title: Asia C-130/17: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 11.9.2017 – Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/20

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 11.9.2017 – Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta
   (Asia C-130/17) (1)

   (2017/C 402/26)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 144, 8.5.2017.


title: Asia T-737/14 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 28.9.2017 – Vnesheconombank v. neuvosto (Väliaikainen oikeussuoja — Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta toteutetut rajoittavat toimenpiteet — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 28.9.2017 – Vnesheconombank v. neuvosto
   (Asia T-737/14 R)
   ((Väliaikainen oikeussuoja - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta toteutetut rajoittavat toimenpiteet - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty))
   (2017/C 402/43)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Bank for Development and Foreign Economic Affairs (Vnesheconombank) (Moskova, Venäjä) (edustajat: asianajajat J. Viñals Camallonga, J. Iriarte Ángel ja L. Barriola Urruticoechea)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: F. Florindo Gijón ja P. Mahnič Bruni)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre, S. Pardo Quintillán ja D. Gauci)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 278 ja SEUT 279 artiklaan perustuva hakemus rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta 31.7.2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/512/YUTP (EUVL 2014, L 229, s. 13) ja rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta 31.7.2014 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 833/2014 (EUVL 2014, L 229, s. 1) täytäntöönpanon lykkäämisestä kantajaa koskevilta osin.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-405/17 P: Valitus, jonka Krassimira Georgieva Mladenova on tehnyt 4.7.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-814/16, Krassimira Georgieva Mladenova v. Euroopan parlamentti, 24.4.2017 antamasta määräyksestä

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/7

         Valitus, jonka Krassimira Georgieva Mladenova on tehnyt 4.7.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-814/16, Krassimira Georgieva Mladenova v. Euroopan parlamentti, 24.4.2017 antamasta määräyksestä
   (Asia C-405/17 P)
   (2017/C 402/09)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Krassimira Georgieva Mladenova

      Muu osapuoli: Euroopan parlamentti
   Unionin tuomioistuin (kymmenes jaosto) jätti 10.10.2017 antamallaan määräyksellä valituksen tutkimatta.


title: Asia T-642/17: Kanne 21.9.2017 – González Buñuel ym. v. SRB

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/44

         Kanne 21.9.2017 – González Buñuel ym. v. SRB
   (Asia T-642/17)
   (2017/C 402/58)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Antonio González Buñuel (Barcelona, Espanja) ja 12 muuta kantajaa (edustajat: asianajajat J. De Castro Martín, M. Azpitarte Sánchez ja J. Ruiz de Villa Jubany)

      Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               toteaa SEUT 263 artiklan nojalla, että yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätös SRB/EES/2017/08, joka koskee Banco Popular Español, S.A.:a, on pätemätön

               —

               velvoittaa SEUT 340 artiklan 2 kohdan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 3 kohdan nojalla yhteisen kriisinratkaisuneuvoston maksamaan asetuksen N:o 806/2014 67 artiklan mukaisesti perustetusta yhteisestä kriisinratkaisurahastosta, kantajille suoraan Banco Popular Españolista tehdystä päätöksestä aiheutuneista vahingoista, jotka vastaavat suuruudeltaan pankkilaitoksen pääomainstrumenttien markkina-arvoa kriisinratkaisusuunnitelman hyväksymisestä annetun päätöksen tekopäivää edeltävänä päivänä (6.6.2017), ja vaatii toissijaisesti siltä varalta, että unionin yleinen tuomioistuin ei hyväksy edellä esitettyä korvausvaatimusta, että tämä velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston maksamaan kantajille korvauksen, joka vastaa asetuksen N:o 806/2014 20 artiklan 16 kohdassa tarkoitetun puolueettoman henkilön vahvistaman arvostuksen mukaisesti sen summan, joka kantajat ovat saaneet veloistaan mainitun päätöksen perusteella, ja sen summan välistä erotusta, jonka he olisivat saaneet, mikäli asiassa olisi toimitettu tavanomainen insolvenssimenettely, ja

               —

               toteaa tarvittaessa SEUT 277 artiklan mukaisesti, ettei asetuksen N:o 806/2014 15, 18, 20, 21, 22 ja/tai 24 artiklaa voida soveltaa, ja

               —

               velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvosto korvaamaan oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 133 ja 134 artiklan perusteella.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real Estate 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB


title: Asia T-682/17: Kanne 2.10.2017 – Khadi and Village Industries Commission v. EUIPO – BNP Best Natural Products (khadi Naturprodukte aus Indien)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/52

         Kanne 2.10.2017 – Khadi and Village Industries Commission v. EUIPO – BNP Best Natural Products (khadi Naturprodukte aus Indien)
   (Asia T-682/17)
   (2017/C 402/69)
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Khadi and Village Industries Commission (Mumbai Maharashtra, Intia) (edustajat: solicitors J. Guise, N. Rose ja V. Ellis)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: BNP Best Natural Products GmbH (München, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”khadi Naturprodukte aus Indien” – EU-tavaramerkki nro 8 216 343

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 12.7.2017 asiassa R 2085/2016-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja toteaa riidanalaisen EU-tavaramerkin mitättömäksi

               —

               määrää oikeudenkäyntikuluista kantajan eduksi.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohtaa on rikottu

               —

               Valituslautakunta on vääristellyt todisteita

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan g alakohtaa ja 52 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on rikottu

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-211/14 RENV: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.10.2017 – Klement v. EUIPO – Bullerjan (Kamiinan muoto) (EU-tavaramerkki — Menettämismenettely — Kolmiulotteinen EU-tavaramerkki — Kamiinan muoto — Tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a alakohta ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta — Tavaramerkin käytön luonne — Muoto, joka on erilainen sellaisten seikkojen osalta, joilla ei muuteta erottavuutta)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.10.2017 – Klement v. EUIPO – Bullerjan (Kamiinan muoto)
   (Asia T-211/14 RENV) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Menettämismenettely - Kolmiulotteinen EU-tavaramerkki - Kamiinan muoto - Tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a alakohta ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta - Tavaramerkin käytön luonne - Muoto, joka on erilainen sellaisten seikkojen osalta, joilla ei muuteta erottavuutta))
   (2017/C 402/27)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Toni Klement (Dippoldiswalde, Saksa) (edustaja: asianajaja J. Weiser)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Schifko ja D. Hanf)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Bullerjan GmbH (Isernhagen-Kirchhorst, Saksa)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 9.1.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 927/2013-1), joka koskee osapuolten Klement ja Bullerjan välistä menettämismenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Toni Klement vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien virastolle (EUIPO) unionin yleisessä tuomioistuimessa ja unionin tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 245, 28.7.2014.


title: Asia C-492/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Tübingen (Saksa) on esittänyt 11.8.2017 – Südwestrundfunk v. Tilo Rittinger, Patric Wolter, Harald Zastera, Dagmar Fahner, Layla Sofan ja Marc Schulte

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Tübingen (Saksa) on esittänyt 11.8.2017 – Südwestrundfunk v. Tilo Rittinger, Patric Wolter, Harald Zastera, Dagmar Fahner, Layla Sofan ja Marc Schulte
   (Asia C-492/17)
   (2017/C 402/10)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Tübingen

      Pääasian asianosaiset

      Velkoja ja valittaja/vastapuoli: Südwestrundfunk

      Velalliset ja vastapuolet/valittajat: Tilo Rittinger, Patric Wolter, Harald Zastera, Dagmar Fahner, Layla Sofan ja Marc Schulte

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Baden-Württembergin osavaltion 18.10.2011 annettu laki (jäljempänä RdFunkBeitrStVtrBW), joka koskee liittovaltion ja osavaltioiden välillä 17.12.2010 tehdyn radiolupamaksuja koskevan sopimuksen (Rundfunkbeitragsstaatsvertrag), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 3.12.2015 tehdyn 19. yleisradiotoiminnan muutosta koskevan sopimuksen (Neunzehnter Rundfunkänderungsstaatsvertrag) (23.2.2016 annettu laki – GBl. s. 126 ja 129) 4 §:llä, pätevyyttä, yhteensopimaton unionin oikeuden kanssa, koska mainitussa laissa säädetty maksu, joka lähtökohtaisesti peritään 1.1.2013 lähtien ehdoitta jokaiselta Saksan Baden-Württembergin osavaltiossa asuvalta aikuiselta lähetystoiminnan harjoittajien Südwestrundfunk (jäljempänä SWR) ja Zweites Deutsches Fernsehen (jäljempänä ZDF) hyväksi, on unionin oikeuden vastaista, yksinomaan näitä julkisoikeudellisia yleisradiolaitoksia yksityisiin lähetystoiminnan harjoittajiin verrattuna suosivaa tukea? Onko SEUT 107 ja SEUT 108 artiklaa tulkittava siten, että yleisradiomaksua koskeva laki olisi edellyttänyt komission hyväksyntää eikä se ilman sitä pätevä?

               2)

               Onko SEUT 107 ja SEUT 108 artiklaa tulkittava siten, että ne koskevat RdFunkBeitrStVtrBW:ssä vahvistettua säännöstöä, jonka mukaan lähtökohtaisesti jokaiselta Saksan Baden-Württembergin osavaltiossa asuvalta aikuiselta peritään ehdoitta yksinomaan viranomaismuodossa toimivien tai julkisoikeudellisten lähetystoimintaa harjoittavien yritysten hyväksi perittävä maksu, koska tämä maksu on unionin oikeuden vastaista suosivaa tukea, jota annetaan muista EU:n jäsenvaltioista peräisin olevien lähetystoiminnan harjoittajien teknistä pois sulkemista varten, sillä maksut käytetään sellaisen kilpailevan lähetysjärjestelmän rakentamiseen (DVB-T2 – monopoli), jota ulkomaisten lähetystoiminnan harjoittajien ei ole määrä käyttää? Onko SEUT 107 ja SEUT 108 artiklaa tulkittava siten, että ne koskevat epäsuorien taloudellisten tukien lisäksi myös muita taloudellisesti merkityksellisiä etuoikeuksia (oikeus laatia täytäntöönpanomääräys, oikeus toimia sekä taloudellisena yrityksenä että viranomaisena, edullisempi asema velkojen laskennassa)?

