title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 9 päivänä huhtikuuta 2015, asiassa E-16/14 – Pharmaq AS vastaan Intervet International BV (Eläinlääkkeet – lisäsuojatodistus – asetus (ETY) N:o 1768/92 – käsite ”ensimmäinen lupa saattaa tuote markkinoille” Euroopan talousalueella – vaikuttava aine)

text:
               22.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 350/8

         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   annettu 9 päivänä huhtikuuta 2015,
   asiassa E-16/14
   Pharmaq AS vastaan Intervet International BV
   (Eläinlääkkeet – lisäsuojatodistus – asetus (ETY) N:o 1768/92 – käsite ”ensimmäinen lupa saattaa tuote markkinoille” Euroopan talousalueella – vaikuttava aine)
   (2015/C 350/11)
   Asiassa E-16/14, Pharmaq AS vastaan Intervet International BV, Oslon käräjäoikeus (Oslo tingrett) on esittänyt EFTAn tuomioistuimelle valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen 34 artiklan nojalla PYYNNÖN, joka koskee lääkkeiden lisäsuojatodistuksen aikaansaamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1768/92 2, 3 ja 4 artiklan tulkitsemista. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, ja tuomarit Per Christiansen ja Páll Hreinsson (esittelevä tuomari), on antanut 9 päivänä huhtikuuta 2015 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1.

               Asetuksen (ETY) N:o 1768/92 mukaan ETA-valtiossa voidaan myöntää eläinlääkkeelle lisäsuojatodistus kyseisessä jäsenvaltiossa myönnetyn myyntiluvan perusteella, joka on direktiivin 2001/82/EY III osastossa määritellyn hallinnollisen lupamenettelyn mukainen, mukaan lukien lupamenettely poikkeuksellisissa olosuhteissa kyseisen direktiivin 26 artiklan 3 kohdan nojalla. Tällainen myyntilupa on voimassa oleva lupa ja voi olla tarvittaessa myös ensimmäinen lupa saattaa tuote markkinoille eläinlääkkeenä asetuksen (ETY) N:o 1768/92 3 artiklan b ja d alakohdissa tarkoitetulla tavalla.
               Direktiivin 2001/82/EY 8 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla myönnetyt luvat eivät ole asetuksessa (ETY) N:o 1768/92 tarkoitettuja myyntilupia. Kyseisellä poikkeussäännöksellä rajoitetaan tiukasti sen nojalla sallittuja toimenpiteitä. Säännöksessä todetaan, että jäsenvaltiot voivat soveltaa sitä ainoastaan vakavan eläintautiepidemian sattuessa, mikäli sopivaa muuta lääkettä ei ole, ja ilmoitettuaan EFTAn valvontaviranomaiselle yksityiskohtaisista käyttöehdoista.
               Päätös siitä, annettiinko Norjan ja Irlannin viranomaisten vuosina 2003 ja 2011 myöntämät erityiset lupapoikkeukset ja AR 16 -lisenssit sekä Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 2005 myönnetty markkinoille saattamista koskeva väliaikainen lupa direktiivin 2001/82/EY 8 artiklan ensimmäistä kohtaa ja 26 artiklan 3 kohtaa koskevien kansallisten täytäntöönpanosäännösten mukaisesti, riippuu ensisijaisesti tosiseikkojen arvioinnista kansallisissa oikeudenkäynneissä, mikä on kansallisen tuomioistuimen tehtävä.

               2.

               Asetuksen (ETY) N:o 1768/92 4 artiklan mukaisesti lisäsuojatodistuksen antama suoja ulottuu peruspatentin kattamaan tiettyyn viruskantaan, johon ei viitata asetuksen (ETY) N:o 1768/92 3 artiklan b alakohdan mukaisessa virusrokotteen myyntiluvassa, vain jos tämä kanta on sama vaikuttava aine kuin luvan saanut lääketuote ja sillä on niihin terapeuttisiin käyttöaiheisiin kuuluvat terapeuttiset vaikutukset, joille myyntilupa myönnettiin. Ei ole merkitystä, onko muulle kannalle perustuvalle lääketuotteelle hankittava erillinen myyntilupa. Näiden tekijöiden arviointi on tosiseikkoja koskeva kysymys, jonka selvittäminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävä.
               Lisäsuojatodistus on mitätön, jos sille on myönnetty laajempi soveltamisala kuin asianomaisessa myyntiluvassa.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 6 päivänä kesäkuuta 2000 asiassa C-35/98 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Staatssecretaris van Financiën vastaan B.G.M. Verkooĳen (Pääomien vapaa liikkuvuus – Osinkojen välitön verotus – Vapautus – Vain sellaisten osinkojen vapauttaminen verosta, jotka jakaa yhtiö, jonka kotipaikka on kyseisessä jäsenvaltiossa)

text:
26.8.2000                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 247/5
2)    Kanne hylätään muilta osin.                                         Tämän kannalta ei ole merkitystä sillä, vaatiiko tällaisen verovapau-
                                                                          tuksen soveltamista tavallinen osakkeenomistaja vai työntekijä, jolla
3)    Italian tasavalta ja komissio vastaavat omista oikeudenkäynti-      on osinkoihin oikeuttaneet osakkeet henkilöstörahaston perusteella.
      kuluistaan.
                                                                          (1) EYVL C 137, 2.5.1998.
(1) EYVL C 48, 20.2.1999.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                    6 päivänä kesäkuuta 2000
                     6 päivänä kesäkuuta 2000                             asiassa C-281/98 (Pretore di Bolzanon esittämä ennakko-
                                                                          ratkaisupyyntö), Roman Angonese vastaan Cassa di Ris-
asiassa C-35/98 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä                                         parmio di Bolzano SpA (1)
ennakkoratkaisupyyntö), Staatssecretaris van Financiën
                   vastaan B.G.M. Verkooijen (1)                          (Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Mahdollisuudet työhön –
                                                                          Paikallisen viranomaisen antama kaksikielisyystodistus –
(Pääomien vapaa liikkuvuus – Osinkojen välitön verotus –                  EY:n perustamissopimuksen 48 artikla (josta on muutettuna
Vapautus – Vain sellaisten osinkojen vapauttaminen verosta,                         tullut EY 39 artikla) – Asetus N:o 1612/68)
jotka jakaa yhtiö, jonka kotipaikka on kyseisessä jäsenval-
                                tiossa)                                                            (2000/C 247/08)
                          (2000/C 247/07)                                                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                     (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                      (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan            Asiassa C-281/98, jonka Pretore di Bolzano (Italia) on saattanut
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)               EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on tullut EY
                                                                          234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi
Asiassa C-35/98, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alanko-                 saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole-
maat) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan                 vassa asiassa Roman Angonese vastaan Cassa di Risparmio di
(josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistui-          Bolzano SpA ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen
men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui-            48 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 39 artikla) ja
messa vireillä olevassa asiassa Staatssecretaris van Financiën            työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella
vastaan B.G.M. Verkooijen ennakkoratkaisun perustamissopi-                15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen
muksen 67 artiklan täytäntöönpanosta 24 päivänä kesäkuuta                 (ETY) N:o 1612/68 (EYVL L 257, s. 2) 3 artiklan 1 kohdan ja
1988 annetun neuvoston direktiivin 88/361/ETY (EYVL L                     7 artiklan 1 ja 4 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin,
178, s. 5) sekä EY:n perustamissopimuksen 6 ja 52 artiklan                toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias,
(joista on muutettuina tullut EY 12 ja EY 43 artikla) tulkinnasta,        jaostojen puheenjohtajat D. A. O. Edward, L. Sevón ja
yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti               R. Schintgen sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann,
G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J. C. Moitin-         J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann, H. Ragnemalm (esittelevä
ho de Almeida, L. Sevón ja R. Schintgen sekä tuomarit                    tuomari) ja M. Wathelet, julkisasiamies: N. Fennelly, kirjaaja:
P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, J.-P. Puissochet, P. Jann, H. Rag-          hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 6.6.2000 tuomion,
nemalm, M. Wathelet (esittelevä tuomari) ja F. Macken, julkis-            jonka tuomiolauselma on seuraava:
asiamies: A. La Pergola, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
D. Louterman-Hubeau, on antanut 6.6.2000 tuomion, jonka                   Menettely, jossa työnantaja velvoittaa työhönottomenettelyyn osallis-
tuomiolauselma on seuraava:                                               tuvat työnhakijat osoittamaan kielitaitonsa yksinomaan jäsenvaltion
                                                                          määrätyn maakunnan antamalla tietyllä todistuksella, on EY:n
Pääasiassa kyseessä olevan kaltainen jäsenvaltion säännös, jonka          perustamissopimuksen 48 artiklan (josta on muutettuna tullut EY
mukaan edellytyksenä sille, että osakkeenomistajina oleville luonnolli-   39 artikla) vastainen.
sille henkilöille maksettavat osingot vapautetaan tuloverosta, on
se, että osingot maksaa yhtiö, jonka kotipaikka on kyseisessä             (1) EYVL C 278, 5.9.1998.
jäsenvaltiossa, on ristiriidassa perustamissopimuksen 67 artiklan
täytäntöönpanosta 24 päivänä kesäkuuta 1988 annetun neuvoston
direktiivin 88/361/ETY 1 artiklan 1 kohdan kanssa.


title: Asia C-400/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) on esittänyt 29.8.2007 — SALF SpA v. Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) ja Ministero della Salute

