title: Asia C-413/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesarbeitsgericht Mecklenburg-Vorpommern (Saksa) on esittänyt 10.9.2007 — Kathrin Haase, Adolf Oberdorfer, Doreen Kielon, Peter Schulze, Peter Kliem, Dietmar Bössow, Helge Riedel, André Richter ja Andreas Schneider v. Superfast Ferries SA, Superfast OKTO Maritime Company ja Baltic SF VIII LTD

text:
               24.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesarbeitsgericht Mecklenburg-Vorpommern (Saksa) on esittänyt 10.9.2007 — Kathrin Haase, Adolf Oberdorfer, Doreen Kielon, Peter Schulze, Peter Kliem, Dietmar Bössow, Helge Riedel, André Richter ja Andreas Schneider v. Superfast Ferries SA, Superfast OKTO Maritime Company ja Baltic SF VIII LTD
   (Asia C-413/07)
   (2007/C 283/29)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Landesarbeitsgericht Mecklenburg-Vorpommern
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Kathrin Haase, Adolf Oberdorfer, Doreen Kielon, Peter Schulze, Peter Kliem, Dietmar Bössow, Helge Riedel, André Richter ja Andreas Schneider

      Vastaajat: Superfast Ferries SA, Superfast OKTO Maritime Company ja Baltic SF VIII LTD
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) 19 artiklan 2 kohdan a alakohtaa tulkittava siten, että sellaisten työntekijöiden osalta, jotka on palkattu työskentelemään tietyllä laivalla ja jotka työskentelevät ainoastaan tällä tietyllä laivalla, mainittu laiva on sellaisenaan katsottava siksi paikkakunnaksi, missä työntekijä tavallisesti työskentelee?

               2)

               Onko 19 artiklan 2 kohdan a kohtaa tulkittava siten, että — ainakin silloin, kun työskentelypaikkakuntana pidettävää laivaa ei ole sijoitettu yksinomaan tai pääasiallisesti yhden ja saman valtion aluevesille, vaan se on kansainvälisessä liikenteessä kuten nyt esillä olevassa asiassa autolauttana reittiliikenteessä Saksan ja Suomen välillä — sen paikkakunnan tuomioistuimena, missä työntekijä tavallisesti työskentelee, on pidettävä laivan kotisataman tai rekisteröintisataman toimivaltaista tuomioistuinta siinä valtiossa, jonka lipun alla laiva purjehtii?

               3)

               Onko sellaisen työntekijän osalta, joka työskentelee ainoastaan tietyllä kansainväliseen liikenteeseen sijoitetulla laivalla, otettava lähtökohdaksi se, että hän ei työskentele tavallisesti yhdessä ja samassa valtiossa ja että sen vuoksi toimivaltaisen tuomioistuimen määrittämiseksi muussa kuin työnantajan asuinvaltiossa ei ole sovellettava 19 artiklan 2 kohdan a alakohtaa vaan 19 artiklan 2 kohdan b alakohtaa?

               4)

               Onko viimeksi mainitussa tapauksessa 19 artiklan 2 kohdan b alakohtaa tulkittava siten, että työntekijän palvelukseen ottaneena toimipaikkana voidaan pitää myös toimistoa, jota työnantaja itse ei pidä jossakin laivan tavanomaisista tulosatamista, vaan jota siellä pitää jokin toinen yhtiö, joka työnantajan kanssa tekemänsä hallinnointisopimuksen perusteella organisoi ”operaattorina” työnantajan laivan taloudellisen ja teknisen toiminnan ja jolla on kyseisessä toimistossa palveluksessaan ”Crew Manager”, jonka tehtäviin kuuluu koordinoida henkilökunnan palvelukseen ottoa, kun työsopimuksia ei tehdä mainitussa toimistossa vaan laivan kapteeni tekee ne laivalla ja kun mainitussa toimistossa kuitenkin jaetaan työvuorolistat ja otetaan vastaan työkyvyttömyystodistukset ja kun siellä toimiva ”Crew Manager” ilmoittaa siellä työsuhteen irtisanomisista?

               5)

               Siinä tapauksessa, että 4 kysymykseen vastataan myöntävästi:

                           a.

                           Voidaanko sellaisen laivan ostajaa, jonka miehistön jäsenet saattoivat 19 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla nostaa kanteen siihenastista työnantajaansa vastaan sen paikkakunnan tuomioistuimessa, jossa palvelukseen ottanut toimipaikka sijaitsee, vastaan nostaa kanne tässä samassa tuomioistuimessa jo sillä perusteella, että irtisanotut työntekijät vetoavat siihen, että heidän työsuhteensa on sen kansallisen oikeuden, jota heidän mukaansa on sovellettava, voimassa olevien säännösten mukaan siirtynyt liikkeenluovutuksessa ostajalle?

                           b.

                           Voidaanko siinä tapauksessa, että kanne nostetaan myös irtisanomisesta ilmoittanutta kysymyksessä 4 kuvattua ”operaattoria” vastaan, tämä kanne nostaa samassa tuomioistuimessa, jossa siihenastista työnantajaa vastaan on nostettu kanne?

      (1)  EYVL L 12, s. 1.


title: Asian C-227/02 poistaminen rekisteristä

text:
C 19/26                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   25.1.2003
         Asian C-254/01 ( 1) poistaminen rekisteristä                        Asian C-227/02 ( 1) poistaminen rekisteristä
                         (2003/C 19/45)                                                     (2003/C 19/47)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen viidennen jaoston pu-
heenjohtajan 20.11.2002 antamalla määräyksellä tuomioistui-         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.11.2002
men rekisteristä on poistettu asia C-254/01, Euroopan yhteisö-      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
jen komissio vastaan Suomen tasavalta.                              tu asia C-227/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                    Luxemburgin suurherttuakunta.
( 1) EYVL C 245, 1.9.2001.
                                                                    (1 ) EYVL C 180, 27.7.2002.
         Asian C-280/01 ( 1) poistaminen rekisteristä
                         (2003/C 19/46)                                      Asian C-268/02 ( 1) poistaminen rekisteristä
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston pu-                                    (2003/C 19/48)
heenjohtajan 19.11.2002 antamalla määräyksellä tuomioistui-
men rekisteristä on poistettu asia C-280/01 (Court of Appealin
(England & Wales) (Civil Division) esittämä ennakkoratkaisu-        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.11.2002
pyyntö), Brian Watson vastaan First Choice Holidays & Flights       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
Ltd ja Aparta Hotels Caledonia SA.                                  tu asia C-268/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                    Luxemburgin suurherttuakunta.
( 1) EYVL C 289, 13.10.2001.
                                                                    (1 ) EYVL C 219, 14.9.2002.


title: Asia T-164/06: Kanne 21.6.2006 — ColArt Americas v. SMHV (BASICS)

text:
               12.8.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/27

         Kanne 21.6.2006 — ColArt Americas v. SMHV (BASICS)
   (Asia T-164/06)
   (2006/C 190/49)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: ColArt Americas, Inc. (Piscataway, Yhdysvallat) (edustaja: lakimies E. Soler Borda)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
   Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 7.4.2006 tekemä päätös, joka koskee sanamerkkiä BASICS koskevaa tavaramerkkihakemusta nro 2433613 (asia R 788/2005-4), on kumottava kokonaisuudessaan

               —

               riidanalainen päätös on toissijaisesti kumottava siltä osin kuin se koskee seuraavia tavaroita: akryylimaalin muodossa olevat väriaineet; lakat taidetarkoituksiin.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”BASICS” luokkaan 2 kuuluvia tavaroita varten (hakemus nro 2433613)

      Tutkijan päätös: hakemus hylätään

      Valituslautakunnan ratkaisu: valitus hylätään

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa sekä 7 artiklan 3 kohtaa on rikottu, sillä sana BASICS ei ole tavanomainen ilmaisu englannin kielessä niiden tavaroiden osalta, joita varten rekisteröintiä on haettu, eikä se ole sellainen, että kuluttajat ymmärtäisivät selvästi, mitä hakemuksessa tarkoitetut tavarat ovat. Haettu tavaramerkki on joka tapauksessa tullut käytössä erottamiskykyiseksi.


title: Asia C-467/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Monomeles Protodikeio Livadeias on esittänyt 22.10.2007 — Panagiotis Koskovolis ja Aikaterini Pappa v. Koinotita Kyriakiou Boiotias

text:
               22.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/27

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Monomeles Protodikeio Livadeias on esittänyt 22.10.2007 — Panagiotis Koskovolis ja Aikaterini Pappa v. Koinotita Kyriakiou Boiotias
   (Asia C-467/07)
   (2007/C 315/47)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Monomeles Protodikeio Livadeias
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Panagiotis Koskovolis ja Aikaterini Pappa

      Vastaaja: Koinotita Kyriakiou Boiotias
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko puitesopimuksen, jonka Euroopan ammatillinen yhteisjärjestö (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestö (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskus (CEEP) ovat tehneet ja joka muodostaa neuvoston direktiivin 1999/70/EY (EYVL L 175, 10.7.1999, s. 43) erottamattoman osan, 5 lauseke ja 8 lausekkeen 1 ja 3 kohta ymmärrettävä siten, että yhteisön oikeudessa ei sallita sitä, että (kyseisen puitesopimuksen täytäntöönpanoa koskevilla syillä) jäsenvaltio säätää toimenpiteistä,

                           a)

                           kun kansallisessa oikeusjärjestyksessä jo on ennen kyseisen direktiivin voimaantuloa puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitettu vastaava oikeudellinen toimenpide ja

                           b)

                           kun puitesopimuksen täytäntöönpanemiseksi säädetyillä toimenpiteillä heikennetään määräaikaisten työntekijöiden suojan yleistä tasoa kansallisessa oikeusjärjestyksessä?

