 302/75)
      hyödyntämistä koskevaa vuotuista keskiarvoa.
–     Komissio ei ole ilmoittanut tosiseikkoja, joiden perusteella
      se päätti soveltaa korjauskerrointa 0,75.                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                          Cooperativa Mare Azzurro a.r.l. ym. ovat nostaneet 23.8.2000
                                                                          Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                          messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
                                                                          jien edustajana on asianajaja Giuseppe Boscolo, Venezia.
Antena 3 de Televisiónin 21.8.2000 Euroopan yhteisöjen                   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                komissiota vastaan nostama kanne
                                                                          –     kumoaa kokonaisuudessaan, tai, toissijaisesti, osoittain,
                           (Asia T-216/00)                                      riidanalaisen päätöksen ja/tai määrää, ettei kyseinen päät-
                                                                                ösä vaikuta kantajien asemaan, sekä velvoittaa vastaajan
                                                                                korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                           (2000/C 302/74)
                      (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Antena 3 de Televisión, kotipaikka Madrid, on nostanut
21.8.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                    Kantajina olevat osuuskunnat, jotka tarjoavat palveluja noin
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                   sadalle Veneziassa ja Chioggiassa toimivalle kalastusalan yri-
vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Fernando Pombo              tykselle, riitauttavat sosiaaliturvamaksujen alentamista koske-
Garcı́a, Emiliano Garayar Gutı́errez ja Rosario Alonso Pérez-             vien lakien nro 30/1997 ja nro 206/1995 mukaisista Venetsian
Villanueva.                                                               ja Chioggian alueella sijaitseviin yrityksiin kohdistuvista tuki-
                                                                          toimenpiteistä 25.11.1999 tehdyn komission päätöksen (1).
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                          Tässä päätöksessä on katsottu yhteismarkkinoille soveltumat-
–     kumoaa komission 10.5.2000 tekemän                   päätök-        tomiksi tietyt kyseisille yrityksille maksetut tuet.
      sen 2000/400/EY (nk. Eurovisio-päätös)
–     velvoittaa komission korvaamaan kaikki Antena 3 de
                                                                          Kantajat esittävät vaatimustensa tueksi seuraavat perustelut:
      Televisiónille aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
                                                                          –     komissio ei ole katsonut, että kyseiset tuet muodostavat
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                             jo olemassa olevan kolmivuotisen tukijärjestelmän ja ettei
                                                                                niitä näin ollen voida Euroopan yhteisön perustamissopi-
                                                                                muksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskoh-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat                  taisista säännöistä 22 maaliskuuta 1999 annetun neuvos-
kuin ne, jotka on esitetty asiassa T-185/00, Métropole Télévi-                  ton asetuksen (EY) N:o 659/1999 (2) 15 artiklan nojalla
sion M 6 (1).                                                                   palauttaa
(1) Ei vielä julkaistu.
                                                                          –     riidanalaisessa päätöksessä ei ole otettu huomioon Chiog-
                                                                                gian historiallisen keskuksen tulorakennetta eikä työlli-
                                                                                syystilannetta, koska perustamissopimuksen 87 artiklan
                                                                                3 kohdan a alakohdassa määrättyä alueellista poikkeusta
                                                                                ei ole sovellettu
 ---pagebreak--- 21.10.2000               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 302/33
–     kalastusalaa ei voida eri alojen yhdenvertaista kohtelua           Gruppo Ormeggiatori del Porto di Venezia s.c.r.l:n
      koskevaa yhteisön periaatetta laiminlyömättä jättää val-           30.8.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta-
      tiontukiin sovellettavan de minimis -säännön soveltamis-                                        ma kanne
      alan ulkopuolelle ainakaan silloin kun – kuten nyt esillä
      olevassa asiassa – tuki koskee toiminnan perusteella
      valtiolle maksettavia sosiaaliturvamaksuja eikä yrittäjälle                                  (Asia T-228/00)
      aiheutuneita investointikustannuksia
–     koska kantajana olevat yritykset ovat hyvin pieniä ja                                        (2000/C 302/77)
      paikallisia ja koska verohelpotusten palauttamisesta saat-
      taa aiheutua niille vahinkoa, ei voida väittää, että verohel-
      potukset vaikuttavat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
–     perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan d alakohtaa
      on rikottu, koska Chioggialla ja laguunin aluella on               Gruppo del Porto di Venezia s.c.r.l. on nostanut 30.8.2000
      sellaisia kalastukseen liittyviä kulttuurisia erityispiirteitä,    Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
      joita ei voida jättää huomioonottamatta.                           messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
                                                                         jan edustajana on asianajaja Francesco Munari, Genova.
(1) EYVL L 150, 23.6.2000, s. 50.
(2) EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1.
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –     kumoaa sosiaaliturvamaksujen alentamista koskevien la-
                                                                               kien nro 30/1997 ja nro 206/1995 mukaisista Venetsian
                                                                               ja Chioggian alueella sijaitseviin yrityksiin kohdistuvista
                                                                               tukitoimenpiteistä 25.11.1999 tehdyn komission päätök-
                                                                               sen, koska sen 4 artiklassa ei mainita sellaisia kantajan
Andrea Gaulin 28.8.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota                         kaltaisia yrityksiä, jotka ovat samassa asemassa kuin
                     vastaan nostama kanne                                     tässä artiklassa mainitut yritykset, ja velvoittaa komission
                                                                               toteuttamaan kaikki sellaiset toimenpiteet, jotka ovat
                                                                               tarpeen ja asiamukaisia ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                          (Asia T-225/00)                                      mioistuimen antaman tuomion noudattamiseksi
                          (2000/C 302/76)                                –     määrää toimenpiteistä, joilla tuomion tehokas vaikutus
                                                                               varmistetaan sekä velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeu-
                                                                               denkäyntikulut.
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Andrea Gaul, kotipaikka Olching (Saksan liittotasavalta), on
nostanut 28.8.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-
siota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Christian
Boetzkes, Hampuri (Saksan liittotasavalta).                              Tässä asiassa riitautettu päätös on sama kuin asiassa T-218/00,
                                                                         Cooperativa Mare Azzurro ym. vastaan komissio ja asiassa
                                                                         T-221/00, Casinò Municipale di Venezia vastaan komissio (1).
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
julistaa EY 231 artiklan nojalla mitättömäksi 29.5.2000 tehdyn
Euroopan yhteisöjen komission päätöksen olla ottamatta kan-              Kantaja, joka on Venezian satamassa kiinnittäytymispalveluita
tajaa avoimen kilpailun COM/A/12/98, asia-ala 01 (oikeudelli-            tarjoava julkisoikeudellinen yritys, vetoaa kanteensa tueksi
set asiat), jälkeen soveltuvien hakijoiden luetteloon.                   seuraaviin seikkoihin:
                                                                         –     EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklaa sekä Euroo-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                               pan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan sovelta-
                                                                               mista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä
Kantaja on ottanut osaa Euroopan komission avoimeen kilpai-                    maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY)
luun COM/A/12/98 oikeudellisten asioiden alalla eikä hän                       N:o 659/1999 (2) 7 artiklan 2 kohtaa on rikottu
saavuttanut tuloksia, joiden perusteella hänet olisi otettu
soveltuvien hakijoiden luetteloon. Hän väittää kanteessaan,
                                                                         –     harkintavaltaa on käytetty väärin, koska asiassa on ilmei-
että tämä tulos ei ole perusteltu. Kantaja on mielestään
                                                                               nen arviointivirhe ja koska siinä lainvastaisesti on laimin-
osoittanut kokeissa omaavansa riittävät tiedot ja kyvyt.
                                                                               lyöty yhdenvertainen kohtelu
                                                                         –     perustelut ovat puuttelliset


