title: Asia T-379/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2013 — Electric Bike World v. SMHV — Brunswick (LIFECYCLE) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin LIFECYCLE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki LIFECYCLE — Valituslautakunnan rekisteröinnin osittain epäävä päätös — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla)

text:
               30.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 352/15

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2013 — Electric Bike World v. SMHV — Brunswick (LIFECYCLE)
   (Asia T-379/12) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin LIFECYCLE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki LIFECYCLE - Valituslautakunnan rekisteröinnin osittain epäävä päätös - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla)
   2013/C 352/27
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Electric Bike World Ltd (Southampton, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: barrister S. Malynicz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: L. Rampini)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Brunswick Corp. (Lake Forest, Illinois, Yhdysvallat)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 16.5.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 2308/2011-1), joka koskee Brunswick Corp:n ja Electric Bike World Ltd:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Electric Bike World Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 355, 17.11.2012.


title: Asia T-559/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.5.2015 – Ackermann Saatzucht ym. v. parlamentti ja neuvosto (Kumoamiskanne — Asetus (EU) N:o 511/2014 — Geenivarojen saantia ja saatavuutta sekä niiden käytöstä saatavien hyötyjen oikeudenmukaista ja tasapuolista jakoa koskevan Nagoyan pöytäkirjan määräysten noudattamistoimenpiteet käyttäjille unionissa — Toimi ei koske kantajaa erikseen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               13.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/13

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.5.2015 – Ackermann Saatzucht ym. v. parlamentti ja neuvosto
   (Asia T-559/14) (1)

   ((Kumoamiskanne - Asetus (EU) N:o 511/2014 - Geenivarojen saantia ja saatavuutta sekä niiden käytöstä saatavien hyötyjen oikeudenmukaista ja tasapuolista jakoa koskevan Nagoyan pöytäkirjan määräysten noudattamistoimenpiteet käyttäjille unionissa - Toimi ei koske kantajaa erikseen - Tutkimatta jättäminen))
   (2015/C 228/16)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Ackermann Saatzucht GmbH & Co.KG (Irlbach, Saksa) ja muut kantajat, joiden nimet mainitaan määräyksen liitteessä (edustajat: asianajajat P. de Jong, P. Vlaemminck ja B. Van Vooren)

      Vastaajat: Euroopan parlamentti (asiamiehet: L. Visaggio, J. Rodrigues ja R. Van de Westelaken) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Moore ja M. Simm)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus geenivarojen saantia ja saatavuutta sekä niiden käytöstä saatavien hyötyjen oikeudenmukaista ja tasapuolista jakoa koskevan Nagoyan pöytäkirjan määräysten noudattamistoimenpiteistä käyttäjille unionissa 16.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 511/2014 (EUVL L 150, s. 59) kumoamisesta.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Lausunnon antaminen European Seed Associationin (ESA) väliintulohakemuksesta raukeaa.

               3)

               Ackermann Saatzucht GmbH & Co.KG ja muut kantajat, joiden nimet mainitaan määräyksen liitteessä, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan parlamentin ja Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 388, 3.11.2014.


title: Asia C-490/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Debreceni Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 31.10.2012 — Róbert Gálóczhi-Tömösváry v. Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

text:
               16.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Debreceni Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 31.10.2012 — Róbert Gálóczhi-Tömösváry v. Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal
   (Asia C-490/12)
   2013/C 79/06
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Debreceni Munkaügyi Bíróság

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Róbert Gálóczhi-Tömösváry

      Vastaaja: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 30 artiklaa tulkita siten, että sillä on haluttu taata mahdollisuus oikeussuojaan ainoastaan lainvastaista ja perusteetonta (unjustified) palvelussuhteen päättämistä vastaan?

               2)

               Merkitseekö tämä sitä, että työnantajalla on palvelussuhteen päättämishetkellä velvollisuus ilmoittaa työntekijälle kirjallisesti irtisanomisen perusteet, jottei palvelussuhteen päättäminen olisi perusteeton (unjustified)?

               3)

               Johtaako perusteiden ilmoittamatta jättäminen sellaisenaan toimenpiteen lainvastaisuuteen vai voiko työnantaja esittää syyt jälkeenpäin tuomioistuimessa mahdollisesti käytävässä työoikeudellisessa riita-asiassa?


title: Asia T-344/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.12.2014 – Lidl Stiftung v. SMHV (Deluxe) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin Deluxe rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               16.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/15

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.12.2014 – Lidl Stiftung v. SMHV (Deluxe)
   (Asia T-344/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin Deluxe rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2015/C 056/20)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Kefferpütz ja A. Wrage)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Schifko)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 6.3.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 1223/2013 1), joka koskee hakemusta kuviomerkin Deluxe rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Lidl Stiftung & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 235 21.7.2014.


title: Asia C-391/10: Kanne 3.8.2010 — Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta

text:
               9.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 274/16

         Kanne 3.8.2010 — Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-391/10)
   ()
   2010/C 274/24
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Braun ja L. de Schietere de Lophem)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut osakkeenomistajien eräiden oikeuksien käyttämisestä julkisesti noteeratuissa yhtiöissä 11.7.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/36/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kaikkia sen noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai, joka tapauksessa, koska se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle

               —

               Belgian kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Määräaika direktiivin 2007/36/EY saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä päättyi 3.8.2009. Tämän kanteen nostamispäivänä vastaaja ei kuitenkaan ollut vielä toteuttanut kaikkia tarpeellisia toimenpiteitä direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä tai, joka tapauksessa, se ei ollut ilmoittanut niistä komissiolle.

      (1)  EUVL L 184, s. 17.


title: Asia C-324/15 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.3.2017 – Valittajina Hitachi Chemical Europe GmbH ja Polynt SpA sekä muina osapuolina New Japan Chemical, REACh ChemAdvice GmbH, Sitre Srl, Euroopan kemikaalivirasto (ECHA), Alankomaiden kuningaskunta ja Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Asetus (EY) N:o 1907/2006 (REACH-asetus) — 57 artiklan f alakohta — Lupa — Erityistä huolta aiheuttavat aineet — Tunnistaminen — Samantasoinen huoli — Heksahydrometyyliftaalianhydridi, heksahydro-4-metyyliftaalianhydridi, heksahydro-1-metyyliftaalianhydridi ja heksahydro-3-metyyliftaalianhydridi)

text:
               15.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.3.2017 – Valittajina Hitachi Chemical Europe GmbH ja Polynt SpA sekä muina osapuolina New Japan Chemical, REACh ChemAdvice GmbH, Sitre Srl, Euroopan kemikaalivirasto (ECHA), Alankomaiden kuningaskunta ja Euroopan komissio
   (Asia C-324/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Asetus (EY) N:o 1907/2006 (REACH-asetus) - 57 artiklan f alakohta - Lupa - Erityistä huolta aiheuttavat aineet - Tunnistaminen - Samantasoinen huoli - Heksahydrometyyliftaalianhydridi, heksahydro-4-metyyliftaalianhydridi, heksahydro-1-metyyliftaalianhydridi ja heksahydro-3-metyyliftaalianhydridi))
   (2017/C 151/07)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Hitachi Chemical Europe GmbH ja Polynt SpA (edustajat: C. Mereu ja M. Grunchard, avocats)

      Muut osapuolet: New Japan Chemical, REACh ChemAdvice GmbH, Sitre Srl (edustajat: C. Mereu ja M. Grunchard, avocats), Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) (asiamiehet: M. Heikkilä, C. Buchanan, W. Broere ja T. Zbihlej, avustajanaan J. Stuyck, advocaat), Alankomaiden kuningaskunta (asiamies: C. Schillemans ja M. Bulterman) ja Euroopan komissio (asiamiehet: D. Kukovec ja K. Mifsud-Bonnici)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Hitachi Chemical Europe GmbH ja Polynt SpA vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan kemikaaliviraston (ECHA) oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Alankomaiden kuningaskunta ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               4)

               New Japan Chemical ja REACh ChemAdvice GmbH vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 311, 21.9.2015.


title: Asia C-116/05: Tribunal de Commerce de Nancyn 14.2.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ets Dhumeaux et Cie SA — Société d'études et de commerce ”SEC” vastaan ALBV SA, ALBV SA vastaan TRAGEX GEL SA — Institut d'expertise vétérinaire ”IEV”, ALBV SA vastaan CIGMA International SA ja ALBV SA vastaan TRAGEX GEL SA, jota edustaa asianajaja Gustin

text:
               14.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 115/14

         Tribunal de Commerce de Nancyn 14.2.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ets Dhumeaux et Cie SA — Société d'études et de commerce ”SEC” vastaan ALBV SA, ALBV SA vastaan TRAGEX GEL SA — Institut d'expertise vétérinaire ”IEV”, ALBV SA vastaan CIGMA International SA ja ALBV SA vastaan TRAGEX GEL SA, jota edustaa asianajaja Gustin
   (Asia C-116/05)
   (2005/C 115/26)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Tribunal de Commerce de Nancy on pyytänyt 14.2.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 10.3.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Ets Dhumeaux et Cie SA — Société d'études et de commerce ”SEC” vastaan ALBV SA, ALBV SA vastaan TRAGEX GEL SA — Institut d'expertise vétérinaire ”IEV”, ALBV SA vastaan CIGMA International SA ja ALBV SA vastaan TRAGEX GEL SA, jota edustaa asianajaja Gustin, seuraaviin kysymyksiin:

               —

               Onko tilanteessa, jossa vientitukea saavan naudanlihan vienti edellyttää toimivaltaisten eläinlääkintäviranomaisten myöntämää terveystodistusta, jonka mainittu viranomainen myöntää kyseisen lihan käsittelytiloihin säännöllisesti tekemiensä tarkastusten perusteella, luottamuksensuojan periaatetta tulkittava siten, että kyseisen todistuksen saajat (väliportaassa toimiva ostaja, viejä) voivat perustellusti olettaa, että todistukseen merkittyjen tavaroiden alkuperä on paikkansapitävä siten, että viranomaisten tehtäväänsä täyttäessään tekemien virheiden, laiminlyöntien tai sääntöjenvastaisuuksien on katsottava ylittävän mainittujen todistusten saajien normaalin kaupan käyntiin liittyvän riskin ja että kyseisen jäsenvaltion on vastattava tästä aiheutuvista taloudellisista tai muunlaatuisista seuraamuksista muun muassa EMOTR:n kautta?

