title: Asia T-157/16 P: Valitus, jonka Ingrid Fedtke on tehnyt 14.4.2016 virkamiestuomioistuimen asiassa F-107/15, Fedtke v. ETSK, 5.2.2016 antamasta määräyksestä

text:
               30.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 191/43

         Valitus, jonka Ingrid Fedtke on tehnyt 14.4.2016 virkamiestuomioistuimen asiassa F-107/15, Fedtke v. ETSK, 5.2.2016 antamasta määräyksestä
   (Asia T-157/16 P)
   (2016/C 191/57)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Ingrid Fedtke (Wezembeek Oppem, Belgia) (edustaja: asianajaja M.-A. Lucas)

      Vastapuoli: Euroopan talous- ja sosiaalikomitea (ETSK)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa F-107/15 5.2.2016 antaman määräyksen

               —

               palauttamaan asian virkamiestuomioistuimeen, jotta tämä lausuu pääasiasta

               —

               päättää oikeudenkäyntikuluista sovellettavien oikeussääntöjen mukaisesti.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa neljään valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, jonka mukaan valituksenalaisessa määräyksessä on oikeudellinen virhe ja/tai sillä on puutteelliset perustelut siltä osin kuin virkamiestuomioistuin on katsonut määräyksen 19–21 ja 25 kohdassa, että niin siinä tilanteessa, jossa vaaditaan määräajassa riitauttamatta jätetyn päätöksen uudelleenkäsittelyä, kuin siinäkin tilanteessa, jossa esitetyllä vaatimuksella kyseinen päätös riitautetaan välillisesti, vaatimuksen tueksi esitetyn tosiseikan uusi luonne edellyttää, ettei sen paremmin kantaja kuin viranomainenkaan ole ollut tai voinut olla siitä tietoinen lainvoimaiseksi tullutta päätöstä tehtäessä, ja on soveltanut tätä periaatetta määräyksen 27–32 kohdassa, vaikka oikeuskäytännöstä ilmenee, että se, ettei asianosainen ole ollut tietoinen tosiseikasta, johon on vedottu, ei ole edellytyksenä uudelleenkäsittelyä koskevan vaatimuksen tapauksessa.

               2)

               Toinen valitusperuste, jonka mukaan valituksenalaisessa määräyksessä on oikeudellinen virhe ja/tai siinä on vääristetty asiakirja-aineistoa ja sillä on puutteelliset perustelut siltä osin kuin virkamiestuomioistuin on katsonut määräyksen 32 kohdassa – sillä perusteella, ettei mikään uusi ja merkityksellinen tosiseikka tehnyt uudelleenkäsittelyä koskenutta vaatimusta perustelluksi –, että oikeudenkäyntiä edeltäneen menettelyn kulku ei ollut ollut sääntöjenmukainen ja että 30.9.2014 päivättyä päätöstä ja oikaisuvaatimuksen 22.4.2015 päivättyä hylkäystä vastaan esitetyt vaatimukset oli jätettävä tutkimatta, vaikka näiden päätösten puhtaasti vahvistava luonne edellytti paitsi sitä, ettei niitä ollut edeltänyt uudelleenkäsittely, myös sitä, etteivät ne olleet sisältäneet mitään uutta seikkaa, ja vaikka – kuten valittaja oli todennut – 30.9.2014 päivätty päätös sisälsi uuden seikan verrattuna 7.4.2014 päivättyyn päätökseen samoin kuin 22.4.2015 päivätty päätös sisälsi uuden seikan verrattuna 30.9.2014 päivättyyn päätökseen.

               3)

               Kolmas valitusperuste, jonka mukaan valituksenalaisessa määräyksessä on oikeudellinen virhe ja/tai siinä on vääristetty asiakirja-aineistoa ja siinä on jätetty vastaamatta valittajan argumentaatioon siltä osin kuin virkamiestuomioistuin on katsonut määräyksen 26 kohdassa, että uudelleenkäsittelyä koskeneen vaatimuksen tueksi esitetyn tosiseikan uusi luonne edellytti, etteivät asianosaiset olleet tai voineet olla siitä tietoisia, ja että valittaja ei ollut ilmoittanut vaatimuksessaan sellaisia uusia ja merkityksellisiä tosiseikkoja, jolla vaatimuksen esittäminen olisi voitu perustella, vaan vetosi viittaamalla yksikönpäällikkönsä laatimaan muistioon siihen, että henkilöstösäännöt olivat muuttuneet, vaikka se, ettei asianosainen ole tietoinen tosiseikasta, johon on vedottu, ollut edellytyksenä tässä asiassa; vaikka valittaja oli todennut – kuten hän oli ilmoittanut – itse uudelleenkäsittelyä koskeneessa vaatimuksessaan laajentaneensa sen oikeusperustaa ja vaikka – viittauksena hänen yksikönpäällikkönsä muistioon – viranomainen ei ollut kiinnittänyt riittävästi huomiota uusien henkilöstösääntöjen säännöksiin, minkä takia kyse oli uusista ja merkityksellisistä seikoista.

               4)

               Neljäs valitusperuste, jonka mukaan todistelusääntöjä on rikottu ja objektiivisuuden periaatetta on loukattu siltä osin kuin virkamiestuomioistuin on katsonut valituksenalaisen määräyksen 28 kohdassa, ettei valittaja ollut toimittanut tietoja ajankohdasta, jona viranomainen oli saanut tai oli voinut saada tietoonsa sen, että valittajan kollega oli lähdössä äitiys- ja vanhempainlomalle, ja määräyksen 29 kohdassa, ettei voitu sulkea pois, että näin olisi voinut käydä 7.4.2014, kun otetaan huomioon näiden lomien henkilöstösääntöjen mukainen kesto, synnytysajankohdan ennakoitavuus pitkän aikaa etukäteen ja käytäntö, jonka mukaan viranomaisen kyseessä olevaa yksikköä informoidaan niin pian kuin mahdollista pitkäkestoisesta poissaolosta, ja päätellyt tästä määräyksen 30–32 kohdassa, ettei valittaja ollut osoittanut, ettei hän itse eikä myöskään viranomainen ollut tai voinut olla tietoinen 7.4.2014 hänen kollegansa tulevasta poissaolosta, ettei mikään uusi ja merkityksellinen tosiseikka tehnyt hänen uudelleenkäsittelyä koskenutta vaatimustaan perustelluksi ja että hänen vaatimuksensa oli jätettävä tutkimatta, vaikka näyttö kielteisestä tosiseikasta ja kolmannen esittämänä oli mahdotonta, että ETSK:n asiana oli ilmoittaa lomien hakupäivä ja että virkamiestuomioistuin ei voinut tukeutua perättäisiin olettamiin eikä pelkkään oletukseen todistustaakan kääntämiseksi ja päätelmiensä perustelemiseksi.


title: Asian T-3/01 poistaminen rekisteristä

text:
27.7.2002              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 180/35
Giorgio Ledebefin 7.6.2002 Euroopan yhteisöjen komis-                          Asian T-113/97 (1) poistaminen rekisteristä
                 siota vastaan nostama kanne
                                                                                (2002/C 180/61)
                         (Asia T-175/02)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                         (2002/C 180/60)
                                                                      Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     men ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 21.2.2002 antamal-
                                                                      la määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                      rekisteristä on poistettu asia T-113/97, Pierre Tomarchio
                                                                      vastaan Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin.
Giorgio Ledebef, kotipaikka Senningerberg (Luxemburg), on
nostanut 7.6.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-            (1) EYVL C 199, 28.6.1997.
siota vastaan. Kantajan asianajaja on Gilles Bounéou, prosessi-
osoite Luxemburgissa.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                Asian T-2/01 (1) poistaminen rekisteristä
–     kumoaa henkilöstön ja hallinnon pääosaston pääjohtajan
      28.2.2002 tekemän päätöksen 9567 olla lisäämättä kan-                                   (2002/C 180/62)
      tajaa ansioituneimmista virkamiehistä laadittuun luette-
      loon ja jättää kantaja ylentämättä palkkaluokkaan B 1                             (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
      ylennyskierroksella 2000
–     päättää oikeudenkäyntikuluista ja velvoittaa Euroopan           Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
      komission korvaamaan ne.                                        men ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 29.4.2002 antamal-
                                                                      la määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                      rekisteristä on poistettu asia T-2/01, Vereniging Nederlandse
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                             Cementindustrie vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
                                                                      (1) EYVL C 95, 24.3.2001.
Tämän kanteen kantaja, joka on vastaajana olevan toimielimen
virkamies, riitauttaa nimittävän viranomaisen päätöksen olla
ylentämättä häntä palkkaluokkaan B 1 ylennyskierroksella
2000.
Vaatimustensa tueksi kantaja väittää, että                                       Asian T-3/01 (1) poistaminen rekisteristä
–     henkilöstösääntöjen 45 artiklan 1 kohtaa on rikottu ja                                  (2002/C 180/63)
      syrjintäkiellon periaatetta on loukattu
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
–     puolustautumisoikeuksia on loukattu
–     perusteluvelvollisuutta on laiminlyöty nyt käsiteltävänä        Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
      olevassa asiassa                                                men ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 29.4.2002 antamal-
                                                                      la määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
–     luottamuksensuojan periaatetta on loukattu ja hallinnon         rekisteristä on poistettu asia T-3/01, Eerste Nederlandse Ce-
      huolenpitovelvollisuutta on laiminlyöty.                        ment Industrie vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
                                                                      (1) EYVL C 95, 24.3.2001.


title: Asia C-103/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 1.10.2009 (Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlbergin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Arthur Gottwald v. Bezirkshauptmannschaft Bregenz (Henkilöiden vapaa liikkuvuus — Unionin kansalaisuus — EY 12 artikla — Vammaisille myönnettävä ilmainen moottoriajoneuvoille tarkoitettu vuosittainen maksumerkki — Kansallinen säännöstö, jonka mukaan kyseisen ilmaisen maksumerkin voivat saada ainoastaan vammaiset henkilöt, joiden kotipaikka tai tavanomainen asuinpaikka on kyseisen valtion alueella)

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 1.10.2009 (Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlbergin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Arthur Gottwald v. Bezirkshauptmannschaft Bregenz
   (Asia C-103/08) (1)

   (Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Unionin kansalaisuus - EY 12 artikla - Vammaisille myönnettävä ilmainen moottoriajoneuvoille tarkoitettu vuosittainen maksumerkki - Kansallinen säännöstö, jonka mukaan kyseisen ilmaisen maksumerkin voivat saada ainoastaan vammaiset henkilöt, joiden kotipaikka tai tavanomainen asuinpaikka on kyseisen valtion alueella)
   2009/C 282/13
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Arthur Gottwald

      Vastaaja: Bezirkshauptmannschaft Bregenz

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg (Itävalta) — EY 12 artiklan tulkinta — Kansalaisuuteen perustuva syrjintä — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan vammaisille myönnettävän ilmaisen moottoriajoneuvojen maksumerkin voivat saada ainoastaan henkilöt, joiden kotipaikka tai tavanomainen oleskelupaikka on valtion alueella

      Tuomiolauselma

   EY 12 artiklaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kansallisen lainsäädännön kaltaiselle lainsäädännölle, jonka mukaan moottoriajoneuvoille tarkoitettu ilmainen vuosittainen maksumerkki myönnetään ainoastaan niille vammaisille henkilöille, joiden kotipaikka tai asuinpaikka on kyseisen jäsenvaltion alueella, kun sama etuus myönnetään myös niille vammaisille henkilöille, jotka käyvät kyseisessä maassa säännöllisesti ammatillisista tai henkilökohtaisista syistä.

