title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys, 19 päivänä kesäkuuta 2001 asiassa T-145/00, Jutta Hotzel-Wagenknecht vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Perhe-eläke – Eläkkeen määrän pienentäminen – Kanteen nostamisen määräaika – Tutkimatta jättäminen)

text:
C 317/24                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      10.11.2001
                                              ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                             sen oikeusasteen tuomioistuinta vaaditaan vahvistamaan se
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   oikeudenkäyntikulujen määrä, joka vastaajan on korvattava
                                                                        kantajalle ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa
                   5 päivänä heinäkuuta 2001                            T-95/98, Gogos v. komissio, 23.3.2000 antaman tuomion
                                                                        (Kok. H. 2000, s. II-219) johdosta, yhteisöjen ensimmäisen
asiassa T-25/99, Colin Arthur Roberts ja Valerie Ann                    oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpa-
     Roberts vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                   nossa: jaoston puheenjohtaja A. W. H. Meij sekä tuomarit
                                                                        A. Potocki ja J. Pirrung; kirjaaja: H. Jung, on 12.6.2001 antanut
(Kilpailu – Oluen toimitussopimukset – Kantelu – EY:n                   määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut
                     EY 81 artiklan 1 kohta))                           Kantajalle korvattavien oikeudenkäyntikulujen kokonaismääräksi
                                                                        asiassa T–95/98 vahvistetaan 800 000 Belgian frangia.
                         (2001/C 317/46)
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                      (1) EYVL C 258, 15.8.1998.
Asiassa T-25/99, Colin Arthur Roberts ja Valerie Ann Roberts,
kotipaikka Kempston (Yhdistynyt kuningaskunta), edustaji-
naan barrister B. Bedford, solicitor S. Ferdinand ja solicitor
J. Kelly, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään
Klaus Wiedner ja Nicholas Khan), jossa kantajat vaativat
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumo-                      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
amaan komission 12.11.1998 tekemän päätöksen, ensimmäi-                               TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
sen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien ko-
koonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Azizi sekä tuomarit
K. Lenaerts ja M. Jaeger, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio                           19 päivänä kesäkuuta 2001
González, on 5.7.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolausel-
ma on seuraava:                                                         asiassa T-145/00, Jutta Hotzel-Wagenknecht vastaan Eu-
                                                                                roopan yhteisöjen komissio (1)
1)    Kanne hylätään.
                                                                        (Henkilöstö – Perhe-eläke – Eläkkeen määrän pienentäminen
2)    Kantajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.             – Kanteen nostamisen määräaika – Tutkimatta jättäminen)
(1) EYVL C 86, 27.3.1999.                                                                        (2001/C 317/48)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                        Asiassa T-145/00, Jutta Hotzel-Wagenknecht, kotipaikka Alfaz
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                             del Pi (Espanja), edustajanaan asianajaja H.-M. Becker, vastaan
               TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. Currall, C. Be-
                                                                        rardis-Kayser ja B. Wägenbaur), jossa kantaja vaatii kumo-
                                                                        amaan komission 25.5.1999 tekemän päätöksen, jolla se
                  12 päivänä kesäkuuta 2001
                                                                        pienensi kantajan perhe-eläkettä, ensimmäisen oikeusasteen
                                                                        tuomioistuin (laajennettu ensimmäinen jaosto), toimien ko-
asiassa T-95/98 DEP, Christos Gogos vastaan Euroopan                    koonpanossa: jaoston puheenjohtaja B. Vesterdorf sekä tuoma-
                     yhteisöjen komissio(1)                             rit A. Potocki, J. Pirrung M. Vilaras ja N. J. Forwood; kirjaaja
                                                                        H. Jung, on 19.6.2001 antanut määräyksen, jonka määräysosa
       (Oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistaminen)                     on seuraava:
                         (2001/C 317/47)
                                                                        1.    Kanne jätetään tutkimatta.
                    (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)                      2.    Osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Asiassa T-95/98 DEP, Christos Gogos, Euroopan yhteisöjen
komission virkamies, edustajanaan asianajaja Charis N. Taga-            (1) EYVL C 233, 12.8.2000.
ras, prosessiosoite Luxemburgissa vastaan Euroopan yhteisöjen
komissio (asiamiehenään J. Curral), jossa yhteisöjen ensimmäi-


title: Alberto Maccaferrin 22.4.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-56/96)

text:
22.6.96                FI                       Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                N:o C 180/37
Alberto Maccaferrin 22.4.1996 Euroopan yhteisöjen                       läpäisseille. Kantaja lisää, että koska nimittävä viran
              komissiota vastaan nostama kanne                          omainen on järjestänyt edellä mainitun valintakilpailun
                          (Asia T-56/96 )                               pääosaston XXIII ura-alueen A 5/A 4 määrätyn toimen
                                                                        täyttämiseksi, vastaajana oleva toimielin on rikkonut
                           ( 96/C 180/88 )                              virantäyttöä koskevia sääntöjä, kun se on nyt käsiteltä
                                                                        vänä olevassa asiassa poikennut siitä säännöstä, jonka
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                          mukaan sen on nimitettävä virkaan henkilö, joka on
                                                                        valintalautakunnan vahvistamassa soveltuvien henkilöi
                                                                        den luettelossa .
Alberto Maccaferri, kotipaikka Bologna (Italia ), on nosta
nut 22.4.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                 — Harkintavallan väärinkäyttö, koska kantajan mukaan
komissiota vastaan . Kantajan edustajat ovat asianajajat                riidan kohteena oleviin toimiin tehtyjen muutosten
Jean-Noël Louis, Thierry Demaseure ja Ariane Tornel,                    todellinen syy on se, että ura-alueen B 1 väliaikaiseen
Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto               toimeen haluttiin ottaa ennalta valittu hakija, jolloin
Myson SARL, 1 rue Glesener.                                             komission on yksikön työtilanteen vuoksi ollut pakko
                                                                        tehdä sopimus yksityisen yrityksen kanssa, jotta kantaja
                                                                        olisi komission käytettävissä.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
istuin
                                                                    — Luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen. Sekä
                                                                        kantajalla että muilla kilpailun 62T/XXIII/93 läpäis
— kumoaa päätöksen olla nimittämättä kantajaa valinta                  seillä oli perusteltu syy odottaa, että joku heistä otettai
    menettelyssä 62/T/XXIII/93 täytettyyn ura-alueen A 5/               siin kilpailun kohteena olleeseen toimeen .
    A 4 väliaikaiseen toimeen pääosastossa XXIII " Yritys
    politiikka, kauppa, matkailu ja sosiaalitalous, yhteisön
    hallinnon yksinkertaistamista käsittelevä jaos "
— kumoaa päätöksen, jolla ura-alueen A 5/A 4 väliaikaisen
    toimen budjettikohta siirrettiin pääosastosta XXIII
    toiseen pääosastoon ja korvattiin se ura-alueen B väli
    aikaisella toimella
                                                                    Livio Costantinin 22.4.1996 Euroopan yhteisöjen komis
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku                                  siota vastaan nostama kanne
    lut.
                                                                                (Asia T-57/96)
                                                                                ( 96/C 180/89 )
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja riitauttaa komission päätöksen olla nimittämättä                              (Oikeudenkäyntikieli: italia)
häntä valintailmoituksen 62/T/XXIII/93 kohteena olleeseen
pääosaston XXIII A 5/A 4 toimeen, vaikka kantaja oli
kilpailun läpäisseiden luettelossa . Osasto B:n ( Yhteisön          Livio Costantini, joka on komission tieteellisiä ja teknisiä
toimet yritysten hyväksi ) johtaja on muistiolla pyytänyt           tehtäviä hoitava virkamies ja joka on ollut kansainvälisen
pääosasto XXIII:n pääjohtajaa " ryhtymään tarvittaviin              atomienergiajärjestön palveluksessa Wienissä, on nostanut
toimenpiteisiin ", jotta kantaja voitaisiin ottaa palvelukseen      22.4.1996 kanteen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
mahdollisimman pian. Tämä pyyntö ei johtanut toimenpi              oikeusasteen tuomioistuimessa Euroopan yhteisöjen komis
teisiin .
                                                                    siota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Giuseppe
                                                                    Marchesini, Corte di Cassazione, Italia ja prosessiosoite
Kantaja muistuttaa, että hän on tullut komission palveluk          Luxemburgissa asianajotoimisto Ernest Arendt, 8—10 rue
seen vuonna 1993 ylimääräiseksi toimenhaltijaksi ja että            Mathias Hardt.
hänet on ylimääräisen toimenhaltijan sopimuksen päätyttyä
otettu erään yksityisen yhtiön palvelukseen, jotta hän olisi
komission pääosasto XXIII:n käytettävissä samassa tehtä            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
vässä, jota hän hoiti ylimääräisenä toimenhaltijana .               istuin
Kantaja perustaa kanteensa seuraaviin kanneperusteisiin:
                                                                    — kumoaa päätöksen olla myöntämättä kantajalle asettau
                                                                        tumiskorvausta ja päivärahaa;
— Virantäyttöä koskevien sääntöjen ja perusteluvelvolli
    suuden rikkominen. Nimittävä viranomainen on riidan
    alaisessa menettelyssä muuttanut virantäyttömenettelyn          — toteaa, että komission on maksettava kantajalle henki
    kohteena olleen budjettikohdan ura-alueen B 1 väliai               löstösääntöjen VII liitteen 5 ja 10 artiklan mukaisesti
    kaiseksi toimeksi toisessa pääosastossa, eikä tätä                  kuuluvat määrät tai määrät, jotka kantajalle mahdolli
    muutosta ja siihen johtaneita selviä, tarkkoja ja täydel           sesti kuuluvat määriteltäessä uudelleen henkilöstösään
    lisiä syitä ole ilmoitettu kantajalle eikä muille kilpailun         töjen 38 artiklan mukaisesti kuuluvat määrät;


title: Asia T-12/07 R: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 3.5.2007 — Polimeri Europa v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Kilpailu — Välitoimihakemus — Kolmansille osoitettu määräys — Tutkimatta jättäminen)

text:
               23.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 140/24