               —

               Kun naudanlihan kauppa edellyttää toimivaltaisten eläinlääkintäviranomaisten myöntämiä alkuperä- ja terveystodistuksia, jotka mainittu viranomainen myöntää kyseisen lihan tuotantotiloihin säännöllisesti tekemiensä tarkastusten perusteella, muodostavatko kyseisten viranomaisten tehtäväänsä täyttäessään tekemät virheet, laiminlyönnit tai sääntöjenvastaisuudet, joiden olemassaolon tuomioistuin on todennut ja joiden johdosta on annettu sellaisia todistuksia, joista aiheutuu vahinkoa toimijoille tai viejille, ylivoimaisen esteen?


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 6 päivänä joulukuuta 2000 yhdistetyissä asioissa T-79/96, T-260/97 ja T-117/98, Camar srl et Tico srl vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ja Euroopan unionin neuvosto (Asian ratkaisemisen laiminlyönti)

text:
C 118/36                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          21.4.2001
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                               T-260/97 ja T-117/98, sekä Tico srl, kotipaikka Padova
                 TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                 (Italia), kantajana asiassa T-117/98, edustajinaan asianajajat
                                                                           W. Viscardini Donà, M. Paolin ja S. Donà, Padova, prosessiosoi-
                   7 päivänä joulukuuta 2000                               te Luxemburgissa asianajotoimisto E. Arendt, 8-10 rue Mathias
                                                                           Hardt, kantajana asiassa T-79/96, jota tukee Italian tasavalta
asiassa T-77/95 DEP, Union française de l’express (UFEX)                   (asiamiehinään U. Leanza ja F. Quadri), vastaan Euroopan
        ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                       yhteisöjen komissio (asiamiehinään: asiassa T-79/96 E. de
                                                                           March, asiassa T-260/97 H. van Vliet ja A. Dal Ferro sekä
                                                                           asiassa T-117/98, F. Ruggeri Laderchi, H. van Vliet ja A. Dal
(Korvattavien oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistami-
                                                                           Ferro) ja Euroopan unionin neuvosto, vastaajana asiassa
                                nen)
                                                                           T-260/97 (asiamiehinään: J. P. Hix ja A. Tanca), jota tukee
                                                                           Ranskan tasavalta (asiamiehinään: asiassa T-79/96 C. de Salins
                          (2001/C 118/101)                                 ja F. Pascal sekä asiassa T-260/97 K. Rispal-Bellanger ja
                                                                           C. Vasak), joissa kantajat vaativat toisaalta ensimmäisen oikeus-
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                          asteen tuomioistuinta asiassa T-79/96 toteamaan, että komis-
                                                                           sio on lainvastaisesti jättänyt toteuttamatta banaanialan yhteis-
                                                                           estä markkinajärjestelystä 13 päivänä helmikuuta 1993 anne-
Asiassa T-77/95 DEP, Union française de l’express (UFEX),
                                                                           tun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 404/93 (EYVL L 47, s. 1)
aiemmin Syndicat français de l’express international (SFEI),
                                                                           30 artiklan perusteella toimenpiteet, joiden avulla kantaja olisi
kotipaikka Roissy-en-France (Ranska), DHL International, koti-
                                                                           voinut hankkia kolmansista maista peräisin olevia banaaneja
paikka Roissy-en-France, Service CRIE, kotipaikka Pariisi, May
                                                                           Somalian sisällissodan aiheuttaman tilanteen jälkeen; asiassa
Courier, kotipaikka Pariisi, edustajinaan asianajajat E. Morgan
                                                                           T-260/97 kumoamaan 17.7.1997 tehdyn komission päätök-
de Rivery, Pariisi, ja J. Derenne, Bryssel ja Pariisi, prosessiosoite
                                                                           sen, jolla on hylätty kantajan esittämä vaatimus mainitun
Luxemburgissa asianajotoimisto A. Schmitt, 7 Val Sainte Croix,
                                                                           asetuksen 30 artiklan mukaisista väliaikaisista toimenpiteistä,
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään R. Lyal
                                                                           joiden avulla vuosittainen määrä, joka kantajalle on vahvistettu
ja J.-Y. Art), jossa kantajat vaativat vastaajan kantajille ensim-
                                                                           muita kuin perinteisiä AKT-banaaneja koskevien tuontitodis-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-77/95,
                                                                           tusten saamiseksi, laskettaisiin niiden määrien perusteella, joita
Ufex ym. v. komissio (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoel-
                                                                           kantaja on pitänyt kaupan vuosina 1988, 1989 ja 1990, ja
massa) 25.5.2000 antaman tuomion nojalla takaisin maksetta-
                                                                           asiassa T-117/98 kumoamaan 23.4.1998 tehdyn komission
vaksi määrättyjen oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistamis-
                                                                           päätöksen, jolla on hylätty kantajien vaatimus saman asetuksen
ta, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto),
                                                                           16 artiklan 3 kohdan mukaisesta banaanien tuontia koskevan
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. W. H. Meij
                                                                           tariffikiintiön tarkistuksesta vuoden 1998 ensimmäisen vuosi-
sekä tuomarit R. M. Moura Ramos ja J. Pirrung; kirjaaja:
                                                                           puoliskon osalta, jotta otettaisiin huomioon Somaliassa
H. Jung, on 7.12.2000 antanut määräyksen, jonka määräysosa
                                                                           28.10.1997 alkaen esiintyneiden tulvien seuraukset, sekä
on seuraava:
                                                                           toisaalta kyseisessä kolmessa asiassa korvausta siitä vahingosta,
                                                                           jonka asiassa T-79/96 on väitetty aiheutuneen komission
Komission kantajille takaisin maksettavien oikeudenkäyntikulujen           toiminnasta ja jonka asioissa T-260/97 ja T-117/98 on väitetty
kokonaismääräksi vahvistetaan 4 500 000 BEF.                               aiheutuneen kyseisistä hylkäävistä päätöksistä, yhteisöjen en-
                                                                           simmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien
(1) EYVL C 137, 3.6.1995.                                                  kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Mengozzi sekä tuo-
                                                                           marit V. Tiili ja R. M. Moura Ramos, kirjaaja: H. Jung,
                                                                           on 6.12.2000 antanut määräyksen, jonka määräysosa on
                                                                           seuraava:
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                               1)     Komissio velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntiku-
                 TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                        luistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Camarin oikeudenkäyn-
                                                                                tikulut asiassa T-79/96 R.
                   6 päivänä joulukuuta 2000
yhdistetyissä asioissa T-79/96, T-260/97 ja T-117/98,                      2)     Komissio velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntiku-
Camar srl et Tico srl vastaan Euroopan yhteisöjen komis-                          luistaan asiassa T-260/97 R, ja se velvoitetaan korvaamaan
             sio ja Euroopan unionin neuvosto (1)                                 90 % Camarin oikeudenkäyntikuluista samassa asiassa.
                (Asian ratkaisemisen laiminlyönti)
                          (2001/C 118/102)                                 3)     Neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan asiassa
                                                                                T-260/97 R.
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Yhdistetyissä asioissa T-79/96, T-260/97 ja T-117/98, Camar                4)     Camar vastaa 10 % niistä oikeudenkäyntikuluista, jotka se on
srl, kotipaikka Firenze (Italia), kantajana asioissa T-79/96,                     velvoitettu korvaamaan asiassa T-260/97 R.
 ---pagebreak--- 21.4.2001                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 118/37
5)    Italian tasavalta ja Ranskan tasavalta vastaavat omista oikeu-           YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
      denkäyntikuluistaan asiassa T-79/96 R.                                            TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
6)    Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan
                                                                                15 päivänä joulukuuta 2000
      asiassa T-260/97 R.
                                                                         asiassa T-113/99, The Galileo Company ja Galileo Interna-
(1) EYVL C 233, 10.8.1996; C 357, 22.11.1997 ja C 327,                        tional LLC vastaan Euroopan unionin neuvosto (1)
    24.10.1998.
                                                                         (Kumoamiskanne – Tutkittavaksi ottaminen – Henkilö, jota
                                                                                asia koskee erikseen)
                                                                                (2001/C 118/104)
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                         Asiassa T-113/99, The Galileo Company, kotipaikka Swindon,
                  27 päivänä marraskuuta 2000                            Wiltshire (Yhdistynyt kuningaskunta) ja Galileo International
                                                                         LLC, Rosemont, Illinois (Amerikan Yhdysvallat), solicitor
                                                                         K. Holmesin ja solicitor D. Austinin valtuuttamina edustajinaan
asiassa T-78/99 (92), Sonia Marion Elder ja Robert Dale
                                                                         R. Plender, QC, ja barrister S. Masters, prosessiosoite Luxem-
       Elder vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                         burgissa asianajotoimisto Elvinger, Hoss ja Prussen, 2, place
                                                                         Winston Churchill, joita tukee Amadeus Global Travel Distri-
(Oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistaminen – Välttä-                    bution, SA, Madrid edustajanaan asianajaja M. Caballero
mättömät oikeudenkäyntikulut – Oikeussuojan varmistami-                  Clavijo, Madrid, delgivningsadress: advokatbyrån Elvinger,
                                nen)                                     Hoss & Prussen, 2, place Winston Churchill, prosessiosoite
                                                                         Luxemburgissa asianajotoimisto Elvinger, Hoss ja Prussen,
                                                                         2, place Winston Churchill, vastaan Euroopan unionin neuvos-
                         (2001/C 118/103)                                to (asiamiehinään A. Lopes Sabino ja M. Bishop), jota tukee
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään F. Benyon),
                                                                         jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                      kumoamaan osittain tietokonepohjaisten paikanvarausjärjes-
                                                                         telmien käyttöä koskevista käyttäytymissäännöistä annetun
                                                                         neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2299/89 muuttamisesta 8 päi-
Asiassa T-78/99 (92), Sonia Marion Elder ja Robert Dale Elder,           vänä helmikuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY)
kotipaikka Dundee (Yhdistynyt kuningaskunta), edustajanaan               N:o 323/99 1 artiklan 7 kohdan b alakohdan toisen alakohdan,
solicitor S. Crosby, rue du Taciturne 42, Bryssel, vastaan               yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään U. Wölker ja                 jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
X. Lewis), jossa kantajat vaativat vahvistamaan niiden oikeu-            A. W. H. Meij sekä tuomarit A. Potocki ja J. Pirrung,
denkäyntikulujen määrän, jotka vastaajan on korvattava niille            kirjaaja: H. Jung, on 15.12.2000 antanut määräyksen, jonka
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen annettua asiassa                 määräysosa on seuraava:
T-78/99, Elder v. komissio, 13.10.1999 asian poistamista
rekisteristä koskevan määräyksen (ei julkaistu oikeustapausko-
koelmassa), ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensim-                1)    Kanne jätetään tutkimatta.
mäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-
ja B. Vesterdorf sekä tuomarit N. J. Forwood ja M. Vilaras,
kirjaaja: H. Jung, on 27.11.2000 antanut määräyksen, jonka               2)    Kantaja velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluis-
määräysosa on seuraava:                                                        taam sekä korvaamaan vastaajan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistamista koskeva kanne hylä-           3)    Väliintulijat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
tään.
                                                                         (1) EYVL C 226, 7.8.1999.
(1) EYVL C 174, 19.6.1999.