      (1)  EUVL C 142, 7.6.2008.


title: Asia T-555/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.11.2012 — tesa v. SMHV — Superquímica (tesa TACK) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin tesa TACK rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen kuviomerkki TACK Ceys — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               22.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.11.2012 — tesa v. SMHV — Superquímica (tesa TACK)
   (Asia T-555/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin tesa TACK rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen kuviomerkki TACK Ceys - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2012/C 399/37
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: tesa SE (Hampuri, Saksa) (edustaja: asianajaja F. Schwab)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamiehet: A. Folliard-Monguiral ja O. Mondéjar Ortuño)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: La Superquímica, SA (L’Hospitalet de Llobregat, Espanja) (edustaja: asianajaja A. Canela Giménez)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 5.7.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 866/2010-1), joka koskee La Superquímica, SA:n ja tesa SE:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               tesa SE velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 6, 7.1.2012.


title: Richie Ryanin 16.4.1997 tilintarkastustuomioistuinta vastaan nostama kanne (Asia T-121/97)

text:
28.6.97             LH                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 199/29
Paul Keyaertsin 16.4.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota                asetuksen ( EY, Euratom, EHTY ) N:o 840/95 2 artiklan
                   vastaan nostama kanne                                mukaisesti oteta huomioon neuvoston velvoitetta tehdä
                       ( Asia T-l 14/97)                                samanaikaisesti päätöstä saatujen eläkkeiden asianmu
                                                                        kaisesta korottamisesta neuvoston asetuksen ( ETY, Eu
                          ( 97/C 199/75 )                               ratom, EHTY ) N:o 2290/77 18 artiklan mukaisesti
                                                                        neuvoston tehdessä päätöksen tilintarkastustuomiois
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                           tuimen presidentin ja jäsenten peruspalkan korottami
                                                                        sesta ,
Paul Keyaerts, kotipaikka Overijse ( Belgia ), on nostanut
16.4.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen             — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan . Kantajan edustajana on asianajaja Nicolas
Lhoest, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Myson SARL, 30 rue de Cessange.
                                                                   Kantaja, joka on entinen tilintarkastustuomioistuimen jä
Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois           sen ja joka lopetti viranhoitonsa helmikuussa 1994, kat
tuin                                                               soo, että hänellä on oikeus saada eläkettä ensimmäisen
                                                                   kerran 1.3.1997 . Hän sai 27.2.1997 eläkkeensä nettomää
— kumoaa 17.6.1996 tehdyn komission päätöksen , jolla              räisen laskelman, jonka osalta hän totesi , että asetuksen
     komissio hylkäsi kantajan vaatimuksen henkilöstö             ( ETY, Euratom, EHTY) N:o 2290/77 muuttamisesta
     sääntöjen 31 artiklan 2 kohdan mahdollisen soveltu           10.4.1995 annetun neuvoston asetuksen ( EY, Euratom,
     vuuden arvioimisesta ,                                        EHTY) N:o 840/95 2 artiklan mukaisesti hänen eläkettään
                                                                   ei ollut korotettu kyseisen asetuksen 1 artiklan mukaisen
— kumoaa tarpeellisilta osin kantajan valituksen perus            tilintarkastustuomioistuimen presidentin ja jäsenten perus
     teella 27.12.1996 tehdyn komission nimenomaisen hyl          palkkojen korottamisen seurauksena . Tämä kantajalle
     käävän päätöksen,                                             osoitettu päätös on riidan kohteena esillä olevassa asiassa .
— velvoittaa vastaajan korvaamaan asian käsittelystä               Kantaja vetoaa ensiksi asetuksen ( EY, Euratom, EHTY ),
     tässä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntiku           N:o 840/95 2 artiklan lainvastaisuuteen, koska kyseisessä
     lut .                                                         säännöksessä säädetään nimenomaisesti, että asetus ei
                                                                   muuta hankittuja eläkkeitä, vaikka saman asetuksen 1 ar
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                tiklassa säädetään tilintarkastustuomioistuimen presidentin
                                                                   ja jäsenten peruspalkkojen korottamisesta ja kuukausittai
                                                                   sista siirtymäkauden korvauksista . Kantaja arvioi näet,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa       että kyseisellä säännöksellä rikotaan asetuksen ( ETY, Eu
mansisältöiset kuin asiassa T-16/97 (').
                                                                   ratom, EHTY ) N:o 2290/77 18 artiklaa, jonka mukaan
                                                                   jos neuvosto tekee päätöksen peruspalkan korottamisesta ,
O EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s . 27 .
                                                                   se tekee samanaikaisesti päätöksen saatujen eläkkeiden
                                                                   asianmukaisesta korottamisesta . Kantaja korostaa lisäksi ,
                                                                   että kyseinen säännös merkitsee muutosta, jota ei ole pe
                                                                   rusteltu asianmukaisesti neuvoston aikaisemmalla, vakiin
                                                                   tuneella käytännöllä .
    Richie Ryanin 16.4.1997 tilintarkastustuomioistuinta
                    vastaan nostama kanne                          Toissijaisesti kantaja korostaa, että asetusta ( EY, Euratom,
                                                                   EHTY ) Nro 840/95 ei voida soveltaa häneen, siltä osin
                        ( Asia T-121 /97 )                         kuin asetuksessa viitataan hankittuihin eläkkeisiin, toisin
                            97/C 199/76 )                          sanoen ennen asetuksen voimaantuloa tosiasiassa suoritet
                                                                   tuihin eläkkeisiin. Kantajan eläkettä ei ole kuitenkaan suo
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     ritettu, koska sitä ei ole maksettu ennen asetuksen voi
                                                                   maantuloa, eli ennen 1.5.1995 , vaan myöhemmin.
Richie Ryan, Dublin ( Irlanti ), on nostanut 16.4.1997 Eu
roopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui            Kantaja korostaa myös, että hän saattoi lainmukaisesti
messa kanteen tilintarkastustuomioistuinta vastaan . Kanta        olettaa asetuksen ( ETY, Euratom, EHTY ) N:o 2290/77 18
jan edustajana on asianajaja Georges Vandersanden, Brys           artiklan nojalla, jota sovellettiin hänen aloittaessaan viran
sel , ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson             hoitonsa tilintarkastustuomioistuimen jäsenenä , että hänen
 SARL, 30 rue de Cessange .                                        eläkkeensä määrää korotettaisiin asianmukaisesti neuvos
                                                                   ton tekemällä samanaikaisella päätöksellä, mikäli perus
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois            palkkoja korotettaisiin . Kantaja arvioi siten, että laimin
tuin                                                               lyödessään tämän säännöksen noudattamisen neuvosto on
                                                                   loukannut luottamuksensuojan periaatetta .
— kumoaa kantajan eläkkeen suorittamista koskevan
     päätöksen, sellaisena kuin se annettiin kantajalle tie       Kantaja vetoaa lopuksi syrjintäkiellon periaatteen louk
     doksi ensimmäisen kerran 27.2.1997 1.3.1997 alkavin            kaamiseen korostaen, että asetuksen ( EY, Euratom,
     vaikutuksin, siltä osin kuin päätöksessä ei neuvoston          EHTY ) N:o 840/95 2 artiklan mukainen järjestelmä luo
 ---pagebreak--- N:o C 199/30         1 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       28.6.97
perusteentota eriävää kohtelua tilintarkastustuomioistui           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
men sellaisen presidentin ja sellaisten jäsenten, jotka eivät
ole vielä eläkkeellä , ja niiden välille, jotka ovat jo eläk
keellä, ja vastaavasti myös eläkkeellä olevien kesken sen
päivän perusteella, joka otetaan huomioon määriteltäessä ,          Italian hallitus ilmoitti vuonna 1994 komissiolle 3.8.1994
mistä ajankohdasta alkaen eläkettä on hankittu .                    annetun lain nro 481 sekä 12.10.1994 tehdyn teollisuus-,
                                                                    kauppa- ja käsityöläisministeriön päätöksen nro 683 , joilla
                                                                    kummallakin pyrittiin edistämään kansallisen rauta - ja te
                                                                    rästeollisuuden rakenneuudistuksen toteuttamista tuotan
                                                                    tolaitosten sulkemisen vuoksi myönnettävien tukien avulla
                                                                    ja näiden laitosten muuntamisella muiksi kuin rauta- ja te
                                                                    rästeollisuusalan taloudellisiksi yksiköiksi . Komissio hy
                                                                    väksyi 12.12.1994 tehdyllä päätöksellä mainitut säädök
  Ferriera Lamifer Spa:n 18.4.1997 Euroopan yhteisöjen              set .
              komissiota vastaan nostama kanne
                        ( Asia T-l 22/97)
                          ( 97/C 199/77
                                                                    Ensimmäisessä riidanalaisessa päätöksessä, joka tehtiin
                                                                    rauta- ja terästeollisuuden tukia koskevien sääntöjen (')
                                                                    sekä mainitun 12.12.1994 tehdyn päätöksen perusteella ,
                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)                     komissio totesi yhteismarkkinoille soveltumattomiksi tuet,
                                                                    joita oli aiottu myöntää muun muassa kantajayritykselle,
                                                                    koska komissio katsoi , että laitosten sulkemisen vuoksi
Ferriera Lamifer Spa on nostanut 18.4.1997 Euroopan yh             voidaan tukia myöntää ainoastaan yrityksille, joilla on
teisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan             sääntöjen 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua säännöllistä
teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan               rauta- ja terästeollisuuden alan tuotantoa .
edustajat ovat asianajajat Carmine Punzi ja Filippo Satta ,
Rooma , ja tämän prosessiosoite Luxemburgissa on asian
ajotoimisto Charles Turk, 13 B Avenue Guillaume .
                                                                    Kantaja , joka on yritys, jolla on kuumavalssain betonipyö
                                                                    rylöiden tuotantoa varten, väittää ensinnäkin, että tässä
                                                                    viimeksi mainitussa säännöksessä katsotaan tukien olevan
Kantaja vaatii , että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin kumoaa                                                 yhteismarkkinoille soveltuvia sillä edellytyksellä, että yritys
                                                                    on muun muassa " valmistanut säännöllisesti rauta- ja te
                                                                    rästeollisuustuotteita siihen asti kunnes tuet ilmoitettiin ".
                                                                    Kantaja vetoaa tämän osalta komission 12.12.1994 teh
— Euroopan yhteisöjen komission 18.2.1996 tekemän                   dyssä päätöksessä vahvistamien tuotannon säännöllisyyden
    päätöksen N:o 4288 , joka annettiin kantajalle tiedoksi         arviointiperusteiden lainvastaisuuteen .
    postitse 11.3.1997 Italian tasavallan teollisuusministe
     riön teollisuustuotannon yleisosaston välityksellä ja
     jossa todettiin EHTY:n perustamissopimuksen 4 artik
     lan c kohdan mukaisesti yhteismarkkinoille soveltu
                                                                    Ensinnäkin kantajan mukaan ei ole tarkoituksenmukaista
     mattomiksi " valtion tuet, joita Italia on aikonut myön
                                                                    ottaa ainoaksi muuttujaksi viitevuotta 1993 , joka välittö
     tää yksityisen rauta - ja terästeollisuuden rakenneuudis
                                                                    mästi edelsi vuotta, jona kansalliset toimenpiteet rauta- ja
     tuksen yhteydessä " muun muassa Ferriera Lamiferille;          terästeollisuuden laitosten sulkemisen edistämiseksi toteu
     kyseisessä päätöksessä ei annettu lupaa tällaisten tu
                                                                    tettiin. Koska tuotannon säännöllisyyden osalta säännöissä
     kien myöntämiseen;
                                                                    ei ollut asetettu viiteajanjaksolle alkamisaikaa , tuotannon
                                                                    säännöllisyyden arvioimisessa käytetyn väliaikaisen viite
                                                                    muuttujan huomattava aleneminen on selvästi mainittujen
— Euroopan yhteisöjen komission 12.12.1995 tekemän                  sääntöjen vastainen. Toiseksi PMP:n ( 24 tuntia vuorokau
     päätöksen N:o 17924 siltä osin kuin siinä 27.11.1991           dessa toimivan yrityksen mahdollinen enimmäistuotanto )
     tehdyn komission päätöksen N:o 3855/91/EHTY 4 ar              käyttäminen laskettaessa todellista tuotantoa viiteajanjak
     tiklan 2 kohdan toisessa kohdassa mainittujen perus           sona on myös epävarmaa ja perustelematonta . Tämän
     teiden määrittämiseksi vahvistetaan yhteisön säännök          osalta kantaja korostaa , että tukia koskevissa säännöissä
     set rauta- ja terästeollisuudelle myönnettävien tukien         mainitaan ainoastaan tuotannon " säännöllisyys ", jolla tar
     osalta ( ns. tukia koskevat säännöt ) ja siltä osin kuin        koitetaan selvästikin tuotantoa, joka noudattaa yrityksen
     siinä on määrätty, että säännöllisen tuotannon on kat          aikaisempaa linjaa, eikä ajankohtaa, jolla ei ole merkitystä
     sottava tarkoittavan rauta- ja terästeollisuuden tuottei      tässä asiassa , kuten esimerkiksi PMP:llä .
     den tuotantoa " vuodelle 1993 — yhdessä vuorossa
     päivässä eli vähintään kahdeksan tuntia päivässä viite
     nä päivänä viikossa ";
                                                                     Lopuksi kantaja väittää, että päätöstä ei ole riittävällä ta
                                                                     valla perusteltu, koska siinä ei ole otettu huomioon kanta
— kaikki muut näiden päätösten valmisteluasiakirjat taik            jan erityistilannetta . Yhden laskutavan vahvistaminen sekä
     ka niihin liittyvät tai perustuvat asiakirjat.                  rauta- ja terästeollisuuden laitoksia että valssaimia varten


