title: Asia C-84/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.6.2012 (korkeimman hallinto-oikeuden (Suomi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Marja-Liisa Susisalon, Olli Tuomaalan ja Merja Ritalan vireille panema asia (SEUT 49 artikla — Sijoittautumisvapaus — Kansanterveys — Apteekit — Kansallinen apteekkilupajärjestelmä — Sivuapteekkien perustaminen — Edellytykset, jotka vaihtelevat sen mukaan, onko kyse yksityisistä apteekeista vai Helsingin yliopiston apteekista — Helsingin yliopiston apteekki, jolla on farmasian opetukseen ja lääkehuoltoon liittyviä erityistehtäviä)

text:
               18.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 250/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.6.2012 (korkeimman hallinto-oikeuden (Suomi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Marja-Liisa Susisalon, Olli Tuomaalan ja Merja Ritalan vireille panema asia
   (Asia C-84/11) (1)

   (SEUT 49 artikla - Sijoittautumisvapaus - Kansanterveys - Apteekit - Kansallinen apteekkilupajärjestelmä - Sivuapteekkien perustaminen - Edellytykset, jotka vaihtelevat sen mukaan, onko kyse yksityisistä apteekeista vai Helsingin yliopiston apteekista - Helsingin yliopiston apteekki, jolla on farmasian opetukseen ja lääkehuoltoon liittyviä erityistehtäviä)
   2012/C 250/09
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Korkein hallinto-oikeus

      Pääasian asianosaiset

   Marja-Liisa Susisalo, Olli Tuomaala ja Merja Ritala

      Muu osapuoli: Helsingin yliopiston apteekki

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Korkein hallinto-oikeus — SEUT 49 artiklan ja SEUT 106 artiklan 2 kohdan tulkinta — Sijoittautumisvapaus — Apteekkilupajärjestelmä — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan yliopiston apteekki voi saada luvan sivuapteekkien perustamiseen suotuisammilla edellytyksillä kuin yksityiset apteekit — Yliopiston apteekki, jolla on farmasian opetukseen ja lääkehuoltoon liittyviä erityistehtäviä

      Tuomiolauselma

   SEUT 49 artiklaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä pääasioissa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle — jossa säädetään Helsingin yliopiston apteekkiin sovellettavasta erityisestä sivuapteekkilupajärjestelmästä, joka on yksityisiin apteekkeihin sovellettavaa sivuapteekkilupajärjestelmää suotuisampi —, kunhan Helsingin yliopiston apteekin sivuapteekit todella osallistuvat Helsingin yliopiston apteekille kansallisessa laissa säädettyjen erityistehtävien toteuttamiseen farmasian opiskelijoiden koulutuksessa, lääkehuoltoa koskevassa tutkimuksessa ja harvinaisten lääkevalmisteiden valmistuksessa, minkä selvittäminen on kansallisen tuomioistuimen asiana.

      (1)  EUVL C 145, 14.5.2011.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 9 päivänä heinäkuuta 2003 asiassa T-250/01, Dresdner Bank AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kumoamiskanne – Asiakirjoja koskeva tutustumispyyntö – Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan päätös – Tutkittavaksi ottaminen)

text:
18.10.2003               FI                                  Euroopan unionin virallinen lehti                                        C 251/11
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                     S. Rating), jossa, kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen
                 TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                       tuomioistuin kumoaa kuulemismenettelystä vastaavan neuvo-
                                                                              nantajan 14.8.2001 tekemän päätöksen, jonka mukaan kanta-
                     9 päivänä heinäkuuta 2003                                jan ei anneta tutustua eräisiin asiakirjoihin, jotka koskivat
                                                                              muita pankkeja vastaan vireille pannun menettelyn
asiassa T-219/01, Commerzbank AG vastaan Euroopan                             päättämistä asiassa COMP/E-1/37.919 (pankkien valuutanvaih-
                       yhteisöjen komissio (1)                                dosta euroalueella perimät palkkiot), yhteisöjen ensimmäisen
                                                                              oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
(Kumoamiskanne – Asiakirjoja koskeva tutustumispy-yntö –                      nossa: jaoston puheenjohtaja R. García-Valdecasas sekä tuoma-
Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan päätös –                         rit P. Lindh ja J. D. Cooke, kirjaaja: H. Jung, on antanut
                       Tutkittavaksi ottaminen)                               9.7.2003 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                           (2003/C 251/21)
                                                                              1)   Kanne jätetään tutkimatta.
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                              2)   Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja vastaajan
Asiassa T-219/01, Commerzbank AG, kotipaikka Frankfurt am
                                                                                oikeudenkäyntikuluista.
Main (Saksa), edustajinaan asianajajat H. Satzki ja B. Maassen,
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään
S. Rating), jossa kantaja vaatii yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
asteen tuomioistuinta kumoamaan kuulemismenettelystä vas-                     (1) EYVL C 3, 5.1.2002.
taavan neuvonantajan 17.8.2001 tekemän päätöksen, jolla
kantajalta evättiin oikeus tutustua tiettyihin asiakirjoihin,
jotka koskevat toisia pankkeja vastaan aloitetun menettelyn
lopettamista asiassa COMP/E-1/37.919 – pankkien eurovaluut-
tojen vaihdosta perimät palkkiot, yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
nossa: jaoston puheenjohtaja R. García-Valdecas sekä tuomarit                        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
P. Lindh ja J. D. Cooke, kirjaaja: H. Jung, on 9.7.2003 antanut                      TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
määräyksen, jonka määräyosa on seuraava:
                                                                                5 päivänä elokuuta 2003
1)   Kanne jätetään tutkimatta.                                               asiassa T-158/03 R, Industria Químicas del Vallés, SA vas-
                                                                                taan Euroopan yhteisöjen komissio
2)   Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan
     korvaamaan vastaajan vaatimat oikeudenkäyntikulut, joihin                (Välitoimimenettely – Täytäntöönpanon lykkäämistä kos-
     sisältyvät välitoimimenettelyyn liittyvät kulut asiassa T-219/01 R.      keva hakemus – Fumus boni juris – Kiirellisyys –
                                                                                Intressivertailu)
(1) EYVL C 369, 22.12.2001.                                                                           (2003/C 251/23)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                              Asiassa T-158/03 R, Industrias Químicas del Vallés, SA, kotipaikka
                                                                              Barcelona (Espanja), edustajinaan asianajajat C. Fernández Vicién,
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                     P. González-Espejo ja J. Sabater Marotias, vastaan Euroopan
                 TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                       yhteisöjen komissio (asiamiehinään B. Doherty ja S. Pardo
                                                                              Quintillán), jossa kantaja vaatii metalaksyylin sisällyttämättä
                     9 päivänä heinäkuuta 2003                                jättämisestä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I ja tätä
                                                                              tehoainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien
asiassa T-250/01, Dresdner Bank AG vastaan Euroopan                           peruuttamisesta 2 päivänä toukokuuta 2003 tehdyn päätöksen
                       yhteisöjen komissio (1)                                2003/308/EY täytäntöönpanon lykkäämistä, yhteisöjen
                                                                              ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on
(Kumoamiskanne – Asiakirjoja koskeva tutustumispy-yntö –                      5.8.2003 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan päätös –
                       Tutkittavaksi ottaminen)
                           (2003/C 251/22)                                    1)   Välitoimihakemus hylätään.
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                           2)   Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
Asiassa T-250/01, Dresdner Bank AG, kotipaikka Frankfurt am
Main (Saksa), edustajinaan asianajajat W. Bosch et M. Hirsch,
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto), 11 päivänä helmikuuta 1999, asiassa C-366/97 (Tribunale civile e penale di Firenzen esittämä ennakkoratkaisupyyntö), rikosasiassa, jossa vastaajina ovat Massimo Romanelli ja Paolo Romanelli (Palvelujen tarjoamisen vapaus - Luottolaitokset - Takaisinmaksettavat varat)