title: Asia T-375/07 R: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 7.1.2008 — Pellegrini v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun syntyminen yhteisölle — Komission passiivisuus — Pääasiassa vaaditun korvauksen maksaminen ennakkona — Fumus boni juriksen puuttuminen)

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/39

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 7.1.2008 — Pellegrini v. komissio
   (Asia T-375/07 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun syntyminen yhteisölle - Komission passiivisuus - Pääasiassa vaaditun korvauksen maksaminen ennakkona - Fumus boni juriksen puuttuminen)
   (2008/C 64/64)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Rosario Maria Pellegrini (Genova, Italia) (edustaja: asianajaja L. Sulfaro)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Oikeudenkäynnin kohde
   Komission velvoittaminen korjaamaan ennakolta taloudellinen vahinko, jonka kantaja väittää käsineensä, koska kyseinen toimielin ei valvonut niiden yhteisön säännösten täysimääräistä soveltamista ja asianmukaista tulkintaa, jotka säätelevät rahoituspalvelujen välittäjien toimintaa
   Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-528/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.3.2016 – Bimbo v. SMHV – Globo (Bimbo)

text:
               10.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.3.2016 – Bimbo v. SMHV – Globo (Bimbo)
   (Asia T-528/15) (1)

   (2016/C 165/27)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 381, 16.11.2015.


title: Yhdistetyt asiat C-363/15 P ja C-364/15 P: Unionin tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 21.7.2016 – Valittajana Louis Vuitton Malletier SA sekä muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto ja Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG (Muutoksenhaku — EU-tavaramerkki — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               5.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 454/10

      Unionin tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 21.7.2016 – Valittajana Louis Vuitton Malletier SA sekä muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto ja Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG
      (Yhdistetyt asiat C-363/15 P ja C-364/15 P) (1)

      ((Muutoksenhaku - EU-tavaramerkki - Lausunnon antamisen raukeaminen))
      (2016/C 454/20)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: Louis Vuitton Malletier SA (edustajat: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi ja N. Parrotta, avvocati)

         Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: P. Bullock ja D. Hanf) ja Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG (edustajat: T. Boddien ja A. Nordemann, Rechtsanwälte)

         Määräysosa

                  1)

                  Lausunnon antaminen valituksesta raukeaa.

                  2)

                  Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan asioissa C-363/15 P ja C-364/15 P.

                  3)

                  Louis Vuitton Malletier SA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) oikeudenkäyntikulut asioissa C-363/15 P ja C-364/15 P.

         (1)  EUVL C 414, 14.12.2015.


title: Asia T-357/02: Freistaat Sachsenin (Saksin osavaltio) 4.12.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 31/20                  FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                             8.2.2003
Tämän lisäksi kantaja väittää, ettei direktiivillä 92/81/ETY             parantaminen Saksin osavaltiossa”. Komissio sai tiedon suunta-
suljeta pois sitä, etteikö asiaan voitaisi soveltaa EY 87 artiklan       viivoista ja hyväksyi ne vasta vuonna 1992. Kumottavaksi
1 kohtaa. Direktiivissä ei säädetä valtiontukioikeudellisista            vaaditun päätöksen taustalla olevan ilmoituksen tarkoituksena
poikkeustapauksista, koska direktiivi on annettu yksinomaan              oli hyväksynnän uusi pidennys 1.1.2001 lukien viideksi vuo-
EY 93 artiklan perusteella eikä samanaikaisesti myös EY                  deksi 31.12.2006 saakka.
88 artiklan 2 kohdan tai EY 87 artiklan 3 kohdan e alakohdan
perusteella. Komission näkemys jättää ottamatta huomioon
primäärioikeuden ensisijaisuutta suhteessa sekundäärioikeu-
teen koskevan periaatteen ja johtaa EY 87 ja EY 88 artiklan
virheelliseen soveltamiseen.                                             Kanteessaan kantaja kohdistaa moitteita siihen, ettei komissio
                                                                         ole pitänyt mainittujen suuntaviivojen neljää osaohjelmaa –
                                                                         Valmennus, Messuille osallistuminen, Yhteistyö, Tuotekehityk-
( 1) Kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistami-       sen edistäminen – yhteismarkkinoille soveltuvina sivuuttaen
     sesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi        asianomaisen soveltamisalan ja asetuksessa (EY) N:o 70/
     92/81/ETY (EYVL L 316, s. 12).
                                                                         2001 (1) vahvistetut tuen intensiteetit. Lisäksi kantaja vastustaa
                                                                         sitä näkemystä, että Yhteistyö-osaohjelmassa on yhteismarkki-
                                                                         noille soveltumattomia yritystukia ja että Saksa saa toteuttaa
                                                                         mainitut neljä osaohjelmaa vasta sitten, kun ne ovat sopusoin-
                                                                         nussa nyt kumottavaksi vaadittavan päätöksen kanssa.
Freistaat Sachsenin (Saksin osavaltio) 4.12.2002 Euroopan
         yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                     Kantaja väittää, että komission näkemykset ovat monella
                                                                         tavoin sekä aineellisesti että proseduraalisesti virheellisiä. Sen
                                                                         mukaan komissio on tehnyt päätöksen vastoin pkt-yritysten
                          (Asia T-357/02)
                                                                         tukijärjestelyjen ja voimassa olevien tukijärjestelyjen muutos-
                                                                         ten nopeutettua hyväksymismenettelyä koskevaa tiedonanto-
                           (2003/C 31/29)                                aan (2) tavanomaisessa menettelyssä ja nojautunut kantajan
                                                                         ilmoittamien tukitoimien soveltuvuutta koskevissa loppupää-
                                                                         telmissään virheellisesti yksinomaan asetukseen (EY) N:o 70/
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                        2001. Komission olisi pitänyt perustaa päätöksensä ilmoitusa-
                                                                         jankohtana voimassa olleisiin valtiontukea pienille ja keskisuu-
                                                                         rille yrityksille koskeviin yhteisön sääntöihin (3), joiden mu-
                                                                         kaan ilmoitettu tukijärjestely soveltuu yhteismarkkinoille.
Freistaat Sachsen (Saksin osavaltio, Saksa) on nostanut
4.12.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan asiamiehenä on asianajaja T. Lübbig.
                                                                         Toissijaisesti kantaja esittää, että komission olisi pitänyt hyväk-
                                                                         syä ilmoitettu tukijärjestely myös siinä tapauksessa, että tämä
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               olisi ollut tutkittava vasta ilmoituksen jälkeen voimaan astu-
                                                                         neen asetuksen (EY) N:o 70/2001 nojalla.
–      kumoaa Saksassa voimassa olevaa tukijärjestelyä (Pien-
       yrittäjyyden edistämisen suuntaviivat – yrittäjien suoritus-
       kyvyn parantaminen Saksin osavaltiossa) koskevan
       24.9.2002 tehdyn komission päätöksen K(2002) 2606
       2 artiklan 2 kohdan sekä 3 ja 4 artiklan, ja                      Komissio ei myöskään kantajan mukaan ole riittävästi osoitta-
                                                                         nut kilpailunrajoituksen tunnusmerkistön täyttymistä.
–      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         (1 ) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           soveltamisesta pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettyyn
                                                                              valtiontukeen 12 päivänä tammikuuta 2001 annettu komission
                                                                              asetus (EY) N:o 70/2001 (EYVL L 10, s. 33).
Pienyrittäjyyden edistämiseksi kantaja antaa vapaiden ammat-             (2 ) EYVL 1992, C 213, s. 10.
tien harjoittajille sekä pienille ja keskisuurille yrityksille, joiden   (3 ) EYVL 1996, C 213, s. 4.
koti- tai toimipaikka on Saksissa, hakemuksesta avustusta
talouden edistämistä koskevan projektin edistämiseksi. Tämän
edistämisen perustana ovat vuonna 1992 ensi kertaa annetut
”Saksin osavaltion talous- ja työministeriön antamat pienyrittä-
jyyden edistämisen suuntaviivat – yrittäjien suorituskyvyn