               3)

               Onko yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja suosivien tukien kiellon kanssa yhteensopivaa, jos Baden-Württembergin osavaltion lain nojalla saksalaista televisiolähetystoiminnan harjoittajaa, joka on julkisoikeudellisesti organisoitu ja toimii viranomaisen muodossa mutta kilpailee kuitenkin samanaikaisesti mainosmarkkinoilla yksityisten lähetystoiminnan harjoittajien kanssa, suositaan näihin verrattuna siten, ettei sen tarvitse yksityisten kilpailijoidensa tavoin periä saataviaan katselijoilta tuomioistuinteitse ennen kuin se voi aloittaa pakkotäytäntöönpanon, vaan se voi ilman tuomioistuimen päätöstä laatia asiakirjan, joka myös oikeuttaa pakkotäytäntöönpanoon?

               4)

               Onko Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan [11] artiklan (tiedonvälityksen vapaus) kanssa yhteensopivaa, että jäsenvaltio säätää Baden-Württembergin osavaltion laissa, että televisiotoiminnan harjoittaja, joka toimii viranomaisen muodossa, voi vaatia jokaista lähetysalueella asuvaa aikuista osallistumaan seuraamusmaksun uhalla omaan rahoitukseensa riippumatta siitä, omistaako tämä ylipäänsä vastaanotinta tai käyttääkö tämä ainoastaan muita, nimittäin ulkomaisia tai muita yksityisiä, televisiotoiminnan harjoittajia?

               5)

               Onko kansallinen laki, RdFunkBeitrStVtrBW, erityisesti sen 2 ja 3 § , yhteensopiva unionin oikeuden yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja syrjintäkiellon kanssa, jos julkisoikeudellisen televisiotoiminnan harjoittajan rahoittamiseksi jokaiselta asukkaalta ehdoitta perittävä maksu kohdistuu yksinhuoltajaan henkilöä kohti laskettuna moninkertaisesti siihen verrattuna, mitä asuinyhteisön jäsen maksaa? Onko direktiiviä 2004/113/EY (1) tulkittava siten, että se koskee myös valituksenalaista maksua ja että välilliseen syrjintään riittää se, että todellisuudessa jopa 90 prosenttia niistä, joihin kohdistuu suurempi rasitus, on naisia?

               6)

               Onko kansallinen laki, RdFunkBeitrStVtrBW, erityisesti sen 2 ja 3 § , yhteensopiva unionin oikeuden yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja syrjintäkiellon kanssa, jos julkisoikeudellisen televisiotoiminnan harjoittajan rahoittamiseksi jokaiselta asukkaalta ehdoitta perittävä maksu on henkilöillä, jotka tarvitsevat ammatillisista syistä toisen asunnon, kaksinkertainen muihin työelämässä oleviin verrattuna?

               7)

               Onko kansallinen laki, RdFunkBeitrStVtrBW, erityisesti sen 2 ja 3 § , yhteensopiva unionin oikeuden yhdenvertaisen kohtelun periaatteen, syrjintäkiellon ja sijoittautumisvapauden kanssa, jos julkisoikeudellisen televisiotoiminnan harjoittajan rahoittamiseksi jokaiselta asukkaalta ehdoitta perittävä maksu on suunniteltu siten, että aivan Euroopan unioniin kuuluvan naapurivaltion rajan tuntumassa Saksan puolella asuva saksalainen on velvollinen maksamaan maksun yksinomaan asuntonsa sijainnin perusteella, vaikka rajan toisella puolella asuvalta saksalaiselta, jolla on sama vastaanottomahdollisuus, ei peritä maksua, ja muun jäsenvaltion kansalaisen, jonka on ammatillisista syistä asetuttava asumaan aivan kyseisen rajan tuntumaan Saksan puolelle, edellytetään maksavan kyseisen maksun, rajan toisella puolella asuvan kuitenkaan ei, vaikka kumpikaan ei ole kiinnostunut saksalaisen televisiotoiminnan harjoittajan lähetysten vastaanottamisesta?

      (1)  Miesten ja naisten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta tavaroiden ja palvelujen saatavuuden ja tarjonnan alalla 13.12.2004 annettu neuvoston direktiivi 2004/113/EY (EUVL 2004, L 373, s. 37).


title: Asia T-648/17: Kanne 22.9.2017 – Dadimer ym. v. SRB

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/45

         Kanne 22.9.2017 – Dadimer ym. v. SRB
   (Asia T-648/17)
   (2017/C 402/59)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Dadimer S.L. (Madrid, Espanja) ja 11 muuta kantajaa (edustajat: asianajajat M. Romero Rey ja I. Salama Salama)

      Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 263 artiklan nojalla yhteisen kriisinratkaisuneuvoston 7.6.2017 tekemän päätöksen SRB/EES/2017/08, joka koskee Banco Popular Español S.A:n asettamista kriisinratkaisumenettelyyn;

               —

               velvoittamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston SEUT 340 artiklan 2 kohdan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 3 kohdan nojalla korvaamaan kantajille aiheutuneen vahingon velkakirjojen nimellisarvoa vastaavalla määrällä, sellaisena kuin tämä määrä oli kyseisen päätöksen tekopäivänä, tästä päivästä maksupäivään laskettuine viivästyskorkoineen;

               —

               velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 133 ja 134 artiklan nojalla korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samoja seuraavissa asioissa esitettyjen oikeudellisten perusteiden ja pääasiallisten perustelujen kanssa: asia T- 478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asia T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán ja Bueno ja SFL v. SRB, asia T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asia T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asia T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asia T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real State 2015 v. komissio ja SRB sekä asia T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.


title: Asia T-170/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.10.2017 – Guardian Glass España, Central Vidriera v. komissio (Kumoamiskanne — Valtiontuki — Jäsenvaltion alueellisen viranomaisen myöntämät veroedut — Sisämarkkinoille soveltumattomaksi todettu tukiohjelma — Päätöksen täytäntöönpano — Velvollisuus selvittää tuensaajien yksilöllinen tilanne — Komissio ei ole ottanut kantaa — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Tutkimatta jättäminen)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.10.2017 – Guardian Glass España, Central Vidriera v. komissio
   (Asia T-170/16) (1)

   ((Kumoamiskanne - Valtiontuki - Jäsenvaltion alueellisen viranomaisen myöntämät veroedut - Sisämarkkinoille soveltumattomaksi todettu tukiohjelma - Päätöksen täytäntöönpano - Velvollisuus selvittää tuensaajien yksilöllinen tilanne - Komissio ei ole ottanut kantaa - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Tutkimatta jättäminen))
   (2017/C 402/44)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Guardian Glass España, Central Vidriera, SLU Guardian Glass España, Central Vidriera, SLU (Llodio, Espanja) (edustajinaan: asianajajat M. Araujo Boyd, D. Armesto Macías ja A. Lamadrid de Pablo)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehinään: L. Flynn, B. Stromsky ja P. Němečková)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa unionin yleistä tuomioistuinta vaaditaan kumoamaan komission päätös, jonka väitetään sisältyvän 15.7.2015 päivättyyn asiakirjaan, jonka otsikko on ”Veroriita-asiat Baskimaassa (Álava) – epämuodollinen ilmoitus, joka koskee täydentäviä perusteluja, jotka koskevat alueellisen valtiontuen yhteensoveltuvuutta alueellisia valtiontukia koskevien vuoden 1998 suuntaviivojen kanssa”

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Espanjan kuningaskunnan tekemästä väliintulohakemuksesta ei enää ole syytä lausua.

               3)

               Guardian Glass España, Central Vidriera, SLU vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Espanjan kuningaskunta vastaa väliintulohakemukseen liittyvistä kuluistaan.

      (1)  EUVL C 243, 4.7.2016.


title: Asia T-683/17: Kanne 2.10.2017 – Khadi and Village Industries Commission v. EUIPO – BNP Best Natural Products (Khadi Ayurveda)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/53

         Kanne 2.10.2017 – Khadi and Village Industries Commission v. EUIPO – BNP Best Natural Products (Khadi Ayurveda)
   (Asia T-683/17)
   (2017/C 402/70)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Khadi and Village Industries Commission (Mumbai Maharashtra, Intia) (edustajat: J. Guise, N. Rose ja V. Ellis, Solicitors)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: BNP Best Natural Products GmbH (München, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki Khadi Ayurveda – EU-tavaramerkki nro 13 118 724

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 12.7.2017 asiassa R 2086/2016-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja julistaa riidanalaisen EU-tavaramerkin mitättömäksi

               —

               velvoittaa korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohdan rikkominen

               —

               todisteiden vääristäminen valituslautakunnassa

               —

               asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan g alakohdan ja 52 artiklan 1 kohdan a alakohdan rikkominen

               —

               asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia C-493/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverfassungsgericht (Saksa) on esittänyt 15.8.2017 – Heinrich Weiss ym.