title: Asia T-372/10: Kanne 3.9.2010 — Bolloré v. komissio

text:
               6.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/35

         Kanne 3.9.2010 — Bolloré v. komissio
   (Asia T-372/10)
   ()
   2010/C 301/60
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Bolloré (Ergué-Gabéric, Ranska) (edustajat: asianajajat P. Gassenbach, C. Lemaire ja O. de Juvigny)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 23.6.2010 tehdyn komission päätöksen K(2010) 4160 lopullinen (asia COMP/36.212 — Itsejäljentävä paperi) 1 ja 2 artikla on kumottava

               —

               toissijaisesti edellä mainitun päätöksen 2 artiklassa Bollorélle määrättyjen sakkojen määrää on alennettava erittäin huomattavasti

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii esillä olevalla kanteella ensisijaisesti kumottavaksi SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 23.6.2010 tehtyä komission päätöstä K(2010) 4160 lopullinen (asia COMP/36.212 — Itsejäljentävä paperi), jonka komissio teki unionin tuomioistuimen annettua tuomionsa asiassa C-327/07 P, Bolloré vastaan komissio, jossa tuomioistuin katsoi, että Bollorén puolustautumisoikeuksia ei ollut kunnioitettu, koska sille oli määrätty seuraamuksia sekä Copigraphin emoyhtiönä että sillä perusteella, että se osallistui itse suoraan rikkomiseen, vaikka väitetiedoksianto koski ainoastaan Bollorén vastuuta Copigraphin emoyhtiönä.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kuuteen kanneperusteeseen, jotka koskevat seuraavia seikkoja:

               —

               Ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen (jäljempänä Euroopan ihmisoikeussopimus) 6 ja 7 artiklaa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 41, 47 ja 49 artiklaa on rikottu, koska seuraamus, joka Bollorélle määrättiin, loukkaa laillisuusperiaatetta, oikeusvarmuuden periaatetta, rangaistusten yksilöllisyyden periaatetta ja oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, koska

                           —

                           Bollorélle emoyhtiönä määrätty rangaistus on vastoin Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 ja 7 artiklassa sekä perusoikeuskirjan 47 ja 49 artiklassa tarkoitettua laillisuusperiaatetta ja oikeusvarmuuden periaatetta samoin kuin rangaistusten yksilöllisyyden periaatetta,

                           —

                           Bollorén kuuleminen, johon ei osallistunut yksikään komission jäsenistä, loukkaa Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa ja perusoikeuskirjan 41 ja 47 artiklassa vahvistettua oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, koska kyseistä yhtiötä koskevan asian ratkaisseet henkilöt eivät kuulleet sitä,

                           —

                           olosuhteet, joissa alkuperäisen päätöksen osalta tehtiin uusi päätös, ovat useilta osin ristiriidassa Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa ja perusoikeuskirjan 41 ja 47 artiklassa vahvistettuun oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevaan oikeuteen liittyvän puolueettomuusvaatimuksen kanssa.

               —

               SEUT 101 artiklaa ja asetuksen N:o 1/2003 (1) 25 artiklaa on rikottu, koska komissio määräsi Bollorélle seuraamuksia rikkomuksista, jotka ovat tänään vanhentuneet.

               —

               Yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu, koska Bollorélle määrättiin seuraamuksia sillä perusteella, että se oli Copigraphin emoyhtiö tosiseikkojen tapahtuma-aikana.

               —

               SEUT 101 artiklaa, Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklaa ja perusoikeuskirjan 41 ja 47 artiklaa on rikottu, koska komissio käytti toisen väitetiedoksiannon tiedoksiannossa määräaikaa, joka oli selvästi kohtuuton ja joka esti täysin Bolloréa puolustautumasta sitä vastaan esitettyihin väitteisiin, jotka koskivat yhtäältä sen vastuuta Copigraphin emoyhtiönä ja toisaalta sen omaa osallistumista rikkomiseen.

               —

               Toissijaisesti asiassa on Bollorén mukaan rikottu sakkojen laskennasta annettuja vuoden 1998 suuntaviivoja (2), loukattu rangaistusten yksilöllisyyden periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta sakkojen määrän määrittämisessä sekä loukattu perusteluvelvollisuutta.

               —

               Niin ikään toissijaisesti asiassa on rikottu sakkojen määräämättä jättämisestä tai lieventämisestä annettua vuoden 1996 tiedonantoa (3) ja loukattu suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.

      (1)  [SEUT 101] ja [SEUT 102] artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 13.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1).

      (2)  Asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan ja EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan 5 kohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennassa annetut suuntaviivat (EYVL 1998, C 9, s. 3).