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/32

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) on esittänyt 29.8.2007 — SALF SpA v. Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) ja Ministero della Salute
   (Asia C-400/07)
   (2007/C 269/55)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: SALF SpA

      Vastaajat: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) ja Ministero della Salute
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Direktiivin 89/105 2 ja 3 artiklassa (1) säädetään jäsenvaltion viranomaisten ja lääkeyritysten välisestä suhteesta siten, että niiden mukaan tietyn lääkkeen hinta määritellään tai sen hintaa korotetaan ensiksi mainittujen antamien tietojen perusteella mutta siinä määrin kuin toimivaltaiset viranomaiset hyväksyvät tämän, eli yritysten ja lääkkeiden valvonnasta vastaavien viranomaisten välisen vuoropuhelun perusteella, minkä jälkeen kyseisen direktiivin 4 artiklan 1 kohdassa säädetään ”kaikkia lääkkeitä tai tiettyjä lääkeryhmiä koskevan hintasulun” määräämisestä, joka on yleisluontoinen keino, jonka yhteydessä on vähintään kerran vuodessa todennettava, onko sulun jatkaminen jäsenvaltion makroekonomisten olosuhteiden vuoksi perusteltua.
               Säännöksessä annetaan toimivaltaisille viranomaisille 90 päivän määräaika toimia, ja siinä säädetään, että niiden on määräajan päättyessä ilmoitettava, mitä mahdollisia korotuksia tai alentamisia hintoihin ollaan tekemässä.
               On selvitettävä, onko tätä säännöstä, siltä osin kuin siinä viitataan ”mahdollisiin hintojen alentamisiin”, tulkittava siten, että kaikkia lääkkeitä tai tiettyjä lääkeryhmiä koskevaan hintasulkuun liittyvän yleisen toimenpiteen lisäksi säädetään myös toisesta yleisestä toimenpiteestä, joka kattaa mahdollisuuden kaikkien lääkkeiden tai tiettyjen lääkeryhmien hintojen alentamiseen, vai onko maininta ”mahdolliset alentamiset” ymmärrettävä siten, että siinä viitataan yksinomaan lääkkeisiin, jotka ovat jo hintasulun kohteena.

               2)

               On selvitettävä, voidaanko direktiivin 89/105 4 artiklan 1 kohtaa, siltä osin kuin siinä velvoitetaan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset vähintään kerran vuodessa todentamaan, onko hintasulun jatkaminen muuttamattomana makroekonomisten olosuhteiden vuoksi perusteltua, tulkita siten, että jos hintojen alentaminen hyväksytään ensimmäiseen kysymykseen annettavassa vastauksessa, on mahdollista turvautua tähän toimenpiteeseen myös useita kertoja yhden vuoden aikana ja toistaa se useiden vuosien ajan (vuodesta 2002 vuoteen 2010).

               3)

               Voidaanko direktiivin 89/105 4 artiklan nojalla — jota on luettava niiden perustelukappaleiden valossa, jotka koskevat yksittäisten lääkkeiden hintojen valvontakeinojen ensisijaista päämäärää, joka on ”kansanterveyden edistäminen varmistamalla lääkkeiden riittävä saatavuus kohtuullisin kustannuksin ja sellaisten erojen välttäminen tällaisten toimenpiteiden kesken, jotka saattavat estää ja vääristää yhteisön sisäistä lääkekauppaa” — katsoa, että sellaisten toimenpiteiden toteuttaminen on yhteensopivaa yhteisön oikeuden kanssa, joissa viitataan ainoastaan kulujen ”arvioituun” taloudelliseen arvoon eikä ”selvitettyyn” arvoon (kysymys koskee molempia tapauksia)?

               4)

               Onko vaatimusten, jotka liittyvät lääkekulujen enimmäismäärien noudattamiseen ja jotka jokainen jäsenvaltio on toimivaltainen määrittämään, kohdistuttava tarkasti yksinomaan lääkekuluihin vai voidaanko katsoa valtioiden toimivaltaan kuuluvaksi, että ne ottavat harkintavaltansa mukaan huomioon muitakin terveydenhuollon kustannuksiin liittyviä tietoja?

               5)

               Onko direktiivistä johdettavissa olevia avoimuuden periaatetta ja periaatetta, jonka mukaan asianomaiset yritykset osallistuvat päätöksentekoon lääkkeitä koskevista hintasulkutoimenpiteistä tai lääkkeiden hintojen yleisestä alentamisesta, tulkittava siten, että on välttämätöntä säätää aina ja joka tapauksessa mahdollisuudesta poiketa määrätystä hinnasta (direktiivin 89/105 4 artiklan 2 kohta) ja hakijana olevan yrityksen konkreettisesta osallistumisesta, jolloin viranomaisten on perusteltava mahdollinen kielto?

      (1)  Ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden hintojen sääntelytoimenpiteiden avoimuudesta ja niiden soveltamisesta kansallisissa sairausvakuutusjärjestelmissä 21.12.1988 annettu neuvoston direktiivi 89/105/ETY (EYVL L 40, s. 8).


title: Asia C-142/14 P: Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 3.6.2015 – Valittajana The Sunrider Corporation sekä muina osapuolina sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Nannerl GmbH & Co. KG (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin SUN FRESH rekisteröimiseksi — Aikaisemman yhteisön tavaramerkiksi rekisteröidyn sanamerkin SUNNY FRESH haltijan väite — Sekaannusvaara — Kyseisillä merkeillä kuvailtujen tavaroiden samankaltaisuus — Oikeus tulla kuulluksi — Asetus (EY) N:o 207/2009 — 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 75 ja 76 artikla)

text:
               28.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/6

         Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 3.6.2015 – Valittajana The Sunrider Corporation sekä muina osapuolina sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Nannerl GmbH & Co. KG
   (Asia C-142/14 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin SUN FRESH rekisteröimiseksi - Aikaisemman yhteisön tavaramerkiksi rekisteröidyn sanamerkin SUNNY FRESH haltijan väite - Sekaannusvaara - Kyseisillä merkeillä kuvailtujen tavaroiden samankaltaisuus - Oikeus tulla kuulluksi - Asetus (EY) N:o 207/2009 - 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 75 ja 76 artikla))
   (2015/C 320/08)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: The Sunrider Corporation (edustajat: dikigoros N. Dontas ja dikigoros K. Markakis)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: P. Bullock) ja Nannerl GmbH & Co. KG (edustaja: Rechtsanwalt A. Thünken)

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               The Sunrider Corporation velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 212, 7.7.2014.


title: Euroopan yhteisöjen komission 19.12.1997 Irlantia vastaan nostama kanne (Asia C-431/97)