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverfassungsgericht (Saksa) on esittänyt 15.8.2017 – Heinrich Weiss ym.
   (Asia C-493/17)
   (2017/C 402/11)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesverfassungsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Heinrich Weiss, Jürgen Heraeus, Patrick Adenauer, Bernd Lucke, Hans-Olaf Henkel, Joachim Starbatty, Bernd Kölmel, Ulrike Trebesius, Peter Gauweiler, Johann Heinrich von Stein, Gunnar Heinsohn, Otto Michels, Reinhold von Eben-Worlée, Michael Göde, Dagmar Metzger, Karl-Heinz Hauptmann, Stefan Städter ja Markus C. Kerber

      Muut osapuolet: Bundesregierung, Bundestag, Euroopan keskuspankki (EKP), Deutsche Bundesbank

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko julkisen sektorin omaisuuserien osto-ohjelmasta jälkimarkkinoilla 4.3.2015 annettu Euroopan keskuspankin päätös (EU) 2015/774 (1) (EKP/2015/10), sellaisena kuin se on muutettuna julkisen sektorin omaisuuserien osto-ohjelmasta jälkimarkkinoilla annetun päätöksen (EU) 2015/774 muuttamisesta 5.11.2015 annetulla Euroopan keskuspankin päätöksellä (EU) 2015/2101 (2) (EKP/2015/33), julkisen sektorin omaisuuserien osto-ohjelmasta jälkimarkkinoilla annetun päätöksen (EU) 2015/774 muuttamisesta 18.4.2016 annetulla Euroopan keskuspankin päätöksellä (EU) 2016/702 (3) (EKP/2016/8) sekä Helleenien tasavallan liikkeeseen laskemien tai täysimääräisesti takaamien jälkimarkkinakelpoisten velkainstrumenttien vakuuskelpoisuudesta ja päätöksen (EU) 2015/300 kumoamisesta 22.6.2016 annetulla Euroopan keskuspankin päätöksellä (EU) 2016/1041 (4) (EKP/2016/18), tai kyseisen päätöksen toteutustapa ristiriidassa SEUT 123 artiklan 1 kohdan kanssa?
               Onko SEUT 123 artiklan 1 kohdan kanssa ristiriidassa erityisesti se, että julkisen sektorin velkapaperien osto-ohjelmaa (PSPP) sovellettaessa

                           a)

                           ostojen yksityiskohdista tiedotetaan sillä tavoin, että markkinoilla syntyy tosiasiallinen varmuus siitä, että eurojärjestelmä tulee osittain hankkimaan jäsenvaltioiden liikkeeseen laskemat velkakirjat?

                           b)

                           velkakirjan ensimarkkinoilla tapahtuvan liikkeeseenlaskun ja sen jälkimarkkinoilla tapahtuvan oston välisten vähimmäisaikojen noudattamisesta ei anneta edes jälkikäteen tietoja, minkä vuoksi asian tutkiminen tuomioistuimessa ei tältä osin ole mahdollista?

                           c)

                           hankittuja velkakirjoja ei myydä vaan ne pidetään hallussa erääntymiseen saakka ja näin ollen pidetään pois markkinoilta?

                           d)

                           eurojärjestelmä hankkii nimellisarvoisia jälkimarkkinakelpoisia velkakirjoja, joiden tuotto niiden erääntyessä on negatiivinen?

               2)

               Onko edellä 1 kohdassa mainittu päätös viimeistään silloin ristiriidassa SEUT 123 artiklan kanssa, kun sen toteutus finanssimarkkinoiden muuttuneet olosuhteet huomioon ottaen, erityisesti koska hankittavissa olevien velkakirjojen määrä on vähentynyt, edellyttää ostoihin alun perin sovellettujen sääntöjen jatkuvaa väljentämistä ja kun PSPP:n kaltaiselle osto-ohjelmalle unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä vahvistetut rajoitukset tällöin menettävät vaikutuksensa?

               3)

               Onko edellä 1 kohdassa mainittu, 4.3.2015 annettu Euroopan keskuspankin päätös (EU) 2015/774, sellaisena kuin se on tällä hetkellä voimassa, ristiriidassa SEUT 119 artiklan ja SEUT 127 artiklan 1 ja 2 kohdan kanssa sekä Euroopan keskuspankin ja Euroopan keskuspankkijärjestelmän perussäännöstä tehdyn pöytäkirjan 17–24 artiklan kanssa, koska siinä ylitetään mainituissa säädöksissä Euroopan keskuspankille osoitettu rahapoliittinen mandaatti ja siten puututaan jäsenvaltioille kuuluvaan toimivaltaan?
               Johtuuko Euroopan keskuspankille osoitetun mandaatin ylitys erityisesti siitä, että

                           a)

                           edellä 1 kohdassa mainittu päätös vaikuttaa PSPP:n volyymin, joka 12.5.2017 oli 1 534,8 miljardia euroa, vuoksi merkittävästi jäsenvaltioiden jälleenrahoitusehtoihin,

                           b)

                           edellä 1 kohdassa mainitulla päätöksellä, ottaen huomioon edellä a kohdassa mainittu jäsenvaltioiden jälleenrahoitusehtojen helpottuminen ja sen vaikutukset liikepankkeihin, ei ole pelkästään välillisiä talouspoliittisia seurauksia, vaan kyseisen päätöksen objektiivisesti todettavien vaikutusten johdosta vaikuttaa siltä, että ohjelman talouspoliittiset tavoitteet ovat rahapoliittisiin tavoitteisiin nähden vähintään yhtä tärkeitä,

                           c)

                           edellä 1 kohdassa mainittu päätös on merkittävien talouspoliittisten vaikutustensa vuoksi suhteellisuusperiaatteen vastainen,

                           d)

                           edellä 1 kohdassa mainitun päätöksen yli kaksi vuotta kestävän toteutuksen aikana ei ole nimenomaisten perustelujen puuttumisen vuoksi mahdollista tutkia, onko päätös edelleen tarpeellinen ja oikeasuhteinen?

               4)

               Onko edellä 1 kohdassa mainittu päätös joka tapauksessa SEUT 119 artiklan ja SEUT 127 artiklan 1 ja 2 alakohdan sekä Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännöstä tehdyn pöytäkirjan 17–24 artiklan vastainen sen vuoksi, että ohjelman laajuus ja yli kaksi vuotta kestänyt toteutus sekä siitä johtuvat talouspoliittiset vaikutukset antavat aihetta PSPP:n tarpeellisuuden ja oikeasuhteisuuden uudelleenarviointiin ja että päätöksen on siten tietystä ajankohdasta lukien katsottava ylittävän Euroopan keskuspankin rahapoliittisen mandaatin?

               5)

               Onko edellä 1 kohdassa mainitussa päätöksessä mahdollisesti luotu valtion keskushallinnon ja niihin rinnastettavien liikkeeseenlaskijoiden velkakirjojen luottotappioihin liittyvä rajoittamaton riskinjako eurojärjestelmän kansallisten keskuspankkien välillä ristiriidassa SEUT 123 ja SEUT 125 artiklan sekä SEU 4 artiklan 2 kohdan kanssa, jos kansallisia keskuspankkeja voidaan joutua riskinjaon johdosta pääomittamaan valtion budjetista?

      (1)  EUVL 2015, L 121, s. 20.

      (2)  EUVL 2015, L 305, s. 106.

      (3)  EUVL 2016, L 121, s. 24.

      (4)  EUVL 2016, L 169, s. 14.


title: Asia T-691/17: Kanne 28.9.2017 – hoechstmass Balzer v. EUIPO (mittanauhan muoto)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/54

         Kanne 28.9.2017 – hoechstmass Balzer v. EUIPO (mittanauhan muoto)
   (Asia T-691/17)
   (2017/C 402/71)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: hoechstmass Balzer GmbH (Sulzbach, Saksa) (edustaja: asianajaja K. Zapfe)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Kolmiulotteinen EU-tavaramerkki (mittanauhan muoto) – Rekisteröintihakemus nro 15 004 997

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 28.7.2017 asiassa R 2331/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa rekisteröintihakemuksessa nro 15 004 997 tarkoitettua kolmiulotteista tavaramerkkiä koskevan EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 28.7.2017 (asia R 2331/2016-4) tekemän päätöksen (riidanalainen päätös)

               —

               velvoittaa vastaajan/EUIPO:n korvaamaan kanneasian oikeudenkäynnistä ja valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut
               toissijaisesti

               —

               rajoittaa luokkaan 9 kuuluvien tavaroiden luetteloa ”suutarin mittanauhoihin” lisäämällä maininnan ”suutarin” ja kumoaa EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 28.7.2017 tekemän päätöksen siltä osin kuin se koskee ”suutarin mittanauhoja”.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-649/17: Kanne 25.9.2017 – ViaSat v. komissio

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/45

         Kanne 25.9.2017 – ViaSat v. komissio
   (Asia T-649/17)
   (2017/C 402/60)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ViaSat, Inc. (Carlsbad, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat J. Ruiz Calzado, L. Marco Perpiñà ja S. Semey)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan komission 13.7.2017 päivätyn implisiittisen kielteisen päätöksen, joka syntyi, kun komissio jätti vastaamatta asetetussa määräajassa kantajan 31.5.2017 tekemään uudistettuun hakemukseen koskien 20.3.2017 viitteellä GestDem nro 2017/1725 kirjattua pyyntöä saada tutustua asiakirjoihin;

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien mahdollisten väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisen kanneperusteen mukaan komissio ei noudattanut SEUT 296 artiklan 2 kohdan mukaista perusteluvelvollisuuttaan.

                           —

                           Kantaja väittää ensinnäkin, että perustelut puuttuivat kokonaan, koska komissio hylkäsi implisiittisesti hakemuksen saada tutustua asiakirjaan ”Toimenpidesuunnitelma valituille ja valtuutetuille satelliittivälitteisiä matkaviestintäpalveluja tarjoaville operaattoreille päätöksen 626/2008/EY (1) yhteisten ehtojen noudattamisesta, uudet välivaiheet ja niitä koskevat määräajat mukaan lukien”. Mikäli unionin yleinen tuomioistuin katsoo, että komissio täytti perusteluvelvollisuutensa jo asetuksen 1049/2001 (2) 7 artiklan 1 kohdan mukaisella 5.5.2017 päivätyllä hylkäyskirjeellä, jolla se vastasi kantajan alkuperäiseen pyyntöön, jolloin nämä perustelut katsotaan myös tämän asetuksen 8 artiklan 3 kohdan mukaisen implisiittisen päätöksen perusteluiksi, kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta tutkimaan seuraavat kanneperusteet kyseisten perustelujen kannalta.

               2)

               Toisen kanneperusteen mukaan komissio ei tutkinut pyydettyä asiakirjaa konkreettisesti ja erikseen.

               3)

               Kolmannen kanneperusteen mukaan komissio ei noudattanut perusteluvelvollisuuttaan ja sovelsi virheellisesti asetuksen 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettua poikkeusta taloudellisten etujen suojasta.

               4)

               Neljännen kanneperusteen mukaan komissio ei noudattanut perusteluvelvollisuuttaan ja sovelsi virheellisesti asetuksen 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettua poikkeusta tutkintatoimien suojasta.

               5)

               Viidennen kanneperusteen mukaan komissio katsoi virheellisesti, ettei kyseessä ollut asetuksen 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan mukainen ylivoimainen etu.