               2)

               Mikäli vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä, kysytään, että jos kansallisessa oikeusjärjestyksessä oli ennen direktiivin 1999/70/EY voimaantuloa olemassa puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitettu vastaava oikeudellinen toimenpide, kuten pääasiassa riidanalainen lain 2112/1920 8 §:n 3 momentti, merkitseekö määräaikaisten työntekijöiden suojan yleisen tason puitesopimuksen 8 lausekkeen 1 ja 3 kohdassa tarkoitettua kiellettyä heikentämistä kansallisessa oikeusjärjestyksessä se, että puitesopimuksen täytäntöönpanoa koskevien syiden perusteella säädetään oikeudellisesta toimenpiteestä, kuten pääasiassa kyseessä olevasta riidanalaisesta presidentin asetuksen 164/2004 11 §:stä

                           a)

                           kun puitesopimuksen täytäntöönpanemiseksi annetusta kyseisestä oikeudellisesta toimenpiteestä säädettiin direktiivin 1999/70/EY täytäntöönpanolle varatun määräajan päättymisen jälkeen, mutta sen ajalliseen soveltamisalaan kuuluvat vain sellaiset määräaikaiset työsopimukset ja -suhteet, jotka olivat voimassa kyseisen asetuksen voimaantullessa tai jotka päättyivät tietyn ajan kuluessa ennen kyseisen asetuksen voimaantuloa mutta direktiivin täytäntöönpanolle varatun määräajan päättymisen jälkeen, vaikka direktiiviä edeltävän vastaavan oikeudellisen toimenpiteen soveltamisalaa ei ole ajallisesti rajoitettu ja se kattaa kaikki määräaikaiset työsopimukset, jotka oli tehty, jotka olivat voimassa tai jotka olivat päättyneet direktiivin 1999/70/EY tullessa voimaan ja kyseisen direktiivin täytäntöönpanolle varatun määräajan päättyessä?

                           b)

                           Entä kun puitesopimuksen täytäntöönpanemiseksi annetun kyseisen oikeudellisen toimenpiteen soveltamisalaan kuuluvat ainoastaan sellaiset määräaikaiset työsopimukset tai -suhteet, joiden, jotta niitä pidettäisiin kyseisessä toimenpiteessä tarkoitettuina perättäisinä sopimuksina tai suhteina, on samanaikaisesti oltava sellaisia, että

                                       i)

                                       niiden välillä on enintään kolme kuukautta, ja sen lisäksi

                                       ii)

                                       sellaisia, että niiden kokonaiskesto on vähintään 24 kuukautta ennen kyseisen toimenpiteen voimaantuloa, sopimusten uudistamisten lukumäärästä riippumatta, tai näiden perusteella on työskennelty yhteensä vähintään 18 kuukautta alun perin tehdystä sopimuksesta laskettavan 24 kuukauden pituisen ajanjakson aikana, koska alun perin tehty sopimus on uudistettu vähintään kolme kertaa, kun taas direktiiviä edeltävässä vastaavassa oikeudellisessa toimenpiteessä ei aseteta tällaisia edellytyksiä vaan se kattaa kaikki (perättäiset) määräaikaiset työsopimukset riippumatta työskentelyn kokonaiskeston lyhyydestä ja sopimusten uudistamisien pienestä lukumäärästä?

                           c)

                           Entä kun kyseessä olevan puitesopimuksen täytäntöönpanemiseksi annetussa oikeudellisessa toimenpiteessä säädetään määräaikaisten työntekijöiden suojaamiseksi ja määräaikaista työtä koskevassa puitesopimuksessa tarkoitettujen väärinkäytösten ehkäisemistä varten oikeudelliseksi seuraukseksi se, että määräaikaiset työsopimukset luokitellaan vastedes (ex nunc) toistaiseksi voimassa oleviksi, vaikka direktiiviä edeltävässä vastaavassa oikeudellisessa toimenpiteessä säädetään määräaikaisten työsopimusten luokittelemisesta toistaiseksi voimassa oleviksi siitä lähtien, kun ne alun perin tehtiin (ex tunc)?

               3)

               Mikäli vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä, kysytään, että jos kansallisessa oikeusjärjestyksessä oli ennen direktiivin 1999/70/EY voimaantuloa voimassa määräaikaisia työsopimuksia koskevan puitesopimuksen, joka on kyseisen direktiivin erottamaton osa, 5 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitettu vastaava oikeudellinen toimenpide, kuten pääasiassa kyseessä oleva lain 2112/1920 riidanalainen 8 §:n 3 momentti, merkitseekö määräaikaisten työntekijöiden suojan yleisen tason kiellettyä puitesopimuksen 8 lausekkeen 1 ja 3 kohdassa tarkoitettua heikentämistä kansallisessa oikeusjärjestyksessä se, että puitesopimuksen täytäntöönpanoa koskevien syiden perusteella säädetään oikeudellisesta toimenpiteestä, kuten pääasiassa kyseessä olevasta riidanalaisesta presidentin asetuksen 164/2004 7 §:stä, kun tässä toimenpiteessä säädetään ainoaksi keinoksi, jolla määräaikaisia työntekijöitä suojataan väärinkäytöksiltä, työnantajan velvollisuus maksaa palkka ja irtisanomiskorvaus tapauksessa, jossa on väärinkäytösluonteisesti työskennelty perättäisten määräaikaisten työsopimusten nojalla, kun otetaan huomioon

                           a)

                           että kansallisessa oikeudessa säädetään velvollisuudesta maksaa palkka ja irtisanomiskorvaus kaikissa tapauksissa, joissa on kyse työsuhteesta, ja että tällä velvollisuudella ei erityisesti pyritä estämään puitesopimuksessa tarkoitettuja väärinkäytöksiä, ja

                           b)

                           että direktiiviä edeltävän vastaavan oikeudellisen toimenpiteen soveltamisen oikeudellisena seurauksena on se, että perättäiset määräaikaiset työsopimukset tunnustetaan toistaiseksi voimassa olevaksi?

               4)

               Mikäli vastaus edellä mainittuihin kysymyksiin on myöntävä, kysytään, pitääkö kansallisen tuomioistuimen, kun se tulkitsee kansallista oikeuttaan direktiivin 1999/70/EY mukaisesti, sivuuttaa sellaisen oikeudellisen toimenpiteen, joka annettiin puitesopimuksen täytäntöönpanemista koskevien syiden perusteella mutta joka johtaa määräaikaisten työntekijöiden suojan yleisen tason heikentämiseen kansallisessa oikeusjärjestyksessä, direktiivin kanssa ristiriitaiset säännökset, kuten presidentin asetuksen 164/2004 7 ja 11 §:n säännökset ja niiden asemesta soveltaa direktiivin voimaantuloa edeltävän vastaavan oikeudellisen toimenpiteen säännöksiä, kuten lain 2112/1920 8 §:n 3 momentin säännöksiä?

               5)

               Siinä tapauksessa, että kansallinen tuomioistuin katsoo, että määräaikaista työtä koskevassa riidassa on — lähtökohtaisesti — sovellettava säännöstä, joka muodostaa määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen, joka on direktiivin 1999/70/EY erottamaton osa, 5 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitetun vastaavan oikeudellisen toimenpiteen, ja jonka perusteella perättäisten työsopimusten tekeminen määräaikaisina ilman perusteltua syytä, joka liittyy tehdyn työn luonteeseen, lajiin ja ominaispiirteisiin, aiheuttaa sen, että nämä sopimukset tunnustetaan toistaiseksi voimassa oleviksi työsopimuksiksi

                           a)

                           onko yhteisön oikeuden kanssa sopusoinnussa se, että kansallinen tuomioistuin tulkitsee ja soveltaa kansallista oikeutta siten, että kaikissa tapauksissa on olemassa perusteltu syy tehdä määräaikaisia työsopimuksia, kun oikeudellisena perusteena näitä sopimuksia tehtäessä on käytetty lakiin sisältyvää säännöstä, joka koskee työskentelyä määräaikaisella työsopimuksella kausiluonteisten, jaksottaisten, tilapäisten tai ylimääräisten tarpeiden kattamiseksi, vaikka tosiasiassa katettavat tarpeet ovat pysyviä ja jatkuvia?