      (3)  Sakkojen määräämättä jättämisestä tai lieventämisestä kartellitapauksissa annettu komission tiedonanto (EYVL 1996, C 207, s. 4)


title: Asia T-4/01: Renco S.p.a:n 5.1.2001 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
10.3.2001                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 79/25
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Sitä tavaramerkkiä tai         Kantaja
                                                                         merkkiä koskevan oi-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perusteet ovat yhdenmu-         keuden haltija, jota puo-
kaiset asiassa T-379/00 esitettyjen kanssa.                              lustetaan väitemenette-
                                                                         lyssä tehdyllä väitteellä:
                                                                         Tavaramerkki tai merk-         Rekisteröity saksalainen kuvio-
                                                                         ki, jota puolustetaan väi-     merkki ”ILS”, joka koskee luokkiin
                                                                         temenettelyssäntehdyllä        9, 16 ja 51 kuuluvia ”painotuot-
                                                                         väitteellä:                    teita olevia oppi- ja opetusvälinei-
                                                                                tä (lukuunottamatta laitteita); kai-
Institut für Lernsystemen sisämarkkinoiden harmonisoin-                                                 kenlaisia tietovälineitä, joissa on
        tivirastoa vastaan 30.12.2000 nostama kanne                                                     opetukseen tarkoitettuja ohjelmi-
                                                                                neen; kirjekurssien kehittäminen
                          (Asia T-388/00)                                                               ja järjestäminen”
                                                                         Väiteosaston päätös            Väite hylätään
                            (2001/C 79/44)
                                                                         Valituslautakunnan             Väite hylätään
                                                                         päätös
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                         Kanteen perustelut:            – olennaisten menettelymääräys-
Institut für Lernsysteme, Hampuri, on nostanut yhteisöjen                                                  ten rikkominen, esim. yhteisön
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisä-                                                    tavaramerkistä annetun asetuk-
markkinoiden harmonisointivirastoa vastaan. Kantajan edusta-                                               sen 43 artiklan 1 kohdan rikko-
jana on Jörg Schneider, CMS Hasche Sigle Eschenlohr Peltzer                                                minen
Schäfer, Stuttgart (Saksa).
                                                                                – sen periaatteen soveltaminen
                                                                                väärin, jonka mukaan mitä lä-
Muuna asianosaisena valituslautakunnassa vireillä olevassa                                                 hempänä tavarat ja palvelut
menettelyssä oli ELS Educational Services, Inc., Culver City,                                              ovat toisiaan, sitä paremmin
Kalifornia, Yhdysvallat.                                                                                tavaramerkkien on erotuttava
                                                                                toinen toisistaan.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuin
–     kumoaa harmonisointiviraston 18.10.2000 päivätyn pää-
      töksen – R 074/2000-3 ja hylkäämään yhteisön tavara-
      merkin 000131276 ”ELS” rekisteröinnin;
–     velvoittaa harmonisointiviraston korvaamaan kaikki oi-
      keudenkäyntikulut.                                                 Renco S.p.a:n 5.1.2001 Euroopan unionin neuvostoa vas-
                                                                                taan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                                 (Asia T-4/01)
Yhteisön     tavaramerkin       ELS Educational Services, Inc.                                     (2001/C 79/45)
hakija:
Kyseessä oleva tavara-          Kielellinen merkki ”ELS” – hake-
merkki:                         mus nro 131276, joka koskee                                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                luokkaan 16 kuuluvia ”oppikirjoja
                                ja opetukseen tarkoitettuja paino-       Renco S.p.a. -yhtiö, kotipaikka Milano (Italia), on nostanut
                                tuotteita, nimittäin opiskelijoiden      5.1.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                työkirjoja, luetteloita, opettajan       mioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan.
                                käsikirjoja, painettuja opetusop-        Kantajan edustajina ovat asianajajat Denis Philippe ja Frencesco
                                paita, -kaavioita ja -kirjasia opis-     Apruzzi, Luxemburg ja Brysseli.
                                kelijoille, jotka opiskelevat eng-
                                lantia vieraana kielenä”; luokkaan
                                35 kuuluvia ”teknisen neuvonnan          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                tarjoamista kielikoulujen perusta-
                                misen ja/tai pitämisen yhteydessä”       –     velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajalle vahingonkor-
                                ja luokkaan 41 kuuluvia ”koulu-                vauksena 6 863 000 euroa hyvitysluontoisine korkoi-
                                tuspalveluita, nimittäin englannin             neen vahingontekohetkestä – eli 14.4.2000 – ja viivästys-
                                kielen koulutuksen tarjoamista”.               korkoineen tuomion antopäivästä, joista
 ---pagebreak--- C 79/26                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        10.3.2001
      –      24 000 000 euroa sen takia, että kantaja menetti             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
             oikeuden saada riidanalaisen julkisen tavaranhankin-
             tasopimuksen                                                 –     kumoaa nimittävän viranomaisen 11.1.2000 tekemän
                                                                                päätöksen, jolla henkilöstösääntöjen 86 artiklan 2 kohdan
      –      63 000 euroa kuluista ja liitännäiskustannuksista,                 e alakohdan mukaisena seuraamuksena kantaja alennet-
             jotka aiheutuivat rajoitettuun tarjouskilpailuun osal-             tiin palkkaluokasta A 5 palkkaluokkaan A palkkatason
             listumisesta                                                       säilyessä kuitenkin ennallaan;
      –      2 000 000 euroa kantajalle aiheutuneesta aineetto-           –     velvoittaa komission korvaamaan kantajalle aiheutuneen
             masta vahingosta                                                   aineellisen vahingon ja henkisen kärsimyksen, jonka
                                                                                määräksi on arvioitu toistaiseksi ja kaikin varauksin
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-                    1 350 000 euroa.
      kulut.
                                                                          –     velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
                                                                                kulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Nyt käsiteltävässä asiassa, kuten myös asiassa T-205/00,
Renco v. neuvosto (1), kantaja vaatii korvausta kaikista sille
aiheutuneista vahingoista, jotka ovat aiheutuneet todetuista              Kantaja riitauttaa kurinpitoseuraamuksen, joka hänelle määrät-
lainvastaisuuksista sellaisten julkisten hankintojen yhteydessä,          tiin sen vuoksi, että hänen väitettiin syyllistyneen sääntöjenvas-
jotka koskevat neuvoston rakennuksissa suoritettavia kunnos-              taisuuksiin hoitaessaan Euroopan komission Bratislavan (Slo-
tus- ja huoltotöitä, ja jotka liittyivät 30.7.1999 tehtyyn tarjous-       vakian tasavalta) edustuston päällikön tehtäviä.
kilpailuun 99/S 146-107865/FR.
                                                                          Kantaja esittää kumoamisvaatimuksensa tueksi seuraavat pe-
Neuvoston katsotaan olevan vastuussa etenkin sen takia,                   rusteet:
että direktiivissä 93/37/ETY (2), jota sovelletaan riidanalaiseen
julkiseen hankintaan, säädettyjä vaatimuksia ei ole noudatettu.           –     puolustautumisoikeuksien loukkaaminen ja kurinpitome-
Neuvostoa moititaan myös siitä, että se rikkoi tarjoustentekijöi-               nettelyn rikkominen,
den perustellun luottamuksen ratkaisumenettelyssä sovelletta-
vien valintakriteerien osalta.                                            –     perustelujen puuttuminen ja virheelliset perustelut,
(1) EYVL C 285, 7.10.2000, s. 19.                                         –     tosiseikkoja arvioitaessa tehdyt ilmeiset virheet, joiden
(2) Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen             johdosta asiaa on arvioitu oikeudellisesti väärin,
    yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annettu neuvos-
    ton direktiivi 93/37/ETY.                                             –     suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen.
Georgios S. Zavvosin 26.1.2001 Euroopan yhteisöjen                        Petros Efthymioun 26.1.2001 Euroopan yhteisöjen komis-
                komissiota vastaan nostama kanne                                            siota vastaan nostama kanne
                            (Asia T-21/01)                                                           (Asia T-22/01)
                            (2001/C 79/46)                                                           (2001/C 79/47)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                            (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
George S. Zavvors, kotipaikka Linkebeek (Belgia), on nostanut             Petros Efthymiou, kotipaikka Luxemburg, on nostanut
26.1.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                    26.1.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                   tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Georges Vander-             vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Jean-Noël Louis ja
sanden ja Laure Levi, prosessiosoite Luxemburgissa.                       Véronique Peere, prosessiosoite Luxemburgissa.


title: Asia T-96/01: Rodolfos Masliasin 4.5.2001 Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne

text:
C 200/58                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          14.7.2001
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                laiminlyöty – tämä laiminlyöntikin on kiistetty. Peruuttamista
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-             ei voida myöskään pitää neuvoston asetuksen N.o 2988/95 (3)
jan edustajat ovat asianajajat Denis Waelbroeck ja Jennifer              5 artiklassa tarkoitettuna seuraamuksena.
Waldron.
                                                                         Kummassakaan näistä kahdesta sopimuksesta ei määrätä kuit-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               tauksesta eikä missään ohjelmia koskevissa säännöstöissä
                                                                         sallita kuittausta.
—     ensisijaisesti
                                                                         Kantaja esittää kumoamisvaatimuksensa tueksi muun muassa,
      —     velvoittaa komission maksamaan tuet, jotka se on             että päätös on laiton toimivallan ylityksen vuoksi, että sitä ei
            sitoutunut maksamaan hanketta Una festa per Aris-            ole perusteltu ja että puolustautumisoikeuksia ja suhteellisuus-
            tofane koskevan, 28.1.2000 päivätyn sopimuksen               periaatetta on loukattu.
            mukaisesti,
      —     velvoittaa komission maksamaan korkoa näille sum-            (1) Se perustui Kulttuuri 2000 -ohjelman perustamisesta 14 päivänä
            mille,                                                           helmikuuta 2000 tehtyyn Euroopan parlamentin ja neuvoston
                                                                             päätökseen N:o 508/2000/EY (EYVL L 63, s. 1).
                                                                         (2) EYVL C 163, s. 6.
—     toissijaisesti                                                     (3) Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18 päi-
                                                                             vänä joulukuuta 1995 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom)
      —     kumoaa sen komission päätöksen, jonka mukaan                     N:o 2988/95 (EYVL L 312, s. 1).
            hanketta Una festa per Aristofane koskevan sopi-
            muksen toisen ja viimeisen erän maksut peruutetaan,
            ja joka annettiin tiedoksi INNOVAlle Efterpi Veriga-
            kin 25.1.2001 päivätyllä kirjeellä.
—     velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
      kulut.
                                                                         Rodolfos Masliasin 4.5.2001 Euroopan parlamenttia vas-
                                                                                taan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (Asia T-96/01)
Komissio julkaisi kesäkuussa 1999 Kulttuuri 2000 -ohjel-
maan (1) liittyviä kokeiluohjelmia koskevan ehdotuspyyn-                                          (2001/C 200/109)
nön (2). Komissio hyväksyi joulukuussa 1999 kantajan hank-
keen, jossa oli tarkoituksena järjestää yksi esitys nimeltään Una
festa per Aristofane. Esityksellä pyrittiin levittämään yhteisen
eurooppalaisen perinnön tuntemusta nuorisolle.                                               (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
                                                                         Euroopan parlamentin virkamies Rodolfos Maslias on nostanut
Kun ensimmäinen tukierä oli maksettu, kantaja osoitti komis-             4.5.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
siolle toisen tukierän maksamista koskevan hakemuksen ja                 mioistuimessa kanteen Euroopan parlamenttia vastaan. Kanta-
myöhemmin lopun hankkeelle myönnetyn taloudellisen tuen                  jan edustajana on asianajaja Haris Tagaras, asianajotoimisto
maksamista koskevan hakemuksen. Komissio vastasi kantajal-               Sagia, Lukavittou 5, Ateena 106 72.
le, että lopullista maksua ei suoriteta, koska oli olemassa
suurempaa summaa koskeva takaisinperimismääräys kantajaa
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
vastaan. Tämä määräys koski toista osapuolten tekemää sopi-
musta, jonka komissio oli irtisanonut. Kantaja nosti kanteen             —     kumoaa
belgialaisessa tuomioistuimessa vaatien sen päätöksen kumoa-
mista, jolla komissio oli irtisanonut sopimuksen.                              1)    vastaajan 20.10.2000 tekemän päätöksen, jolla yksi-
                                                                                puolisesti keskeytettiin (tai jossa toissijaisesti päätet-
                                                                                tiin olla kokonaan soveltamatta) 11.9.2000 Hellee-
Kantaja väittää, että komissio ei ole noudattanut sopimusvel-                        nien tasavallan kulttuuriministeriön kanssa sovittua
voitteitaan eikä säännöksiin perustuvia velvoitteitaan. Sopi-                        virkamiesten vaihto-ohjelmaa (jonka perusteella
mukset olivat itsenäisiä, eikä se, että toisesta sopimuksesta                        kantaja vastaajan palveluksessa olevana virkamiehe-
johtuvia velvoitteita ei täytetty, voi oikeuttaa toisesta sopimuk-                   nä oli vaihtanut paikkoja erään kulttuuriministe-
sesta johtuvien velvoitteiden peruuttamista. Missään sopimus-                        riössä työskentelevän virkamiehen kanssa);
määräyksissä ja näitä sopimuksia sääntelevissä asetuksissa ei
anneta komissiolle toimivaltaa peruuttaa velvoitettaan maksaa                  2)    vastaajan päätöksen olla maksamatta kantajalle tälle
tukia hankkeeseen Una festa per Aristofane liittyen sillä                            ajanjaksolta 16.9.2000–15.11.2000 säännösten
perustella, että toiseen hankkeeseen liittyvät velvoitteet on                        mukaan kuuluvaa palkkaa;
 ---pagebreak--- 14.7.2001             FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 200/59
     3)   vastaajan implisiittisen päätöksen, jolla se hylkäsi        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
          hallinnollisen valituksen, jonka kantaja oli tehnyt
          5.12.2000 edellä kohdissa 1 ja 2 mainituista päätök-        Kantaja väittää, että vastaaja on
          sistä, ja                                                   — rikkonut virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen
                                                                            62 artiklaa, johon yhteisöjen virkamiesten oikeus saada
                                                                            palkkaa perustuu;
     4)   kaikki näihin päätöksiin liittyvät vastaajan toteutta-
                                                                      — rikkonut Euroopan parlamentin virkamiesten ja kansallis-
          mat täytäntöönpanotoimet sekä
                                                                            ten virkamiesten välistä vaihto-ohjelmaa koskevia sään-
                                                                            nöksiä ja
—    velvoittaa vastaajan joka tapauksessa korvaamaan oikeu-          — loukannut hyvän hallinnon ja luottamuksensuojan peri-
     denkäyntikulut.                                                        aatteita.


title: Asia C-370/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court (Irlanti) on esittänyt 3.8.2012 — Thomas Pringle v. Government of Ireland, Ireland ja Attorney General

text:
               6.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 303/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court (Irlanti) on esittänyt 3.8.2012 — Thomas Pringle v. Government of Ireland, Ireland ja Attorney General
   (Asia C-370/12)
   2012/C 303/31
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supreme Court

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Thomas Pringle

      Vastaaja: Government of Ireland, Ireland ja Attorney General

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko 25.3.2011 annettu Eurooppa-neuvoston päätös 2011/199/EU (1) pätevä,

                           —

                           kun otetaan huomioon, että sitä annettaessa on käytetty SEU 48 artiklan 6 kohdan mukaista yksinkertaistettua tarkistusmenettelyä, ja merkitseekö erityisesti SEUT 136 artiklaan tehtäväksi ehdotettu muutos unionille perussopimuksissa annetun toimivallan lisäämistä;

                           —

                           kun otetaan huomioon ehdotetun muutoksen sisältö, merkitseekö se erityisesti perussopimusten rikkomista tai unionin oikeuden yleisten periaatteiden loukkaamista.

               2)

               Kun otetaan huomioon

                           —

                           SEU 2 ja SEU 3 artikla sekä SEUT:n kolmannen osan VIII osaston määräykset ja erityisesti SEUT 119, SEUT 120, SEUT 121, SEUT 122, SEUT 123, SEUT 125, SEUT 126 ja SEUT 127 artikla;

                           —

                           unionin yksinomainen toimivalta rahapolitiikan alalla, sellaisena kuin siitä määrätään SEUT 3 artiklan 1 kohdan c alakohdassa, ja SEUT 3 artiklan 2 kohdan soveltamisalaan kuuluvien kansainvälisten sopimusten tekemisessä;

                           —

                           unionin toimivalta talouspolitiikan yhteensovittamisessa SEUT 2 artiklan 3 kohdan ja SEUT:n kolmannen osan VIII osaston mukaisesti;

                           —

                           unionin toimielinten valtuudet ja tehtävät SEU 13 artiklassa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti;

                           —

                           SEU 4 artiklan 3 kohdassa vahvistettu vilpittömän yhteistyön periaate;

                           —

                           unionin oikeuden yleiset periaatteet, mukaan lukien erityisesti tehokasta oikeussuojaa koskeva yleinen periaate ja oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin, sellaisina kuin niistä määrätään Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan ja yleisen oikeusvarmuuden periaatteen nojalla;

                     onko Euroopan unionin jäsenvaltiolla, jonka rahayksikkö on euro, oikeus tehdä EVM-sopimuksen kaltainen kansainvälinen sopimus ja ratifioida se?

               3)

               Jos Eurooppa-neuvoston päätöstä pidetään pätevänä, edellyttääkö jäsenvaltion oikeus tehdä EVM-sopimuksen kaltainen kansainvälinen sopimus ja ratifioida se kyseisen päätöksen voimaantuloa?

      (1)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 136 artiklan muuttamisesta niitä jäsenvaltioita koskevaa vakausmekanismia varten, joiden rahayksikkö on euro, 25.3.2011 annettu Eurooppa-neuvoston päätös (EUVL L 91, s. 1)


title: Asia T-5/10: Kanne 8.1.2010 — komissio v. Earthscan

text:
               27.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/33

         Kanne 8.1.2010 — komissio v. Earthscan
   (Asia T-5/10)
   2010/C 80/55
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A.-M. Rouchaud-Joët ja S. Petrova, avustajinaan asianajajat P. Hermant ja G. van de Walle de Ghelcke)

      Vastaaja: Earthscan Ltd (Kent, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Vaatimukset

               —

               vastaaja on velvoitettava palauttamaan komissiolle 44 903,22 euroa, joka vastaa 45 835,44 euron pääomaa, josta 6 486,09 on jo maksettu, ja 30.9.2009 saakka laskettuja 5 556,87 euron suuruisia korkoja

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan viivästyskorkoa 3,84 euroa päivältä 1.10.2009 alkaen siihen saakka, kunnes velka on maksettu kokonaisuudessaan

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tällä kanteella, joka perustuu välityslausekkeeseen, kantaja vaatii, että vastaaja velvoitetaan palauttamaan osa kantajan sille maksamasta ennakosta sekä maksamaan viivästyskorkoa sen johdosta, että on jätetty täyttämättä sopimus nro 4.1030/Z/01-035/2001, joka tehtiin kantajan ja yhdeksän toimittajan — mukaan lukien vastaajan — kanssa uusiutuvaa energiaa koskevan oppaan (projekti ”Guide for Renewable Energy installations to promote biomass, photovoltaics and solar thermal in the EU” [”Opas uusiutuvan energian tuotantolaitoksille biomassan, aurinkosähkön ja aurinkoenergian edistämiseksi EU:ssa”]) kehittämiseksi, julkaisemiseksi ja levittämiseksi ALTENER-ohjelman (1) puitteissa.
   Kantaja vetoaa yhteen ainoaan kanneperusteeseen.
   Koska vastaaja jätti täyttämättä sopimuksen vaiheet 6 ja 7 (taitto, ladonta, tulostus ja levittäminen), kantaja katsoo, että vastaaja rikkoi sopimusvelvoitteitaan, kun se ei palauttanut sen osuutta ennakkorahoituksesta, joka maksettiin perusteetta sopimuksen perusteella. Kantaja väittää, että vastaaja on tästä syystä velvoitettava palauttamaan perusteetta maksettu rahasumma sopimuksen mukaisine viivästyskorkoineen.