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 3.5.2007 — Polimeri Europa v. komissio
   (Asia T-12/07 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Kilpailu - Välitoimihakemus - Kolmansille osoitettu määräys - Tutkimatta jättäminen)
   (2007/C 140/42)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Polimeri Europa SpA (Brindisi, Italia) (edustajat: asianajajat M. Siragusa, F. Moretti ja L. Nascimbene)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: V. Di Bucci, F. Amato ja V. Bottka)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Välitoimihakemus, jonka tavoitteena on ensinnäkin, että komissio määrätään velvoittamaan Manufacture française des pneumatiques Michelin sanktion uhalla olemaan käyttämättä millään tavoin ja mihinkään tarkoitukseen 6.4.2006 annetun väitetiedoksiannon ei-luottamukselliseen versioon sisältyviä tietoja; tämä väitetiedoksianto on annettu EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisen menettelyn yhteydessä (asia COMP/F/38.638 — emulsiopolymeroimalla valmistettu butadieenikumi ja styreeni-butadieenikumi), ja se on toimitettu mainitulle yhtiölle 6.11.2006 tehdyn komission päätöksen COMP/F2/D (2006) 1095 johdosta; toiseksi sen tavoitteena on, että komissio määrätään luovuttamaan Manufacture française des pneumatiques Michelinille kopio annettavasta määräyksestä, ja lopuksi, että määrättäisiin muista, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin tarpeellisiksi katsomista toimenpiteistä.
   Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin


title: Asia C-265/03: Audiencia National Sala de lo Contencioso-Administrativo Sección 3:n 9.5.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Igor Simutenkov vastaan Ministerio de Educación y Cultura ja Real Federación Española de Futbol

text:
C 213/12                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                            6.9.2003
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-        taa pääasiassa kyseessä olevan kaltaiseen, espanjalaisessa jalka-
tuin                                                                  palloseurassa laillisesti ammattiurheilijana työskentelevään Ve-
                                                                      näjän kansalaiseen sääntöä, jonka mukaan seurat saavat käyttää
1.    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY            valtakunnallisissa kilpailuissa vain rajoitettua määrää sellaisia
      12 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on asettanut      kolmansista valtioista kotoisin olevia pelaajia, jotka eivät ole
      vastavuoroisuuden edellytyksen sille, että Euroopan yhtei-      Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen piirissä?
      söjen jäsenvaltioiden kansalaisten, joihin sovelletaan hen-
      kilöiden vapaata liikkuvuutta, maahantulon ja oleskelun
      edellytyksistä Ranskassa 11.3.1994 annetun asetuksen
      nro 94-221 1 §:n a, c, f, h, i ja j kohdassa tarkoitettujen
      muiden jäsenvaltioiden kansalaisille myönnetään pysyvä
      oleskelulupa
2.    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
      tikulut.
                                                                      Högsta domstolenin 10.4.2003 tekemällään päätöksellä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Lars Erik Staffan
                                                                                Lindberg vastaan Riksåklagaren
Ranskan lainsäädännössä, jossa säädetään jäsenvaltioiden kan-
salaisten ja heidän perheenjäsentensä pysyvien oleskelulupien
                                                                                (Asia C-267/03)
myöntämisen edellytykset, asetetaan näiden oleskelulupien
myöntämiselle vastavuoroisuuden edellytys, toisin sanoen se,
että henkilön on oltava sellaisen jäsenvaltion kansalainen, jossa
myönnetään pysyvästi voimassa oleva oleskelulupa Ranskan                                        (2003/C 213/21)
kansalaisille, jotka ovat käyttäneet oikeuttaan vapaaseen liikku-
vuuteen. Tällainen edellytys on ilmeisellä tavalla EY 12 artiklan
vastainen, tulkittuna yhdessä EY 17 artiklan, EY 18 artiklan
1 kohdan, EY 39 ja EY 43 artiklan kanssa.
                                                                      Högsta domstolen, on pyytänyt 10.4.2003 tekemällään pää-
                                                                      töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                      18.6.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                      ratkaisua asiassa Lars Erik Staffan Lindberg vastaan Riksåklaga-
                                                                      ren, seuraaviin kysymyksiin, jotka koskevat neuvoston direktii-
                                                                      vin 83/189/ETY (1) (jota on muutettu direktiivillä 88/182/
Audiencia National Sala de lo Contencioso-Administrati-               EY ( 2) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 94/
vo Sección 3:n 9.5.2003 tekemällään päätöksellä esittämä              10/EY ( 3)) tulkintaa suhteessa 1.1.1997 voimaan tulleisiin
ennakkoratkaisupyyntö asiassa Igor Simutenkov vastaan                 arpajaislain muutoksiin:
Ministerio de Educación y Cultura ja Real Federación
                        Española de Futbol
                                                                      1.     Voidaanko sitä, että kansalliseen lainsäädäntöön sisällyte-
                                                                             tään kielto käyttää tiettyä tuotetta, pitää teknisenä mää-
                          (Asia C-265/03)                                    räyksenä, joka on direktiivin mukaan ilmoitettava?
                          (2003/C 213/20)
                                                                      2.     Voidaanko sitä, että kansalliseen lainsäädäntöön sisällyte-
                                                                             tään sellainen kielto tarjota tiettyä palvelua, joka vaikuttaa
                                                                             tuotteen käyttöön, pitää teknisenä määräyksenä, joka on
                                                                             direktiivin mukaan ilmoitettava?
National Sala de lo Contencioso-Administrativo Sección 3, on
pyytänyt 9.5.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
yhteisöjen tuomioistuimeen 17.6.2003, Euroopan yhteisöjen             3.     Voidaanko sitä, että kansallisessa lainsäädännössä määri-
tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Igor Simutenkov                    tellään uudelleen palvelu, jolla on yhteys tuotteen valmis-
vastaan Ministerio de Educación y Cultura ja Real Federación                 tamiseen, pitää teknisenä määräyksenä, joka on direktiivin
Española de Futbol, seuraavaan kysymykseen:                                  mukaan ilmoitettava, jos uusi määritelmä vaikuttaa tuot-
                                                                             teen käyttöön?
Onko kumppanuuden perustamisesta Euroopan yhteisöjen ja
niiden jäsenvaltioiden sekä Venäjän federaation kesken Korful-        4.     Mikä merkitys direktiivin mukaisen ilmoitusvelvollisuu-
la 24 päivänä kesäkuuta 1994 tehdyn kumppanuus- ja yhteis-                   den kannalta on sellaisilla olosuhteilla kuin siirtymisellä
työsopimuksen 23 artikla esteenä sille, että urheiluliitto sovel-            kansallisessa lainsäädännössä luvanvaraisuudesta kiel-


title: Asia C-170/06: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 13.6.2006 (Tribunale di Napolin (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Giuseppina Montoro ja Michelangelo Liguori v. Beth Israel Deaconess Medical Center

text:
               14.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/9

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 13.6.2006 (Tribunale di Napolin (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Giuseppina Montoro ja Michelangelo Liguori v. Beth Israel Deaconess Medical Center
   (Asia C-170/06) (1)

   (2006/C 249/25)

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 143, 17.6.2006.


title: Asia T-533/08: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.3.2010 — Telekomunikacja Polska v. komissio

text:
               5.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 148/51

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.3.2010 — Telekomunikacja Polska v. komissio
   (Asia T-533/08) (1)

   2010/C 148/86

      Oikeudenkäyntikieli: puola

   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 44, 21.2.2009.


title: Asia C-523/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tartu Ringkonnakohus (Viron tasavalta) on esittänyt 15.12.2009 — AS Rakvere Piim ja AS Maag Piimatööstus v. Veterinaar- ja Toiduamet

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tartu Ringkonnakohus (Viron tasavalta) on esittänyt 15.12.2009 — AS Rakvere Piim ja AS Maag Piimatööstus v. Veterinaar- ja Toiduamet
   (Asia C-523/09)
   2010/C 63/42
   Oikeudenkäyntikieli: viro

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tartu Ringkonnakohus

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: AS Rakvere Piim ja AS Maag Piimatööstus

      Vastapuoli: Veterinaar- ja Toiduamet

      Ennakkoratkaisukysymykset

               —

               Onko rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 882/2004 (1) 27 artiklan 4 kohdan a alakohtaa tulkittava siten, ettei siinä kielletä perimästä yrittäjältä kyseisen asetuksen liitteessä IV olevassa A jaksossa luetelluista toimista kyseisen asetuksen liitteessä IV olevassa B jaksossa säädettyjen vähimmäismäärien mukaisia maksuja silloinkaan, kun asiasta vastuussa oleville toimivaltaisille viranomaisille kyseisen asetuksen liitteessä VI lueteltujen seikkojen osalta aiheutuvat kustannukset ovat alhaisemmat kuin edellä mainitut vähimmäismäärät?

