title: Asia C-511/11 P: Valitus, jonka Polimeri Europa SpA on tehnyt 4.10.2011 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-59/07, Polimeri Europa v. komissio, 13.7.2011 antamasta tuomiosta

text:
               19.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 340/13

         Valitus, jonka Polimeri Europa SpA on tehnyt 4.10.2011 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-59/07, Polimeri Europa v. komissio, 13.7.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-511/11 P)
   2011/C 340/23
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Polimeri Europa SpA (edustajat: avvocato M. Siragusa, avvocato F. M. Moretti ja avvocato L. Nascimbene)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio on kumottava kokonaan tai osittain siltä osin kuin sillä on hylätty Polimerin kanne asiassa T-59/07 ja näin ollen

                           i)

                           [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta 29.11.2006 tehty komission päätös K(2006) 5700 lopullinen (asia COMP/F/38.638 — butadieenikumi ja emulsiopolymeroinnilla tuotettu styreenibutadieenikumi; jäljempänä päätös) on kumottava kokonaan tai osittain

                           ii)

                           ja Polimerille päätöksessä määrätty sakko on kumottava tai ainakin sen määrää on alennettava.

               —

               Toissijaisesti tuomio on kumottava kokonaan tai osittain siltä osin kuin sillä on hylätty Polimerin kanne asiassa T-59/07 ja asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen unionin tuomioistuimen sille antamien ohjeiden mukaan uudelleen ratkaistavaksi.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut sekä tässä asiassa että asiassa T-59/07.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt vakavan virheen 6.4.2006 päivätyn väitetiedoksiannon lukemisessa ja se on siis hylännyt virheellisen oletuksen perusteella Polimerin kolmannen kanneperusteen, joka koski puolustautumisoikeuksien loukkaamista sillä perusteella, että 6.4.2006 päivätyn väitetiedoksiannon ja päätöksen välillä oli eroja siltä osin kuin oli kyse Polimerin ja Syndialin välistä vastuun jakoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä.
   Unionin yleinen tuomioistuin on valittajan mukaan soveltanut virheellisesti yhteisön oikeuskäytäntöä, joka koskee kilpailusääntöjen rikkomisen lukemista Polimerin syyksi ja Syndialin jättämistä pois mainitun päätöksen addressaattien joukosta, ja se on myös perustellut puutteellisesti Polimerin tältä osin esittämien väitteiden hylkäämisen.
   Unionin yleinen tuomioistuin on valittajan mukaan soveltanut virheellisesti yhteisön oikeuskäytäntöä, joka koskee Polimerin esittämiä väitteitä yrityksen eri työntekijöiden, jotka ovat tehneet yhteistyötä vastuusta vapauttamista koskevassa menettelyssä, antamien väitetyn kilpailusääntöjen rikkomisen tiettyjä osatekijöitä koskevien lausumien välisistä eroista. Koska unionin yleinen tuomioistuin on jättänyt huomiotta tärkeitä todisteita, se ei näin ollen ole harjoittanut kattavaa tuomioistuinvalvontaa komission esittämien todisteiden osalta.
   Unionin yleinen tuomioistuin ei valittajan mukaan ole todennut komission tekemiä vakavia virheitä sakkojen määrän laskennasta annettujen suuntaviivojen soveltamisessa ja siinä, että komissio on luokitellut riidanalaisessa päätöksessä todetun kilpailusääntöjen rikkomisen ”erittäin vakavaksi”, eikä se ole riittävästi perustellut Polimerin tältä osin esittämien väitteiden hylkäämistä. Unionin yleinen tuomioistuin ei ole käyttänyt täyttä tuomioistuimen toimivaltaa Polimerille määrätyn sakon määrän määräämisessä.
   Unionin yleinen tuomioistuin ei valittajan mukaan ole todennut komission tekemiä vakavia virheitä korotuskertoimen määrittämisessä ja se on perustellut puutteellisesti Polimerin tältä osin esittämien väitteiden hylkäämisen. Unionin yleinen tuomioistuin ei myöskään ole todennut sitä, ettei komissio ole noudattanut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta korjauskerrointa määrittäessään ja se on näin ollen perustellut myös Polimerin tältä osin esittämien väitteiden hylkäämisen puutteellisesti.
   Unionin yleinen tuomioistuin on valittajan mukaan tehnyt vakavan virheen soveltaessaan yhteisön oikeuskäytäntöä, joka koskee Polimerin esittämien sellaisten väitteiden arviointia, jotka koskevat kannekirjelmän tiettyjen liitteiden tutkimatta jättämistä, ja se on perustellut tutkimatta jättämisen puutteellisesti. Näin tehdessään unionin yleinen tuomioistuin on vaarantanut Polimerin puolustuksen kartellin olemassaoloon ja Polimerin osallistumista siihen koskevia väitteitä vastaan ja näin ollen lainvastaisesti jättänyt noudattamatta velvollisuuttaan harjoittaa kattavaa tuomioistuinvalvontaa niiden tosiseikkojen osalta, joiden perusteella komissio syyttää kantajaa.


title: Asian C-219/02 poistaminen rekisteristä

text:
C 264/26                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                    1.11.2003
Euroopan yhteisöjen komission 19.9.2003 Alankomaiden                           Asian C-214/02 (1) poistaminen rekisteristä
           kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                                (2003/C 264/45)
                          (Asia C-395/03)
                                                                      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 26.3.2003
                                                                      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                          (2003/C 264/44)                             tu asia C-214/02 (Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes
                                                                      Vorarlbergin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Gerhard Lint-
                                                                      schinger.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.9.2003 Euroo-             (1) EYVL C 180, 27.7.2002.
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden ku-
ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat W. Wils ja
K. Banks.
                                                                               Asian C-219/02 (1) poistaminen rekisteristä
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                                (2003/C 264/46)
1.    toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudatta-
      nut bioteknologian keksintöjen oikeudellisesta suojasta         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 26.6.2003
      6 päivänä heinäkuuta 1998 annetun neuvoston direktii-           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
      vin 98/44/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska ei ole          tu asia C-219/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
      antanut direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,          Helleenien tasavalta.
      asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoit-
      tanut näistä toimenpiteistä komissiolle.
                                                                      (1) EYVL C 191, 10.8.2002.
2)    velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan
      oikeudenkäyntikulut.
                                                                      Yhdistetyt asiat C-242/0 ja C-243/02 (1) poistaminen rekis-
                                                                                teristä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (2003/C 264/47)
Direktiivin täytäntöönpanolle varattu määräaika on päättynyt
                                                                      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 26.3.2003
30.7.2000.
                                                                      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                      tu yhdistetyt asiat C-242/02 ja 243/02 (Unabhängiger Verwal-
                                                                      tungssenat Salzburgin esittämä ennakkoratkaisupyyntö):
(1) EYVL L 213, s. 13.
                                                                      Manfred Hückel.
                                                                      (1) EYVL C 247, 12.10.2002.


title: Asia F-12/10: Kanne 9.2.2010 — Kerstens v. komissio

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/79

         Kanne 9.2.2010 — Kerstens v. komissio
   (Asia F-12/10)
   2010/C 113/117
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Petrus Kerstens (Overijse, Belgia) (edustaja: asianajaja C. Mourato)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen päätöksen kumoaminen, jolla kantajalle määrättiin kurinpidollisena seuraamuksena kirjallinen varoitus.

      Vaatimukset

               —

               Nimittävän viranomaisen 23.4.2009 tekemä se päätös on kumottava, jolla kantajalle määrättiin kurinpidollisena seuraamuksena kirjallinen varoitus

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia F-127/11: Kanne 29.11.2011 — ZZ v. komissio

text:
               3.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/21

         Kanne 29.11.2011 — ZZ v. komissio
   (Asia F-127/11)
   2012/C 65/39
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat P. Nelissen Grade ja G. Leblanc)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Valintalautakunnan sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla on päätetty olla kirjaamatta kantajaa avoimen kilpailun EPSO/AD/177/10 varallaololuetteloon.

      Vaatimukset

               —

               valintalautakunnan 3.2.2011 tekemä päätös olla kirjaamatta kantajaa avoimen kilpailun EPSO/AD/177/10 varallaololuetteloon on kumottava

               —

               valintalautakunnan 4.4.2011 tekemä päätös, jolla vahvistetaan sen 3.2.2011 tekemä päätös olla kirjaamatta kantajaa avoimen kilpailun EPSO/AD/177/10 varallaololuetteloon, on kumottava

               —

               EPSO:n 29.8.2011 tekemä päätös, jolla on hylätty kantajan henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan perusteella tekemä valitus, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-310/12: Kanne 12.7.2012 — Yuanping Changyuan Chemicals v. neuvosto

text:
               8.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 273/20

         Kanne 12.7.2012 — Yuanping Changyuan Chemicals v. neuvosto
   (Asia T-310/12)
   2012/C 273/34
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Yuanping Changyuan Chemicals (Yuan Ping City, Xin Zhou, Kiina) (edustaja: asianajaja V. Akritidis)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               Kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Intiasta ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan oksaalihapon tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 12.4.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 325/2012 (EUVL 2012, L 106, s. 1)

