title: Asia C-487/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 5.11.2007 — L'Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC ja Laboratoire Garnier & Cie v. Bellure NV, Malaika Investments Ltd (joka toimii liikenimellä Honey pot cosmetic & Perfumery Sales ) ja Starion International Ltd

text:
               12.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 8/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 5.11.2007 — L'Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC ja Laboratoire Garnier & Cie v. Bellure NV, Malaika Investments Ltd (joka toimii liikenimellä ”Honey pot cosmetic & Perfumery Sales”) ja Starion International Ltd
   (Asia C-487/07)
   (2008/C 8/15)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Court of Appeal (Civil Division)
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: L'Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC ja Laboratoire Garnier & Cie

      Vastaajat: Bellure NV, Malaika Investments Ltd (joka toimii liikenimellä ”Honey pot cosmetic & Perfumery Sales”) ja Starion International Ltd
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kun elinkeinonharjoittaja omia tavaroitaan tai palveluitaan koskevassa mainoksessa käyttää kilpailijalle kuuluvaa rekisteröityä tavaramerkkiä vertaillakseen markkinoimiensa tavaroiden ominaisuuksia (erityisesti tuoksua) niiden tavaroiden ominaisuuksiin (erityisesti tuoksuun), joita kilpailija markkinoi kyseisellä tavaramerkillä, sellaisella tavalla, että se ei aiheuta sekaannusvaaraa eikä muutoin vaaranna tavaramerkin keskeistä tehtävää alkuperän osoittajana, kuuluuko tavaramerkin tällainen käyttö direktiivin 89/104 5 artiklan 1 kohdan a tai b alakohdan soveltamisalaan?

               2)

               Kun elinkeinonharjoittaja käyttää elinkeinotoiminnassa (erityisesti vastaavuusluettelossa) yleisesti tunnettua rekisteröityä tavaramerkkiä osoittamaan omien tavaroidensa ominaisuutta (erityisesti niiden tuoksua) tavalla, joka

                           a)

                           ei aiheuta minkäänlaista sekaannusvaaraa,

                           b)

                           ei vaikuta yleisesti tunnetulla rekisteröidyllä tavaramerkillä varustettujen tavaroiden myyntiin,

                           c)

                           ei vaaranna rekisteröidyn tavaramerkin keskeistä tehtävää alkuperän takaajana eikä aiheuta tämän tavaramerkin maineelle vahinkoa joko pilaamalla sen herättämän mielikuvan, heikentämällä sitä tai millä hyvänsä muulla tavalla,

                           d)

                           vaikuttaa merkittävällä tavalla elinkeinonharjoittajan tuotteen myynnin edistämiseen,

                     kuuluuko tavaramerkin tällainen käyttö direktiivin 89/104 5 artiklan 1 kohdan a alakohdan soveltamisalaan?

               3)

               Mitä tarkoitetaan harhaanjohtavasta mainonnasta annetun direktiivin (84/450), sellaisena kuin se on muutettuna vertailevasta mainonnasta annetulla direktiivillä (97/55), 3 a artiklan 1 kohdan g alakohdan yhteydessä ilmaisulla ”käyttää epäoikeutetusti hyväksi”, ja erityisesti, kun elinkeinonharjoittaja vertailee vastaavuusluettelossa omaa tuotettaan yleisesti tunnetulla tavaramerkillä varustettuun tuotteeseen, käyttääkö tämä elinkeinonharjoittaja epäoikeutetusti hyväkseen yleisesti tunnetun tavaramerkin mainetta?

               4)

               Mitä tarkoitetaan harhaanjohtavasta mainonnasta annetun direktiivin 3 a artiklan 1 kohdan h alakohdan yhteydessä ilmaisulla ”esittää tavaroita tai palveluja jäljitelminä tai toisintoina” ja erityisesti, katetaanko tällä ilmaisulla tapaus, jossa aiheuttamatta millään tavoin sekaannusta tai johtamatta millään tavoin harhaan asianomainen vain todenmukaisesti ilmoittaa, että sen tuotteen keskeinen ominaisuus (tuoksu) on sama kuin tavaramerkillä suojatun yleisesti tunnetun tuotteen ominaisuus?

               5)

               Kun elinkeinonharjoittaja käyttää merkkiä, joka on samankaltainen kuin laajalti tunnettu rekisteröity tavaramerkki ja kun tämä merkki ei ole tavaramerkin kanssa samankaltainen sekaannusta aiheuttavalla tavalla eli että

                           a)

                           rekisteröidyn tavaramerkin keskeinen tehtävä alkuperän takaajana ei heikenny tai ole uhattuna,

                           b)

                           rekisteröityä tavaramerkkiä tai sen mainetta ei pilata tai hämärretä tai että tavaramerkin tai sen maineen pilaamisen tai hämärtymisen vaaraa ei ole,

                           c)

                           tavaramerkin haltijan myyntiä ei heikennetä,

                           d)

                           tavaramerkin haltijalta ei jää saamatta tavaramerkkinsä tunnetuksi tekemisestä, ylläpidosta tai vahvistamisesta saatavia tuloja,

                           e)

                           mutta kun elinkeinonharjoittaja hyötyy kaupallisesti merkkinsä käytöstä, koska merkki on samankaltainen kuin rekisteröity tavaramerkki,

                     vastaako tämä käyttö rekisteröidyn tavaramerkin maineen ”epäoikeutettua hyväksi käyttämistä” tavaramerkkidirektiivin 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla?


title: Asia C-309/08: Kanne 11.7.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta

text:
               27.9.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/7

         Kanne 11.7.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-309/08)
   (2008/C 247/12)
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Nijenhuis ja K. Mojzesowicz)

      Vastaaja: Puolan tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Puolan tasavalta ei ole noudattanut sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä (puitedirektiivi) 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole saattanut tätä direktiiviä ja erityisesti sen 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa, jotka koskevat vaatimuksia, joiden mukaan kansallisten sääntelyviranomaisten on oltava riippumattomia ja käytettävä toimivaltuuksiaan puolueettomasti ja avoimesti, asianmukaisesti osaksi kansallista oikeusjärjestystään

               —

               Puolan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Puola ei ole varmistanut tehokasta eroa sääntelytehtävien ja omistusoikeuden tai määräysvallan käyttöön liittyvän toiminnan välillä.
   Puolan valtiolla on huomattavia osuuksia useissa televiestintäalan yrityksissä. Samanaikaisesti kansallisen sääntelyviranomaisen nimittää pääministeri, joka voi milloin tahansa vapaasti erottaa tämän tehtävistään ilman perusteluita ja josta lisäksi valtiovarainministeri ja infrastruktuuriministeri ovat aivan riippuvaisia.
   Se, ettei ole säännöksiä kansallisen sääntelyviranomaisen toimikauden pituudesta eikä tyhjentävää luetteloa erottamisperusteista, aiheuttaa sääntelyviranomaisen suuren riippuvuuden pääministeriin nähden eikä takaa sitä, että niitä toimijoita, joista valtio omistaa osuuden, kohdellaan samalla tavalla kuin muita markkinoilla läsnä olevia toimijoita.

      (1)  EYVL L 108, 24.4.2002, s. 33.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11 päivänä tammikuuta 2002 asiassa T-210/00, Établissements Biret et Cie SA vastaan Euroopan unionin neuvosto (Hormonaalista vaikutusta omaavat aineet – Direktiivi 88/146/ETY – Vahingonkorvauskanne – Vanhentuminen)

text:
29.6.2002              FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 156/19
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                   TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                  11 päivänä tammikuuta 2002                                              11 päivänä tammikuuta 2002
asiassa T-174/00, Biret International SA vastaan Euroopan               asiassa T-210/00, Établissements Biret et Cie SA vastaan
                      unionin neuvosto (1)                                               Euroopan unionin neuvosto (1)
(Hormonaalista vaikutusta omaavat aineet – Direktiivi 88/               (Hormonaalista vaikutusta omaavat aineet – Direktiivi 88/
    146/ETY – Vahingonkorvauskanne – Vanhentuminen)                         146/ETY – Vahingonkorvauskanne – Vanhentuminen)
                         (2002/C 156/35)                                                         (2002/C 156/36)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                           (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        Asiassa T-210/00, Établissements Biret et Cie SA, kotipaikka
Asiassa T-174/00, Biret International SA, selvitystilassa, koti-        Pariisi (Ranska), edustajanaan asianajaja S. Rodrigues, proses-
paikka Pariisi (Ranska), edustajinaan selvitysmies M. de Thoré ja       siosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan unionin neuvosto
asianajaja S. Rodrigues, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan          (asiamiehinään J. Carbery ja F. P. Ruggeri Laderchi), jota tukee
Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään J. Carbery ja                  Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään T. Christoforou
F. P. Ruggeri Laderchi), jota tukee Euroopan yhteisöjen komis-          ja A. Bordes), jossa kantaja vaatii EY:n perustamissopimuksen
sio (asiamiehinään T. Christoforou ja A. Bordes), jossa kantaja         178 artiklan (josta on tullut EY 235 artikla) ja EY:n perustamis-
vaatii EY:n perustamissopimuksen 178 artiklan (josta on tullut          sopimuksen 215 artiklan toisen kohdan (josta on tullut
EY 235 artikla) ja EY:n perustamissopimuksen 215 artiklan               EY 288 artiklan toinen kohta) nojalla korvausta vahingosta,
toisen kohdan (josta on tullut EY 288 artiklan toinen kohta)            jonka se väittää kärsineensä sen tytäryhtiön Biret International
nojalla korvausta vahingosta, jonka se väittää kärsineensä              SA:n asettamisesta selvitystilaan oikeuden päätöksellä tietyillä
tietyillä hormoneilla käsitellyn naudanlihan tuontikiellosta            hormoneilla käsitellyn naudanlihan yhteisöön tuontikiellon
yhteisöön, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin             seurauksena, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
(ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston pu-                tuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
heenjohtaja B. Vesterdorf sekä tuomarit N. J. Forwood ja                puheenjohtaja B. Vesterdorf sekä tuomarit N. J. Forwood ja
H. Legal, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González, on          H. Legal, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González, on
antanut 11.1.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-                 antanut 11.1.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
raava:                                                                  raava:
1)    Kanne jätetään osittain tutkimatta ja hylätään muilta osin        1)    Kanne jätetään osittain tutkimatta ja hylätään muilta osin
      perusteettomana.                                                        perusteettomana.
2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoite-    2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoite-
      taan korvaamaan neuvoston oikeudenkäyntikulut. Komissio                 taan korvaamaan neuvoston oikeudenkäyntikulut. Komissio
      vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.                                 vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(1) EYVL C 285, 7.10.2000.                                              (1) EYVL C 302, 21.10.2000.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 18 päivänä marraskuuta 2003 asiassa T-13/02, Falk-Ulrich von Hoff vastaan Euroopan parlamentti (Henkilöstö – Väliaikaiset toimihenkilöt – Asettautumiskorvaus – Asemapaikan vaihtaminen – Viivästyskorko)