               —

               Onko jäsenvaltiolla edellä mainitussa kysymyksessä mainituissa olosuhteissa oikeus vahvistaa kyseisen asetuksen liitteessä IV olevassa A jaksossa luetelluista toimista kyseisen asetuksen liitteessä IV olevassa B jaksossa säädettyjä vähimmäismääriä alhaisempia maksuja, kun asiasta vastuussa oleville toimivaltaisille viranomaisille kyseisen asetuksen liitteessä VI lueteltujen seikkojen osalta aiheutuvat kustannukset ovat alhaisemmat kuin edellä mainitut vähimmäismäärät ja kun kyseisen asetuksen 27 artiklan 6 kohdassa säädetyt edellytykset eivät ole täyttyneet?

      (1)  EUVL L 165, s. 1.


title: Asia C-56/04: Euroopan yhteisöjen komission 10.2.2004 Suomen tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
3.4.2004                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 85/17
Euroopan yhteisöjen komission 9.2.2004 Helleenien tasa-                Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta pyydetään ratkaisemaan
                 valtaa vastaan nostama kanne                          seuraava tulkintaa koskeva kysymys: Onko direktiiviä 1999/
                                                                       70/EY (1) (artiklaa sekä direktiivillä täytäntöönpantua EAY:n,
                            (Asia C-51/04)                             UNICE:n ja CEEP:n tekemän määräaikaista työtä koskevan
                                                                       puitesopimuksen 1 lausekkeen b kohtaa ja 5 lauseketta)
                           (2004/C 85/29)                              tulkittava siten, että sen vastaista on kansallinen lainsäädäntö
                                                                       (joka on ollut voimassa ennen direktiivin täytäntöönpanemis-
                                                                       ta), jossa erotellaan toisistaan julkishallinnon ja toisaalta yksi-
                                                                       tyisten työnantajien kanssa tehdyt työsopimukset, ja jonka
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.2.2004 Euroo-               mukaan ensiksi mainituille sopimuksille ei anneta suojaa,
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa          jonka perusteella niistä tulisi toistaiseksi voimassa olevia
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat sen oikeudellisen yksikön           työsopimuksia tapauksissa, joissa määräaikaisten työsopimus-
virkamiehet Gregorio Valero ja Mina Konstantinidi.                     ten uudistamista koskevia pakottavia sääntöjä on rikottu.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                       (1) Neuvoston direktiivi 1999/70/EY, annettu 28 päivänä kesäkuuta
–     toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut ilmassa         1999, Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan
      olevan bentseenin ja hiilimonoksidin raja-arvoista 16 päi-           teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten
      vänä marraskuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin                   yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista
      ja neuvoston direktiivin 2000/96/EY (1) 10 artiklan mu-              työtä koskevasta puitesopimuksesta. EYVL L 175, 10.7.1999,
      kaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen              s. 43-48.
      direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
      hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole
      ilmoittanut näistä säännöksistä tai määräyksistä komis-
      siolle
–     velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
      käyntikulut.                                                     Euroopan yhteisöjen komission 10.2.2004 Suomen tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-56/04)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (2004/C 85/31)
Määräaika, jossa direktiivi oli pantava täytäntöön sisäisessä
oikeusjärjestyksessä, on päättynyt 13.12.2002.                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.2.2004 Euroo-
                                                                       pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Suomen tasavaltaa
                                                                       vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat K. Banks ja M. Huttunen,
(1) EYVL L 313, 13.12.2000, s. 12.                                     prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                       tuin
                                                                       1)     toteaa, että Suomen tasavalta on jättänyt noudattamatta
                                                                              sille tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden
                                                                              yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22 päivänä
                                                                              toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja
Tribunale di Genova 21.1.2004 tekemällään päätöksellä                         neuvoston direktiivin 2001/29/EY (1) mukaiset velvolli-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Cristiano Marro-                       suutensa, koska Suomi ei ole saattanut voimaan direktii-
su ja Gianluca Sardino vastaan Azienda Ospedaliera                            vin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin-
Ospedale San Martino di Genova e Cliniche Universitarie                       nollisia määräyksiä tai ei ainakaan ole ilmoittanut niitä
                           Convenzionate                                      komissiolle,
                                                                       2)     velvoittaa Suomen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                            (Asia C-53/04)
                           (2004/C 85/30)                              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                       Direktiivin täytäntöönpanemiselle varattu määräaika päättyi
Tribunale di Genova, on pyytänyt 21.1.2004 tekemällään                 22.12.2002.
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
10.2.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
ratkaisua asiassa Cristiano Marrosu ja Gianluca Sardino vastaan        (1) EYVL L 167, s. 10.
Azienda Ospedaliera Ospedale San Martino di Genova e
Cliniche Universitarie Convenzionate, seuraavaan kysymyk-
seen:


title: Asia T-641/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.9.2015 – Dellmeier v. SMHV – Dell (LEXDELL) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin LEXDELL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki DELL — Suhteelliset hylkäysperusteet — Aikaisemman tavaramerkin erottamiskyvylle tai maineelle aiheutuva vahinko — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               23.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 389/54

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.9.2015 – Dellmeier v. SMHV – Dell (LEXDELL)
   (Asia T-641/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin LEXDELL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki DELL - Suhteelliset hylkäysperusteet - Aikaisemman tavaramerkin erottamiskyvylle tai maineelle aiheutuva vahinko - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2015/C 389/60)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Alexandra Dellmeier (München, Saksa) (edustajat: aluksi asianajaja J. Khöber, sitten asianajaja H. Eckermann)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Dell, Inc. (Round Rock, Texas, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat A. Renck ja E. Nicolás Gómez)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 4.6.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 966/2013-2), joka koskee Dell, Inc:n ja Alexandra Dellmeierin välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Alexandra Dellmeier velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 380, 27.10.2014.


title: Asia C-458/00: Euroopan yhteisöjen komission 19.12.2000 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 45/14                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       10.2.2001
Euroopan yhteisöjen komission 19.12.2000 Luxemburgin                      Euroopan yhteisöjen komission 21.12.2000 Helleenien
           suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne                                       tasavaltaa vastaan nostama kanne
                          (Asia C-458/00)                                                           (Asia C-460/00)
                           (2001/C 45/26)
                                                                                (2001/C 45/27)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.12.2000 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-                 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.12.2000 Euroo-
herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelli-              pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
sen osaston virkamies Hans Støvlbaek ja oikeudellisessa yksi-             vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat komission oikeudellisen
kössä toimiva kansallinen virkamies Joselle Adda, ja prosessi-            yksikön oikeudellinen neuvonantaja Marie Wolfcarius ja
osoite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre                 saman yksikön virkamies Maria Patikia, ja prosessiosoite
Wagner.                                                                   Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos
                                                                          Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                          Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
1.     toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudat-
       tanut Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroo-
       pan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonnasta         –     toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut EY:n
       ja tarkastamisesta 1 päivänä helmikuuta 1993 annetun                     perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se
       neuvoston asetuksen (ETY) N:o 259/93 (1) 2, 6 ja 7 artik-                ei ole säädetyssä määräajassa antanut Euroopan laajuisen
       lan ja jätteistä annetun direktiivin 75/442/ETY (2) 1                    suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän yhteentoimivuu-
       artiklan f kohdassa tarkoitetussa liitteessä II.B olevan R 1             desta 23 päivänä heinäkuuta 1996 annetun neuvoston
       kohdan mukaisia velvoitteitaan.                                          direktiivin 96/48/EY (1) noudattamisen edellyttämiä lake-
                                                                                ja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai toissijaisesti
2.     velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan                      koska se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle, ja
       oikeudenkäyntikulut.
                                                                          –     velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
                                                                                käyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Direktiivin 75/442/ETY 1 artiklan f kohdassa tarkoitetussa
liitteessä II.B olevasta R 1 kohdasta seuraa komission mukaan,            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
että hyödyntämisenä on yhteisön oikeudessa pidettävä jättei-
den ensisijaista käyttöä polttoaineena, mutta myös jätteiden
käyttöä millä tahansa muulla tavalla energian tuotantoon,                 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 249 artiklan kol-
mistä on komission mukaan kyse jätteiden polttamista varten               mannen kohdan mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan
rakennetun laitoksen osalta, vaikka laitosta käytettäisiinkin             tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu.
ensisijaisesti tai yksinomaan kotitalousjätteiden polttamiseen,
vaikka polttaminen ei olisikaan osa tiettyä teollista tuotanto-
prosessia, jos laitos kykenee varastoimaan tai hyödyntämään               Perustamissopimuksen 10 artiklan mukaan jäsenvaltiot toteut-
merkittävän osan poltettujen jätteiden sisältämästä energiasta.           tavat kaikki yleis-ja erityistoimenpiteet, jotka ovat aiheellisia
Komissio ei hyväksy Luxemburgin hallituksen väitettä, jonka               tästä sopimuksesta tai yhteisön toimielinten säädöksistä johtu-
mukaan kyseessä on huolehtimistoimi (eli direktiivin                      vien velvoitteiden täyttämiseksi.
75/442/ETY liitteessä II A olevassa D 10 kohdassa tarkoitettu
maalla polttaminen). Polttolaitos on määritelty direktiiveissä
89/369/ETY, 89/429/ETY ja 94/67/EY ja määritelmät ovat                    Helleenien tasavalta ei kiistä sitä, että se ei ole toteuttanut
niiden tavoitteiden mukaisia, jotka saavuttamalla ympäristöä              edellä mainitun direktiivin noudattamisen edellyttämiä toimia.
suojellaan jätteiden polttamisesta aiheutuvilta haitoilta niissä
tapauksissa, joissa polttamista on pidettävä jätteistä huolehti-
                                                                          Komissio esittää, että tähän päivään mennessä Helleenien
misena, sekä niissä tapauksissa, joissa sitä on pidettävä jätteiden
                                                                          tasavalta ei ole toteuttanut asianmukaisia toimia pannakseen
hyödyntämisenä. Yhdessäkään näistä direktiiveistä ei ole täs-
                                                                          edellä mainitun direktiivin täysimääräisesti täytäntöön sisäi-
mennetty sitä, että polttamista, jota niillä säännellään, on
                                                                          sessä oikeusjärjestyksessään.
pidettävä jätteiden hyödyntämisenä tai jätteistä huolehtimi-
sena.
(1) EYVL L 30, 6.2.1993, s. 1.                                            (1) EYVL L 235, 17.9.1996, s. 6.
(2) EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39.