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kolmas jaosto) 16 päivänä kesäkuuta 2005, asiassa C 456/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 98/44/EY — Bioteknologian keksintöjen oikeudellinen suoja — Tutkittavaksi ottaminen — Täytäntöönpanon laiminlyönti — 3 artiklan 1 kohta, 5 artiklan 2 kohta, 6 artiklan 2 kohta ja 8–12 artikla)

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/14

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kolmas jaosto)
   16 päivänä kesäkuuta 2005,
   asiassa C 456/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 98/44/EY - Bioteknologian keksintöjen oikeudellinen suoja - Tutkittavaksi ottaminen - Täytäntöönpanon laiminlyönti - 3 artiklan 1 kohta, 5 artiklan 2 kohta, 6 artiklan 2 kohta ja 8–12 artikla)
   (2005/C 217/26)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asiassa C 456/03, jossa on ollut kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 27.10.2003, Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään K. Banks, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Italian tasavalta, asiamiehenään I. M. Braguglia, avustajanaan avvocato dello Stato P. Gentili, prosessiosoite Luxemburgissa, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas sekä tuomarit J. P. Puissochet, S. von Bahr, U. Lõhmus ja A. Ó Caoimh (esittelevä tuomari), julkisasiamies: D. Ruiz Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 16.6.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Italian tasavalta on jättänyt noudattamatta bioteknologian keksintöjen oikeudellisesta suojasta 6 päivänä heinäkuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/44/EY 15 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin 3 artiklan 1 kohdan, 5 artiklan 2 kohdan, 6 artiklan 2 kohdan ja 8–12 artiklan noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

      (1)  EUVL C 7, 10.1.2004.