text:
10.4.1999              FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 100/7
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen ensin           177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-
mainitussa tuomioistuimessa vireillä olevassa rikosasiassa,         väksi saadakseen ensin mainitussa tuomioistuimessa
jossa vastaajana on Arnoldus van der Laan, ennakkorat-              vireillä olevassa rikosasiassa, jossa vastaajina ovat Mas-
kaisun EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan tulkinnasta            simo Romanelli ja Paolo Romanelli, ennakkoratkaisun
yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: jaoston             luottolaitosten liiketoiminnan aloittamiseen ja harjoittami-
puheenjohtaja P. Jann (esittelevä tuomari) sekä tuomarit            seen liittyvien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräys-
D. A. O. Edward ja M. Wathelet, julkisasiamies: J.                  ten yhteensovittamisesta ja direktiivin 77/780/ETY muut-
Mischo, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on          tamisesta 15 päivänä joulukuuta 1989 annetun toisen neu-
antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                  voston direktiivin 89/646/ETY (EYVL L 386, 30.12.1989,
                                                                    s. 1) 3 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuu-
                                                                    des jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjoh-
EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan kanssa on ristirii-           taja P. J. G. Kapteyn (esittelevä tuomari) sekä tuomarit
dassa sellainen kansallinen sääntely, jolla kuluttajien suo-        G. Hirsch, J. L. Murray, H. Ragnemalm ja R. Schintgen,
jaamiseksi kielletään pitämästä kaupan sellaisia elintarvik-        julkisasiamies: N. Fennelly, kirjaaja: apulaiskirjaaja H.
keita, jotka on laillisesti valmistettu ja saatettu kaupan          von Holstein, on antanut 11.2.1999 tuomion, jonka
pidettäväksi toisessa jäsenvaltiossa, kun kuluttajansuoja           tuomiolauselma on seuraava:
taataan merkinnöin, jotka vastaavat kuluttajalle myytä-
väksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepa-
                                                                    Luottolaitosten liiketoiminnan aloittamiseen ja harjoitta-
noa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
                                                                    miseen liittyvien lakien, asetusten ja hallinnollisten mää-
lähentämisestä 18 päivänä joulukuuta 1978 annetun neu-
                                                                    räysten yhteensovittamisesta ja direktiivin 77/780/ETY
voston direktiivin 79/112/ETY säännöksiä ja erityisesti
                                                                    muuttamisesta 15 päivänä joulukuuta 1989 annetun toisen
niitä, jotka kosekvat tuotteiden nimityksiä ja ainesosaluet-
                                                                    neuvoston direktiivin 89/646/ETY 3 artiklassa olevalla
teloa.
                                                                    ilmaisulla ºmuut takaisinmaksettavat varatº tarkoitetaan
                                                                    niiden rahoitusvälineiden, joiden luonteeseen kuuluu erot-
Sellaisen myyntinimityksen käyttö, jonka perusteella ostaja         tamattomasti se ominaisuus, että ne ovat takaisinmaksetta-
ei myyntivaltiossa pysty määrittämään sitä, mikä on elin-           via, lisäksi myös niitä rahoitusvälineitä, joiden luonteeseen
tarvikkeen todellinen luonne, on ristiriidassa direktiivin          ei kuulu erottamattomasti se, että ne maksetaan takaisin,
79/112/ETY 2 artiklan ja 5 artiklan 1 kohdan kanssa.                mutta joiden osalta sovitaan maksettujen varojen takaisin-
                                                                    maksusta.
Jos lisätyn veden määrä ylittää 5 prosenttia valmiin tuot-          (1) EYVL C 370, 6.12.1997.
teen painosta, direktiivin 79/112/ETY 3 artiklan 1 kohtaa
luettuna yhdessä 6 artiklan 5 kohdan a alakohdan kanssa
on rikottu, mikäli ainesosaluettelosta puuttuu merkintä
vedestä.
(1) EYVL C 7, 10.1.1998.
                                                                          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                23 päivänä helmikuuta 1999,
                                                                    asiassa C-42/97, Euroopan parlamentti vastaan Euroopan
                                                                                unionin neuvosto (1)
                                                                    (Neuvoston päätös 96/664/EY Ð Yhteisön kielellisen
                                                                    monimuotoisuuden merkityksen korostaminen tietoyhteis-
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                kunnassa Ð Oikeudellinen perusta)
                        (kuudes jaosto),
                                                                                (1999/C 100/11)
                 11 päivänä helmikuuta 1999,
asiassa C-366/97 (Tribunale civile e penale di Firenzen                              (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), rikosasiassa, jossa vas-
   taajina ovat Massimo Romanelli ja Paolo Romanelli (1)               (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Palvelujen tarjoamisen vapaus Ð Luottolaitokset Ð
                   Takaisinmaksettavat varat)
                                                                    Asiassa C-42/97, Euroopan parlamentti (asiamiehinään
                       (1999/C 100/10)                              Johann Schoo ja Norbert Lorenz) kantajana, vastaan
                                                                    Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään Bjarne Hoff-
                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)                     Nielsen ja FreÂdeÂric Anton), vastaajana, jossa kantaja vaatii
                                                                    monivuotisen ohjelman hyväksymisestä yhteisön kielellisen
                                                                    monimuotoisuuden merkityksen korostamiseksi tietoyh-
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan           teiskunnassa 21 päivänä marraskuuta 1996 tehdyn neu-
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)             voston päätöksen 96/664/EY (EYVL L 306, 28.11.1996,
                                                                    s. 40) kumoamista, yhteisöjen tuomioistuin, toimien
                                                                    kokoonpanossa: neljännen ja kuudennen jaoston puheen-
Asiassa C-366/97, jonka Tribunale civile e penale di                johtaja P. J. G. Kapteyn, joka hoitaa presidentin tehtäviä,
Firenze (Italia) on saattanut EY:n perustamissopimuksen             jaostojen puheenjohtajat G. Hirsch ja P. Jann sekä tuoma-


title: Asia C-662/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 12.2.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal Administrativo – Portugali) – Surgicare – Unidades de Saúde SA v. Fazenda Pública (Ennakkoratkaisupyyntö — Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112 — Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen — Väärinkäyttöä merkitsevät liiketoimet — Kansallinen vero-oikeus — Erityinen kansallinen menettely, jota sovelletaan epäiltäessä väärinkäytöksiä verotuksen alalla — Tehokkuus- ja vastaavuusperiaatteet)

text:
               13.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 12.2.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal Administrativo – Portugali) – Surgicare – Unidades de Saúde SA v. Fazenda Pública
   (Asia C-662/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112 - Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen - Väärinkäyttöä merkitsevät liiketoimet - Kansallinen vero-oikeus - Erityinen kansallinen menettely, jota sovelletaan epäiltäessä väärinkäytöksiä verotuksen alalla - Tehokkuus- ja vastaavuusperiaatteet))
   (2015/C 118/12)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supremo Tribunal Administrativo

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Surgicare – Unidades de Saúde SA

      Vastaaja: Fazenda Pública

      Tuomiolauselma

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettua neuvoston direktiiviä 2006/112/EY on tulkittava siten, ettei se ole esteenä verotusmenettelystä ja veroprosessista annetun lain (Código de Procedimento e de Processo Tributário) 63 §:ssä säädetyn kaltaiselle pakolliselle kansalliselle ennakkomenettelylle, jota sovelletaan, kun veroviranomaiset epäilevät väärinkäytöstä.

      (1)  EUVL C 78, 15.3.2014.


title: Asia C-78/15: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 21.10.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberlandesgericht Düsseldorf – Saksa) – Colena AG v. Deiters GmbH

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/46

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 21.10.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberlandesgericht Düsseldorf – Saksa) – Colena AG v. Deiters GmbH
   (Asia C-78/15) (1)

   (2016/C 038/58)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 171, 26.5.2015.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYKSET 7 päivänä heinäkuuta 1998, yhdistetyissä asioissa C-405/96 - C-408/96 (Tribunal d'instance de Saint-Denis'n esittämä ennakkoratkaisupyyntö) Société Beton Express ym. vastaan Direction régionale des douanes de la Réunion (Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta - Selvästi samanlainen ennakkoratkaisukysymys)

text:
5.9.98                 FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 278/11
   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YKSET                            Euroopan yhteisöjen komission 7.5.1998 Ranskan tasaval-
                                                                                taa vastaan nostama kanne
                  7 päivänä heinäkuuta 1998,
                                                                                (Asia C-169/98)
yhdistetyissä asioissa C-405/96 Ð C-408/96 (Tribunal
d'instance de Saint-Denis'n esittämä ennakkoratkaisu-                                       (98/C 278/20)
pyyntö) SocieÂteÂ Beton Express ym. vastaan Direction
           reÂgionale des douanes de la ReÂunion (1)
(Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan            Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.5.1998
3 kohta Ð Selvästi samanlainen ennakkoratkaisukysymys)             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan
                                                                   tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelli-
                         (98/C 278/19)                             nen neuvonantaja Peter Hillenkamp ja oikeudellisen yksi-
                                                                   kön virkamies HeÂleÁne Michard, prosessiosoite Luxembur-
                                                                   gissa c/o Euroopan yhteisöjen komission oikeudellisen
                                                                   yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wag-
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     ner, Kirchberg, Luxemburg.
                                                                   Komissio vaatii yhteisöjen tuomioistuinta
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                   Ð toteamaan, että Ranska ei ole noudattanut EY:n perus-
                                                                       tamissopimuksen 48Ð52 artiklan ja sosiaaliturvajär-
                                                                       jestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin
Yhdistetyissä asioissa C-405/96ÐC-408/96, SocieÂteÂ Beton              palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä
Express ym. (C-405/969), SocieÂteÂ nouvelle de concassage              annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (1)
(C-406/96), SocieÂteÂ Bourbon LumieÁre (C-407/96), SocieÂteÂ           13 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on sovel-
Quest Concassage (C-408/96), vastaan Direction reÂgionale              tanut yleistä sosiaaliturvamaksua sellaisten työntekijöi-
des douanes de la ReÂunion, kuultavana ReÂgion ReÂunion,               den työtuloon tai työtulon sijaan tulleeseen tuloon,
joissa Tribunal d'instance de Saint-Denis de la ReÂunion               jotka asuvat Ranskassa, mutta jotka edellä mainitun
(Ranska) on pyytänyt EY:n perustamissopimuksen                         asetuksen nojalla eivät kuulu Ranskan sosiaaliturva-
177 artiklan nojalla ennakkoratkaisua EY:n perustamisso-               lainsäädännön soveltamisalaan;
pimuksen 9, 12 ja 95 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin, toimien kokoon-
panossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen
                                                                   Ð velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden-
puheenjohtajat C. Gulmann, H. Ragnemalm, M. Wathelet
                                                                       käyntikulut.
ja R. Schintgen, sekä tuomarit G. F. Mancini, J. C. Moi-
tinho de Almeida, P. J. G. Kapteyn, J. L. Murray, D. A. O.
Edward (esittelevä tuomari), J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P.
Jann, L. Sevón ja K. M. Ioannou, julkisasiamies: A. Saggio         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kirjaaja: R. Grass, on antanut 7.7.1998 määräyksen, jonka
määräysosa on seuraava:
                                                                   Komission mukaan yleisen sosiaaliturvamaksun (jäljem-
                                                                   pänä CSG) perimistä palkattujen työntekijöiden toisessa
                                                                   jäsenvaltiossa tehdystä työstä saadusta työtulosta tai työ-
Ranskan merentakaisissa departementeissa sovellettavasta
                                                                   tulon sijaan tulleesta tulosta, on pidettävä sosiaaliturva-
meriverojärjestelmästä 22.12.1989 tehtyä neuvoston pää-
                                                                   maksujen perimisenä kahteen kertaan, mikä kielletään
töstä 89/688/ETY on tulkittava siten, että sen vastaisia
                                                                   sekä asetuksella N:o 1408/71, erityisesti sen 13 §:llä, että
ovat sellaiset yleiset tai järjestelmällisesti myönnettävät
                                                                   perustamissopimuksen 48 ja 52 artiklalla, jotka koskevat
verovapautukset, jotka johtavat siihen, että tulleja vaiku-
                                                                   työntekijöiden vapaata liikkuvuutta yhteisössä.
tukseltaan vastaavia maksuja koskeva järjestelmä otetaan
uudelleen käyttöön. Tarpeelliset, kohtuulliset, tarkoin
määritetyt ja päätöksen 89/688/ETY 2 artiklan 3 kohdassa
määrättyjen ankarien edellytysten mukaiset vapautukset             Komissio muistuttaa, että yhteisöjen tuomioistuimen
tulkittuina EY:n perustamissopimuksen 226 artiklassa               vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan se, onko maksua
määrätyt rajoitukset huomioon ottaen, ovat sitävastoin             pidettävä veronluonteisena, on ratkaistava kyseisen mak-
tämän päätöksen mukaan sallittuja.                                 sun objektiivisten ominaispiirteiden perusteella, riippu-
                                                                   matta siitä, millaisena kyseinen jäsenvaltio sitä pitää.
(1) EYVL C 54, 22.2.1997.
                                                                   Nyt esillä olevassa asiassa on syytä ottaa huomioon ensin-
                                                                   näkin kyseisen maksun tarkoitus ja sen perusta, ja toissi-
                                                                   jaisesti sen perintä- ja maksuunpanotavat.