text:
C 35/8                   FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                        7.2.2004
      –     komissio velvoitetaan suorittamaan Cheminille 29 592           edustajanaan asianajajat G. Bouneou ja F. Frabetti, prosessiosoi-
            (kaksikymmentäyhdeksäntuhatta          viisisataayhdeksän-     te Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-
            kymmentäkaksi) euroa korvauksena aineellisesta vahin-          miehinään J. Currall ja C. Berardis-Kayser), jossa kantaja
            gosta sekä 1 (yksi) euro henkisestä kärsimyksestä;             vaatii kumottavaksi komission päätöksen, jolla vahvistettiin
                                                                           kantajasta ajanjaksolle 1.7.1995–30.6.1997 laadittu lopulli-
      –     komissio velvoitetaan suorittamaan Copesille 1 (yksi) euro     nen arviointikertomus, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
            henkisestä kärsimyksestä;                                      tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
                                                                           puheenjohtaja V. Tiili sekä tuomarit P. Mengozzi ja M. Vilaras,
      –     komissio velvoitetaan suorittamaan Mondinille 5 000            kirjaaja: hallintovirkamies I. Natsinas, on 5.11.2003 antanut
            (viisituhatta) euroa korvauksena aineellisesta vahingosta      tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
            sekä 1 (yksi) euro henkisestä kärsimyksestä;
      –     komissio velvoitetaan suorittamaan Preisslerille 11 929        1)    Kanne hylätään.
            (yksitoistatuhatta yhdeksänsataakaksikymmentäyhdek-
            sän) euroa sekä 1 (yksi) euro henkisestä kärsimyksestä;        2)    Kumpikin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
      –     komissio velvoitetaan suorittamaan Bertololle 1 (yksi)
            euro henkisestä kärsimyksestä;                                 (1) EYVL C 84, 6.4.2002.
      –     komissio velvoitetaan suorittamaan Brovellille 1 (yksi)
            euro henkisestä kärsimyksestä;
      –     komissio velvoitetaan suorittamaan D’Elialle 1 (yksi) euro
            henkisestä kärsimyksestä.
4)    Asiassa T-115/01 kanne hylätään muilta osin.
                                                                                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
5)    Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoite-                         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
      taan korvaamaan kantajien kulut asiassa T-331/00.
6)    Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoite-                          18 päivänä marraskuuta 2003
      taan korvaamaan kolme neljäsosaa kantajien kuluista asiassa
      T-115/01.                                                            asiassa T-13/02, Falk-Ulrich von Hoff vastaan Euroopan
                                                                                parlamentti (1)
7)    Asiassa T-115/01 kantajat velvoitetaan vastaamaan neljäso-
      sasta omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                           (Henkilöstö – Väliaikaiset toimihenkilöt – Asettautumiskor-
                                                                                vaus – Asemapaikan vaihtaminen – Viivästyskorko)
(1) EYVL C 372, 23.12.2000 ja C 227, 11.8.2001.
                                                                                (2004/C 35/12)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                           Asiassa T-13/02, Falk-Ulrich von Hoff, Euroopan parlamentin
                   5 päivänä marraskuuta 2003                              väliaikainen toimihenkilö, kotipaikka Wittenau, Berliini
                                                                           (Saksa), edustajanaan asianajaja B. Wägenbaur, vastaan Euroo-
asiassa T-326/01, Giorgio Lebedef ym. vastaan Euroopan                     pan parlamentti (asiamiehinään J. de Wachter ja U. Rösslein),
                       yhteisöjen komissio (1)                             jossa kantaja vaatii parlamentin 17.4.2001 tekemän sen
                                                                           päätöksen kumoamista, jolla tämä epäsi kantajalta asettautu-
                                                                           miskorvauksen tämän asemapaikan muuttuessa, sekä parla-
(Henkilöstö – Arviointikertomus – Henkilöstön edustajan                    mentin velvoittamista suorittamaan kantajalle asettautumis-
tehtävissä ja ammattiyhdistystehtävissä toimiminen –                       korvauksena kahden kuukauden peruspalkan 8 prosentin
                          Kumoamiskanne)                                   suuruisine korkoineen vaatimuksen esittämisestä lukien, yhtei-
                                                                           söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto),
                           (2004/C 35/11)                                  toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. García-
                                                                           Valdecasas sekä tuomarit J. D. Cooke ja Mme P. Lindh; kirjaaja:
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                         hallintovirkamies I. Natsinas, on antanut 18.11.2003 tuomion,
                                                                           jonka tuomiolauselma on seuraava:
Asiassa T-326/01, Giorgio Lebedef, Euroopan yhteisöjen ko-                 1)    Kumotaan parlamentin 17.4.2001 tekemä päätös, jolla tämä
mission virkamies, kotipaikka Senningerberg (Luxemburg),                         epäsi kantajalta asettautumiskorvauksen.
 ---pagebreak--- 7.2.2004                  FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 35/9
2)     Parlamentti velvoitetaan suorittamaan kantajalle henkilöstö-        1)    Kanne jätetään tutkimatta.
       sääntöjen liitteessä VII olevassa 5 artiklassa tarkoitettuna
       asettautumiskorvauksena tämän kahden kuukauden peruspal-            2)    Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
       kan 24.1.2002 alkaen luettavine viivästyskorkoineen. Sovellet-
       tava viivästyskorko lasketaan sen korkotason mukaan, jonka
       Euroopan keskuspankki on kyseiselle ajanjaksolle vahvistanut        (1) EYVL C 160, 13.7.2002.
       perusrahoitusoperaatioille, lisättynä kahdella prosenttiyksiköllä.
3)     Parlamentti vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.
(1) EYVL C 97, 20.4.2002.
                                                                                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                17 päivänä marraskuuta 2003
                                                                           asiassa T-235/02, Strongline A/S vastaan sisämarkkinoi-
                                                                           den harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                                             (SMHV) (1)
                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                           (Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Laiminlyönti
                   5 päivänä marraskuuta 2003                              esittää näyttöä väitemenettelyn kielellä – Asetuksen
                                                                           N:o 2868/95 (EY) 17 säännön 2 kohta – Selvästi perusteeton
                                                                                kanne)
asiassa T-130/02, Kronoply GmbH & Co. KG vastaan
                Euroopan yhteisöjen komissio (1)                                                     (2004/C 35/14)
(Valtiontuet – Monialaiset puitteet alueellisesta tuesta suu-                                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
rille investointihankkeille – Sellaisen päätöksen tarkistamis-
ta koskeva pyyntö, jolla tuki on todettu yhteismarkkinoille
soveltuvaksi – Komission vastaus – Toimi, joka ei ole
luonteeltaan päätös – Kumoamiskanne – Tutkimatta jättä-
                                minen)                                     Asiassa T-235/02, Strongline A/S, kotipaikka Glostrup (Tans-
                                                                           ka), edustajanaan asianajaja J. S. Ørndrup, vastaan sisämarkki-
                                                                           noiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
                                                                           (asiamiehenään O. Waelbroeck), jota tukee Scala Inc., kotipaik-
                            (2004/C 35/13)
                                                                           ka Exton, Pennsylvania (Amerikan yhdysvallat), edustajanaan
                                                                           asianajaja R. M. Hiddleston, jossa kantaja on nostanut kanteen
                                                                           sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mal-
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                         lit) ensimmäisen valituslautakunnan 27.5.2002 (asia R 830/
                                                                           2001-1) tekemästä päätöksestä, jossa hylättiin väite sen joh-
                                                                           dosta, ettei todisteita aikaisemmista tavaramerkeistä johdetuis-
                                                                           ta oikeuksista ole toimitettu, ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                           mioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
Asiassa T-130/02, Kronoply GmbH & Co. KG, kotipaikka                       puheenjohtaja J. Pirrung sekä tuomarit A. W. H. Meij ja
Heiligengrabe (Saksa), edustajanaan aluksi asianajaja B. Luther            N. J. Forwood, kirjaaja H. Jung, on antanut 17.11.2003
ja sittemmin asianajaja R. Nierer, vastaan Euroopan yhteisöjen             määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
komissio (asiamiehinään V. Di Bucci ja T. Scharf), jossa
kantaja vaatii komission 5.2.2002 tekemän sellaisen väitetyn
päätöksen kumoamista, jolla se on päättänyt olla tarkistamatta             1)    Kanne hylätään.
3.7.2001 tekemäänsä 69,3 miljoonan Saksan markan suurui-
sen valtiontuen myöntämistä kantajalle Heiligengrabessa                    2)    Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(Saksa) toteutettavaa investointia varten koskevaa päätöstä,
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennet-
tu neljäs jaosto), neuvottelukokoonpanossa: jaoston puheen-                (1) EYVL C 233, 28.9.2002.
johtaja V. Tiili sekä tuomarit J. Pirrung, P. Mengozzi,
A. W. H. Meij ja M. Vilaras; kirjaaja: H. Jung, on 5.11.2003
antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:


title: Asia T-541/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2014 – Sasol ym. v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Parafiinivahamarkkinat — Raakaparafiinimarkkinat — Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen — Hintojen vahvistaminen ja markkinoiden jakaminen — Emoyhtiön vastuu kilpailusääntöjen rikkomisista, joihin sen tytäryhtiö ja emoyhtiön osittain omistama yhteisyritys ovat syyllistyneet — Emoyhtiön käyttämä ratkaiseva vaikutusvalta — Olettama siinä tapauksessa, että emoyhtiö omistaa tytäryhtiön kokonaan — Seuraanto — Oikeasuhteisuus — Yhdenvertainen kohtelu — Sakkojen määrän laskennasta annetut vuoden 2006 suuntaviivat — Raskauttavat seikat — Johtajan rooli — Sakon enimmäismäärä — Täysi harkintavalta)

text:
               1.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 292/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2014 – Sasol ym. v. komissio
   (Asia T-541/08) (1)