title: Asia T-111/12: Kanne 7.3.2012 — Espanja v. komissio

text:
               28.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 126/24

         Kanne 7.3.2012 — Espanja v. komissio
   (Asia T-111/12)
   2012/C 126/46
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: A. Rubio González)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan komission 22.12.2011 tekemän päätöksen K(2011) 9990 siltä osin kuin siinä alennetaan koheesiorahaston seuraaville hankkeille myöntämää tukea: ”Jätehuolto Extremaduran itsehallintoalueella — 2001” (CCI nro 2001.ES.16.C.PE.043); ”Viemäröinti ja vesihuolto Dueron valuma-alueella — 2001” (CCI nro 2000.ES.16.C.PE.070); ”Jätehuolto Valencian autonomisella alueella — 2011 — Ryhmä II” (CCI nro 2001.ES.16.C.PE.026) ja ”Bierzo Bajon jäteveden puhdistus” (CCI nro 2000.ES.16.C.PE.036).

               —

               velvoittamaan vastaajana olevan toimielimen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kanneperusteisiin, jotka ovat perustaltaan samat kuin perusteet, joihin on vedottu asiassa T-109/12, Espanja vastaan komissio.
   Erityisesti väitetään, että perustelut koheesiorahastosta 16.5.1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1164/94 liitteessä II olevan H artiklan 2 kohdassa säädetyn suhteellisuusperiaatteen soveltamisesta puuttuvat, koska komissio on vain viitannut jäsenvaltioille rahastojen koordinointikomiteassa 28.11.2007 esitettyyn asiakirjaan ”Suuntaviivat julkisia hankintoja koskevista rahoitusoikaisuista”, vaikka siinä ei ole mitään analyysiä syistä, jotka perustelisivat siinä ilmoitettujen kiinteiden oikaisuprosenttien vahvistamisen.


title: Asia C-147/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division on esittänyt 29.3.2010 — British Sugar plc v. Rural Payments Agency, an Executive Agency of the Department for Environment, Food and Rural Affairs

text:
               5.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 148/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division on esittänyt 29.3.2010 — British Sugar plc v. Rural Payments Agency, an Executive Agency of the Department for Environment, Food and Rural Affairs
   (Asia C-147/10)
   2010/C 148/29
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: British Sugar plc

      Vastaaja: Rural Payments Agency, an Executive Agency of the Department for Environment, Food and Rural Affairs

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko komission asetus (EY) N:o 1193/2009 (1) pätemätön, kun otetaan huomioon yhteisöjen tuomioistuimen tuomio yhdistetyissä asioissa C-5/06 ja C-23/06–C-36/06, Zuckerfabrik Jülich AG vastaan Hauptzollamt Aachen (tuomio 8.5.2008, Kok., s. I-3231) ja yhdistetyissä asioissa C-175/07–C-184/07, SAFBA, annettu määräys (määräys 6.10.2008, Kok., s. I-142*)?

               2)

               Onko komission asetus (EY) N:o 1193/2009 muilta osin pätemätön, kun otetaan huomioon sen antamiseen käytetty oikeusperusta eli sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 19.6.2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1260/2001 (2)?

               3)

               Onko valuutanvaihtokurssi ja -päivä, joita sovelletaan laskettaessa sokerin tuotantomaksujen markkinointivuosilta 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006 aiheettomasti maksetuista määristä palautettavia korvauksia Euroopan unionin lainsäädännössä määriteltävä seikka? Jos näin on, onko komission asetuksen (EY) N:o 1193/2009 6 artiklaa tulkittava siten, että korvausten maksamiseen on sovellettava vaihtokurssia, joka oli voimassa liikaa maksetun tuotantomaksun suorittamisen ajankohtana? Jos vastaus on myönteinen, onko komission asetuksen (EY) N:o 1193/2009 6 artikla pätevä?

               4)

               Korkoja koskevat kysymykset:

                           i)

                           Onko unionin lainsäädännön vastaista, että kantajan asemassa oleva henkilö vaatii korkoja pätemättömän asetuksen vuoksi liikaa maksetuista määristä kansalliselta viranomaiselta, jolla on valtuudet periä tuotantomaksuja, kun tuotantomaksujen perimisestä vastaava kansallinen viranomainen ei voi periä komissiolta korkoja näistä vastaavista määristä?

                           ii)

                           Jos vastaus edellä olevaan i) kohtaan on myönteinen, onko omia varoja koskevaa unionin lainsäädäntöä (päätöstä 2000/597/EY, Euratom (3) ja sen täytäntöönpanoasetusta (EY) N:o 1150/2000 (4)) tulkittava siten, että on kyseisen lainsäädännön vastaista, että tuotantomaksujen perimisestä vastaava kansallinen viranomainen perii komissiolta korkoa sille takaisin maksettavista määristä nyt käsiteltävänä olevan asian olosuhteissa?

                           iii)

                           Jos vastaus edellä olevaan i) kysymykseen on kielteinen, onko unionin lainsäädännön vastaista, että kansallinen tuomioistuin tai viranomainen käyttää mahdollista harkintavaltaansa jättääkseen maksamatta korkoa tilanteessa, jossa se velvoittaa palauttamaan liikaa perittyjä maksuja kantajan asemassa olevalle henkilölle?

      (1)  Komission asetus (EY) N:o 1193/2009, annettu 3 päivänä marraskuuta 2009, asetusten (EY) N:o 1762/2003, (EY) N:o 1775/2004, (EY) N:o 1686/2005 ja (EY) N:o 164/2007 oikaisemisesta ja sokerialan tuotantomaksujen vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006
   EUVL L 321, s. 1

      (2)  EYVL L 178, s. 1

      (3)  Neuvoston päätös, tehty 29 päivänä syyskuuta 2000, Euroopan yhteisöjen omien varojen järjestelmästä
   EYVL L 253, s. 42

      (4)  Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1150/2000, annettu 22 päivänä toukokuuta 2000, yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta
   EYVL L 130, s. 1


title: Asia C-235/04: Euroopan yhteisöjen komission 4.6.2004 Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
               7.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 201/11

         Euroopan yhteisöjen komission 4.6.2004 Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-235/04)
   (2004/C 201/21)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 4.6.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat D. M. van Beek ja G. Valero Jordana, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY (1) 4 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole osoittanut lintujen erityissuojelualueiksi lukumäärältään ja kooltaan riittävän suuria alueita kaikkien direktiivin liitteessä I mainittujen lajien suojelemiseksi

               2.

               velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan 1 ja 2 kohdassa asetetaan jäsenvaltioille erityinen velvollisuus osoittaa alueita ”lintujen erityissuojelualueiksi” tämän direktiivin liitteessä I mainittujen lajien ja muiden säännöllisesti esiintyvien muuttavien lajien tehokasta suojelua varten, jotta varmistetaan niiden eloonjääminen ja lisääntyminen niiden levinneisyysalueella. Tähän velvollisuuteen liittyvä vähimmäisvaatimus koskee kaikkia näiden lajien suojelua varten lukumäärältään ja kooltaan sopivimpia alueita, ottaen huomioon niiden suojelun tarpeet. Lintujen erityissuojelualueiden riittävä lukumäärä määritellään asetetun tavoitteen mukaan.
   Jäsenvaltioilla on harkintavaltaa niiden alueiden määrittämisessä, jotka parhaiten vastaavat direktiivin 4 artiklassa lueteltuja edellytyksiä, mutta niiden on perustettava arviointinsa yksinomaan lintutieteellisille arviointiperusteille. Espanjan tapauksessa Sociedad Española de Ornitologían (Espanjan lintutieteellinen yhdistys) vuonna 1998 tärkeistä lintualueista (important bird areas, IBA) suorittama selvitys (SEO/Birdlife 98 -selvitys) lienee kaikista saatavilla olevista selvityksistä parhaiten dokumentoitu ja täsmällisin suojelua ja erityisesti tärkeiden lajien eloonjäämistä ja lisääntymistä varten sopivimpien alueiden osoittamista varten. Tämä selvitys perustuu tasautetuille lintutieteellisille arviointiperusteille, joiden avulla voidaan osoittaa, mitkä ovat kaikkien liitteessä I lueteltujen lajien ja muiden muuttavien lajien suojelua varten soveltuvimmat alueet, ja siinä osoitetaan ensisijaiset lintujen suojelualueet Espanjassa.
   Kun vertaillaan SEO/Birdlife 98 -selvityksen tietoja Espanjan kuningaskunnan osoittamien lintujen erityissuojelualueiden kanssa, siltä osin kuin on kyse niin koko maan alueesta kuin itsehallintoalueita koskevasta yksityiskohtaisemmasta arviosta, voidaan päätellä, että lintujen erityissuojelualueiksi osoitettujen alueiden lukumäärä ja koko ovat alhaisemmat kuin lukumäärä ja koko, jotka mainitussa tieteellisessä tutkimuksessa todetaan kaikkein asianmukaisimmiksi, jotta direktiivin 4 artiklan soveltamisalaan kuuluvia lintulajeja suojeltaisiin asianmukaisella tavalla.