               —

               Velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (EUVL 2009, L 343, s. 51; perusasetus) 3 artiklaa, jossa säädetään, että vahingolla tarkoitetaan ”yhteisön tuotannonalalle” aiheutunutta vahinkoa, ja 4 artiklan 1 kohtaa, jossa määritellään yhteisön tuotannonala, on rikottu, koska vastaaja on määritellyt yhteisön tuotannonalan virheellisesti ottamalla mukaan kaksi tuottajaa, jotka eivät tee yhteistyötä ja joista toinen oli lopettanut tuotannon useita vuosia ennen tutkintajaksoa.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan perusasetuksen 3 artiklan 2 ja 5 kohtaa, joissa edellytetään, että yhteisön tuotannonalaan kohdistuvan vahingon arvioinnin on perustuttava selkeään näyttöön kaikkien olennaisten seikkojen objektiivisen arvioinnin perusteella, on rikottu, koska vastaaja teki ilmeisen arviointivirheen analysoimalla vahinkoon liittyviä tekijöitä kahdenlaisten erillisten ja vastakkaisten tietojen (mikro- ja makrotaloudelliset tekijät) perusteella valikoivasti.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan perusasetuksen 9 artiklan 4 kohtaa, jossa edellytetään, että polkumyyntitulli on määrättävä ainoastaan sikäli kuin se on tarpeen polkumyynnistä aiheutuneen vahingon poistamiseksi, ja 14 artiklan 1 kohtaa, jossa edellytetään, että polkumyyntitullit kannetaan riippumatta tuontia tavallisesti koskevista tulleista, veroista ja muista maksuista, ja 20 artiklan 1 ja 2 kohtaa, joissa edellytetään niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista ilmoittamista, joiden perusteella polkumyyntitullit määrätään, on rikottu, koska vastaaja teki useita ilmeisiä virheitä laskiessaan vahinkomarginaalia eikä se myöskään esittänyt perusteluja.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan perusasetuksen 20 artiklan 5 kohtaa, jossa säädetään vähintään 10 päivän määräajasta esittää huomautuksia lopullisesta ilmoittamisesta, on rikottu ja syrjintäkiellon ja hyvän hallinnon yleisiä periaatteita on loukattu, koska vastaaja antoi kantajalle lyhyemmän määräajan vastata tutkintatuloksen lopulliseen ilmoittamiseen kuin kaikille muille menettelyn asianosaisille.


title: Asia C-175/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 17.3.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Înalta Curte de Casație și Justiție – Romania) – Taser International Inc. v. SC Gate 4 Business SRL ja Cristian Mircea Anastasiu (Ennakkoratkaisupyyntö — Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Asetus (EY) N:o 44/2001 — Sopimukset, joissa määrätään romanialaisen yrityksen velvollisuudesta luovuttaa tavaramerkit yritykselle, jonka kotipaikka on kolmannessa valtiossa — Kieltäytyminen — Oikeuspaikkalauseke, joka on tehty kolmannen valtion hyväksi — Vastaaja vastaa asiassa romanialaisissa tuomioistuimissa ilman vastaväitteitä — Sovellettavat toimivaltasäännöt)

text:
               2.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/19

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 17.3.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Înalta Curte de Casație și Justiție – Romania) – Taser International Inc. v. SC Gate 4 Business SRL ja Cristian Mircea Anastasiu
   (Asia C-175/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus (EY) N:o 44/2001 - Sopimukset, joissa määrätään romanialaisen yrityksen velvollisuudesta luovuttaa tavaramerkit yritykselle, jonka kotipaikka on kolmannessa valtiossa - Kieltäytyminen - Oikeuspaikkalauseke, joka on tehty kolmannen valtion hyväksi - Vastaaja vastaa asiassa romanialaisissa tuomioistuimissa ilman vastaväitteitä - Sovellettavat toimivaltasäännöt))
   (2016/C 156/26)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Înalta Curte de Casație și Justiție

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Taser International Inc.

      Vastaajat: SC Gate 4 Business SRL ja Cristian Mircea Anastasiu

      Tuomiolauselma

               1)

               Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 23 artiklan 5 kohtaa ja 24 artiklaa on tulkittava siten, että sopimusvelvoitteen täyttämättä jättämistä koskevassa oikeusriidassa, jonka kantaja on saattanut sellaisen jäsenvaltion tuomioistuinten käsiteltäväksi, jonka alueella vastaajan kotipaikka on, näiden tuomioistuinten toimivalta voi perustua tämän asetuksen 24 artiklaan, kun vastaaja ei riitauta niiden toimivaltaa, vaikka näiden kahden osapuolen väliseen sopimukseen sisältyy oikeuspaikkalauseke, joka on tehty kolmannen valtion tuomioistuinten hyväksi.

               2)

               Asetuksen N:o 44/2001 24 artiklaa on tulkittava siten, että se on asiassa, jossa ovat vastakkain sellaisen sopimuksen osapuolet, joka sisältää oikeuspaikkalausekkeen, joka on tehty kolmannen valtion tuomioistuinten hyväksi, esteenä sille, että asiaa käsittelevä sen jäsenvaltion tuomioistuin, jonka alueella vastaajan kotipaikka on, toteaa viran puolesta, ettei sillä ole toimivaltaa käsitellä asiaa, vaikka kyseinen vastaaja ei sen toimivaltaa riitautakaan.

      (1)  EUVL C 236, 20.7.2015.


title: Asia T-674/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.1.2016 – Gugler France v. SMHV – Gugler (GUGLER) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki GUGLER — Ehdoton hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta ja 53 artiklan 1 kohdan c alakohta — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla — Huomioon ottaminen viran puolesta)

text:
               7.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 90/14

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.1.2016 – Gugler France v. SMHV – Gugler (GUGLER)
   (Asia T-674/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki GUGLER - Ehdoton hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta ja 53 artiklan 1 kohdan c alakohta - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla - Huomioon ottaminen viran puolesta))
   (2016/C 090/19)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Gugler France (Besançon, Ranska) (edustaja: asianajaja A. Grolée)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Alexander Gugler (Maxdorf, Saksa)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 16.10.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 356/2012-4), joka koskee Gugler Francen ja Alexander Guglerin välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 16.10.2013 tekemä päätös (asia R 356/2012-4) kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Gugler Francelle unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 61, 1.3.2014.


title: Asia T-790/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.7.2016 – Hassan v. neuvosto Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Syyriaan kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Maahanpääsyä koskeva rajoitus — Aikaisempien toimien kumoaminen unionin yleisen tuomioistuimen tuomiolla — Uudet toimet, joissa kantajan nimi sisällytetään luetteloihin — Ilmeinen arviointivirhe — Omaisuudensuoja — Oikeasuhteisuus — Syyttömyysolettama — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu

text:
               5.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.7.2016 – Hassan v. neuvosto
   (Asia T-790/14) (1)

   (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Syyriaan kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Maahanpääsyä koskeva rajoitus - Aikaisempien toimien kumoaminen unionin yleisen tuomioistuimen tuomiolla - Uudet toimet, joissa kantajan nimi sisällytetään luetteloihin - Ilmeinen arviointivirhe - Omaisuudensuoja - Oikeasuhteisuus - Syyttömyysolettama - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)
   (2016/C 326/41)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Samir Hassan (Damaskos, Syyria) (edustaja: asianajaja L. Pettiti)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: S. Kyriakopoulou ja G. Étienne)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP täytäntöönpanosta 26.9.2014 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2014/678/YUTP (EUVL 2014, L 283, s. 59), Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 26.9.2014 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1013/2014 (EUVL 2014, L 283, s. 9), Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP muuttamisesta 28.5.2015 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2015/837 (EUVL 2015, L 132, s. 82) ja Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 28.5.2015 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 2015/828 (EUVL 2015, L 132, s. 3) kumoamiseksi siltä osin kuin kyseiset toimet koskevat kantajaa ja toisaalta SEUT 268 artiklaan perustuva vaatimus kantajalle näistä toimista väitetysti aiheutuneen vahingon korvaamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Samir Hassan velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 34, 2.2.2015.


title: Asia T-703/15: Kanne 30.11.2015 – Groupe Go Sport v. SMHV – Design Go (GO SPORT)

text:
               8.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/86

         Kanne 30.11.2015 – Groupe Go Sport v. SMHV – Design Go (GO SPORT)
   (Asia T-703/15)
   (2016/C 048/95)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Groupe Go Sport (Sassenage, Ranska) (edustaja: asianajajat G. Arbant ja E. Henry-Mayer)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Design Go Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen malli: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”GO SPORT” – Rekisteröintihakemus nro 5 144 811

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n toisen valituslautakunnan 22.9.2015 asiassa R 569/2015-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               toteaa, että valitus R 569/2015-2 on otettava tutkittavaksi

               —

               palauttaa asian valituslautakuntaan

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 60 artiklaa on rikottu

               —

               asetuksen N:o 2868/95 49 artiklan 1 kohtaa on rikottu.


title: Asia C-370/02: Euroopan yhteisöjen komission 15.10.2002 Belgiaa vastaan nostama kanne