text:
20.2.98                 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 55/19
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo-            Amtsgericht Kölnin 3.9.1997 tekemällään päätöksellä
mioistuin                                                            esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Jutta Johannes
                                                                                vastaan Dr. Hartmut Johannes
                                                                                (Asia C-430/97)
Ð toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut
                                                                                (98/C 55/36)
     6.12.1979 annetun kahdeksannen direktiivin 79/1072/
     ETY (1) ja erityisesti sen 2 artiklan mukaisia velvoittei-
     taan, koska se on kieltäytynyt palauttamasta arvonlisä-         Amtsgericht Köln on pyytänyt 3.9.1997 tekemällään pää-
     veroa maan alueelle sijoittautumattomille verovelvolli-         töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kir-
     sille, jotka ovat teettäneet osan työstään alihankkijalla,      jaamoon 19.12.1997, yhteisöjen tuomioistuimelta ennak-
     joka on Ranskaan sijoittautunut verovelvollinen;                koratkaisua asiassa Jutta Johannes vastaan Dr. Hartmut
                                                                     Johannes seuraaviin kysymyksiin:
Ð velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden-
                                                                     1. Ovatko Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavat
     käyntikulut.
                                                                          henkilöstösäännöt ja erityisesti niiden liite VIII Ð elä-
                                                                          kejärjestelmää koskevat yksityiskohtaiset säännöt Ð
                                                                          sekä sen 27 artikla virkamiehen eronneen puolison elä-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       kevaatimusten osalta kattava ja muut sääntelyt pois-
                                                                          sulkeva, jolloin muut vaatimukset kansallisen oikeuden
                                                                          perusteella (esillä olevassa asiassa Saksan oikeuden
Komissio hylkää Ranskan viranomaisten kuudennen direk-                    mukainen velvoiteoikeudellinen eläkejärjestely) eivät
tiivin (2) 9 artiklan 2 kohdan c alakohdasta tekemän tul-                 ole mahdollisia?
kinnan, jolla rajoitetaan käsite jätteiden poistamista kos-
kevien palvelujen suorittamisesta käsittämään pelkästään             2. Onko Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien
sellaista irtaimeen aineelliseen omaisuuteen liittyvää                    henkilöstösääntöjen ja EY:n perustamissopimuksen
työtä, joka on verotettava sen tosiasiallisessa suorituspai-              6 artiklan mukaista se, että avioeron vaikutuksia kos-
kassa. Tällainen jätteiden poistamista koskevien palvelujen               kevassa jäsenvaltion lainsäädännössä (esillä olevassa
suorittamisen käsite, silloin kun kyseessä on rajojen yli                 asiassa Saksan oikeudessa) virkamieheen kohdistuu
suoritettava toiminta, merkitsee sitä, että pääsopimuksen                 painokkaammin vaatimus velvoiteoikeudellisesta elä-
osapuolena olevan palvelujen suorittajan sijoittautumisval-               kejärjestelystä vain sen vuoksi, koska hän on Saksan
tiolle annetaan yksipuolisesti ja mielivaltaisesti verotusoi-             kansalainen?
keus. Lisäksi Ranskan viranomaisten näkemys johtaa huo-
mattavaan oikeudelliseen epävarmuuteen, paitsi kyseiselle
toimijalle sen määrittäessä sopimukseen liittyvien palvelu-
jensa arvonlisäverojärjestelmää asiakkaitaan varten, myös
sen jäsenvaltion veroviranomaisille, johon tämä verovel-
vollinen on sijoittautunut. Tällainen käsite johtaa mahdol-
lisiin kaksoisverotustilanteisiin, jotka voidaan 9 artiklan ja            Euroopan yhteisöjen komission 19.12.1997 Irlantia
erityisesti sen 1 kohdan perusteella välttää siten, että niillä                          vastaan nostama kanne
varmistetaan yhdenmukainen, homogeeninen ja tarkoituk-                                       (Asia C-431/97)
senmukainen kyseisten palvelujen verotus yhteisössä. Lo-
puksi verotuspaikan määrittämisen osalta Ranskan viran-                                        (98/C 55/37)
omaiset lukevat uudelleen tai tulkitsevat pääsopimuksen
osapuolen ja tämän asiakkaan välillä tehtyä sopimusta                Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.12.1997
ilman, että sen jäsenvaltion viranomaiset, johon palvelujen          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia
suorittaja on sijoittautunut ja jossa se on verovelvollinen,         vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellisen yksikön virka-
voisivat määrittää, voidaanko tällä tulkinnalla rajoittaa            mies Berend Jan Drijber, ja prosessiosoite Luxemburgissa
jäsenvaltion omaa verotusoikeutta, sellaisena kuin se on             on c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de
määritelty kuudennen direktiivin 9 artiklassa ja erityisesti         la Cruz, Centre Wagner.
9 artiklan 1 kohdassa.
                                                                     Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
(1) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaista-
    misesta Ð Maan alueelle sijoittautumattomille verovelvollisille
    suoritettavaa arvonlisäveron palautusta koskevat yksityiskoh-    Ð toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut sellaisia elimiä
    taiset säännöt Ð 6 päivänä joulukuuta 1979 annettu kahdek-            koskevista säännöksistä ja yhteisistä standardeista,
    sas neuvoston direktiivi 79/1072/ETY; EYVL L 331,                     jotka tekevät tarkastuksia ja valvontakäyntejä aluksiin,
    27.12.1979, s. 11.                                                    sekä tähän liittyvistä merihallinnon toimenpiteistä
(2) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaista-           22 päivänä marraskuuta 1994 annetun neuvoston
    misesta Ð yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen
                                                                          direktiivin 94/57/EY (1) eikä perustamissopimuksen
    määräytymisperuste Ð 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu
    kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY; EYVL L 145,                   mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kysei-
    13.6.1977, s. 1.                                                      sen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, ase-
                                                                          tuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja
                                                                     Ð velvoittaa Irlannin korvaaman oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- C 55/20                 FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    20.2.98
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 Komissio on tietoinen, että kuudennen direktiivin 28 artik-
                                                                    lan 3 kohdan b alakohdan siirtymäsäännös (luettuna
                                                                    yhdessä liitteessä F olevan 26 kohdan kanssa) ja kullan
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklaan, jonka mukaan               erilainen verokohtelu eräissä jäsenvaltioissa vääristää kil-
direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden               pailua. Komissio on sen vuoksi jo 28.10.1992 tehnyt
jokaista jäsenvaltiota, sisältyy implisiittisesti jäsenvaltioita    ehdotuksen direktiiviksi, jossa niin sanotun sijoituskullan
koskeva velvoite noudattaa direktiivissä täytäntöönpanoa            myynti säädettäisiin yleisesti verovapaaksi ja jossa edellä
varten säädettyä määräaikaa. Tämä määräaika päättyi                 mainittu siirtymäsäännös kumottaisiin. Neuvosto ei silti
31.12.1995 ilman, että Irlanti olisi antanut direktiivin            ole toistaiseksi hyväksynyt vastavaa direktiiviä. Kyse ei
noudattamisen edellyttämät säännökset, joihin komission             kuitenkaan ole nyt siitä, onko kultaa koskeva verovapaus
vaatimuksissa viitataan.                                            välttämätön Saksan kultamarkkinoiden suojaamiseksi,
                                                                    vaan siitä, että kuudennessa direktiivissä ei säädetä tästä
(1) EYVL L 319, 12.12.1994, s. 20.                                  verovapaudesta keinona, jolla kilpailuvääristymien vaiku-
                                                                    tukset kotimarkkinoihin voidaan poistaa.
                                                                    Saksan liittotasavalta vetoaa virheellisesti neuvoston ja
                                                                    komission pöytäkirjaan, joka koskee arvonlisäverokanto-
     Euroopan yhteisöjen komission 22.12.1997 Saksan                jen lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 92/77/
            liittotasavaltaa vastaan nostama kanne
                                                                    ETY 1 artiklan 1 kohdan e alakohtaa. Tämä pöytäkirja on
                         (Asia C-432/97)                            luettava yhdessä pöytäkirjan perustana olevan säännöksen
                                                                    eli kuudennen direktiivin 12 artiklan 3 kohdan e alakohdan
                           (98/C 55/38)                             kanssa. Tämän säännöksen 3 ja 4 kohdan mukaan jäsen-
                                                                    valtioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet pe-
                                                                    toksen torjumiseksi tällä alalla 1.1.1993 alkaen (erityi-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.12.1997                 sesti ottamalla käyttöön verovähennysjärjestelmä ostajan
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liit-           osalta). Tässä säännöksessä ei jäsenvaltioille anneta
totasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehiä ovat komission            oikeutta pidemmälle meneviin järjestelyihin. Yhteisöjen
oikeudellisen yksikön virkamies Enrico Traversa ja komis-           tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan ei kyseisenkal-
sion oikeudellisessa yksikössä työskentelevä kansallinen            taiseen pöytäkirjaan voida vedota yhteisön oikeuden tul-
asiantuntija Dr. Andreas Buschmann, ja prosessiosoite               kintakeinona, jos selityksen sisältö ei kyseisen säännöksen
Luxemburgissa on c/o komission oikeudellisen yksikön vir-           sanamuodossa ole saanut sijaa ja siten oikeudellista merki-
kamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner C 254,                tystä.
Kirchberg, Luxemburg.
                                                                    (1) EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo-
mioistuin
Ð toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut
     jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhden-
     mukaistamisesta Ð yhteinen arvonlisäverojärjestelmä:
     yhdenmukainen määräytymisperuste Ð 17 päivänä
     toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direk-
     tiivin 77/388/ETY (1), sellaisena kuin direktiivi on vii-      IPK München GmbH:n 22.12.1997 tekemä valitus Euroo-
     meksi muutettuna, 2 artiklan ja 28 a artiklan 1 kohdan         pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
     a alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on               ensimmäisen jaoston asiassa T-331/94, IPK München
     vapauttanut arvonlisäverosta kultaharkkojen, laillisista       GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 15.10.1997
     maksuvälineistä käyvien kultakolikoiden ja työstämät-                              antamasta tuomiosta
     tömän kullan myynnin sekä tällaisen myynnin välityk-
                                                                                (Asia C-433/97 P)
     sen;
                                                                                (98/C 55/39)
Ð velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeu-
     denkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 IPK München GmbH on valittanut 22.12.1997 Euroopan
                                                                    yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                    ensimmäisen jaoston asiassa T-331/94, IPK München
Saksan liittotasavallan 1.1.1993 voimaan saattama arvon-            GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 15.10.1997
lisäverosta vapauttamista koskeva Umsatzsteuergesetzin              antamasta tuomiosta. Valittajan edustaja on asianajaja Dr.
4 §:n 8 kohdan k alakohdan säännöksellä ei ole perustaa             Hans-Joachim Prieû, 13 place des Barricades, B-1000
kuudennessa direktiivissä.                                          Bryssel.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 4 päivänä lokakuuta 2001 asiassa C-326/99 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Stichting Goed Wonen vastaan Staatssecretaris van Financiën (Kuudes arvonlisäverodirektiivi – Jäsenvaltion toimivalta säätää, että tiettyjä kiinteistöön kohdistuvia esineoikeuksia pidetään aineellisena omaisuutena, jonka luovuttaminen katsotaan tavaran luovutukseksi – Tämän toimivallan käyttäminen niin, että asetetaan rajoitus, jonka mukaan esineoikeuden hinnan on oltava vähintään kyseisen kiinteistön käyvän arvon suuruinen – Kiinteän omaisuuden vuokraus – Vapautukset)