               6)

               Kuudennen kanneperusteen mukaan komissio katsoi virheellisesti, ettei asetuksen 1049/2001 4 artiklan 6 kohdan mukaista oikeutta tutustua asiakirjan osiin ollut mahdollista myöntää.

      (1)  Satelliittivälitteisiä matkaviestintäpalveluja tarjoavien järjestelmien valitsemisesta ja valtuuttamisesta 30.6.2008 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 626/2008/EY (EUVL 2008, L 172, s. 15).

      (2)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EUVL 2001, L 145, s. 43).


title: Asia T-233/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.10.2017 – Cofra v. EUIPO – Armand Thiery (1841) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-sanamerkki 1841 — Aiempi kansallinen sanamerkki AD-1841-TY — Suhteellinen hylkäysperuste — Aiemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Lisänäytön huomioon ottaminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 57 artiklan 2 kohta ja 76 artiklan 2 kohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 64 artiklan 2 kohta ja 95 artiklan 2 kohta) — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 40 säännön 6 kohta (josta on tullut delegoidun asetuksen (EU) 2017/1430 19 artiklan 2 kohta) — Asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 18 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a alakohta) — Sekaannusvaara — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.10.2017 – Cofra v. EUIPO – Armand Thiery (1841)
   (Asia T-233/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-sanamerkki 1841 - Aiempi kansallinen sanamerkki AD-1841-TY - Suhteellinen hylkäysperuste - Aiemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Lisänäytön huomioon ottaminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 57 artiklan 2 kohta ja 76 artiklan 2 kohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 64 artiklan 2 kohta ja 95 artiklan 2 kohta) - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 40 säännön 6 kohta (josta on tullut delegoidun asetuksen (EU) 2017/1430 19 artiklan 2 kohta) - Asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 18 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a alakohta) - Sekaannusvaara - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)))
   (2017/C 402/28)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Cofra Holding AG (Zug, Sveitsi) (edustaja: asianajaja M. Aznar Alonso)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: M. Capostagno ja A. Folliard-Monguiral)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Armand Thiery SAS (Levallois-Perret, Ranska) (edustaja: asianajaja A. Grolée)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 26.2.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 805/2014-1), joka koskee osapuolten Armand Thiery ja Cofra Holding välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Cofra Holding AG vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien virastolle (EUIPO) ja Armand Thiery SAS:lle tästä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 213, 29.6.2016.


title: Asia T-207/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.9.2017 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis v. komissio (Kumoamiskanne — Toimet, joita ei ole koskaan annettu — Vaatimus lausunnon antamisen raukeamisesta — Vaatimus tulkita kannekirjelmää siten, että siinä tarkoitetaan muuta toimea kuin riidanalaisia toimia — Kanteen jättäminen tutkimatta — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.9.2017 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis v. komissio
   (Asia T-207/16) (1)

   ((Kumoamiskanne - Toimet, joita ei ole koskaan annettu - Vaatimus lausunnon antamisen raukeamisesta - Vaatimus tulkita kannekirjelmää siten, että siinä tarkoitetaan muuta toimea kuin riidanalaisia toimia - Kanteen jättäminen tutkimatta - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
   (2017/C 402/45)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Thessaloniki, Kreikka) (edustaja: asianajaja V. Christianos)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Delaude ja A. Katsimerou)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota päätös, joka väitetään tehdyn kantajan poissulkemisesta, ja päätös, joka väitetään tehdyn kantajan kirjaamisesta varhaisvaroitusjärjestelmään (EWS) tai varhaishavainta- ja poissulkemisjärjestelmään (EDES) ja kantajan poissulkemista koskevan ilmoituksen aktivoimisesta.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Komissio vastaa omista pääasiassa ja välitoimimenettelyssä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kaksi kolmasosaa Aristoteleio Panepistimio Thessalonikisille näissä menettelyissä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis vastaa kolmasosasta kyseisissä menettelyissä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 251, 11.7.2016.


title: Asia T-435/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.10.2017 – Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd v. komissio (Polkumyynti — Kambodžasta, Pakistanista ja Filippiineiltä lähetettyjen polkupyörien tuonti — Kiinasta peräisin olevien polkupyörien tuonnissa käyttöön otetun lopullisen polkumyyntitullin laajentaminen koskemaan näitä tuonteja — Täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/776 — Asetuksen (EY) N:o 1225/2009 13 artiklan 2 kohdan a ja b alakohta — Kokoonpano — Polkupyöränosien tuleminen tietystä maasta ja niiden alkuperä — Alkuperätodistukset — Riittämätön näyttöarvo — Polkupyöränosien valmistuskustannukset)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.10.2017 – Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd v. komissio
   (Asia T-435/15) (1)

   ((Polkumyynti - Kambodžasta, Pakistanista ja Filippiineiltä lähetettyjen polkupyörien tuonti - Kiinasta peräisin olevien polkupyörien tuonnissa käyttöön otetun lopullisen polkumyyntitullin laajentaminen koskemaan näitä tuonteja - Täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/776 - Asetuksen (EY) N:o 1225/2009 13 artiklan 2 kohdan a ja b alakohta - Kokoonpano - Polkupyöränosien tuleminen tietystä maasta ja niiden alkuperä - Alkuperätodistukset - Riittämätön näyttöarvo - Polkupyöränosien valmistuskustannukset))
   (2017/C 402/29)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd (Karachi, Pakistan) (edustajanaan: P. Bentley, QC)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehinään: J.-F. Brakeland, M. França ja A. Demeneix)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: European Bicycle Manufacturers Association (EBMA) (edustajanaan: asianajaja L. Ruessmann ja J. Beck, solicitor)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jolla vaaditaan kumoamaan Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien polkupyörien tuonnissa täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 502/2013 käyttöön otetun lopullisen polkumyyntitullin laajentamisesta koskemaan Kambodžasta, Pakistanista ja Filippiineiltä lähetettyjen polkupyörien tuontia, riippumatta siitä, onko niiden alkuperämaaksi ilmoitettu Kambodža, Pakistan tai Filippiinit, 18.5.2015 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/776 (EUVL 2015, L 122, s. 4), siltä osin kuin se koskee kantajaa.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien polkupyörien tuonnissa täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 502/2013 käyttöön otetun lopullisen polkumyyntitullin laajentamisesta koskemaan Kambodžasta, Pakistanista ja Filippiineiltä lähetettyjen polkupyörien tuontia, riippumatta siitä, onko niiden alkuperämaaksi ilmoitettu Kambodža, Pakistan tai Filippiinit, 18.5.2015 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/776 kumotaan siltä osin kuin se koskee Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd:tä.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Kolachi Raj Industrialin (Private) oikeudenkäyntikulut.

               3)

               European Bicycle Manufacturers Association (EBMA) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 328, 5.10.2015.


title: Asia C-511/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Törvényszék (Unkari) on esittänyt 21.8.2017 – Lintner Györgyné v. UniCredit Bank Hungary Zrt.

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Törvényszék (Unkari) on esittänyt 21.8.2017 – Lintner Györgyné v. UniCredit Bank Hungary Zrt.
   (Asia C-511/17)
   (2017/C 402/12)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Törvényszék

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Lintner Györgyné

      Vastaaja: UniCredit Bank Hungary Zrt.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kohtuuttomista ehdoista annetun direktiivin (1) 6 artiklan 1 kohtaa – kun otetaan huomioon myös kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään oikeudellisen edustajan käytön pakollisuudesta – tulkittava siten, että jokaista sopimusehtoa on tarkasteltava erikseen kohtuuttomuuden osalta riippumatta siitä, onko sopimuksen kaikkia ehtoja tosiasiassa tarpeen tarkastella, jotta kanteessa esitetty vaatimus voidaan ratkaista?

               2)

               Onko – ensimmäisessä kysymyksessä esitetyn vastaisesti – kohtuuttomista ehdoista annetun direktiivin 6 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että on tarkasteltava myös sopimuksen kaikkia muita ehtoja, jotta voidaan selvittää, onko sopimusehto, johon vaatimus perustuu, kohtuuton?

               3)

               Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, merkitseekö se sitä, että jotta voidaan määrittää kyseessä olevan sopimusehdon kohtuuttomuus, on tarkasteltava sopimusta kokonaisuudessaan eli niin, että sopimuksen jokaisen osan kohtuuttomuutta ei ole tarpeen tarkastella erikseen, riippumatta kanteessa riitautetusta sopimusehdosta?

      (1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL 1993, L 95, s. 29).


title: Asia T-670/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.10.2017 – Osho Lotus Commune v. EUIPO – Osho International Foundation (OSHO) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-sanamerkki OSHO — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuuden puuttuminen — Erottamiskyky — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta) — Ei yleisen järjestyksen vastaisuutta — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan f alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan f alakohta))

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.10.2017 – Osho Lotus Commune v. EUIPO – Osho International Foundation (OSHO)
   (Asia T-670/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-sanamerkki OSHO - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuuden puuttuminen - Erottamiskyky - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta) - Ei yleisen järjestyksen vastaisuutta - Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan f alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan f alakohta)))
   (2017/C 402/30)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Osho Lotus Commune eV (Köln, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Viefhues)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: P. Ivanov ja A. Schifko)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Osho International Foundation (Zürich, Sveitsi) (edustaja: B. Brandreth, barrister)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 22.9.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 1997/2014-4), joka koskee osapuolten Osho Lotus Commune ja Osho International Foundation välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Osho Lotus Commune eV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Osho International Foundation vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 27, 25.1.2016.


title: Asia T-694/17: Kanne 10.10.2017 – Link Entertainment v. EUIPO – García-Sanjuan Machado (SAVORY DELICIOUS ARTISTS & EVENTS)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/55

         Kanne 10.10.2017 – Link Entertainment v. EUIPO – García-Sanjuan Machado (SAVORY DELICIOUS ARTISTS & EVENTS)
   (Asia T-694/17)
   (2017/C 402/72)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Link Entertainment, SLU (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja E. Estella Garbayo)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Sandra García-Sanjuan Machado (Barcelona, Espanja)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosat SAVORY DELICIOUS ARTISTS & EVENTS – EU-tavaramerkki nro 12 672 853

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 28.7.2017 asiassa R 1758/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja toteaa EU-tavaramerkin nro 12 672 853 SAVORY DELICIOUS ARTISTS & EVENTS mitättömäksi julistamisen lainvastaiseksi

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan tässä menettelyssä sekä valituslautakunnassa ja mitättömyysmenettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 2017/1001 60 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-527/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundespatentgericht (Saksa) on esittänyt 5.9.2017 – LN

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundespatentgericht (Saksa) on esittänyt 5.9.2017 – LN
   (Asia C-527/17)
   (2017/C 402/13)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundespatentgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: LN

      Vastaaja: Deutsches Patent- und Markenamt

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 469/2009 (1) 2 artiklaa tulkittava siten, että direktiivin 93/42/ETY (2) mukaisesti sen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitetulle lääkinnällisen laitteen ja lääkeaineen yhdistelmälle myönnetty lupa on rinnastettava asetuksen yhteydessä direktiivissä 2001/83/EY (3) tarkoitettuun voimassa olevaan markkinoille saattamista koskevaan lupaan, jos unionin jäsenvaltion lääkeviranomainen on tarkastanut lupamenettelyssä direktiivin 93/42/ETY liitteessä I olevan 7.4 kohdan 1 alakohdan mukaisesti lääkeosan laadun, turvallisuuden ja käyttökelpoisuuden direktiiviä 2001/83/EY vastaavalla tavalla?