   ((Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Parafiinivahamarkkinat - Raakaparafiinimarkkinat - Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen - Hintojen vahvistaminen ja markkinoiden jakaminen - Emoyhtiön vastuu kilpailusääntöjen rikkomisista, joihin sen tytäryhtiö ja emoyhtiön osittain omistama yhteisyritys ovat syyllistyneet - Emoyhtiön käyttämä ratkaiseva vaikutusvalta - Olettama siinä tapauksessa, että emoyhtiö omistaa tytäryhtiön kokonaan - Seuraanto - Oikeasuhteisuus - Yhdenvertainen kohtelu - Sakkojen määrän laskennasta annetut vuoden 2006 suuntaviivat - Raskauttavat seikat - Johtajan rooli - Sakon enimmäismäärä - Täysi harkintavalta))
   2014/C 292/29
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Sasol (Rosebank, Etelä-Afrikka), Sasol Holding in Germany GmbH (Hampuri, Saksa), Sasol Wax International AG (Hampuri) ja Sasol Wax GmbH (Hampuri) (edustajat: asianajajat W. Bosch, U. Denzel ja C. von Köckritz)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre ja R. Sauer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensisijaisesti komission päätöksen K(2008) 5476 lopullinen, joka koskee EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamista koskevaa menettelyä (asia COMP/39.181 – Kynttilävahat), kumoaminen ja toissijaisesti kantajille määrätyn sakon kumoaminen tai sen määrän alentaminen.

      Tuomiolauselma

               1)

               [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/39.181 – Kynttilävahat) 1.10.2008 tehdyn komission päätöksen K(2008) 5476 lopullinen 1 artikla kumotaan siltä osin kuin Euroopan komissio totesi siinä, että Sasol Holding in Germany GmbH ja Sasol olivat osallistuneet kilpailusääntöjen rikkomiseen ennen 1.7.2002.

               2)

               Sasol Wax GmbH:lle määrätyn sakon määrä alennetaan 14 9 9 82  197 euroon, jonka maksamisesta ovat yhteisvastuussa yhtäältä Sasol Wax International AG 11 9 1 22  197 euron määrän osalta ja toisaalta Sasol ja Sasol Holding in Germany 7 1 0 42  197 euron määrän osalta.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaa kaksi kolmasosaa Sasolin, Sasol Holding in Germanyn, Sasol Wax Internationalin ja Sasol Waxin oikeudenkäyntikuluista.

               5)

               Sasol, Sasol Holding in Germany, Sasol Wax International ja Sasol Wax vastaavat yhdestä kolmasosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.

      (1)  EUVL C 44, 21.2.2009.


title: Asia F-92/07: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.12.2008 — Evraets v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Ylennys — Vuoden 2006 ylennyskierros — Kyky työskennellä kolmannella kielellä)

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/72

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.12.2008 — Evraets v. komissio
   (Asia F-92/07) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Ylennys - Vuoden 2006 ylennyskierros - Kyky työskennellä kolmannella kielellä)
   (2009/C 44/125)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Pascal Evraets (Lambusart, Belgia) (edustajat: aluksi asianajaja N. Lhoëst, sittemmin N. Lhoëst ja asianajaja S. Fernández Menéndez)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja G. Berscheid)

      Väliintulija: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: I. Šulce ja M. Simm)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Sen päätöksen kumoaminen, jolla kantaja jätettiin ylentämättä palkkaluokkaan AST 4 vuoden 2006 ylennyskierroksen yhteydessä, koska hän ei ollut osoittanut kykenevänsä työskentelemään kolmannella kielellä
   Tuomiolauselma

               1)

               Päätös, jolla Pascal Evraets jätettiin ylentämättä vuoden 2006 ylennyskierroksen yhteydessä, kumotaan.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja kantajan oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 283, 24.11.2007, s. 44.


title: Asia T-90/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.10.2015 – Secolux v. komissio (Julkiset palveluhankinnat — Tarjouspyyntömenettely — Turvallisuusvalvonta — Tarjouksentekijän tarjouksen hylkääminen — Sopimuksen tekeminen toisen tarjouksentekijän kanssa — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/43

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.10.2015 – Secolux v. komissio
   (Asia T-90/14) (1)

   ((Julkiset palveluhankinnat - Tarjouspyyntömenettely - Turvallisuusvalvonta - Tarjouksentekijän tarjouksen hylkääminen - Sopimuksen tekeminen toisen tarjouksentekijän kanssa - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu))
   (2015/C 398/54)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Secolux, Association pour le contrôle de la sécurité de la construction (Capellen, Luxemburg) (edustajat: asianajajat N. Prüm-Carré ja E. Billot)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Delaude ja S. Lejeune)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä vaatimus kantajan turvallisuusvalvontapalvelujen tarjoamista koskevassa tarjouskilpailussa tekemän tarjouksen hylkäämisestä 3.12.2013 tehdyn komission päätöksen kumoamisesta, ja toisaalta vaatimus tästä päätöksestä aiheutuneen vahingon korvaamisesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Secolux, Association pour le contrôle de la sécurité de la construction vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 135, 5.5.2014.


title: Asia C-476/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Efeteio Athinon (Kreikka) on esittänyt 21.11.2006 — K. P. Marinopoulos Anonimos Etaireia Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïónton v. Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Biomihaniki Etaireia Farmakeftikon Proїonton

text:
               27.1.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 20/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Efeteio Athinon (Kreikka) on esittänyt 21.11.2006 — K. P. Marinopoulos Anonimos Etaireia Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïónton v. Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Biomihaniki Etaireia Farmakeftikon Proїonton
   (Asia C-476/06)
   (2007/C 20/11)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Efeteio Athinon
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: K. P. Marinopoulos Anonimos Etaireia Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïónton

      Vastaaja: Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Biomihaniki Etaireia Farmakeftikon Proїonton
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Merkitseekö se, että määräävässä asemassa oleva yritys kieltäytyy toimittamasta täysimääräisesti lääkealan tukkukauppiaiden sille tekemiä tilauksia aikomuksenaan rajoittaa tukkukauppiaiden vientitoimintaa ja sen kautta sitä vahinkoa, jota rinnakkaiskaupasta sille koituu, sellaisenaan EY 82 artiklassa tarkoitettua väärinkäyttöä? Onko edellä esitettyyn kysymykseen annettavan vastauksen kannalta merkitystä sillä, että rinnakkaiskauppa on erityisen kannattavaa tukkukauppiaille sen vuoksi, että hinnat ovat Euroopan unionin jäsenvaltioissa muotoutuneet valtion asiaan puuttumisen johdosta erilaisiksi, eli sillä, että lääkemarkkinoilla eivät vallitse pelkästään vapaan kilpailun lait vaan järjestelmä, joka suurelta osin määräytyy valtion toimenpiteiden nojalla? Onko viime kädessä kansallisen tuomioistuimen velvollisuutena soveltaa yhteisön kilpailusääntöjä samalla tavalla kilpailuun perustuvilla markkinoilla ja markkinoilla, joilla valtion toimenpiteet vääristävät kilpailua?

               2)

               Jos yhteisöjen tuomioistuin katsoo, että rinnakkaiskaupan rajoittaminen edellä esitetyistä syistä ei aina merkitse väärinkäyttöä, kun rinnakkaiskauppaa rajoittaa määräävässä asemassa oleva yritys, kuinka mahdollista väärinkäyttöä arvioidaan?

         Erityisesti kysytään seuraavaa:

               2.1)

               Onko asianmukaista käyttää perusteena prosenttiosuutta, jolla tavanomainen kotimainen kulutus ylitetään, ja/tai vahinkoa, joka määräävässä asemassa olevan yrityksen koko liikevaihdolle ja kokonaisvoitolle koituu? Mikäli näin on, kuinka määritetään tämän prosenttiosuuden suuruus ja vahingon suuruus — jälkimmäinen prosenttiosuutena liikevaihdosta ja kokonaisvoitosta — siten, että sitä suuremman ylityksen tai vahingon johdosta kyseistä käyttäytymistä pidetään väärinkäyttönä?

               2.2)

               Onko intressien vertaileminen asianmukainen lähestymistapa, ja mikäli näin on, mitkä ovat ne intressit, joita on vertailtava?
               Erityisesti kysytään,

                           a)

                           onko vastauksen kannalta merkitystä sillä, että loppukuluttajalle/potilaalle koituu vain vähän taloudellista hyötyä rinnakkaiskaupasta,

                           b)

                           otetaanko, ja jos otetaan, niin missä määrin, huomioon sairasvakuutuslaitosten intressi siihen, että markkinoilla on halvempia lääkkeitä?