      (1)  EYVL L 103, 25.4.1979, s. 1.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (suuri jaosto)  25 päivänä lokakuuta 2005 , yhdistetyt asiat C-465/02 ja C-466/02: Saksan liittotasavalta ja Tanskan kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Maatalous — Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteelliset merkinnät ja alkuperänimitykset — Nimitys  feta  — Asetus (EY) N:o 1829/2002 — Pätevyys)

text:
               8.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/1

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (suuri jaosto)
   25 päivänä lokakuuta 2005,
   yhdistetyt asiat C-465/02 ja C-466/02: Saksan liittotasavalta ja Tanskan kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Maatalous - Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteelliset merkinnät ja alkuperänimitykset - Nimitys ”feta” - Asetus (EY) N:o 1829/2002 - Pätevyys)
   (2006/C 86/01)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa ja tanska
   Yhdistetyissä asioissa C-465/02 ja C-466/02, jossa on kyse EY 230 artiklaan perustuvista kumoamiskanteista, jotka on nostettu 30.12.2002, Saksan liittotasavalta, (asiamiehenään W.-D. Plessing, avustajanaan Rechtsanwalt M. Loschelder), asiassa C-465/02, ja Tanskan kuningaskunta, (asiamiehinään J. Molde ja J. Bering Liisberg), asiassa C-466/02, joita tukevat Ranskan tasavalta, (asiamiehinään G. de Bergues ja A. Colomb), ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, asiamiehenään C. Jackson, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, (asiamiehinään J. L. Iglesias Buhigues, H. C. Støvlbæk, A. M. Rouchaud-Joët ja S. Grünheid), jota tukee Helleenien tasavalta, (asiamiehinään V. Kontolaimos ja I. K. Chalkias), yhteisöjen tuomioistuin (suuri jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen puheenjohtajat P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas ja J. Malenovský sekä tuomarit J. P. Puissochet, R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari), J. Klučka, U. Lõhmus ja E. Levits, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: hallintovirkamies K. Sztranc on antanut 25.10.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan asiaan C-465/02 liittyvät oikeudenkäyntikulut ja Tanskan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan asiaan C-466/02 liittyvät oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Helleenien tasavalta, Ranskan tasavalta ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 55, 8.3.2003.


title: Asia C-575/15 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 26.10.2016 – Valittajana Industria de Diseño Textil SA (Inditex) ja muuna osapuolena Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (Muutoksenhaku — EU-tavaramerkki — Sanamerkki ZARA — Kuljetuspalvelut — Tosiasiallinen käyttö — Menettämismenettely — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta — Selvitysaineiston vääristäminen — Puolustautumisoikeudet)

text:
               27.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/6

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 26.10.2016 – Valittajana Industria de Diseño Textil SA (Inditex) ja muuna osapuolena Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)
   (Asia C-575/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - EU-tavaramerkki - Sanamerkki ZARA - Kuljetuspalvelut - Tosiasiallinen käyttö - Menettämismenettely - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta - Selvitysaineiston vääristäminen - Puolustautumisoikeudet))
   (2017/C 063/09)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Industria de Diseño Textil SA (Inditex) (edustaja: C. Duch Fonoll, abogada)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Industria de Diseño Textil SA (Inditex) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 38, 1.2.2016.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 10 päivänä huhtikuuta 2003 yhdistetyissä asioissa C-20/01 ja C-28/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Tutkittavaksi ottaminen – Oikeussuojan tarve – Direktiivi 92/50/ETY – Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyt – Neuvottelumenettelyn toimittaminen julkaisematta ennakolta tarjouskilpailuilmoitusta – Edellytykset)

text:
C 146/6                  FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                             21.6.2003
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                 1)     Koska Bockhornin kunta (Saksa) ei ole järjestänyt tarjouskilpai-
                                                                                lumenettelyä jätevedenkäsittelysopimuksesta eikä ole julkaissut
                            (viides jaosto)                                      sopimuksen tekomenettelyn tuloksia Euroopan yhteisöjen viralli-
                                                                                sessa lehdessä, Saksan liittotasavalta ei ole tässä julkisia
                                                                                palveluhankintoja koskevassa menettelyssä noudattanut julkisia
                   10 päivänä huhtikuuta 2003                                    palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yh-
                                                                                teensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neu-
yhdistetyissä asioissa C-20/01 ja C-28/01, Euroopan yhtei-                       voston direktiivin 92/50/ETY 8 artiklan sekä 15 artiklan
        söjen komissio vastaan Saksan liittotasavalta (1)                        2 kohdan ja 16 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan.
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Tutkitta-               2)     Koska Braunschweigin kaupunki (Saksa) on tehnyt jätehuolto-
vaksi ottaminen – Oikeussuojan tarve – Direktiivi 92/50/                         sopimuksen neuvottelumenettelyä noudattaen julkaisematta en-
ETY – Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten                            nakolta tarjouskilpailuilmoitusta, vaikka direktiivin 92/50/
tekomenettelyt – Neuvottelumenettelyn toimittaminen jul-                         ETY 11 artiklan 3 kohdassa säädetyt edellytykset, jotka
kaisematta ennakolta tarjouskilpailuilmoitusta – Edellytyk-                      koskevat neuvottelumenettelyssä tehtävien sopimusten tekemistä
                                  set)                                           julkaisematta yhteisössä tarjouskilpailuilmoitusta, eivät olleet
                                                                                täyttyneet, Saksan liittotasavalta ei ole tässä julkisia palvelu-
                                                                                hankintoja koskevassa menettelyssä noudattanut direktiivin 92/
                          (2003/C 146/09)
                                                                                50/ETY 8 artiklan ja 11 artiklan 3 kohdan b alakohdan
                                                                                mukaisia velvoitteitaan.
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                          3)     Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                 kulut.
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                          4)     Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
                                                                                vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Yhdistetyissä asioissa C-20/01 ja C-28/01, Euroopan yhteisö-
jen komissio (asiamiehenään J. Schieferer) vastaan Saksan                 (1 ) EYVL C 61, 24.2.2001.
liittotasavalta (asiamiehenään W.-D. Plessing, avustajanaan
Rechtsanwalt H.-J. Prieß), jota tukee Ison-Britannian ja Pohjois-
Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehenään R. Magrill,
avustajanaan barrister R. Williams), joissa nostamissaan kah-
dessa kanteessa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta totea-
maan, että
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
–      koska Bockhornin kunnan (Saksa) jätevedenkäsittelysopi-
       muksesta ei ole järjestetty tarjouskilpailua eikä sopimuk-
       sen tekomenettelyn tuloksia ole julkaistu Euroopan yhtei-                              6 päivänä toukokuuta 2003
       söjen virallisessa lehdessä, Saksan liittotasavalta ei ole
       tässä julkisia palveluhankintoja koskevassa menettelyssä           asiassa C-104/01 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä
       noudattanut julkisia palveluhankintoja koskevien sopi-             ennakkoratkaisupyyntö), Libertel Groep BV vastaan Bene-
       musten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päi-                                       lux-Merkenbureau ( 1)
       vänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/
       50/ETY (EYVL L 209, s. 1) 8 artiklan sekä 15 artiklan              (Tavaramerkit – Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämi-
       2 kohdan ja 16 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan,          nen – Direktiivi 89/104/ETY – Merkit, joista tavaramerkki
                                                                          voi muodostua – Erottamiskyky – Väri sellaisenaan – Orans-
–      koska Braunschweigin kaupunki (Saksa) on tehnyt jäte-                                               si väri)
       huoltosopimuksen neuvottelumenettelyä noudattaen ja
       julkaisematta ennakolta tarjouskilpailuilmoitusta, vaikka
       direktiivin 92/50/ETY 11 artiklan 3 kohdassa säädetyt                                         (2003/C 146/10)
       edellytykset, jotka koskevat neuvottelumenettelyä nou-
       dattaen tehtävien sopimusten tekemistä julkaisematta                                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
       yhteisössä tarjouskilpailuilmoitusta, eivät olleet täytty-
       neet, Saksan liittotasavalta ei ole tässä julkisia palveluhan-     (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
       kintoja koskevassa menettelyssä noudattanut direktiivin                           tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
       92/50/ETY 8 artiklan ja 11 artiklan 3 kohdan b alakohdan
       mukaisia velvoitteitaan,
yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-                Asiassa C-104/01, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alanko-
nossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit                    maat) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomiois-
D. A. O. Edward, A. La Pergola, P. Jann (esittelevä tuomari) ja           tuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomiois-
A. Rosas, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: johtava               tuimessa vireillä olevassa asiassa Libertel Groep BV ja Benelux-
hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 10.4.2003 tuo-                 Merkenbureau ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden tavaramerk-
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                   kilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988