                           b)

                           Entä onko yhteisön oikeuden kanssa sopusoinnussa se, että kansallinen tuomioistuin tulkitsee ja soveltaa kansallista oikeutta siten, että säännöstä, jolla kielletään määräaikaisten työsopimusten muuttaminen julkisella sektorilla toistaiseksi voimassa oleviksi työsopimuksiksi, on tulkittava siten, että julkisella sektorilla kielletään kaikissa tapauksissa määräaikaisen työsopimuksen tai -suhteen muuttaminen toistaiseksi voimassa olevaksi, vaikka sopimus tai suhde on väärinkäytösluonteisesti sovittu määräaikaiseksi, vai voitaisiinko tehdä myös sellainen tulkinta, että kyseessä oleva kielto on rajattava koskemaan vain sellaisia määräaikaisia työsopimuksia, jotka tosiasiassa on tehty tilapäisten, odottamien, kiireellisten tai ylimääräisten tarpeiden vuoksi, mutta ei myös tapauksia, joissa sopimukset tosiasiassa on tehty pysyvien ja jatkuvien tarpeiden kattamiseksi?


title: Asia C-358/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.3.2013 (korkeimman hallinto-oikeuden (Suomi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Lapin elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen liikenne ja infrastruktuuri -vastuualue (Ympäristö — Jätteet — Vaaralliset jätteet — Direktiivi 2008/98/EY — Vanhat puhelinpylväät, jotka on käsitelty CCA (kupari-kromi-arseeni) -liuoksella — Kemikaalien rekisteröinti, arviointi ja lupamenettelyt — Asetus (EY) N:o 1907/2006 (REACH-asetus) — REACH-asetuksen liitteessä XVII oleva luettelo käsitellyn puun käyttökohteista — Vanhat puhelinpylväät, joita käytetään pitkospuiden alus- ja telapuina)

text:
               27.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 123/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.3.2013 (korkeimman hallinto-oikeuden (Suomi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Lapin elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen liikenne ja infrastruktuuri -vastuualue
   (Asia C-358/11) (1)

   (Ympäristö - Jätteet - Vaaralliset jätteet - Direktiivi 2008/98/EY - Vanhat puhelinpylväät, jotka on käsitelty CCA (kupari-kromi-arseeni) -liuoksella - Kemikaalien rekisteröinti, arviointi ja lupamenettelyt - Asetus (EY) N:o 1907/2006 (REACH-asetus) - REACH-asetuksen liitteessä XVII oleva luettelo käsitellyn puun käyttökohteista - Vanhat puhelinpylväät, joita käytetään pitkospuiden alus- ja telapuina)
   2013/C 123/05
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Korkein hallinto-oikeus

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Lapin elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen liikenne ja infrastruktuuri -vastuualue

      Muut osapuolet: Lapin luonnonsuojelupiiri ry ja Lapin elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen ympäristö ja luonnonvarat -vastuualue

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Korkein hallinto-oikeus — Jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta 19.11.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/98/EY (EUVL L 312, s. 3) ja kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 tulkinta — Kemikaalien rekisteröinti, arviointi ja lupamenettelyt — Aine, jolle on asetettu jokin rajoitus kyseisen asetuksen liitteessä XVII — Vanhojen puhelinpylväiden, jotka on käsitelty CCA (kupari-kromi-arseeni) -liuoksella, käyttäminen polun perustuksena

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin oikeudessa ei lähtökohtaisesti suljeta pois sitä, että vaarallisena pidettävä jäte voi lakata olemasta jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta 19.11.2008 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2008/98/EY tarkoitettua jätettä, jos siitä voidaan tehdä hyödyntämistoimen avulla käyttökelpoista vaarantamatta ihmisten terveyttä ja vahingoittamatta ympäristöä ja jos ei lisäksi ole todettu, että kyseisen esineen haltija poistaa sen käytöstä, aikoo poistaa sen käytöstä tai on velvollinen poistamaan sen käytöstä saman direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, minkä tarkastaminen on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävä.

               2)

               Kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18.12.2006 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1907/2006, sellaisena kuin se on muutettuna 22.6.2009 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 552/2009, etenkin sen liitettä XVII, jossa sallitaan niin sanotulla CCA (kupari-kromi-arseeni) -liuoksella käsitellyn puun käyttö tietyin edellytyksin, on tulkittava siten, että sillä on pääasiassa kyseessä olevien kaltaisissa olosuhteissa merkitystä määritettäessä, voiko tällainen puu lakata olemasta jätettä sen vuoksi, että sen haltijalla ei ole kyseisten edellytysten täyttyessä velvollisuutta poistaa sitä käytöstä direktiivin 2008/98 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

               3)

               Asetuksen N:o 1907/2006, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 552/2009, 67 ja 128 artiklaa on tulkittava siten, että unionin oikeudessa on yhdenmukaistettu aineen, kuten arseeniyhdisteiden, jolle on asetettu jokin rajoitus kyseisen asetuksen liitteessä XVII, valmistusta, markkinoille saattamista tai käyttöä koskevat vaatimukset.

               4)

               Asetuksen N:o 1907/2006, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 552/2009, liitteen XVII nimikkeessä 19 olevan 4 kohdan b alakohtaa, jossa luetellaan tarkoitukset, joihin niin sanotulla CCA (kupari-kromi-arseeni) -liuoksella käsiteltyä puuta voidaan poikkeuksellisesti käyttää, on tulkittava siten, että kyseisessä säännöksessä oleva luettelo on tyhjentävä ja että kyseistä poikkeusta ei voida näin ollen soveltaa muihin kuin kyseisessä luettelossa mainittuihin tapauksiin. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä on tarkastaa, kuuluuko kyseisten puhelinpylväiden käyttö pitkospuiden alus- ja telapuina pääasiassa kyseessä olevien kaltaisissa olosuhteissa kyseisessä säännöksessä lueteltujen käyttötarkoitusten piiriin.

               5)

               Asetuksen N:o 1907/2006, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 552/2009, liitteen XVII nimikkeessä 19 olevan 4 kohdan d alakohdan toisen luetelmakohdan säännöksiä, joiden mukaan niin sanotulla CCA (kupari-kromi-arseeni) -liuoksella käsiteltyä puuta ei saa käyttää käyttötarkoituksissa, joissa toistuva ihokosketus on mahdollinen, on tulkittava siten, että kyseistä kieltoa on sovellettava kaikissa tilanteissa, joissa ihokosketus käsitellyn puun kanssa on kaiken todennäköisyyden mukaan toistuvaa, ja tällainen todennäköisyys on pääteltävä kyseisen puun käyttötarkoituksen mukaisen tavanomaisen käytön konkreettisista olosuhteista, mikä on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävä.

      (1)  EUVL C 269, 10.9.2011.


title: Asia T-351/02: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  5.4.2006  — Deutsche Bahn AG v. komissio (Valtiontuet — Kilpailijan tekemä kantelu — Direktiivi 92/81/ETY — Kivennäisöljyjen valmisteverot — Kivennäisöljyt, joita käytetään nestemäisenä polttoaineena lentoliikenteessä — Vapautus valmisteverosta — Komission kirje kantelijalle — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottaminen — Kannekelpoinen toimi — Asetus (EY) N:o 659/1999 — Tuen käsite — Valtiosta johtuva toimi — Yhdenvertainen kohtelu)

text:
               3.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 131/37

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 5.4.2006 — Deutsche Bahn AG v. komissio
   (Asia T-351/02) (1)

   (Valtiontuet - Kilpailijan tekemä kantelu - Direktiivi 92/81/ETY - Kivennäisöljyjen valmisteverot - Kivennäisöljyt, joita käytetään nestemäisenä polttoaineena lentoliikenteessä - Vapautus valmisteverosta - Komission kirje kantelijalle - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Kannekelpoinen toimi - Asetus (EY) N:o 659/1999 - Tuen käsite - Valtiosta johtuva toimi - Yhdenvertainen kohtelu)
   (2006/C 131/69)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Deutsche Bahn AG (Berliini, Saksa) (edustajat: aiemmin asianajajat M. Schütte, M. Reysen ja W. Kirchhoff, sittemmin asianajajat M. Schütte ja M. Reysen)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: V. Kreuschitz ja J. Flett)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään A.-M. Colaert, F. Florindo Gijón ja C. Saile)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, jossa vaaditaan, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa komission 12.9.2002 tekemän päätöksen, joka koski kantajan 5.7.2002 tekemän kantelun hylkäämistä
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 31, 8.2.2003.


title: Asia C-70/07: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 14.8.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/34

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 14.8.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-70/07) (1)

   (2007/C 297/62)

      Oikeudenkäyntikieli: saksa

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 69, 24.3.2007.


title: Asia C-123/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 10.3.2017 – Nefiye Yön v. Landeshauptstadt Stuttgart

text:
               25.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 318/2

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 10.3.2017 – Nefiye Yön v. Landeshauptstadt Stuttgart
   (Asia C-123/17)
   (2017/C 318/02)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesverwaltungsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja ja Revision-valituksen vastapuoli: Nefiye Yön

      Vastaaja ja Revision-valittaja: Landeshauptstadt Stuttgart

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko assosiaationeuvoston päätöksen 2/76 7 artiklan stand still -lauseke korvattu täydellisesti assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 13 artiklan stand still -lausekkeella vai onko työntekijöiden vapaan liikkuvuuden uusia rajoituksia, jotka on otettu käyttöön päätöksen N:o 2/76 voimaantulon ja päätöksen 1/80 13 artiklan sovellettavuuden välillä, edelleen arvioitava päätöksen N:o 2/76 7 artiklan perusteella?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen on vastattava myöntävästi siltä osin, että assosiaationeuvoston päätöksen N:o 2/76 7 artiklaa ei ole kokonaisuudessaan kumottu: Onko assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 13 artiklaa koskevaa Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä sovellettava koko laajuudessaan myös päätöksen 2/76 7 artiklan soveltamiseen sillä seurauksella, että päätöksen N:o 2/76 7 artikla kattaa myös 5.10.1980 lähtien käyttöön otetun kansallisen sääntelyn, jonka mukaan oleskeluluvan myöntäminen turkkilaisen työntekijän puolisolle perhesuhteen perusteella riippuu kansallisen viisumin myöntämisestä?