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 2 päivänä elokuuta 2016, asiassa E-35/15 – EFTAn valvontaviranomainen vastaan Norjan kuningaskunta (EFTA-valtion velvollisuuksien laiminlyönti – Aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissa annettu direktiivi 2000/59/EY)

text:
               13.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 120/24

         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   annettu 2 päivänä elokuuta 2016,
   asiassa E-35/15
   EFTAn valvontaviranomainen vastaan Norjan kuningaskunta
   (EFTA-valtion velvollisuuksien laiminlyönti – Aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissa annettu direktiivi 2000/59/EY)
   (2017/C 120/12)
   Asiassa E-35/15, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Norjan kuningaskunta, on esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään tuomioistuinta toteamaan, että Norjan kuningaskunta on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XIII olevassa 56i kohdassa tarkoitetun säädöksen (aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissa 27 päivänä marraskuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/59/EY) mukaiset velvoitteensa i) jättäessään laatimatta ja panematta täytäntöön kunkin sataman osalta asianmukaisen jätteen vastaanotto- ja käsittelysuunnitelman direktiivin 2000/59/EY 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti, ii) jättäessään arvioimatta ja hyväksymättä jätteen vastaanotto- ja käsittelysuunnitelmat, valvomatta niiden täytäntöönpanoa ja huolehtimatta siitä, että ne hyväksytetään uudelleen vähintään joka kolmas vuosi direktiivin 2000/59/EY 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti, ja iii) jättäessään takaamatta, että kussakin Norjan satamassa on käytettävissä asianmukaiset jätteen vastaanottolaitteet, jotka vastaavat satamaa yleensä käyttävien alusten tarpeita aiheuttamatta niille kohtuutonta viivästystä, direktiivin 2000/59/EY 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti (esittelevä tuomari), ja tuomarit Per Christiansen ja Páll Hreinsson, on antanut 2 päivänä elokuuta 2016 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Norjan kuningaskunta on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XIII olevassa 56i kohdassa tarkoitetun säädöksen (aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissa 27 päivänä marraskuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/59/EY) mukaiset velvoitteensa asetetussa määräajassa

                           a.

                           jättäessään laatimatta ja panematta täytäntöön kunkin Norjan sataman osalta asianmukaisen jätteen vastaanotto- ja käsittelysuunnitelman direktiivin 2000/59/EY 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti;

                           b.

                           jättäessään arvioimatta ja hyväksymättä kunkin Norjan sataman osalta jätteen vastaanotto- ja käsittelysuunnitelmat, valvomatta niiden täytäntöönpanoa ja huolehtimatta siitä, että ne hyväksytetään uudelleen vähintään joka kolmas vuosi direktiivin 2000/59/EY 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti, ja

                           c.

                           jättäessään takaamatta, että kussakin Norjan satamassa on käytettävissä asianmukaiset jätteen vastaanottolaitteet, jotka vastaavat satamaa yleensä käyttävien alusten tarpeita aiheuttamatta niille kohtuutonta viivästystä, direktiivin 2000/59/EY 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti;

               2.

               määrää Norjan kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-382/12 P: Valitus, jonka MasterCard, Inc., MasterCard International, Inc. ja MasterCard Europe ovat tehneet 6.8.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-111/08, MasterCard, Inc. ym. v. Euroopan komissio, 24.5.2012 antamasta tuomiosta

text:
               20.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/4

         Valitus, jonka MasterCard, Inc., MasterCard International, Inc. ja MasterCard Europe ovat tehneet 6.8.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-111/08, MasterCard, Inc. ym. v. Euroopan komissio, 24.5.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-382/12 P)
   2012/C 319/05
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: MasterCard, Inc., MasterCard International, Inc. ja MasterCard Europe (edustajat: asianajajat V. Brophy, E. Barbier de La Serre ja B. Amory)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, Banco Santander, SA, Royal Bank of Scotland plc, HSBC Bank plc, Bank of Scotland plc, Lloyds TSB Bank plc, MBNA Europe Bank Ltd, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, British Retail Consortium, EuroCommerce AISBL

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat unionin tuomioistuinta

               —

               kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-111/08, MasterCard ym. vastaan komissio, 24.5.2012 antaman tuomion

               —

               kumoamaan asioissa COMP/34.579 — MasterCard, COMP/36.518 — EuroCommerce ja COMP/38.580 — Commercial Cards 19.12.2007 tehdyn komission päätöksen K(2007) 6474 lopullinen (1)

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien ne kulut, joita valittajille on aiheutunut unionin tuomioistuimessa ja unionin yleisessä tuomioistuimessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat vaativat valituksenalaisen tuomion kumoamista seuraavilla perusteilla:

                     Ensimmäinen valitusperuste
                  : unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen ja/tai laiminlöi riittävien perustelujen esittämisen siltä osin kuin oli kyse väitetyn kilpailunrajoituksen objektiivisen välttämättömyyden arvioinnista. Unionin yleinen tuomioistuin erityisesti sovelsi virheellisesti objektiivista välttämättömyyttä koskevaa arviointiperustetta. Sen sijaan, että se olisi asianmukaisesti noudattanut arviointiperustetta, jonka mukaan rajoitus on objektiivisesti välttämätön, jos pääjärjestelyä on joko mahdotonta tai
                     vaikeata
                   toteuttaa ilman sitä, unionin yleinen tuomioistuin sovelsi puutteellista arviointiperustetta, jonka mukaan rajoitus on objektiivisesti välttämätön vain, jos pääjärjestely on ilman sitä
                     kykenemätön
                   toimimaan. Tämän lisäksi unionin yleinen tuomioistuin i) jätti tarkastelematta kyseistä rajoitusta ja näin ollen myös sen objektiivista välttämättömyyttä sen asianmukaisessa asiayhteydessä, ii) virheellisesti korvasi komission arvioinnin omalla arvioinnillaan ja iii) jätti noudattamatta tarkastelun asianmukaista standardia.

                     Toinen valitusperuste
                  : unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen ja/tai laiminlöi riittävien perustelujen esittämisen siltä osin kuin oli kyse sen arvioimisesta, onko MasterCard yritysten yhteenliittymä. Unionin yleinen tuomioistuin teki erityisesti oikeudellisen virheen katsoessaan, että se, että pankkien ja MasterCardin välillä oli yhteinen intressi, ja se, että pankit säilyttivät IPO:n jälkeen MasterCard-maksuorganisaatiossa sellaista päätösvaltaa, joka ei liittynyt monenväliseen toimitusmaksuun (MTM), olivat riittäviä seikkoja, jotta MasterCardia voitiin pitää yritysten yhteenliittymänä siltä osin kuin oli kyse MTM:iä koskevista päätöksistä. Joka tapauksessa pankkien IPO:n jälkeinen päätösvalta ja pankkien ja MasterCardin välinen väitetty yhteinen intressi ovat merkityksettömiä arvioitaessa sitä, onko MasterCard yritysten yhteenliittymä silloin, kun se tekee MTM:iä koskevia päätöksiä.

                     Kolmas valitusperuste
                  : unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisia virheitä, jotka liittyivät useiden kanteen liitteiden tutkittavaksi ottamiseen. Unionin yleisellä tuomioistuimella ei ollut perustetta rajoittaa MasterCardin oikeutta saada asiansa käsitellyksi tuomioistuimessa tällä tavalla. Vaikka unionin yleisellä tuomioistuimella olisi ollut tällainen valta, se teki virheen katsoessaan, että tällaista rajoitusta oli sovellettava kyseisessä asiassa.

      (1)  Kyseisen 19.12.2007 tehdyn päätöksen tiivistelmä EUVL C 264, 6.11.2009, s. 8.


title: Asia T-632/16: Kanne 2.9.2016 – Haeberlen v. ENISA

text:
               7.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 410/22

         Kanne 2.9.2016 – Haeberlen v. ENISA
   (Asia T-632/16)
   (2016/C 410/31)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Thomas Haeberlen (Swisttal, Saksa) (edustajat: asianajajat L. Levi ja A. Tymen)

      Vastaaja: Euroopan unionin verkko- ja tietoturvavirasto (ENISA)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               ottaa tämän kanteen tutkittavaksi ja toteaa sen perustelluksi

         ja tämän johdosta

               —

               kumoaa 21.10.2015 tehdyn päätöksen

               —

               tarvittaessa kumoaa valituksen hylkäämisestä 20.5.2016 tehdyn päätöksen, joka on saatu 23.5.2016,

               —

               velvoittaa korvaamaan kantajalle aiheutuneen henkisen kärsimyksen, jonka määräksi arvioidaan 3 000 euroa

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääaisalliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden sekä näihin palkkoihin ja eläkkeisiin liittyvien korjauskertoimien mukauttamisesta 1 päivästä heinäkuuta 201116.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 422/2014 (EUVL 2014, L 129, s. 5) ja Euroopan unionin virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden sekä näihin palkkoihin ja eläkkeisiin sovellettavien korjauskertoimien mukauttamisesta 1 päivästä heinäkuuta 201216.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 423/2014 (EUVL 2014, L 129, s. 12) (jäljempänä riidanalaiset asetukset) lainvastaisuuteen. Erityisesti riidanalaisia asetuksia tehtäessä on syyllistytty useisiin rikkomisiin, joihin kuuluvat muun muassa olennaisten menettelymääräysten rikkominen, perusteluvelvollisuuden noudattamatta jättäminen, ennen Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta 22.10.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1023/2013 (EUVL 2013, L 287, s. 15) voimaantuloa sovellettujen henkilöstösääntöjen liitteessä XI olevan 10 artiklan rikkominen, henkilöstösääntöjen 10, 11 ja 65 artiklan rikkominen, saavutettuja oikeuksia koskevan periaatteen, suhteellisuusperiaatteen ja luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen sekä työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua koskevien sääntöjen rikkominen.

               2.