      (1)  EUVL 2009, L 152, s. 1.

      (2)  Lääkinnällisistä laitteista 14.6.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/42/ETY (EYVL 1993, L 169, s. 1).

      (3)  Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/83/EY (EYVL 2001, L 311, s. 67).


title: Asia T-74/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 2.10.2017 – Danjaq v. EUIPO – Formosan (Shaken, not stirred)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/55

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 2.10.2017 – Danjaq v. EUIPO – Formosan (Shaken, not stirred)
   (Asia T-74/17) (1)

   (2017/C 402/73)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 121, 18.4.2017.


title: Asia C-532/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 11.9.2017 – Thomson Airways Ltd. v. Wolfgang Wirth ym.

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 11.9.2017 – Thomson Airways Ltd. v. Wolfgang Wirth ym.
   (Asia C-532/17)
   (2017/C 402/14)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Hamburg

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Thomson Airways Ltd.

      Vastapuolet: Wolfgang Wirth, Theodor Mülder, Ruth Mülder ja Gisela Wirth

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta N:o 261/2004 (1) (jäljempänä lentomatkustajien oikeuksista annettu asetus) tulkittava siten, että lentoliikenteen harjoittajaa, joka vuokraa toiselle niin sanotun wet lease -järjestelyn puitteissa lentokoneen sekä miehistön sopimuksen mukaiselle lukumäärälle lentoja, joista se ei kuitenkaan ole pääasiallisessa toiminnallisessa vastuussa, ja matkustajien varausvahvistuksessa todetaan, että lennon ”suorittaa – –” juuri tämä yritys, on pidettävä tässä asetuksessa tarkoitettuna lennosta vastavaana lentoliikenteen harjoittajana?

      (1)  EUVL 2004, L 46, s. 1.


title: Asia C-540/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 15.9.2017 – Saksan liittotasavalta v. Adel Hamed

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 15.9.2017 – Saksan liittotasavalta v. Adel Hamed
   (Asia C-540/17)
   (2017/C 402/15)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesverwaltungsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Saksan liittotasavalta

      Vastaaja: Adel Hamed

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1.

               Estääkö unionin oikeus sen, että jäsenvaltio (tässä Saksa) kieltäytyy ottamasta kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsiteltäväksi direktiivin 2013/32/EU (1) 33 artiklan 2 kohdan a alakohdan tai edeltävän direktiivin 2005/85/EY (2) 25 artiklan 2 kohdan a alakohdan toimivaltaa soveltaen, koska toinen jäsenvaltio (tässä Bulgaria) on jo myöntänyt hakijalle kansainvälistä suojelua, jos kansainvälisen suojelun muoto, nimittäin pakolaisaseman saaneiden elinolot toisessa jäsenvaltiossa,

                           a)

                           ei ole direktiivin 2011/95/EU (3) 20 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen vaatimusten mukainen ja/tai

                           b)

                           rikkoo perusoikeuskirjan 4 artiklaa tai Euroopan ihmisoikeussopimuksen 3 artiklaa?

               2.

               Jos kysymyksen 1 a tai b kohtaan vastataan myöntävästi, sovelletaanko tätä myös, jos

                           a)

                           pakolaisaseman saaneille ei myönnetä pakolaisaseman myöntäneessä jäsenvaltiossa (tässä Bulgaria) vähimmäistoimeentulon varmistavia etuuksia tai niitä myönnetään huomattavasti vähemmän kuin muissa jäsenvaltioissa mutta heitä ei kuitenkaan kohdella tältä osin toisin kuin kyseisen jäsenvaltion kansalaisia

                           b)

                           pakolaisaseman saaneet rinnastetaan tosin muodollisesti omiin kansalaisiin toimeentuloedellytysten osalta mutta heidän on käytännössä vaikeampi saada niihin liittyvä etuuksia, eikä todellisen samanlaisen kohtelun varmistamiseksi kyseisen jäsenvaltion kansalaisten kanssa ole olemassa vastaavan laajuista ja kyseessä olevan henkilöryhmän erityistarpeet asianmukaisesti huomioon ottavaa kotouttamisohjelmaa

      (1)  Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/32/EU (EUVL 2013, L 180, s. 60).

      (2)  Pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavista vähimmäisvaatimuksista 1.12.2005 annettu neuvoston direktiivi 2005/85/EY (EUVL 2005, L 326, s. 13).

      (3)  Vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle 13.12.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/95/EU (EUVL 2011, L 337, s. 9).


title: Oikaisu virallisessa lehdessä julkaistuun tiedonantoon asiassa T-501/17 (EUVL C 338, 9.10.2017)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/57

         Oikaisu virallisessa lehdessä julkaistuun tiedonantoon asiassa T-501/17
   (
         Euroopan unionin virallinen lehti, C 338, 9. lokakuuta 2017
      )
   (2017/C 402/75)
   Virallisessa lehdessä asiassa T-501/17 Mutualidad Complementaria de Previsión Social Renault España v. komissio ja SRB julkaistu tiedonanto oikaistaan seuraavasti:

      Kanne 7.8.2017 – Mutualidad Complementaria de Previsión Social Renault España v. komissio ja SRB
      (Asia T-501/17)
      (2017/C 338/17)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Asianosaiset

         Kantaja: Mutualidad Complementaria de Previsión Social Renault España (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja A. Solana López)

         Vastaajat: Euroopan komissio ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  toteaman pätemättömäksi ja näin ollen kumoamaan Banco Popular Español SA:ta koskevan kriisinratkaisumääräyksen hyväksymisestä 7.6.2017 annetun komission päätöksen (EU) 2017/1246, jonka yhteinen kriisinratkaisuneuvosto sille toimitti, ja kumoamaan niin ikään Banco Popular Español SA:ta koskevan kriisinratkaisujärjestelmän hyväksymisestä annetun yhteisen kriisinratkaisuneuvoston kyseisen päätöksen (SRB/EES/2017/08), jonka tunniste on 80H66LPTDLMOP28XF25.

                  —

                  toissijaisesti ja jos edellä mainittua pätemättömäksi toteamista ei tehdä, toteamaan pätemättömäksi ja kumoamaan osittain yhteisen kriisinratkaisuneuvoston edellä mainitun päätöksen siltä osin kuin on kyse sen 6 artiklan 6.1 kohdan b ja c alakohdasta, jotka koskevat etuoikeusasemaltaan paremman 64 695 osakkeen muuttamista ja myöhempää arvonalennusta (kyseiset osakkeet luokiteltiin virheellisesti Banco Popular Españolin ensisijaisen lisäpääoman (AT1) instrumenteiksi), vaikka kyseessä ovat POPULAR ESPAÑOL, S.A:n liikkeeseen laskemat instrumentit (ISIN D00910702) .

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samankaltaiset kuin asioissa T- 478/17, Mutualidad de la Abogacía y Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno ja SFL v. SRB, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, T-497/17, Sáchez del Valle ja Calatrava Real State 2015 v. komissio ja SRB ja T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.


201711170351555792017/C 412/45872017TC41220171204FI01FIINFO_JUDICIAL20171019313222Asia T-87/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.10.2017 – Kuka Systems v. EUIPO (Matrix light) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin Matrix light rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))
 ---documentbreak--- C4122017FI3120120171019FI0045312322Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.10.2017 – Kuka Systems v. EUIPO (Matrix light)
   (Asia T-87/17) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin Matrix light rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))”2017/C 412/45Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantaja: Kuka Systems GmbH (Augsburg, Saksa) (edustajat: asianajajat B. Maneth ja C. Huch-Hallwachs)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Schifko)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 1.12.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 886/2016-4), joka koskee hakemusta sanamerkin Matrix light rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Kuka Systems GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 104, 3.4.2017.


201711170341555672017/C 412/345022015TC41220171204FI01FIINFO_JUDICIAL20171019242411Asia T-502/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.10.2017 – Espanja v. komissio (Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Espanjalle aiheutuneet menot — Kiinteämääräiset rahoitusoikaisut — Asetus (EY) N:o 1290/2005 ja asetus (EU) N:o 1306/2013 — Perusteluvelvollisuus — Todistustaakka — Oikeasuhteisuus — Puolustautumisoikeudet)
 ---documentbreak--- C4122017FI2410120171019FI0034241241Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.10.2017 – Espanja v. komissio
   (Asia T-502/15) (
         1
      )
   ”(Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Espanjalle aiheutuneet menot — Kiinteämääräiset rahoitusoikaisut — Asetus (EY) N:o 1290/2005 ja asetus (EU) N:o 1306/2013 — Perusteluvelvollisuus — Todistustaakka — Oikeasuhteisuus — Puolustautumisoikeudet)”2017/C 412/34Oikeudenkäyntikieli: espanja
      Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamiehet: aluksi L. Banciella Rodríguez-Miñón, sitten M. Sampol Pucurull, A. Gavela Llopis ja V. Ester Casas)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi J. Guillem Carrau ja D. Triantafyllou, sitten D. Triantafyllou ja I. Galindo Martín)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 22.6.2015 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2015/1119 (EUVL 2015, L 182, s. 39), siltä osin kuin se koskee tiettyjä Katalonian ja tiettyjä Kanarian saarten osalta tehtyjä oikaisuja.