               3)

               Onko tällaisen kansallisen sääntelyn käyttöön ottaminen oikeutettua yleisen edun mukaisen pakottavan syyn perusteella, erityisesti maahanmuuton tehokkaan valvonnan ja muuttovirtojen tehokkaan hallinnan tavoitteen perusteella, kun yksittäistapauksen erityisolosuhteet otetaan huomioon kohtuullistamislausekkeella?


title: Asia C-168/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Milano (Italia) on esittänyt 12.5.2009 — Flos SpA v. Semeraro Casa e Famiglia SpA

text:
               18.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 167/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Milano (Italia) on esittänyt 12.5.2009 — Flos SpA v. Semeraro Casa e Famiglia SpA
   (Asia C-168/09)
   2009/C 167/08
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Milano

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Flos SpA

      Vastaaja: Semeraro Casa e Famiglia SpA

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 98/71/EY (1) 17 ja 19 artiklaa tulkittava siten, että sovellettaessa jonkin sellaisen jäsenvaltion kansallista lakia, joka direktiivin määräysten mukaisesti on sisällyttänyt oikeusjärjestykseensä malleja koskevan tekijänoikeuden suojan, tälle jäsenvaltiolle myönnetty mahdollisuus määrätä itsenäisesti suojan laajuus ja edellytykset voi käsittää myös tekijänoikeuden suojan poissulkemisen sellaisten mallien osalta, jotka täyttävät kyllä tekijänoikeuden suojalle asetetut edellytykset mutta joiden osalta teollisoikeudellinen mallisuoja oli lakannut ennen niiden säädösten voimaantulopäivää, joilla kansalliseen lainsäädäntöön sisällytettiin malleja koskeva tekijänoikeuden suoja, koska niitä ei ollut koskaan rekisteröity malleina tai koska niiden rekisteröinti ei kyseisenä ajankohtana ollut enää voimassa?

               2)

               Mikäli vastaus kysymykseen 1 on kieltävä, onko direktiivin 98/71/EY 17 ja 19 artiklaa tulkittava siten, että sovellettaessa jonkin sellaisen jäsenvaltion kansallista lakia, joka direktiivin määräysten mukaisesti on sisällyttänyt oikeusjärjestykseensä malleja koskevan tekijänoikeuden suojan, tälle jäsenvaltiolle myönnetty mahdollisuus määrätä itsenäisesti suojan laajuus ja edellytykset voi käsittää myös tekijänoikeuden suojan poissulkemisen sellaisten mallien osalta, jotka täyttävät kyllä tekijänoikeuden suojalle asetetut edellytykset mutta joiden osalta teollisoikeudellinen mallisuoja oli lakannut ennen niiden säädösten voimaantulopäivää, joilla kansalliseen lainsäädäntöön sisällytettiin malleja koskeva tekijänoikeuden suoja, kun jokin kolmas osapuoli — ilman kyseisten mallien tekijänoikeuden haltijan lupaa — on jo valmistanut ja myynyt jäsenvaltiossa kyseisten mallien mukaisesti valmistettuja tuotteita?

               3)

               Mikäli vastaus kysymyksiin 1 ja 2 on kieltävä, onko direktiivin 98/71/EY 17 ja 19 artiklaa tulkittava siten, että sovellettaessa jonkin sellaisen jäsenvaltion kansallista lakia, joka direktiivin määräysten mukaisesti on sisällyttänyt oikeusjärjestykseensä malleja koskevan tekijänoikeuden suojan, tälle jäsenvaltiolle myönnetty mahdollisuus määrätä itsenäisesti suojan laajuus ja edellytykset voi käsittää myös tekijänoikeuden suojan poissulkemisen sellaisten mallien osalta, jotka täyttävät kyllä tekijänoikeuden suojalle asetetut edellytykset mutta joiden osalta teollisoikeudellinen mallisuoja oli lakannut ennen niiden säädösten voimaantulopäivää, joilla kansalliseen lainsäädäntöön sisällytettiin malleja koskeva tekijänoikeuden suoja, kun kolmas osapuoli — ilman kyseisten mallien tekijänoikeuden haltijan lupaa — on jo valmistanut ja myynyt jäsenvaltiossa kyseisten mallien mukaisesti valmistettuja tuotteita, jos tämä poissulkeminen on kestoltaan merkittävä (kymmenen vuotta)?

      (1)  EYVL L 289, s. 28.


title: Asia T-192/06: Kanne 18.7.2006 — Caffaro v. komissio

text:
               2.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/42

         Kanne 18.7.2006 — Caffaro v. komissio
   (Asia T-192/06)
   (2006/C 212/72)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Caffaro S.r.l. (edustajat: asianajajat Alberto Santa Maria ja Claudi Biscaretti di Rufia)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Kantajan vaatimukset

               —

               komission asiassa COMP/F/38.620 — vetyperoksidi ja perboraatti, 31 päivänä toukokuuta 2006 tekemä päätös K(2006) 1766 lopullinen on kumottava sikäli kuin siinä määrätään Caffaro S.r.l:lle yhteisvastuullisesti SNIA SpA:n kanssa sakko, jonka määrä on 1 078 000 euroa;

               —

               toissijaisesti komission Caffaro S.r.l:lle määräämä sakko on alennettava määrältään symboliseksi;

               —

               vieläkin toissijaisemmin Caffaro S.r.l:lle määrättyjen sakkojen määrää on alennettava huomattavasti, kun otetaan huomioon mainitun yrityksen syyksi luettavan rikkomisen lyhyt kesto ja lieventävien asianhaarojen olemassaolo

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Riidanalainen päätös on sama kuin asiassa T-185/06, Air Liquide vastaan komissio.
   Vaatimustensa tueksi kantaja väittää seuraavaa:

               —

               Sitä on pidettävä vetyperoksidin kartellin osalta pikemminkin ”uhrina” kuin osallistujana. Kantaja väittää tältä osin, että arvioidessaan Caffaron asemaa esillä olevassa menettelyssä vastaaja on jättänyt täysin huomiotta sen seikan, että mainittu yritys ei suinkaan saanut etua kyseessä olevasta kartellista vaan poistui natriumperboraatin markkinoilta juuri vetyperoksidin markkinoilla toteutettujen laittomien sopimusten jälkeen. Kantaja väitti komission kanssa käydyssä menettelyssä, että se valmisti ainoastaan natriumperboraattia ja ainoastaan hankki vetyperoksidia ja että sen ei täten voitu katsoa osallistuneen vetyperoksidia koskeneeseen kartelliin, koska se itse kärsi kyseisestä järjestelystä.

               —

               Vastaaja on tehnyt ilmeisen arviointivirheen, koska se on käyttänyt kaikkien rikkomisiin osallistuneiden yritysten paitsi kantajan osalta maailmanlaajuisia markkinaosuuksia vuodelta 1999, joka oli vetyperoksidia ja natriumperboraattia koskevan rikkomisen viimeinen kokonainen kalenterivuosi. Caffaron osalta komissio on kuitenkin yllättävällä tavalla käyttänyt vuoden 1998 tietoja, vaikka vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan määrittäessään yrityksen erityistä painoarvoa komission on otettava huomioon kunkin yrityksen viitevuoden liikevaihto. Kantaja muistuttaa tältä osin, että oikeuskäytännössä mainittua periaatetta on tulkittu siten, että ainoastaan yhden, kaikille samaan rikkomiseen osallistuneille yrityksille yhteisen viitevuoden käytöllä taataan yhdenvertainen kohtelu.

         Kantaja vetoaa lisäksi seuraaviin seikkoihin:

               —

               Puolustautumisoikeuksia on loukattu, koska vastoin vastaajan väittämää, Caffaron edustajat eivät osallistuneet Brysselissä 26.11.1998 pidettyyn tapaamiseen.

               —

               Asetuksen (EY) N:o 1/2003 25 artiklaa ja siinä säädettyä vanhentumisaikaa on sovellettu virheellisesti, koska Caffaro on päättänyt osallistumisensa väitettyyn kartelliin yli viisi vuotta ennen komission tutkimuksen alkamista sen osalta.


title: Asia C-307/11 P: Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 26.4.2012 — Valittajana Deichmann SE ja vastapuolena sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 40/94 — 7 artiklan 1 kohdan b alakohta — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Kuviomerkki, joka esittää katkoviivoilla reunustettua kulmaa)

text:
               25.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 258/8

         Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 26.4.2012 — Valittajana Deichmann SE ja vastapuolena sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   (Asia C-307/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 40/94 - 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Kuviomerkki, joka esittää katkoviivoilla reunustettua kulmaa)
   2012/C 258/13
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Deichmann SE (edustaja: Rechtsanwalt O. Rauscher)

      Valittajan vastapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: K. Klüpfel)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-202/09, Deichmann SE v. SMHV, 13.4.2011 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kumoamiskanteen SMHV:n neljännen valituslautakunnan 3.4.2009 tekemästä päätöksestä, jolla hylättiin valitus tutkijan päätöksestä, jolla evättiin katkoviivoilla reunustettua kulmaa esittävän kuviomerkin rekisteröinti yhteisön tavaramerkiksi tietyille luokkiin 10 ja 25 kuuluville tavaroille — Tavaramerkin erottamiskyky

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Deichmann SE velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 269, 10.9.2011.