title: Asia T-277/13: Kanne 15.5.2013 — Marquis Energy v. neuvosto

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 226/12

         Kanne 15.5.2013 — Marquis Energy v. neuvosto
   (Asia T-277/13)
   (2013/C 226/20)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Marquis Energy LLC (Hennepin, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja P. Vander Schueren)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Amerikan Yhdysvalloista peräisin olevan bioetanolin tuonnissa 18.2.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 157/2013 (EUVL L 49, s. 10) siltä osin kuin se koskee kantajaa ja

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut tässä menettelyssä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kymmeneen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio toimi perusasetuksen vastaisesti, koska se valitsi maanlaajuisen tullin ja kieltäytyi laskemasta yksilöllistä polkumyyntitullia siitä huolimatta, että sillä oli kaikki tämän edellyttämät tiedot. Kantaja toteaa tästä, että komissio teki merkityksellisten tosiseikkojen ilmeisen arviointivirheen, oikeudellisen virheen, jätti perustelematta päätelmänsä, laiminlöi huolenpitovelvollisuuttaan ja loukkasi puolustautumisoikeuksia sekä oikeusvarmuuden periaatetta ja kantajan perusteltua luottamusta.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan se, ettei komissio mukauttanut vientihintaa polkumyyntimarginaalia laskiessaan, koska se ei tarkistanut ylöspäin asianomaisen sekoittajan sekoitusten myyntihintoja, oli merkityksellisten tosiseikkojen ilmeinen arviointivirhe ja oikeudellinen virhe.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan komissio teki merkityksellisten tosiseikkojen ilmeisen arviointivirheen ja rikkoi perusasetusta sekä loukkasi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta yliarvioimalla bioetanolin tuontimäärän Yhdysvalloista ja kohtelemalla tätä tuontia eri tavalla kuin saman tuotteen tuontia kolmansista maista.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan komissio teki ilmeisen arviointivirheen ja rikkoi perusasetusta vahinkomarginaaleja laskiessaan.

               5)

               Viides kanneperuste, jonka mukaan komissio teki ilmeisiä arviointivirheitä ja rikkoi perusasetusta perustaessaan merkittävän vahingon määrittelynsä unionin tuotannonalaan, joka ei valmista samankaltaista tuotetta, ja määrittelemällä unionin tuotannonalan ennen kuin se määritteli samankaltaisen tuotteen.

               6)

               Kuudes kanneperuste, jonka mukaan riidanalainen asetus on virheellinen ilmeisten arviointivirheiden ja oikeudellisten virheiden vuoksi, koska siinä säädetty merkittävä vahinko määritellään sellaisten tietojen perusteella, jotka koskevat ei-edustavaa otosta unionin tuottajista.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, jonka mukaan komissio teki ilmeisen arviointivirheen katsomalla, että muut merkittävän vahingon aiheuttajat eivät poista syy-yhteyttä kysymyksessä olevan tuonnin ja unionin tuotannonalalle väitetysti aiheutuvan vahingon välillä.

               8)

               Kahdeksas kanneperuste, jonka mukaan neuvosto teki oikeudellisen virheen ja loukkasi suhteellisuusperiaatetta hyväksymällä polkumyyntitoimenpiteen, joka ei ole tarpeen.

               9)

               Yhdeksäs kanneperuste, jonka mukaan komissio teki oikeudellisia virheitä ja loukkasi hyvän hallinnon periaatetta sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta katsomalla, että Yhdysvalloista peräisin olevaa bioetanolia koskeva tutkimus perustui asianmukaiseen valitukseen, vaikka se ei täyttänyt perusasetuksessa vahvistettuja vaatimuksia.

               10)

               Kymmenes kanneperuste, jonka mukaan komissio syyllistyi moniin kantajan puolustautumisoikeuksien loukkauksiin ja laiminlöi perusteluvelvollisuuttaan riidanalaista asetusta antaessaan, koska lopulliset päätelmät, joihin se perustuu, eivät sisältäneet olennaisia tosiseikkoja ja huomioita lopullisten toimenpiteiden toteuttamiseksi. Komissio myös muutti toimenpiteiden voimassaoloaikaa tätä perustelematta eikä antanut kantajan tutustua ei-luottamukselliseen asiakirja-aineistoon ajoissa eikä se myöskään antanut kantajalle riittävästi aikaa esittää huomautuksia lopullisista päätelmistä.


title: Asia T-526/10: Kanne 9.11.2010 — Inuit Tapiriit Kanatami ym. v. komissio

text:
               15.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/34

         Kanne 9.11.2010 — Inuit Tapiriit Kanatami ym. v. komissio
   (Asia T-526/10)
   ()
   2011/C 13/66
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Inuit Tapiriit Kanatami (Ottawa, Kanada), Nativak Hunters and Trappers Association (Qikiqtarjuaq, Kanada), Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association (Pangnirtung, Kanada), Jaypootie Moesesie (Qikiqtarjuaq, Kanada), Allen Kooneeliusie (Qikiqtarjuaq, Kanada), Toomasie Newkingnak (Qikiqtarjuaq, Kanada), David Kuptana (Ulukhaktok, Kanada), Karliin Aariak (Iqaluit, Kanada), Canadian Seal Marketing Group (Quebec QC, Kanada), Ta Ma Su Seal Products Inc. (Cap-aux-Meules, Kanada), Fur Institute of Canada (Ottawa, Kanada), NuTan Furs Inc. (Catalina, Kanada), GC Rieber Skinn AS (Bergen, Norja), Inuit Circumpolar Conference Greenland (ICC) (Nuuk, Grönlanti), Johannes Egede (Nuuk, Grönlanti), Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (Nuuk, Grönlanti), William E. Scott & Son (Edinburgh, Yhdistynyt kuningaskunta), Association des chasseurs de phoques des Îles-de-la-Madeleine (Cap-aux-Meules, Kanada), Hatem Yavuz Deri Sanayi iç Ve Diș Ticaret Limited Șirketi (Istanbul, Turkki), Northeast Coast Sealers’ Co-Operative Society Limited (Fleur de Lys, Kanada), (edustajat: asianajajat J. Bouckaert ja H. Viaene)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               kanne on otettava tutkittavaksi

               —

               asetus N:o 737/2010 on kumottava SEUT 263 artiklan nojalla

               —

               SEUT 277 artiklan nojalla on todettava, että asetusta N:o 1007/2009 ei voida soveltaa

               —

               Euroopan parlamentti ja Euroopan neuvosto on velvoitettava korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan omat oikeudenkäyntikulunsa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vaativat tässä kanteessa yksityiskohtaisista säännöistä hyljetuotteiden kaupasta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1007/2009 (1) täytäntöönpanemiseksi 10.8.2010 annetun komission asetuksen (EU) N:o 737/2010 (2) kumoamista. Kantajat ovat vaatineet asetuksen N:o 1007/2009, jossa säädetään rajoituksia hyljetuotteiden saattamiselle Euroopan unionin markkinoille, kumoamista asiassa T-18/10.
   Kantajat vetoavat vaatimustensa tueksi kahteen oikeudelliseen perusteeseen.
   Ensimmäiseksi kantajat väittävät, että täytäntöönpanoasetuksen oikeusperusta on perusasetus, josta kantajat esittävät lainvastaisuusväitteen SEUT 277 artiklan mukaisesti. Tältä osin kantajat esittävät samat perustelut kuin asiassa T-18/10 (3).
   Toiseksi kantajat väittävät toissijaisesti, että täytäntöönpanoasetuksen antaessaan komissio teki oikeudellisen virheen, koska se käytti väärin sille perusasetuksessa myönnettyä toimivaltaa. Kantajat katsovat, että komissio käytti toimivaltaansa muussa tarkoituksessa kuin siinä, jota varten se sille myönnettiin, ja ne väittävät, että kun komissio antoi täytäntöönpanoasetuksen, sen varsinainen tavoite oli estää hyljetuotteiden saattaminen unionin markkinoille.

      (1)  EUVL L 286, s. 36.

      (2)  EUVL L 216, s. 1.

      (3)  EUVL C 100, s. 41.


title: Asia T-177/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.10.2014 – Alcoa Trasformazioni v. komissio (Valtiontuki — Sähkö — Suosituimmuustariffi — Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään perimään se takaisin — Etu — Perusteluvelvollisuus — Tuen suuruus — Uusi tuki)

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.10.2014 – Alcoa Trasformazioni v. komissio
   (Asia T-177/10) (1)

   ((Valtiontuki - Sähkö - Suosituimmuustariffi - Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään perimään se takaisin - Etu - Perusteluvelvollisuus - Tuen suuruus - Uusi tuki))
   2014/C 421/37
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Alcoa Trasformazioni Srl (Portoscuso, Italia) (edustajat: asianajajat M. Siragusa, T. Müller-Ibold, F. Salerno, G. Scassellati Sforzolini ja G. Rizza)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Di Bucci ja E. Gippini Fournier)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajanaan avvocato dello Stato S. Fiorentino)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan kumottavaksi valtiontuista C 38/A/04 (ex NN 58/04) ja C 36/B/06 (ex NN 38/06), jotka Italia on toteuttanut Alcoa Trasformazionin hyväksi, 19.11.2009 tehty komission päätös 2010/460/EY (EUVL 2010, L 227, s. 62).