               Toinen kanneperuste, joka perustuu hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen sekä perusteluvelvollisuuden ja huolenpitovelvollisuuden noudattamatta jättämiseen.


title: Asia C-81/08 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 13.11.2008 — Miguel Cabrera Sánchez v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Industrias Cárnicas Valle SA (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 40/94 — 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Sekaannusvaara — Tavaramerkki, joka koostuu sana- ja kuvio-osasta — Aikaisemman tavaramerkin haltijan esittämä väite)

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/14

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 13.11.2008 — Miguel Cabrera Sánchez v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Industrias Cárnicas Valle SA
   (Asia C-81/08 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 40/94 - 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Sekaannusvaara - Tavaramerkki, joka koostuu sana- ja kuvio-osasta - Aikaisemman tavaramerkin haltijan esittämä väite)
   (2009/C 69/24)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Valittaja: Miguel Cabrera Sánchez (edustaja: abogado J. Calderón Chavero)

      Valittajan vastapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: J. García Murillo) ja Industrias Cárnicas Valle SA
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-242/06, Miguel Cabrera Sánchez v. SMHV — Industrias Cárnicas Valle, S.A., 13.12.2007 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kanteen, joka oli nostettu SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 15.6.2006 (asia R 790/2005-1) tekemästä päätöksestä, joka koskee Miguel Cabrera Sánchesin ja Industrias Cárnicas Valle, S.A:n välistä väitemenettelyä
   Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Miguel Cabrera Sánchez velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 128, 24.5.2008.


title: E-Quattro-nimisen yhtiön 16.7.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-10/98)

text:
28.3.98                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 94/31
    jossa määrätään, että jokaisen virkamiehen urakehitys           Ð velvoittaa komission korvaamaan lisäksi sopimussuh-
    riippuu sen osaston saavuttamista tuloksista, jossa vir-             teen perusteettomasta purkamisesta ja siitä vasta aivan
    kamies työskentelee. Tällä toimintatavalla suositaan                 viime hetkellä tehdystä ilmoituksesta yhtiölle aiheutu-
    virkamiehiä, jotka suorittavat hallinnollisia tehtäviä               neet vahingot
    niiden virkamiesten kustannuksella, jotka työskentele-
    vät suorittavissa tehtävissä, joissa ammatillinen riski         Ð velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku-
    on suurempi. Lisäksi kantajan toimintaa olivat nyt                   lut.
    esillä olevassa asiassa arvioineet johtajat, joita kantaja
    on aina arvostellut, vaikka terveen hallinnon edellytyk-
    senä on, että arvioijat ja arvioitavat ovat ehdottoman          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    riippumattomia toisistaan.
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
                                                                    samat kuin asiassa T-257/97 E-Quattro vastaan komis-
Ð Tosiseikat on esitetty virheellisesti ja harkintavaltaa on        sio (1).
    käytetty väärin. Tältä osin kantaja väittää, että
    hänestä esitettiin vuonna 1996 suoritetussa vuosittai-          (1) EYVL L 271, 6.9.1997, s. 9.
    sessa arvioinnissa hyvin myönteisiä arvioita, mutta että
    tästä huolimatta hänen urakehityksensä varainhoito-
    osastolla on kaikin mahdollisin tavoin estetty. Näin
    vuosittain suoritettavaa arviointimenettelyä on johdon-
    mukaisesti käytetty muihin tarkoituksiin, kuin mihin
    se on säädetty.
                                                                    Argon srl:n ym:n 9.1.1998 Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                    siota ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama
Ð Riidanalainen päätös on ilmeisen epälooginen ja risti-                                         kanne
    riitainen. Tältä osin kantaja toteaa, että vuonna 1996                                   (Asia T-12/98)
    hän vastasi yksin arvopaperisalkun ja vakuusvarojen
    hoidosta, mikä on ristiriidassa riidanalaisen päätöksen                                   (98/C 94/77)
    kanssa, ja että Ð ottaen huomioon, että vastaajan hen-
    kilöstöä koskevissa säännöissä ei rajoiteta ura-alueelle                           (Oikeudenkäyntikieli: italia)
    D tapahtuvia ylennyksiä Ð jos ylentämisen on tosi-
    asiallisesti estänyt se, että yksikössä, jossa obligaatio-      Argon srl, Berca srl, Bonaldi snc di Guidetti & C., Camas-
    salkkua hoidetaan, on vähän ylenemismahdollisuuksia,            ped di Cassini Marco, Carioni Spedizioni Internazionali
    tämä ongelma olisi voitu ratkaista siirtämällä kantaja          srl, Centro Servizi Doganali srl, Comimpex srl, EIR Casa
    toiseen toimintayksikköön.                                      di spedizioni snc di Brassanelli Eligio & C., Emmedue sas
                                                                    di Felisati & C. (selvitystilassa), Errek sas, F.lli Colli srl,
                                                                    F.lli Ramella srl, Greco Umberto di Umberto Greco snc,
                                                                    Lurasped di Luerti G. & C. sas (selvitystilassa), Monterisi
                                                                    sas di Monterisi Giuseppe & C., Rossi Sergio & C. snc,
                                                                    Servizi Doganali di Piras Giorgio & C. snc, Spedizioni STl
                                                                    srl, Toccafondi Claudio Spedizioniere Doganale srl (selvi-
E-Quattro-nimisen yhtiön 16.7.1997 Euroopan yhteisöjen
                                                                    tystilassa), Tre Esse snc di Torresani F.lli e Crescini
              komissiota vastaan nostama kanne
                                                                    Leandro, Unisped srl, Vergani spedizioni srl (selvitysti-
                        (Asia T-10/98)                              lassa), ovat nostaneet 9.1.1998 Euroopan yhteisöjen
                                                                    ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
                          (98/C 94/76)
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissiota ja Euroopan unionin neu-
                                                                    vostoa vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat Gre-
                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)                     gorio Leone ja Mark Clough, Milano ja Lontoo, ja
                                                                    prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Aloyse
                                                                    May, 31 Grand-rue.
E-Quattro-niminen yhtiö on nostanut 16.7.1997 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa                Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan            tuin
edustajana on asianajaja Giuseppe Marchesini, Vicenza, ja
prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Ernest
Arendt, 8Ð10 Rue Mathias Hardt.                                     Ð toteaa, että vastaajat ovat perustamissopimuksen
                                                                         215 artiklassa tarkoitetuin tavoin vastuussa niistä
                                                                         vahingoista, joita kantajien harjoittamalle valtuutetun
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                  tulliasioitsijan toiminnalle aiheutui toimenpiteistä, joi-
tuin                                                                     hin neuvosto ryhtyi pyrkiessään toteuttamaan tavaroi-
                                                                         den vapaan liikkuvuuden sisämarkkinoilla 1.1.1993
                                                                         lähtien, ja siitä, ettei neuvosto toteuttanut kantajien
Ð velvoittaa komission korvaamaan kantajalle tämän                       intressien turvaamisen kannalta tarpeellisia toimenpi-
    palvelusuorituksiin perustuvan laskun maksamisen jat-                teitä eikä komissio ehdottanut tai neuvosto toteuttanut
    kuvasta viivästymisestä aiheuteneet ja aiheutuvat                    toimenpiteitä, jotka olivat tarpeen kantajien lakiin
    vahingot                                                             perustuvien oikeuksien turvaamiseksi


title: Asia C-235/06: Kanne  24.5.2006  — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta

text:
               15.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/22

         Kanne 24.5.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-235/06)
   (2006/C 165/41)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Braun, R. Vidal Puig)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta
   Vaatimukset
   Kantaja vaatii, että

               —

               on todettava, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11 päivänä helmikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säätänyt mainitun asetuksen 16 artiklan mukaisista seuraamuksista;

               —

               Itävallan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Asetuksen N:o 261/2004 16 artiklassa säädetään, että lentoyhtiöille on säädettävä seurauksista sellaisissa tilanteissa, että korvausta ei makseta, että vaihtoehtoisia kuljetusvaihtoehtoja ei tarjota tai että palauttamisvaatimusta ei hyväksytä. Näiden seuraamusten, jotka jäsenvaltioiden on säädettävä asetuksen rikkomisesta, on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
   Komissiolla olevien tietojen mukaan Itävallan tasavalta ei ole vielä säätänyt tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia seuraamuksia asetuksen rikkomisesta.

      (1)  EUVL L 46, 17.2.2004, s. 1.


title: Asia T-635/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.2.2017 – IPA v. komissio

text:
               10.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/51

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.2.2017 – IPA v. komissio
   (Asia T-635/16) (1)

   (2017/C 112/71)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 428, 21.11.2016.


title: Euroopan yhteisöjen komission 25.9.1995 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-304/95)