title: Asia C-227/15 P: Valitus, jonka Robert Aubineau, ym. on tehnyt 19.5.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-195/11, T-458/11, T-448/12 ja T-41/13, Cahier ym. v. neuvosto ja komissio, 18.3.2015 antamasta tuomiosta

text:
               21.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/15

         Valitus, jonka Robert Aubineau, ym. on tehnyt 19.5.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-195/11, T-458/11, T-448/12 ja T-41/13, Cahier ym. v. neuvosto ja komissio, 18.3.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-227/15 P)
   (2015/C 311/20)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittajat: Robert Aubineau, ym. (edustaja: avocat Ch.-E. Gudin)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio ja Ranskan tasavalta

      Vaatimukset

   Unionin tuomioistuinta vaaditaan

               —

               kumoamaan tuomio, jossa ei ole tunnustettu viinin tuottajiin (producteurs-bouilleurs de cru) kohdistuvaa kieltoa tislata itse tavanomaisen tuotantomäärän ylittäviä viiniksi käytettyjä tuotantomääriään väkeväksi alkoholiksi; tämän perusteeksi tuomiossa on esitetty, että näillä on mahdollisuus hakea tälle toiminnalle hyväksyntä ja päästä näin ensin tislaajan asemaan

               —

               kumoamaan tuomio, jossa ei ole tunnustettu sitä, että asetus (EY) N:o 1623/2000 (1) on syrjivä eikä tarjoa samoja oikeuksia väkevien alkoholijuomien tuottajille

               —

               kumoamaan tuomio, jossa ei ole tunnustettu sitä, että toimielimet ovat toimineet lainvastaisesti ja että ne ovat vastuussa sellaisen lainsäädännön käyttöön ottamisesta, joka on ristiriidassa syrjintäkiellon periaatteen kanssa, vaikka mainittu periaate on unionin yleinen oikeusperiaate, joka on vahvistettu unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä, ja sitä sovelletaan SEUT 40 artiklan mukaan, kun kyse on yhteisistä markkinajärjestelyistä, kuten käsiteltävässä tapauksessa

               —

               kumoamaan tuomio, jossa ei ole tunnustettu valittajille monitulkintaisesta asetuksesta aiheutunutta vahinkoa; kaikki kansalliset tuomioistuimet ovat määränneet mainitun asetuksen johdosta valittajille ankaria seuraamuksia, ja sen monitulkintaisuus johtuu valittajien mukaan säädöksen tekstistä, jonka sisällöstä on vastuussa sen laatija eli tässä tapauksessa komissio.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat ovat esittäneet neljä valitusperustetta.
   Ensiksikin valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen tuomion, jossa ei ole tunnustettu sitä, että asetus N:o 1623/2000 on luonteeltaan syrjivä, koska se tarjoa samoja oikeuksia väkevien alkoholijuomien tuottajille.
   Toiseksi ne katsovat, että unionin yleinen tuomioistuin on syyllistynyt väärään lain soveltamiseen, sillä se ei ole tunnustanut toimielinten toimineen lainvastaisesti ja olevan vastuussa siitä, että ne ovat ottaneet käyttöön sellaisen lainsäädännön, joka on ristiriidassa syrjintäkiellon periaatteen kanssa ja tulkinneet tätä lainsäädäntöä. Kyseessä on unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä unionin yleiseksi oikeusperiaatteeksi katsottu ja SEUT 40 artiklassa yhteisten markkinajärjestelyjen puitteissa, kuten käsiteltävässä tapauksessa, sovellettavaksi vahvistettu periaate.
   Kolmanneksi ne moittivat unionin yleisen tuomioistuimen tuomiota siitä, ettei siinä ole tunnustettu niille aiheutunutta vahinkoa. Se, että asetusta N:o 1623/2000 voidaan tulkita monella tavalla, on johtanut siihen, että kansalliset tuomioistuimet ovat määränneet valittajille ankaria seuraamuksia, eli vahinko on syntynyt asetuksen lainvastaisuuden vuoksi.
   Neljänneksi ne moittivat unionin yleisen tuomioistuimen tuomiota siitä, että se ei ole ymmärtänyt oikein asetuksen 65 artiklan sisältöä ja merkitystä. Mainitussa artiklassa säädetään sellaisia tuottajia koskevista erityisistä muotovaatimuksista, joilla on omat tislaamot ja joiden on tislattava ne viinimäärät, jotka ylittävät niiden tavanomaisen viinintuotannon määrät.

      (1)  Viinin yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä markkinamekanismien osalta 25.7.2000 annettu komission asetus (EY) N:o 1623/2000 (EYVL L 194, s. 45).


title: Asia T-116/05: Dorian Lacomben 28.2.2005 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
               14.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 115/34

         Dorian Lacomben 28.2.2005 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
   (Asia T-116/05)
   (2005/C 115/61)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Dorian Lacombe, kotipaikka Evry (Ranska), on nostanut 28.2.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Sébastien Orlandi, Xavier Martin, Albert Coolen, Jean-Noël Louis ja Etienne Marchal, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               1)

               velvoittaa neuvoston maksamaan kantajalle kaikkia hänen esimiehensä ja neuvoston pääsihteerin allekirjoituksillaan hyväksymän luettelon mukaisesti suoritettuja lisäsuorituksia vastaavan korvauksen, josta on vähennetty jo maksettu korvaus,

               2)

               velvoittaa neuvoston maksamaan kantajan sairausvakuutusjärjestelmään voimassa olevan lainsäädännön edellyttämät työnantajamaksut,

               3)

               velvoittaa neuvoston maksamaan kantajalle työttömyyskorvaukset, joihin hänellä olisi ollut oikeus, jos työnantajamaksut olisi maksettu hänen sairausvakuutusjärjestelmäänsä säädetyssä määräajassa,

               4)

               velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle viivästyskorot, jotka on laskettu lisäämällä EKP:n keskuskurssiin 2 pistettä, kaikille summille, jotka olisi pitänyt maksaa asianosaisten välillä olleen ylimääräisen toimihenkilön työsopimuksen täytäntöönpanemiseksi.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja oli ylimääräisenä toimihenkilönä neuvostossa 1.12.2002–31.7.2003. Hän esittää, että neuvosto oli vähentänyt korvauksen, johon hänellä oli oikeus lauantaisin, sunnuntaisin, yleisinä vapaapäivinä ja päivinä, joina virastot ovat suljettuina, tehdystä työstä, 73 päivästä 59,5 päivään ilmoittamatta hänelle perusteita. Tämän seikan tueksi kantaja vetoaa Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 57 artiklaan, henkilöstösääntöjen 56 artiklaan, henkilöstölle osoitettuun tiedonantoon nro 88/93 ja perusteluvelvollisuuteen.
   Kantaja väittää lisäksi, että komissio on rikkonut Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 70 artiklaa, koska se ei ole suorittanut edellytettyjä maksuja sairausvakuutuskassaan, johon hän kuului. Kantaja vaatii myös korvausta vahingosta, jonka hän on kärsinyt tästä syystä.


title: Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehtiEUVL C 155, 25.6.2005

text:
               9.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/36

         (2005/C 171/60)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 155, 25.6.2005

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 143, 11.6.2005

      EUVL C 132, 28.5.2005

      EUVL C 115, 14.5.2005

      EUVL C 106, 30.4.2005

      EUVL C 93, 16.4.2005

      EUVL C 82, 2.4.2005

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex:http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX:http://europa.eu.int/celex


title: Asia C-271/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 30.6.2011 (Raad van Staten (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Vereniging van Educatieve en Wetenschappelijke Auteurs (VEWA) v. Belgian valtio (Direktiivi 92/100/ETY — Tekijänoikeudet ja lähioikeudet — Lainaus yleisölle — Korvaus tekijöille — Riittävät tulot)

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 30.6.2011 (Raad van Staten (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Vereniging van Educatieve en Wetenschappelijke Auteurs (VEWA) v. Belgian valtio
   (Asia C-271/10) (1)

   (Direktiivi 92/100/ETY - Tekijänoikeudet ja lähioikeudet - Lainaus yleisölle - Korvaus tekijöille - Riittävät tulot)
   2011/C 252/07
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Vereniging van Educatieve en Wetenschappelijke Auteurs (VEWA)

      Vastaaja: Belgian valtio

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Raad van State van België — Vuokraus- ja lainausoikeuksista sekä tietyistä tekijänoikeuden lähioikeuksista henkisen omaisuuden alalla 19.11.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/100/ETY (EYVL L 346, s. 61) 5 artiklan 1 kohdan (josta on tullut 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/115/EY (EUVL L 376, s. 28) 6 artiklan 1 kohta) tulkinta — Tekijöille maksettava korvaus yleisölle lainauksesta — Riittävä korvaus

      Tuomiolauselma

   Vuokraus- ja lainausoikeuksista sekä tietyistä tekijänoikeuden lähioikeuksista henkisen omaisuuden alalla 19.11.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/100/ETY 5 artiklan 1 kohta on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle lainsäädännölle, jolla perustetussa järjestelmässä yleisölle lainauksesta tekijöille maksettava korvaus lasketaan yksinomaan lainaajien, jotka ovat rekisteröityneet yleisölle lainausta harjoittaviin laitoksiin, määrän mukaan lainaaja- ja vuosikohtaisesti vahvistetun kiinteän summan perusteella.