text:
C 305/16                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           7.12.2002
Euroopan yhteisöjen komission 15.10.2002 Belgiaa                        Sellaisissa tapauksissa, joissa usea porras on tekemisissä tava-
                      vastaan nostama kanne                             ran kanssa ennen kuin se tavoittaa kuluttajan, mikä tai
                                                                        mitkä ovat tavaramerkkidirektiivin ( 1) 12 artiklan 2 kohdan
                                                                        a alakohdan mukaan relevantti kohderyhmä tai relevantit
                          (Asia C-370/02)                               kohderyhmät arvioitaessa sitä, onko tavaramerkistä tullut
                                                                        elinkeinotoiminnassa sellaisesta tavarasta yleisesti käytetty
                          (2002/C 305/28)                               nimitys, jota varten se on rekisteröity?
                                                                        (1 ) Jäsenvaltioiden     tavaramerkkilainsäädännön      lähentämisestä
                                                                             21 päivänä joulukuuta 1988 annettu ensimmäinen neuvoston
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 15.10.2002 Euroo-                   direktiivi 89/104/ETY.
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgiaa vastaan.
Kantajan asiamiehinä ovat Claire-Françoise Durand ja Minas
Konstantinidis, prosessiosoite Luxemburgissa.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
1.     toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut            Euroopan yhteisöjen komission 18.10.2002 Italian
       kaatopaikoista 26 päivänä huhtikuuta 1999 annetun                                 tasavaltaa vastaan nostama kanne
       neuvoston direktiivin 1999/31/EY (1) mukaisia velvoittei-
       taan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudatta-                                 (Asia C-375/02)
       misen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää-
       räyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle
                                                                                (2002/C 305/30)
2.     velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
       denkäyntikulut.
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 18.10.2002 Euroo-
                                                                        pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
                                                                        vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Minas Konstantinidis ja
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                               Roberto Amorosi.
Direktiivin täytäntöönpanolle varattu määräaika on päättynyt            Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
16.7.2001 ja Vallonian maakunnan osalta Belgia ei vielä ole
ryhtynyt kaikkiin tarvittaviin toimiin direktiivin noudattami-          1.     toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut jätteistä
seksi tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle.                             15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktii-
                                                                               vin 75/442/ETY ( 1), sellaisena kuin se on muutettuna
                                                                               direktiivillä 91/156/ETY (2), 4 ja 8 artiklan mukaisia
( 1) EYVL L 182, 16.7.1999, s. 1.                                              velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia
                                                                               toimia sen varmistamiseksi, että Castellirin (Frosinone)
                                                                               kaatopaikalle viedyt jätteet hyödynnetään tai niistä huo-
                                                                               lehditaan vaarantamatta ihmisten terveyttä ja käyttämättä
                                                                               menettelyjä tai menetelmiä, joista voi aiheutua vahinkoa
                                                                               ympäristölle, ja koska se ei ole toteuttanut tarvittavia
                                                                               toimia, jotta Castellirin (Frosinone) kaatopaikalle vietyjen
                                                                               jätteiden haltija luovuttaisi nämä jätteet yksityiselle tai
Svea hovrätten 14.10.2002 tekemällään päätöksellä esit-                        julkiselle jätteenkeräilijälle tai yritykselle, joka hoitaa
tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Björnekulla Frukt-                          direktiivin liitteissä II A tai II B tarkoitettuja toimintoja,
 industrier Aktiebolag vastaan Procordia Food Aktiebolag                       tai hyödyntäisi tai käsittelisi jätteet itse;
                                                                        2.     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
                          (Asia C-371/02)                                      kulut.
                          (2002/C 305/29)
                                                                        Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
Svea hovrätt on pyytänyt 14.10.2002 tekemällään päätöksellä,            Direktiivin 4 artiklan ensimmäisessä kohdassa säädetään, että
joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 16.10.2002,                 jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-            varmistamiseksi, että jätteet hyödynnetään tai niistä huolehdi-
sa Björnekulla Fruktindustrier Aktiebolag vastaan Procordia             taan vaarantamatta ihmisten terveyttä ja käyttämättä menette-
Food Aktiebolag seuraavaan kysymykseen:                                 lyjä tai menetelmiä, joista voi aiheutua vahinkoa ympäristölle


title: Euroopan yhteisöjen komission 5.7.1995 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-233/95)

text:
N:o C 248 4           in                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         23.9.95
etenkään direktiivin 76/464/ETY osalta . Erityisesti komis           tarkoituksessa sen piti vahvistaa laatutavoitteet tämän
sio katsoi, että tämän direktiivin 7 artiklassa säädetyt              lahden vesille ja asettaa määräajat niiden täytäntöönpanoa
toimenpiteet eli laatutavoitteita sisältävät ohjelmat ja 7 ar        varten sekä asettaa kaikkien niiden päästöjen edellytyk
tiklan 2 kohdan mukaiset viranomaisten etukäteen antamat              seksi , jotka voivat sisältää luettelossa II mainittuja aineita ,
luvat, joissa vahvistetaan päästörajat, puuttuivat täysin .           toimivaltaisen viranomaisen etukäteen antama lupa, jossa
Komissio vaatii täten yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan,            vahvistettaisiin päästöstandardit.
että Helleenien tasavalta on jättänyt täyttämättä sille edellä
mainitun direktiivin mukaan kuuluvat velvollisuudet .                 Komission hallussa olevista asiakirjoista ja tutkimuksista
                                                                      käy ilmi, että Kreikan viranomaiset eivät ole toteuttaneet
f 1 ) EYVL N:o L 129 , 18.5.1976 , s . 23
                                                                      tarpeellisia toimenpiteitä valvoakseen ja rajoittaakseen
                                                                      Pagassitikosin lahden vesien pilaantumista; tämä lahti on
                                                                      suljettu, hyvin pienen avanteen kautta Aigeian mereen
                                                                      avautuva lahti ja sen vedet vaihtuvat hyvin hitaasti .
                                                                      Kreikan viranomaiset myöntävät, ettei yksityiskohtaisia
                                                                      ohjelmia ole vahvistettu ja huomauttavat, että Aigeian
                                                                      yliopistoa on pyydetty suorittamaan tutkimus direktiivin
Euroopan yhteisöjen komission 5.7.1995 Helleenien tasa               76/464/ETY luettelon II myrkyllisten aineiden päästöläh
                 valtaa vastaan nostama kanne                         teistä .
                         ( Asia C-233/95 )
                                                                      Komissio toteaa tämän johdosta, että Kreikan viranomaiset
                           ( 95/C 248/06 )                            ovat vasta aivan alustavassa vaiheessa edellä mainitun
                                                                      direktiivin 7 artiklassa säädettyjen toimenpiteiden toteutta
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään komission                 misessa ja että ne ovat näin jättäneet täyttämättä niille tässä
                                                                      direktiivissä asetetut velvoitteet .
oikeudellisen osaston virkamies Maria Kontou-Durante,
prosessiosoite Luxemburgissa c/o komission oikeudellisen
osaston virkamies Carlos Gomez de la Cruz, Centre                     (!) EYVL N:o L 129 , 18.5.1976 , s . 23
Wagner, on 5.7.1995 nostanut kanteen Euroopan yhteisö
jen tuomioistuimessa Helleenien tasavaltaa vastaan .
Kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta
 1 . toteamaan ,
                                                                      Euroopan yhteisöjen komission 6.7.1995 Helleenien tasa
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
       — että jättämällä vahvistamatta laatutavoitteita koske                                 ( Asia C-236/95 )
          vat ohjelmat ja asettamatta määräajat niiden täytän                                   ( 95/C 248/07
          töönpanoa varten tiettyjen yhteisön vesiympäris
          töön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamas         Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään komission
          ta pilaantumisesta 4 päivänä toukokuuta 1976                 oikeudellisen osaston virkamies Dimitrios Gouloussis, pro
          annetun direktiivin 76/464/ETY ( 1 ) luettelon II            sessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen osaston virka
          mukaisten aineiden Pagassitikosin lahteen suuntau           mies Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner, on 6.7.1995
          tuvien päästöjen rajoittamiseksi ,                           nostanut yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien
                                                                       tasavaltaa vastaan .
       — että jättämällä hankkimatta Pagassitikosin lahden
          vesiin tehdyille päästöille toimivaltaisen viranomai
                                                                       Kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta
          sen etukäteen antaman luvan, jossa vahvistetaan
          päästöstandardit, vaikka nämä päästöt voivat sisäl
          tää luettelossa II mainittuja aineita ,                      1 . toteamaan, että Helleenien tasavalta on jättänyt täyttä
                                                                           mättä sille EY:n perustamissopimuksen mukaan kuulu
                                                                           vat velvollisuudet, koska se ei ole saattanut voimaan
       Helleenien tasavalta on jättänyt täyttämättä sille perus           julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koske
       tamissopimuksessa ja neuvoston direktiivin 76/464/                  viin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen
       ETY 7 artiklassa asetetut velvollisuudet;                           soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnol
                                                                           listen määräysten yhteensovittamisesta 21 päivänä
  2 . velvoittamaan Helleenien tasavallan korvaamaan oi                   joulukuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/
       keudenkäyntikulut.                                                  665/ETY (') täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja , ase
                                                                           tuksia ja hallinnollisia määräyksiä määräajassa, ja
                                                                           toissijaisesti , koska se ei ole ilmoittanut näistä toimen
  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      piteistä komissiolle, ja erityisesti, koska Helleenien
                                                                           tasavalta ei ole saattanut määräajassa voimaan julkisia
  Direktiivin 76/464/ETY 7 artiklan mukaan Helleenien                      hankintoja koskevia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
  tasavallan oli vahvistettava ohjelmat vähentääkseen Pagas                määräyksiä , ja toissijaisesti, koska se ei ole ilmoittanut
  sitikosin lahden vesien pilaamista luettelon II aineilla . Tässä          näistä toimenpiteistä komissiolle;


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (täysistunto) 5 päivänä lokakuuta 2004, yhdistetyissä asioissa C-397/01 ja C-403/01 (Arbeitsgericht Lörrachin esittämät ennakkoratkaisupyynnöt): Bernhard Pfeiffer (C-397/01), Wilhelm Roith (C-398/01), Albert Süß (C-399/01), Michael Winter (C-400/01), Klaus Nestvogel (C-401/01), Roswitha Zeller (C-402/01), Matthias Döbele (C-403/01) vastaan Deutsches Rotes Kreuz, Kreisverband Waldshut eV (Sosiaalipolitiikka — Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu — Direktiivi 93/104/EY — Soveltamisala — Deutsches Rotes Kreuzin järjestämän ensiapupalvelun puitteissa ambulansseilla liikkuvat ensihoitajat — Käsitteen maantiekuljetus ulottuvuus — Viikoittainen enimmäistyöaika — Periaate — Välitön oikeusvaikutus — Poikkeus — Edellytykset)

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/2

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (täysistunto)
   5 päivänä lokakuuta 2004,
   yhdistetyissä asioissa C-397/01 ja C-403/01 (Arbeitsgericht Lörrachin esittämät ennakkoratkaisupyynnöt): Bernhard Pfeiffer (C-397/01), Wilhelm Roith (C-398/01), Albert Süß (C-399/01), Michael Winter (C-400/01), Klaus Nestvogel (C-401/01), Roswitha Zeller (C-402/01), Matthias Döbele (C-403/01) vastaan Deutsches Rotes Kreuz, Kreisverband Waldshut eV (1)

   (Sosiaalipolitiikka - Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu - Direktiivi 93/104/EY - Soveltamisala - Deutsches Rotes Kreuzin järjestämän ensiapupalvelun puitteissa ambulansseilla liikkuvat ensihoitajat - Käsitteen maantiekuljetus ulottuvuus - Viikoittainen enimmäistyöaika - Periaate - Välitön oikeusvaikutus - Poikkeus - Edellytykset)
   (2004/C 300/03)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Yhdistetyissä asioissa C-397/01 ja C-403/01, joissa on kyse EY 234 artiklaan perustuvista ennakkoratkaisupyynnöistä, jotka Arbeitsgericht Lörrach (Saksa) on esittänyt 26.9.2001 tekemillään päätöksillä, jotka ovat saapuneet yhteisöjen tuomioistuimeen 12.10.2001, saadakseen ennakkoratkaisut asioissa, Bernhard Pfeiffer (C-397/01), Wilhelm Roith (C-398/01), Albert Süß (C-399/01), Michael Winter (C-400/01), Klaus Nestvogel (C-401/01), Roswitha Zeller (C-402/01), Matthias Döbele (C-403/01) vastaan Deutsches Rotes Kreuz, Kreisverband Waldshut eV, yhteisöjen tuomioistuin (suuri jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen puheenjohtajat P. Jann, C. W. A. Timmermans, C. Gulmann, J.-P. Puissochet ja J. N. Cunha Rodrigues sekä tuomarit R. Schintgen (esittelevä tuomari), F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr ja K. Lenaerts, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 5.10.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

                           a)

                           Toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY 2 artiklaa ja tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 23 päivänä marraskuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/104/EY 1 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että ensihoitajien toiminta, jota harjoitetaan pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen ensiaputoiminnan puitteissa, kuuluu mainittujen direktiivien soveltamisalaan.