title: Asia T-366/03: Oberösterreichin osavaltion 3.11.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
7.2.2004                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                          C 35/11
Oberösterreichin osavaltion 3.11.2003 Euroopan yhteisö-                liittyvänä erityispiirteenä on biologisesti viljeltyjen alueiden
             jen komissiota vastaan nostama kanne                      taikka biologisesti harjoitettujen maatalousyritysten lisäänty-
                                                                       minen. Werner Müllerin toteuttamassa tutkimuksessa vahvis-
                                                                       tettu toteamus siitä, että ekologisen ja perinteisesti geenimani-
                          (Asia T-366/03)
                                                                       puloimattoman kasvintuotannon tai luonnollisen kasviston ja
                                                                       laaja-alaisen GMO-tuotannon rinnakkaisuus ei ole mahdollista,
                           (2004/C 35/17)                              on seikka, joka komission olisi pitänyt ottaa huomioon
                                                                       Oberösterreichin alueen maatalouden erityisen rakenteen
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                     osalta.
                                                                       Lopuksi kantaja väittää, että tiedoksi annetut säännökset ovat
Oberösterreichin osavaltio (Itävalta) on nostanut 3.11.2003            EY 174 artiklan 2 kohdan mukaisia ennalta varautumisen ja
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-              ennalta ehkäiseviä toimia, ja että koska nämä säännökset ovat
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-           voimassa vain kolme vuotta, ne vaikuttavat sisämarkkinoiden
jan asiamiehenä on asianajaja F. Mittendorfer.                         toimintaan mahdollisimman vähän, jos lainkaan; tämän vuoksi
                                                                       lähtökohtana on, että nämä kansalliset toimenpiteet ovat
                                                                       suhteellisuusperiaatteen mukaisia. Näin ollen EY 95 artiklan
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin             5 kohdan mukaiset edellytykset ovat täyttyneet, minkä vuoksi
                                                                       komission olisi pitänyt katsoa, että sille tiedoksi annetut
–      kumoaa 2.9.2003 tehdyn komission päätöksen                      kansalliset säännökset olivat yhteisön oikeuden mukaisia.
       K(2003)3117 lopull., jolla hylätään kansalliset säännök-
       set, jotka koskevat geneettisesti muunneltujen organis-
       mien (GMO) kieltämistä Oberösterreichin osavaltiossa ja
       jotka Itävalta on antanut tiedoksi EY 95 artiklan 5 kohdan
       mukaisesti,
–      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                       Fachvereinigung Mineralfaserindustrie e.V. Deutsche
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    Gruppe der EURIMA European Insulation Manufacturers
                                                                       Associationin 14.11.2003 Euroopan yhteisöjen komissio-
                                                                                ta vastaan nostama kanne
Kanteen kohteena on 2.9.2003 tehty komission päätös, jolla
hylätään kansalliset säännökset geneettisest muunneltujen or-
ganismien käyttämisen kieltämisestä Oberösterreichin (Ylä-                                      (Asia T-375/03)
Itävalta) osavaltiossa.
                                                                                (2004/C 35/18)
Kantaja väittää, että komissio loukkaa tällä päätöksellään
Oberösterreichin osavaltion oikeutta ottaa käyttöön sen jäl-
keen, kun neuvosto tai komissio on toteuttanut yhdenmukais-                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
tamistoimenpiteen, uuteen ympäristönsuojelua tai työympäris-
tönsuojelua koskevaan tieteellisen näyttöön perustuvia kansal-
lisia säännöksiä tai määräyksiä kyseisen jäsenvaltion erityisten
ongelmien vuoksi, jotka ovat ilmenneet yhdenmukaistamistoi-
menpiteen toteuttamisen jälkeen.                                       Fachvereinigung Mineralfaserindustrie e.V. Deutsche Gruppe
                                                                       der EURIMA European Insulation Manufacturers Association,
                                                                       Frankfurt am Main (Saksa), on 14.11.2003 nostanut kanteen
Kantaja toteaa, että komissio ei ole antanut Oberösterreichin          Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan Euroopan yhteisöjen
osavaltiolle asianosaisten kuulemismenettelyssä mahdollisuut-          ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. Kantajan asia-
ta tutustua komission päätöksen perustana olevaan Euroopan             miehenä on asianajaja T. Schmidt-Kötters.
elintarviketurvallisuusviranomaisen 4.7.2003 antamaan lau-
suntoon eikä esittää siitä huomautuksiaan. Päätöksentekome-
nettely ei ole ollut oikeusvaltion menettelyperiaatteiden mukai-
nen ja siinä on siten rikottu olennaisia menettelymääräyksiä.          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                       –     kumoaa komission 9.7.2003 tekemän valtiontukea kos-
Lisäksi kantaja toteaa, että kansalliset säännökset ovat EY
                                                                             kevan päätöksen (N 694/2002 – Saksa, toimenpiteet
95 artiklan 5 kohdan soveltamisen edellytysten mukaiset. Ne
                                                                             uusiutuvista luonnonvaroista saatavien eristeiden käyt-
sisältävät luonnollisen elinympäristön säilyttämistä koskevan
                                                                             töönoton edellyttämiseksi, K(2003)1473 lopull.)
toimenpiteen; tällaiseen elinelimpäristöön kuuluu laajasti ym-
märretty biodiversiteetti. Lisäksi Oberösterreichin osavaltiossa
on melkein yksinomaan pienimuotoista maataloutta, johon                –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-201/03: Euroopan yhteisöjen komission 13.5.2003 Ruotsin kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
5.7.2003                 FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 158/15
Euroopan yhteisöjen komission 13.5.2003 Ruotsin kunin-                    Euroopan yhteisöjen komission 12.5.2003 Itävallan tasa-
                gaskuntaa vastaan nostama kanne                                             valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-203/03)
                           (Asia C-201/03)
                                                                                (2003/C 158/26)
                           (2003/C 158/25)
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 12.5.2003 Euroo-
                                                                          pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
                                                                          vastaan. Kantajan edustajina ovat komission oikeudellisen
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 13.5.2003 Euroo-
                                                                          yksikön virkamies Nicola Yerrell ja kansallisten virkamiesten
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ruotsin kuningas-
                                                                          vaihto-ohjelman puitteissa komission oikeudellisen yksikön
kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat L. Ström ja M. Kons-
tantinidis, prosessiosoite Luxemburgissa.                                 käytettäväksi asetettu työtuomioistuimen tuomari Horstpeter
                                                                          Kreppel, prosessiosoite Luxemburgissa.
Komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                          1)    toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut miesten
–      toteaa, että Ruotsin kuningaskunta ei ole noudattanut                    ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamis-
       neuvoston direktiivin 75/439/ETY (1), sellaisena kuin se                 esta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutuk-
       on muutettuna direktiivillä 87/101/ETY ( 2), 3 artiklan                  seen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9 päivänä
       1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteutta-              helmikuuta 1976 annetun direktiivin 76/207/ETY ( 1) 2 ja
       nut tarvittavia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että                  3 artiklasta sekä EY 10 ja EY 249 artiklasta johtuvia
       jäteöljyjen käsittelyssä annetaan etusija uudistamiselle, jos            velvoitteitaan,
       se on teknisesti, taloudellisesti ja järjestelyjen kannalta
       mahdollista, sekä
                                                                                a)    koska naispuolisten työntekijöiden työkiellosta ja
                                                                                -rajoituksista annetun liittovaltion talous- ja työmi-
–      velvoittaa Ruotsin kuningaskunnan korvaamaan oikeu-                            nisteriön asetuksen 2 §:ssä säädetään mainitun direk-
       denkäyntikulut asiassa.                                                        tiivin vastaisesti naisille vähäisin poikkeuksin yleinen
                                                                                kielto tehdä kaivostyötä maan alla;
                                                                                b)    koska paineilma- ja sukellustyöstä annetun asetuk-
                                                                                sen 8 ja 31 §:ssä säädetään naisille yleinen kielto
                                                                                tehdä paineilma- ja sukellustyötä;
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          2)    velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
                                                                                tikulut.
Jäsenvaltioiden tulee paitsi toteuttaa sitovat kansalliset toimen-
piteet noudattaakseen direktiivin 3 artiklan 1 kohdan säännök-
siä, myös toteuttaa toimenpiteet, jotka mahdollistavat sään-
nöksen soveltamisen käytännössä. Jäteöljyn kierrätysaste oli              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Ruotsissa ajanjakson 1995–2000 aikana 0 prosenttia. Ruotsin
hallitus ei näin ollen ole toteuttanut toimenpiteitä, jotka
mahdollistavat jäteöljyjen de facto uudistamisen direktiivin              –     Naispuolisia työntekijöitä koskeva kielto tehdä kaivostyö-
3 artiklan 1 kohdassa säädettyjen edellytysten mukaisesti.                      tä maan alla:
                                                                                Direktiivin 76/207/ETY 3 artiklan 1 kohdan mukaan
                                                                                syrjintä sukupuolen perusteella on kielletty työhönpääsyä
( 1) Jäteöljyhuollosta 16.6.1975 annettu direktiivi, EYVL L 194, s. 23.         koskevien edellytysten osalta.
( 2) Jäteöljyhuollosta annetun direktiivin 75/439/ETY muuttamisesta
     22.12.1986 annettu direktiivi, EYVL 1987, L 42, s. 43.                     Itävallan 30.4.1938 annetun työaika-asetuksen 16 §:ssä
                                                                                naisille säädetyllä yleisellä kiellolla tehdä maanalaista
                                                                                kaivostyötä muutettiin 1.8.2001 voimassa ollutta nais-
                                                                                puolisten työntekijöiden työkiellosta ja -rajoituksista an-
                                                                                netun liittovaltion talous- ja työministeriön asetuksen