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Alcoa Trasformazioni Srl vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

               3)

               Italian tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 161, 19.6.2010.


title: Asia C-474/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 3.9.2013 — Thi Ly Pham

text:
               16.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 336/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 3.9.2013 — Thi Ly Pham
   (Asia C-474/13)
   2013/C 336/21
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Thi Ly Pham

      Viranomainen, jota asia koskee: Stadt Schweinfurt

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY (1) 16 artiklan 1 kohdan kanssa yhteensopivaa, että maastapoistamista varten säilöönotettu majoitetaan yhdessä vankilaan sijoitettujen vankien kanssa, jos hän suostuu tähän yhteiseen majoitukseen?

      (1)  EUVL L 348, s. 98.


title: Asia T-89/07: Kanne 23.3.2007 — Vip Car Solutions v. parlamentti

text:
               26.5.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 117/29

         Kanne 23.3.2007 — Vip Car Solutions v. parlamentti
   (Asia T-89/07)
   (2007/C 117/45)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Vip Car Solutions (Hoenheim, Ranska) (edustaja: asianajaja G. Welzer)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti
   Vaatimukset

               —

               Euroopan parlamentin päätös, jolla hylätään tarjous tarjouskilpailussa PE/2006/06/UTD/1 — Euroopan parlamentin jäsenten kuljetukset istuntojen aikana Strasbourgissa ja joka on annettu tiedoksi 24.1.2007;

               —

               kaikki mainitun päätöksen johdosta toteutetut toimet on kumottava;

               —

               parlamentti on velvoitettava korvaamaan 500 000 euroa vahingonkorvauksena;

               —

               parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja oikeudenkäyntimaksut;

               —

               parlamentti on velvoitettava korvaamaan kulut, joita ei yleensä voida lukea oikeudenkäyntikuluihin, 5 000 euroon määrään asti.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa Euroopan parlamentin päätöksen, jolla hylätään sen tarjous, joka liittyy tarjouskilpailuun PE/2006/06/UTD/1 — Euroopan parlamentin jäsenten kuljetukset istuntojen aikana Strasbourgissa (1).
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa ensiksi tarjouspyyntösopimuksessa olevien sopimuksenteon perusteiden rikkomiseen erityisesti hinnan osalta sikäli kuin kantaja väittää tarjonneensa alinta hintaa ja että tämän perusteen painotuksen pitäisi olla 55 prosenttia sopimuksenteon perusteissa.
   Lisäksi kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä loukataan varainhoitoasetuksen (2) 100 artiklaa, jonka mukaan joitakin tietoja voidaan jättää ilmoittamatta, jos niiden ilmoittaminen vahingoittaisi yksityisten yritysten laillisia kaupallisia etuja taikka haittaisi tarjoajien välistä rehellistä kilpailua. Kantajan mukaan sen pyytämä tieto eli tarjouskilpailun voittajan tarjoama hinta ei kuulu mainitun artiklan soveltamisalaan ja näin ollen hänelle ilmoitettu hylkääminen on sääntöjenvastainen.

      (1)  Hankintailmoitus ”Kuljettajien suorittamat Euroopan parlamentin jäsenten auto- ja minibussikuljetukset istuntokausien aikana Strasbourgissa”, EUVL S 2006, 177-187988.

      (2)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EYVL L 248, s. 1).


title: Asia C-30/08: Kanne 25.1.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

text:
               29.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/22

         Kanne 25.1.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-30/08)
   (2008/C 79/38)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: C. Zadra)

      Vastaaja: Italian tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Italian tasavalta ei ole noudattanut ajoneuvojen puristussytytysmoottoreiden kaasumaisten ja hiukkasmaisten päästöjen sekä ajoneuvoissa käytettävien maa- tai nestekaasulla toimivien ottomoottoreiden kaasupäästöjen torjumiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/55/EY (1) täytäntöönpanosta sekä sen liitteiden I–IV ja VI muuttamisesta 14.11.2005 annetun komission direktiivin 2005/78/EY (2) 3 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut sen noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä

               —

               Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin 2005/78/EY täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 8.11.2006.

      (1)  EUVL L 275, s. 1.

      (2)  EYVL L 313, s. 1.


title: Asia T-295/11: Kanne 9.6.2011 — Duscholux Ibérica v. SMHV — Duschprodukter i Skandinavien (duschy)

text:
               13.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 238/26

         Kanne 9.6.2011 — Duscholux Ibérica v. SMHV — Duschprodukter i Skandinavien (duschy)
   (Asia T-295/11)
   2011/C 238/45
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Duscholux Ibérica, SA (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja J. Carbonell Callicó)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Duschprodukter i Skandinavien AB (Hisings Backa, Ruotsi)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               muuttamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 662/2010-01 21.3.2011 tekemää päätöstä;

               —

               toissijaisesti, ja ainoastaan mikäli edellä mainittu vaatimus hylätään, kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 662/2010-01 21.3.2011 tekemän päätöksen;

               —

               velvoittamaan vastaajana vastapuolena valituslautakunnassa olleen osapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kansainvälinen kuviomerkki ”duschy” luokkiin 11 ja 20 kuuluvia tavaroita varten — Yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro W927073

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kuviomerkkiä ”DUSCHO Harmony” koskeva yhteisön tavaramerkki, joka on rekisteröity numerolla 2116820 luokkiin 6, 11 ja 19 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen osittainen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Riidanalaisen päätöksen kumoaminen

      Kanneperusteet: Ihmisoikeuksia ja perusvapauksia koskevan yleissopimuksen 6 artiklan mukaista oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin on rikottu; valituslautakunta on jättänyt huomiotta kantajan sille riittävän ajoissa toimittamat seikat ja näytön ja siten rikkonut neuvoston asetuksen N:o 207/2009 75 ja 76 artiklaa; valituslautakunta on katsonut virheellisesti, että ristiriidassa olevien tavaramerkkien välillä ei ollut sekaannusvaaraa ja siten rikkonut neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa.


title: Asia T-224/11: Kanne 21.4.2011 — Caventa v. SMHV — Anson's Herrenhaus (BERG)

text:
               2.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/17

         Kanne 21.4.2011 — Caventa v. SMHV — Anson's Herrenhaus (BERG)
   (Asia T-224/11)
   2011/C 194/28
   Kannekirjelmän kieli: Saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Caventa AG (Rekingen, Sveitsi) (edustaja: Rechtsanwalt J. Krenzel)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Anson's Herrenhaus KG (Düsseldorf, Saksa)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 10.2.2011 asiassa R 1494/2010-1 tekemä päätös on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”BERG” luokkiin 25 ja 28 kuuluvia tavaroita varten (hakemus nro 7 115 009).

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Anson's Herrenhaus KG.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkki ”Christian Berg” luokkiin 3, 18, 25 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten (yhteisön tavaramerkki nro 338 36 76); väite kohdistui luokkiin 25 ja 28 kuuluviin tavaroihin.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska kyseisten tavaramerkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


title: Yhdistetyt asiat T-40/07 P ja T-62/07 P: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 5.10.2009 — de Brito Sequeira Carvalho v. komissio ja komissio v. de Brito Sequeira Carvalho (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Lomat — Sairausloma — Siirtäminen sairauslomalle viran puolesta — Sairausloman pidentäminen viran puolesta — Uusi etukäteen tehtävä lääkärintarkastus — Virkamiestuomioistuimen toimivalta — Oikeudenkäynnin kohteen muuttaminen)

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/40

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 5.10.2009 — de Brito Sequeira Carvalho v. komissio ja komissio v. de Brito Sequeira Carvalho
   (Yhdistetyt asiat T-40/07 P ja T-62/07 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Lomat - Sairausloma - Siirtäminen sairauslomalle viran puolesta - Sairausloman pidentäminen viran puolesta - Uusi etukäteen tehtävä lääkärintarkastus - Virkamiestuomioistuimen toimivalta - Oikeudenkäynnin kohteen muuttaminen)
   2009/C 282/76
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittajat: José António de Brito Sequeira Carvalho (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja O. Martins) (T-40/07 P) ja Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: D. Martin, avustajanaan asianajaja C. Falmagne) (T-62/07 P)

      Vastapuolet: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: D. Martin, avustajanaan asianajaja C. Falmagne) (T-40/07 P) ja José António de Brito Sequeira Carvalho (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja O. Martins) (T-62/07 P)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kaksi valitusta, jotka on tehty Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa F-17/05, de Brito Sequeira Carvalho vastaan komissio, 13.12.2006 antamasta tuomiosta (Kok. H., s. I-A-1-149 ja II-A-1-577) ja joissa vaaditaan tämän tuomion kumoamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus asiassa T-40/07 P hylätään.