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 346, 19.10.2015.


201711170181555712017/C 412/235312017CJC41220171204FI01FIINFO_JUDICIAL20170908151511Asia C-531/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 8.9.2017 – Vetsch Int. Transporte GmbH
 ---documentbreak--- C4122017FI1510120170908FI0023151151Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 8.9.2017 – Vetsch Int. Transporte GmbH
   (Asia C-531/17)2017/C 412/23Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof (Itävalta)

      Pääasian asianosaiset

      Revision-menettelyn valittaja: Vetsch Int. Transporte GmbH

      Vastapuolena oleva viranomainen: Zollamt Feldkirch Wolfurt

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä (
                  1
               )28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 138 artiklan mukainen verovapautus evättävä yhteisön sisäiseltä siirrolta toisesta jäsenvaltiosta, jos siirron toisessa jäsenvaltiossa suorittava verovelvollinen ilmoittaa tässä toisessa jäsenvaltiossa yhteisön sisäiseen siirtoon liittyvän yhteisöhankinnan mutta syyllistyy kyseisiä tavaroita koskevan myöhemmän verollisen liiketoimen yhteydessä toisessa jäsenvaltiossa veropetokseen ilmoittamalla perusteettomasti verosta vapautetun yhteisöluovutuksen tästä toisesta jäsenvaltiosta?

            2)

            Onko ensimmäiseen kysymykseen annettavan vastauksen kannalta merkityksellistä, onko verovelvollinen yhteisön sisäisen siirron ajankohtana jo päättänyt tehdä veropetoksen kyseisiä tavaroita koskevan myöhemmän verollisen liiketoimen yhteydessä?

      (
         1
      )	EUVL L 347, s. 1.


201711170491555782017/C 412/467732016TC41220171204FI01FIINFO_JUDICIAL20171016323211Asia T-773/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.10.2017 – Salehi v. komissio (Laiminlyöntikanne — Asetus (EY) N:o 539/2001 — Komission laiminlyönti antaa tiettyihin kolmansien maiden kansalaisten ryhmiin sovellettavan viisumivapauden tilapäistä keskeyttämistä koskevia täytäntöönpanosäädöksiä — Komission kannanotto — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
 ---documentbreak--- C4122017FI3210120171016FI0046321321Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.10.2017 – Salehi v. komissio
   (Asia T-773/16) (
         1
      )
   ”(Laiminlyöntikanne — Asetus (EY) N:o 539/2001 — Komission laiminlyönti antaa tiettyihin kolmansien maiden kansalaisten ryhmiin sovellettavan viisumivapauden tilapäistä keskeyttämistä koskevia täytäntöönpanosäädöksiä — Komission kannanotto — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)”2017/C 412/46Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantaja: Dominik Salehi (Bremen, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Drews)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Cattabriga ja G. Wils)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 265 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan toteamaan, että komissio on menetellyt lainvastaisesti, koska se ei ole antanut luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, 15.3.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001 (EYVL 2001, L 81, s. 1) 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua täytäntöönpanosäädöstä, sekä lähettämään kantajalle asiaa koskeva tiedoksianto.

      Määräysosa

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Dominik Salehi velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 53, 20.2.2017.


201711170071555592017/C 412/245352017CJC41220171204FI01FIINFO_JUDICIAL20170911161611Asia C-535/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Hollanti) on esittänyt 11.9.2017 – NK (selvittäjänä OJ B.V:n ja PI:n konkursseissa) v. BNP Paribas Fortis N.V.
 ---documentbreak--- C4122017FI1610120170911FI0024161161Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Hollanti) on esittänyt 11.9.2017 – NK (selvittäjänä OJ B.V:n ja PI:n konkursseissa) v. BNP Paribas Fortis N.V.
   (Asia C-535/17)2017/C 412/24Oikeudenkäyntikieli: hollanti
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: NK (selvittäjänä OJ B.V:n ja PI:n konkursseissa)

      Vastaaja: BNP Paribas Fortis N.V.

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Kuuluuko vahingonkorvauskanne, jonka selvittäjä nostaa hänelle konkurssilain 68 §:n 1 momentissa annetun, konkurssipesän omaisuuden hoitamista ja jakamista koskevan tehtävän puitteissa konkurssiin asetetun tahon kaikkien velkojien nimissä kolmatta tahoa vastaan sillä perusteella, että kyseinen kolmas taho on toiminut velkojia kohtaan lainvastaisesti, jolloin tämän kanteen menestyessä saadut varat lisätään konkurssipesän omaisuuteen, tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2011 (
                  1
               ) artiklan 2 kohdan b alakohdassa säädetyn poikkeuksen piiriin?

            2)

            Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi ja kyseinen kanne kuuluu näin ollen maksukyvyttömyysmenettelyistä 29.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000 (
                  2
               ) alaan, sovelletaanko mainittuun kanteeseen asetuksen 4 artiklan 1 kohdan nojalla sen jäsenvaltion oikeutta, jossa maksukyvyttömyysmenettely on alkanut, sekä selvittäjän kyseisen kanteen nostamista koskevan toimivallan että tähän kanteeseen sovellettavan aineellisen oikeuden osalta?

            3)

            Mikäli toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko sen jäsenvaltion tuomioistuimen, jossa maksukyvyttömyysmenettely on aloitettu, otettava huomioon, mahdollisesti analogisesti,

                     a)

                     maksukyvyttömyysmenettelyistä 29.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000 13 artikla siten, että vastapuoli voi vastustaa selvittäjän konkurssipesän kaikkien velkojien puolesta nostamaa kannetta ja osoittaa, että sen toiminta ei ole perusteena vastuulle sen lain nojalla, jota kanteeseen olisi sovellettu, jos sitä ei olisi nostanut selvittäjä vaan yksittäinen velkoja sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun perusteella?

                     b)

                     sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin sovellettavasta laista 11.7.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 864/2007 (
                           3
                        ) (Rooma II -asetus) 17 artikla, luettuna yhdessä maksukyvyttömyysmenettelyistä 29.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000 13 artiklan kanssa, eli sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun perustavan tapahtuman sattumispaikalla voimassa olevat turvallisuus- ja menettelysäännöt, kuten pankkien rahoitustoimintaa koskevat säännöt?

      (
         1
      )	EYVL 2001, L 12, s. 1.
   (
         2
      )	EYVL 2000, L 160, s. 1.
   (
         3
      )	EUVL2007, L 199, s. 40.


201711170381555942017/C 412/475802017TC41220171204FI01FIINFO_JUDICIAL20170824323322Asia T-580/17: Kanne 24.8.2017 – Karp v. parlamentti
 ---documentbreak--- C4122017FI3220120170824FI0047322332Kanne 24.8.2017 – Karp v. parlamentti
   (Asia T-580/17)2017/C 412/47Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Kevin Karp (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat N. Lambers ja R. Ben Ammar)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan Euroopan parlamentin EFDD-ryhmän työsopimusten tekemistä varten toimivaltaisen viranomaisen päätöksen, jolla hänet luokiteltiin tehtäväryhmään II, palkkaluokkaan 4, palkkatasolle 1, mutta jolla hänelle annettiin hänen työsopimuksensa päättymispäivään eli 11.11.2016 asti neuvonantajan tehtäviä, jotka vastaavat tehtäväryhmän IV palkkaa, ja

            —

            myöntämään kantajalle korvausta hänelle väitetysti aiheutuneesta aineellisesta vahingosta ja henkisestä kärsimyksestä, mukaan lukien väitetty menetetty mahdollisuus tulla otetuksi palvelukseen hänen työsopimuksensa päättymisen jälkeen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee Euroopan unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 80 artiklan rikkomista.

                     —

                     Kantaja väittää, että hänen ensimmäisen työsopimuksensa mukainen palkka vastasi tehtäväryhmän I palkkaa ja toisen työsopimuksensa palkka tehtäväryhmän II alimman palkkaluokan palkkaa, vaikka suurin osa kantajalle hänen ensimmäisen ja toisen työsopimuksensa puitteissa myönnetyistä tehtävistä olivat hallinnollisia tehtäviä ja neuvonantajan tehtäviä.

            2)

            Toinen kanneperuste, joka koskee muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 82 artiklan rikkomista.

                     —

                     Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 82 artiklassa säädetään, että sopimussuhteiset toimihenkilöt otetaan palvelukseen tehtäväryhmään IV mikäli heillä on vähintään kolmevuotista yliopistollista tutkintoa vastaavan koulutustason suorittamisesta annettu tutkintotodistus tai vastaavan tasoinen ammatillinen koulutus. Kantaja täytti nämä edellytykset, ja hänen palkkatasonsa olisi pitänyt vahvistaa sen mukaisesti.

            3)

            Kolmas kanneperuste, joka koskee useiden peräkkäisten määräaikaisten työsopimusten käyttämisestä aiheutunutta väärinkäyttöä.

                     —

                     Kantaja väittää, että nimittävä viranomainen syyllistyi väärinkäytökseen valitessaan kantajalle tarjottavaa työsopimusta ja erityisesti kun se päätti olla uusimatta kantajan työsopimusta tai tarjota hänelle toistaiseksi voimassa olevaa työsopimusta.

            4)

            Neljäs kanneperuste, joka perustuu harkintavallan väärinkäyttöön päätöksessä, jolla kantajan työsopimus jätettiin uusimatta.

                     —

                     Kantajan työsopimuksen uusimatta jättämisen syitä ei ole perusteltu kohtuullisella tavalla ja ne merkitsevät harkintavallan väärinkäyttöä, jonka perusteella vahingonkorvausta voidaan vaatia.

            5)

            Viides kanneperuste, joka perustuu palvelukseen ottamisen mahdollisuuden menettämistä.