                           b)

                           Direktiivin 93/104 1 artiklan 3 kohdan mukaista ”maantieliikenteen” käsitettä on tulkittava siten, että ensiaputoiminta ei kuulu sen piiriin huolimatta siitä, että kyseinen toiminta koostuu ainakin osittain ajoneuvon käyttämisestä ja potilaasta huolehtimisesta kuljetettaessa häntä sairaalaan.

               2)

               Direktiivin 93/104 18 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohdan ensimmäistä luetelmakohtaa on tulkittava siten, että jotta viikoittaisen 48 tunnin enimmäistyömäärän — sellaisena kuin siitä säädetään direktiivin 6 artiklassa — ylittäminen olisi pätevä, ensin mainitussa lainkohdassa edellytetään kunkin työntekijän henkilökohtaisesti antamaa nimenomaista ja vapaasta tahdosta esitettyä suostumusta. Tältä osin ei riitä se, että kyseisen työntekijän työsopimuksessa viitataan sellaiseen työehtosopimukseen, jossa sallitaan mainittu ylittäminen.

               3)

               Direktiivin 93/104 6 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa olosuhteissa jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa aktiivipäivystyksen (”Arbeitsbereitschaft”), jota ensihoitajat suorittavat Deutches Rotes Kreuzin kaltaisen järjestön ensiapupalvelussa, osalta sallitaan mainitussa säännöksessä säädetyn viikoittaisen työajan 48 tunnin enimmäismäärän ylittäminen tarvittaessa työehtosopimuksin tai tällaisen työehtosopimuksen perusteella tehdyin yrityskohtaisin sopimuksin, on ristiriidassa direktiivin kyseisen säännöksen kanssa mainittu säännös täyttää kaikki edellytykset, jotta sillä voidaan katsoa olevan välitön oikeusvaikutus kun kansallisen tuomioistuimen ratkaistavana on asia, jossa vastakkain on ainoastaan yksityisiä oikeussubjekteja,

                           —

                           sen on soveltaessaan kansallisen oikeuden säännöksiä, jotka on annettu direktiivissä säädettyjen velvollisuuksien saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä, otettava huomioon kansallisen oikeuden säännökset kokonaisuudessaan ja tulkittava niitä mahdollisimman pitkälle kyseessä olevan direktiivin sanamuodon ja tarkoituksen mukaisesti direktiivillä tavoitellun päämäärän kanssa yhdenmukaisen ratkaisun aikaansaamiseksi.

                           —

                           Pääasioissa ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tehtävä toimivaltansa rajoissa kaikki mahdollinen estääkseen sen viikoittaisen enimmäistyöajan ylittyminen, jonka määrä on direktiivin 93/104 6 artiklan 2 kohdassa säädetty 48 tuntiin.

      (1)  EYVL C 3, 5.1.2002.


title: Asia C-537/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 24.10.2016 – Garlsson Real Estate SA (selvitystilassa) ym. v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

text:
               23.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 24.10.2016 – Garlsson Real Estate SA (selvitystilassa) ym. v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Asia C-537/16)
   (2017/C 022/11)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte suprema di cassazione

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Garlsson Real Estate SA (selvitystilassa), Stefano Ricucci ja Magiste International SA

      Vastapuoli: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 50 artikla, kun sitä tulkitaan Euroopan ihmisoikeussopimuksen seitsemännen lisäpöytäkirjan 4 artiklan, Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen asiaa koskevan oikeuskäytännön ja kansallisen lainsäädännön mukaisesti, esteenä hallinnolliselle menettelylle, jonka kohteena olevasta teosta (lainvastainen markkinoiden manipulointi) on jo annettu samalle tekijälle lopullinen rikostuomio?

               2)

               Voiko kansallinen tuomioistuin Euroopan unionin perusoikeuskirjan 50 artiklan perusteella, kun sitä tulkitaan Euroopan ihmisoikeussopimuksen seitsemännen lisäpöytäkirjan 4 artiklan, Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen asiaa koskevan oikeuskäytännön ja kansallisen lainsäädännön mukaisesti, soveltaa suoraan ne bis in idem -periaatetta koskevia unionin periaatteita?


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 4 päivänä toukokuuta 1999, yhdistetyissä asioissa C-108/97 ja C-109/97 (Landgericht München I:n esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Windsurfing Chiemsee Produktions- und Vertriebs GmbH (WSC) vastaan Boots- und Segelzubehör Walter Huber (C-108/97) ja Franz Attenberger (C-109/97) (Direktiivi 89/104/ETY - Tavaramerkit - Maantieteellisen alkuperän osoittavat ilmaukset)

text:
17.7.1999                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               C 204/13
     olisi oikeus saada perheavustuksia lapselleen, joka asuu hänen                    yhdistetään asianomaisessa kohderyhmässä kyseisen tyyppi-
     kanssaan kyseisessä jäsenvaltiossa, kun jäsenvaltion omilta                       siin tavaroihin, myös siinä tapauksessa, että nämä nimet ovat
     kansalaisilta edellytetään näiden avustusten saamiseksi ainoas-                   sellaisia maatieteellisiä nimiä, joita asianomaiset yritykset
     taan, että he asuvat kyseisessä jäsenvaltiossa.                                   saattavat vastaisuudessa käyttää kyseisen tyyppisten tavaroi-
                                                                                den maantieteellisen alkuperän ilmaisemiseen.
2) Päätöksen 3/80 3 artiklan 1 kohdan välittömään oikeusvaiku-
     tukseen ei voida vedota tätä tuomiota edeltäneisiin ajanjaksoihin
     liittyviä etuuksia koskevien vaatimusten tueksi, lukuun ottamatta            –    Jos maantieteellistä nimeä ei tällä hetkellä yhdistetä asian-
     henkilöitä, jotka ennen tätä päivää ovat saattaneet asian vireille                omaisessa kohderyhmässä kyseisen tyyppisiin tavaroihin,
     tuomioistuimessa tai esittäneet vastaavan vaatimuksen.                            toimivaltaisen viranomaisen on tutkittava, onko kohtuudella
                                                                                oletettavissa, että tällaista nimeä voidaan vastaisuudessa
                                                                                pitää asianomaisessa kohderyhmässä tällaisten tavaroiden
(1) EYVL C 269, 14.9.1996.                                                             maantieteellisen alkuperän osoittavana ilmauksena.
                                                                                –    Tutkittaessa tätä viimeksi mainittua seikkaa on erityisesti
                                                                                otettava huomioon tämän nimen tunnettuusaste asianomai-
                                                                                sessa kohderyhmässä sekä nimen ilmaiseman paikan ja
                                                                                kyseisten tavaroiden ominaispiirteet.
          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                –    Maantieteellinen paikka ja tavara voidaan yhdistää toisiinsa
                    4 päivänä toukokuuta 1999,                                         siitä huolimatta, että tavaraa ei ole valmistettu tässä
                                                                                paikassa.
yhdistetyissä asioissa C-108/97 ja C-109/97 (Landgericht
München I:n esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Windsur-                        2) Direktiivin 89/104/ETY 3 artiklan 3 kohdan ensimmäistä
fing Chiemsee Produktions- und Vertriebs GmbH (WSC)                               virkettä on tulkittava seuraavasti:
vastaan Boots- und Segelzubehör Walter Huber
         (C-108/97) ja Franz Attenberger (C-109/97) (1)
                                                                                –    Tavaramerkin käytön perusteella syntynyt tavaramerkin erot-
(Direktiivi 89/104/ETY – Tavaramerkit – Maantieteellisen                               tamiskyky merkitsee sitä, että tavaramerkin perusteella pys-
                   alkuperän osoittavat ilmaukset)                                     tytään tunnistamaan rekisteröintihakemuksen kohteena
                                                                                oleva tavara tietyn yrityksen tavaraksi ja erottamaan näin
                                                                                tämä tavara muiden yritysten tavaroista.
                           (1999/C 204/24)
                                                                                –    Tässä säännöksessä ei sallita sitä, että erottamiskyvyn osalta
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                    tehtäisiin erottelu sen mukaan, millainen tarve on siihen,
                                                                                että muillakin yrityksillä olisi edelleen mahdollisuus käyttää
                                                                                tiettyä maantieteellistä nimeä.
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                –    Sen määrittämiseksi, onko tavaramerkki tullut erottamisky-
Yhdistetyissä asioissa C-108/97 ja C-109/97, jotka Landgericht                         kyiseksi käyttönsä vuoksi, toimivaltaisen viranomaisen on
München I (Saksa) on saattanut EY:n perustamissopimuksen                               arvioitava kokonaisuutena niitä seikkoja, jotka voivat osoit-
234 artiklan (aiempi 177 artiklan) nojalla yhteisöjen tuomiois-                        taa tavaramerkin saaneen sellaisen ominaisuuden, että
tuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomiois-                         tämän tavaramerkin perusteella kyseinen tavara voidaan
tuimessa vireillä olevissa asioissa Windsurfing Chiemsee Pro-                          tunnistaa tietyn yrityksen tavaraksi ja erottaa näin muiden
duktions- und Vertriebs GmbH (WSC) vastaan Boots- und                                  yritysten tavaroista.
Segelzubehör Walter Huber (C-108/97) ja Franz Attenberger
(C-109/97) ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden tavaramerkki-                         –    Jos toimivaltainen viranomainen katsoo, että merkittävä
lainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988                                osa asianomaisesta kohderyhmästä tunnistaa tavaramerkin
annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY                                   perusteella kyseisen tavaran tietyn yrityksen tavaraksi, tämän
(EYVL 1989, L 40, s. 1) 3 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja                             viranomaisen on joka tapauksessa katsottava, että direktiivin
3 artiklan 3 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin,                              3 artiklan 3 kohdassa asetettu rekisteröintiedellytys täyttyy.
toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias,
jaostojen puheenjohtajat P. J. G. Kapteyn, J.-P. Puissochet,
G. Hirsch ja P. Jann sekä tuomarit G. F. Mancini, J. C. Moitinho                  –    Yhteisön oikeuden vastaista ei ole se, että jos erottamiskyvyn
de Almeida, C. Gulmann (esittelevä tuomari) ja                                         arviointiin liittyy erityisiä vaikeuksia, kansallinen tuomiois-
D. A. O. Edward, julkisasiamies: G. Cosmas, on antanut                                 tuin päättää kansallisessa oikeudessa asetettujen edellytysten
4.5.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                    mukaisesti asiantuntijalausunnon hankkimisesta tai kysely-
                                                                                tutkimuksen teettämisestä asian selvittämiseksi.
1) Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä
     21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston
     direktiivin 89/104/ETY 3 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on
     tulkittava seuraavasti:                                                 (1) EYVL C 166, 31.5.1997.
     –     Tässä säännöksessä kielletään rekisteröimistä maantieteelli-
           siä nimiä tavaramerkeiksi paitsi siinä tapauksessa, että nämä
           nimet ovat sellaisten paikkojen nimiä, jotka tällä hetkellä