      (1)  Monivuotisesta ohjelmasta uusiutuvien energialähteiden käytön edistämiseksi yhteisössä (Altener) (1998—2002) 28.2.2000 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 646/2000/EY (EYVL L 79, s. 1).


title: Asia C-486/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 6.12.2007 (Hof van beroep te Antwerpenin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — BVBA Van Landeghem v. Belgian valtio (Yhteinen tullitariffi — Yhdistetty nimikkeistö — Tariffiin luokittelu — Nimikkeet 8703 ja 8704 — Avolavatyyppinen moottoriajoneuvo)

text:
               26.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/12

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 6.12.2007 (Hof van beroep te Antwerpenin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — BVBA Van Landeghem v. Belgian valtio
   (Asia C-486/06) (1)

   (Yhteinen tullitariffi - Yhdistetty nimikkeistö - Tariffiin luokittelu - Nimikkeet 8703 ja 8704 - Avolavatyyppinen moottoriajoneuvo)
   (2008/C 22/22)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hof van beroep te Antwerpen
   Pääasian asianosaiset

      Valittaja: BVBA Van Landeghem

      Vastapuoli: Belgian valtio
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Hof van beroep te Antwerpen — Tariffi- ja tilastonimikkeistä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (EYVL L 256, s. 1) tulkinta — Alanimikkeet 8703 ja 8704 — Sellaisen avolavatyyppisen moottoriajoneuvon luokittelu, joka koostuu suljetusta ohjaamosta, jota käytetään matkustamona, ja tavaratilasta, joka ei ole 50:tä senttiä korkeampi, ja jossa on ylelliset sisätilat, ABS-jarrujärjestelmä, 4–8-litrainen bensiinimoottori, nelivetojärjestelmä ja ylelliset urheiluvanteet
   Tuomiolauselma
   Pääasiassa kyseessä olevan kaltaiset avolava-ajoneuvot, jotka koostuvat yhtäältä suljetusta ohjaamosta, jota käytetään matkustamona, jossa kuljettajan istuimen tai penkin takana on kokoontaitettavia tai irrotettavia istuimia, joissa on kolmipistevyöt, ja toisaalta ohjaamosta erillisestä tavaratilasta, joka ei ole 50:tä senttiä korkeampi ja joka voidaan avata vain takaa ja jota ei ole varusteltu lastin kiinnittämistä varten, ja joissa on erittäin ylelliset sisätilat, joissa on useita lisävarusteita (erityisesti sähköisesti säädettävät nahkaiset istuimet, sähkösäätöiset peilit ja ikkunat sekä stereo-laite, jossa CD-soitin), ja jotka on varustettu lukkiutumattomalla jarrujärjestelmällä (ABS), automaattivaihteisella sylinteritilavuudeltaan 4–8-litraisella bensiinimoottorilla, joka kuluttaa erittäin paljon polttoainetta, nelivetojärjestelmällä ja ylellisillä ”urheiluvanteilla”, on luokiteltava niiden yleinen ulkomuoto ja niiden ominaispiirteiden muodostama kokonaisuus huomioon ottaen yhdistetyn nimikkeistön, joka on tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna 20.12.1994 annetun komission asetuksen (EY) N:o 3115/94, 22.12.1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 3009/95 ja 9.9.1996 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1734/96 liitteillä, nimikkeeseen 8703.

      (1)  EUVL C 20, 27.1.2007.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (suuri jaosto) 7 päivänä syyskuuta 2004, asiassa C-456/02 (Tribunal de travail de Bruxellesin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Michel Trojani vastaan Centre public d'aide sociale de Bruxelles (CPAS) (Henkilöiden vapaa liikkuvuus — Euroopan unionin kansalaisuus — Oleskeluoikeus — Direktiivi 90/364/ETY — Rajoitukset ja ehdot — Henkilö, joka työskentelee asuntolassa luontoisetuuksia vastaan — Oikeus sosiaalihuoltoetuuksiin)

text:
               23.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/7

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (suuri jaosto)
   7 päivänä syyskuuta 2004,
   asiassa C-456/02 (Tribunal de travail de Bruxellesin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Michel Trojani vastaan Centre public d'aide sociale de Bruxelles (CPAS) (1)

   (Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Euroopan unionin kansalaisuus - Oleskeluoikeus - Direktiivi 90/364/ETY - Rajoitukset ja ehdot - Henkilö, joka työskentelee asuntolassa luontoisetuuksia vastaan - Oikeus sosiaalihuoltoetuuksiin)
   (2004/C 262/14)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-456/02, Michel Trojani vastaan Centre public d'aide sociale de Bruxelles (CPAS), jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Tribunal de travail de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 21.11.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 18.12.2002, yhteisöjen tuomioistuin (suuri jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen puheenjohtajat P. Jann, C. W. A. Timmermans, C. Gulmann, J.-P. Puissochet ja J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari) sekä tuomarit R. Schintgen, F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr ja K. Lenaerts, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. Múgica Arzamendi, on antanut 7.9.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Pääasian kantajan tilanteen kaltaisessa tilanteessa oleva henkilö ei kuulu EY 43 eikä EY 49 artiklan soveltamisalaan, ja hän voi vaatia oleskeluoikeutta EY 39 artiklassa tarkoitetun työntekijän asemassa ainoastaan silloin, jos hänen harjoittamansa palkkatyö on aitoa ja todellista. Ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen tehtävänä on selvittää tosiseikat, jotka ovat tarpeen sen arvioimiseksi, onko sen käsiteltäväksi saatetussa asiassa kyse tällaisesta toiminnasta.

               2)

               Euroopan unionin kansalainen, jolla ei ole vastaanottavassa jäsenvaltiossa EY 39, EY 43 tai EY 49 artiklan nojalla oleskeluoikeutta, voi jo pelkästään sillä perusteella, että hän on unionin kansalainen, saada vastaanottavassa jäsenvaltiossa oleskeluoikeuden EY 18 artiklan 1 kohdan suoran soveltamisen perusteella. Tämän oikeuden käyttämiselle on tässä määräyksessä tarkoitetut rajoitukset ja ehdot, mutta toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että näitä rajoituksia ja ehtoja sovellettaessa noudatetaan yhteisön oikeuden yleisiä periaatteita ja erityisesti suhteellisuusperiaatetta. Kuitenkin sen jälkeen, kun on varmistettu, että pääasian kantajan tilanteen kaltaisessa tilanteessa olevalla henkilöllä on oleskelulupa, kyseinen henkilö voi vedota EY 12 artiklaan saadakseen minimex-tuen kaltaisen sosiaalihuoltoetuuden.

      (1)  EUVL C 44, 22.2.2003.


title: Asia C-279/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Madrid (Espanja) on esittänyt 29.6.2006 — CEPSA, Estaciones de Servicio SA v. LV Tobar e Hijos SL

text:
               2.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Madrid (Espanja) on esittänyt 29.6.2006 — CEPSA, Estaciones de Servicio SA v. LV Tobar e Hijos SL
   (Asia C-279/06)
   (2006/C 212/36)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Audiencia Provincial de Madrid
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: CEPSA, Estaciones de Servicio SA

      Vastaaja: LV Tobar e Hijos SL
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

                           A)

                           Onko EY 81 artiklan 1 kohtaa tulkittava niin, että öljytuotteiden jakelijan ja huoltamon pitäjän välillä vuonna 1996 tehty huoltamosopimus, jossa jälkimmäinen velvoitetaan määrätyksi ajaksi ostamaan moottori- ja lämmityspolttoaineita yksinomaan tältä toimittajalta ja olemaan tänä aikana myymättä muiden jakelijoiden toimittamia vastaavia tuotteita, kuuluu tämän artiklan soveltamisalaan sillä perusteella, että tällainen velvoite merkitsee kilpailukieltositoumusta, vaikka kyseistä sopimusta voitaisiinkin taloudellisen merkityksensä perusteella pitää edustussopimuksena?

                           B)

                           Jos sopimus kuuluu kyseisen artiklan soveltamisalaan, voidaanko kiellosta poiketa, jos asetuksessa N:o 1984/1983 (1) säädetyt, etenkin sopimuksen kestoa koskevat edellytykset täyttyvät?

                           C)

                           Jos näin olisi, edellyttääkö tämän asetuksen 10 ja 12 artiklan säännös, jonka mukaan kilpailukieltositoumus voidaan tehdä yli viideksi vuodeksi, jos toimittaja myöntää huoltamon pitäjälle erityisiä kaupallisia tai rahoitukseen liittyviä etuja, sitä, että kyseiset kaupalliset tai rahoitukseen liittyvät edut ovat merkittäviä, vai riittääkö, että ne eivät ole vähämerkityksisiä? Voidaanko tätä säännöstä tulkita niin, että tällaisia kaupallisia tai rahoitukseen liittyviä etuja on myönnetty sellaisilla huoltamosopimuksilla, joiden nojalla öljytuotteiden toimittaja vastaa kustannuksista, joita koituu sen oman tavaramerkin esillepanosta ja ylläpidosta huoltamolla, tai luovuttaa käyttöön polttoainesäiliöitä ja -pumppuja, joita huoltamon pitäjä ei voi käyttää ilman yksinomaisen toimittajan kirjallista lupaa muiden kuin sen toimittamien tuotteiden myyntiin ja jotka huoltamon pitäjän on palautettava toimittajalle sen jälkeen, kun luvallinen käyttö on lopetettu, ja joiden arvo on katettu huoltamon pitäjän tavarantoimittajalle antamalla omavelkaisella pankkitakauksella?

                           D)

                           Jos kyseistä poikkeusta ei sovelleta, koskeeko EY 81 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu pätemättömyys sopimusta kokonaisuudessaan?

               2)

                           A)

                           Onko EY 81 artiklan 1 kohtaa tulkittava niin, että tämänkaltaisella huoltamosopimuksella, jonka mukaan huoltamon pitäjän on myytävä moottori ja lämmityspolttoaineet yksinomaisen toimittajan määräämään vähittäishintaan, rikotaan periaatteessa kieltoa rajoittaa myyntihintojen määräämisvapautta, kun otetaan huomioon sopimuksen taloudellinen merkitys ja tarkemmin sanottuna huoltamon pitäjän kantamat riskit ja sen osallistuminen sopimuksen kohteena olevan tavaran toimituskustannuksiin tai myynninedistämiseen, kun asiaan vaikuttavat seuraavat merkitykselliset seikat:

                                       1)

                                       Huoltamon pitäjä sitoutuu myymään ainoastaan yksinomaiselta toimittajalta ostamiaan voiteluaineita, autonesteitä ja moottori- ja lämmityspolttoaineita tämän kymmenen vuoden ajan vahvistamin vähittäishinnoin ja myyntikäyttöehdoin ja -tavoin, ja tätä sitoumusta voidaan jatkaa viideksi vuodeksi kerrallaan nimenomaisella ja kirjallisella sopimuksella, irtisanomisajan ollessa kuusi kuukautta.

                                       2)

                                       Huoltamon pitäjä vastaa tuotteisiin liittyvästä riskistä, tilavuuserosta aiheutuva riski mukaan luettuna, siitä hetkestä lähtien, jolloin hän vastaanottaa ne toimittajalta huoltamon varastosäiliöihin. Vastaanotettuaan tuotteet huoltamon pitäjällä on velvollisuus säilyttää ne olosuhteissa, jotka ovat tarpeen tuotteiden häviämisen tai vahingoittumisen estämiseksi, ja hän vastaa tarvittaessa sekä toimittajalle että kolmansille tuotteiden häviämisestä, vahingoittumisesta tai sekoittumisesta sekä näistä syistä mahdollisesti aiheutuvista vahingoista.