               2)

               Asiassa T-40/07 P José António de Brito Sequeira Carvalho vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan yhteisöjen komissiolle tässä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa F-17/05, de Brito Sequeira Carvalho vastaan komissio, 13.12.2006 antama tuomio (Kok. H., s. I-A-1-149 ja II-A-1-577) kumotaan siltä osin kuin siinä kumottiin 13.7.2004 tehty päätös ja 22.9.2004 tehdyn päätöksen jälkeiset päätökset sairausloman pidentämisestä viran puolesta.

               4)

               Kanne, jonka de Brito Sequeira Carvalho nosti virkamiestuomioistuimessa asiassa F-17/05, jätetään tutkimatta 13.7.2004 tehdyn päätöksen ja 22.9.2004 tehdyn päätöksen jälkeisten päätösten, jotka koskevat sairausloman pidentämistä viran puolesta, osalta.

               5)

               Valitus asiassa T-62/07 P hylätään muilta osin.

               6)

               Asiassa T-62/07 P de Brito Sequeira Carvalho vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan, jotka hänelle ovat aiheutuneet virkamiestuomioistuimessa ja tässä oikeusasteessa.

               7)

               Asiassa T-62/07 P komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet oikeudenkäyntikuluista, jotka de Brito Sequeira Carvalholle ovat aiheutuneet virkamiestuomioistuimessa ja tässä oikeusasteessa.

      (1)  EUVL C 82, 14.4.2007.


title: Asia C-177/05: Juzgado de lo Social Único de Algecirasin 30.3.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa María Cristina Guerrero Pecino vastaan Fondo de Garantía Salarial (FOGASA)

text:
               25.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/7

         Juzgado de lo Social Único de Algecirasin 30.3.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa María Cristina Guerrero Pecino vastaan Fondo de Garantía Salarial (FOGASA)
   (Asia C-177/05)
   (2005/C 155/14)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Juzgado de lo Social Único de Algeciras on pyytänyt 30.3.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 20.4.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa María Cristina Guerrero Pecino vastaan Fondo de Garantía Salarial (FOGASA) seuraaviin kysymyksiin:

               Ovatko TSL:n 33 §:n 2 momentilla säädetty erilainen kohtelu ja tapa, jolla Tribunale Supremo sitä tulkitsee, yhdenvertaisuusperiaate ja syrjintäkiellon periaate huomioon ottaen objektiivisesti perusteltavissa ja onko työntekijälle näin mahdotonta maksaa työsuhteen päättymisen yhteydessä maksettavaa erorahaa tuomioistuimen vahvistaman sovinnon nojalla, sovellettaessa työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annettua neuvoston direktiiviä 80/987/ETY, (1) sellaisena kuin se on muutettuna 23 päivänä syyskuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/74/EY? (2)

               Vai ovatko TSL:n 33 §:n 2 momentilla säädetty erilainen kohtelu ja tapa, jolla Tribunale Supremo sitä tulkitsee, yhdenvertaisuusperiaate ja syrjintäkiellon periaate huomioon ottaen sellaisia, ettei niitä voida objektiivisesti perustella ja että työntekijälle on näin mahdollista maksaa työsuhteen päättymisen yhteydessä maksettava eroraha tuomioistuimen vahvistaman sovinnon nojalla, sovellettaessa työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annettua neuvoston direktiiviä 80/987/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 23 päivänä syyskuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/74/EY?

      (1)  Työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä lokakuuta 1980 annettu neuvoston direktiivi 80/987/ETY (EYVL L 283, 28.10.1980, s. 23) Suomenk. erityispainos, alue 5, nide 2, s. 121.

      (2)  EYVL L 270, 8.10.2002, s. 10.


title: Asia T-355/07: Kanne 18.9.2007 — Pfizer v. SMHV — Isdin (ISDIN Pediatrícs)

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/64

         Kanne 18.9.2007 — Pfizer v. SMHV — Isdin (ISDIN Pediatrícs)
   (Asia T-355/07)
   (2007/C 269/116)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Pfizer Ltd (Sandwich, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat V. vom Bomhard, A. Renck, T. Dolde ja solicitor M. Hawkins)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Isdin, SA (Barcelona, Espanja)
   Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston ensimmäisen valituslautakunnan 28.6.2007 tekemä päätös asiassa R 566/2006-1 on kumottava, ja

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Sanamerkki ”ISDIN Pediatrícs” muun muassa luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkki N:o 1 243 807

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Isdin, SA

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Kantaja

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjän tavaramerkkioikeus: Kansallinen sanamerkki ”ISTIN” luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Yhteisön tavaramerkin osittainen julistaminen mitättömäksi.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Mitättömyysosaston päätöksen kumoaminen siltä osin kuin sillä julistettiin yhteisön tavaramerkki mitättömäksi.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 40/94 73 artiklan mukaisen kuulluksi tulemista koskevan oikeuden loukkaaminen ja 52 artiklan, luettuna yhdessä 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa, rikkominen.


title: Asia T-523/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.9.2011 — Ruiz de la Prada de Sentmenat v. SMHV — Quant Cosmetics Japan (AGATHA RUIZ DE LA PRADA) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin AGATHA RUIZ DE LA PRADA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansalliset ja yhteisön kuviomerkit, joissa on musta-valkoinen kukka — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               22.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/38

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.9.2011 — Ruiz de la Prada de Sentmenat v. SMHV — Quant Cosmetics Japan (AGATHA RUIZ DE LA PRADA)
   (Asia T-523/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin AGATHA RUIZ DE LA PRADA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansalliset ja yhteisön kuviomerkit, joissa on musta-valkoinen kukka - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2011/C 311/67
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja R. Bercovitz Álvarez)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Mary Quant Cosmetics Japan Ltd (Tokio, Japani) (edustajat: solicitor R. Arnold ja barrister C. Hicks)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 17.9.2008 tekemästä päätöksestä (asia R 1522/2007-1), joka koskee Mary Quant Cosmetics Japan Ltd:n ja Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenatin välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 32, 7.2.2009.


title: Asia C-435/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 26.8.2011 — CHS Tour Services GmbH v. Team4 Travel GmbH

text:
               19.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 340/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 26.8.2011 — CHS Tour Services GmbH v. Team4 Travel GmbH
   (Asia C-435/11)
   2011/C 340/13
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberster Gerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: CHS Tour Services GmbH

      Vastapuoli: Team4 Travel GmbH

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/29/EY (1) (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) 5 artiklaa tulkittava siten, ettei direktiivin 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen harhaanjohtavien kaupallisten menettelyjen tapauksessa voida tutkia erikseen direktiivin 5 artiklan 2 kohdan a alakohtaan sisältyviä arviointiperusteita?

      (1)  Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) (EUVL L 149, s. 22).


title: Asia C-511/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Prekršajni sud u Bjelovaru (Kroatia) on esittänyt 25.9.2015 – Renata Horžić v. Privredna banka Zagreb ja Božo Prka

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Prekršajni sud u Bjelovaru (Kroatia) on esittänyt 25.9.2015 – Renata Horžić v. Privredna banka Zagreb ja Božo Prka
   (Asia C-511/15)
   (2016/C 027/06)
   Oikeudenkäyntikieli: kroatia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Prekršajni sud u Bjelovaru

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Renata Horžić

      Vastaajat: Privredna banka Zagreb ja Božo Prka

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko [kulutusluotoista annetun] lain taannehtivaa soveltamista tulkita ja arvioida yksinomaan kyseisen lain säännösten mukaisesti, ja onko tältä osin [kulutusluotoista annetun] lain tällainen soveltaminen yhteensopivaa unionin oikeuden ja erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston 23.4.2008 annetun direktiivin 2008/48 (1) 30 artiklan – jonka 1 kohdassa nimenomaisesti säädetään, että kyseisen direktiivin säännöksiä ei sovelleta luottosopimuksiin, jotka ovat voimassa kansallisten täytäntöönpanosäännösten voimaantulopäivänä – säännösten kanssa?

               2)

               Kun edellä mainittu otetaan huomioon, voidaanko kulutusluotoista annetun lain 26 §:n 1 momentin 28 kohdan seuraamussäännösten rikkomista tulkita direktiivin [2008/48] 23 artiklan ja 30 artiklan siirtymäsäännösten valossa siten, ettei seuraamuksia, joista on säädetty kyseisen direktiivin perusteella annetun kansallisen lainsäädännön rikkomisesta, voida soveltaa mahdollisiin rikkomisiin, jotka liittyvät luottosopimuksiin, jotka olivat jo voimassa silloin, kun kansalliset täytäntöönpanosäännökset tulivat voimaan?

      (1)  Kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta 23.4.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/48/EY (EUVL L 133, s. 66).


title: Asia T-619/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.7.2017 – Badica ja Kardiam v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Keski-Afrikan tasavallan tilanteen vuoksi tiettyjä henkilöitä ja yhteisöjä vastaan toteutetut rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Alkuperäinen kirjaamispäätös — Luettelo henkilöistä ja yhteisöistä, joiden varat ja taloudelliset resurssit on jäädytetty — Kantajien nimien lisääminen luetteloon — YK:n päätöslauselman täytäntöönpano — Perusteluvelvollisuus — Oikeus puolustautumiseen — Syyttömyysolettama — Ilmeinen arviointivirhe)

text:
               28.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.7.2017 – Badica ja Kardiam v. neuvosto
   (Asia T-619/15) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Keski-Afrikan tasavallan tilanteen vuoksi tiettyjä henkilöitä ja yhteisöjä vastaan toteutetut rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Alkuperäinen kirjaamispäätös - Luettelo henkilöistä ja yhteisöistä, joiden varat ja taloudelliset resurssit on jäädytetty - Kantajien nimien lisääminen luetteloon - YK:n päätöslauselman täytäntöönpano - Perusteluvelvollisuus - Oikeus puolustautumiseen - Syyttömyysolettama - Ilmeinen arviointivirhe))
   (2017/C 283/51)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Bureau d’achat de diamant Centrafrique (Badica) (Bangui, Keski-Afrikan tasavalta) ja Kardiam (Anvers, Belgia) (edustajat: asianajajat D. Luff ja L. Defalque)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (edustajat: asiamiehet B. Driessen ja P. Mahnič Bruni)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan rajoittavista toimenpiteistä Keski-Afrikan tasavallan tilanteen huomioon ottamiseksi annetun asetuksen (EU) N:o 224/2014 17 artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 2.9.2015 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/1485 (EUVL 2015, L 229, s. 1).