text:
C 331/4                  FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          24.11.2001
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                        betrekking tot onroerende zakenilla (laki kiinteään omaisuuteen
                                                                                liittyvän veronkierron estämiseksi), 3 §:n 2 momentin kaltaiselle
                                                                                kansalliselle säännökselle, jossa kiinteään omaisuuteen kohdis-
                            (viides jaosto)                                       tuvien esineoikeuksien perustamista, siirtämistä ja muuttamista
                                                                                sekä niistä luopumista ja niiden päättämistä pidetään tavaroi-
                                                                                den luovutuksena ainoastaan, jos niistä maksettu korvaus
                     4 päivänä lokakuuta 2001                                     liikevaihtoverolla lisättynä on vähintään kyseisten oikeuksien
                                                                                kohteena olevan kiinteän omaisuuden käyvän arvon suuruinen.
asiassa C-326/99 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä
                                                                            2)    Direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B kohdan b alakohtaa ja
ennakkoratkaisupyyntö), Stichting Goed Wonen vastaan
                                                                                C kohdan a alakohtaa on tulkittava niin, että ne eivät ole
                Staatssecretaris van Financiën (1)
                                                                                esteenä kyseisen 28.6.1968 annetun lain, sellaisena kuin se on
                                                                                muutettuna 18.12.1995 annetulla lailla, 11 §:n 1 momentin
(Kuudes arvonlisäverodirektiivi – Jäsenvaltion toimivalta                         b kohdan 5 alakohdan kaltaiselle kansalliselle säännökselle,
säätää, että tiettyjä kiinteistöön kohdistuvia esineoikeuksia                     jonka perusteella arvonlisäverovapautusta sovellettaessa kiin-
pidetään aineellisena omaisuutena, jonka luovuttaminen                            teän omaisuuden vuokraukseen voidaan rinnastaa se, että
katsotaan tavaran luovutukseksi – Tämän toimivallan käyt-                         tietyksi sovituksi ajaksi annetaan vastiketta vastaan esineoikeus,
täminen niin, että asetetaan rajoitus, jonka mukaan esineoi-                      joka antaa haltijalleen oikeuden käyttää kiinteää omaisuutta,
keuden hinnan on oltava vähintään kyseisen kiinteistön                            kuten pääasian oikeudenkäynnissä kyseessä oleva käyttö- ja
käyvän arvon suuruinen – Kiinteän omaisuuden vuokraus –                           nautintaoikeus.
                             Vapautukset)
                                                                            (1) EYVL C 333, 20.11.1999.
                          (2001/C 331/05)
                     (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                (viides jaosto)
Asiassa C-326/99, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alanko-                                       4 päivänä lokakuuta 2001
maat) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomiois-
tuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomiois-              asiassa C-438/99 (Juzgado de lo Social Único de Algecira-
tuimessa vireillä olevassa asiassa Stichting Goed Wonen vas-                sin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Maria Luisa Jiménez
taan Staatssecretaris van Financiën ennakkoratkaisun jäsenval-                     Melgar vastaan Ayuntamiento de Los Barrios (1)
tioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta –
yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräyty-
misperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen                   (Raskaana olevien naisten suojelu – Direktiivi 92/85/ETY –
neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 5 artiklan              Direktiivin 10 artikla – Välitön oikeusvaikutus ja sovelta-
3 kohdan ja 13 artiklan B kohdan b alakohdan ja C kohdan                        misala – Irtisanominen – Määräaikainen työsopimus)
a alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaos-
to), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. La                                                (2001/C 331/06)
Pergola (esittelevä tuomari) sekä tuomarit M. Wathelet,
D. A. O. Edward, P. Jann ja C. W. A. Timmermans, julkisasia-
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
mies: F. G. Jacobs, kirjaaja: osastopäällikkö D. Louterman-
Hubeau, on antanut 4.10.2001 tuomion, jonka tuomiolausel-
ma on seuraava:                                                             (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
1)    Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaista-
      misesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen
      määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun               Asiassa C-438/99, jonka Juzgado de lo Social Único de
      kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 5 artiklan                 Algeciras (Espanja) on saattanut EY 234 artiklan nojalla
      3 kohdan b alakohtaa on tulkittava niin, että se ei ole               yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-
      esteenä 28.6.1968 annetun Wet houdende vervanging van de              sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Maria Luisa
      bestaande omzetbelasting door een omzetbelasting volgens              Jiménez Melgar vastaan Ayuntamiento de Los Barrios ennakko-
      het stelsel van heffing over de toegevoegde waarden (laki             ratkaisun toimenpiteistä raskaana olevien ja äskettäin synnyttä-
      liikevaihtoveron korvaamisesta arvonlisäverojärjestelmän mu-          neiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja tervey-
      kaisella liikevaihtoverolla), sellaisena kuin se on muutettuna        den parantamisen kannustamiseksi työssä 19 päivänä lokakuu-
      18.12.1995 annetulla Wet ter bestrijding van constructies met         ta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/85/ETY (kymmenes


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto) 19 päivänä tammikuuta 1995 yhdistetyissä asioissa C-351/93, C-352/93 ja C-353/93 (College van Beroep voor het Bedrijfsleven esittämät ennakkoratkaisupyynnöt), Fitmay Limited, H. A. van der Linde vastaan Minister van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij sekä Tracotex Holland BV vastaan Minister van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij (Hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteinen markkinajärjestely - Kuivattujen viinirypäleiden ja happamien kirsikoiden (griottien) tuonti yhteisöön - Tasoitusmaksu minimituontihinnan noudattamatta jättämisen yhteydessä - Todellisen tuontihinnan määrittäminen - Jäsenvaltioiden viranomaisten päätösvallan laajuus)