title: Asia T-403/07: Kanne 8.11.2007 — Union Nationale de l'Apiculture Française ym. v. komissio

text:
               12.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 8/19

         Kanne 8.11.2007 — Union Nationale de l'Apiculture Française ym. v. komissio
   (Asia T-403/07)
   (2008/C 8/35)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantajat: Union Nationale de l'Apiculture Francaise (Pariisi, Ranska), Deutscher Berufs- und Erwerbsimkerbund eV (Soltau, Saksa), Unione Nazionale Associazioni Apicoltori Italiani (Castel San Pietro Terme, Italia) ja Asociación Galega de Apicultura (Santiago de Compostela, Espanja) (edustaja: asianajaja B. Fau)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               kumoamisvaatimus, joka koskee 16.8.2007 annettua komission direktiiviä 2007/52/EY, on otettava tutkittavaksi

               —

               komission direktiivi 2007/52/EY, joka annettiin 16.8.2007, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tässä kanteessa kantajat vaativat neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta etoprofossin, pirimifossi-metyylin ja fiproniilin sisällyttämiseksi siihen tehoaineina 16.8.2007 annetun komission direktiivin 2007/52/EY (1) kumoamista.
   Kantajat esittävät kumoamiskanteensa tueksi kolme kanneperustetta.
   Ensimmäiseksi kantaja väittävät, että riidanalainen direktiivi annettiin niiden menettelymääräysten vastaisesti, joita komission on kantajien mukaan noudatettava. Kantajat katsovat, että vaikka neuvosto voi antaa komissiolle tehtäväksi toteuttaa direktiivein tarvittavat toimenpiteet direktiivin 91/414/ETY täytäntöönpanemiseksi, komissiolla ei niiden mukaan ole toimivaltaa muuttaa kyseistä direktiiviä, muun muassa siltä osin kuin on kyse jäsenvaltioille asetetuista velvollisuuksista. Kantajat väittävät, että kumoamisvaatimuksen kohteena oleva direktiivi ei ole pelkkä täytäntöönpanodirektiivi vaan sillä muutetaan direktiiviä 91/414/ETY ja se olisi tästä syystä pitänyt antaa sellaista menettelyä noudattaen, jonka yhteydessä Euroopan parlamenttia on kuultava. Koska tällaista kuulemista ei ollut, direktiivissä on kantajien mukaan menettelyvirhe.
   Lisäksi kantajat väittävät, että sen varjolla, että kumoamisvaatimuksen kohteena olevalla direktiivillä muutetaan kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamista koskevia kansallisia lupamenettelyitä, sillä rikotaan todellisuudessa yhtenäisiä määritysmenetelmiä, joista perusdirektiivissä 91/414/ETY säädetään tehoaineen sisällyttämiseksi sen liitteeseen I.