title: Asia T-21/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.10.2015 – NetMed v. SMHV – Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik (SANDTER 1953) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin SANDTER 1953 rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki Sander — Suhteellinen hylkäysperuste — Rekisteröinnin osittainen epääminen — Näyttö aikaisemman tavaramerkin tosiasiallisesta käytöstä — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               21.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 429/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.10.2015 – NetMed v. SMHV – Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik (SANDTER 1953)
   (Asia T-21/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin SANDTER 1953 rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki Sander - Suhteellinen hylkäysperuste - Rekisteröinnin osittainen epääminen - Näyttö aikaisemman tavaramerkin tosiasiallisesta käytöstä - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2015/C 429/24)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: NetMed Sàrl (Wasserbillig, Luxemburg) (edustaja: asianajaja S. Schafhaus)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: M. Fischer)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik GmbH (Baden-Baden, Saksa)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 24.10.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 1846/2012-1), joka koskee NetMed Sàrl:n ja Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik GmbH:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               NetMed Sàrl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 61, 1.3.2014.


title: Asia C-40/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 17.3.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Naczelny Sąd Administracyjny – Puola) – Minister Finansów v. Aspiro SA, aiemmin BRE Ubezpieczenia sp. z o.o. (Ennakkoratkaisupyyntö — Verolainsäädäntö — Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — 135 artiklan 1 kohdan a alakohta — Vakuutustoiminnan alaa koskeva vapautus — Vakuutustoiminnan ja siihen liittyvien vakuutuksenvälittäjän ja vakuutusasiamiehen palvelujen suoritusten käsitteet — Vahingonselvitystoimintaa koskevat palvelut vakuutuksenantajan nimissä ja tämän lukuun)

text:
               2.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 17.3.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Naczelny Sąd Administracyjny – Puola) – Minister Finansów v. Aspiro SA, aiemmin BRE Ubezpieczenia sp. z o.o.
   (Asia C-40/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Verolainsäädäntö - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 135 artiklan 1 kohdan a alakohta - Vakuutustoiminnan alaa koskeva vapautus - Vakuutustoiminnan ja siihen liittyvien vakuutuksenvälittäjän ja vakuutusasiamiehen palvelujen suoritusten käsitteet - Vahingonselvitystoimintaa koskevat palvelut vakuutuksenantajan nimissä ja tämän lukuun))
   (2016/C 156/18)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Minister Finansów

      Vastapuoli: Aspiro SA, aiemmin BRE Ubezpieczenia sp. z o.o.

      Tuomiolauselma

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 135 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevien kaltaiset vahingonselvityspalvelut, jotka kolmas suorittaa vakuutusyrityksen nimissä ja tämän lukuun, eivät kuulu kyseisessä säännöksessä säädetyn vapautuksen soveltamisalaan.

      (1)  EUVL C 155, 11.5.2015.


title: Asia C-605/13 P: Valitus, jonka Issam Anbouba on tehnyt 25.11.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-563/11, Anbouba v. neuvosto, 13.9.2013 antamasta tuomiosta

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/19

         Valitus, jonka Issam Anbouba on tehnyt 25.11.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-563/11, Anbouba v. neuvosto, 13.9.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia C-605/13 P)
   2014/C 45/34
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Issam Anbouba (edustajat: asianajajat J.-M. Salva ja M.-A. Bastin)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-563/11, Issam Anbouba vastaan Euroopan unionin neuvosto, 13.9.2013 antama tuomio on kumottava

               —

               on todettava, että päätös valittajan sisällyttämisestä luetteloon henkilöistä ja yhteisöistä, joihin taloudellisia pakotteita sovelletaan, on lainvastainen

               —

               asiassa T-563/11 riitautetut päätökset ja asetukset on kumottava

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan molemmissa oikeusasteissa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kahteen perusteeseen.
   Valittaja väittää ensinnäkin, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että neuvosto, joka ei ollut kyennyt esittämään näyttöä valittajan tuesta Syyrian hallinnolle, oli soveltanut asianmukaisesti olettamaa siitä, että Syyrian merkittävimpien yritysten johtajat tukivat Syyrian hallintoa. Valitusperusteen ensimmäinen osa koskee sitä, ettei tällaiselle olettamalle ole oikeudellista perustetta. Valittaja toteaa, että koska rajoittavat toimenpiteet ovat erittäin vakavia ja pakottavia, niiden soveltaminen ei voi perustua sellaiseen olettamaan, johon yhdessäkään säädöksessä ei ole nimenomaisesti annettu oikeutta turvautua. Valitusperusteen toinen osa koskee sitä, että kyseinen olettama on suhteeton tavoiteltuun päämäärään nähden erityisesti sen takia, että se on erittäin yleisluonteinen. Valitusperusteen kolmas osa koskee sitä, ettei mainittu olettama ole kumottavissa. Sen näyttäminen, ettei Syyrian hallintoa ole tuettu, on aineellisesti mahdotonta, eikä näytön esittämistä siitä, että hallintoa on vastustettu, voida kohtuudella yksinään pitää riittävänä osoituksena siitä, ettei yhteyttä hallintoon ole ollut.
   Valittaja moittii toiseksi unionin yleistä tuomioistuinta siitä, että tämä on ratkaissut asian, vaikkei neuvosto ole esittänyt asiassa näyttöä. Toisen valitusperusteen ensimmäisessä osassa valittaja katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, koska se ei yhtäältä ole harjoittanut tavanomaista valvontaa kanteen kohteena olleiden päätösten osalta ja koska se on toisaalta ratkaissut asian ilman, että neuvosto olisi esittänyt sille näyttöä. Toisen valitusperusteensa toisessa osassa valittaja arvostelee unionin yleistä tuomioistuinta siitä, ettei tämä ole valituksenalaisessa tuomiossa todennut, että kontradiktorista periaatetta ja valittajan puolustautumisoikeuksia on selvästi loukattu. Unionin yleinen tuomioistuin on valittajan mukaan vapauttanut neuvoston toimittamasta näyttöä tai esittämästä perusteita sille, miksi näyttöä ei pitäisi julkistaa, ja hyväksynyt, että neuvosto voi perustaa päätöksensä yksinomaan olettamaan, johon sillä ei ollut laillista oikeutta turvautua.


title: Asia C-325/17 P: Valitus, jonka Windrush Aka LLP on tehnyt 31.5.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-336/15., Windrush Aka v. EUIPO, 22.3.2017 antamasta tuomiosta

text:
               16.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/2

         Valitus, jonka Windrush Aka LLP on tehnyt 31.5.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-336/15., Windrush Aka v. EUIPO, 22.3.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-325/17 P)
   (2017/C 347/02)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Windrush Aka LLP (edustajat: S. Britton, solicitor, S. Malynicz, QC, S. Tregear, solicitor)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Jerry Dammers

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta

               —

               kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen 22.3.2017 asiassa T-366/15 antaman tuomion

               —

               velvoittamaan EUIPO:n ja Jerry Dammersin (EU-tavaramerkin haltija) vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1)

               Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin on ottanut näytön vääristyneellä tavalla huomioon, arvioinut virheellisesti tosiseikkoja ja sen päätös perustuu virheellisiin toteamuksiin sille esitetyistä asiakirjoista..

               2)

               Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut 4.3.2015 annetun unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen (EUVL 2015, L 105, s. 1) 113 artiklaa, kun se on torjunut suullisen vaiheen uudelleen aloittamisen, kun otetaan huomioon se, että EU-tavaramerkin haltija luopui suullisen käsittelyn jälkeen merkittävästä osasta sen riidanalaisen EU-tavaramerkin käyttämistä koskevista todisteista.

               3)

               Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin on virheellisesti todennut, että valittaja esitti uuden perusteen ensimmäisen kerran suullisessa käsittelyssä.