text:
N:o C 299/ 12        [ FI [                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       11.11.95
     — määrätä kaikkien direktiivin liitteessä II esitettyjen        Euroopan yhteisöjen komission 25.9.1995 Helleenien tasa
          hankkeiden osalta arvioitavaksi , onko niillä merkit                     valtaa vastaan nostama kanne
          täviä ympäristövaikutuksia;                                                        ( Asia C-304/95 )
     — toteuttaa kaikki tarpeelliset toimenpiteet direktiivin                                   ( 95/C 299/ 19 )
          5 artiklan 2 kohdan noudattamiseksi ;
     — vaatia noudatettavaksi direktiivissä säädettyä lupa          Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään komission
          menettelyä edellytyksenä erityisjätteiden keräyspai       oikeudellisen yksikön virkamies Maria Kondou Durande,
         kan rakentamiselle Mainhauseniin ja moottoritien            prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz,
         rakentamiselle Lüneburgin lähistölle .                      Centre Wagner, Kirchberg, on nostanut 25.9.199 5 Euroo
                                                                     pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasa
                                                                     valtaa vastaan .
2 . Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeu
     denkäyntikulut.
                                                                     Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
— Vaikka direktiivin täytäntöönpanon määräaika päättyi              — toteaa , että koska Helleenien tasavalta on laiminlyönyt
    3.7.1988 , vastaaja toteutti tarpeelliset toimenpiteet               antaa tarpeelliset lait, asetukset ja hallinnolliset määrä
    vasta 12.1.1990 antamallaan ja 1.8.1990 voimaan                      ykset terveyttä koskevista kysymyksistä yhteisön sisäi
    tulleella lailla ( Saksan ympäristövaikutusten arviointi            sessä lihavalmisteiden kaupassa annetun direktiivin
    laki , YVA-laki ).                                                   77/99/ETY muuttamisesta ja saattamisesta ajan tasalle
                                                                         sekä direktiivin 64/433/ETY muuttamisesta 10 päivänä
— Direktiivin 12 artiklan 2 kohdassa asetettu ilmoittamis               helmikuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/
    velvollisuus komissiolle koskee myös osavaltiokohtaisia              5/ETY (') noudattamiseksi tai ei ainakaan ole ilmoitta
    määräyksiä ja sellaisia määräyksiä , jotka olivat                    nut komissiolle tällaisista toimenpiteistä , se on jättänyt
    voimassa ennen direktiivin antamista ; YVA-lain 4                    täyttämättä EY:n perustamissopimuksen ja direktiivin
    pykälä osoittaa , että vastaaja katsoo osavaltiokohtais             92/5/ETY mukaiset jäsenyysvelvoitteensa ja
    ten määräysten kuuluvan direktiivin soveltamisalaan .
                                                                    — velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden
— YVA-lain 22 pykälässä säädetään , että jo aloitetut
                                                                         käyntikulut .
    menettelyt viedään päätökseen tämän lain säännösten
    mukaan vain silloin , jos niitä ei ollut julkistettu lain
    voimaantuloajankohtana .                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
— Komissio katsoo, että kaikki direktiivin liitteessä II
    olevissa 1 —11 kohdassa ja niiden alakohdissa esitetyt          Perustamissopimuksen 189 artiklan pakottavuuden vuoksi
    hankkeet on ymmärrettävä direktiivin 4 artiklassa               jäsenvaltioilla on velvollisuus antaa tarpeelliset säännökset
    tarkoitettuina luokkina . YVA-lain 3 pykälässä vahviste        niitä koskevien direktiivien voimaansaattamiseksi sääde
    taan kynnysarvo ja arviointiperusteet tietyille, mutta ei       tyssä määräajassa ja ilmoittaa säännöksistä heti komissiolle .
    kuitenkaan kaikille näin ymmärretyille luokille; niiden         Tämä määräaika on päättynyt 1.1.1993 , eikä Helleenien
    luokkien osalta , joita laki ei koske , puuttuu laista          tasavalta ole antanut tarpeellisia säännöksiä tai ilmoittanut
    määräys, jossa edellytettäisiin hankkeen arviointia yksit      niistä komissiolle .
    täistapauksessa .
— Vaikka vastaaja on sopusoinnussa direktiivin kanssa               (') EYVL N:o L 57, s . 1
    määrännyt siitä , mitä tietoja hankkeen toteuttajan on
    esitettävä , näitä määräyksiä sovelletaan kuitenkin aino
    astaan " sikäli kuin ... muilla yksittäisillä säädöksillä ei
    ole vahvistettu mainittuja tietoja ". Komissio ei jaa
    vastaajan näkemystä siitä , että YVA-lain asianmukai
    sessa tulkinnassa sovellettaisiin yksittäisiä erityislain
    säädännön säännöksiä ainoastaan, jos niissä asetetut
    vaatimukset vastaavat vähintään YVA-laissa asetet
    tuja .
                                                                    Cour du travail de Monsin 21.9.1995 tekemällään päätök
                                                                    sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Universite
— Vastaajan esittämistä tiedoista ei voida päätellä , että          catholique de Louvain vastaan Francine Plapied ja Danielle
                                                                                Gallez
    Mainhausenin ja Lüneburgin hankkeiden osalta olisi
    noudatettu direktiivin 2 ja 3 artiklan , 5 artiklan 2 koh                              ( Asia C-305 /95 )
    dan , 6 artiklan 2 kohdan sekä 8 ja 9 artiklan mukaisia                                    ( 95/C 299/20 )
    velvoitteita .
(') EYVL N:o L 175 , 5.7.1985 , s . 40                               Cour du travail de Mons on esittänyt Euroopan yhteisöjen
                                                                    tuomioistuimelle 21.9.1995 tekemällään päätöksellä en
                                                                    nakkoratkaisupyynnön , joka on saapunut Euroopan yhtei


title: Asia T-596/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 21.1.2014 — Bricmate v. neuvosto (Kumoamiskanne — Polkumyynti — Kiinasta peräisin olevien keraamisten laattojen tuonti — Lopullinen polkumyyntitulli — Toimi ei koske kantajaa erikseen — Sääntelytoimi, joka sisältää täytäntöönpanotoimenpiteitä — Tutkimatta jättäminen)

text:
               15.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/11

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 21.1.2014 — Bricmate v. neuvosto
   (Asia T-596/11) (1)

   (Kumoamiskanne - Polkumyynti - Kiinasta peräisin olevien keraamisten laattojen tuonti - Lopullinen polkumyyntitulli - Toimi ei koske kantajaa erikseen - Sääntelytoimi, joka sisältää täytäntöönpanotoimenpiteitä - Tutkimatta jättäminen)
   2014/C 78/21
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Bricmate AB (Tukholma, Ruotsi) (edustajat: asianajajat C. Dackö, A. Willems ja S. De Knop)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: J.-P. Hix ja B. Driessen, avustajinaan aluksi asianajajat G. Berrisch ja A. Polcyn, sitten A. Polcyn)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: M. França ja A. Stobiecka-Kuik), Cerame-Unie AISBL (Bryssel, Belgia), Asociación Española de Fabricantes de Azulejos y Pavimentos Cerámicos (ASCER) (Castellón de la Plana, Espanja), Confindustria Ceramica (Sassuolo, Italia), Casalgrande Padana SpA (Casalgrande, Italia) ja Etruria Design Srl (Modena, Italia) (edustajat: asianajajat V. Akritidis ja Y. Melin)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien keraamisten laattojen tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöönotetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 12.9.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 917/2011 (EUVL L 238, s. 1)

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Bricmate AB vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               4)

               Cerame-Unie AISBL, Asociación Española de Fabricantes de Azulejos y Pavimentos Cerámicos (ASCER), Confindustria Ceramica, Casalgrande Padana SpA ja Etruria Design Srl vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 25, 28.1.2012.


title: Asia T-152/08: Kanne 21.4.2008 — Kido Industrial v. SMHV — Amberes (SCORPIONEXO)

text:
               21.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 158/20

         Kanne 21.4.2008 — Kido Industrial v. SMHV — Amberes (SCORPIONEXO)
   (Asia T-152/08)
   (2008/C 158/34)
   Kannekirjelmän kieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Kido Industrial Ltd (Seoul, Korean tasavalta) (edustaja: asianajaja M. Mall)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Amberes, SA
   Vaatimukset

               —

               SMHV:n valituslautakunnan päätös N:o R 0287/2007-1 ja väiteosaston päätös N:o B 855 728 on kumottava kokonaisuudessaan

               —

               Amberes on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”SCORPIONEXO” (hakemusnumero 3.886.249) luokkiin 9 ja 28 kuuluvia tavaroita varten.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Amberes, SA

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Espanjalaiset kuviomerkit (N:o 339.142, 499.599, 499.600 ja 339.140) ja kansainväliset kuviomerkit (N:o 206.436 ja 206.437), jotka muodostuvat skorpionin kuvasta ja sanasta ”ESCORPION”, luokkiin 6, 8, 12, 16, 20, 21 ja 28 (espanjalaiset kuviomerkit) ja luokkiin 22, 24, 25 ja 26 (kansainväliset kuviomerkit) kuuluvia tavaroita varten. Espanjalainen sanamerkki ”ESCORPION” (N:o 555.764) luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten. Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”ESCORPION” (N:o 778.217) luokkiin 22, 24, 25 ja 26 kuuluvia tavaroita varten.

      Väiteosaston ratkaisu: Väiteosasto, joka nojautui yksinomaan aikaisempaan espanjalaiseen kuviomerkkiin N:o 339.142, hyväksyi väitteen luokkiin 9 ja 28 kuuluvien tavaroiden osalta ja hylkäsi rekisteröintihakemuksen kokonaisuudessaan näiden tavaroiden osalta.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylätään.

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on sovellettu virheellisesti.


title: Asia C-285/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Varna (Bulgaria) on esittänyt 8.6.2011 — Bonik EOOD v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” , grad Varna, pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

text:
               13.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 238/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Varna (Bulgaria) on esittänyt 8.6.2011 — Bonik EOOD v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto”, grad Varna, pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Asia C-285/11)
   2011/C 238/13
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad Varna

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Bonik EOOD

      Vastapuoli: Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto”, grad Varna, pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (kansallisen veroviraston keskushallinnon Varnan osaston valitus- ja täytäntöönpanoasioiden johtaja)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko direktiivin 2006/112 (1) 178 artiklan a ja b kohdan, 14, 62, 63, 167 ja 168 artiklan tulkinnan perusteella määritellä käsite ”tosiasiallisen luovutuksen puuttuminen”, ja mikäli kysymykseen vastataan myöntävästi, kattaako käsite ”tosiasiallisen luovutuksen puuttuminen” määritelmänsä perusteella käsitteen ”veropetos” tai sisältyykö se ensiksi mainittuun käsitteeseen? Mitä käsitteellä ”veropetos” tarkoitetaan tässä direktiivissä?

               2)

               Edellyttääkö direktiivi käsitteen ”veropetos” määritelmän valossa sekä johdanto-osan 26 ja 59 perustelukappaleen perusteella yhdessä 178 artiklan b kohdan kanssa, että jäsenvaltion korkein lainsäädäntöelin säätää nimenomaisesti oikeudenkäytön muodollisuuksista, vai onko se sallittua, että näistä oikeudenkäytön muodollisuuksista ei ole säädetty ja ne määräytyvät hallinto- (ja verotarkastus-) käytännön ja oikeuskäytännön perusteella? Voidaanko muodollisuuksista määrätä hallintoviranomaisten antamilla säännöksillä ja/tai hallinnollisilla ohjeilla?

               3)

               Muodostaako ”tosiasiallisen luovutuksen puuttuminen”, mikäli sen katsotaan olevan käsite, joka poikkeaa käsitteestä ”veropetos” eikä sisälly siihen, direktiivin 178 artiklan b kohdan mukaisen muodollisuuden vai 59 perustelukappaleen mukaisen toimenpiteen, jonka soveltaminen johtaisi vähennysoikeuden epäämiseen ja arvonlisäverotuksen neutraalisuuden kyseenalaistamiseen, joka on yhteisen arvonlisäverojärjestelmän olennainen periaate, joka perustuu asiaa koskevaan yhteisöoikeuteen?