text:
N:o C 54/4               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      4 . 3 . 95
kolmannen jaoston puheenjohtaja C. Gulmann, joka hoitaa              vähimmäistuontihintajärjestelmän soveltamista koskevat
viidennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, tuomarit C. J.            yksityiskohtaiset erityissäännöt kuivattujen viinirypäleiden
Moitinho de Almeida, D. A. O. Edward ( esittelevä tuomari ),         osalta sekä neuvoston 24 päivänä helmikuuta 1986 anta
julkisasiamies: G. Tesauro, kirjaaja : R. Grass, on antanut          man hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteistä markkinajär
17 päivänä tammikuuta 1995 tuomion, jonka tuomiolau                 jestelyä koskevan asetuksen ( ETY) N:o 426/86 ( 3 ) 9 artiklan
selma kuuluu seuraavasti :                                           tulkinnasta; asiassa C-352/93 : komission 15 päivänä huh
                                                                     tikuuta 1988 antaman asetuksen ( ETY ) N:o 994/88 tulkin
1 . Alankomaiden kuningaskunta on jättänyt täyttämättä               nasta , joka koskee kuivattujen viinirypäleiden tuonnissa
      sille eläinlääkintäsäännöistä eläinjätteen hävittämisessä,     noudatettavia suojatoimenpiteitä koskevassa asetukses
      käsittelyssä ja markkinoille saattamisessa sekä taudinai      sa ( ETY ) N:o 2742/82 (4 ) säädetyn tasoitusmaksun
      heuttajien ehkäisemisestä eläin- ja kalaperäisissä re         soveltamista; komission 13 päivänä lokakuuta 1982 anta
      huissa sekä direktiivin 90/425/ETY muuttamisesta               man asetuksen (ETY) N:o 2742/82 ( 5 ) 4 artiklan 3 kohdan
      27 päivänä marraskuuta 1990 annetun neuvoston                  tulkinnasta ja pätevyydestä, joka koskee kuivattujen viini
      direktiivin 90/667/ETY 21 artiklan 1 kohdan nojalla            rypäleiden tuonnissa noudatettavia suojatoimenpiteitä;
      kuuluvan velvollisuuden jättäessään toteuttamatta tar         sekä neuvoston 14 päivänä maaliskuuta 1977 antaman
      vittavat toimenpiteet mainitun direktiivin saattamiseksi       hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteistä markkinajärjeste
      osaksi kansallista oikeusjärjestystä.                          lyä koskevan asetuksen ( ETY ) N:o 516/77 (6 ) 14 artiklan
                                                                     tulkinnasta; asiassa C-353/93 : komission 14 päivänä kesä
2 . Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaa                  kuuta 1985 antaman asetuksen ( ETY ) N:o 1626/85 ( 7)
      maan oikeudenkäyntikulut.                                      3 artiklan 3 kohdan tulkinnasta ja pätevyydestä, joka
                                                                     koskee eräiden happamien kirsikoiden tuonnissa noudatet
                                                                     tavia suojatoimenpiteitä; sekä edellä viitatun asetuksen
( J ) EYVL N:o C 120 , 30 . 4 . 1994
( 2 ) EYVL N:o L 363 , 27 . 12 . 1990, s . 51
                                                                     N:o 426/86 18 artiklan 2 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen
                                                                     tuomioistuin, toimien kokoonpanossa jaoston puheenjoh
                                                                     taja F. A. Schockweiler, tuomarit P. J. G. Kapteyn, G. F.
                                                                     Mancini, C. N. Kakouris (esittelevä tuomari ) ja J. L.
                                                                     Murray; julkisasiamies W. van Gerven, kirjaaja H. A. Ruhl,
                                                                     johtava hallintovirkamies, on 19 päivänä tammikuuta 1995
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                              antanut seuraavan tuomion, jonka tuomiolauselma on
                                                                     seuraava :
                            ( kuudes jaosto )
                    19 päivänä tammikuuta 1995                       Asia C-3 52/93
yhdistetyissä asioissa C-351/93 , C-352/93 ja C-353/93
                                                                     1 . Yhteisöoikeutta on tulkittava siten, että sellaisen tasoi
( College van Beroep voor het Bedrijfsleven esittämät ennak
koratkaisupyynnöt), Fitmay Limited, H. A. van der Linde                  tusmaksun oikeudellinen laskuperusta, joka on mä
vastaan Minister van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij                  ärätty ensimmäisen kerran tuomion National Dried
sekä Tracotex Holland BV vastaan Minister van Land                      Fruit Trade Association (asia 77/86, tuomio 11 päivänä
                bouw, Natuurbeheer en Visserij ( J )                     helmikuuta 1988, kok . 1988 s. 757) jälkeen, on
                                                                         komission 13 päivänä lokakuuta 1982 antaman asetuk
(Hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteinen markkinajärjes                sen (ETY) N:o 2742/82 2 artiklan 2 kohta, joka koskee
tely — Kuivattujen viinirypäleiden ja happamien kirsikoi                kuivattujen viinirypäleiden tuonnissa sovellettavia
den (griottien) tuonti yhteisöön — Tasoitusmaksu minimi                 suojatoimenpiteitä, siltä osin, kuin sitä ei ole julistettu
tuontihinnan noudattamatta jättämisen yhteydessä —                       mitättömäksi sanotulla tuomiolla.
Todellisen tuontihinnan määrittäminen — Jäsenvaltioiden
                viranomaisten päätösvallan laajuus)                  2 . Asetuksen (ETY) N:o 2742/82 4 artiklan 3 kohtaa on
                              ( 95/ C 54/06 )                            tulkittava siten, että silloin kun toimivaltaisilla viran
                                                                         omaisilla on aihetta epäillä ilmoitetun tuontihinnan
                                                                         totuudenmukaisuutta, ne voivat soveltaa kaikkia tarvit
                   (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                       tavia menetelmiä sen määrittämiseksi.
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                3 . Esitetyn kysymyksen käsittelyssä ei ole ilmennyt tekijöi
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                  tä, jotka vaikuttaisivat asetuksen (ETY) N:o 2742/82
                                                                         4 artiklan 3 kohdan pätevyyteen.
Yhdistety asia C-351/93 , C-352/93 ja C-353/93 , jotka
College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Alankomaat) on            Asia C-351 /93
saattanut ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saa             1 . Komission 30 päivänä heinäkuuta 1985 antaman ase
dakseen ensin mainitussa tuomioistuimessa vireillä olevissa              tuksen (ETY) N:o 2237/85 2 artiklan 3 kohtaa, jossa
riita-asioissa Fitmay Limitedin, H. A. van der Linden ja                 säädetään kuivattujen viinirypäleiden tuonnissa nouda
Minister van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij'n                        tettavan vähimmäishintajärjestelmän soveltamista kos
välillä, sekä Tracotex Holland BV:n ja Minister van                      kevat yksityiskohtaiset erityissäännöt, on tulkittava
Landbouw, Natuurbeheer en Visserij'n välillä ennakkorat                 siten, että silloin kun kansallisilla viranomaisilla on
kaisun asiassa C-351/93 : komission 30 päivänä heinäkuuta                aihetta epäillä ilmoitetun tuontihinnan totuudenmukai
1985 antaman asetuksen (ETY ) N:o 2237/85 (2 ) 2 artiklan                suutta, ne voivat soveltaa kaikkia tarvittavia menetel
3 kohdan tulkinnasta ja pätevyydestä, jossa säädetään                    miä kyseisen hinnan määrittämiseksi.
 ---pagebreak--- 4 . 3 . 95             MI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 54/5
2 . Esitetyn kysymyksen käsittelyssä ei ole ilmennyt tekijöi          neuvoston direktiivin 91/688/ETY ( 3 ) noudattamisen edel
       tä, jotka vaikuttaisivat asetuksen (ETY) N:o 2237/85            lyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan
       2 artiklan 3 kohdan pätevyyteen.                                ja/tai jättäessään ilmoittamatta ne komissiolle Belgian
                                                                       kuningaskunta on jättänyt täyttämättä sille mainittujen
Asia C-353/93                                                          direktiivien toiseksi viimeisen artiklan sekä EY:n perusta
                                                                       missopimuksen 5 ja 189 artiklan mukaan kuuluvat velvol
1 . Komission 14 päivänä kesäkuuta 1985 antaman asetuk                lisuudet, yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien
       sen (ETY) N:o 1 626/85 3 artiklan 3 kohtaa, joka koskee         kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja F. A. Schockweiler,
       eräiden happamien kirsikoiden tuonnissa sovellettavia           tuomarit G. F. Mancini, C. N. Kakouris, J. L. Murray,
       suojatoimenpiteitä, on tulkittava siten, että silloin kun       esittelevä tuomari, ja G. Hirsch; julkisasiamies : P. Leger,
       toimivaltaisilla viranc maisilla on aihetta epäillä ilmoite    kirjaaja : R. Grass, on antanut 19 päivänä tammikuuta 1995
       tun tuontihinnan totuudenmukaisuutta, ne voivat sovel          tuomion, jonka tuomiolauselma kuuluu seuraavasti:
       taa kaikkia tarvittavia menetelmiä kyseisen hinnan
       määrittämiseksi.                                                1 . Jättäessään antamatta asetetussa määräajassa direktii
                                                                             vien 64/432/ETY, 72/461 /ETY ja 80/21 5/ETY muutta
2 . Esitetyn kysymyksen käsittelyssä ei ole ilmennyt tekijöi                misesta tiettyjen sikaruttoon liittyvien toimenpiteiden
       tä, jotka vaikuttaisivat asetuksen (ETY) N:o 1626/85                  osalta 11 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston
       3 artiklan 3 kohdan pätevyyteen.                                      direktiivin 91 /687VETY ja terveyttä ja eläinten terveyttä
                                                                             koskevista ongelmista nautaeläinten, sikojen, lampai
3 . Asetuksen (ETY) N:o 1626/85 3 artiklan 3 kohtaa on                       den ja vuohien sekä tuoreen lihan ja lihavalmisteiden
                                                                             tuonnissa kolmansista maista annetun direktiivin 72/
       tulkittava siten, että ilmauksella "tuotteen alkuperä
       maassa oleva maastaviejä " tarkoitetaan yksinomaan                    462/ETY muuttamisesta 11 päivänä joulukuuta 1991
                                                                             annetun neuvoston direktiivin 91 /688/ETY noudatta
       maastaviejää, jonka yrityksellä on toimipaikka tuotteen
      alkuperämaassa.                                                        misen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset
                                                                             määräykset Belgian kuningaskunta on jättänyt täyttä
                                                                             mättä sille direktiivin 91 /687/ETY 4 artiklan ja direktii
(!)   EYVL   N:o  C 232 , 28 . g . 1993                                      vin 91 /688/ETY 2 artiklan mukaan kuuluvat velvolli
(2)   EYVL   N:o  L 209 , 6 . 8 . 1985 , s . 24
(3)   EYVL   N:o  L 49 , 27 . 2 . 1986 , s . 1
                                                                             suudet panna nämä direktiivit valtionsisäisesti täytän
                                                                             töön .
(4 )  EYVL   N:o  L 99 , 16 . 4 , 1982 , s. 12
(5 )  EYVL   N:o  L 290 , 14 . 6 . 1982, s . 28
(6 )  EYVL   N:o  L 73 , 21 . 3 . 1977, s . 1                          2 . Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeu
(7)   EYVL   N:o  L 156 , 15 . 6 . 1985 , s . 13                             denkäyntikulut.
                                                                       f 1 ) EYVL N:o C 103 , 11 . 4 . 1994
                                                                       (2 ) EYVL N:o L 377, 31 . 12 . 1991 , s . 16
                                                                       ( 3 ) EYVL N:o L 377, 31 . 12 . 1991 , s . 18
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                             (kuudes jaosto )
                   19 päivänä tammikuuta 1995                                 YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
asiassa C-66/94, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                                    24 päivänä tammikuuta 1995
                     Belgian kuningaskunta ( x )
                                                                       asiassa C-359/93 , Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
(Jäsenyysvelvoitteiden täyttämättä jättäminen — Direktii                              Alankomaiden kuningaskunta ( ! )
                vin täytäntöönpanon laiminlyönti)
                                                                       (Julkista tavaranhankintasopimusta koskeva ilmoitus —
                              ( 95/C 54/07)                               Valitusmenettely — Tiedoksianto — Tekniset eritelmät)
                                                                                ( 95/C 54/08 )
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa.)               (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                            yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asia C-66/94, Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamies :
Gerard Rozet) vastaan Belgian kuningaskunta ( asiamies :               Asia C-359/93 , Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamies : H.
Jan Devadder ) jossa vaaditaan toteamaan, että jättäessään             van Lier) vastaan Alankomaiden kuningaskunta ( asiamie
saattamatta direktiivien 64/432/ETY, 72/461/ETY ja 80/                 het: J. W. de Zwaan ja T. Heukels), jossa vaaditaan
215/ETY muuttamisesta tiettyjen sikaruttoon liittyvien                 toteamaan, että Alankomaiden kuningaskunta on jättänyt
toimenpiteiden osalta 11 päivänä joulukuuta 1991 annetun               täyttämättä julkisia tavarahankintoja koskevien sopimus
neuvoston direktiivin 91/ 687/ETY (2 ) ja terveyttä ja eläinten        ten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 21 päivänä
terveyttä koskevista ongelmista nautaeläinten, sikojen, lam           joulukuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 77/62/
paiden ja vuohien sekä tuoreen lihan ja lihavalmisteiden               ETY (2 ) sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston direk
tuonnissa kolmansista maista annetun direktiivin 72/462/               tiivillä 80/767/ETY ( 3 ) ja direktiivillä 88/295/ETY (4 ), sekä
ETY muuttamisesta 11 päivänä joulukuuta 1991 annetun                   ETY:n perustamissopimuksen 30 - artiklan mukaan sille