               4)

               Neljänneksi unionin yleinen tuomioistuin ei ole arvioinut nimeä koskevan oikeuden luovuttamisen oikeudellisia seurauksia, jotka muodostuvat siitä, että luovuttajalla (eli EU-tavaramerkin haltijalla) ei enää luovuttamisen jälkeen ole oikeutta suostua nimen (eli riidanalaisen EU-tavaramerkin) käyttämiseen tai kieltää sitä, minkä vuoksi unionin oikeuden perusteella luovuttamispäivän jälkeen suostumusta ei enää ole olemassa.


title: Asia C-384/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 15.12.2011 (Hof van Cassatie van Belgiën (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Jan Voogsgeerd v. Navimer SA (Sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista tehty Rooman yleissopimus — Työsopimus — Osapuolten lainvalintasopimus — Lainvalintasopimuksen puuttuessa sovellettavan lain pakottavat säännökset — Tämän lain määrittäminen — Työntekijä, joka työskentelee useammassa kuin yhdessä sopimusvaltiossa)

text:
               11.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 39/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 15.12.2011 (Hof van Cassatie van Belgiën (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Jan Voogsgeerd v. Navimer SA
   (Asia C-384/10) (1)

   (Sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista tehty Rooman yleissopimus - Työsopimus - Osapuolten lainvalintasopimus - Lainvalintasopimuksen puuttuessa sovellettavan lain pakottavat säännökset - Tämän lain määrittäminen - Työntekijä, joka työskentelee useammassa kuin yhdessä sopimusvaltiossa)
   2012/C 39/06
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hof van Cassatie van België

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Jan Voogsgeerd

      Vastaaja: Navimer SA

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Hof van Cassatie van België — Roomassa 19.6.1980 allekirjoittamista varten avatun sopimusvelvoitteisiin sovellettavaa lakia koskevan yleissopimuksen (EYVL L 266, s. 1) 6 artiklan 2 kohdan b alakohdan tulkinta — Sovellettava laki lainvalintasopimuksen puuttuessa — Työsopimus — Työntekijä, joka ei tavanomaisesti työskentele yhdessä ja samassa maassa — Aluksen päämekaanikko

      Tuomiolauselma

               1)

               Sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista tehdyn, Roomassa 19.6.1980 allekirjoitettavaksi avatun yleissopimuksen 6 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että asiaa käsittelevän kansallisen tuomioistuimen on ensin määritettävä, työskenteleekö työntekijä sopimusvelvoitteiden täyttämiseksi tavallisesti samassa valtiossa, joka on se valtio, jossa tai josta käsin työntekijä täyttää olennaisen osan hänellä työnantajaansa kohtaan olevista velvoitteista, kun otetaan huomioon kaikki työntekijän toiminnalle ominaiset seikat.

               2)

               Jos kansallinen tuomioistuin katsoo, ettei se voi ratkaista käsiteltävänään olevaa asiaa mainitun yleissopimuksen 6 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla, Rooman yleissopimuksen 6 artiklan 2 kohdan b alakohtaa on tulkittava seuraavasti:

                           —

                           käsite ”toimipaik[ka] — –, joka on ottanut työntekijän työhön”, on ymmärrettävä niin, että sillä viitataan yksinomaan toimipaikkaan, joka on ottanut työntekijän työhön, eikä siihen, johon työntekijä on sidoksissa tosiasiallisen työnteon takia

                           —

                           kyseisessä määräyksessä tarkoitetun työnantajan toimipaikan ei tarvitse olla oikeushenkilö

                           —

                           sellaisen muun yrityksen kuin työnantajaksi muodollisesti merkityn yrityksen, johon kyseinen yritys on sidoksissa, toimipaikkaa voidaan pitää mainitun yleissopimuksen 6 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuna ”toimipaikkana”, jos objektiivisten seikkojen perusteella voidaan todeta, että todellinen tilanne poikkeaa sopimuksen sanamuodosta ilmenevästä tilanteesta, ja näin on siitä huolimatta, ettei työnjohtovaltaa ole muodollisesti siirretty kyseiselle toiselle yritykselle.

      (1)  EUVL C 317, 20.11.2010.


title: Asia T-86/01: Robert Bosch GmbH:n 11.4.2001 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
30.6.2001                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 186/13
–     toissijaisesti oikaisee 21.2.2001 tehdyssä päätöksessä               Robert Bosch GmbH:n 11.4.2001 sisämarkkinoiden har-
      lasketut summat vähentämällä niistä asianmukaisiksi kat-             monisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nosta-
      somansa summat – tai joka tapauksessa ainakin                                                     ma kanne
      600 000 000 ITL – joita ei ole hyväksytty hankkeesta
      aiheutuneiksi kustannuksiksi IAMA consulting S.r.l.:n
      vahingoksi
                                                                                (Asia T-86/01)
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (2001/C 186/20)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                          Oikeudenkäyntikieli: saksa
                                                                           Robert Bosch GmbH, Stuttgart (Saksan liittotasavalta) on
Kanteessa riitautetaan komission 12.2.12001 (INFSO-
                                                                           nostanut 11.4.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
3/dec0033FM/D(01)240047)                ja     21.2.2001      (INFO-
                                                                           asteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmoni-
R2/feb0020RW/D(01)400027) tekemät toimet IAMA Interna-
                                                                           sointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edusta-
tional Management Advisors S.r.l.:lle ja kantajalle aiheutunei-
                                                                           jana on asianajaja Stefan Völker, prosessiosoite Luxemburgissa.
den kustannusten hyväksyttävyyden osalta Esprit REGIS
                                                                           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
22337 – ja REFIAG 23200 -hankkeiden yhteydessä. Kantaja
vaatii        kustannusten         hyväksymistä         ajanjaksojen
1.3.1993–31.10.1997               (REGIS            -hanke)        ja      –     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
1.11.1996–1.10.1997 (REFIAG -hanke) osalta.                                      merkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan
                                                                                31.1.2001 tekemän päätöksen valitusasiassa R
                                                                                123/2001-1, joka koskee tavaramerkkihakemusta nro
Vaatimustensa perusteeksi kantaja esittää seuraavat väitteet:                    761 304,
                                                                           –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–     Asiassa on rikottu ja sovellettu virheellisesti codice civilen
      (Italia) 1326, 1368, 1370, 1374 ja 1375 §:ää.
–     Asiassa on syyllistytty harkintavallan väärinkäyttöön ja
      tosiseikkojen vääristelyyn. Kantaja väittää, että komissio           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      on katsonut toisistaan erillisiksi kantajana olevan yhtiön
      ja edellä mainitun toisen yhtiön, vaikka nämä kuuluvat
      IAMA -yhtymään ja edustavat sitä. Se väittää, että komis-            Tavaramerkin hakija:            kantaja
      sio on pitänyt määräävänä sitä muodollista seikkaa, että
      IAMA Consulting S.r.l. on tullut IAMA International
      S.r.l.:n tilalle, ja katsonut, että se on tullut alunperin           Kyseessä oleva merkki:          sanamerkki ”Kit Super Pro”
      IAMA S.r.l.n kanssa perustetun oikeussuhteen osapuolek-
      si 1.11.1997 alkaen.
                                                                           Tavara tai palvelu:             luokkaan 12 kuuluvat tavarat ja
                                                                                palvelut (maatalousajoneuvojen
–     Asiassa on syyllistytty harkintavallan väärinkäyttöön,
                                                                                rumpujarrujen varaosat)
      koska toimet ovat epäloogisia, ristiriitaisia ja perusteluil-
      taan puutteellisia. Tältä osin se toteaa, että nämä yhtiöt
      voidaan rinnastaa kumpikin kyseiseen yhtymään, jossa                 Valituslautakunnan käsi-        tutkija on hylännyt rekisteröinnin
      IAMA International S.r.l.:n operatiivisena yksikkönä on              teltäväksi saatettu pää-
      ollut kantajana oleva yhtiö, ja koska sopimukset on                  tös:
      pantu täytäntöön asianmukaisesti, kantajan mukaan on
      mahdotonta ymmärtää, minkä vuoksi komissio sanktioi
      IAMA -yhtymää jättämällä hyväksymättä kantajana ole-                 Kanneperusteet:                 – merkki ei ole asetuksen N:o
      valle yhtiölle sopimusten täytäntöönpanosta aiheutuneet                                                 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan
      kustannukset, kun se oli kuitenkin hyväksynyt sen, että                                                 c alakohdassa tarkoitetulla ta-
      sopimuksissa vahvistettujen tavoitteiden täytäntöönpa-                                                  valla kuvaileva
      noa jatketaan täysimääräisesti.
                                                                                – ei ole tarvetta merkin vapaana
                                                                                pitämiseen
                                                                                – merkki on tavaramerkkisuojan
                                                                                vähimmäisvaatimusten       mu-
                                                                                kaisella tavalla erottamisky-
                                                                                kyinen
 ---pagebreak--- C 186/14                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           30.6.2001
                                – ilmoitetun merkin rekisteröinti         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                  vastaa        valituslautakuntien
                                  muuta päätöskäytäntöä
                                                                          Kantaja väittää asiassa Antillean Rice Mills annettuun tuomi-
                                – asetuksen N:o 40/94 7 artiklan          oon viitaten, että suojatoimenpiteiden on oltava luonteeltaan
                                  1 kohdan b ja c alakohdan               ajallisesti rajoitettuja. Kantajan mukaan pidennyksen tarpeelli-
                                  rikkominen tai virheellinen tul-        suutta ei ole arvioitu eikä tutkittu.
                                  kinta
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat muilta
(1) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu            osin samat kuin asioissa T-94/00 ja T-332/00.
    neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).
                                                                          (1) Merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta tulevien sokeri-
                                                                              alan EY/MMA-alkuperäkumulaatiotuotteiden tuontia koskevien
                                                                              suojatoimenpiteiden soveltamisen jatkamisesta 1 päivän maalis-
                                                                              kuuta 2001 ja 30 päivän kesäkuuta 2001 välisellä kaudella
                                                                              27 päivänä helmikuuta 2001 annettu komission asetus (EY)
                                                                              N:o 396/2001 (EYVL L 58, 28.2.2001, s. 13).
Rica Foods (Free Zone) NV:n 13.4.2001 Euroopan yhteisö-
           jen komissiota vastaan nostama kanne
                           (Asia T-87/01)
                                                                          Sniace SA:n 24.4.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota
                         (2001/C 186/21)                                                        vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-88/01)
                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                                (2001/C 186/22)
Rica Foods (Free Zone) NV, kotipaikka Oranjestad, (Aruba)
on nostanut 13.4.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                                      (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja G. van
der Wal, Bryssel ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajo-
toimisto A. May, 398 Route d’Esch.                                        Sniace SA, kotipaikka Madrid, on nostanut 24.4.2001 Euroo-
                                                                          pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan
                                                                          edustajina ovat José Luis Baró Fuentes, Miguel Angel Gómez
–     kumoaa asetuksen (EY) N:o 376/2001 (1),                             de Liaño y Botella ja Fernando Rodrı́guez Carretero.
–     toteaa, että komissio on vastuussa kantajalle siitä aiheutu-        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      neesta vahingosta, että asetuksen N:o 376/2001 johdosta
      kyseisessä asetuksessa tarkoitettujen tuotteiden tuonti on          –      kumoaa 19.7.2000 tehdyn päätöksen niiltä osin kuin
      1.3.2001 lähtien estetty tai tuontia on rajoitettu sekä sekä               siinä todetaan, että 35,80 miljoonan euron suuruinen
      määrää, että asianosaisten on määriteltävä yhteisymmär-                    takaus ei ole EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan
      ryksessä kantajalle aiheutuneen vahingon suuruus ja siinä                  1 kohdassa määrätty valtiontuki
      tapauksessa, että siitä ei päästä sopimukseen, oikeuden-
      käyntiä tulee jatkaa ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-             –      kumoaa kyseisen päätöksen 2 artiklan niiltä osin kuin
      tuimen määräämän määräajan kuluessa vahingon suuruu-                       siinä todetaan, että tuki, jonka Itävalta on myöntänyt
      den määräämiseksi, ja joka tapauksessa velvoittaa yhtei-                   LLG:lle asettamalla WiBAGille 14,5 miljoonan euron
      sön korvaamaan väliaikaisesti arvioidun vahingon, joka                     suuruisen takauksen, on komission numerolla N 542/95
      on vielä määriteltävä erikseen, tai toissijaisesti, että ensim-            hyväksymän tukijärjestelmän mukainen
      mäisen oikeusasteen tuomioistuin velvoittaa yhteisön
      maksamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                     –      kumoaa päätöksen 3 artiklan niiltä osin kuin siinä
      men kohtuulliseksi katsoman vahingonkorvausmäärän                          todetaan, että tuki, jonka Itävalta on myöntänyt maan-
      kannekirjelmän jättämispäivästä koko määrän maksami-                       hankintaan ja jonka suuruus on 0,4 miljoonaa euroa,
      seen asti laskettuine 8 prosentin vuotuisine korkoineen,                   sekä 21,8 miljoonan euron suuruinen tuki, jonka Itävalta
                                                                                on myöntänyt äänettömän osakkuuden muodossa, ovat
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                       yhteismarkkinoille soveltuvia