      Dispositif

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Bureau d’achat de diamant Centrafrique (Badica) ja Kardiam velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 27, 25.1.2016.


title: Yhdistetyt asiat T-158/14, T-161/14 ja T-163/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.2.2017 – JingAo Solar ym. v. neuvosto (Tuet — Kiinasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuonti — Lopullinen tasoitustulli — Sitoumukset — Kumoamiskanne — Oikeussuojan tarve — Tutkittavaksi ottaminen — Tutkimuksen soveltamisala — Otanta — Tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmä)

text:
               18.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 121/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.2.2017 – JingAo Solar ym. v. neuvosto
   (Yhdistetyt asiat T-158/14, T-161/14 ja T-163/14) (1)

   ((Tuet - Kiinasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuonti - Lopullinen tasoitustulli - Sitoumukset - Kumoamiskanne - Oikeussuojan tarve - Tutkittavaksi ottaminen - Tutkimuksen soveltamisala - Otanta - Tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmä))
   (2017/C 121/32)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: JingAo Solar Co. Ltd (Ningjin, Kiina) ja viisi muuta kantajaa, joiden nimet luetellaan tuomion liitteessä (edustajat: aluksi asianajajat A. Willems, S. De Knop ja J. Charles, sitten A. Willems ja S. De Knop)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamies: B. Driessen, avustajinaan B. O’Connor, solicitor, ja asianajaja S. Gubel)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi J.-F. Brakeland, T. Maxian Rusche ja A. Stobiecka-Kuik, sitten J.-F. Brakeland, T. Maxian Rusche ja A. Demeneix)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuontia koskevan lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta 2.12.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1239/2013 (EUVL 2013, L 325, s. 66) kumoamiseksi kantajia koskevilta osin

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               JingAo Solar Co. Ltd ja viisi muuta kantajaa, joiden nimet luetellaan tuomion liitteessä, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 159, 26.5.2014.


title: Asia C-540/14 P: Valitus, jonka DK Recycling und Roheisen GmbH on tehnyt 27.11.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-630/13, DK Recycling und Roheisen GmbH v. Euroopan komissio, 26.9.2014 antamasta tuomiosta

text:
               26.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/21

         Valitus, jonka DK Recycling und Roheisen GmbH on tehnyt 27.11.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-630/13, DK Recycling und Roheisen GmbH v. Euroopan komissio, 26.9.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-540/14 P)
   (2015/C 026/26)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: DK Recycling und Roheisen GmbH (edustajat: asianajaja S. Altenschmidt ja asianajaja P.-A.Schütter)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että

               1.

               yleisen tuomioistuimen asiassa T-630/13, 26.9.2014 antama tuomio kumotaan siltä osin kuin kanne hylättiin siinä muilta osin tuomiolauselman 2 kohdassa.

               2.

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kannekirjelmän 1. kohdassa esitetty vaatimus hyväksytään kokonaisuudessaan siten, että Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 11 artiklan 3 kohdan mukaisista kansallisista täytäntöönpanotoimenpiteistä päästöoikeuksien jakamiseksi maksutta siirtymäaikana 5.9.2013 annetun komission päätöksen (C/2013) 5666, 2013/448/EU (1) 1 artiklan 1 kohta kumotaan siltä osin kuin siinä hylätään laitosten, joiden tunnukset ovat DE000000000001320 ja DE-new-14220-0045, sisällyttäminen Saksan direktiivin 2003/87/EY 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti komissiolle esittämään luetteloon laitoksista, jotka kuuluvat direktiivin 2003/87/EY soveltamisalaan, ja näille laitoksille maksutta jaettavien päästöoikeuksien alustavat vuosittaiset kokonaismäärät.

               3.

               toissijaisesti, että 1. kohdassa mainittu tuomio kumotaan ja asia palautetaan yleisen tuomioistuimen käsiteltäväksi

               4.

               komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajan mukaan asiassa on rikottu unionin oikeutta Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäisen kohdan toisen virkkeen kolmannessa vaihtoehdossa tarkoitetulla tavalla. Yleinen tuomioistuin on jättänyt noudattamatta perusoikeuksia ja suhteellisuusperiaatetta pitäessään sitä, että komissio kieltäytyi suorittamasta päästöoikeuksien jakamista maksutta kohtuuttoman vaikeaa tilannetta koskevan jäsenvaltion oikeuteen sisältyvän lausekkeen perusteella, unionin oikeuden mukaisena. Riidanalaisella tuomiolla loukataan valittajan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 ja 17 artiklaan perustuvia oikeuksia.
   Valittaja toteaa esitetyn valitusperusteen osalta, että komissio ei ollut huolehtinut riittävästä yksilöä koskevasta perusoikeussuojasta päättäessään päätöksessä 2011/278/EU säännöistä, jotka koskevat päästöoikeuksien maksutta tapahtuvaa jakamista. Päästöoikeuksien jakaminen maksutta tapahtuu sopimuksen 2011/278/EU mukaan tyypillisten laskentatekijöiden perusteella. Päätökseen ei sisälly kuitenkaan sääntöjä, joissa sallittaisiin lisäpäästöoikeuksien jakaminen maksutta niissä tapauksissa, joissa tyypillisten laskentatekijöiden perusteella suoritettavasta jakamisesta seuraa poikkeuksellinen rasitus tai se johtaa kohtuuttoman vaikeaan tilanteeseen yksittäistapauksissa.
   Kanteen hylkäämisellä loukataan perusoikeuskirjassa olevia perusoikeuksia ja suhteellisuusperiaatetta. Yleinen tuomioistuin on ottanut huomioon ainoastaan sen rasitevaikutuksen, joka tyypillisesti ilmenee päästökauppajärjestelmän ja päätöksen 2011/278/EU jakamisjärjestelmän seurauksena. Yleinen tuomioistuin ei ole unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön vastaisesti kiinnittänyt ollenkaan huomiota valittajan yksilöä koskevaan perusoikeussuojaan.

      (1)  EUVL L 240, s. 27.


title: Asia T-403/17: Kanne 27.6.2017 – Vienna International Hotelmanagement v. EUIPO (Vienna House)

text:
               21.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 277/51

         Kanne 27.6.2017 – Vienna International Hotelmanagement v. EUIPO (Vienna House)
   (Asia T-403/17)
   (2017/C 277/73)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Vienna International Hotelmanagement AG (Wien, Itävalta) (edustaja: asianajaja M. Zrzavy)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki, joka sisältää väriltään punaisen sanaosan VIENNA HOUSE – Rekisteröintihakemus nro 14 501 308

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 25.4.2017 asiassa R 332/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 15 päivänä maaliskuuta 2001 asiassa C-444/98 (Arrondissementsrechtbank te Roermondin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), R.J. de Laat vastaan Bestuur van het Landelĳk instituut sociale verzekeringen (Siirtotyöläisten sosiaaliturva – Asetus N:o 1408/71 – Rajatyöntekĳä – Osittaisen työttömyyden käsite)