title: Jaostojen puheenjohtajien nimeäminen ja tuomarien jakaminen jaostoihin

text:
N:o C 294/10         Hn                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      5.10.96
         marraskuuta 1993 annettu komission direktiivi 93/          92/72/ETY ) ilman, että Italian tasavalta olisi antanut
         105/ETY ( 4 )                                              direktiivin noudattamisen edellyttämiä säännöksiä .
    — otsonin aiheuttamasta ilman pilaantumisesta 21 pä            (!)   EYVL     N:o L  228 , 17.8.1991 , s . 67
         ivänä syyskuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi          (2)   EYVL     N:o L  264 , 23.10.1993 , s . 51
         92/72/ETY ( 5 )                                            (3)   EYVL     N:o L  277,  10.11.1993 , s . 33
                                                                    (4)   EYVL     N:o L  294,  30.11.1993 , s . 21
— velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn            (s )  EYVL     N:o L  297,  13.10.1992, s . 1
    tikulut .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                               Asian C-289/95 ( ) poistaminen rekisteristä
EY:n perustamissopimuksen 189 artikla, jonka mukaan
direktiivi    velvoittaa    saavutettavaan  tulokseen nähden                                      ( 96/C 294/20 )
jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, velvoittaa           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 3.5.1996
jäsenvaltiot noudattamaan direktiivien täytäntöönpanolle            antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
asetettuja määräaikoja . Nämä määräajat ovat päättyneet             poistettu asia C-289/95 , Euroopan yhteisöjen komissio
1 päivänä elokuuta 1992 ( direktiivi 91 /410/ETY), 31 pä           vastaan Italian tasavalta .
ivänä joulukuuta 1993 ( direktiivit 93/86/ETY, 93/90/ETY
ja 93/105/ETY ) ja 21 päivänä maaliskuuta 1994 ( direktiivi         ( ] ) EYVL N:o C 268 , 14.10.1995
                                          ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
Jaostojen puheenjohtajien nimeäminen ja tuomarien jaka                    Laajennettu toinen jaosto:
                         minen jaostoihin
                          ( 96/C 294/21 )                                  Jaoston puheenjohtaja Bellamy, tuomarit Kirschner,
                                                                           Briët, Kalogeropoulos ja Potocki ;
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki
12.9.1996 pidetyssä kokouksessaan 24.10.1988 tehdyn                        Kolmas jaosto:
neuvoston päätöksen 2 artiklan 4 kohdan ja ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 10 ja 15 artik                Jaoston puheenjohtaja Vesterdorf, tuomarit Briët ja
lan mukaisesti seuraavat päätökset toimikaudeksi                           Potocki;
1.10.1996—30.9.1997 :
                                                                           Laajennettu kolmas jaosto:
A. Jaostojen puheenjohtajiksi nimetään:
     — tuomari Vesterdorf
                                                                           Jaoston puheenjohtaja Vesterdorf, tuomarit Briët,
                                                                           Lindh, Potocki ja Cooke;
     — tuomari García-Valdecasas
                                                                           Neljäs jaosto:
     — tuomari Lenaerts
                                                                           Jaoston puheenjohtaja Lenaerts, tuomarit Lindh ja
     — tuomari Bellamy                                                     Cooke;
B. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen jäsenet                         Laajennettu neljäs jaosto:
     jaetaan jaostoihin seuraavasti:
                                                                          Jaoston puheenjohtaja Lenaerts, tuomarit Lindh, Azizi,
     Ensimmäinen jaosto:                                                   Cooke ja Jaeger;
     Presidentti Saggio, tuomarit Tiili ja Moura Ramos;
                                                                           Viides jaosto:
     Laajennettu ensimmäinen jaosto:
                                                                          Jaoston puheenjohtaja García-Valdecasas, tuomarit
     Presidentti Saggio, tuomarit Kirschner, Kalogeropou                  Azizi ja Jaeger;
     los, Tiili ja Moura Ramos;
     Toinen jaosto :                                                       Laajennettu viides jaosto:
    Jaoston puheenjohtaja Bellamy, tuomarit Kirschner ja                  Jaoston puheenjohtaja García-Valdecasas, tuomarit
     Kalogeropoulos;                                                       Tiili , Azizi, Moura Ramos ja Jaeger.
 ---pagebreak--- 5.10.96              ULJ                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 294/ 11
Asioissa, joissa kirjallinen käsittely on päättynyt ja suullinen      Mireille Cesaratton 12.7.1996 Euroopan parlamenttia
käsittely on pidetty tai määrätty pidettäväksi ennen                                     vastaan nostama kanne
1.10.1996 , jaosto jatkaa asian käsittelyä entisessä kokoon                                 ( Asia T-108/96 )
panossa suullisen käsittelyn, neuvottelun ja tuomion
osalta .                                                                                96/C 294/22 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Perusteet, joiden mukaan asiat jaetaan jaostoihin                     Mireille Cesaratto, Luxemburg, on nostanut 12.7.1 996
                                                                      Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on vahvistanut                  istuimessa kanteen Euroopan parlamenttia vastaan . Kanta
12.9.1 996 pidetyssä kokouksessaan perusteet, joiden                  jan edustaja on asianajaja Gaston Vogel, Luxemburg, ja
mukaan        asiat jaetaan jaostoihin toimikaudeksi                  prosessiosoite Luxemburgissa tämän asianajotoimisto, 42 ,
1.10.1996—30.9.1997 työjärjestyksen 12 artiklan mukai                boulevard Joseph II .
sesti seuraavasti :
                                                                      Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                      istuin
1 . a ) Valtion tukia koskevien sääntöjen samoin kuin
         kaupan puolustautumistoimenpiteitä koskevien                 — kumoaa tehdyn päätöksen,
         sääntöjen täytäntöönpanoa koskevat kanteet ja               — velvoittaa Euroopan parlamentin korvaaman oikeuden
         etaan kanteen jättämisen jälkeen viiden tuomarin
                                                                           käyntikulut tässä oikeusasteessa .
         laajennettuihin jaostoihin, tämän kuitenkaan rajoit
         tamatta työjärjestyksen 14 ja 51 artiklan myöhem
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
         pää soveltamista .
                                                                      Kantaja on Euroopan parlamentin virkamies, joka pyysi
     b ) Muut asiat jaetaan kanteen jättämisen jälkeen kol           henkilöstösääntöjen 41 artiklan mukaisesti saada päättää
         men tuomarin jaostoihin, tämän kuitenkaan rajoit            palveluksensa yksikössään ennenaikaisesti henkilökohtai
         tamatta työjärjestyksen 14 ja 51 artiklan myöhem            sen tilanteensa perusteella ; hän riitauttaa nimittävän viran
         pää soveltamista .                                           omaisen päätöksen, jolla hänelle kieltäydyttiin myöntämäs
                                                                      tä tässä säännöksessä tarkoitettua järjestelyä . Tämä kieltei
                                                                      nen päätös perustui siihen syyhyn, ettei parlamentti ollut
                                                                      päättänyt lakkauttaa kantajan ura-alueella olevia vastaavia
2 . 1 a ja b kohdassa tarkoitetut asiat jaetaan jaostojen             virkoja työnantajan edun vuoksi.
    kesken seuraavasti :
                                                                      Kantaja vetoaa erityisesti siihen, että verrattuna kahteen
                                                                      muuhun parlamentissa työskentelevään virkamieheen,
    — la kohdassa tarkoitetut asiat jaetaan vuorojärjes
                                                                      joihin on sovellettu mainittua 41 artiklaa, riidanalainen
         tyksessä kirjaamon rekisteröimisjärjestyksen mu             päätös perustuu harkintavallan väärinkäyttöön.
         kaan laajennettuun ensimmäiseen, toiseen, kolman
         teen, neljänteen ja viidenteen jaostoon;                     Näistä kahdesta virkamiehestä ensimmäisen osalta kaksi
                                                                      perustetta vaikuttaa olleen ratkaisevassa asemassa hyväk
    — Ib kohdassa tarkoitetut asiat jaetaan ensimmäiseen,             syttäessä hänen pyyntöään tulla vapautetuksi virastaan ja
         toiseen, kolmanteen, neljänteen ja viidenteen                määrätyksi käytettävissä olevaksi, nimittäin hänen lakkau
         jaostoon . Tämä jakaminen tapahtuu kirjaamon                 tettavaksi suunniteltu toimensa ja hänen ikänsä, jopa
         rekisteröimisjärjestyksen mukaan kahden eri vuoro           virkaikänsä . Kantaja riitauttaa sen, että kyseinen toimi oli
         järjestyksen perusteella : toinen koskee henkilöstö         määritelty lakkautettavaksi, koska tämä päätös tehtiin vain
         asioita ja toinen muita asioita .                            joitakin kuukausia ennen virkamiehen eläkeikään tulemis
                                                                      ta . Tältä osin kantaja katsoo, että on ryhdytty kuvitteelli
                                                                      seen toimen lakkautukseen, jotta kyseinen virkamies on
                                                                      voinut saada osakseen huomattavan edun kaksi kuukautta
Näiden vuorojärjestysten yhteydessä ensimmäisen oikeus               ennen eläkkeelle siirtymistään .
asteen tuomioistuimen presidentin johtamaa ensimmäistä
jaostoa ja laajennettua ensimmäistä jaostoa ei oteta lukuun
                                                                      Perhetilanteensa perusteella valitun virkamiehen osalta
joka kolmannessa täydessä vuorojärjestyksessä .
                                                                      kantaja riitauttaa tämän perhetilanteen paikkansapitävyy
                                                                      den . Kantaja arvostelee myös sitä , että parlamentti ei ole
                                                                      osoittanut enempää huomiota muille henkilöstösääntöjen
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti voi               41 artiklassa mainituille perusteille . Kantaja muistuttaa,
poiketa näistä vuorojärjestyksistä ottaakseen huomioon                että hänellä on kyseiseen virkamieheen verrattuna 8 vuotta
sen, että tietyt asiat liittyvät toisiinsa , tai varmistaakseen       enemmän palvelusvuosia .
töiden tasapainoisen jakamisen .
                                                                      Kantaja vetoaa lisäksi siihen, että hänen osaltaan on
                                                                      loukattu yhdenvertaisen kohtelun periaatetta .