title: Asia C-393/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 21.7.2015 – Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie v. ESET spol. s r.o. Sp. z o.o., Oddział w Polsce

text:
               12.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 337/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 21.7.2015 – Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie v. ESET spol. s r.o. Sp. z o.o., Oddział w Polsce
   (Asia C-393/15)
   (2015/C 337/07)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie

      Vastapuoli: ESET spol. s r.o. Sp. z o.o., Oddział w Polsce

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 168 artikla ja 169 artiklan a alakohta esteenä sille, että tilanteessa, jossa sivuliike on rekisteröity yhdessä jäsenvaltiossa arvonlisäverovelvolliseksi ja suorittaa pääasiassa yhtiön sisäisiä liiketoimia toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle emoyksikölleen sekä satunnaisesti myös verollisia liiketoimia sivuliikkeen rekisteröintivaltiossa, sivuliikkeellä on oikeus vähentää ostoihin sisältyvä vero sen rekisteröintivaltiossa, vaikka kyseinen vero liittyy emoyksikön toisessa jäsenvaltiossa suorittamiin liiketoimiin?

      (1)  EUVL L 347, s. 1.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (kolmas jaosto) 18 päivänä joulukuuta 1997, asiassa C-409/96 P, Sveriges Betodlares Centralförening ja Sven Åke Henrikson vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Yhteinen maatalouspolitiikka - Sokerialan maatalouden muuntokurssi - Selvästi perusteeton valitus)

text:
7.3.98                 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 72/5
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS                             yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 16.12.1997, Euroo-
                        (kolmas jaosto)                             pan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua Adria-
                                                                    nus Hendrikus Albersia, Martinus Johannes Maria Van
                 18 päivänä joulukuuta 1997,                        den Berkmortelia ja Leon Victor Pierre Maria Nuchelman-
                                                                    sia vastaan vireillä olevassa rikosasiassa seuraavaan kysy-
asiassa C-409/96 P, Sveriges Betodlares Centralförening ja          mykseen:
Sven ke Henrikson vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
                             sio (1)
(Yhteinen maatalouspolitiikka Ð Sokerialan maatalouden              Sisältääkö vuonna 1991 annettu Verordening Stoffen met
         muuntokurssi Ð Selvästi perusteeton valitus)               sympathico mimetische werking (P.V.V.) ja erityisesti sen 3
                                                                    §:n ensimmäinen momentti sellaisia teknisiä määräyksiä,
                          (98/C 72/08)                              jotka direktiivin 83/189/ETY (1), sellaisena kuin kyseinen
                                                                    direktiivi oli edellä mainitun kansallisen säädöksen tullessa
                                                                    voimaan, 8 artiklan mukaan olisi ollut annettava tiedoksi
                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                    komissiolle?
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan            (1) EYVL L 109, 26.4.1983, s. 8.
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-409/96 P, Sveriges Betodlares Centralförening,
Ruotsin oikeuden mukaan perustettu yhdistys, kotipaikka
Malmö (Ruotsi) ja Sven ke Henrikson, kotipaikka Lund
(Ruotsi), edustajinaan asianajajat Otfried Lieberknecht,            Verwaltungsgerichtin, Autonome Sektion für die Provinz
Düsseldorf, ja Michael Schütte, Berlin, sekä solicitor              Bozen, Italia, 16.12.1997 tekemällään päätöksellä esit-
Vanessa Turner, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-           tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa World Wildlife Fund
misto Bonn & Schmitt, 62 avenue Guillaume, vastapuo-                (WWF), Italia Nostra-Associaz.Naz., Bachmann Günther
lena Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään James              ym. vastaan Autonome Provinz Bozen, kuljetusministeriö,
Macdonald Flett), jossa valittajat vaativat muutoksenhaus-          Bozenin kunta, Leifersin kunta, Südtiroler Transportstruk-
saan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-                         turen AG ja Airport Bolzano-Bozen AG
mioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-197/95, Sveri-
                                                                                (Asia C-435/97)
ges Betodlares ja Henrikson vastaan komissio, 4.10.1996
antaman määräyksen (Kok. 1996, s. II-1283) kumoamista,                                        (98/C 72/10)
yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoon-
panossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann, J. C. Moi-
tinho de Almeida ja J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari),
                                                                    Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz
julkisasiamies: M. B. Elmer, kirjaaja: R. Grass, on antanut
                                                                    Bozen, Italia, on pyytänyt 16.12.1997 tekemällään päätök-
18.12.1997 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                    sellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
                                                                    men kirjaamoon 24.12.1997, Euroopan yhteisöjen tuo-
1) Valitus hylätään.                                                mioistuimelta asiassa World Wildlife Fund (WWF), Italia
                                                                    Nostra-Associaz.Naz., Bachmann Günther ym. vastaan
                                                                    Autonome Provinz Bozen, kuljetusministeriö, Bozenin
2) Valittajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-             kunta, Leifersin kunta, Südtiroler Transportstrukturen AG
     lut.                                                           ja Airport Bolzano-Bozen AG, ennakkoratkaisua seuraa-
                                                                    viin kysymyksiin:
(1) EYVL C 74, 8.3.1997.
                                                                    1) Onko direktiivin 85/337/ETY (1) 4 artiklan 2 kohtaa
                                                                         tulkittava siten, että
                                                                         a) eräät liitteessä II lueteltujen hankkeiden luokat voi-
                                                                             daan jäsenvaltioiden vapaan harkinnan mukaisesti
Gerechtshof te 's-Hertogenboschin 11.11.1997 tekemäl-                        lähtökohtaisesti kokonaan vapauttaa ympäristövai-
lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö Adrianus                     kutusten arvioinnista,
Hendrikus Albersia, Martinus Johannes Maria Van den
Berkmortelia ja Leon Victor Pierre Maria Nuchelmansia
             vastaan vireillä olevassa rikosasiassa                          vai siten että
     (Yhdistetyt asiat C-425/97, C-426/97 ja C-427/97)
                                                                         b) jäsenvaltioiden harkintavaltaa rajoittaa direktiivin
                          (98/C 72/09)                                       2 artiklan 1 kohdassa vahvistettu velvoite, jonka
                                                                             mukaan hankkeista, joilla etenkin laatunsa,
                                                                             kokonsa tai sijaintinsa vuoksi todennäköisesti on
Gerechtshof te 's-Hertogenbosch on pyytänyt 11.11.1997                       merkittäviä ympäristövaikutuksia, on joka tapauk-
tekemällään päätöksellä, joka on saapanut Euroopan                           sessa tehtävä ympäristövaikutusten arviointi?