                                       3)

                                       Huoltamon pitäjän on maksettava toimittajalle vastaanotettujen moottori- ja lämmityspolttoaineiden hinta yhdeksän päivän kuluessa siitä, kun ne on toimitettu huoltamolle, ja asetettava ensimmäisen toimituserän saavuttua toimitusten kokonaishinnan vakuudeksi pankkitakaus, joka vastaa on 15 päivää. Jos toimitus jätetään maksamatta, toimittaja voi panna täytäntöön huoltamon pitäjän antaman takauksen, jolloin huoltamon pitäjä on velvollinen maksamaan loput toimituserät ennen niiden saapumista huoltamolle. Huoltamon pitäjän jakelijalle suorittama hinta lasketaan vähentämällä jakelijan määrittämästä vähittäishinnasta arvonlisäveroineen huoltamon pitäjälle kuuluva provisio, vastaava arvonlisävero mukaan luettuna. Toimitetun polttoaineen keskimääräinen myyntiaika toimituspäivästä laskettuna on huomattavasti vastaajan kantajalle asettamaa yhdeksän päivän maksuehtoa lyhyempi. Jakelija suorittaa huoltoasemalle kuukausittain veloitukset tai hyvitykset toimitettujen polttoaineiden hinnanmuutoksista sen mukaan, onko hintoja korotettu vai alennettu. Kuljetuskustannuksista vastaa tavarantoimittaja.

                                       4)

                                       Huoltamon pitäjä menee takuuseen ja vastaa asiakkaista, jotka se on valtuuttanut käyttämään Cepsa Cardia, joka on sen yrityskonsernin, johon toimittaja kuuluu, liikkeelle laskema ja hallinnoima luottokortti; huoltamon pitäjä tilittää korttiostoista kertyneen myynnin kuukauden kuluttua ostotapahtumasta, maksaa pienen osan kortin käyttökuluista ja kantaa luottoriskin asiakkaista, joille se on suoraan myöntänyt luottoa.

                                       5)

                                       Öljytuotteiden toimittaja vastaa kustannuksista, joita koituu sen tavaramerkin esillepanosta ja ylläpidosta huoltamolla, ja luovuttaa huoltamon käyttöön polttoainesäiliöitä ja -pumppuja, joita huoltamon pitäjä ei saa käyttää ilman yksinomaisen toimittajan kirjallista lupaa muiden kuin sen toimittamien tuotteiden myyntiin; tämän kaluston arvo vastaa täsmälleen huoltamon pitäjän tavarantoimittajalle antaman pankkitakauksen määrää.

                           B)

                           Jos näin on, onko 22.6.1983 annettua komission asetusta N:o 1984/83 ja erityisesti sen 10–13 artiklaa tulkittava niin, että tämänkaltaiset sopimukset kuuluvat niiden soveltamisalaan ja ettei EY 81 artiklan 1 kohdassa määrättyä kieltoa sovelleta, jos sopimus täyttää asetuksen kyseisissä artikloissa poikkeukselle asetetut edellytykset?

                           C)

                           Onko kyseisen asetuksen 11 artiklaa siinä tapauksessa tulkittava niin, että sopimuksessa määrätään useampia kuin yksi kilpailunrajoitus, koska siinä määrätään, että toimittajalla on yksinomaisen toimitusoikeuden lisäksi myös oikeus määrätä myyntihinnat? Merkitseekö jakelijan marraskuussa 2001 huoltamolle antama lupa alentaa myyntihintaa alentamatta jakelijan tuloja sitä, että sopimusta voidaan pitää pätevänä?

      (1)  Perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta yksinostosopimusten ryhmiin 22 päivänä kesäkuuta 1983 annettu komission asetus (ETY) N:o 1984/83 (EYVL L 173, s. 5).


title: Asia C-482/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Innsbruck (Itävalta) on esittänyt 7.9.2016 – Georg Stollwitzer v. ÖBB Personenverkehr AG

text:
               21.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 428/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Innsbruck (Itävalta) on esittänyt 7.9.2016 – Georg Stollwitzer v. ÖBB Personenverkehr AG
   (Asia C-482/16)
   (2016/C 428/11)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht Innsbruck

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Georg Stollwitzer

      Vastapuoli: ÖBB Personenverkehr AG

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko unionin oikeutta nykytilassaan, erityisesti unionin oikeuden yhdenvertaisen kohtelun yleistä periaatetta, SEU 6 artiklan 3 kohdassa ja perusoikeuskirjan 21 artiklassa tarkoitettua ikään perustuvan syrjinnän kiellon yleistä periaatetta, syrjinnän kieltoa SEUT 45 artiklaan perustuvan työntekijöiden vapaan liikkuvuuden yhteydessä ja yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annettua neuvoston direktiiviä 2000/78/EY, (1) tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa Euroopan unionin tuomioistuimen antamassa tuomiossa Gotthard Starjakob (2) toteaman ikään perustuvan syrjinnän (nimittäin ennen 18 vuoden ikää täyttyneiden työskentelykausien huomioon ottamatta jättäminen Itävallan rautateiden palveluksessa olevilta henkilöitä) poistamiseksi liittovaltion rautateiden palveluksessa olevien niiden henkilöiden, joihin vanhan säännöstön mukainen syrjintä kohdistui, pienen osan osalta otetaan huomioon ennen 18 vuoden ikää täyttyneet työskentelykaudet (tosin vain asiallisesti liittovaltion rautateillä ja siihen rinnastettavissa julkisissa rautatieinfrastruktuuri- ja/tai rautatieliikenneyrityksissä EU:ssa, ETA:ssa ja EU:n kanssa assosiaatiosopimuksen ja/tai vapaata liikkuvuutta koskevan sopimuksen tehneissä maissa täyttyneet työskentelykaudet), mutta ylivoimaisesti suurimman osan alun perin syrjinnän kohteena olleiden, Itävallan rautateiden palveluksessa olevien henkilöiden osalta jätetään kuitenkin ottamatta huomioon kaikki muut ennen 18 vuoden ikää täyttyneet työskentelykaudet, erityisesti ne, joiden avulla kyseessä oleva Itävallan rautateiden henkilöstö voi suoriutua työstään paremmin, kuten aikaisemmat työskentelykaudet yksityisissä tai muissa julkisissa liikennealan yrityksissä ja/tai infrastruktuuriyrityksissä, joissa työnantajan käyttämää infrastruktuuria (liikkuva kalusto, kiskojen valmistus, johdinten valmistus, sähköiset laitteet, ohjauskeskukset, asemarakentaminen ja vastaavat) valmistetaan, käytetään tai huolletaan tai niihin verrattavissa olevissa yrityksissä, ja siten siinä tosiasiassa vahvistetaan niiden rautateiden palveluksessa olevien henkilöiden, joihin vanhan säännöstön mukainen syrjivä kohtelu kohdistui, ylivoimaisesti suurimman osan osalta lopullisesti ikään perustuvan syrjinnän jatkuminen?

               2)

               Täyttääkö sellaisen jäsenvaltion menettely, jonka omistuksessa rautatieliikenneyritys on ja joka on tosiasiallisesti tässä yrityksessä työskentelevien henkilöiden työnantaja, joka yrittää kiertää näiden työntekijöiden unionin oikeuteen perustuvan oikeuden saada lisäkorvaus Euroopan unionin tuomioistuimen useammassa ratkaisussa (David Hütter, (3) Siegfried Pohl, (4) Gotthard Starjakob) toteaman, muun muassa ikään perustuvan syrjinnän perusteella, mikä myös on tunnustettu useammassa kansallisen tuomioistuimen päätöksessä, muun muassa Oberster Gerichtshofin päätöksessä (8 ObA 11/15y), ja jonka se puhtaasti verotuksellisista syistä yrittää taannehtivilla lain muutoksilla vuosina 2011 ja 2015 poistaa, unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä vahvistetut edellytykset tämän jäsenvaltion unionin oikeuden mukaisesta vastuusta, erityisesti edellytyksen riittävän ilmeisestä unionin oikeuden rikkomisesta, kuten unionin tuomioistuimen useammalla ratkaisulla (David Hütter, Siegfried Pohl, Gotthard Starjakob) tulkitseman direktiivin 2000/78/EY 2 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä 1 artiklan kanssa, rikkomisesta?

      (1)  EYVL 2000, L 303, s. 16.

      (2)  C-417/13, EU:C:2015:38.

      (3)  Tuomio C-88/08, EU:C:2009:381.

      (4)  Tuomio C-429/12, EU:C:2014:12.


title: Asia T-466/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.4.2011 — Lancôme v. SMHV — Focus Magazin Verlag (ACNO FOCUS) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin ACNO FOCUS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki FOCUS — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen N:o 40/94 43 artiklan 2 ja 3 kohta (joista on tullut asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta))

text:
               28.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 160/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.4.2011 — Lancôme v. SMHV — Focus Magazin Verlag (ACNO FOCUS)
   (Asia T-466/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin ACNO FOCUS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki FOCUS - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen N:o 40/94 43 artiklan 2 ja 3 kohta (joista on tullut asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta))
   2011/C 160/20
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Lancôme parfums et beauté & Cie (Pariisi, Ranska) (asianajajat: A. von Mühlendahl ja J. Pagenberg)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Focus Magazin Verlag GmbH (München, Saksa) (edustajat: asianajajat R. Schweizer ja J. Berlinger)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 29.7.2008 tekemä päätös (asia R 1796/2007-1), joka koskee Focus Magazin Verlag GmbH:n ja Lancôme parfums et beauté & Cien välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Lancôme parfums et beauté & Cie velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 6, 10.1.2009.


title: Asia C-409/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 8.9.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Unkari) – Schenker Nemzetközi Szállítmányozási és Logisztikai Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága (Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteinen tullitariffi — Yhdistetty nimikkeistö — Tavaroiden luokitteleminen — Yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeen tulkinta — Direktiivi 2008/118/EY — Valmisteveron alaisten tavaroiden tuonti — Tullisuspensiomenettely tai -järjestelmä — Seuraukset, jotka aiheutuvat yhdistetyn nimikkeistön väärän alanimikkeen ilmoittamisesta tulli-ilmoituksessa — Valmisteveron alaisten tavaroiden liikkumisen aikana havaitut sääntöjenvastaisuudet)

text:
               31.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 8.9.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Unkari) – Schenker Nemzetközi Szállítmányozási és Logisztikai Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (Asia C-409/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen tullitariffi - Yhdistetty nimikkeistö - Tavaroiden luokitteleminen - Yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeen tulkinta - Direktiivi 2008/118/EY - Valmisteveron alaisten tavaroiden tuonti - Tullisuspensiomenettely tai -järjestelmä - Seuraukset, jotka aiheutuvat yhdistetyn nimikkeistön väärän alanimikkeen ilmoittamisesta tulli-ilmoituksessa - Valmisteveron alaisten tavaroiden liikkumisen aikana havaitut sääntöjenvastaisuudet))
   (2016/C 402/03)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Schenker Nemzetközi Szállítmányozási és Logisztikai Kft.