               2.3)

               Mitä muita perusteita ja lähestymistapoja on asianmukaista käyttää nyt käsiteltävässä asiassa?


title: Asia C-244/04: Euroopan yhteisöjen komission 8.6.2004 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/20

         Euroopan yhteisöjen komission 8.6.2004 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-244/04)
   (2004/C 228/40)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 8.6.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat komission oikeudellisen yksikön virkamiehet Gerald Braun ja Enrico Traversa, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY 49 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska Saksan kiertokirjeisiin perustuva käytäntö rajoittaa suhteettomasti sellaisten työntekijöiden, jotka ovat kolmansien maiden kansalaisia, palvelujen tarjoamiseen liittyviä komennuksia

               2.

               velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Työntekijät, jotka ovat kolmansien maiden kansalaisia ja jotka on lähetettävä Saksaan komennukselle, jotta he voivat tarjota siellä palveluja, tarvitsevat ”työviisumin”, joka myönnetään ainoastaan, jos työntekijä on ollut kyseisen palvelujen tarjoajan palveluksessa vähintään vuoden ajan ennen komennusta.
   Komissio katsoo, että kyseinen ennakkoon hankittavaa työviisumia koskeva Saksan käytäntö, joka perustuu sisäisiin hallinnollisiin ohjeisiin, ja se, että kyseinen viisumi myönnetään ainoastaan henkilöille, joita voidaan pitää ”vakinaisina työntekijöinä”, merkitsee palvelujen tarjoamisen vapauteen kohdistuvaa perusteetonta ja suhteetonta rajoitusta.


title: Asia C-229/05 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.1.2007 — Osman Öcalan, Kurdistan Workers' Partyn (PKK) nimissä, ja Serif Vanly, Kurdistan National Congressin (KNK) nimissä v. Euroopan unionin neuvosto, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ja Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat erityiset rajoittavat toimenpiteet terrorismin torjumiseksi — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottaminen)

text:
               10.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.1.2007 — Osman Öcalan, Kurdistan Workers' Partyn (PKK) nimissä, ja Serif Vanly, Kurdistan National Congressin (KNK) nimissä v. Euroopan unionin neuvosto, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ja Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-229/05 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat erityiset rajoittavat toimenpiteet terrorismin torjumiseksi - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen)
   (2007/C 56/08)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittajat: Osman Öcalan, Kurdistan Workers' Partyn (PKK) nimissä, ja Serif Vanly, Kurdistan National Congressin (KNK) nimissä (edustajat: M. Muller, QC, barrister E. Grieves, barrister P. Moser ja solicitor J. G. Peirce)

      Vastapuolet: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: E. Finnegan ja M. Bishop), Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamies: R. Caudwell) ja Euroopan yhteisöjen komissio
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus, joka on tehty ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston 15.2.2005 antamasta määräyksestä asiassa T-229/02, Kurdistanin työväenpuolue (PKK) ja Kurdistanin kansalliskongressi (KNK) vastaan Euroopan unionin neuvosto, jolla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti tutkittavaksi ottamatta kanteen, jolla vaadittiin tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 (EYVL L 116, s. 3) 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta 2.5.2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/334/EY kumoamista — Asianosaiskelpoisuus ja asiavaltuus
   Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-229/02, PKK ja KNK vastaan neuvosto, 15.2.2005 antama määräys kumotaan siltä osin kuin siinä jätetään tutkimatta kanne, jonka Osman Öcalan nosti Kurdistan Workers' Partyn (PKK) nimissä.

               2)

               Valitus hylätään muilta osin.

               3)

               Serif Vanly, Kurdistan National Congressin (KNK) nimissä, velvoitetaan korvaamaan valituksestaan aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Osman Öcalanin Kurdistan Workers' Partyn (PKK) nimissä nostama kanne jätetään tutkimatta siltä osin kuin se on kohdistettu tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta ja päätöksen 2001/927/EY kumoamisesta 2.5.2002 tehtyä neuvoston päätöstä 2002/334/EY vastaan.

               5)

               Osman Öcalanin PKK:n nimissä nostama kanne otetaan tutkittavaksi siltä osin kuin se on kohdistettu tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta ja päätöksen 2002/334/EY kumoamisesta 17.6.2002 tehtyä neuvoston päätöstä 2002/460/EY vastaan. Asia palautetaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen aineellisen kysymyksen ratkaisemista varten.

               6)

               Osman Öcalanin, PKK:n nimissä, oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 86, 8.4.2006.


title: Christian Vahrenkampin 9 päivänä tammikuuta 1995 nostama kanne Euroopan Unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan (Asia T-1/95)

text:
4. 3 . 95            FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 54/17
yhteisöjen komissio ( asiamiehenään Ana Maria Alves Vie           3 . Yhteisöjen tuomioistuin velvoitetaan korvaamaan
ira ), jossa vaaditaan komission 30 päivänä syyskuuta 1993               kaikki oikeudenkäyntikulut.
antaman päätöksen mitättömäksi julistamista, jossa,
Euroopan yhteisöjen henkilöstösäännön 86 artiklan 2 koh           (!) EYVL N:o 76 , 12 . 3 . 1994
dan f alakohdan mukaisesti, kantaja on kurinpitorangai
stuksena erotettu virastaan, poistamatta tai vähentämättä
oikeutta virkamieseläkkeeseen, yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto ), toimien kokoon
panossa presidentti K. Lenaerts, tuomarit R. Schintgen ja R.
García-Valdecasas ; kirjaaja H. Jung, on antanut 26 päivänä              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
tammikuuta 1995 seuraavan tuomion :                                              TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                annettu 11 tammikuuta 1995
1 . Kanne hylätään                                                 asiassa T-l 16/94, Cassa nazionale di previdenza ed assi
                                                                   stenza a favore degli avvocati e procuratori vastaan Euro
2 . Osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan,                              opan unionin neuvosto (*)
      mukaan       luettuna    turvaamistoimia     koskevasta
      käsittelystä aiheutuneet kulut.
                                                                                ( 95/C 54/32 )
(!) EYVL N:o C 325 , 2 . 12 . 1993
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                   Asiassa T-l 16/94 , Cassa nazionale di previdenza ed assi
                                                                   stenza a favore degli avvocati e procuratori, edustajanaan
                                                                   asianajaja Edilberto Ricciardi, Salerno, sekä asianajajat
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           Pitro Adonnino, Mario Sanino, Maurizio di Stefano ja
                      TUOMIOISTUIMEN                               Alberto Colabianchi, Rooma, prosessiosoite Luxembur
                 26 päivänä tammikuuta 1995                        gissa M. Goebelin asianajotoimisto, 6, Rue Heine, vastaan
                                                                   Euroopan unionin neuvosto ( asiamiehinä R. Bändillä ja A.
antama tuomio asiassa T-60/94 , Myriam Pierrat vastaan             Lucidi ), jossa vaaditaan perustamissopimuksen 104 A
              Euroopan yhteisöjen tuomioistuin (*)                 artiklassa ( 2) tarkoitetun erityisoikeuksia koskevan kiellon
(Määräaikaiset virkamiehet — Tuomioiden tarkastajan                soveltamiseksi tarvittavien määritelmien täsmentämisestä
palkkaaminen — Valintamenettely — Hakemuksen hylkää               13 joulukuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen ( EY )
                 minen — Perusteluvelvollisuus)                    N:o 3604/93 kumoamista ; ensimmäisen oikeusasteen
                          ( 95/C 54/31 )                           tuomioistuin (kolmas jaosto ) toimien kokoonpanossa :
                                                                   jaoston puheenjohtaja J. Biancarelli, tuomarit C. P. Briet
                                                                   sekä C. W. Bellamy, kirjaaja H. Jung, on 11 tammikuuta
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                    1995 antanut seuraavan määräyksen:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen                 1 . Kanne jätetään tutkittavaksi ottamatta.
jaosto ), jäseninään presidentti J. L. Cruz Vilaga ja tuomarit
H. Kirchener ja A. Kalogeropoulos sekä kirjaajana H. Jung,         2 . Väliintulopyyntöihin ei ole tarpeellista ottaa kantaa.
on antanut 26 päivänä tammikuuta 1995 tuomion asiassa
T-60/94, Myriam Pierrat ( entinen Euroopan yhteisöjen              3 . Kantaja vastaa sekä omista että neuvostolle aiheutuneis
tuomioistuimen määräaikainen virkamies, kotipaikka                       ta oikeudenkäyntikuluista. Jokainen väliintulopyynnön
Luxemburg, edustajanaan asianajaja Georges Vandersan                    esittänyt vastaa omista kuluistaan.
den, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa Myson SARL, 1 ,
rue Glesener, vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuin             í 1 ) EYVL N:o C 132 , 14 . 5 . 1994
( asiamiehinään T. Millet ja A. May), jossa on vaadittu            ( 2 ) EYVL N:o L 332 , 31 . 12 . 1993 , s . 4
ensiksi niiden yhteisöjen tuomioistuimen päätösten julista
mista mitättömäksi, joista ensimmäisessä tuomioiden tar
kastajaksi on valittu B. ja toisessa on hylätty kantajan
hakemus tulla valituksi tuomioiden tarkastajaksi, ja toiseksi
symbolisen yhden ecun korvausta yhteisöjen tuomioistui
melta henkisestä kärsimyksestä; ensimmäisen oikeusasteen           Christian Vahrenkampin 9 päivänä tammikuuta 1995
tuomioistuin on antanut seuraavan tuomiolauselman :
                                                                   nostama kanne Euroopan Unionin neuvostoa ja Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissiota vastaan
I. Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 27 päivänä tou                                     ( Asia T-l /95 )
      kokuuta 1993 tekemä päätös, jossa valitaan B tuomioi
                                                                                ( 95/C 54/33 )
      den tarkastajaksi, ja kantajalle 8 päivänä kesäkuuta
      1993 tiedoksi annettu päätös, jossa hylätään kantajan
      hakemus tulla valituksi tuomioiden tarkastajaksi, julis                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
      tetaan mitättömäksi.
                                                                   Christian Vahrenkamp, Eggebek ( Saksan liittotasavalta ) on
2 . Kanne hylätään muilta osin.                                    nostanut 9 päivänä tammikuuta 1995 Euroopan yhteisöjen
 ---pagebreak--- N:o C 54/ 18         FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     4 . 3 . 95
ensimmäisen      oikeusasteen    tuomioistuimessa    kanteen      — yllä mainitun asetuksen 4 artiklan 4 kohdan ja 2 artiklan
Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen                     12 kohdan rikkominen ja ilmeinen arviointivirhe komis
komissiota vastaan. Kantajan edustajana oikeudenkäyn                 sion katsottua, että Kiinasta ja Venäjältä tuotu tuote oli
nissä on asianajaja Dr. Lukanow, Euskirchen, prosessio               samankaltainen yhteisön alueella valmistetun tuotteen
soite Luxemburgissa asianajotoimisto Dupong & Associes,               kanssa;
14a, rue des Bains, Luxemburg.
                                                                  — yllä mainitun asetuksen 4 artiklan rikkominen ja ilmei
Kantaja vaatii:                                                       nen arviointivirhe neuvoston todettua, että yhteisön
                                                                      teollisuudelle oli aiheutunut merkittävää haittaa;
että vastaajat velvoitetaan korvaamaan kantajalle hyvityk
senä viideltä maidon markkinointivuodelta 1 päivästä              — yllä mainitun asetuksen 12 artiklan rikkominen ja
huhtikuuta 1988 lukien 30 705 Saksan markkaa ja maksa                ilmeinen arviointivirhe neuvoston päätettyä, että oli
maan korkoa 8 prosenttia 2 päivästä marraskuuta 1983                  yhteisön etujen mukaista määrätä lopullisista toimenpi
lukien .                                                              teistä ;
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:              — perustamissopimuksen 190 artiklan rikkominen siltä
                                                                      osin kuin neuvosto oli laiminlyönyt perusteluvelvol
Kanteen oikedelliset perusteet ja pääasialliset perustelut            lisuutensa tehdessään päätöksen kantajan pääosasto
vastaavat asiassa T-20/94 esitettyjä oikeudellisia perusteita         IV:lle tekemään valitukseen määräävän markkina-
ja perusteluja.                                                       aseman väärinkäytön osalta;
                                                                  — harkintavallan väärinkäyttö, johon komissio oli syyllis
                                                                      tynyt soveltaessaan polkumyyntiä koskevia menettelyta
                                                                      pasäännöksiä kilpailunrajoitustarkoituksessa .
Industrie des poudres sphériques'in (IPS ) 9 päivänä tammi
kuuta 1995 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama             Toissijaisesti kantaja vaatii, että asetuksen säänöksiä ei
                             kanne                                sovelleta siihen neuvoston tehtyä ilmeisen arviointivirheen
                                                                  sen annettua yleisiä polkumyyntiä koskevia määräyksiä
                        (Asia T-2/95 )                            kaikelle Kiinan kansantasavallasta ja Venäjältä peräisin
                         ( 95/C 54/34 )                           olevalle kalsium-metallin tuonnille .
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Industrie des poudres sphériques, ranskalainen yhtiö, koti
paikka Annemasse (Ranska ), asiamiehenään asianajaja
Chantal Momege, prosessiosoite Luxemburgissa asianajaja           Hans-Theo Wellmann 11 päivänä tammikuuta 1995
Alex Schmittin toimisto, 62, avenue Guillaume, on 9 päi          nostama kanne Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan
vänä tammikuuta 1995 nostanut Euroopan yhteisöjen                                 yhteisöjen komissiota vastaan
ensimmäisen      oikeusasteen    tuomioistuimessa    kanteen
Euroopan unionin neuvostoa vastaan.                                                        (Asia T-3/95 )
                                                                                ( 95/C 54/35 )
Kantajan vaatimukset ovat seuraavat:
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
— ensisijaisesti 19 päivänä lokakuuta 1994 annettu asetus
    (ETY) N:o 2557/94 on julistettava mitättömäksi,
                                                                  Hans-Theo Wellmann, Rees ( Saksan liittotasavalta ) on
— toissijaisesti on määrättävä, ettei sen määräyksiä sovel       nostanut 11 päivänä tammikuuta 1995 Euroopan yhteisö
    leta IPS-yhtiöön;                                             jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
                                                                  Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen
— neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäynti            komissiota vastaan. Kantajan edustajina oikeudenkäyn
    kulut.                                                        nissä ovat asianajaja Bernd Meisterernst, Mechtild Düsing,
                                                                  Dietrich Manstetten, Dr. Frank Schulze ja Dr. Winfried
Oikeudelliset perusteet ja keskeiset väitteet:                    Haneklaus, Münster, prosessiosoite Luxemburgissa asian
                                                                  ajotoimisto Dupong & Associes, 14a, rue des Bains,
Kantaja on esittänyt yllä mainittujen vaatimustensa tueksi        Luxemburg.
seuraavat perusteet:
— neuvoston antaman asetuksen (ETY ) N:o 2423/88 ja               Kantaja vaatii:
    oikeusturvaperiaatteen rikkominen siten, että komissio,
    sen jälkeen kun asetus (ETY ) N:o 2808/89 oli kesäkuun        1 . että vastaajat velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaa
    11 päivänä 1992 annetulla tuomiolla julistettu mitättö           maan kantajalle SLOM-III-hyvityksenä ajalta 2 . 4.
    mäksi, oli " uudelleen aloittanut tutkimukset ";                   1984—29. 7. 1993 yhteensä 15 238,33 Saksan mark
                                                                      kaa ja maksamaan korkoa 8 prosenttia 19 päivästä
— yllä mainitun asetuksen 7 ja 8 artiklan rikkominen ja               tonkokuuta 1992 lukien sekä korvaamaan yhteisvas
    puolustautumisoikeuden loukkaaminen;                              tuullisesti oikeudenkäyntikulut,