      (1)  EUVL L 214, s. 3.


title: Asia C-2/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 3.9.2009 (Corte suprema di cassazionen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Amministrazione dell’economia e delle Finanze ja Agenzia delle Entrate v. Fallimento Olimpiclub Srl (Arvonlisävero — Yhteisön oikeuden ensisijaisuus — Kansallisen oikeuden säännös, jossa säädetään oikeusvoiman periaatteesta)

text:
               24.10.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 3.9.2009 (Corte suprema di cassazionen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Amministrazione dell’economia e delle Finanze ja Agenzia delle Entrate v. Fallimento Olimpiclub Srl
   (Asia C-2/08) (1)

   (Arvonlisävero - Yhteisön oikeuden ensisijaisuus - Kansallisen oikeuden säännös, jossa säädetään oikeusvoiman periaatteesta)
   2009/C 256/09
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte suprema di cassazione

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Amministrazione dell’economia e delle Finanze ja Agenzia delle Entrate

      Vastaaja: Fallimento Olimpiclub Srl

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Corte suprema di cassazione — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) tulkinta — Yhteisön oikeuden ensisijaisuus — Kansallisen oikeuden säännös, jossa säädetään oikeusvoiman periaatteesta ja jonka soveltamisella päädytään ratkaisuun, joka on arvonlisäveroa koskevan yhteisön oikeuden vastainen

      Tuomiolauselma

   Yhteisön oikeus on esteenä pääasiassa kyseessä olevan tilanteen kaltaisissa olosuhteissa Italian siviililain (codice civile) 2909 §:n kaltaisen kansallisen säännöksen soveltamiselle oikeudenkäynnissä, jossa on kyse arvonlisäverosta sellaiselta verovuodelta, jonka osalta mitään lopullista tuomioistuinratkaisua ei vielä ole annettu, sikäli kuin mainittu säännös estää kansallista tuomioistuinta, jonka käsiteltävänä kyseinen oikeusriita on, ottamasta huomioon mainittuun veroon liittyviä väärinkäytöksiä koskevia yhteisön oikeuden sääntöjä.

      (1)  EUVL C 79, 29.3.2008.


title: Asia T-125/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys  7.10.2005  — Umwelt- und Ingenieurtechnik v. komissio

text:
               10.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/19

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 7.10.2005 — Umwelt- und Ingenieurtechnik v. komissio
   (Asia T-125/05) (1)

   (2005/C 315/35)

      Oikeudenkäyntikieli: saksa

   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 115, 14.5.2005.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 21 päivänä syyskuuta 1999 yhdistetyissä asioissa C-115/97 – C-117/97 (Kantongerecht te Roermondin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Brentjens' Handelsonderneming BV vastaan Stichting Bedrĳfspensioenfonds voor de Handel in Bouwmaterialen (Pakollinen kuuluminen toimialakohtaiseen eläkejärjestelmään – Yhteensoveltuvuus kilpailusääntöjen kanssa – Toimialakohtaisen eläkekassan määrittely yritykseksi)