      (1)  EUVL C 234, 28.8.2010.


title: Asia T-438/16: Kanne 5.8.2016 – Altunis v. EUIPO – Hotel Cipriani (CIPRIANI)

text:
               19.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 343/48

         Kanne 5.8.2016 – Altunis v. EUIPO – Hotel Cipriani (CIPRIANI)
   (Asia T-438/16)
   (2016/C 343/66)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Altunis-Trading, Gestão e Serviços, Lda (Funchal, Portugali) (edustajat: asianajajat A. Vanzetti, S. Bergia ja G. Sironi)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Hotel Cipriani Srl (Venetsia, Italia)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Tavaramerkin ”CIPRIANI” Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti nro 1 127 870

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 7.6.2016 asiassa R 1889/2015-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               hylkää Hotel Cipriani s.r.l.:n esittämän väitteen tai

               —

               palauttaa asian EUIPO:n käsiteltäväksi, jotta EUIPO toimii tuomion mukaisella tavalla

               —

               määrää kaikkien oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta Altunikselle, EUIPO:ssa käydyissä aiemmissa menettelyvaiheissa aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan, 42 artiklan 2 kohdan ja 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan sekä asetuksen N:o 2868/95 22 säännön 3 kohdan rikkominen siltä osin kuin on kyse Hotel Cipriani tavaramerkin tosiasiallisen käytön arvioinnista.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen tavaroiden ja palvelujen samankaltaisuuden arvioinnissa ja siitä seuranneessa sekaantumisvaaran arvioinnissa.


title: Asia C-191/04: Euroopan yhteisöjen komission 26.4.2004 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               12.6.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/8

         Euroopan yhteisöjen komission 26.4.2004 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-191/04)
   (2004/C 156/16)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 26.4.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat A. Bordes ja G. Valero Jordana, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 91/271/ETY (1) 15 artiklan 4 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole kuuden kuukauden kuluessa siitä vaatimuksesta, jonka komissio esitti 18.12.2000 toimittanut tietoja, jotka toimivaltaisten viranomaisten tai asianomaisten toimielinten oli hankittava 31.12.1999 mennessä tämän direktiivin 15 artiklassa hyväksytyn päästöjen ja jätevesilietteen tarkkailun puitteissa, siltä osin kuin on kyse taajamista, joita varten määräpäivä oli 31.12.1998,

               2.

               velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Ranskan tasavalta ei ole noudattanut velvollisuuttaan toimittaa komissiolle tietoja, jotka koskevat 31.12.1999 vallinnutta tilannetta niiden taajamien vesien tarkkailusta, joita direktiivissä vahvistettu ensimmäinen määräpäivä koski, toisin sanoen taajamista, joiden ”avl” (asukasvastineluku) on suurempi kuin 10 000 yksikköä, jotka johtavat vetensä vesistöihin, joita pidetään ”haavoittumiselle alttiina alueina”.

      (1)  Yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21 päivänä toukokuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi 91/271/ETY (EYVL L 135, 30.5.1991, s. 40).


title: Asia C-470/99: Vergabekontrollsenat Wienin 12.11.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Universale-Bau AG ja Bietergemeinschaft 1. Hinteregger & Söhne Bauges mbH ja 2. ÖSTÜ-STETTIN Hoch- und Tiefbau GmbH vastaan Entsorgungsbetriebe Simmering GmbH

text:
4.3.2000                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 63/11
Euroopan yhteisöjen komission 2.12.1999 Ranskan tasa-                    1) Onko direktiivin 93/37/ETY (1) 1 artiklan b alakohdassa
                 valtaa vastaan nostama kanne                                 tarkoitettuna hankintaviranomaisena pidettävä myös sel-
                                                                              laista oikeushenkilöä, joka, vaikka sitä ei ole nimenomai-
                          (Asia C-460/99)                                     sesti perustettu tyydyttämään yleisen edun mukaisia muita
                                                                              kuin teollisia tai kaupallisia tarpeita, nyttemmin kuitenkin
                           (2000/C 63/20)                                     tyydyttää tällaisia tarpeita?
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 2.12.1999 Euroo-
                                                                         2) Siltä varalta että Entsorgungsbetriebe Simmering GesmbH
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                              ei ole hankintaviranomainen: Tarkoitetaanko direktiivin
vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellisen yksikön virkamies
                                                                              93/37/ETY 1 artiklan a alakohdassa, luettuna yhdessä
Maria Condou Durande, prosessiosoite Luxemburgissa c/o
                                                                              c alakohdan kanssa, julkista rakennusurakkaa koskevalla
oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz,
                                                                              sopimuksella sellaista Wienin pääpuhdistuslaitoksen toisen
Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                              biologisen puhdistusvaiheen suunniteltua rakentamista,
                                                                              joka annettaan ulkopuolisen yrityksen tehtäväksi tapaa
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                              määrittämättä hankintaviranomaisen asettamien vaatimus-
tuin
                                                                              ten mukaisesti?
–    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut rehujen
     virallisen valvonnan järjestämistä koskevista periaatteista         3) Siltä varalta että vastaus ensimmäiseen tai toiseen kysy-
     25 päivänä lokakuuta 1995 annetun neuvoston direktiivin                  mykseen on myöntävä: Onko direktiivin 89/665/ETY (2)
     95/53/EY (1) ja perustamissopimuksen mukaisia velvoittei-                kanssa ristiriidassa sellainen kansallinen lainsäädäntö, jossa
     taan, koska se ei ole antanut direktiivin noudattamisen                  hankintayksikön konkreettista päätöstä koskevan muutok-
     edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,             senhakumenettelyn osalta asetetaan määräaika, jonka nou-
     ja                                                                       dattamatta jättäminen merkitsee, että tätä päätöstä ei
                                                                              sopimuksentekomenettelyn kuluessa enää voida myöhem-
–    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                              min riitauttaa? Onko asianomaisen oikeutensa menettämi-
     kulut.
                                                                              sen uhalla vedottava jokaisen puutteellisuuteen?
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         4) Siltä varalta että vastaus ensimmäiseen tai toiseen kysy-
                                                                              mykseen on myöntävä: Onko pidettävä riitävänä sitä, että
EY 249 artiklan ja EY 10 artiklan velvoittavuudesta seuraa, että
                                                                              hankintayksikkö vahvistaa tarjouksen tekemisestä kiinnos-
jäsenvaltioiden, joille direktiivi on osoitettu, on mukautettava
                                                                              tuneiden hakemusten arviointiperusteet julkiselle notaarille
omat lainsäädäntönsä direktiivin mukaisiksi direktiivissä sääde-
                                                                              talletettavalla selvityksellä vai onko arviointiperusteet jul-
tyssä määräajassa. Direktiivin 95/53/EY 24 artiklassa säädetty
                                                                              kistettava jo sopimuksentekomenettelyä koskevassa ilmoi-
määräaika on päättynyt 30.4.1998 ilman, että Ranska olisi
                                                                              tuksessa tai sitä koskevissa asiakirjoissa?
toteuttanut tarpeelliset toimenpiteet tai edes ilmoittanut ne jo
olemassa olevat säännökset, jotka sen mukaan vastaavat
direktiivin tiettyjä säännöksiä, ja yksilöinyt kyseiset säännökset
tarkasti.
                                                                         (1) EYVL L 199, 9.8.1993, s. 54.
                                                                         (2) EYVL L 395, 30.12.1989, s. 33.
(1) EYVL L 265, 8.11.1995, s. 17.
Vergabekontrollsenat Wienin 12.11.1999 tekemällään
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
Universale-Bau AG ja Bietergemeinschaft 1. Hinteregger
& Söhne Bauges mbH ja 2. ÖSTÜ-STETTIN Hoch- und                        Euroopan yhteisöjen komission 10.12.1999 Itävallan tasa-
Tiefbau GmbH vastaan Entsorgungsbetriebe Simmering                                         valtaa vastaan nostama kanne
                               GmbH
                          (Asia C-470/99)                                                           (Asia C-473/99)
                           (2000/C 63/21)                                                            (2000/C 63/22)
Vergabekontrollsenat Wien on pyytänyt 12.11.1999 te-
kemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomiois-             Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.12.1999 Euroo-
tuimen kirjaamoon 7.12.1999, Euroopan yhteisöjen tuomiois-               pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
tuimelta asiassa Universale-Bau AG ja Bietergemeinschaft                 vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeudellisen
1. Hinteregger & Söhne Bauges mbH ja 2. ÖSTÜ-STETTIN                   yksikön jäsen Wolfgang Bogensberger ja prosessiosoite Luxem-
Hoch- und Tiefbau GmbH vastaan Entsorgungsbetriebe Sim-                  burgissa on c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner
mering GmbH ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                     C 254, Kirchberg.


title: Asia T-411/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — Laufen Austria v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Kylpyhuonekalusteiden markkinat Belgiassa, Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Alankomaissa ja Itävallassa — Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen — Hinnankorotusten koordinointi ja arkaluonteisten kaupallisten tietojen vaihtaminen — Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta vastuuseen joutuminen — Sakot — Sakkojen määrän laskennasta vuonna 2006 annetut suuntaviivat — Rikkomisen vakavuus — Korjauskertoimet — Lieventävät seikat — Talouskriisi — Tukkumyyjien painostus — Vuoden 2002 yhteistyötiedonanto — Sakon määrän alentaminen — Merkittävä lisäarvo)

text:
               9.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 325/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — Laufen Austria v. komissio
   (Asia T-411/10) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Kylpyhuonekalusteiden markkinat Belgiassa, Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Alankomaissa ja Itävallassa - Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen - Hinnankorotusten koordinointi ja arkaluonteisten kaupallisten tietojen vaihtaminen - Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta vastuuseen joutuminen - Sakot - Sakkojen määrän laskennasta vuonna 2006 annetut suuntaviivat - Rikkomisen vakavuus - Korjauskertoimet - Lieventävät seikat - Talouskriisi - Tukkumyyjien painostus - Vuoden 2002 yhteistyötiedonanto - Sakon määrän alentaminen - Merkittävä lisäarvo)
   2013/C 325/49
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Laufen Austria AG (Wilhelmsburg, Itävalta) (edustajat: asianajajat E. Navarro Varona ja L. Moscoso del Prado González)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis ja F. Castilla Contreras, sitten F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis ja F. Jimeno Fernández)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus EUT-sopimuksen 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/39.092 — Kylpyhuonekalusteet) 23.6.2010 tehdyn komission päätöksen K(2010) 4185 lopullinen osittaisesta kumoamisesta ja kantajalle tässä päätöksessä määrätyn sakon alentamisesta