title: Harald Meuserin 17.8.1995 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-160/95)

text:
N:o C 248/ 18         in                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     23.9.95
Raymond Kapsin 27.7.1995 Euroopan yhteisöjen tuomio                 Kantaja esittää lopuksi, että valintalautakunta on tehnyt
               istuinta vastaan nostama kanne                        ilmeisen arviointivirheen arvioidessaan kantajan yhteen
                        (Asia T-153/95 )                             ainoaan kysymykseen esittämän vastauksen perusteella,
                                                                     että kantajan englannin kielen tuntemus oli lähes olematon
                         ( 95/C 248/38 )                             ja että hänelle kuului arvosana 4/10 kielten tuntemuksesta;
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                     hän katsoo, että kilpailun valintalautakunta ei voi pätevästi
                                                                     arvioida viranhakijan kielten tuntemusta tällaisella perus
                                                                     teella .
Raymond Kaps, Schifflange ( Luxemburgin suurherttua
kunta ), asiamiehinään asianajat Jean-Noel Louis ja Ariane
Tornel, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Fiduci
aire Myson, rue Glesener 1 , on 27.7.1995 nostanut kanteen
Euroopan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta vastaan .
                                                                     Harald Meuserin 17.8.1995 Euroopan unionin neuvostoa
Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta               ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama
                                                                                kanne
— kumoamaan kilpailun CJ 51/93 valintalautakunnan
     päätöksen, jossa kantajaa hänen kirjallisista ja suullisis                             Asia T- 160/95 )
     ta kokeista saamiensa arvosanojen vuoksi ei hyväksytty                                   ( 95/C 248/39 )
     varallaololuetteloon,
— kumoamaan vastaajan tekemän päätöksen, jossa se                                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
     päätti olla ottamatta kantajaa kilpailun CJ 51 /93
     varallaololuetteloon, ja 15.5.1995 tehdyn päätöksen,
     jossa kantajan valitus hylättiin,                               Harald Meuser, Edertal-Giflitz, edustajinaan asianajajat
                                                                     Bernd Meisterernst, Mechtild Düsing, Dietrich Manstetten,
— velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäynti                 Frank Schulze ja Winfried Haneklaus, Münster, prosessi
     kulut.                                                          osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Dupong & Asso
                                                                     cies, 14 a, rue des Bains, Luxemburg, on 17.8.1995 nostanut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                  kanteen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                     tuomioistuimessa Euroopan unionin neuvostoa ja Euroo
Kantaja korostaa ensiksi, että valintalautakunta käännä             pan yhteisöjen komissiota vastaan.
tytti ja kirjoitutti puhtaaksi sellaisten viranhakijoiden
kokeet, jotka olivat käyttäneet kieltä, jota jäsenet eivät
tunteneet riittävästi; ottaen huomioon, että eräs ensimmäi          Kantaja vaatii       yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
sen kirjallisen kokeen arvosteluperusteista oli " käytetyn           tuomioistuinta
kielen laatu ", tämän menettelyn seurauksena oli, että
valintalautakunta vertasi ammattikääntäjien käyttämän                — velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajalle SLOM
kielen laatua niiden viranhakijoiden käyttämän kielen                    III-korvausta ajalta 30.9.1985—29.7.1993 123 307,50
laatuun, jotka olivat valinneet valintalautakunnan jäsenten              Saksan     markan      ( DM ) määrän  8%     korkoineen
riittävästi tunteman kielen. Viranhakijat, joiden kokeet                  19.5.1992 lähtien sekä velvoittamaan vastaajan korvaa
käännettiin ja vielä lisäksi kirjoitettiin puhtaaksi, saivat näin        maan oikeudenkäyntikulut,
toisiin hakijoihin nähden huomattavan edun, mikä loukkasi
viranhakijoiden tasa-arvoisen kohtelun periaatetta .                 — yhdistämään esillä olevan asian jo vireillä olevaan asiaan
                                                                         T-77/93 , Hülseberg ym. vastaan neuvosto ja komissio,
Kantaja vetoaa sitä paitsi kilpailuilmoituksen loukkaami
                                                                         sekä lykkäämään asian käsittelyn siihen asti.
seen painottaen, että valintalautakunta on myöntänyt
tehneensä viranhakijoille kysymyksiä, joiden tarkoituksena
oli näiden ajattelukyvyn arvioiminen, vaikka tätä arvoste           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
luperustetta ei mainittu mainitussa ilmoituksessa olleiden
perusteiden joukossa .                                               ovat samat kuin asiassa T-20/94 .


title: Asia T-82/09: Kanne 20.2.2009 – Dennekamp v. Euroopan parlamentti

text:
               1.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/29

         Kanne 20.2.2009 – Dennekamp v. Euroopan parlamentti
   (Asia T-82/09)
   2009/C 102/44
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: G.-J. Dennekamp (Giethoorn, Alankomaat) (edustajat: asianajaja O.Brouwer ja asianajaja A. Stoffer)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

               —

               Euroopan parlamentin päätös on kumottava

               —

               Euroopan parlamentti on määrättävä korvaamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan nojalla kantajan oikeudenkäyntikulut mahdollisten väliintulijoiden ja nopeutettua menettelyä koskevaan hakemukseen liittyvät kulut mukaan lukien.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja pyysi 20.10.2008 Euroopan parlamentilta asetuksen N:o (EY) 1049/2001 (1) perusteella oikeutta saada tutustua (i) kaikkiin asiakirjoihin, joista kävi ilmi, ketkä Euroopan parlamentin jäsenet ovat myös lisäeläkejärjestelmän jäseniä, (ii) sellaisten parlamentin jäsenten nimiluetteloon, jotka olivat lisäeläkejärjestelmän jäseniä 1.9.2005 ja (iii) sellaisten lisäeläkejärjestelmän tämänhetkisten jäsenten nimiluetteloon, joiden osalta parlamentti maksaa kuukausittaisia maksuja. Parlamentti hylkäsi kantajan pyynnön ja vahvisti kieltäytymisensä 17.12.2008 tehdyssä päätöksessä.
   Kantaja vaatii tällä kanteella 17.12.2008 tehdyn Euroopan parlamentin päätöksen A(2008)22050 kumoamista. Kantajalta evättiin tällä päätöksellä hänen asetuksen N:o 1049/2001 perusteella esittämänsä pyyntö asiakirjoihin tutustumisesta.
   Kantaja katsoo, että kieltäytyminen perustuu arviointivirheeseen ja sillä rikotaan ilmeisesti asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden osalta asetukseen (EY) N:o 1049/2001 sisältyviä sääntöjä ja periaatteita ja asetuksen (EY) N:o 45/2001 (2) sääntöjä. Parlamentti on näin ollen loukannut kantajan oikeutta tutustua yhteisöjen asiakirjoihin sellaisena kuin siitä on määrätty EY 255 artiklassa, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 42 artiklassa ja asetuksessa (EY) N:o 1049/2001.
   Kantaja katsoo, että päätöstä rasittavat seuraavat oikeudelliset virheet ja tosiasiavirheet:

               (a)

               Kantajan mukaan parlamentti on rikkonut asetuksen (EY) N:o 1049/2001 2 artiklan 1 kohtaa ja perustanut virheellisesti kieltäytymisensä edellä mainitun asetuksen 4 artiklan 1 kohdan b alakohtaan, koska tutustuttavaksi vaadittujen asiakirjojen tietojen ilmaiseminen ei voi vahingoittaa kyseisten parlamentin jäsenten yksityiselämää.

               (b)

               Lisäksi parlamentti on soveltanut virheellisesti asetusta (EY) N:o 45/2001, koska se totesi virheellisesti, että kantajan pyyntö olisi arvioitava asetuksen (EY) N:o 45/2001 perusteella.

               (c)

               Kantaja katsoo vielä, että parlamentti ei ole onnistunut asettamaan yleisiä etuja, joita tietojen ilmaiseminen palvelee, ja yksityisiä etuja oikeudenmukaiseen tasapainoon. Se ei ole myöskään arvioinut, missä määrin väitettyjä yksityisiä etuja tosiasiallisesti ja erityisesti vahingoitettaisiin.

               (d)

               Parlamentti on rikkonut kantajan mukaan EY 235 artiklaa, koska se ei ole ilmoittanut riittäviä perusteluita kieltäytymiselleen. Lopuksi kantaja toteaa, että päätöksestä ei käy ilmi, että parlamentti olisi suorittanut konkreettisen arvioinnin kantajan asiankirjoihin tutustumista koskevassa pyynnössä mainitsemien yksittäisten asiakirjojen osalta.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).

      (2)  Yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18.12.2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 45/2001 (EYVL L 8, s. 1).


title: Asia T-20/17 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 23.3.2017 – Unkari v. komissio (Välitoimet — Valtiontuet — Unkarin mainontaa koskeva liikevaihtovero — Päätös, jolla valtiontuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään se perittäväksi takaisin — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               6.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 23.3.2017 – Unkari v. komissio
   (Asia T-20/17 R)
   ((Välitoimet - Valtiontuet - Unkarin mainontaa koskeva liikevaihtovero - Päätös, jolla valtiontuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään se perittäväksi takaisin - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty))
   (2017/C 178/30)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Asianosaiset

      Kantaja: Unkari (asiamies: M. Fehér)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Bottka ja P.-J. Loewenthal)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 278 ja SEUT 279 artiklaan perustuva hakemus lykätä komission 4.11.2016 tekemän päätöksen C(2016) 6929 final, joka liittyy Unkarin mainostulojen verottamiseen soveltamaan toimenpiteeseen SA.39235 (2015/C) (ex 2015/NN), täytäntöönpanoa

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia F-144/07: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 9.12.2008 — Efstathopoulos v. Euroopan parlamentti (Henkilöstö — Entiset väliaikaiset toimihenkilöt — Asetus (EY, Euratom, EHTY) N:o 2689/95 — Korvaus tehtävistä poissiirtämisestä — Tuottavuuslisän huomioon ottaminen määritettäessä uusien tehtävien yhteydessä saatujen bruttotulojen määrää)

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/73

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 9.12.2008 — Efstathopoulos v. Euroopan parlamentti
   (Asia F-144/07) (1)

   (Henkilöstö - Entiset väliaikaiset toimihenkilöt - Asetus (EY, Euratom, EHTY) N:o 2689/95 - Korvaus tehtävistä poissiirtämisestä - Tuottavuuslisän huomioon ottaminen määritettäessä uusien tehtävien yhteydessä saatujen bruttotulojen määrää)
   (2009/C 44/128)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: S. Efstathopoulos (Chalandri, Kreikka) (edustajat: asianajajat N. Korogiannakis ja M. Michi)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: A. Lukošiūtė ja A. Troupiotis)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Parlamentin 18.4.2007 tekemän päätöksen, joka koskee kantajan ansioeläkkeen pienentämistä sekä liikasuorituksen palauttamista, kumoaminen
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 92, 12.4.2008, s. 50.