title: Asia C-494/11 P: Unionin tuomioistuimen määräys 15.6.2012 — Valittajina Otis Luxembourg Sàrl, aiemmin General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis GmbH & Co. OHG, Otis BV ja Otis Elevator Company sekä muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Mekaanisten hissien ja liukuportaiden asennus- ja huoltomarkkinat — Sakot — Emoyhtiö ja tytäryhtiöt — Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta vastuuseen joutuminen)

text:
               24.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 366/21

         Unionin tuomioistuimen määräys 15.6.2012 — Valittajina Otis Luxembourg Sàrl, aiemmin General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis GmbH & Co. OHG, Otis BV ja Otis Elevator Company sekä muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-494/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Mekaanisten hissien ja liukuportaiden asennus- ja huoltomarkkinat - Sakot - Emoyhtiö ja tytäryhtiöt - Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta vastuuseen joutuminen)
   2012/C 366/36
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Otis Luxembourg Sàrl, aiemmin General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis GmbH & Co. OHG, Otis BV ja Otis Elevator Company (edustajat: avocat A. Winckler, avocat D. Gerard, solicitor J. Temple Lang ja solicitor C. Cook)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bouquet, R. Sauer ja J. Bourke)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) 13.7.2011 antamasta sellaisesta tuomiosta yhdistetyissä asioissa T-141/07, T-142/07, T-145/07 ja T-146/07, General Technic-Otis ynnä muut vastaan komissio, jolla unionin yleinen tuomioistuin on hylännyt kanteen, jolla unionin yleistä tuomioistuinta vaadittiin kumoamaan osittain EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä 21.2.2007 tehty komission päätös K(2007) 512 lopullinen (asia COMP/E-1/38.823 — Hissit ja liukuportaat), joka liittyy sellaiseen kartelliin mekaanisten hissien ja liukuportaiden asennus- ja huoltomarkkinoilla Belgiassa, Saksassa, Luxemburgissa ja Alankomaissa, johon on liittynyt tarjouskilpailujen manipulointia, markkinoiden jakamista, hintojen vahvistamista, hankkeiden sekä niihin liittyvien sopimusten kohdentamista ja tietojenvaihtoa, ja toissijaisesti poistamaan kantajalle määrätyn sakon tai alentamaan sen määrää — Emoyhtiön vastuu kilpailusääntöjen rikkomisesta, johon sen tytäryhtiöt ovat syyllistyneet

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Otis Luxembourg Sàrl, Otis SA, Otis GmbH & Co. OHG, Otis BV ja Otis Elevator Company velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 347, 26.11.2011.


title: Asia T-237/14: Kanne 17.4.2014 – Steinbeis Papier v. komissio

text:
               14.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/16

         Kanne 17.4.2014 – Steinbeis Papier v. komissio
   (Asia T-237/14)
   2014/C 223/21
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Steinbeis Papier GmbH (Glückstadt, Saksa) (edustajat: asianajajat H. Janssen ja G. Engel)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 18.12.2013 annetun Euroopan komission päätöksen asiassa valtiontuki SA.33995 (2013/C) – Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tukeminen ja uusiutuvan energian käyttöä tukevan lisämaksun alentaminen paljon energiaa käyttävien yritysten osalta

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste: SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen

                           —

                           Kantaja väittää, että riidanalainen päätös rikkoo SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, koska uusiutuvan energian ensisijaisuudesta annetussa laissa (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, jäljempänä EEG) säädetty EEG-lisämaksu ja erityinen tasausjärjestely eivät olleet jäsenvaltion myöntämiä taikka valtion varoista myönnettyjä tukia. Kaikki näiden toimenpiteiden luokittelun kannalta merkitykselliset tosiseikat selvitettiin komission ja Saksan liittotasavallan välisessä oikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyssä. Kantajien mukaan tämän menettelyn jälkeen ei ollut enää jäljellä sellaisia epäilyjä, joita komission olisi pitänyt selvittää SEUT 108 artiklan 2 kohdan ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 4 artiklan 4 kohdan mukaisessa menettelyssä.

               2.

               Toinen kanneperuste: SEUT 108 artiklan 1 kohdan rikkominen ja oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen

                           —

                           Tässä kohtaa kantaja väittää, että soveltamalla asetuksen N:o 659/1999 4 artiklan 4 kohdassa säädettyä uusille tuille tarkoitettua menettelyä asetuksen N:o 659/1999 17–19 artiklassa säädetyn voimassa oleville tuille tarkoitetun menettelyn sijasta tarkistaakseen alustavan arvionsa, jonka mukaan EEG:ssä säädetään tuesta, komissio ei ole noudattanut SEUT 108 artiklan 1 kohtaa eikä oikeusvarmuuden periaatetta. Tältä osin kantaja esittää erityisesti, että 22.5.2002 annetulla päätöksellä komissio ei luokitellut vuoden 2000 EEG:tä SEUT 107 artiklan 1 kohdan tarkoittamaksi tueksi, koska siinä ei säädetty valtion varojen siirrosta. Verrattuna 22.5.2002 annettuun komission päätökseen muutokset vuoden 2000 EEG:n ja vuoden 2012 EEG:n välillä eivät olleet olennaisia. Komissio olisi näin ollen voinut vedota komission muuttuneeseen oikeudelliseen tulkintaan SEUT 108 artiklan 1 kohdan mukaisessa menettelyssä aiheuttamatta kantajalle kustannuksia.

               3.

               Kolmas kanneperuste: perusoikeuskirjan 41 artiklan rikkominen ja loukkaus, joka kohdistuu oikeuteen tulla kuulluksi

                           —

                           Lisäksi kantaja väittää, että vastaaja on antanut riidanalaisen päätöksen antamatta kantajalle ensin mahdollisuutta ottaa siihen kantaa.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1).


title: Asia T-583/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 26.9.2012 — Deutsche Telekom v. SMHV — TeliaSonera Denmark (aniliininpunaisen sävy)

text:
               17.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 355/37

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 26.9.2012 — Deutsche Telekom v. SMHV — TeliaSonera Denmark (aniliininpunaisen sävy)
   (Asia T-583/10) (1)

   2012/C 355/78
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 55, 19.2.2011.


title: Asia C-430/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court of the United Kingdom (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 5.8.2015 – Secretary of State for Work and Pensions v. Tolley (edesmenneen Tolleyn puolesta hänen henkilökohtainen edustajansa)

text:
               28.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court of the United Kingdom (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 5.8.2015 – Secretary of State for Work and Pensions v. Tolley (edesmenneen Tolleyn puolesta hänen henkilökohtainen edustajansa)
   (Asia C-430/15)
   (2015/C 320/32)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supreme Court of the United Kingdom

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Secretary of State for Work and Pensions

      Vastapuoli: Tolley (edesmenneen Tolleyn puolesta hänen henkilökohtainen edustajansa)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Yhdistyneen kuningaskunnan vammaisavustuksen hoito-osa asianmukaisesti luokiteltu työkyvyttömyysetuudeksi eikä rahalliseksi sairausetuudeksi asetusta N:o 1408/71 (1) sovellettaessa?