text:
C 186/2                  FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           30.6.2001
mukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977                    mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. La Pergola
annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL                    sekä tuomarit S. von Bahr (esittelevä tuomari) ja C.W.A. Tim-
L 145, s. 1) 13 artiklan B kohdan a alakohdan tulkinnasta,                  mermans, julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: R. Grass, on
yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien ko-                   antanut 8.3.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
koonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet (esittelevä                  raava:
tuomari) sekä tuomarit P. Jann ja L. Sevón, julkisasiamies:
A. Saggio, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut            1)    Helleenien tasavalta ei ole noudattanut rehuseosten pitämisestä
8.3.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                               kaupan annetun direktiivin 79/373/ETY muuttamisesta
                                                                                29 päivänä huhtikuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin
                                                                                96/24/EY ja rehuaineiden liikkuvuudesta, direktiivien
Vakuutusyhtiön sitoumus harjoittaa käypää korvausta vastaan sellai-
                                                                                70/524/ETY, 74/63/ETY, 82/471/ETY ja 93/74/ETY
sen toisen vakuutusyhtiön toimintaa, joka on sen kokonaan omistama
                                                                                muuttamisesta sekä direktiivin 77/101/ETY kumoamisesta
tytäryhtiö ja joka jatkaa vakuutussopimusten tekemistä omissa
                                                                                29 päivänä huhtikuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin
nimissään, ei ole jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhden-
                                                                                96/25/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
mukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen
                                                                                säädetyssä määräajassa kyseisten direktiivien noudattamisen
määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun
                                                                                edellyttämiä lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä.
kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B kohdan
a alakohdassa tarkoitettua vakuutustoimintaa.                               2)    Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                                kulut.
(1) EYVL C 246, 28.8.1999.
                                                                            (1) EYVL C 211, 22.7.2000.
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                            (neljäs jaosto)                                                            (viides jaosto)
                                                                                15 päivänä maaliskuuta 2001
                   8 päivänä maaliskuuta 2001
                                                                            asiassa C-444/98 (Arrondissementsrechtbank te Roer-
asiassa C-176/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                      mondin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), R.J. de Laat
                      Helleenien tasavalta (1)                              vastaan Bestuur van het Landelijk instituut sociale verze-
                                                                                keringen (1)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
 vien 96/24/EY ja 96/25/EY täytäntöönpanon laiminlyönti)                    (Siirtotyöläisten sosiaaliturva – Asetus N:o 1408/71 –
                                                                                Rajatyöntekijä – Osittaisen työttömyyden käsite)
                          (2001/C 186/03)
                                                                                (2001/C 186/04)
                     (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                     tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-176/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-                  Asiassa C-444/98, jonka Arrondissementsrechtbank te Roer-
nään M. Condou-Durande) vastaan Helleenien tasavalta (asia-                 mond (Alankomaat) on saattanut EY:n perustamissopimuksen
miehinään G. Kanellopoulos ja D. Tsagkaraki), jossa kantaja                 177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen
vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Helleenien                 tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen sekä                 tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa R.J. de Laat vastaan
rehuseosten pitämisestä kaupan annetun direktiivin                          Bestuur van het Landelijk instituut sociale verzekeringen
79/373/ETY muuttamisesta 29 päivänä huhtikuuta 1996                         ennakkoratkaisun sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yh-
annetun neuvoston direktiivin 96/24/EY (EYVL L 125, s. 33)                  teisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin
ja rehuaineiden liikkuvuudesta, direktiivien 70/524/ETY,                    ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä
74/63/ETY, 82/471/ETY ja 93/74/ETY muuttamisesta sekä                       kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
direktiivin 77/101/ETY kumoamisesta 29 päivänä huhtikuuta                   N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle
1996 annetun neuvoston direktiivin 96/25/EY (EYVL L 125,                    saatettuna 2.6.1983 annetulla neuvoston asetuksella (ETY)
s. 35) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut direktii-           N:o 2001/83 (EYVL L 230, s. 6), 71 artiklan 1 kohdan
vien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia tai hallinnol-            a alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaos-
lisia määräyksiä, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toi-             to), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. La
 ---pagebreak--- 30.6.2001                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               C 186/3
Pergola sekä tuomarit M. Wathelet, D.A.O. Edward, P. Jann ja               reillä olevassa asiassa Vincent Offermanns ja Esther Offer-
L. Sevón (esittelevä tuomari), julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja:       manns ennakkoratkaisun sosiaaliturvajärjestelmien soveltami-
johtava hallintovirkamies H.A. Rühl, on antanut 15.3.2001                  sesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin,
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                 itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä
                                                                           14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen
1)    Kriteereiden, joiden mukaisesti ratkaistaan, onko rajatyönteki-      (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan
      jää pidettävä sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön     tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella
      alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin am-     N:o 118/97 (EYVL 1997, L 28, s. 1), 3 artiklan ja 4 artiklan
      matinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä            1 kohdan h alakohdan sekä EY:n perustamissopimuksen 6 ja
      kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY)                     52 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 12 ja EY 43 artikla)
      N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle        tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien
      saatettuna 2 päivänä kesäkuuta 1983 annetulla neuvoston              kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. La Pergola sekä
      asetuksella (ETY) N:o 2001/83, 71 artiklan 1 kohdan                  tuomarit M. Wathelet, D.A.O. Edward (esittelevä tuomari),
      a alakohdassa tarkoitetulla tavalla osittain vai kokonaan            P. Jann ja L. Sevón, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: johtava
      työttömänä, on oltava yhdenmukaisia ja perustuttava yhteisön         hallintovirkamies H.A. Rühl, on antanut 15.3.2001 tuomion,
      oikeuteen. Tätä kysymystä ei voida ratkaista kansalliseen            jonka tuomiolauselma on seuraava:
      oikeuteen perustuvien kriteerien pohjalta.
2)    Jos työntekijä pysyy edelleen saman yrityksen palveluksessa          Bundesgesetz über die Gewährung von Vorschüssen auf den Unterhalt
      muussa jäsenvaltiossa kuin asuinvaltiossaan mutta alkaa tehdä        von Kindernissä (Unterhaltsvorschußgesetz) (Itävallan liittovaltion
      osa-aikaista työtä ja on edelleen tarjoutunut tekemään kokoai-       laki lasten elatukseen myönnettävistä ennakoista) säädetyn kaltainen
      kaista työtä, hän on osittain työtön, ja etuudet antaa tämän         elatusapuennakko on sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhtei-
      valtion toimivaltainen laitos. Jos sitä vastoin työntekijällä ei     sön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin amma-
      enää ole mitään sidettä tähän valtioon ja hän on kokonaan            tinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta
      työtön, etuudet antaa asuinpaikan laitos omalla kustannuksel-        1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena
      laan. Kansallisen tuomioistuimen asiana on käsiteltävänään           kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996
      olevassa asiassa ratkaista näiden kriteerien pohjalta, mihin         annetulla neuvoston asetuksella N:o 118/97, 4 artiklan 1 kohdan
      työntekijöiden ryhmään kyseessä oleva työntekijä kuuluu.             h alakohdassa tarkoitettu perhe-etuus. Tämän vuoksi jäsenvaltion
                                                                           alueella asuvat henkilöt, joihin tätä asetusta sovelletaan, voivat
                                                                           saada kyseisen asetuksen 3 artiklan mukaisesti tämän jäsenvaltion
(1) EYVL C 48, 20.2.1999.                                                  lainsäädännössä säädetyn etuuden samoin edellytyksin kuin kyseisen
                                                                           jäsenvaltion kansalaiset.
                                                                           (1) EYVL C 174, 19.6.1999.
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                            (viides jaosto)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                   15 päivänä maaliskuuta 2001
                                                                                (kolmas jaosto)
asiassa C-85/99 (Oberster Gerichtshofin esittämä ennak-
koratkaisupyyntö), Vincent Offermanns ja Esther Offer-
                               manns (1)                                                     16 päivänä marraskuuta 2000
(Asetus N:o 1408/71 – Perhe-etuuden käsite – Elatusavusta,                 asiassa C-289/99 P, Schiocchet SARL vastaan Euroopan
jota työntekijän on maksettava alaikäiselle lapselleen, suori-                                   yhteisöjen komissio(1)
tettavaa ennakkoa koskeva kansallinen lainsäädäntö – Lap-
              sen kansalaisuutta koskeva edellytys)                        (Muutoksenhaku – Kansainvälinen henkilöliikenne linja-
                                                                                autoilla – Selvästi perusteeton valitus)
                          (2001/C 186/05)
                                                                                (2001/C 186/06)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-85/99, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on                 Asiassa C-289/99 P, Schiocchet SARL, kotipaikka Beuvillers
tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-             (Ranska), edustajanaan asianajaja P. Barbier, Thionville, proses-
teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-             siosoite Luxemburgissa c/o Borislav Erdeljan, 90 route de


title: Asia T-814/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 1.12.2015 – Banco Espírito Santo v. komissio (Kumoamiskanne — Valtiontuki — Portugalin viranomaisten tuki Banco Espírito Santo SA -nimisen rahoituslaitoksen kriisinratkaisulle — Omaisuudenhoitoyhtiön perustaminen — Vastustamatta jättämistä koskeva päätös — Portugalin viranomaisten antamat sitoumukset — Kyseisten sitoumusten noudattamista valvovat toimitsijamiehet — Roskapankki vastuu toimitsijamiesten palkkioista — Osittaista kumoamista koskeva vaatimus — Tutkimatta jättäminen)

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/56

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 1.12.2015 – Banco Espírito Santo v. komissio
   (Asia T-814/14) (1)

   ((Kumoamiskanne - Valtiontuki - Portugalin viranomaisten tuki Banco Espírito Santo SA -nimisen rahoituslaitoksen kriisinratkaisulle - Omaisuudenhoitoyhtiön perustaminen - Vastustamatta jättämistä koskeva päätös - Portugalin viranomaisten antamat sitoumukset - Kyseisten sitoumusten noudattamista valvovat toimitsijamiehet - Roskapankki vastuu toimitsijamiesten palkkioista - Osittaista kumoamista koskeva vaatimus - Tutkimatta jättäminen))
   (2016/C 038/75)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Banco Espírito Santo SA (Lissabon, Portugali) (edustajat: asianajajat M. Gorjão Henriques ja L. Bordalo e Sá)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Flynn, M. França ja P.-J. Loewenthal)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus valtiontukiasiassa SA.39250 (2014/N) – Portugali, Banco Espírito Santo SA:n kriisinratkaisu – 3.8.2014 tehdyn komission päätöksen C(2014) 5682 final liitteessä II olevan 9 ja 18 kohdan osittaisesta kumoamisesta siltä osin kuin niissä asetetaan tai voidaan katsoa asetettavan kantajalle velvollisuus maksaa Portugalin tasavallan antamien sitoumusten noudattamisen valvonnasta vastaavien toimitsijamiesten (Monitoring Trustee) palkkiot ja muut kulut.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Lausunnon antaminen Portugalin tasavallan väliintulohakemuksesta raukeaa.

               3)

               Banco Espírito Santo SA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Banco Espírito Santo SA, Euroopan komissio ja Portugalin tasavalta velvoitetaan kukin vastaamaan väliintulohakemuksista aiheutuneista omista kuluistaan.

      (1)  EUVL C 118, 13.4.2015.