               4)

               Saadaanko verovelvollisille määrätä muodollisuuksia, joiden mukaan niiden on todistettava luovutukset, jotka ovat tapahtuneet niiden (viimeisen vastaanottajan ja luovuttajan) välillä tapahtunutta luovutusta aiemmin, jotta luovutus katsottaisiin tosiasialliseksi, jos viranomaiset eivät kiistä sitä, että näiden (viimeisimpien luovuttajien) jälkeiset luovuttajat ovat toimittaneet samoja tuotteita samoissa määrin seuraaville vastaanottajille?

               5)

               Tuleeko yhteisen arvonlisäverojärjestelmän ja direktiivin 2006/112 168 ja 178 artiklan perusteella kauppiaan oikeutta tiettyyn liiketoimeen liittyvien arvonlisäverosuoritusten hyväksymiseen

                           a)

                           arvioida konkreettisen liiketoimen perusteella, johon kauppias on osallisena ja ottaen huomioon kauppiaan aikomus osallistua liiketoimeen, ja/tai

                           b)

                           arvioida ottaen huomioon tapahtumien muodostama kokonaisuus, johon kuuluvat kaikki vaiheet, mukaan lukien edeltävät ja seuraavat liiketoimet, jotka muodostavat toimitusketjun, johon kyseinen liiketoimi kuuluu, ottaen huomioon aikomukset, joita muilla ketjuun osallisilla on, joita kauppias ei tunne ja/tai joista hän ei voinut saada tietoa tai laskuttajien tai muiden ketjun osallisten, nimittäin näitä aiempien luovuttajien, joita luovutuksen saaja ei voi kontrolloida ja joilta hän ei voi edellyttää tiettyä toimintaa, teot ja/tai laiminlyönnit, ja/tai

                           c)

                           arvioida ottaen huomioon petolliset teot ja aikomukset, joita muilla ketjun osallisilla oli, joiden osallisuudesta kauppias ei tiennyt ja joista teoista ja aikomuksista ei voida tietää, olisiko kauppiaan ollut mahdollista tietää niistä, ja riippumatta siitä, sijoittuvatko nämä teot ja aikomukset ajallisesti ennen vai jälkeen kyseisen liiketoimen?

               6)

               Riippuen kysymykseen 5 annettavasta vastauksesta: Onko pääasiassa kyseessä olevien kaltaiset liiketoimet katsottava direktiivin 2006/112 2 artiklan mukaan vastikkeellisiksi luovutuksiksi vai direktiivin 9 artiklan 1 kohdan mukaan osaksi verovelvollisen liiketoimintaa?

               7)

               Onko sallittua, ettei luovuttajan arvonlisäverosyistä säännönmukaisesti dokumentoimia ja ilmoittamia liiketoimia, kuten pääasiassa kysymyksessä olevat, joiden luovutuksensaaja tosiasiassa on saanut omistusoikeuden laskussa ilmoitettujen tuotteiden osalta ja joista ei tiedetä, onko joku muu kuin laskuttaja saanut tuotteet, hyväksytä vastikkeellisiksi luovutuksiksi direktiivin 2006/112 2 artiklassa edellytetyllä tavalla vain koska luovuttajaa ei ole tavoitettu ilmoitetusta osoitteesta eikä ole toimittanut verotarkastuksen yhteydessä vaadittuja dokumentteja tai ei ole kertonut veroviranomaisille kaikkia luovutuksiin liittyviä seikkoja, kuten myytyjen tuotteiden alkuperää?

               8)

               Onko kyseessä sallittu toimenpide veronkannon varmistamiseksi ja veropetoksen estämiseksi, kun verovähennysoikeus riippuu luovuttajan ja/tai hänen edeltäjiensä menettelystä?

               9)

               Riippuen kysymyksiin 2, 3 ja 4 annettavista vastauksista: Ovatko veroviranomaisten pääasiassa kyseessä olevien kaltaiset toimenpiteet, jotka johtavat arvonlisäverosäännöstön soveltamatta jättämiseen vilpittömässä mielessä olevan kauppiaan solmimien kauppojen osalta, vastoin unionin oikeuden suhteellisuusperiaatetta, yhdenvertaisuusperiaatetta ja oikeusvarmuusperiaatetta?

               10)

               Riippuen edellä esitettyihin kysymyksiin annettavista vastauksista: Onko luovutuksen saajalla pääasian kaltaisessa tilanteessa oikeus vähentää luovuttajan laskuun sisältyvä vero?

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1).


title: Asia C-286/01: Euroopan yhteisöjen komission 19.7.2001 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 245/18                  FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         1.9.2001
Direktiivin 12 artiklan 4 kohdassa edellytetään jäsenvaltioiden         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
ottavan käyttöön liitteessä IV olevassa a alakohdassa lueteltujen
eläinlajien tahatonta pyydystämistä ja tappamista koskevan              –     toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut EY
tarkkailujärjestelmän. Ruotsin lainsäädäntö ei kata tiettyjä                  249 artiklan kolmannen kohdan ja matkustaja-alusten
liitteessä IV olevassa a alakohdassa mainittuja eläinlajeja.                  turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä 17 päivänä maa-
                                                                              liskuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin 98/18/EY (1)
                                                                              mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen
                                                                              direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
Direktiivin 15 artiklassa edellytetään, että jäsenvaltiot kieltävät
                                                                              hallinnollisia määräyksiä
liitteessä VI tarkoitetut pyydystysmenetelmät ja -muodot jne.
liitteessä V olevassa a kohdassa lueteltujen lajien osalta sekä
16 artiklan mukaisia poikkeuksia sovellettaessa liitteessä IV           –     toteaa toissijaisesti, että koska Portugalin tasavalta ei ole
olevassa a kohdassa lueteltujen lajien osalta. Oikeus tehdä                   ilmoittanut välittömästi kyseisiä toimenpiteitä komissiol-
poikkeuksia 15 artiklan kiellosta rajoittuu 16 artiklassa mainit-             le, se on jättänyt noudattamatta edellä mainittujen sään-
tuihin tilanteisiin. Ruotsin oikeuden mukaan hallituksella ja                 nösten ja määräysten mukaisia velvoitteitaan
viranomaisilla on kuitenkin eräissä tapauksissa vapaa harkinta-
valta, kun on kyse poikkeusten myöntämisestä 15 artiklan                –     velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-
kieltosäännöksiin.                                                            käyntikulut.
Direktiivin 16 artiklan 1 kohdassa luetellaan tilanteet, joissa         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
on mahdollista poiketa 12–14 artiklassa ja 15 artiklan a–b koh-
dassa olevista säännöksistä. Yleinen edellytys poikkeukselle on
se, ettei muuta tyydyttävää ratkaisua ole ja ettei poikkeus             EY 249 artiklan kolmannen kohdan pakottava luonne velvoit-
haittaa kyseisten lajien kantojen suotuisan suojelun tason              taa jäsenvaltiot toteuttamaan niille osoitettujen direktiivien
säilyttämistä niiden luontaisella levinneisyysalueella. Tämän           noudattamisen edellyttämät toimenpiteet. Huolimatta siitä,
lisäksi jonkin a–e kohdassa mainituista perusteista on oltava           että direktiivin 14 artiklan 1 kohdassa säädetty määräaika on
olemassa. Oikeusvarmuussyyt edellyttävät 16 artiklan kaltai-            kulunut, ja huolimatta direktiivin 4 artiklan 2 kohdassa
sessa poikkeussäännöksessä asetettujen tilanteiden ja edellytys-        säädetystä ilmoitusvelvollisuudesta, Portugalin tasavalta ei vielä
ten ottamista sanatarkasti kansalliseen oikeuteen taikka sitten         ole toteuttanut tarvittavia täytäntöönpanotoimenpiteitä sisäi-
viittaamista suoraan direktiiviin. Ruotsin lainsäädännön mu-            sessä oikeusjärjestyksessään tai ainakaan ilmoittanut niistä
kaan hallitus voi myöntää poikkeuksia eri tarkoituksiin. Ruot-          komissiolle.
sin lainsäädännön poikkeussäännökset eivät ole yhdenpitäviä
16 artiklan 1 kohdan kanssa, eikä niissä myöskään viitata
tähän direktiivin säännökseen.                                          (1) EYVL L 144, 15.5.1998, s. 1.
(1) EYVL L 305, 8.11.1997, s. 42.
(2) 21.5.1992 (EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7; Suomen erityispainos,
     alue 15, nide 11, s. 114).
                                                                        Euroopan yhteisöjen komission 19.7.2001 Ranskan tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-286/01)
                                                                                (2001/C 245/32)
Euroopan yhteisöjen komission 17.7.2001 Portugalin ta-                  Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.7.2001 Euroo-
                 savaltaa vastaan nostama kanne                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                        vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat P. Nemitz ja B. Mongin,
                                                                        prosessiosoite Luxemburgissa.
                           (Asia C-282/01)
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                           (2001/C 245/31)                              tuin
                                                                        –     toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut direktii-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.7.2001 Euroo-                     vin 98/10/EY (1) 32 artiklan sekä EY 249 artiklan mukaisia
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin tasavaltaa                 jäsenyysvelvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Bernard Mongin ja Francis-                 määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttä-
co de Sousa Fialho, prosessiosoite Luxemburgissa.                             miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,
 ---pagebreak--- 1.9.2001                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 245/19
–      velvoittaa Ranskan hallituksen korvaamaan oikeuden-               vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat P. Nemitz ja B. Mongin,
       käyntikulut.                                                      prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission vaatii, että yhteisöjen tuo-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      mioistuin
                                                                         –      toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut direktii-
Direktiivin 98/10/EY 32 artiklan mukaan jäsenvaltioiden olisi
                                                                                vin 97/51/EY (1) 3 artiklan sekä EY 249 artiklan mukaisia
pitänyt antaa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämät
                                                                                jäsenyysvelvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä
lait, asetuksen ja hallinnolliset määräykset 30 päivänä kesäkuu-
                                                                                määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttä-
ta 1998 mennessä ja niiden olisi pitänyt ilmoittaa tästä
                                                                                miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,
komissiolle viipymättä.
                                                                         –      velvoittaa Ranskan hallituksen korvaamaan oikeuden-
Ei ole kiistetty, että Ranskan viranomaisten on toteutettava                    käyntikulut.
tarvittavat toimenpiteet direktiivin 6 artiklan 3 ja 4 kohdan,
10, 21 ja 26 artiklan noudattamiseksi.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Direktiivin 97/51/EY 3 artiklan mukaan jäsenvaltioiden olisi
                                                                         pitänyt antaa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämät
                                                                         lait, asetuksen ja hallinnolliset määräykset 31 päivään joulu-
(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/10/EY, annettu       kuuta 1997 mennessä ja niiden olisi pitänyt ilmoittaa tästä
    26 päivänä helmikuuta 1998, avoimen verkon tarjoamisen (ONP)         komissiolle viipymättä.
    soveltamisesta puhelintoimintaan ja teleyleispalvelusta kilpai-
    luympäristössä (EYVL L 101, 1.4.1998, s. 24).
                                                                         Ei ole kiistetty, että Ranskan virnaomiasten on toteutettava
                                                                         tarvittavat toimenpiteet avoimen verkon tarjoamisen sovelta-
                                                                         misesta kiinteisiin johtoihin 5 päivänä kesäkuuta 1992 anne-
                                                                         tun neuvoston direktiivin 92/44/ETY (2), sellaisena kuin se on
                                                                         muutettuna direktiivillä 97/51/EY, 4 artiklan ensimmäisen
                                                                         alakohdan toisen luetelmakohdan, 6 artiklan 1 kohdan ja
                                                                         3 kohdan a alakohdan sekä 10 artiklan 4 kohdan noudattami-
                                                                         seksi.
Euroopan yhteisöjen komission 19.7.2001 Ranskan tasa-
                 valtaa vastaan nostama kanne
                                                                         Komissiolle ei ole vielä annettu tiedoksi toimenpiteitä, jotka
                                                                         Ranskan viranomaiset olisivat tätä varten toteuttaneet.
                          (Asia C-287/01)
                          (2001/C 245/33)                                (1) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/51/EY, annettu
                                                                             6 päivänä lokakuuta 1997, neuvoston direktiivien 90/387/ETY ja
                                                                             92/44/ETY muuttamisesta niiden mukauttamiseksi kilpailuympä-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.7.2001 Euroo-                    ristöön televiestinnän alalla (EYVL L 295, 29.10.1992, s. 23).
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa               (2) EYVL L 165, s. 27.