title: Asia F-105/05: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.7.2007 — Dieter Wils v. Euroopan parlamentti (Henkilöstö — Virkamiehet — Eläkkeet — Henkilöstön eläkejärjestelmään maksettava palkan osuuden korottaminen 1.5.2004 voimaan tulleiden henkilöstösääntöjen määräysten soveltamisen seurauksena)

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/46

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.7.2007 — Dieter Wils v. Euroopan parlamentti
   (Asia F-105/05) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Eläkkeet - Henkilöstön eläkejärjestelmään maksettava palkan osuuden korottaminen 1.5.2004 voimaan tulleiden henkilöstösääntöjen määräysten soveltamisen seurauksena)
   (2007/C 199/88)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Dieter Wils (Altrier, Luxemburg) (edustajat: asianajajat G. Vandersanden ja C. Ronzi)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: J. F. De Wachter ja M. Mustapha Pacha)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Virkamiehet — Kantajan palkkalaskelmien kumoaminen heinäkuusta 2004 lähtien siltä osin kuin niissä korotetaan henkilöstön eläkejärjestelmään maksettava palkan osuus 9,75 prosenttiin uusien henkilöstösääntöjen määräysten soveltamisen seurauksena (aikaisemmin T-399/05)
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan parlamentti vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan puolet Wilsin oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Wils vastaa puolesta omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               4)

               Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 10, 14.1.2006, s. 28.


title: Asia C-620/16: Kanne 29.11.2016 – Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta

text:
               6.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/15

         Kanne 29.11.2016 – Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-620/16)
   (2017/C 038/20)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: W. Mölls, L. Havas ja J. Hottiaux)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Saksan liittotasavalta on rikkonut neuvoston päätöstä 2014/699/EU (1) ja SEU 4 artiklan 3 kohtaa, kun se äänesti OTIFin uudelleentarkastelukomitean 25. kokouksessa mainitussa päätöksessä vahvistettua kantaa vastaan ja esitti julkisen vastalauseen sekä tätä kantaa että siinä säädettyä unionin äänioikeuksien käyttämistä vastaan.

               —

               Saksan liittotasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja esittää kanteensa tueksi seuraavaa:
   Valtioiden välisen kansainvälisten rautatiekuljetusten järjestö (OTIF), johon kuuluu 26 jäsenvaltion lisäksi myös Euroopan unioni, hallinnoi kansainvälisiä rautatiekuljetuksia koskevaa yleissopimusta (COTIF).
   OTIFin uudelleentarkastelukomitean 25. kokouksessa äänestettiin tietyistä yleissopimukseen ja sen lisäyksiin tehtävistä muutoksista. Neuvosto oli päätöksessään 2014/699/EU vahvistanut unionin kannan joidenkin kyseessä olevien kohtien osalta.
   Kokouksessa Saksa äänesti kahdessa kohdassa mainitussa päätöksessä vahvistettua kantaa vastaan, esitti julkisen vastalauseen tätä kantaa vastaan ja yhdessä tapauksessa myös päätöksessä todettua unionin äänioikeuksien käyttämistä vastaan.
   Tällainen menettely ei ole mainitun päätöksen 2014/699/EU eikä SEU 4 artiklan 3 kohdan mukaista.

      (1)  OTIFin uudelleentarkastelukomitean 25. kokouksessa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta tiettyihin kansainvälisiä rautatiekuljetuksia koskevaan yleissopimukseen (COTIF) ja sen lisäyksiin tehtäviin muutoksiin 24.6.2014 tehty neuvoston päätös 2014/699/EU (EUVL L 293, s. 26).


title: Asia T-300/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.5.2015 – Fricopan Back v. komissio (Valtiontuet — Saksan toteuttamat toimenpiteet uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön ja sähköintensiivisten yritysten hyväksi — Päätös SEUT 108 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamisesta — Lopullisen päätöksen tekeminen kanteen nostamisen jälkeen — Lausunnon antamisen raukeaminen — Kumoamiskanne — Vaatimusten mukauttamista koskeva pyyntö — Uuden seikan puuttuminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               27.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 245/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.5.2015 – Fricopan Back v. komissio
   (Asia T-300/14) (1)

   ((Valtiontuet - Saksan toteuttamat toimenpiteet uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön ja sähköintensiivisten yritysten hyväksi - Päätös SEUT 108 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamisesta - Lopullisen päätöksen tekeminen kanteen nostamisen jälkeen - Lausunnon antamisen raukeaminen - Kumoamiskanne - Vaatimusten mukauttamista koskeva pyyntö - Uuden seikan puuttuminen - Tutkimatta jättäminen))
   (2015/C 245/31)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Fricopan Back GmbH Immekath (Klötze, Saksa) (edustajat: asianajajat T. Volz, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme, M. Ringel ja T. Wielsch)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Maxian Rusche ja R. Sauer, avustajinaan asianajajat A. Luke ja C. Maurer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus komission 18.12.2013 tekemän päätöksen C (2013) 4424 final, joka koskee SEUT 108 artiklan 2 mukaisen menettelyn aloittamista Saksan liittotasavallan uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön ja paljon energiaa käyttävien yritysten hyväksi toteuttamien toimenpiteiden osalta (valtiontuki SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), osittaisesta kumoamisesta.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen tästä kanteesta raukeaa.

               2)

               Pyyntö mukauttaa tämän kanteen vaatimukset koskemaan komission 25.11.2014 tekemää päätöstä C(2014) 8786 final, joka koskee valtiontukea SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), jonka Saksan liittotasavalta on myöntänyt uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön ja paljon energiaa käyttävien yritysten hyväksi, jätetään tutkimatta

               3)

               Lausunnon antaminen EFTAn valvontaviranomaisen väliintulohakemuksesta raukeaa.

               4)

               Fricopan Back GmbH Immekath vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

               5)

               EFTAn valvontaviranomainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 223, 14.7.2014.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 6 päivänä maaliskuuta 2003 asiassa T-128/01, DaimlerChrysler Corporation vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki – Kuviomerkki – Ajoneuvon etusäleikön kuvaus – Ehdoton hylkäysperuste – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta – Tavaramerkki, jolta puuttuu erottamiskyky)

text:
10.5.2003              FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 112/29
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           aiheutetun vahingon johdosta, ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                mioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
                                                                     puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit J. Azizi ja M. Jaeger,
                  26 päivänä helmikuuta 2003                         kirjaaja: johtava hallintovirkamies J. Palacio González, on
                                                                     antanut 27.2.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
asiassa T-59/01, Albert Nardone vastaan Euroopan yhtei-              raava:
                        söjen komissio (1)
                                                                     1)     Kanne hylätään.
(Kumoamiskanne – Entinen virkamies – Työkyvyttömyyselä-
                           kehakemus)                                2)     Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                         (2003/C 112/54)                             (1 ) EYVL C 150, 19.5.2001.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Asiassa T-59/01, Albert Nardone, Euroopan yhteisöjen komis-
sion entinen virkamies, kotipaikka Piétrain (Belgia), edustaji-
naan asianajajat J. R. Iturriagagoitia Bassas ja K. Delvolvé,
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään J. Cur-                 YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
rall), jossa kantaja ensisijaisesti vaatii komission 20.3.2000                         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
tekemän sen päätöksen kumoamista, jossa kantajalta evättiin
työkyvyttömyyseläke, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                              6 päivänä maaliskuuta 2003
(ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti
B. Vesterdorf sekä tuomarit N. J. Forwood ja H. Legal, kirjaaja:     asiassa T-128/01, DaimlerChrysler Corporation vastaan
hallintovirkamies D. Christensen, on 26.2.2003 antanut tuo-          sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                                       mallit) (SMHV) (1)
1)     Kanne hylätään.                                               (Yhteisön tavaramerkki – Kuviomerkki – Ajoneuvon etusä-
                                                                     leikön kuvaus – Ehdoton hylkäysperuste – Asetuksen N:o 40/
2)     Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-     94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta – Tavaramerkki, jolta
       taan.                                                                               puuttuu erottamiskyky)
( 1) EYVL C 173, 16.6.2001.                                                                    (2003/C 112/56)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                     Asiassa T-128/01, Daimler-Chrysler Corporation, kotipaikka
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           Auburn Hills, Michigan (Yhdysvallat), edustajanaan asianajaja
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                T. Cohen Jehoram, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan
                                                                     sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
                  27 päivänä helmikuuta 2003                         (SMHV) (asiamiehinään A. von Mühlendahl ja O. Waelbroeck),
                                                                     jossa kantaja on nostanut kanteen sisämarkkinoiden harmoni-
asiassa T-61/01, Vendedurías de Armadores Reunidos, SA               sointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakun-
           vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                  nan 21.3.2001 tekemästä päätöksestä (asia R-309/1999-2),
                                                                     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien
(Kalastus – Yhteisön taloudellinen tuki – Tuen maksamisen            kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Vilaras sekä tuoma-
           keskeyttäminen – Vahingonkorvauskanne)                    rit V. Tiili ja P. Mengozzi, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
                                                                     J. Palacio González, on antanut 6.3.2003 tuomion, jonka
                         (2003/C 112/55)                             tuomiolauselma on seuraava:
                   (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                    1)     Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mal-
                                                                            lit) toisen valituslautakunnan 21.3.2001 tekemä päätös
                                                                            (asia R 309/1999-2) kumotaan.
Asiassa T-61/01, Vendedurías de Armadores Reunidos SA,
kotipaikka Huelva (Espanja), edustajinaan asianajajat,               2)     Vastaaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
J.-R. García-Gallardo Gil-Fournier ja D. Domínguez Pérez,
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään S. Pardo         (1 ) EYVL C 245, 1.9.2001.
Quintillán ja J. Guerra Fernández), jossa kantaja vaatii vahin-
gonkorvausta kalastusalan yhteisyritykselle SM/ESP/18/93
myönnetyn tuen maksamisen lainvastaisella keskeyttämisellä