                     —

                     Kantajalle ei kerrottu mitään hänen työsopimuksensa uusimisen mahdollisuudesta. Hän ei koskaan vastaanottanut asianmukaista päätöstä nimittävältä viranomaiselta, eikä hän voinut järjestää lähtöään ja esimerkiksi pyytää siirtoa toisiin tehtäviin tai tehdä hakemusta toiseen virkaan.


201711170161555632017/C 412/255462017CJC41220171204FI01FIINFO_JUDICIAL20170918161722Asia C-546/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 18.9.2017 – DISA Gas SAU v. Administración del Estado, Redexis Gas, S.L. Repsol Butano S.A.
 ---documentbreak--- C4122017FI1620120170918FI0025162172Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 18.9.2017 – DISA Gas SAU v. Administración del Estado, Redexis Gas, S.L. Repsol Butano S.A.
   (Asia C-546/17)2017/C 412/25Oikeudenkäyntikieli: espanja
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Supremo (Espanja)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: DISA Gas SAU

      Vastaajat: Administración del Estado, Redexis Gas, S.L.,Repsol Butano, S.A.

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Kun otetaan huomioon tuomioon Federutility (tuomio 20.4.2010, C-265/08) perustuva doktriini, onko toimenpide, jolla vahvistetaan pullotetun nestekaasun säiliön enimmäishinta, yhteensopiva kyseisen doktriinin kanssa tai suhteellisuusperiaatteen mukainen toimenpiteenä, jolla suojellaan sosiaalisesti heikossa asemassa olevia käyttäjiä, kun jokin jäljempänä luetelluista seikoista toteutuu joko vaihtoehtoisesti tai yhdessä?

                     —

                     toimenpide toteutetaan kaikkiin kuluttajiin yleisesti sovellettavana toistaiseksi ”niin kauan kuin näiden markkinoiden kilpailu- ja kilpailukykyolosuhteita ei voida pitää riittävinä”,

                     —

                     toimenpide on ollut voimassa jo yli [1]8 vuoden ajan,

                     —

                     toimenpide saattaa edistää kilpailun säilymistä vähäisenä estämällä uusien toimijoiden tulon markkinoille?

            2)

            Kun otetaan huomioon edellä mainittu tuomioon Federutility (tuomio 20.4.2010, C-265/08) perustuva doktriini, onko se, että tietyllä alueella määräävässä asemassa oleva toimija velvoitetaan harjoittamaan pullotetun nestekaasun kotijakelua, yhteensopivaa kyseisen doktriinin kanssa tai suhteellisuusperiaatteen mukaista sosiaalisesti heikossa asemassa olevien käyttäjien tai hankalapääsyisten alueiden asukkaiden suojelua koskevien syiden perusteella, kun jokin edellisessä kysymyksessä luetelluista seikoista toteutuu joko vaihtoehtoisesti tai yhdessä?


201711170081555432017/C 412/121562016CJC41220171204FI01FIINFO_JUDICIAL201710127711Asia C-156/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 12.10.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht München – Saksa) – Tigers GmbH v. Hauptzollamt Landshut (Ennakkoratkaisupyyntö — Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 412/2013 — 1 artiklan 3 kohta — Yhteisön tullikoodeksi — 78 artikla — Sääntö, jonka mukaan yksilöllisten polkumyyntitullien soveltaminen edellyttää pätevän laskun esittämistä — Sen hyväksyttävyys, että pätevä kauppalasku esitetään tulli-ilmoituksen jälkeen — Palauttamisesta kieltäytyminen)
 ---documentbreak--- C4122017FI710120171012FI00127171Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 12.10.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht München – Saksa) – Tigers GmbH v. Hauptzollamt Landshut
   (Asia C-156/16) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 412/2013 — 1 artiklan 3 kohta — Yhteisön tullikoodeksi — 78 artikla — Sääntö, jonka mukaan yksilöllisten polkumyyntitullien soveltaminen edellyttää pätevän laskun esittämistä — Sen hyväksyttävyys, että pätevä kauppalasku esitetään tulli-ilmoituksen jälkeen — Palauttamisesta kieltäytyminen)”2017/C 412/12Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht München

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Tigers GmbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Landshut

      Tuomiolauselma

   Lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 13.5.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 412/2013 1 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että siinä sallitaan esittää tulli-ilmoituksen jälkeen pätevä kauppalasku lopullisen polkumyyntitullin vahvistamiseksi, jos yritykselle määritetyn erityisen polkumyyntitullin soveltamisen kaikki muut ennakkoedellytykset täyttyvät ja jos polkumyyntitullin asianmukainen soveltaminen on varmistettu, minkä tarkastaminen on ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen tehtävänä.
   (
         1
      )	EUVL C 211, 13.6.2016.


201711170091555442017/C 412/265722017CJC41220171204FI01FIINFO_JUDICIAL20170928171711Asia C-572/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Högsta domstolen (Ruotsi) on esittänyt 28.9.2017 – Valtakunnansyyttäjä v. Imran Syed
 ---documentbreak--- C4122017FI1710120170928FI0026171171Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Högsta domstolen (Ruotsi) on esittänyt 28.9.2017 – Valtakunnansyyttäjä v. Imran Syed
   (Asia C-572/17)2017/C 412/26Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Högsta domstolen (Ruotsi)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Valtakunnansyyttäjä

      Vastaaja: Imran Syed

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Voiko siinä yhteydessä, kun suojatun osatekijän sisältäviä tavaroita saatetaan luvatta myyntiin myymälässä, olla kyse direktiivin 2001/29 (
                  1
               ) 4 artiklan 1 kohdan mukaisen tekijänoikeuden haltijalla olevan yksinomaisen levitysoikeuden loukkaamisesta myös sellaisten saman osatekijän sisältävien tavaroiden osalta, joita tavarat myyntiin saattanut henkilö pitää varastossa?

            2)

            Onko sillä merkitystä, pidetäänkö tavaroita varastossa myymälän yhteydessä vai muussa paikassa?

      (
         1
      )	Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22 päivänä toukokuuta 2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY (EYVL L 167, s. 10).


201711170361555802017/C 412/485972017TC41220171204FI01FIINFO_JUDICIAL20170828333421Asia T-597/17: Kanne 28.8.2017 – Poza Poza v. SRB
 ---documentbreak--- C4122017FI3310120170828FI0048331342Kanne 28.8.2017 – Poza Poza v. SRB
   (Asia T-597/17)2017/C 412/48Oikeudenkäyntikieli: espanja
      Asianosaiset

      Kantaja: Máximo Poza Poza (Murcia, Espanja) (edustaja: asianajaja P. Poza Cisneros)

      Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            toteaa, että kumoamiskanne yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksestä takavarikoida Banco Popularin osakkeet on nostettu asianmukaisesti ja kumoaa kriisinratkaisumääräyksen ja palauttaa kantajalle osakkeet ja muut Banco Popularin pääomainstrumentit, ja korvaa (toissijainen vaatimus) muussa tapauksessa kantajalle Banco Popularin varojen nettoarvoa 22.5.2017 vastaavan määrän 2675424 euroa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real Estate 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.


201711170521556122017/C 412/362022016TC41220171204FI01FIINFO_JUDICIAL20171024252622Asia T-202/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.10.2017 – Keturi kambariai v. EUIPO – Coffee In (coffee inn) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin coffee inn rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi kansallinen kuviomerkki coffee in — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Aiemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 kohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 47 artiklan 2 kohta))
 ---documentbreak--- C4122017FI2520120171024FI0036252262Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.10.2017 – Keturi kambariai v. EUIPO – Coffee In (coffee inn)
   (Asia T-202/16) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin coffee inn rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi kansallinen kuviomerkki coffee in — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Aiemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 kohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 47 artiklan 2 kohta))”2017/C 412/36Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: UAB Keturi kambariai (Vilna, Liettua) (edustaja: asianajaja R. Pumputienė)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Lukošiūtė)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: OÜ Coffee In (Tallinna, Viro) (edustaja: asianajaja P. Lätt)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 3.3.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 137/2015-4), joka koskee osapuolten Coffee In ja Keturi kambariai välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            UAB Keturi kambariai velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 270, 25.7.2016.


201711170041555422017/C 412/275732017CJC41220171204FI01FIINFO_JUDICIAL20170928181811Asia C-573/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 28.9.2017 – Openbaar Ministerie v. Daniel Adam Popławski
 ---documentbreak--- C4122017FI1810120170928FI0027181181Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 28.9.2017 – Openbaar Ministerie v. Daniel Adam Popławski
   (Asia C-573/17)2017/C 412/27Oikeudenkäyntikieli: hollanti
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Amsterdam (Alankomaat)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Openbaar Ministerie

      Vastaaja: Daniel Adam Popławski

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Jos täytäntöönpanosta vastaava oikeusviranomainen ei voi tulkita puitepäätöksen täytäntöön panemiseksi annettuja kansallisia säännöksiä siten, että niiden tulkinta johtaa puitepäätöksen mukaiseen tulokseen, onko sen ensisijaisuusperiaatteen perusteella jätettävä soveltamatta kyseisen puitepäätöksen kanssa yhteensopimattomia kansallisia säännöksiä?

            2)

            Onko jäsenvaltion antama puitepäätöksen 2008/909/YOS (
                  1
               ) 28 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ilmoitus, jota se ei antanut ”tätä puitepäätöstä tehtäessä” vaan myöhempänä ajankohtana, pätevä?

      (
         1
      )	Vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisesta rikosasioissa annettuihin tuomioihin, joissa määrätään vapausrangaistus tai vapauden menetyksen käsittävä toimenpide, niiden täytäntöön panemiseksi Euroopan unionissa 27 päivänä marraskuuta 2008 tehty neuvoston puitepäätös 2008/909/YOS (EYVL 2008, L 327, s. 27).