title: Asia C-253/10: Unionin tuomioistuimen kahdeksannen jaoston puheenjohtajan määräys 19.5.2011 — Euroopan komissio v. Slovakian tasavalta

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/27

         Unionin tuomioistuimen kahdeksannen jaoston puheenjohtajan määräys 19.5.2011 — Euroopan komissio v. Slovakian tasavalta
   (Asia C-253/10) (1)

   2011/C 252/54
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki
   Unionin tuomioistuimen kahdeksannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 195, 17.7.2010.


title: Asia T-530/10: Kanne 15.11.2010 — Reber v. SMHV — Klusmeier (Wolfgang Amadeus Mozart PREMIUM)

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/42

         Kanne 15.11.2010 — Reber v. SMHV — Klusmeier (Wolfgang Amadeus Mozart PREMIUM)
   (Asia T-530/10)
   ()
   2011/C 30/77
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Reber Holding GmbH & Co. KG (Bad Reichenhall, Saksa) (edustajat: asianajaja O. Spuhler ja asianajaja M. Geitz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Anna Klusmeier (Bielefeld, Saksa)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan asiassa R 363/2008-4 14.9.2010 tekemä päätös on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Anna Klusmeierin oikeudellinen edeltäjä

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”Wolfgang Amadeus Mozart PREMIUM” luokkiin 30 ja 32 kuuluvia tavaroita varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanaosan ”W. Amadeus Mozart” sisältävät saksalaiset kuviomerkit seuraavia tavaroita ja palveluita varten: leipomotuotteet, sokerileipomotuotteet, suklaavalmisteet ja makeiset sekä kahvila- ja konditoriapalvelut

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 42 artiklan 2 kohdan ensimmäistä lausetta luettuna yhdessä kyseisen artiklan 3 kohdan kanssa on rikottu, koska kantajan esittämät tositteet tavaramerkin käytöstä osoittavat konkreettisesti väitteen perustana olevan tavaramerkin ”W. Amadeus Mozart” tosiasiallisen käyttötavan, ja lisäksi asetuksen (EY) N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja 2 kohtaa on rikottu, koska on osoitettu, että väitteen tueksi esitettyjä tavaramerkkejä on selvästi käytetty tavaramerkkeinä.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL 2009, L 78, s. 1).


title: Asia C-356/06: Kanne 29.8.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta

text:
               14.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/7

         Kanne 29.8.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-356/06)
   (2006/C 249/14)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: B. Schima)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Itävallan tasavalta ei ole noudattanut vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta annetun neuvoston direktiivin 96/82/EY muuttamisesta 16 päivänä joulukuuta 2003 annetun direktiivin 2003/105/EY (1) 2 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä eikä ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               —

               Itävallan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 1.7.2005.

      (1)  EYVL L 345, s. 97.


title: Asia C-489/04: Verwaltungsgericht Sigmaringenin 28.9.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Alexander Jehle, Weinhaus Kiderlen, vastaan Baden-Württembergin osavaltio

text:
               19.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/12

         Verwaltungsgericht Sigmaringenin 28.9.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Alexander Jehle, Weinhaus Kiderlen, vastaan Baden-Württembergin osavaltio
   (Asia C-489/04)
   (2005/C 45/25)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Verwaltungsgericht Sigmaringen on pyytänyt 28.9.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 29.11.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Alexander Jehle, Weinhaus Kiderlen, vastaan Baden-Württembergin osavaltio seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Onko oliiviöljyn kaupan pitämistä koskevista vaatimuksista 13.6.2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1019/2002 (1), sellaisena kuin se on oikaistuna 18.1.2003 (EYVL L 13, s. 39) ja muutettuna 1.7.2003 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1176/2003 (EYVL L 164, s. 12), 1–12 artiklaa tulkittava siten, että nämä säännökset koskevat myös pakkaamattomien oliiviöljyjen ja oliivin puristemassaöljyjen tarjoamista kuluttajille?

               2.

               Onko oliiviöljyn kaupan pitämistä koskevista vaatimuksista 13.6.2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1019/2002 (EYVL L 155, s. 27), sellaisena kuin se on oikaistuna 18.1.2003 (EYVL L 13, s. 39) ja muutettuna 1.7.2003 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1176/2003, 2 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että tämä säännös sisältää kiellon tarjota pakkaamattomia oliiviöljyjä ja oliivin puristemassaöljyjä kuluttajille?

               3.

               Onko oliiviöljyn kaupan pitämistä koskevista vaatimuksista 13.6.2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1019/2002 (EYVL L 155, s. 27), sellaisena kuin se on oikaistuna 18.1.2003 (EYVL L 13, s. 39) ja muutettuna 1.7.2003 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1176/2003 (EYVL L 164, s. 12), 2 artiklan 1 kohtaa tulkittava suppeasti siten, että tämä säännös sisältää tosin kiellon tarjota pakkaamattomia oliiviöljyjä ja oliivin puristemassaöljyjä kuluttajille, mutta että tämä kielto ei koske pakkaamattomien oliiviöljyjen ja oliivin puristemassaöljyjen myyntiä ”Bag in the Box” -menetelmällä?

      (1)  EYVL L 155, s. 27.


title: Asian C-414/96 poistaminen rekisteristä

text:
C 94/16               FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     28.3.98
         Asian C-120/96 (1) poistaminen rekisteristä                      Asian C-79/97 (1) poistaminen rekisteristä
                         (98/C 94/33)                                                    (98/C 94/37)
Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen    presidentin      Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen     presidentin
1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-         1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
ristä on poistettu asia C-120/96 (Finanzgericht Düsseldor-       ristä on poistettu asia C-79/97 (Finanzgericht Münchenin
fin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), FRUKO-Handelsge-            esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Happy Sports Michl
sellschaft mbH vastaan Hauptzollamt Emmerich.                    OHG vastaan Finanzamt Landshut.
(1) EYVL C 180, 22.6.1996.                                       (1) EYVL C 131, 26.4.1997.
         Asian C-300/96 (1) poistaminen rekisteristä                      Asian C-99/97 (1) poistaminen rekisteristä
                         (98/C 94/34)                                                    (98/C 94/38)
Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen    presidentin      Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen     presidentin
1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-         1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
ristä on poistettu asia C-300/96 (Schleswig-Holsteinisches       ristä on poistettu asia C-99/97 (Oberlandesgericht Wienin
Verwaltungsgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö),            esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Verein zur Förderung
Erika Reimer vastaan Amt für Land- und Wasserwirtschaft          des freien Wettbewerbs im Medienwesen vastaan TV Spiel-
Flensburg.                                                       film Verlag Gesellschaft mbH.
                                                                 (1) EYVL C 131, 26.4.1997.
(1) EYVL C 336, 9.11.1996.
                                                                          Asian C-135/97 (1) poistaminen rekisteristä
         Asian C-345/96 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (98/C 94/39)
                         (98/C 94/35)
                                                                 Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen     presidentin
Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen    presidentin      1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-         ristä on poistettu asia C-135/97 (Oberlandesgericht Wie-
ristä on poistettu asia C-345/96 (Landesarbeitsgericht Nie-      nin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Verein zur Förde-
dersachsenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Landes-            rung des freien Wettbewerbs im Medienwesen vastaan
hauptstadt Hannover vastaan Almut Sattler.                       MVF Magazin-Verlag am Fleetland Gesellschaft mbH.
(1) EYVL C 370, 7.12.1996.                                       (1) EYVL C 166, 31.5.1997.
         Asian C-414/96 (1) poistaminen rekisteristä                      Asian C-223/97 (1) poistaminen rekisteristä
                         (98/C 94/36)                                                    (98/C 94/40)
Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen    presidentin      Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen     presidentin
1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-         1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
ristä on poistettu asia C-414/96 (Sozialgericht Hamburgin        ristä on poistettu asia C-223/97 (Bundesvergabeamtin esit-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Mechthild Kehrl vas-            tämä ennakkoratkaisupyyntö), HDM Flugservice GesmbH
taan Allgemeine Ortskrankenkasse Hamburg, väliintuli-            vastaan Hauptverband der österreichischen Sozialversiche-
jana Bundesanstalt für Arbeit.                                   rungsträger.
(1) EYVL C 131, 26.4.1997.                                       (1) EYVL C 228, 26.7.1997.