title: Asia C-551/03 P: General Motors Nederland BV:n ja Opel Nederland BV:n 29.12.2003 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-368/00, General Motors Nederland BV ja Opel Nederland BV vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 21.10.2003 antamasta tuomiosta

text:
C 71/8                   FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                        20.3.2004
      b)   työntekijöitä                                              koska sen mukaan osa-aikaisia työntekijöitä ei saada kohdella
                                                                      epäedullisemmin kuin täyttä työaikaa tekeviä, jos erilainen
           –     Mecklenburg-Vorpommernissa                           kohtelu ei ole objektiivisista syistä perusteltua.
           –     Sachsenissa
                                                                      Edustuselimiin valitsemisen poissulkemiselle ei kuitenkaan ole
                                                                      olemassa objektiivisia perusteita. Kyseessä olevan henkilöstön
           –     Schleswig-Holsteinissa                               rajoitettua läsnäoloa työpaikalla voitaisiin tasata joustavilla
                                                                      työajoilla ja modernilla kommunikaatiotekniikalla. Vastaavaa
           –     Thüringenissä                                        rajoitusta valituksi tulemiselle ei ole Betriebsverfassungsgeset-
                                                                      zissä, joka koskee henkilöstön edustajien valintaa yksityisyri-
                                                                      tyksissä. Tällaisilla henkilöllä on sama tehtävä kuin julkishallin-
           jotka työskentelevät vähemmän kuin puolet sään-            non henkilöstön edustajilla. Poissuljetun ryhmän edustus on
           nönmukaisesta viikkotyöajasta,                             välttämätöntä henkilöstön edustajien kokouksissa tällaisten
                                                                      henkilöiden erityisten intressien vuoksi, jotka muuten jäävät
      c)   työntekijöitä                                              ottamatta huomioon.
           –     Baden-Württenbergissä                                (1) EYVL L 39, s. 40.
                                                                      (2) EYVL L 14, s. 9.
           –     Brandenburgissa
           –     Rheinland-Pfalzissa
           –     Sachsen-Anhaltissa
           jotka työskentelevät vähemmän kuin kolmanneksen
           säännönmukaisesta viikkotyöajasta,                         General Motors Nederland BV:n ja Opel Nederland BV:n
                                                                      29.12.2003 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensim-
      d)   työntekijöitä Nordrhein-Westfalenissa,                     mäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston asias-
                                                                      sa T-368/00 (1), General Motors Nederland BV ja Opel
           jotka työskentelevät vähemmän kuin 2/5 säännön-            Nederland BV vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
           mukaisesta viikkotyöajasta, ja                                             21.10.2003 antamasta tuomiosta
      e)   Niedersachsenissa                                                                   (Asia C-551/03 P)
           osa-aikatyötä tekeviä työntekijöitä, jotka vuoden
           kuluessa työskentelevät kahden kuukauden ajan                                        (2004/C 71/12)
           vähemmän kuin 15 tuntia viikossa,
           ei voida valita henkilöstön edustuselimiin.
                                                                      General Motors Nederland BV ja Opel Nederland BV, molem-
                                                                      pien kotipaikka Sliedrecht (Alankomaat), ovat valittaneet
2.    Velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeuden-
                                                                      29.12.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
      käyntikulut.
                                                                      tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-368/00, General
                                                                      Motors Nederland BV ja Opel Nederland BVvastaan Euroopan
                                                                      yhteisöjen komissio, 21.10.2003 antamasta tuomiosta. Valitta-
                                                                      jien edustajina ovat D. Vandermeersch, R. Snelders, ja T. Graf,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   prosessiosoite Luxemburgissa.
Säännönmukaisesti vähemmän kuin 18 tuntia viikossa työs-              Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
kentelevien (tuntimäärä on joissakin osavaltioissa hieman
alhaisempi) julkishallinnon osa-aikaisten työntekijöiden sulke-       1)    kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toi-
minen pois liittovaltion ja lähes kaikkien osavaltioiden työnte-            sen jaoston asiassa T-368/00, General Motors Nederland
kijöiden edustuselimistä merkitsee naisten välillistä syrjintää,            BV ja Opel Nederland BVvastaan Euroopan yhteisöjen
koska he muodostavat ylivoimaisen osuuden osa-aikatyötä                     komissio, 21.10.2003 antaman tuomion siltä osin kuin
tekevistä työntekijöistä. Kyseessä on kantajan mukaan siten                 se koskee Opel Nederlandin väitettyä vientistrategiaa ja
direktiivin 76/207/ETY rikkominen. Lisäksi tällainen sääntely               bonuspolitiikkaa ja siltä osin kuin siinä määrätään sakko
ei ole yhteensoveltuvaa myöskään direktiivin 97/81/EY kanssa,               tältä osin;
 ---pagebreak--- 20.3.2004                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                              C 71/9
2)    kumoaa General Motors Nederland BV:lle ja Opel Neder-            Opel Nederlandin kampanjabonuspolitiikka erottui asiassa
      land BV:lle osoitetun 20.9.2000 tehdyn komission pää-            Distillers ja vastaavissa tapauksissa esillä olleista tasaushintajär-
      töksen N:o K(2000) 2707 (asia COMP/36.653, Opel) (2)             jestelmistä, joissa myyjien edellytettiin edullisen hinnan vastik-
      siltä osin kuin päätöstä ei kumottu ensimmäisen oikeusas-        keeksi antavan sitoumuksen tavaran määränpäästä.
      teen tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-368/00,
      General Motors Nederland BV ja Opel Nederland BVvas-
      taan Euroopan yhteisöjen komissio, 21.10.2003 anta-
      massa tuomiossa ja siltä osin kuin se koskee Opel
      Nederlandin väitettyä vientistrategiaa ja bonuspolitiikkaa       Sitä, että autonvalmistaja soveltaa väliaikaisia bonuskampan-
      sekä siltä osin kuin siinä määrätään sakko tältä osin;           joita, jotka rajoittuvat valikoituihin kotimaan markkinoilla
                                                                       hitaasti kaupaksi meneviin automalleihin (ja jotka on suunni-
                                                                       teltu väliaikaisesti piristämään tällaisten mallien kotimaista
3)    riippumatta yhteisöjen tuomioistuimen ratkaisusta 1 ja           myyntiä kilpailutilanteessa muiden merkkien kanssa) yhdistä-
      2 kohdan osalta: alentaa General Motors Nederland BV:lle         mättä näitä bonuskampanjoita muihin toimenpiteisiin, kuten
      ja Opel Nederland BV:lle määrättyä 35 475 miljoonan              hankintarajoitus tai vaatimus sitoumuksesta autojen määrän-
      euron suuruista sakkoa, koska se on määrätty virheelli-          pään osalta, ei kantajien mielestä tule käsitellä ”tarkoituksel-
      sesti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen             taan” rajoituksena EY 81 artiklan nojalla, riippumatta siitä
      jaoston asiassa T-368/00, General Motors Nederland               (ja ilman, että on tarvetta tutkia sitä), rajoittaako tällainen
      BV ja Opel Nederland BVvastaan Euroopan yhteisöjen               bonuspolitiikka todella kilpailua. Kantajien mukaan niiden
      komissio, 21.10.2003 antamassa tuomiossa;                        soveltaman tyyppistä bonuspolitiikkaa ei voida pitää tarkoituk-
                                                                       seltaan rajoittavana.
Vaihtoehtoisesti
                                                                       Kantajien näkemyksen mukaan ensimmäisen oikeusasteen
4)    palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-            tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, että niiden
      men käsiteltäväksi yhteisöjen tuomioistuimen tuomion             harjoittaman kaltainen bonuspolitiikka oli ”luonteeltaan ilman
      mukaisesti;                                                      hankintarajoituksiakin omiaan estämään myyntiä vientiin”.
                                                                       Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen olisi sen sijaan
                                                                       pitänyt tutkia, oliko bonuspolitiikalla sen asianmukaisessa
                                                                       oikeudellisessa ja taloudellisessa asiayhteydessä objektiivisesti
Ja kummassakin tapauksessa                                             arvioiden ainoana tarkoituksena tai ilmeisenä seurauksena
                                                                       sellaisen kilpailun huomattava rajoittaminen, jonka voidaan
                                                                       odottaa vallitsevan tilanteessa, jossa riidanalaista toimenpidettä
5)    velvoittaa komission korvaamaan kantajien oikeuden-              ei ole tehty. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei voi
      käyntikulut yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen            välttää tätä pelkästään kiinnittämällä huomiota siihen täysin
      69 artiklan mukaisesti.                                          teoreettiseen ”mahdollisuuteen, että ilman kyseistä toimenpi-
                                                                       dettä olisi ollut enemmän myyntiä vientiin”.
                                                                       Sakon suuruuden osalta tuomiossa rikotaan asetuksen N:o 17
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    15 artiklan 2 kohtaa, koska se perustuu selvästi virheellisiin
                                                                       päätelmiin väitetystä yleisestä strategiasta rajoittaa kaikkea
                                                                       vientiä sekä bonuspolitiikkaa. Tämän ohella tuomiossa on
                                                                       oikeudellinen virhe, kun siinä katsotaan, ettei Opel Nederlan-
Kantajat väittävät, että kun tuomiossa katsotaan, että kantajilla      din korjaavia toimenpiteitä, mukaan lukien niitä suoran vienti-
on yleinen strategia rajoittaa kaikkea vientiä, siinä selvästi         kiellon osalta tehtyjä, jotka koskivat yhdeksää myyjää, voitu
tulkitaan todistusaineistoa väärin eikä esitetä riittäviä perustei-    pitää lieventävinä asianhaaroina.
ta. Tämä virhe vaikuttaa tuomiossa tehtyyn arvioon bonuspoli-
tiikasta ja sakon suuruudesta.
                                                                       (1) EYVL C 61, 24.2.2001, s. 17.
                                                                       (2) 2001/146/EY: EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta
Kantajien bonuspolitiikka erosi lukuisten olennaisten seikkojen            menettelystä 20.9.2000 tehty komission päätös (asia COMP/
osalta Volkswagen-tapauksessa esillä olleesta järjestelmästä               36.653 – Opel) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (tiedok-
erityisesti siten, että bonuksen maksu rajoittuivat valikoitujen           siannettu numerolla K(2000) 2707) (EYVL 2001, L 59, s. 1).
automallien, jotka olivat kotimaan markkinoilla hitaasti kau-
paksi meneviä, väliaikaisiin myynninedistämiskampanjoihin;
bonuspolitiikkaa ei yhdistetty rajoitettuun hankintapolitiik-
kaan, ja listahintojen ansiosta myyjät saattoivat saada voittoa
vientimyynnistä kampanjan bonuksista riippumatta. Lisäksi