text:
C 6/2                      FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              8.1.2000
kaisun EY:n perustamissopimuksen 85, 86 ja 90 artiklan (joista                missopimuksen 177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla)
on tullut EY 81, EY 82 ja EY 86 artikla) tulkinnasta, yhteisöjen              nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen
tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́-                tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa
guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J. P. Puissochet,                     Brentjens’ Handelsonderneming BV vastaan Stichting Bedrijfs-
G. Hirsch ja P. Jann sekä tuomarit J. C. Moitinho de Almeida                  pensioenfonds voor de Handel in Bouwmaterialen ennakkorat-
(esittelevä tuomari), C. Gulmann, J. L. Murray, D. A. O. Edward,              kaisun EY:n perustamissopimuksen 3 artiklan g alakohdan
H. Ragnemalm, L. Sevón ja M. Wathelet, julkisasiamies:                       (josta on muutettuna tullut EY 3 artiklan 1 kohdan g alakohta)
F. G. Jacobs, kirjaaja: johtava hallintovirkamies D. Louterman-               sekä EY:n perustamissopimuksen 5, 85, 86 ja 90 artiklan
Hubeau, on antanut 21.9.1999 tuomion, jonka tuomiolausel-                     (joista on tullut EY 10, EY 81, EY 82 ja EY 86 artikla)
ma on seuraava:                                                               tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa:
                                                                              presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat
1. EY:n perustamissopimuksen 3 artiklan g alakohdassa (josta on               J.-P. Puissochet, G. Hirsch ja P. Jann sekä tuomarit J. C. Moitin-
     muutettuna tullut EY 3 artiklan 1 kohdan g alakohta) sekä EY:n           ho de Almeida (esittelevä tuomari), C. Gulmann, J. L. Murray,
     perustamissopimuksen 5 ja 85 artiklassa (joista on muutettuna            D. A. O. Edward, H. Ragnemalm, L. Sevón ja M. Wathelet,
     tullut EY 10 ja EY 81 artikla) ei kielletä sitä, että viranomaiset       julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
     tekevät tietyn toimialan työnantajia ja työntekijöitä edustavien         D. Louterman-Hubeau, on antanut 21.9.1999 tuomion, jonka
     etujärjestöjen hakemuksesta päätöksen, jonka mukaan toimiala-            tuomiolauselma on seuraava:
     kohtaiseen eläkekassaan kuuluminen on pakollista.
2. Tietyn toimialan työnantajia ja työntekijöitä edustavien etujär-
     jestöjen kollektiivisella sopimuksella perustettu eläkekassa, jonka      1. EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan (josta on tullut EY 81
     tehtävänä on lisäeläkejärjestelmän hallinnoiminen ja johon                    artikla) soveltamisalaan ei kuulu se, että tietyn toimialan
     kuuluminen on viranomaisten päätöksellä tehty pakolliseksi                    työnantajia ja työntekijöitä edustavat etujärjestöt päättävät
     kaikille tämän toimialan työntekijöille, on perustamissopimuksen              kollektiivisella sopimuksellaan perustaa tämän toimialan osalta
     85 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa tarkoitettu yritys.             yhden ainoan eläkekassan, jonka tehtäväksi annetaan lisäelä-
                                                                                kejärjestelmän hallinnointi, ja päättävät pyytää viranomaisilta
3. EY:n perustamissopimuksen 86 ja 90 artiklassa (joista on tullut                 sitä, että tähän eläkekassaan kuuluminen tehtäisiin pakolliseksi
     EY 82 ja EY 86 artikla) ei kielletä sitä, että viranomaiset antavat           kaikkien tämän toimialan työntekijöiden osalta.
     eläkekassalle yksinoikeuden hallinnoida tietyllä toimialalla lisä-
     eläkejärjestelmää.
(1) EYVL C 133, 4.5.1996.                                                     2. EY:n perustamissopimuksen 3 artiklan g alakohdassa (josta on
                                                                                muutettuna tullut EY 3 artiklan 1 kohdan g alakohta) sekä EY:n
                                                                                perustamissopimuksen 5 artiklassa (josta on muutettuna tullut
                                                                                EY 10 artikla) ja perustamissopimuksen 85 artiklassa ei kielletä
                                                                                sitä, että viranomaiset tekevät tietyn toimialan työnantajia ja
                                                                                työntekijöitä edustavien etujärjestöjen hakemuksesta päätöksen,
                                                                                jonka mukaan toimialakohtaiseen eläkekassaan kuuluminen on
                                                                                pakollista.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                    21 päivänä syyskuuta 1999
                                                                              3. Tietyn toimialan työnantajia ja työntekijöitä edustavien etujär-
yhdistetyissä asioissa C-115/97 – C-117/97 (Kantonge-                              jestöjen kollektiivisella sopimuksella perustettu eläkekassa, jonka
recht te Roermondin esittämä ennakkoratkaisupyyntö),                               tehtävänä on lisäeläkejärjestelmän hallinnoiminen ja johon
Brentjens’ Handelsonderneming BV vastaan Stichting                                 kuuluminen on viranomaisten päätöksellä tehty pakolliseksi
Bedrijfspensioenfonds voor de Handel in Bouwmateria-                               kaikille tämän toimialan työntekijöille, on perustamissopimuksen
                                   len (1)                                         85 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa tarkoitettu yritys.
(Pakollinen kuuluminen toimialakohtaiseen eläkejärjestel-
mään – Yhteensoveltuvuus kilpailusääntöjen kanssa – Toi-
      mialakohtaisen eläkekassan määrittely yritykseksi)                      4. EY:n perustamissopimuksen 86 ja 90 artiklassa (joista on tullut
                                                                                EY 82 ja EY 86 artikla) ei kielletä sitä, että viranomaiset antavat
                                                                                eläkekassalle yksinoikeuden hallinnoida tietyllä toimialalla lisä-
                              (2000/C 6/03)
                                                                                eläkejärjestelmää.
                     (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen              (1) EYVL C 142, 10.5.1997.
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Yhdistetyissä asioissa C-115/97 – C-117/97, jotka Kantonge-
recht te Roermond (Alankomaat) on saattanut EY:n perusta-


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 12 päivänä heinäkuuta 2001 asiassa C-102/00 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Welthgrove BV vastaan Staatssecretaris van Financiën (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 4 artikla – Taloudellinen toiminta – Holdingyhtiön osallistuminen tytäryhtiöidensä hallintoon)