title: Asia C-2/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 3.1.2014 — Rikosoikeudenkäynti Thi Bich Ngoc Nguyeniä ja Nadine Schönherriä vastaan

text:
               8.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/12

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 3.1.2014 — Rikosoikeudenkäynti Thi Bich Ngoc Nguyeniä ja Nadine Schönherriä vastaan
      (Asia C-2/14)
      (2014/C 71/20)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Bundesgerichtshof

         Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

      Thi Bich Ngoc Nguyen ja Nadine Schönherr

         Muu osapuoli: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetussa neuvoston direktiivissä 2001/83/EY (1) tarkoitettu lääke, joka sisältää asetuksissa (EY) N:o 273/2004 (2) ja (EY) N:o 111/2005 (3) tarkoitettuja ”luokiteltuja aineita”, kyseisten asetusten 2 artiklan a alakohdan mukaisesti suljettava aina pois asetusten soveltamisalasta, vai onko näin vain silloin, kun lääkkeen koostumus on sellainen, että näitä aineita ei ole helppo käyttää tai uuttaa yksinkertaisilla tai taloudellisesti kannattavilla tavoilla?

         (1)  EYVL L 311, s. 67.

         (2)  Huumausaineiden lähtöaineista 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 273/2004 (EUVL L 47, s. 1)

         (3)  Yhteisön ja kolmansien maiden välisen huumausaineiden lähtöaineiden kaupan valvontaa koskevista säännöistä 22.12.2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 111/2005 (EUVL L 22, s. 1)


title: Asia C-400/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.1.2014 (Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) Londonin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Secretary of State for the Home Department v. M. G. (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2004/38/EY — 28 artiklan 3 kohdan a alakohta — Suoja karkottamista vastaan — Kymmenen vuoden ajanjakson laskentatapa — Vankeusajanjaksojen huomioon ottaminen)

text:
               22.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 85/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.1.2014 (Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) Londonin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Secretary of State for the Home Department v. M. G.
   (Asia C-400/12) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2004/38/EY - 28 artiklan 3 kohdan a alakohta - Suoja karkottamista vastaan - Kymmenen vuoden ajanjakson laskentatapa - Vankeusajanjaksojen huomioon ottaminen)
   2014/C 85/11
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Secretary of State for the Home Department

      Vastaaja: M. G.

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY (EUVL L 158, s. 77) 28 artiklan 3 kohdan a alakohdan tulkinta — Yleiseen turvallisuuteen perustuva karkottamispäätös, joka koskee unionin kansalaista, joka on oleskellut kymmenen edeltävää vuotta vastaanottavassa jäsenvaltiossa ja joka on tuomittu vankeusrangaistukseen — Käsite kymmenen vuoden oleskelu vastaanottavassa jäsenvaltiossa — Mahdollisuus ottaa huomioon vankeudessa vietetty aika — Oleskelun vaaditun keston laskeminen joko oleskelun alkamisesta tai taannehtivasti karkottamispäätöksen tekemisestä — Aiemman vankeusajan vaikutus jälkimmäisessä tilanteessa

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 28 artiklan 3 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että kyseisessä säännöksessä tarkoitetun kymmenen vuoden ajanjakson on lähtökohtaisesti oltava yhtäjaksoinen ja se on laskettava taaksepäin asianomaisen henkilön karkottamista koskevasta päätöksestä lukien.

               2)

               Direktiivin 2004/38 28 artiklan 3 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että asianomaisen henkilön vankeudessa viettämä aika on lähtökohtaisesti omiaan keskeyttämään sekä tässä säännöksessä tarkoitetun oleskelun yhtäjaksoisuuden että vaikuttamaan siinä säädetyn vahvistetun suojan myöntämiseen myös siinä tapauksessa, että henkilö on oleskellut vastaanottavassa jäsenvaltiossa vankeuttaan edeltäneet kymmenen vuotta. Tämä seikka voidaan kuitenkin ottaa huomioon tehtäessä vaadittavaa kokonaisarviointia sen määrittämiseksi, ovatko vastaanottavaan jäsenvaltioon aikaisemmin muodostuneet, kotoutumista merkitsevät siteet katkenneet.

      (1)  EUVL C 331, 27.10.2012.


title: Asia C-439/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 2.10.2012 — Karin Gawelczyk v. Generali Lebensversicherung AG

text:
               15.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 389/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 2.10.2012 — Karin Gawelczyk v. Generali Lebensversicherung AG
   (Asia C-439/12)
   2012/C 389/05
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Hamburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Karin Gawelczyk

      Vastaaja: Generali Lebensversicherung AG

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko henkivakuutuksen ensivakuutusliikettä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta, säännöksistä, joilla helpotetaan palvelujen tarjoamisen vapauden tehokasta käyttämistä, sekä direktiivin 79/267/ETY (1) muuttamisesta 8.11.1990 annetun toisen neuvoston direktiivin 90/619/ETY (2) (toinen henkivakuutusdirektiivi) 15 artiklan 1 kohdan ensimmäistä alakohtaa tulkittava henkivakuutuksen ensivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 79/267/ETY ja 90/619/ETY muuttamisesta 10.11.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/96/ETY (kolmas henkivakuutusdirektiivi) 31 artiklan 1 kohdan valossa siten, että sen kanssa ristiriidassa on vakuutussopimuslain 5a §:n 2 momentin neljännen virkkeen kaltainen säännös — sellaisena kuin se oli Euroopan yhteisöjen neuvoston vakuutusoikeuden alalla antamien direktiivien täytäntöönpanosta 21.7.1994 annetun kolmannen lain (kolmas vakuutusvalvontalain täytäntöönpanolaki ETY) jälkeen — jonka mukaan purkamis- tai peruuttamismahdollisuus myönnetään vain enintään yhden vuoden ajaksi ensimmäisen vakuutusmaksun maksamishetkestä lähtien, vaikkei vakuutuksenottajalle ole ilmoitettu hänellä olevasta purkamis- tai peruuttamismahdollisuudesta?

      (1)  EYVL L 330, s. 50.

      (2)  EYVL L 360, s. 1.


title: Asia C-569/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 1.10.2009 (Special Commissioners of Income Tax, Londonin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — HSBC Holdings plc, Vidacos Nominees Ltd v. The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs (Välilliset verot — Pääoman hankinta — Osakkeiden siirtämisestä tai liikkeeseen laskemisesta selvityspalveluun ( clearance service ) kannettava 1,5 prosentin vero)

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 1.10.2009 (Special Commissioners of Income Tax, Londonin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — HSBC Holdings plc, Vidacos Nominees Ltd v. The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
   (Asia C-569/07) (1)

   (Välilliset verot - Pääoman hankinta - Osakkeiden siirtämisestä tai liikkeeseen laskemisesta selvityspalveluun (”clearance service”) kannettava 1,5 prosentin vero)
   2009/C 282/10
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Special Commissioners of Income Tax, London

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: HSBC Holdings plc, Vidacos Nominees Ltd

      Vastaaja: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Special Commissioners of Income Tax, London — Pääoman hankintaa koskevista välillisistä veroista 17.7.1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY (EYVL L 249, s. 25), sellaisena kuin se on muutettuna 10.6.1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY (EYVL L 156, s. 23), 10 ja 11 artiklan sekä EY 43, EY 49 ja EY 56 artiklan tulkinta — Yhtiön (A), joka on sijoittautunut jäsenvaltioon, tarjous hankkia yhtiön (B), joka on sijoittautunut toiseen jäsenvaltioon, osakkeet vaihdossa yhtiön A osakkeiden liikkeeseen laskemisesta toisen jäsenvaltion pörssimarkkinoille — Veron kantaminen 1,5 prosentin verokannalla osakkeiden luovuttamisesta tai liikkeelle laskemisesta selvityspalveluun (”clearance service”)

      Tuomiolauselma

   Pääoman hankinnasta suoritettavista välillisistä veroista 17.7.1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 10.6.1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY, 11 artiklan a alakohtaa on tulkittava siten, että siinä kielletään pääasian kohteena olevan kaltaisen veron kantaminen osakkeiden liikkeeseen laskemisesta selvityspalveluun.

      (1)  EUVL C 64, 8.3.2008.