title: Asia C-560/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 9.2.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supreme Court – Irlanti) – M v. Minister for Justice and Equality, Irlanti ja Attorney General (Ennakkoratkaisupyyntö — Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue — Direktiivi 2004/83/EY — Kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi koskevat vähimmäisvaatimukset — Toissijaista suojelua koskeva hakemus — Sen kansallisen menettelyn lainmukaisuus, jota on noudatettu sellaisen toissijaista suojelua koskevan hakemuksen käsittelyssä, joka on tehty pakolaisaseman myöntämiseksi tehdyn hakemuksen hylkäämisen jälkeen — Oikeus tulla kuulluksi — Laajuus — Oikeus puhutteluun — Oikeus kutsua todistajia ja kuulustella vastapuolen todistajia)

text:
               3.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 9.2.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supreme Court – Irlanti) – M v. Minister for Justice and Equality, Irlanti ja Attorney General
   (Asia C-560/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Direktiivi 2004/83/EY - Kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi koskevat vähimmäisvaatimukset - Toissijaista suojelua koskeva hakemus - Sen kansallisen menettelyn lainmukaisuus, jota on noudatettu sellaisen toissijaista suojelua koskevan hakemuksen käsittelyssä, joka on tehty pakolaisaseman myöntämiseksi tehdyn hakemuksen hylkäämisen jälkeen - Oikeus tulla kuulluksi - Laajuus - Oikeus puhutteluun - Oikeus kutsua todistajia ja kuulustella vastapuolen todistajia))
   (2017/C 104/17)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supreme Court

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: M

      Vastaajat: Minister for Justice and Equality, Irlanti ja Attorney General

      Tuomiolauselma

   Oikeus tulla kuulluksi, sellaisena kuin sitä sovelletaan kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/83/EY puitteissa, ei lähtökohtaisesti edellytä, että silloin, kun pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa kansallisessa lainsäädännössä säädetään kahdesta erillisestä toisiaan seuraavasta menettelystä yhtäältä pakolaisasemaa koskevan hakemuksen ja toisaalta toissijaista suojelua koskevan hakemuksen käsittelemiseksi, toissijaista suojelua hakevalla henkilöllä on oikeus hakemustaan koskevaan puhutteluun ja oikeus kutsua todistajia tai kuulustella vastapuolen todistajia tämän puhuttelun yhteydessä.
   Puhuttelu on sen sijaan järjestettävä, jos erityiset olosuhteet, jotka liittyvät toimivaltaisen viranomaisen käytettävissä oleviin seikkoihin tai henkilökohtaiseen tai yleiseen tilanteeseen, johon toissijaista suojelua koskeva hakemus liittyy, sitä edellyttävät, jotta viranomainen voi käsitellä hakemuksen kaikista seikoista tietoisena, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava.

      (1)  EUVL C 81, 9.3.2015.


title: Asia C-193/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 19.4.2010 — KMB Europe BV v. Hauptzollamt Duisburg

text:
               31.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 19.4.2010 — KMB Europe BV v. Hauptzollamt Duisburg
   (Asia C-193/10)
   ()
   2010/C 209/17
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: KMB Europe BV

      Vastaaja: Hauptzollamt Duisburg

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko yhdistetyn nimikkeistön, sellaisena kuin se on tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (1) liitteessä I, sellaisena kuin liite on muutettuna 17.10.2006 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1549/2006 (2), nimikettä 8521 tulkittava siten, että siihen ei voida luokitella jäljempänä kuvatun kaltaisia MP3/mediasoittimia sen vuoksi, että on otettava huomioon niiden pääasiallinen toiminto äänentoistolaitteena, tai sen vuoksi, että niiden kyky toistaa yksittäisiä kuvia ja filmejä on rajallinen näytön pienen koon, pienen resoluution ja pienen kuvataajuuden vuoksi?

      (1)  EYVL L 256, s. 1

      (2)  Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 17.10.2006 annettu komission asetus (EY) N:o 1549/2006 (EYVL L 301, s. 1)


title: Asia C-510/11 P P: Valitus, jonka Kone Oyj, Kone GmbH ja Kone BV ovat tehneet 29.9.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-151/07, Kone Oyj, Kone GmbH ja Kone BV vastaan Euroopan komissio, 13.7.2011 antamasta tuomiosta

text:
               10.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 362/13

         Valitus, jonka Kone Oyj, Kone GmbH ja Kone BV ovat tehneet 29.9.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-151/07, Kone Oyj, Kone GmbH ja Kone BV vastaan Euroopan komissio, 13.7.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-510/11 P P)
   2011/C 362/20
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Kone Oyj, Kone GmbH ja Kone BV (edustajat: Solicitor T. Vinje, Advocaat D. Paemen, Digikoros A. Tomtsis ja Solicitor A. Morfey)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen tuomion kokonaisuudessaan

               —

               kumoaa päätöksen 2 artiklan 2 kohdan siltä osin kuin siinä määrätään Kone Oyj:lle ja Kone GmbH:lle sakko ja joko jättää sakon määräämättä tai määrää pienemmän sakon kuin SEUT 101 artiklan soveltamista koskevasta menettelystä (asia COMP/E-1/38.823 — PO/Elevators and Escalators) annetussa päätöksessä (jäljempänä päätös) on määrätty

               —

               kumoaa komission päätöksen 2 artiklan 4 kohdan siltä osin kuin siinä määrätään Kone Oyj:lle ja Kone BV:lle sakko ja määrää pienemmän sakon kuin komission päätöksessä on määrätty ja

               —

               määrää komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat vaativat, että valituksenalainen tuomio on kumottava seuraavilla perusteilla:

               Saksassa tapahtuneen rikkomisen osalta unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, ettei komissio ollut selvästi ylittänyt harkintavaltaansa, kun se arvioi päätöksessään Koneen myötävaikutusta tutkimuksen aloittamiselle ja totesi rikkomisen. Unionin yleisen tuomioistuimen oikeudellinen virhe tarkoitti, että Kone jätettiin virheellisesti vapauttamatta sakoista sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa annetun vuoden 2002 tiedonannon (jäljempänä vuoden 2002 tiedonanto) nojalla.

               Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, ettei komission vuoden 2002 tiedonannon rikkominen loukannut luottamuksensuojan periaatetta.

               Alankomaissa tapahtuneen rikkomisen osalta unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen hyväksyessään komission kieltäytymisen myöntää Koneelle minkäänlaista sakon lieventämistä vuoden 2002 tiedonannon nojalla Koneen sakoista vapauttamisesta tekemän hakemuksen sisältämien tietojen täsmennysten perusteella. Tämän johdosta unionin yleinen tuomioistuin vahvisti komission päätöksen siltä osin, kuin siinä kieltäydyttiin myöntämästä Koneelle minkäänlaista sakon lieventämistä Alankomaiden kartellin osalta.

               Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen myös katsoessaan, ettei komissio rikkonut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, kun se totesi, etteivät Koneen väitteen Alankomaiden kartellista olleet verrannollisia ThyssenKruppin väitteisiin Belgian kartellista.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 14 päivänä kesäkuuta 2002 asiassa T-325/99, Generale Conserve Spa vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Yhteinen tullitariffi – Tuontitullien kantamatta jättäminen jälkitullauksin – Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
C 202/26                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       24.8.2002
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                  komissio (asiamiehinään: R. Tricot ja M. Moretto), jossa kantaja
                                                                       vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan
                  12 päivänä kesäkuuta 2002                            27.4.1999 tehdyn komission päätöksen K(1999) 1050 lopulli-
                                                                       nen (REC 1/98), jolla hylättiin hakemus, jossa oli vaadittu, että
asiassa T-187/01, Arnaldo Mellone vastaan Euroopan                     Turkista peräisin olevan säilyketonnikalan tuonnista ei kanneta
                      yhteisöjen komissio (1)                          jälkikäteen tullia tai että tullit peruutetaan, yhteisöjen ensim-
                                                                       mäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto), toimien
(Henkilöstö – Arviointikertomus – Kumoamiskanne – Va-                  kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Vilaras sekä tuoma-
                       hingonkorvauskanne)                             rit V. Tiili ja P. Mengozzi, kirjaaja: H. Jung, on 14.6.2002
                                                                       antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                          (2002/C 202/39)
                                                                       1)     Lausunnon antaminen nyt käsiteltävänä olevasta kanteesta
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                             raukeaa.
                                                                       2)     Komissio vastaa oikeudenkäyntikuluista kokonaisuudessaan.
Asiassa T-187/01, Arnaldo Mellone, Euroopan yhteisöjen
komission virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajanaan asian-
ajaja E. Boigelot, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-         (1) EYVL C 281, 2.10.1999.
miehinään M. Langer ja J. Currall), jossa kantaja vaatii ensinnä-
kin 10.7.2000 tehdyn sen päätöksen kumoamista, jolla työlli-
syyden ja sosiaaliasioiden pääosaston pääjohtaja saattoi lopulli-
seksi kantajasta 1.7.1995 ja 30.6.1997 väliselle ajanjaksolle
laaditun arvioinnin, ja, mikäli aiheellista, 18.7.2000 laaditun
korjauksen sekä komission varapuheenjohtajan 24.4.2001
tekemän päätöksen, jolla kantajan valitus hylättiin, toiseksi                 YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta totea-                              TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
maan, että kantajasta ajanjaksolle 1995-1997 laadittu arvioin-
tikertomus ei ole lopullinen ja että se on poistettava kantajan                           14 päivänä kesäkuuta 2002
henkilökansiosta, ja kolmanneksi kantajalle aiheutuneen am-
matillisen vahingon ja henkisen kärsimyksen korvaamista
                                                                       asiassa T-325/99, Generale Conserve Spa vastaan Euroo-
10 000 euron suuruisella summalla, yhteisöjen ensimmäisen
                                                                                pan yhteisöjen komissio (1)
oikeusasteen tuomioistuin (yhden tuomarin kokoonpano):
tuomari H. Legal, kirjaaja: J. Palacio, on 12.6.2002 antanut
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                             (Yhteinen tullitariffi – Tuontitullien kantamatta jättäminen
                                                                           jälkitullauksin – Lausunnon antamisen raukeaminen)
1)     Kanne hylätään.
                                                                                (2002/C 202/41)
2)     Kukin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(1) EYVL C 289, 13.10.2001.
                                                                       Asiassa T-325/99, Generale Conserve Spa, kotipaikka Assogo
                                                                       (Italia), edustajinaan asianajajat C. Cigolini, G. Durazzo ja
                                                                       M. Hengel, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan
                                                                       yhteisöjen komissio (asiamiehinään R. Tricot ja M. Moretto),
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                       jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta
               TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                               kumoamaan 17.6.1999 tehdyn komission päätöksen K(1999)
                                                                       1596 lopullinen (REC 6/98), jolla hylättiin hakemus, jossa
                  14 päivänä kesäkuuta 2002
                                                                       oli vaadittu, että Turkista peräisin olevan säilyketonnikalan
                                                                       tuonnista ei kanneta jälkikäteen tullia, yhteisöjen ensimmäisen
asiassa T-179/99, Sud Pesca SpA vastaan Euroopan yhtei-
                                                                       oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpa-
                         söjen komissio (1)
                                                                       nossa: jaoston puheenjohtaja M. Vilaras sekä tuomarit V. Tiili
(Yhteinen tullitariffi – Tuontitullien kantamatta jättäminen           ja P. Mengozzi, kirjaaja: H. Jung, on antanut 14.6.2002
jälkitullauksin – Tuontitullien peruuttaminen – Lausunnon              määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                     antamisen raukeaminen)
                                                                       1)     Lausunnon antaminen tästä kanteesta raukeaa.
                          (2002/C 202/40)
                                                                       2)     Komission vastaa oikeudenkäyntikuluista kokonaisuudessaan.
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                       (1) EYVL C 63, 4.3.2000.
Asiassa T-179/99, Sud Pesca SpA, kotipaikka Aspra Bagheria
(Italia), edustajinaan asianajajat G. Amenta ja M. Merola,


title: Asia C-134/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 18.3.2011 — Jürgen Blödel-Pawlik v. HanseMerkur Reiseversicherung AG

text:
               18.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 18.3.2011 — Jürgen Blödel-Pawlik v. HanseMerkur Reiseversicherung AG
   (Asia C-134/11)
   2011/C 179/13
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Hamburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Jürgen Blödel-Pawlik

      Vastaaja: HanseMerkur Reiseversicherung AG

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko matkapaketeista, pakettilomista ja pakettikiertomatkoista annetun direktiivin 90/314/ETY (1) 7 artiklaa sovellettava myös silloin, kun matkanjärjestäjästä tulee maksukyvytön siksi, että tämä on kavaltanut kaikki matkustajilta perimänsä rahamäärät alusta alkaen petostarkoituksessa, eikä matkaa ollut koskaan tarkoituskaan toteuttaa?

      (1)  Matkapaketeista, pakettilomista ja pakettikiertomatkoista 13.6.1990 annettu neuvoston direktiivi 90/314/ETY, EYVL L 158, s. 59.


title: Asia T-151/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 7.5.2009 — NVV ym. v. komissio (Kilpailu — Yrityskeskittymät — Elävien teurassikojen ja -emakoiden ostomarkkinat — Päätös, jolla todetaan yrityskeskittymä yhteismarkkinoille soveltuvaksi — Merkityksellisten maantieteellisten markkinoiden määritelmä — Huolellisuusvelvoite — Perusteluvelvollisuus)

text:
               4.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 153/33

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 7.5.2009 — NVV ym. v. komissio
   (Asia T-151/05) (1)

   (Kilpailu - Yrityskeskittymät - Elävien teurassikojen ja -emakoiden ostomarkkinat - Päätös, jolla todetaan yrityskeskittymä yhteismarkkinoille soveltuvaksi - Merkityksellisten maantieteellisten markkinoiden määritelmä - Huolellisuusvelvoite - Perusteluvelvollisuus)
   2009/C 153/63
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Nederlandse Vakbond Varkenshouders (NVV) (Lunteren, Alankomaat), Marius Schep (Lopik, Alankomaat) ja Nederlandse Bond Van Handelaren in Vee (NBHV) (Haag, Alankomaat) (edustajat: aluksi asianajajat J. Kneppelhout ja M. van der Kaden, sittemmin J. Kneppelhout)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aluksi A. Whelan ja S. Noë, sittemmin A. Bouquet ja S. Noë)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Sovion NV (Best, Alankomaat) (edustajat: asianajajat J. de Pree ja W. Geursen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan keskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille soveltuvaksi ja ETA-sopimuksen mukaiseksi 21.12.2004 tehdyn komission päätöksen (asia COMP/M.3605)

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Nederlandse Vakbond Varkenshouders (NVV), Marius Schep ja Nederlandse Bond van Handelaren in Vee (NBHV) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaavat komissiolle ja Sovion NV:lle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 171, 9.7.2005.


title: Asia C-198/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 4.3.2010 — Euroopan komissio v. Itävallan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 95/59/EY — Muut valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvat verot kuin liikevaihtoverot — 9 artiklan 1 kohta — Valmistajat ja maahantuojat saavat vapaasti vahvistaa tuotteidensa vähittäismyynnissä käytettävän enimmäishinnan — Kansallinen säännöstö, jolla asetetaan savukkeiden sekä hienoksi leikatun tupakan vähittäismyynnissä käytettävä vähimmäishinta — Oikeuttaminen — Kansanterveyden suojelu — Maailman terveysjärjestön tupakoinnin torjuntaa koskeva puitesopimus)

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 4.3.2010 — Euroopan komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-198/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 95/59/EY - Muut valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvat verot kuin liikevaihtoverot - 9 artiklan 1 kohta - Valmistajat ja maahantuojat saavat vapaasti vahvistaa tuotteidensa vähittäismyynnissä käytettävän enimmäishinnan - Kansallinen säännöstö, jolla asetetaan savukkeiden sekä hienoksi leikatun tupakan vähittäismyynnissä käytettävä vähimmäishinta - Oikeuttaminen - Kansanterveyden suojelu - Maailman terveysjärjestön tupakoinnin torjuntaa koskeva puitesopimus)
   2010/C 113/08
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: W. Mölls ja R. Lyal)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta (asiamiehet: E. Riedl, J. Bauer ja C. Pesendorfer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Muista valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvista veroista kuin liikevaihtoveroista 27.11.1995 annetun neuvoston direktiivin 95/59/EY (EYVL L 291, s. 40) 9 artiklan 1 kohdan rikkominen — Viranomaisten suorittama valmistetun tupakan vähittäismyynnissä käytettävien vähimmäishintojen määrittäminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Itävallan tasavalta ei ole noudattanut muista valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvista veroista kuin liikevaihtoveroista 27.11.1995 annetun neuvoston direktiivin 95/59/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 12.2.2002 annetulla neuvoston direktiivillä 2002/10/EY, 9 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on ottanut käyttöön ja pitänyt voimassa kansallisen lainsäädännön, jonka perusteella viranomaiset asettavat savukkeiden ja savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan vähittäismyynnissä käytettävät vähimmäishinnat.

               2)

               Itävallan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 197, 2.8.2008.