text:
13.10.2001               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 289/7
rifera Italiana Agroindustriale SpA (ISI), kotipaikka Padova              käsiteltäväksi saadakseen käsiteltävänään olevaa kaupparekis-
(Italia), Sadam Zuccherifici, divisione della SECI – Società              teriin kirjaamista koskevassa asiassa, jossa ilmoituksen on
Esercizi Commerciali Industriali SpA, kotipaikka Bologna                  tehnyt HSB-Wohnbau GmbH, ennakkoratkaisun EY 43 ja EY
(Italia), Sadam Castiglionese SpA, kotipaikka Bologna, Sadam              48 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto),
Abruzzo SpA, kotipaikka Bologna, Zuccherificio del Molise                 toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. La Pergola
SpA, kotipaikka Termoli (Italia) ja Società Fondiaria Industriale         sekä tuomarit M. Wathelet (esittelevä tuomari), P. Jann,
Romagnola SpA (SFIR), kotipaikka Cesena (Italia), edustajinaan            L. Sevón ja S. von Bahr, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer,
solicitor B. O’Connor ja avvocato I. Vigliotti, jossa valittajat          kirjaaja: R. Grass, on 10.7.2001 antanut määräyksen, jonka
vaativat muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäi-                  määräysosa on seuraava:
sen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa
T-158/95, Eridania ym. vastaan neuvosto, 8.7.1999 antaman
                                                                          Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ei selvästi ole toimivaltainen
tuomion (Kok. 1999, s. II-2219) kumoamista, ja jossa muina
                                                                          vastaamaan Amtsgericht Heidelbergin 3.3.2000 tekemällään pää-
osapuolina ovat: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään
                                                                          töksellä esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin.
I. Dı́ez Parra ja J.-P. Hix), Euroopan yhteisöjen komissio
(asiamiehenään F. P. Ruggeri Laderchi) ja Ponteco Zuccheri
SpA, kotipaikka Pontelagoscuro (Italia), yhteisöjen tuomiois-             (1) EYVL C 149, 27.5.2000.
tuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
johtaja V. Skouris sekä tuomarit R. Schintgen ja N. Colneric
(esittelevä tuomari), julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: R. Grass,
on antanut 28.6.2001 määräyksen, jonka määräysosa on
seuraava:
1)     Muutoksenhaku hylätään.
2)     Eridania SpA, Industria Saccarifera Italiana Agroindustriale              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
       SpA (ISI), Sadam Zuccherifici, divisione della SECI – Società
       Esercizi Commerciali Industriali SpA, Sadam Castiglionese                                 (ensimmäinen jaosto)
       SpA, Sadam Abruzzo SpA, Zuccherificio del Molise SpA
       ja Società Fondiaria Industriale Romagnola SpA (SFIR)
       velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaamaan oikeudenkäynti-                          12 päivänä heinäkuuta 2001
       kulut.
                                                                          asiassa C-102/00 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä
3)     Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.                   ennakkoratkaisupyyntö), Welthgrove BV vastaan Staats-
                                                                                secretaris van Financiën (1)
(1) EYVL C 352, 4.12.1999.
                                                                          (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Kuudennen arvonli-
                                                                          säverodirektiivin 4 artikla – Taloudellinen toiminta – Hol-
                                                                              dingyhtiön osallistuminen tytäryhtiöidensä hallintoon)
                                                                                (2001/C 289/13)
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                            (viides jaosto)
                   10 päivänä heinäkuuta 2001                             (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
asiassa C-86/00 (Amtsgericht Heidelbergin esittämä en-
       nakkoratkaisupyyntö), HSB-Wohnbau GmbH (1)                         Asiassa C-102/00, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alanko-
                                                                          maat) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomiois-
(Ennakkoratkaisupyyntö – Yhtiön kotipaikkamuutoksen                       tuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomiois-
merkintä kaupparekisteriin – Yhteisöjen tuomioistuimen                    tuimessa vireillä olevassa asiassa Welthgrove BV vastaan
                     toimivallan puuttuminen)                             Staatssecretaris van Financiën ennakkoratkaisun jäsenvaltioi-
                                                                          den liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yh-
                          (2001/C 289/12)                                 teinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymis-
                                                                          peruste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen
                                                                          neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 4 artik-
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                        lan, 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohdan ja
                                                                          13 artiklan B kohdan d alakohdan 5 alakohdan tulkinnasta,
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan            yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien ko-
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)               koonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuoma-
                                                                          rit P. Jann ja L. Sevón (esittelevä tuomari), julkisasiamies:
Asiassa C-86/00, jonka Amtsgericht Heidelberg (Saksa) on                  C. Stix-Hackl, kirjaaja: R. Grass, on antanut 12.7.2001 mää-
saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen               räyksen, jonka määräysosa on seuraava:
 ---pagebreak--- C 289/8                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    13.10.2001
Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta        Euroopan yhteisöjen komission 14.5.2001 tekemä valitus
– yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymispe-        Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
ruste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston           tuimen kolmannen jaoston asiassa T-331/94, IPK-
direktiivin 77/388/ETY 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna talou-        München GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
dellisena toimintana on pidettävä holdingyhtiön osallistumista tytä-                      6.3.2001 antamasta tuomiosta
ryhtiöidensä hallintoon ainoastaan siltä osin kuin kyse on sellaisten
liiketoimien suorittamisesta, jotka ovat tämän direktiivin 2 artiklan
mukaan arvonlisäveron alaisia.                                                                    (Asia C-200/01 P)
                                                                                (2001/C 289/15)
(1) EYVL C 163, 10.6.2000.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on valittanut 14.5.2001 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-
                                                                         mäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston asias-
                                                                         sa T-331/94 (1), IPK-München GmbH v. Euroopan yhteisöjen
                                                                         komissio, 6.3.2001 antamasta tuomiosta. Komission asiamie-
                                                                         henä on oikeudellisen yksikön oikeudellinen neuvonantaja
                                                                         J. Grunwald, prosessiosoite Luxemburgissa c/o komission
                                                                         oikeudellinen neuvonantaja G. Berscheid, Centre Wagner,
                                                                         Kirchberg.
Tribunal Tributário de 1.a Instância do Porto 2.o Juı́zo –
1.a Secção on 7.11.2000 tekemällään päätöksellä esittämä
ennakkoratkaisupyyntö asiassa Caves Costa Verde L.da
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                     vastaan Fazenda Pública
                                                                         1.    kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                          (Asia C-154/01)                                      6.3.2001 antaman tuomion (T-331/94) ja hylkää kan-
                                                                               teen,
                          (2001/C 289/14)                                2.    toissijaisesti, kumoaa edellä 1. kohdassa mainitun ensim-
                                                                               mäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion ja palaut-
                                                                               taa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomiostuimeen,
Tribunal Tributário de 1.a Instância do Porto 2.o Juı́zo –
1.a Secção on pyytänyt 7.11.2000 tekemällään päätöksellä,
joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 9.4.2001, Eu-                3.    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
roopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa
Caves Costa Verde L.da vastaan Fazenda Pública seuraavaan
kysymykseen:
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Ovatko [30.1.1936 annetun asetuksen (Decretos-Leis)
nro 26317, 18.1.1955 annetun asetuksen nro 40037 ja                      –     Riidanalaisen päätöksen perusteluiden puutteellinen oi-
25.9.1986 annetun asetuksen nro 321-A/86] mukaan kanne-                        keudellinen arviointi. Perusteettoman edun palauttamista
tut verot kuudennen arvonlisäverodirektiivin (1) 77/388/ETY                    koskevan periaatteen loukkaaminen.
mukaisia, ottaen huomioon, että valittajan mukaan veroa
kannetaan liikevaihdon perusteella, kun taas Instituto da Vinha          –     Virheellinen oikeudellinen arviointi herra Tzoanosin,
e do Vinhon mukaan kyseessä on viinin tukkumyynnistä                           kreikkalaisen yrityksen 01-Pliroforikin ja IPK-München
kannettava myyntivero?                                                         GmbH:n välisestä salaisesta yhteistyöstä.
Koska ennakkoratkaisupyynnössä ei annettu riittäviä tietoja,             –     Virheellinen oikeudellinen arviointi komission tekemästä
yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto) totesi 11.6.2001 anta-                 ehdotuksesta ottaa Studienkreis projektiin mukaan.
massaan määräyksessä, ettei ennakkoratkaisupyyntö selvästi
täyttänyt tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä.                          –     Vilpittömän mielen periaatteen loukkaamisesta johtuvien
                                                                               oikeudellisten seurausten tutkimisen puuttuminen: en-
                                                                               simmäisen oikeusasteen tuomiostuimella ei arviointinsa
                                                                               perusteella ollut oikeutta kumota kokonaisuudessaan
(1) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistami-              riidanalaista päätöstä, vaan yksinomaan siltä osin kuin
    sesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen mää-              komissio oli evännyt tuolla päätöksellä osallistumisensa
    räytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu kuudes                niiden kulujen rahoittamiseen, jotka olivat laillisesti ai-
    neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, 13.6.1997, s. 1).
                                                                               heutuneet kantajana ensimmäisessä oikeusasteessa olleel-
                                                                               le sen toteuttaessa projektin kuudetta ja seitsemättä
                                                                               vaihetta, joita se ei voinut saattaa loppuun ajanpuutteen
                                                                               vuoksi.