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Laufen Austria AG vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 301, 6.11.2010.


title: Asia C-614/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 12.9.2013 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Niederösterreichische Landes-Landwirtschaftskammer v. Anneliese Kuso (Sosiaalipolitiikka — Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu — Ennen jäsenvaltion liittymistä unioniin tehty määräaikainen työsopimus — Sopimuksen päättyminen unioniin liittymisen jälkeen — Palvelussuhteita koskeva järjestelmä, jonka mukaan sopimus päättyy sen vuoden viimeisenä päivänä, jona työntekijä saavuttaa eläkeiän — Eri ikä miehille ja naisille)

text:
               9.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 325/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 12.9.2013 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Niederösterreichische Landes-Landwirtschaftskammer v. Anneliese Kuso
   (Asia C-614/11) (1)

   (Sosiaalipolitiikka - Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu - Ennen jäsenvaltion liittymistä unioniin tehty määräaikainen työsopimus - Sopimuksen päättyminen unioniin liittymisen jälkeen - Palvelussuhteita koskeva järjestelmä, jonka mukaan sopimus päättyy sen vuoden viimeisenä päivänä, jona työntekijä saavuttaa eläkeiän - Eri ikä miehille ja naisille)
   2013/C 325/06
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberster Gerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Niederösterreichische Landes-Landwirtschaftskammer

      Vastaaja: Anneliese Kuso

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Oberster Gerichtshof — Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9.2.1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY (EYVL L 39, s. 40), sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston 23.9.2002 antamalla direktiivillä 2002/73/EY (EYVL L 269, s. 15) 3 artiklan 1 kohdan a ja c alakohdan tulkinta — Jäsenvaltion laitoksen ja sen työntekijöiden välillä ennen mainitun valtion liittymistä Euroopan unioniin tehdyt määräaikaiset työsopimukset, joissa vahvistetaan sopimusten päättymispäiväksi sen vuoden viimeinen päivä, jona miespuolinen työntekijä täyttää 65 vuotta ja naispuolinen työntekijä 60 vuotta.

      Tuomiolauselma

   Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9.2.1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 23.9.2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/73/EY, 3 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen lainsäädäntö, joka muodostuu ennen asianomaisen jäsenvaltion liittymistä Euroopan unioniin tehdyn työsopimuksen erottamattomana osana olevasta palvelussuhdetta koskevasta järjestelmästä ja jonka mukaan työsuhde päättyy, kun työntekijä saavuttaa eläkeiän, joka on vahvistettu erilaiseksi työntekijän sukupuolen mukaan, merkitsee kyseisessä direktiivissä kiellettyä välitöntä syrjintää, kun asianomainen työntekijä saavuttaa tämän iän unioniin liittymisen jälkeen.

      (1)  EUVL C 80, 17.3.2012.


title: Ranskan Conseil d'Etat'n 28.3.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Société Baxter, Société B. Braun Medical SA, Société Fresenius France ja Société Anonyme des Laboratoires Bristol-Myers-Squibb vastaan Ranskan valtio (Asia C-254/97)

text:
16.8.97               [JT                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 252/23
1 . valmistajan valtuuttama yksinmyyjä tai autokorinval              jättänyt konkurssihakemuksena ja lopettanut liiketoimin
       mistaja on kiinnittänyt edellä mainitut polttoainesäiliöt      tansa, kun konkurssituomioistuin myöhemmin ilman
       pysyvästi järjestelyllä, jonka avulla polttoainetta voi       muita kuin sen omasta harkinta-ajasta aiheutuvia perus
       daan käyttää suoraan sekä moottoriajoneuvon liikutta          teita päättää hakemuksen pohjalta konkurssiin asettami
       miseen että jäähdytysjärjestelmän toimintaan, ja               sesta hakemuspäivästä lukien ?
                                                                      (') Työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden
2 . tällä järjestelyllä pyritään tekemään kuljetusväline, eli               lainsäädännön lähentämisestä 17 päivänä helmikuuta 1975
       vetoauto ja kontti, omavaraiseksi seuraavien tavoittei              annettu neuvoston direktiivi 75/ 129/ETY ( EYVL 1975 L 48 ,
       den saavuttamiseksi :                                                22.2.1975, s . 29 ).
                                                                      ( 2 ) EYVL L 245 , 26.8.1992 , s . 3 .
       a ) torjua ennakolta polttoaineen hankintaan liittyvät
           ongelmat maissa, joissa polttoaineen jakelu on sat
           tumanvaraista ja joissa sen jalostuksen surkea
           laatu tekee siitä ajoneuvoille vaarallista;
       b ) välttää polttoaineen hankkimista liian kalliiseen          Ranskan Conseil d'Etat'n 28.3.1997 tekemällään päätök
           hintaan maissa, joissa polttoaine on liian kallista;       sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Société Bax
                                                                      ter, Société B. Braun Medical SA, Société Fresenius France
                                                                      ja Société Anonyme des Laboratoires Bristol-Myers-Squibb
       c ) välttää ongelmia, jotka johtuvat velvollisuudesta                                   vastaan Ranskan valtio
           suorittaa hallinnollisia toimenpiteitä arvonlisäve                                    ( Asia C-254/97 )
           ron palautuksen saamiseksi maissa, joissa arvonli
           säveroa on kannettu, ja                                                                  ( 97/C 252/48 )
       d ) niin pitkälti kuin mahdollista saattaa yhteen polt
           toaineen jakelupisteet kyetäkseen neuvottelemaan           Ranskan Conseil d'Etat pyytää 28.3.1997 tekemällään,
           öljy-yhtiöiden kanssa mahdollisimman edulliset             yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 14.7.1997 saapu
           hinnat ?                                                   neella päätöksellään Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
                                                                      ennakkoratkaisua asiassa Societe Baxter, Societe B. Braun
                                                                      Medical SA, Societe Fresenius France ja Societe Anonyme
(') EYVL L 105 , 23.4.1983 , s . 1 .                                  des Laboratoires Bristol-Myers-Squibb vastaan Ranskan
( 2 ) EYVL L 123 , 17.5.1988 , s . 2 .                                valtio seuraavaan kysymykseen:
                                                                       1 ) Onko 25 päivänä maaliskuuta 1957 tehdyn Euroopan
                                                                             yhteisöjen perustamissopimuksen 52 ja 58 artiklan
                                                                             vastaista se, että vuonna 1996 annetussa kansallisessa
                                                                             lainsäädännössä säädetään tältä vuodelta kannetta
Civilretten i Hilleredin 4.7.1997 tekemällään päätöksellä                    vasta poikkeuksellisesta verosta, jonka verokannaksi
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Dansk Metalar                        on vahvistettava 1,5—2 prosenttia ja joka kannetaan
bejderforbund, John Laugen ym. puolesta, vastaan Len                        siitä verottomasta liikevaihdosta, jonka erikoislääke
                     modtagernes Garantifond                                 valmisteita käyttävät yritykset toteuttavat verotusval
                                                                             tiossa 1.1.1995 ja 31.12.1995 välisenä aikana korvat
                          ( Asia C-250/97                                    tavien erikoislääkevalmisteiden ja yhteisöjen käyttöön
                            ( 97/C 252/47 )                                  hyväksyttyjen lääkkeiden myynnistä, ja se, että tämän
                                                                             lainsäädännön perusteella saman jakson aikana veron
                                                                             määräytymisperusteesta voidaan vähentää ainoastaan
                                                                             tutkimustoimintaan liittyvät kirjatut kulut ?
Civilretten i Hillerod on pyytänyt 4.7.1997 tekemällään,
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 9.7.1997 saapu
neella päätöksellään Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta             2 ) Onko tällainen lainsäädäntö EY:n perustamissopimuk
ennakkoratkaisua asiassa Dansk Metalarbejderforbund,                         sen 95 artiklan vastainen ?
John Laugen ym . puolesta, vastaan Lonmodtagernes
 Garantifond seuraavaan kysymykseen:
                                                                       3 ) Mikäli jompaankumpaan edellä olevaan kysymykseen
                                                                             vastataan kieltävästi, onko tällaista veron määräyty
Tarkoittaako direktiivin 75/129/ETY ('), sellaisena kuin se                   misperusteen vähentämistä verotusvaltiossa harjoite
 on muutettuna direktiivillä 92/56/ETY ( 2), 3 artiklan                      tusta tutkimustoiminnasta aiheutuvilla kuluilla pidet
 1 kohdan toisen alakohdan ja 4 artiklan 4 kohdan mukai                      tävä EY:n perustamissopimuksen 92 artiklassa tarkoi
 nen käsite " joukkovähentämiset, jotka johtuvat tuomiois                    tettuna valtion tukena ?
 tuimen päätökseen perustuvasta liikkeen toiminnan päätty
 misestä ", tilannetta, jossa työntekijöiden joukkovähentä
 minen toteutetaan samana päivänä, jolloin työnantaja on


title: Asia T-396/04: SOFFASS S.p.A:n 4.10.2004 sisämarkkinoilla toimivaa yhdenmukaistamisvirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               8.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/39

         SOFFASS S.p.A:n 4.10.2004 sisämarkkinoilla toimivaa yhdenmukaistamisvirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-396/04)
   (2005/C 6/77)
   Kieli, jolla kanne on nostettu: italia
   SOFFASS S.p.A. on nostanut 4.10.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoilla toimivaa yhdenmukaistamisvirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustajana ovat avvocato Vincenzo Biliardo ja avvocato Cristiano Bacchini.
   Valituslautakunnassa toimitetussa menettelyssä vastapuolena oli SODIPAN (Société en Commandite par Actions).
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa ensimmäisen valituslautakunnan 16.7.2004 tehdyn päätöksen (asia R 0699/2003-1)

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Kantaja

               Haettu tavaramerkki:

               Kuvamerkki ”NICKY” – luokkaan 16 kuuluvat tuotteet (kotitalous- ja hygieeniakäyttöön tarkoitetut kartonki- ja/tai selluloosatuotteet). Rekisteröintihakemus nro 1 315 985.