title: Asia T-61/10 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 30.6.2010 — Victoria Sánchez v. parlamentti ja komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Välitoimihakemus — Muotovaatimusten noudattamatta jättäminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               14.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/46

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 30.6.2010 — Victoria Sánchez v. parlamentti ja komissio
   (Asia T-61/10 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Välitoimihakemus - Muotovaatimusten noudattamatta jättäminen - Tutkimatta jättäminen)
   2010/C 221/76
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Fernando Marcelino Victoria Sánchez (Sévilla, Espanja) (edustajat: aluksi asianajaja N. Domínguez Varela, sittemmin asianajaja P. Suarez Plácido)

      Vastaajat: Euroopan parlamentti (asiamiehet: N. Lorenz, N. Görlitz ja P. López-Carceller) ja Euroopan komissio (asiamiehet: L. Lozano Palacios ja I. Martínez del Peral)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Välitoimihakemus, jolla vaaditaan kantajan ruumiillisen koskemattomuuden ja hänen, sekä muiden mahdollisesti kärsivien Euroopan kansalaisten, perusoikeuksien turvaamista.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-115/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 4.10.2012 (Sąd Apelacyjny w Warszawien (Puola) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Format Urządzenia i Montaże Przemysłowe Sp. z o.o. v. Zakład Ubezpieczeń Społecznych (Sosiaaliturva — Sovellettavan lainsäädännön määrittäminen — Asetus (ETY) N:o 1408/71 — 14 artiklan 2 kohdan b alakohta — Kahden tai useamman jäsenvaltion alueella tavallisesti työskentelevä henkilö — Peräkkäiset työsopimukset — Työntekijän vakinaisen oleskelupaikan jäsenvaltioon sijoittautunut työnantaja — Yksinomaan muissa jäsenvaltioissa suoritettu palkkatyö)

text:
               24.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 366/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 4.10.2012 (Sąd Apelacyjny w Warszawien (Puola) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Format Urządzenia i Montaże Przemysłowe Sp. z o.o. v. Zakład Ubezpieczeń Społecznych
   (Asia C-115/11) (1)

   (Sosiaaliturva - Sovellettavan lainsäädännön määrittäminen - Asetus (ETY) N:o 1408/71 - 14 artiklan 2 kohdan b alakohta - Kahden tai useamman jäsenvaltion alueella tavallisesti työskentelevä henkilö - Peräkkäiset työsopimukset - Työntekijän vakinaisen oleskelupaikan jäsenvaltioon sijoittautunut työnantaja - Yksinomaan muissa jäsenvaltioissa suoritettu palkkatyö)
   2012/C 366/17
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sąd Apelacyjny w Warszawie

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Format Urządzenia i Montaże Przemysłowe Sp. z o.o.

      Vastaaja: Zakład Ubezpieczeń Społecznych

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Sąd Apelacyjny w Warszawie — Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2), sellaisena kuin se on muutettuna, 14 artiklan 2 kohdan b alakohdan tulkinta — Rajanveto käsitteiden ”kahden tai useamman jäsenvaltion alueella tavallisesti työskentelevä henkilö” ja ”lähetetty työntekijä” välillä — Työntekijä, joka työskentelee hänen lähtöjäsenvaltioonsa sijoittautuneen yrityksen palveluksessa ja joka suorittaa työnsä yksinomaan toisissa jäsenvaltioissa, mutta joka säilyttää kotipaikkansa ja elinolojensa keskuksen lähtövaltiossaan

      Tuomiolauselma

   Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna 18.12.2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1992/2006, 14 artiklan 2 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että pääasian kaltaisissa olosuhteissa henkilö, joka sellaisten peräkkäisten työsopimusten perusteella, joissa työn suorituspaikaksi täsmennetään useamman jäsenvaltion alue, työskentelee tosiasiassa kunkin sopimuksen voimassaoloaikana vain yhden ainoan valtion alueella kerrallaan, ei voi kuulua mainitussa säännöksessä tarkoitetun käsitteen ”kahden tai useamman jäsenvaltion alueella tavallisesti työskentelevä henkilö” soveltamisalaan.

      (1)  EUVL C 152, 21.5.2011.


title: Asia C-406/06: Kanne 1.9.2006 — Landtag Schleswig-Holstein v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/33

         Kanne 1.9.2006 — Landtag Schleswig-Holstein v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-406/06)
   (2006/C 294/57)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Landtag Schleswig-Holstein (asiamiehet: tohtori S. Laskowski ja tohtori J. Caspar)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Kantajan vaatimukset

               —

               yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että se on toimivaltainen asiassa ja sen on otettava kanne tutkittavaksi tai toissijaisesti siirrettävä kanne yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 54 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle

               —

               komission 10.3.2006 tekemä päätös (JUR(2006)55023) ja komission 23.6.2006 tekemä päätös (SG/E/3MM/flD(2006)6175) on kumottava

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa komission 10.3.2006 tekemän päätöksen ja komission 23.6.2006 tekemän päätöksen, joka annettiin tiedoksi 26.6.2006, joilla hylättiin Landtag Schleswig-Holsteinin hakemus saada tutustua kokonaisuudessaan 22.3.2005 päivättyyn komission sisäiseen asiakirjaan SEK (2005) 420. Asiakirja SEK (2005) 420 sisältää oikeudelliset perustelut sille, että EY 95 artikla on valittu oikeudelliseksi perustaksi yleisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tai yleisten viestintäverkkojen yhteydessä tuotettavien tai käsiteltävien tietojen säilyttämisestä ja direktiivin 2002/58/EY muuttamisesta 15.3.2006 annetulle Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiville 2006/24/EY (1), mihin seikkaan viitataan komission ehdotuksessa direktiiviksi KOM(2005) 438 lopullinen (s. 6). Hakemuksen teki Landtag Schleswig-Holsteinin tieteellinen jaosto, jotta direktiivin 2006/24/EY mahdollisista vaikutuksista kansanedustajien koskemattomuuteen voitaisiin laatia oikeudellinen asiantuntijalausunto.
   Kantaja esittää, että hylkääviä päätöksiä ja kieltäytymistä antaa riidanalainen asiakirja SEK (2005) 420 kokonaisuudessaan tutustuttavaksi koskevat seuraavat EY 230 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut kumoamisperusteet:

               —

               EY 10 artiklan, luettuna yhdessä EU 1 artiklan 2 kohdan kanssa, mukaista yhteistyövelvoitetta on rikottu ja EY 255 artiklan, asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen N:o 1049/2001 2 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä EY 10 artiklan ja EU 1 artiklan 2 kohdan kanssa, mukaista oikeutta tutustua asiakirjaan on rikottu sekä

               —

               harkintavaltaa on käytetty väärin.

         Komissio on velvollinen luovuttamaan vaaditun asiakirjan Landtag Schleswig-Holsteinille jäsenvaltion laitoksena EY 10 artiklan nojalla, luettuna yhdessä EU 1 artiklan 2 kohdan kanssa, molemminpuolisen yhteistyövelvoitteen puitteissa avoimuusperiaate huomioon ottaen, sillä huomattava yleinen ja parlamentaarinen etu puoltaa asiakirjan luovuttamista kokonaisuudessaan.
   Riidanalaisen asiakirjan luovuttamista kokonaisuudessaan koskevan vaatimuksen tueksi vedotaan lisäksi EY 255 artiklaan, asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen N:o 1049/2001 2 artiklan 1 kohtaan, luettuna yhdessä EY 10 artiklan ja EU 1 artiklan 2 kohdan kanssa. Kantaja väittää, että komissio on asiakirjan luovuttamisesta kieltäytymisensä tueksi vedonnut virheellisesti asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toiseen luetelmakohtaan ja käyttänyt virheellisesti harkintavaltaansa, koska komissio ei asiakirjan luovuttaessaan loukkaisi oikeudellisen neuvonannon suojaa.

      (1)  EUVL L 105, s. 54.


title: Asia C-270/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 30.5.2013 — Euroopan komissio v. Ruotsin kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2006/24/EY — Sähköisten viestintäpalvelujen yhteydessä tuotettavien tai käsiteltävien tietojen säilyttäminen — Unionin tuomioistuimen tuomio, jossa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen todetaan — Täytäntöönpanon laiminlyönti — SEUT 260 artikla — Rahamääräiset seuraamukset — Kiinteämääräisen hyvityksen määrääminen)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 30.5.2013 — Euroopan komissio v. Ruotsin kuningaskunta
   (Asia C-270/11) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2006/24/EY - Sähköisten viestintäpalvelujen yhteydessä tuotettavien tai käsiteltävien tietojen säilyttäminen - Unionin tuomioistuimen tuomio, jossa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen todetaan - Täytäntöönpanon laiminlyönti - SEUT 260 artikla - Rahamääräiset seuraamukset - Kiinteämääräisen hyvityksen määrääminen)
   2013/C 225/09
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Tufvesson, D. Maidani ja F. Coudert)

      Vastaaja: Ruotsin kuningaskunta (asiamiehet: A. Falk ja C. Meyer-Seitz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — SEUT 260 artikla — Unionin tuomioistuimen asiassa C-185/09, komissio vastaan Ruotsi, 4.2.2010 annetun tuomion täytäntöönpanon laiminlyönti — Vaatimus uhkasakon asettamisesta

      Tuomiolauselma

               1)

               Ruotsin kuningaskunta ei ole noudattanut SEUT 260 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ryhtynyt yleisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tai yleisten viestintäverkkojen yhteydessä tuotettavien tai käsiteltävien tietojen säilyttämisestä ja direktiivin 2002/58/EY muuttamisesta 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/24/EY säännösten kansallisen oikeuden osaksi saattamisen laiminlyöntiä koskevassa asiassa C-185/09, komissio vastaan Ruotsi, 4.2.2010 annetun tuomion täytäntöönpanon edellyttämiin toimiin ja koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa mainitun direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Ruotsin kuningaskunta velvoitetaan maksamaan komissiolle ”Euroopan unionin omat varat” -tilille kiinteämääräisenä hyvityksenä kolme miljoonaa euroa.

               3)

               Ruotsin kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 226, 30.7.2011.