               2)

                           i)

                           Lakkaako henkilö, joka ei enää ole Yhdistyneen kuningaskunnan kansallisen lainsäädännön nojalla oikeutettu Yhdistyneen kuningaskunnan vammaisavustukseen toiseen jäsenvaltioon muuton vuoksi ja joka on lopettanut työnteon ennen tätä muuttoa mutta on edelleen vakuutettu vanhuuden varalta Yhdistyneen kuningaskunnan sosiaaliturvajärjestelmässä, kuulumasta Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön piiriin asetuksen N:o 1408/71 13 artiklan 2 kohdan f alakohdan mukaisesti?

                           ii)

                           Kuuluuko tämä henkilö joka tapauksessa edelleen Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön piiriin asetuksen liitteessä VI olevan Yhdistynyttä kuningaskuntaa koskevan jakson 19 kohdan c alakohdan valossa?

                           iii)

                           Jos hän on lakannut kuulumasta Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön piiriin 13 artiklan 2 kohdan f alakohdassa tarkoitetuin tavoin, onko Yhdistyneellä kuningaskunnalla velvollisuus vai pelkästään mahdollisuus liitteessä VI olevan 20 kohdan nojalla soveltaa häneen asetuksen III osaston 1 luvun säännöksiä?

               3)

                           i)

                           Onko [tuomiossa C-543/02, Dodl ja Oberhollenzer] vahvistettu palkatun työntekijän laaja määritelmä sovellettavissa asetuksen 19–22 artiklaan nähden, kun henkilö on lopettanut työnteon ennen muuttoaan toiseen jäsenvaltioon, huolimatta III osaston 1 luvussa tehdystä erosta palkattuihin työntekijöihin ja itsenäisiin ammatinharjoittajiin yhtäältä ja työttömiin toisaalta?

                           ii)

                           Jos se on sovellettavissa, onko kyseisellä henkilöllä oikeus etuuden maastavientiin joko 19 tai 22 artiklan nojalla? Estääkö 22 artiklan 1 kohdan b alakohta sen, että hakijan oikeus vammaisavustuksen hoito-osaan poistuisi kansallisessa lainsäädännössä asetetun asumisedellytyksen vuoksi, kun asuinpaikka muutetaan toiseen jäsenvaltioon?

      (1)  Sosiaaliturvajärjestelmän soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2).


title: Asia T-454/08: Kanne 6.10.2008 — Grand Hotel Abi d'Oru v. komissio

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/59

         Kanne 6.10.2008 — Grand Hotel Abi d'Oru v. komissio
   (Asia T-454/08)
   (2008/C 301/98)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Grand Hotel Abi d'Oru (Olbia, Italia) (edustajat: asianajaja D. Dorado ja asianajaja S. Cianciullo)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Päätös on kumottava siltä osin kuin siinä

                           a)

                           todetaan, että ”vuoden 1998 alueellisen lain N:o 9, joka on lainvastaisesti saatettu voimaan Italiassa päätöksellä N:o 33/6, perusteella myönnetty valtiontuki ja ilmoitus N:o *1 eivät sovellu yhteismarkkinoille, jollei tuensaaja ole esittänyt tähän järjestelmään perustuvaa tukihakemusta ennen alkuperäiseen investointihankkeeseen liittyvien töiden suorittamista” (päätöksen 1 artikla)

                           b)

                           määrätään, että ”Italian tasavallan on perittävä takaisin tuensaajilta ne yhteensoveltumattomat tuet, jotka on myönnetty edellä 1 artiklassa mainitun järjestelmän perusteella” (päätöksen 2 artiklan 1 kohta)

                           c)

                           määrätään, että ”Italian tasavallan on lopetettava kaikki edellä 1 artiklassa mainitun järjestelmän perusteella maksettavat maksut tämän päätöksen tekopäivästä alkavin vaikutuksin” (päätöksen 2 artiklan 4 kohta).

               —

               Kantaja vaatii myös, että komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tässä asiassa riitautettu päätös on sama kuin asioissa T-394/08, Regione Sardegna vastaan komissio, T-408/08 S.F. Turistico Inmobiliare vastaan komissio ja T-436/08, Studio Vacanze vastaan komissio.
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin noissa asioissa.


title: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys, 2 päivänä kesäkuuta 2004, asiassa T-123/03, Pfizer Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Ihmisille tarkoitetut lääkkeet — Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä annetun direktiivin 2001/83/EY 32 artiklan mukaisen menettelyn aloittaminen direktiivin 30 artiklan nojalla — Kumoamiskanne — Kannekelpoinen toimi — Valmisteluasiakirja — Tutkimatta jättäminen)

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/42

      ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   2 päivänä kesäkuuta 2004,
   asiassa T-123/03, Pfizer Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Ihmisille tarkoitetut lääkkeet - Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä annetun direktiivin 2001/83/EY 32 artiklan mukaisen menettelyn aloittaminen direktiivin 30 artiklan nojalla - Kumoamiskanne - Kannekelpoinen toimi - Valmisteluasiakirja - Tutkimatta jättäminen)
   (2004/C 228/95)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asiassa T-123/03, Pfizer Ltd, kotipaikka Sandwich, Kent (Yhdistynyt kuningaskunta), edustajinaan D. Anderson, K. Bacon, asianajajat I. Dodds-Smith ja T. Fox vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään H. Stvøvlbaek ja X. Lewis, prosessiosoite Luxemburgissa), jonka tarkoituksena on saada kumotuksi komission 6.1.2003 tekemä päätös, jolla on aloitettu ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY (EYVL L 311, s. 67) 30 artiklan mukaisesti menettely Lopid-nimisen lääkevalmisteen arvioimiseksi Euroopan lääkearviointiviraston EMEA:n toimesta, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Legal sekä tuomarit V. Tiili ja M. Vilaras, kirjaaja: H. Jung, on antanut 2.6.2004 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL L 171, 19.7.2003.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 27 päivänä syyskuuta 2001 asiassa C-442/99 P, Cordis Obst und Gemüse Großhandel GmbH (Muutoksenhaku – Yhteinen markkinajärjestely – Banaanit – Tuonti AKT-maista ja kolmansista maista – Tuontitodistuksia koskeva hakemus – Siirtymätoimenpiteet – Asetus N:o 404/93 – Yhdenvertaisen kohtelun periaate)

text:
5.1.2002                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               C 3/11
      –     valtuutetut jälleen- ja tukkumyyjät eivät ole asettaneet                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
            omille ostajilleen sopimusperusteisia rajoituksia, joissa
            ilmaistaisiin tämä haltijan asettama kielto, vaikka tavara-
            merkin haltija on ilmoittanut kiellosta näille jälleen- ja                                 (kolmas jaosto)
            tukkumyyjille.
                                                                                13 päivänä marraskuuta 2001
(1) EYVL C 6, 8.1.2000; EYVL C 79, 18.3.2000.
                                                                            asiassa C-427/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                            Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningas-
                                                                                kunta (1)
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                            (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Uimave-
                                                                            den laatu – Direktiivin 76/160/ETY riittämätön täytäntöön-
                           (kuudes jaosto)                                                                  pano)
                    27 päivänä syyskuuta 2001
                                                                                (2002/C 3/15)
asiassa C-442/99 P, Cordis Obst und Gemüse Großhandel
                              GmbH (1)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
(Muutoksenhaku – Yhteinen markkinajärjestely – Banaanit
– Tuonti AKT-maista ja kolmansista maista – Tuontitodis-                    (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
tuksia koskeva hakemus – Siirtymätoimenpiteet – Asetus                               yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
       N:o 404/93 – Yhdenvertaisen kohtelun periaate)
                            (2002/C 3/14)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                          Asiassa C-427/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
                                                                            nään R. B. Wainwright) vastaan Ison-Britannian ja Pohjois-
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan              Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehenään G. Amo-
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                 deo, avustajanaan D. Wyatt, QC), jossa kantaja vaatii yhteisöjen
                                                                            tuomioistuinta toteamaan, että Ison-Britannian ja Pohjois-
                                                                            Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut uimave-
                                                                            den laadusta 8 päivänä joulukuuta 1975 annetun neuvoston
Asiassa C-442/99 P, Cordis Obst und Gemüse Großhandel                       direktiivin 76/160/ETY (EYVL 1976, L 31, s. 1) mukaisia
GmbH, kotipaikka Ostrau (Saksa), (edustajanaan asianajaja                   velvoitteitaan, koska se ei ole varmistanut, että sen uimavedet
G. Meier), jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan                ovat kyseisen direktiivin 3 artiklan nojalla vahvistettujen raja-
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides                  arvojen mukaisia, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto),
jaosto) asiassa T-612/97, Cordis vastaan komissio, 28.9.1999                toimien kokoonpanossa: C. Gulmann, joka hoitaa kolmannen
antaman tuomion (Kok. 1999, s. II-2771) kumoamista ja                       jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit J.-P. Puissochet
jossa muina osapuolina ovat: Euroopan yhteisöjen komissio,                  ja J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari), julkisasiamies:
(asiamiehenään K.-D. Borchardt) ja Ranskan tasavalta, (asiamie-             D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut
hinään K. Rispal-Bellanger ja C. Vasak), yhteisöjen tuomioistuin            13.11.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
(kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-
ja C. Gulmann sekä tuomarit J.-P. Puissochet, R. Schintgen,
N. Colneric ja J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari),                  1)    Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Hol-                  ei ole noudattanut uimaveden laadusta 8 päivänä joulukuuta
stein, on antanut 27.9.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma                         1975 annetun neuvoston direktiivin 76/160/ETY mukaisia
on seuraava:                                                                      velvoitteitaan, koska se ei ole varmistanut, että sen uimavedet
                                                                                ovat direktiivin 3 artiklan nojalla vahvistettujen sitovien raja-
1)    Valitus hylätään.                                                           arvojen mukaisia.
2)    Cordis Obst und Gemüse Großhandel GmbH vastaa omista
      oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan komis-         2)    Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
      sion oikeudenkäyntikulut.                                                   velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
3)    Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                            (1) EYVL C 28, 27.1.2001.
(1) EYVL C 47, 19.2.2000.