      Vastapuoli: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Tuomiolauselma

               1)

               Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 2658/87, sellaisena kuin se on muutettuna 5.10.2010 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 861/2010, on tulkittava siten, ettei pääasiassa kyseessä olevan kaltainen tavara, joka koostuu piippu- ja savuketupakasta, siinä olevista tupakanjätteistä huolimatta kuulu asetuksen N:o 2658/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 861/2010, olevan yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 2401, jos nämä jätteet eivät estä käyttämästä kyseistä tuotetta piippu- ja savuketupakkana. Tällainen tavara saattaa kuitenkin kuulua kyseisen nimikkeistön nimikkeeseen 2403 ja varsinkin mainitun nimikkeistön alanimikkeeseen 2403 10 90, jos se on pakattu puristettuna kappaletavarana yksittäisiin muovilla vuorattuihin pahvilaatikoihin, joista jokaisen nettopaino on 30 kg.

               2)

               Valmisteveroja koskevasta yleisestä järjestelmästä ja direktiivin 92/12/ETY kumoamisesta 16.12.2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/118/EY 4 artiklan 6 alakohdassa olevaa käsitettä ”tullisuspensiomenettely tai -järjestelmä” on tulkittava siten, ettei tietyn tavaran asettamista tullisuspensiomenettelyyn tai -järjestelmään voida riitauttaa, kun se yhteisen tullitariffin ryhmä, johon kyseinen tavara kuuluu, on mainittu oikein tavaran saateasiakirjoissa, vaikka täsmällinen alanimike ilmoitetaankin siinä väärin. Direktiivin 2008/118 2 artiklan b alakohtaa ja 4 artiklan 8 alakohtaa on tulkittava tällaisessa tapauksessa siten, ettei kyseistä tavaraa ole tuotu unionin alueelle ja ettei se ole valmisteveron alainen.

               3)

               Direktiivin 2008/118 38 artiklassa mainittua käsitettä ”sääntöjenvastaisuus” on pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa tulkittava siten, ettei se kata tullisuspensiomenettelyyn tai -järjestelmään asetettua tavaraa, johon liittyvässä saateasiakirjassa mainitaan väärä tariffiluokittelu.

      (1)  EUVL C 439, 8.12.2014.


title: Asia C-206/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Groningen (Alankomaat) on esittänyt  2.5.2006  — Essent Netwerk Noord BV v. Aluminium Delfzijl BV, BV Nederlands Electriciteit Administratiekantoor ja Essent Netwerk Noord BV v. 1. Saranne BV ja 2. BV Nederlands Electriciteit Administratiekantoor ja Aluminium Delfzijl BV v. Alankomaiden valtio (talousministeriö)

text:
               29.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Groningen (Alankomaat) on esittänyt 2.5.2006 — Essent Netwerk Noord BV v. Aluminium Delfzijl BV, BV Nederlands Electriciteit Administratiekantoor ja Essent Netwerk Noord BV v. 1. Saranne BV ja 2. BV Nederlands Electriciteit Administratiekantoor ja Aluminium Delfzijl BV v. Alankomaiden valtio (talousministeriö)
   (Asia C-206/06)
   (2006/C 178/28)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Rechtbank Groningen
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Essent Netwerk Noord BV

      Vastaaja: Aluminium Delfzijl BV

      Muut osapuolet: BV Nederlands Electriciteit Administratiekantoor, Saranne BV, BV Nederlands Electriciteit Administratiekantoor ja Alankomaiden valtio (talousministeriö)
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1.

               Onko EY 25 ja EY 90 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle säännökselle, jonka perusteella kotimaisten sähkönostajien on siirtymäkautena (31.8.2000—31.12.2000) maksettava verkko-operaattorilleen korotettua maksua niille toimitusta sähköstä, kun verkko-operaattorin on suoritettava tämä korotus lainsäädännössä nimetylle yhtiölle tarkoituksena kattaa sellaiset hukkakustannukset, jotka ovat syntyneet kyseiselle yhtiölle ennen sähkömarkkinoiden vapauttamista kuuluneista velvoitteista tai sen toteuttamista investoinneista, ja kun kyseinen yhtiö:

                           —

                           on neljän kotimaisen sähköntuotantolaitoksen yhdessä omistama tytäryhtiö;

                           —

                           oli kyseisenä ajanjaksona (vuonna 2000) yksin vastuussa tuona vuonna syntyneistä hukkakustannuksista;

                           —

                           tarvitsee kiistatta tuona vuonna syntyneiden kustannusten kattamiseksi 400 miljoonaa NLG (181 512 086,40 euroa), ja

                           —

                           joutuu, jos korotetusta maksusta saatavat tulot ylittävät edellä mainitun summan, suorittamaan yli menevän osan ministeriölle?

               2.

               Onko ensimmäisessä kysymyksessä mainittu säännös yhteensopiva EY 87 artiklan 1 kohdan kanssa?


title: Asia C-357/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 23.4.2009 (High Court of Justice (England & Wales) Queen’s Bench Divisionin (Administrative Court) — Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — TNT Post UK Ltd, The Queen v. The Commissioners of Her Majesty’s Revenue & Customs (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Vapautukset — 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohta — Julkisen postilaitoksen palvelujen suoritukset)

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 23.4.2009 (High Court of Justice (England & Wales) Queen’s Bench Divisionin (Administrative Court) — Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — TNT Post UK Ltd, The Queen v. The Commissioners of Her Majesty’s Revenue & Customs
   (Asia C-357/07) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Vapautukset - 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohta - Julkisen postilaitoksen palvelujen suoritukset)
   2009/C 141/10
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (England & Wales) Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: TNT Post UK Ltd, The Queen

      Vastaaja: The Commissioners of Her Majesty’s Revenue & Customs

      Muu osapuoli: Royal Mail Group Ltd

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — High Court of Justice (England & Wales) Queen’s Bench Division (Administrative Court) — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17.5.1977 annetun neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohdan tulkinta — Tiettyjen yleishyödyllisten toimintojen vapautukset — Julkisen postilaitoksen suorittamat palvelut — Julkisen postilaitoksen käsite — Kuuluuko käsitteen alaan postipalveluja tarjoava kaupallinen yhtiö?

      Tuomiolauselma

               1)

               Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohdassa olevaa käsitettä ”julkinen postilaitos” on tulkittava siten, että sillä tarkoitetaan julkisia tai yksityisiä toimijoita, jotka sitoutuvat huolehtimaan jäsenvaltiossa kokonaan tai osittain postin yleispalvelusta, sellaisena kuin se on määritelty yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä 15.12.1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/67/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 10.6.2002 annetulla parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/39/EY, 3 artiklassa.

               2)

               Kuudennen direktiivin 77/388 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohdassa säädettyä vapautusta sovelletaan sellaisiin palvelujen suorituksiin ja niihin liittyviin tavaroiden luovutuksiin, lukuun ottamatta henkilökuljetuksia ja televiestintäpalveluja, joita julkinen postilaitos suorittaa tässä ominaisuudessaan eli sellaisen toimijan ominaisuudessa, joka sitoutuu huolehtimaan jäsenvaltiossa kokonaan tai osittain postin yleispalvelusta. Sitä ei sovelleta sellaisiin palvelujen suorituksiin ja niihin liittyviin tavaroiden luovutuksiin, joiden ehdot on neuvoteltu yksilöllisesti.

      (1)  EUVL C 247, 20.10.2007.


title: Asia T-286/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.10.2012 — Fondation IDIAP v. komissio (Välityslauseke — Kuudes tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn puiteohjelma — Amida-, Bacs- ja Dirac-hankkeita koskevat sopimukset — Avustuskelpoiset kustannukset — Lisäkustannusmalli — Toistaiseksi voimassa olevalla työsopimuksella työskentelevien tutkijoiden palkka — Sopimuspuolella ei ole omia varoja)

text:
               1.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 373/5

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.10.2012 — Fondation IDIAP v. komissio
   (Asia T-286/10) (1)

   (Välityslauseke - Kuudes tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn puiteohjelma - Amida-, Bacs- ja Dirac-hankkeita koskevat sopimukset - Avustuskelpoiset kustannukset - Lisäkustannusmalli - Toistaiseksi voimassa olevalla työsopimuksella työskentelevien tutkijoiden palkka - Sopimuspuolella ei ole omia varoja)
   2012/C 373/07
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Fondation de l’Institut de recherche IDIAP (Martigny, Sveitsi) (edustajat: asianajajat G. Chapus-Rapin ja G. Couchepin)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Dintilhac ja A. Sauka)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensisijaisesti SEUT 272 artiklaan perustuva vaatimus, jossa vaaditaan unionin yleistä tuomioistuinta toteamaan, että tietyt eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamista ja innovointia tukevan kuudennen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn puiteohjelman (2002-2006), joka on perustettu 27.6.2002 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1513/2002/EY (EYVL L 232, s. 1), puitteissa Euroopan komission kanssa tehdyn Amida-hanketta koskevan sopimuksen nro 33812, Bacs-hanketta koskevan sopimuksen nro 27140 ja Dirac-hanketta koskevan sopimuksen nro 27787 täytäntöönpanosta kantajalle aiheutuneet kustannukset ovat korvauskelpoisia ja että näin ollen kantajan ei tarvitse maksaa takaisin Dirac-hanketta koskevan sopimuksen perusteella 98 042,45:tä euroa eikä Amida-hanketta koskevan sopimuksen perusteella 251 505,76:ta euroa, sekä toissijaisesti SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, jossa vaaditaan yhtäältä komission päätöksen, jolla komissio vahvistaa sellaisen tilintarkastuksen tulokset, jossa on todettu, että riidanalaiset kustannukset eivät ole avustuskelpoisia, kumoamista ja toisaalta komission velvoittamista huolehtimaan siitä, että hankkeen tilintarkastuksen suorittaa jokin toinen yhtiö kuin se, joka on suorittanut alkuperäisen tilintarkastuksen.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Fondation de l’Institut de recherche IDIAP vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission kulut välitoimimenettelyn kulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 221, 14.8.2010.