201711170391555952017/C 412/374042016TC41220171204FI01FIINFO_JUDICIAL20171023262611Asia T-404/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.10.2017 – Galletas Gullón v. EUIPO – O2 Holdings (Keksipaketin muoto) (EU-tavaramerkki — Menettämismenettely — Kolmiulotteinen EU-tavaramerkki — Keksipaketin muoto — Menetetyksi julistaminen — Käytön laajuus — Erottamiskyky ei ole muuttunut)
 ---documentbreak--- C4122017FI2610120171023FI0037261261Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.10.2017 – Galletas Gullón v. EUIPO – O2 Holdings (Keksipaketin muoto)
   (Asia T-404/16) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Menettämismenettely — Kolmiulotteinen EU-tavaramerkki — Keksipaketin muoto — Menetetyksi julistaminen — Käytön laajuus — Erottamiskyky ei ole muuttunut)”2017/C 412/37Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Galletas Gullón, SA (Aguilar de Campoo, Espanja) (edustaja: asianajaja I. Escudero Pérez)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: O2 Holdings Ltd (Slough, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: J. Rebling, solicitor)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 19.5.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 1613/2015-4), joka koskee osapuolten O2 Holdings Ltd ja Galletas Gullón välistä menettämismenettelyä.

      Tuomiolauselma

            1)

            Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 19.5.2016 tekemä päätös (asia R 1613/2015-4), joka koskee osapuolten O2 Holdings Ltd ja Galletas Gullón välistä menettämismenettelyä, kumotaan.

            2)

            EUIPO ja O2 Holdings Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 343, 19.9.2016.


201711170541556032017/C 412/496392017TC41220171204FI01FIINFO_JUDICIAL20170921343521Asia T-639/17: Kanne 21.9.2017 – Madrid Diario de la Noche ym. v. komissio ja SRB
 ---documentbreak--- C4122017FI3410120170921FI0049341352Kanne 21.9.2017 – Madrid Diario de la Noche ym. v. komissio ja SRB
   (Asia T-639/17)2017/C 412/49Oikeudenkäyntikieli: espanja
      Asianosaiset

      Kantajat: Madrid Diario de la Noche, SA (Madrid, Espanja) ja 24 muuta kantajaa (edustajat: asianajajat B. Cremades Roman, F. Orts Castro, J. López Useros, S. Cajal Martín ja P. Marrodán Lázaro)

      Vastaajat: Euroopan komissio ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            toteaa kanteen ja sen liitteenä olevat asiakirjat vastaanotetuiksi ja näissä esitetyt tosiseikat tapahtuneiksi;

            —

            kumoaa 7.6.2017 annetun yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen SRB/EES/2017/08 ja samana päivänä annetun komission päätöksen (UE) 2017/1246 ja velvoittaa tämän johdosta yhteisen kriisinratkaisuneuvoston ja Euroopan komission maksamaan kantajille takaisin näiden Banco Populariin tekemät sijoitukset tai vaihtoehtoisesti velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston ja komission suorittamaan kantajille korvauksen sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun perusteella;

            —

            velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston ja Euroopan komission korvaamaan asian käsittelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntikulut;

            —

            toteaa, että yhteisen kriisinratkaisuneuvoston käyttämän riippumattoman asiantuntijan suorittama arvostus on pätemätön, ja velvoittaa Banco Popularin varojen nettoarvon laskettuaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston ja Euroopan komission korvaamaan kantajille näille aiheutuneet menetykset kanteessa vaaditulla tavalla.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real Estate 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.


201711170191555862017/C 412/132182016CJC41220171204FI01FIINFO_JUDICIAL201710128811Asia C-218/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 12.10.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim – Puola) – Aleksandra Kubickan vireille panema asia (Ennakkoratkaisupyyntö — Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue — Asetus (EU) N:o 650/2012 — Perintöasiat ja eurooppalainen perintötodistus — Soveltamisala — Sellaisessa jäsenvaltiossa sijaitseva kiinteistö, joka ei tunne esineoikeudellista erityisjälkisäädöstä — Kieltäytyminen tunnustamasta tällaisen jälkisäädöksen esineoikeudellisia vaikutuksia)
 ---documentbreak--- C4122017FI810120171012FI00138181Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 12.10.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim – Puola) – Aleksandra Kubickan vireille panema asia
   (Asia C-218/16) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue — Asetus (EU) N:o 650/2012 — Perintöasiat ja eurooppalainen perintötodistus — Soveltamisala — Sellaisessa jäsenvaltiossa sijaitseva kiinteistö, joka ei tunne esineoikeudellista erityisjälkisäädöstä — Kieltäytyminen tunnustamasta tällaisen jälkisäädöksen esineoikeudellisia vaikutuksia)”2017/C 412/13Oikeudenkäyntikieli: puola
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Aleksandra Kubicka

      Muu osapuoli: Przemysława Bac

      Tuomiolauselma

   Toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta ja virallisten asiakirjojen hyväksymisestä ja täytäntöönpanosta perintöasioissa sekä eurooppalaisen perintötodistuksen käyttöönotosta 4.7.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 650/2012 1 artiklan 2 kohdan k ja l alakohtaa sekä 31 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että jäsenvaltion viranomainen kieltäytyy tunnustamasta testamentintekijän saman asetuksen 22 artiklan 1 kohdan perusteella perimykseen sovellettavaksi valitseman lain tunteman esineoikeudellisen erityisjälkisäädöksen esineoikeudellisia vaikutuksia, kun tätä kieltäytymistä on perusteltu sillä, että kyseinen erityisjälkisäädös koskee sellaisessa toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevan kiinteistön omistusoikeutta, jonka lainsäädännössä ei tunneta sellaista erityisjälkisäädöstä, jolla on välitön esineoikeudellinen vaikutus perimyksen alkamisajankohtana.
   (
         1
      )	EUVL C 335, 12.9.2016.


201711170241555872017/C 412/285782017CJC41220171204FI01FIINFO_JUDICIAL20171003181922Asia C-578/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 3.10.2017 – Oy Hartwall Ab
 ---documentbreak--- C4122017FI1820120171003FI0028182192Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 3.10.2017 – Oy Hartwall Ab
   (Asia C-578/17)2017/C 412/28Oikeudenkäyntikieli: suomi
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Korkein hallinto-oikeus

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Oy Hartwall Ab

      Muu asianosainen: Patentti- ja rekisterihallitus

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Onko jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/95/EY (
                  1
               ) 2 artiklaa ja 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettua tavaramerkin erottamiskykyä koskevaa edellytystä tulkittaessa annettava merkitystä sille, haetaanko tavaramerkille rekisteröintiä kuviotavaramerkkinä vai väritavaramerkkinä?

            2)

            Jos tavaramerkin luokittelulla väritavaramerkiksi tai kuviotavaramerkiksi on sen erottamiskyvyn arvioinnin kannalta merkitystä, onko tavaramerkki kuviomuotoisesta esitystavastaan huolimatta rekisteröitävissä tavaramerkkihakemuksen mukaisesti väritavaramerkiksi, vai voidaanko se rekisteröidä ainoastaan kuviotavaramerkiksi?

            3)

            Siinä tapauksessa, että tavaramerkkihakemuksessa kuviomuotoisesti esitetyn tavaramerkin rekisteröinti väritavaramerkiksi on mahdollista, edellyttääkö tavaramerkin, joka on hakemuksessa graafisesti kuvattu väritavaramerkin rekisteröinniltä unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä edellytetyllä tarkkuudella (eikä kysymys siten ole värin rekisteröinnistä tavaramerkiksi sellaisenaan, abstraktina, muodottomana tai rajattomana), rekisteröiminen väritavaramerkiksi lisäksi Patentti- ja rekisterihallituksen edellyttämän kaltaisen vahvan tai ylipäätään käyttönäytön esittämistä?

      (
         1
      )	EUVL 2008, L 299, s. 25


201711170331556042017/C 412/506842017TC41220171204FI01FIINFO_JUDICIAL20171004353511Asia T-684/17: Kanne 4.10.2017 – Amorepacific v. EUIPO – Primavera Life (p primera Pure Sprout Energy)
 ---documentbreak--- C4122017FI3510120171004FI0050351351Kanne 4.10.2017 – Amorepacific v. EUIPO – Primavera Life (p primera Pure Sprout Energy)
   (Asia T-684/17)2017/C 412/50Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Amorepacific Corporation (Soul, Etelä-Korea) (edustajat: asianajajat B. Führmeyer ja F. Klein)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Primavera Life GmbH (Oy-Mittelberg, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Sanaosat ”p primera Pure Sprout Energy” sisältävä kuviomerkki, jonka rekisteröintiä EU-tavaramerkiksi on haettu – Rekisteröintihakemus nro 13 151 683

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 21.7.2017 asiassa R 1744/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            muuttaa riidanalaista päätöstä siten, että väite hylätään kokonaisuudessaan

            —

            velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut sekä menettelystä valituslautakunnassa aiheutuneet kulut.

      Kanneperusteet

            —

            Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


201711170431555832017/C 412/384182016TC41220171204FI01FIINFO_JUDICIAL20171023272711Asia T-418/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.10.2017 – Galletas Gullón v. EUIPO – O2 Holdings (Keksipaketin muoto) (EU-tavaramerkki — Menettämismenettely — Kolmiulotteinen EU-tavaramerkki — Keksipaketin muoto — Menetetyksi julistaminen — Käytön laajuus — Erottamiskyky ei ole muuttunut)
 ---documentbreak--- C4122017FI2710120171023FI0038271271Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.10.2017 – Galletas Gullón v. EUIPO – O2 Holdings (Keksipaketin muoto)
   (Asia T-418/16) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Menettämismenettely — Kolmiulotteinen EU-tavaramerkki — Keksipaketin muoto — Menetetyksi julistaminen — Käytön laajuus — Erottamiskyky ei ole muuttunut)”2017/C 412/38Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Galletas Gullón, SA (Aguilar de Campoo, Espanja) (edustaja: asianajaja I. Escudero Pérez)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: O2 Holdings Ltd (Slough, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: J. Rebling, solicitor)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 19.5.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 1614/2015-4), joka koskee osapuolten O2 Holdings Ltd ja Galletas Gullón välistä menettämismenettelyä.

      Tuomiolauselma

            1)

            Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 19.5.2016 tekemä päätös (asia R 1614/2015-4), joka koskee osapuolten O2 Holdings Ltd ja Galletas Gullón välistä menettämismenettelyä, kumotaan.

            2)

            EUIPO ja O2 Holdings Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 343, 19.9.2016.