title: Asia T-293/06: Kanne 19.10.2006 — NBC Fourth Realty v. SMHV — Regalado Pareja ja Pedrol (PK MAX)

text:
               16.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 310/23

         Kanne 19.10.2006 — NBC Fourth Realty v. SMHV — Regalado Pareja ja Pedrol (PK MAX)
   (Asia T-293/06)
   (2006/C 310/44)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: NBC Fourth Realty Group (Las Vegas, USA) (edustajat: solicitor A. Woodgate ja solicitor A. Smith)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuolet valituslautakunnassa: Miguel Isaias Regalado Pareja ja Bibiana Pedrol, joka käyttää liikenimeä Rosell
   Vaatimukset

               —

               ensimmäisen valituslautakunnan 5.7.2006 tekemä riidanalainen päätös asiassa R 397/2005-1 on kumottava;

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointivirasto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut tästä oikeudenkäynnistä ja kulut menettelystä valituslautakunnassa.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Miguel Isaias Regalado Pareja ja Bibiana Pedrol, joka käyttää liikenimeä Rosell

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Yhteisön kuviomerkki PK MAX, johon kuuluu laivastonsininen väri, luokkiin 3, 25 ja 28 kuuluvia tavaroita varten asiassa R 397/2005-1.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansalliset sanamerkit T.K. MAXX luokkaan 35 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten, yhteisön sanamerkki T.K. MAX luokkiin 3, 14, 18, 25, 28 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten sekä samaa nimitystä koskevat aikaisemmat rekisteröimättömät kansalliset tavaramerkit, joita käytetään kaupassa Irlannissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Alankomaissa.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen kokonaisuudessaan.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hyväksyminen ja asian palauttaminen väiteosastoon jäljelle jääneiden väiteperusteiden osalta.

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.
   Kantaja väittää, että valituslautakunta teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi, että aikaisemman ja riidanalaisen tavaramerkin välillä ei ollut sekaannusvaaraa. Erityisesti kantaja väittää, että valituslautakunta tulkitsi väärin suojattujen palvelujen ”kuluttajan” samalla, kun se teki ilmeisen virheen tavaramerkkien ulkoasuun, lausuntatapaan ja merkityssisältöön liittyvässä vertailussa. Lisäksi valituslautakunta ei väitetysti arvioinut oikein aikaisemman tavaramerkin suojan laajuutta sen maineen ja/tai erottamiskyvyn itsessään seurauksena. Lopuksi kantaja väittää, että valituslautakunta on virheellisesti ottanut käyttöön lisävaatimuksia neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan1 kohdan b alakohdan säännöksiin.


title: Asia T-282/03: Paul Ceuninckin 8.8.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
18.10.2003              FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                      C 251/17
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa muun muassa seuraavaan:                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        Kantaja on hakenut Euroopan petostentorjuntavirastossa
                                                                        avoinna ollutta neuvonantajan virkaa. Kantajan hakemus
–    vapaaehtoisten kommenttien perusajatusta ei ole otettu
                                                                        hylättiin.
     huomioon, sillä se, että kannustetaan ottamaan uudelleen
     hoidettavaksi toimistotöiden koordinointi ja jako ei ole
     mikään peruste asianomaisissa kohdissa esitetylle analyyt-         Kantaja vetoaa kanteensa tueksi henkilöstösääntöjen 7 artiklan
     tiselle arvioinnille erittäin hyvä:                                1 kohdan rikkomiseen, harkintavallan ja menettelyn
                                                                        väärinkäyttöön, ilmeiseen arviointivirheeseen, olennaisten
                                                                        menettelymääräysten rikkomiseen avointa työpaikkaa koske-
                                                                        vaa ilmoitusta laadittaessa, orgaanisen puoluettomuusperiaat-
–    arviointi on sisäisesti ristiriitainen;                            teen ja huolenpitoperiaatteen loukkaamiseen, 21.12.2000
                                                                        tehdyn komission päätöksen 1 osassa olevan 2 kohdan rikko-
                                                                        miseen, puolustautumisoikeuksien, erityisesti oikeuden tulla
                                                                        kuulluksi, loukkaamiseen, asianosaisten prosessuaalisen yhden-
–    arviointikomitean huomautuksia ei ole otettu huomioon;             vertaisuutta koskevan periaatteen, yhdenvertaisuusperiaatteen,
                                                                        huolenpitoperiaatteen, hyvän hallinnon ja urakehistystä sekä
                                                                        perusteluvelvollisuutta koskevan periaatteen loukkaamiseen.
–    kantajaa on ahdisteltu työpaikallaan;                              Lopuksi kantaja väittää, että OLAF:in pääjohtaja ei ole ollut
                                                                        toimivaltainen tekemään päätöstä valituksesta eikä hylkäämään
                                                                        sitä.
–    kantaja on täysin ja kiistatta osoittanut valmiutensa jous-
     tavuuteen ja monipuolisuuteen. Tämä ansio olisi siten
     henkilöstösääntöjen mukaisesti nimenomaisesti mainit-
     tava kyseisessä arviointikertomuksessa.
                                                                        Rosalinda Aycinenan 5.8.2003 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-284/03)
Paul Ceuninckin 8.8.2003 Euroopan yhteisöjen komis-                                               (2003/C 251/33)
                  siota vastaan nostama kanne
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                           (Asia T-282/03)
                          (2003/C 251/32)
                                                                        Rosalinda Aycinena, kotipaikka Bryssel (Belgia) on nostanut
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       5.8.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                        mioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
Paul Ceuninck, kotipaikka Hertsberge (Belgia) on nostanut               taan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Sébastien Orlandi,
8.8.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                   Albert Coolen, Jean-Noël Louis ja Etienne Marchal, prosessio-
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                 soite Luxemburgissa.
vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Georges
Vandersanden ja Aurore Finchelstein.
                                                                        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                        –     kumoaa 26.3.2003 tehdyn päätöksen, joka koskee kanta-
                                                                              jan palkkaluokan luokituksen tarkistusta palvelukseen
–    kumoaa kokonaisuudessaan avoimia työpaikkoja koske-                      ottamisen yhteydessä siltä osin kuin kantaja on luokiteltu
     van ilmoituksen nro KOM/051/02 nojalla toimitetun                        palkkaluokan LA6 ensimmäiselle tasolle.
     valintamenettelyn ja tämän ilmoituksen;
                                                                        –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–    kumoaa nimittävän viranomaisen 13.9.2002 tekemän
     päätöksen nimittää toinen henkilö tähän virkaan ja
     kumoaa päätöksen, jolla kantajan tätä samaa virkaa kos-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     keva hakemus hylättiin;
                                                                        Kanteensa tueksi kantaja vetoaa väitettyyn perusteluvelvolli-
–    velvoittaa vastaajan        korvaamaan     kaikki   oikeuden-      suuden laiminlyöntiin, väitettyyn ilmeiseen arviointivirheeseen,
     käyntikulut.                                                       väitettyyn urakehitystä koskevan periaatteen loukkaamiseen


title: Asia C-22/10 P: Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 27.10.2010 — REWE-Zentral AG v. Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Valitus — Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Sanamerkin Clina rekisteröiminen yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön sanamerkki CLINAIR — Rekisteröinnin esteet — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaran arviointi — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               26.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/15

         Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 27.10.2010 — REWE-Zentral AG v. Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG
   (Asia C-22/10 P) (1)

   (Valitus - Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Sanamerkin Clina rekisteröiminen yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön sanamerkki CLINAIR - Rekisteröinnin esteet - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran arviointi - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2011/C 63/27
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: REWE-Zentral AG (edustajat: asianajajat M. Kinkeldey ja A. Bognár)

      Valittajan vastapuolet: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: R. Pethke), Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (edustaja: asianajaja N. Lützenrath)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) 11.11.2009 asiassa T-150/08, REWE-Zentral AG v. SMHV antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kumoamiskanteen SMHV:n neljännen valituslautakunnan 15.2.2008 tekemästä päätöksestä, jolla hylättiin sanamerkin ”Clina” rekisteröinti yhteisön tavaramerkiksi tiettyjä luokkiin 3 ja 21 kuuluvia tavaroita varten aikaisemman yhteisön sanamerkin ”CLINAIR” haltijan tekemän väitteen johdosta — Sekaannusvaara kahden tavaramerkin välillä — Laiminlyönti suorittaa merkityksellisten tekijöiden kokonaisarviointi sekaannusvaaraa tutkittaessa — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               REWE-Zentral AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 80, 27.3.2010.


title: Asia C-374/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 14.9.2006 — BATIG Gesellschaft für Beteiligungen mbH v. Hauptzollamt Bielefeld

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 14.9.2006 — BATIG Gesellschaft für Beteiligungen mbH v. Hauptzollamt Bielefeld
   (Asia C-374/06)
   (2006/C 326/49)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Finanzgericht Düsseldorf
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: BATIG Gesellschaft für Beteiligungen mbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Bielefeld
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Onko valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25.2.1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/12/ETY (1) tulkittava siten, että jäsenvaltio, joka on kantanut valmistetusta tupakasta valmisteveron veromerkkejä käyttämällä, on velvollinen palauttamaan kyseisten veromerkkien tilaajalle tämän niistä suorittaman veron silloin, kun näillä veromerkeillä varustetut tupakkatuotteet ovat jossakin toisessa jäsenvaltiossa lainvastaisesti joutuneet pois väliaikaisesta valmisteverottomuusjärjestelmästä sillä seurauksella, että kyseinen jäsenvaltio kantaa kyseisestä valmistetusta tupakasta valmisteveron alueelleen sijoittautuneelta elinkeinonharjoittajalta, joka on lähettänyt valmistetun tupakan yhteisön sisäisessä väliaikaisessa valmisteverottomuusjärjestelmässä?