title: Asia T-174/13 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.1.2014 — komissio v. BO (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Sopimussuhteiset toimihenkilöt — Sosiaaliturva — Matkakulujen korvaaminen — Kielellisistä syistä aiheutuneet matkakulut — Euroopan yhteisöjen virkamiesten sairausvakuutuksesta annettujen yhteisten määräysten 19 artiklan 2 kohta — Sairauskulujen korvaamista koskevien yleisten soveltamisohjeiden II osan 12 luvun 2.5 kohta)

text:
               8.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/20

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.1.2014 — komissio v. BO
      (Asia T-174/13 P) (1)

      (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Sopimussuhteiset toimihenkilöt - Sosiaaliturva - Matkakulujen korvaaminen - Kielellisistä syistä aiheutuneet matkakulut - Euroopan yhteisöjen virkamiesten sairausvakuutuksesta annettujen yhteisten määräysten 19 artiklan 2 kohta - Sairauskulujen korvaamista koskevien yleisten soveltamisohjeiden II osan 12 luvun 2.5 kohta)
      (2014/C 71/37)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja D. Martin)

         Valittajan vastapuoli: BO (Amman, Jordania) (edustajat: asianajajat L. Levi, M. Vandenbussche ja C. Bernard-Glanz)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Valitus, jossa vaaditaan kumottavaksi Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-27/11, BO vastaan komissio, 15.1.2013 antamaa tuomiota

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Valitus hylätään.

                  2)

                  Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan BO:lle tässä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 164, 8.6.2013.


title: Asia T-292/11 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 29.7.2011 — Cemex ym. v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Kilpailu — Tietojensaantipyyntö — Asetuksen (EY) N:o 1/2003 18 artiklan 3 kohta — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 29.7.2011 — Cemex ym. v. komissio
   (Asia T-292/11 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Kilpailu - Tietojensaantipyyntö - Asetuksen (EY) N:o 1/2003 18 artiklan 3 kohta - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty)
   2011/C 282/48
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Cemex SAB de CV (Monterrey, Meksiko); New Sunward Holding BV (Amsterdam, Alankomaat); Cemex España, SA (Madrid, Espanja); Cemex Deutschland AG (Ratingen, Saksa); Cemex UK (Egham, Surrey, Yhdistynyt kuningaskunta); Cemex Czech Operations s.r.o. (Praha, Tšekin tasavalta); Cemex France Gestion (Rungis, Ranska) ja Cemex Austria AG (Langenzersdorf, Itävalta) (edustajat: asianajajat J. Folguera Crespo, P. Vidal Martínez, H. González Durántez ja B. Martínez Corral)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: É. Gippini Fournier, F. Castilla Contreras ja C. Hödlmayr, avustajanaan asianajaja J. Rivas)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 18 artiklan 3 kohdan mukaisesta menettelystä 30.3.2001 tehdyn komission päätöksen K(2011) 2360 lopullinen (Asia 39.520 — Sementti ja sementtiin liittyvät tuotteet) täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva vaatimus

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.