      (1)  EYVL L 76. s. 1.


title: Asia C-317/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 3.10.2013 (Svea hovrättin (Ruotsi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rikosoikeudenkäynti Daniel Lundbergiä vastaan (Tieliikenne — Asetus (EY) N:o 561/2006 — Ajopiirturin käyttövelvollisuus — Ei-kaupallisia tavarankuljetuksia koskeva poikkeus — Käsite — Yksityishenkilön harrastelijaralliautoilijana harrastustoimintansa yhteydessä suorittama kuljetus, joka on rahoitettu osittain kolmansien maksamilla avustuksilla)

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/33

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 3.10.2013 (Svea hovrättin (Ruotsi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rikosoikeudenkäynti Daniel Lundbergiä vastaan
   (Asia C-317/12) (1)

   (Tieliikenne - Asetus (EY) N:o 561/2006 - Ajopiirturin käyttövelvollisuus - Ei-kaupallisia tavarankuljetuksia koskeva poikkeus - Käsite - Yksityishenkilön harrastelijaralliautoilijana harrastustoimintansa yhteydessä suorittama kuljetus, joka on rahoitettu osittain kolmansien maksamilla avustuksilla)
   2013/C 344/56
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Svea hovrätt

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Daniel Lundberg

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Svea hovrätt — Tieliikenteen valvontalaitteista 20.12.1985 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3821/85 3 artiklan 1 kohdan ja tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 3821/85 ja (EY) N:o 2135/98 muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 kumoamisesta 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 561/2006 (EUVL L 102, s. 1) 3 artiklan h alakohdan tulkinta — Poikkeus ajopiirturin asentamis- ja käyttövelvollisuudesta ajoneuvoissa, joiden suurin sallittu massa on enintään 7,5 tonnia — Ei-kaupallinen tavarankuljetus — Tavarankuljetus, jonka suorittaa yksityishenkilö vapaa-aikanaan ralliharrastuksensa yhteydessä, kun harrastus rahoitetaan osittain yksityishenkilöiden tai yritysten sponsorointivaroin

      Tuomiolauselma

   Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 3821/85 ja (EY) N:o 2135/98 muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 kumoamisesta 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 561/2006 3 artiklan h alakohdan käsitettä ”ei-kaupalliset tavarankuljetukset” on tulkittava siten, että siihen kuuluu yksityisen oikeussubjektin omaan lukuunsa ja yksinomaan harrastustoimintansa yhteydessä suorittama kuljetus, kun se on rahoitettu osittain kolmansien suorittamilla avustuksilla ja kun tällaisesta kuljetuksesta ei makseta korvausta.

      (1)  EUVL C 258, 25.8.2012.


title: Asia C-466/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Rüsselsheim (Saksa) on esittänyt 10.10.2014 – Dieter Wedzel ja Karin Wedzel v. Condor Flugdienst GmbH

text:
               2.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/9

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Rüsselsheim (Saksa) on esittänyt 10.10.2014 – Dieter Wedzel ja Karin Wedzel v. Condor Flugdienst GmbH
      (Asia C-466/14)
      (2015/C 073/13)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Amtsgericht Rüsselsheim

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: Dieter Wedzel ja Karin Wedzel

         Vastaaja: Condor Flugdienst GmbH
      Unionin tuomioistuimen 9.12.2014 tekemällä päätöksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.


title: Asia T-782/16: Kanne 9.11.2016 – Timberland Europe v. komissio

text:
               16.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 14/48

         Kanne 9.11.2016 – Timberland Europe v. komissio
   (Asia T-782/16)
   (2017/C 014/58)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Timberland Europe BV (Enschede, Alankomaat) (edustaja: asianajaja E. Vermulst)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa komission 18.8.2016 antaman täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/1395 lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut Buckinghan Shoe Mfg Co. Ltd, Buildyet Shoes Mfg., DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, Dongguan Stella Footwear Co. Ltd, Dongguan Taiway Sports Goods Limited, Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., Jianle Footwear Industrial, Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, Synfort Shoes Co. Ltd, Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd, Wei Hao Shoe Co. Ltd, Wei Hua Shoe Co. Ltd, Win Profile Industries Ltd, ja unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-659/13 ja C-34/14 (EUVL L 225, s. 52) antaman tuomion täytäntöönpanemisesta;

               —

               kumoaa komission 13.9.2016 antaman täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/1647 lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), VMC Royal Co Ltd, Freetrend Industrial Ltd etuyhteydessä oleva yritys Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd, Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co, Ltd, Golden Top Company Co., Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd, Tripos Enterprise Inc., Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd, ja unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-659/13 ja C-34/14 (EUVL L 245, s. 16) antaman tuomion täytäntöön panemisesta;

               —

               kumoaa komission 28.9.2016 antaman täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/1731 lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut General Footwear Ltd (Kiina), Diamond Vietnam Co. Ltd ja Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd, ja unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-659/13 ja C-34/14 (EUVL L 262, p. 4) antaman tuomion täytäntöön panemisesta; ja

               —

               velvoittaa Euroopan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, ettei komissiolla ollut oikeudellista toimivaltaa antaa riidanalaisia asetuksia alunperinkään.

               2.

               Toinen kanneperuste perustuu siihen, että se, ettei komissio esittänyt täsmällistä oikeudellista perustaa riidanalaisten asetusten antamiselle, rikkoi SEUT 296 artiklaa ja loukkasi kantajan oikeutta puolustukseen ja tehokkaaseen oikeussuojaan.

               3.

               Kolmas kanneperuste perustuu siihen, että se, että riidanalaisen jalkineita koskevan menettelyn uudelleen avaamiselle ja kantajan tavarantoimittajia koskevien rauenneiden polkumyyntitullien taannehtivalle käyttöönotolle kantajan tavarantoimittajille (i) ei ole oikeudellista perustaa, perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen SEUT 266 artiklan ja perusasetuksen soveltamisessa ja rikkoi jälkimmäistä (ii) on ristiriidassa perusteltujen odotusten suojan, oikeusvarmuuden ja takautumattomuuden periaatteiden kanssa; ja (iii) on ristiriidassa SEUT 266 artiklan kanssa, rikkoi 5 artiklan 4 kohtaa ja perustuu komission toimivallan väärinkäyttöön.

               4.

               Neljäs kanneperuste perustuu siihen, että tullin taannehtiva käyttöönotto kolmen riidanalaisen säännöksen nojalla on kantajaa syrjivä.

               5.

               Viides kanneperuste perustuu siihen, että väitteet kantajan tavarantoimittajien markkinatalouskohtelusta ja yksilöllisestä kohtelusta olivat syrjiviä ja perustuivat komission toimivallan väärinkäyttöön.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto)  16 päivänä helmikuuta 2006 , asiassa C-215/04 (Østre Landsretin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Marius Pedersen A/S vastaan Miljøstyrelsen (Jätteet — Jätteiden siirto — Hyödynnettäviksi tarkoitetut jätteet — Ilmoituksen tekijän käsite — Ilmoituksen tekijän velvoitteet)

text:
               8.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/6

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   16 päivänä helmikuuta 2006,
   asiassa C-215/04 (Østre Landsretin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Marius Pedersen A/S vastaan Miljøstyrelsen (1)

   (Jätteet - Jätteiden siirto - Hyödynnettäviksi tarkoitetut jätteet - Ilmoituksen tekijän käsite - Ilmoituksen tekijän velvoitteet)
   (2006/C 86/10)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska
   Asiassa C-215/04, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka l'Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 14.5.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 21.5.2004, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Marius Pedersen A/S vastaan Miljøstyrelsen, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit K. Schiemann (esittelevä tuomari), N. Colneric, J. N. Cunha Rodrigues ja E. Levits, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. Ferreira, on antanut 16.2.2006 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta 1 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 259/93 2 artiklan g alakohdan ii alakohdassa olevaa ilmaisua ”mikäli yllä mainittu ei ole mahdollista” on tulkittava niin, että pelkästään se, että henkilö on hyväksytty kerääjä, ei tee hänestä jätteiden siirtoa niiden hyödyntämistä varten koskevan ilmoituksen tekijää. Kuitenkin se, että jätteiden tuottaja on tuntematon tai että tuottajien lukumäärä on niin suuri ja niiden toiminnasta johtuva tuotanto niin vähäistä, että olisi järjetöntä, että tuottajat tekevät kukin erikseen jätteiden siirtoa koskevat ilmoitukset, voi oikeuttaa sen, että hyväksyttyä kerääjää pidetään jätteiden siirtoa niiden hyödyntämistä varten koskevan ilmoituksen tekijänä.

               2)

               Lähettävän valtion toimivaltaisella viranomaisella on oikeus asetuksen N:o 259/93 7 artiklan 2 kohdan ja 4 kohdan a alakohdan ensimmäisen luetelmakohdan nojalla vastustaa jätteen siirtoa, jos sillä ei ole tietoa edellytyksistä, joiden mukaisesti ne käsitellään vastaanottavassa valtiossa. Sitä vastoin ilmoituksen tekijältä ei voida vaatia, että hän osoittaa, että hyödyntäminen vastaanottavassa valtiossa vastaa lähettävän jäsenvaltion lainsäädännössä säädettyä.

               3)

               Asetuksen N:o 259/93 6 artiklan 5 kohdan ensimmäistä luetelmakohtaa on tulkittava niin, että jätteiden koostumusta koskeva tietojenantovelvollisuus ei täyty, jos ilmoituksen tekijä ilmoittaa jätteiden luokan maininnalla ”elektroniikkalaiteromu”.

               4)

               Asetuksen N:o 259/93 7 artiklan 2 kohdassa vahvistettu määräaika alkaa kulua siitä, kun vastaanottavan valtion toimivaltaiset viranomaiset ovat lähettäneet ilmoitusta koskevan vastaanottovahvistuksen, siitä huolimatta, että lähettävän valtion toimivaltaiset viranomaiset katsovat, etteivät ne ole saaneet kaikkia mainitun asetuksen 6 artiklan 5 kohdassa säädettyjä tietoja. Tämän määräajan ylittämisen vaikutuksena on, että toimivaltaiset viranomaiset eivät voi enää vastustaa siirtoa eivätkä pyytää lisätietoja ilmoituksen tekijältä.

      (1)  EUVL C 190, 24.7.2004.