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Ranskalainen yhtiö SODIPAN (société en commandite par actions).

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Ranskalaiset kuvamerkit ”NOKY” (nro 1 346 586) ja ”noky” (nro 1 400 192) luokkaan 16 kuuluville tavaroille.

               Väiteosaston ratkaisu:

               Väite on hylätty

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Väiteosaston päätös on hylätty ja asia on palautettu ko. osastolle uudelleen käsiteltäväksi.

               Kanneperusteet:

               Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan a ja balakohdan virheellinen soveltaminen (sekaannusvaara)


title: Asia T-112/05: Akzo Nobel NV:n, Akzo Nobel Nederland BV:n, Akzo Nobel Chemicals International BV:n, Akzo Nobel Chemicals BV:n ja Akzo Nobel Functional Chemicals BV:n 2.3.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/37

         Akzo Nobel NV:n, Akzo Nobel Nederland BV:n, Akzo Nobel Chemicals International BV:n, Akzo Nobel Chemicals BV:n ja Akzo Nobel Functional Chemicals BV:n 2.3.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-112/05)
   (2005/C 143/70)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Akzo Nobel NV, kotipaikka Arnheim (Alankomaat), Akzo Nobel Nederland BV, kotipaikka Arnheim (Alankomaat), Akzo Nobel Chemicals International BV, kotipaikka Amersfoort (Alankomaat), Akzo Nobel Chemicals BV, kotipaikka Amersfoort (Alankomaat) ja Akzo Nobel Functional Chemicals BV, kotipaikka Amersfoort (Alankomaat), ovat nostaneet 2.3.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat C.R.A. Swaak ja J. de Gou.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               tutkii päätöksen laillisuuden EY 230 artiklan nojalla

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen EY 231 artiklan nojalla

               —

               velvoittaa komission vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat riitauttavat EY 81 artiklan ja ETA 53 artiklan soveltamisesta 9 päivänä joulukuuta 2004 tehdyn komission päätöksen (asia COMP/E-2/37.533 — koliinikloridi), jossa todettiin, että kantajat olivat olleet osallisena sopimuksien ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen muodostamassa kokonaisuudessa, jossa oli kyse hintojen vahvistamisesta, markkinoiden jakamisesta ja kilpailijoille vastaisten yhdenmukaistettujen toimenpiteiden toteuttamisesta koliinikloridialalla ETA:ssa ja jossa kantajille määrättiin sakko.
   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi asetuksen 1/2003 (1) 23 artiklan 2 kohdan rikkomiseen sikäli kuin komissio katsoi, että myös Akzo Nobel NV, joka on Akzo Nobel -yhtymän holdingyhtiö, oli vastuussa rikkomuksesta. Kantajien mukaan Akzo Nobel NV:llä ei ollut merkittävää vaikutusvaltaa tytäryhtiöidensä kaupalliseen strategiaan.
   Kantajat väittävät lisäksi, että niille yhteisvastuullisesti määrätyn sakon suuruus ylitti yhden kantajan osalta ylärajan, joka on kymmenen prosenttia liikevaihdosta. Kantajien mukaan komission olisi pitänyt rajoittaa kunkin yksittäisen yhtiön vastuuta.
   Kantajat vetoavat lopuksi perusteluvelvollisuuden rikkomiseen. Kantajien mukaan komissio päätöksen perustelut ovat virheelliset Akzo Nobel NV:n yhteisvastuullisen vastuun osalta, ja se ei ole ilmaissut, miksi se on vahvistanut yhden kantajan yhteisvastuullinen vastuun siten, että se ylittää ylärajan, joka on kymmenen prosenttia liikevaihdosta.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16 päivänä joulukuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1).


title: Asian T-242/03 poistaminen rekisteristä

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/44

         Asian T-242/03 poistaminen rekisteristä (1)

   (2004/C 228/106)

      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)

   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston puheenjohtajan 25.5.2004 antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-242/03, Ulf Jacoby vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV).

      (1)  EUVL C 200, 23.8.2003.


title: Asia T-135/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.2.2015 – Ranska v. komissio (Valtiontuki — Eläkkeet — France Télécomin palveluksessa olevien valtion virkamiesten eläkkeiden rahoitusjärjestelyjen uudistamiseksi myönnetty tuki — France Télécomin valtiolle maksaman vastikkeen alentaminen — Päätös, jolla tuki todetaan tietyin edellytyksin sisämarkkinoille soveltuvaksi — Etu)

text:
               13.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.2.2015 – Ranska v. komissio
   (Asia T-135/12) (1)

   ((Valtiontuki - Eläkkeet - France Télécomin palveluksessa olevien valtion virkamiesten eläkkeiden rahoitusjärjestelyjen uudistamiseksi myönnetty tuki - France Télécomin valtiolle maksaman vastikkeen alentaminen - Päätös, jolla tuki todetaan tietyin edellytyksin sisämarkkinoille soveltuvaksi - Etu))
   (2015/C 118/31)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: aluksi E. Belliard, G. de Bergues, J. Gstalter ja J. Rossi, sitten D. Colas Diégo ja R. Coesme)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Stromsky, L. Flynn ja D. Grespan)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota valtiontuesta C 25/08 (ex NN 23/08) – Ranskan tasavallan France Télécomin hyväksi sen palveluksessa olevien valtion virkamiesten eläkkeiden rahoitusjärjestelyjen uudistamiseksi toteuttama tuki – 20.12.2011 annettu komission päätös 2012/540/EU (EUVL 2012, L 279, s. 1)

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Ranskan tasavalta vastaa oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 174, 16.6.2012.


title: Euroopan yhteisöjen komission 13.8.1997 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-297/97)

text:
C 318/6                 H                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     18.10.97
Euroopan yhteisöjen komission 1.8.1997 Ranskan tasaval             Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen
                   taa vastaan nostama kanne                        seuraavaan kysymykseen:
                         (Asia C-284/97)
                          ( 97/C 318/08 )                           Koskeeko ympäristöä koskevan tiedon saannin vapaudesta
                                                                    7 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin
                                                                    90/313/ETY ( ! ) 3 artiklan 2 kohdan kolmannessa alakoh
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 1.8.1997                   dassa avattu mahdollisuus kieltäytyä antamasta pyydettyä
                                                                    tietoa " esitutkinnan kohteena " olevassa asiassa hallinnol
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelli           lista menettelyä, jonka tarkoituksena on sellaisen hallinto
sen yksikön virkamies Fernando Castillo de la Torre ja              päätöksen valmistelu ja tekeminen, josta on mahdollisuus
                                                                    valittamalla saada tuomioistuimessa vireille oikeusriita ?
oikeudellisessa yksikössä toimiva kansallinen virkamies O.
Couvert-Castera, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o
Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                  H EYVL L 158 , 23.6.1990, s . 56 .
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo
mioistuin
— toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n            Euroopan yhteisöjen komission 13.8.1997 Italian tasaval
      perustamissopimuksen ja eläinlääkkeitä koskevan lain                           taa vastaan nostama kanne
      säädännön lähentämisestä annettujen direktiivien 81 /
      851/ETY H ja 81 /852/ETY (2) muuttamisesta 14 päi                                    (Asia C-297/97)
      vänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin                                      ( 97/C 318/10 )
      93/40/ETY ( 3 ) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
      antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttä
      miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä            Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 13.8.1997 kan
      (1 artiklan 7 kohtaa lukuun ottamatta ), ja                   teen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa Italian tasaval
                                                                    taa vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeudel
— velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden                lisen yksikön virkamies Laura Pignataro ja prosessiosoite
                                                                    Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz, Batiment
      käyntikulut.
                                                                    Wagner, rue Alcide de Gasperi .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                    Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat            — toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut yhteen
samat kuin asiassa C-282/97 (4 ). Direktiivin 93/40/ETY
                                                                         sopivien teknisten eritelmien määrittelemisestä ja käy
3 artiklassa säädetty määräaika päättyi 31.12.1994 .                     töstä lentoliikenteen hallinnan (ATM ) laitteiden ja jär
                                                                         jestelmien hankinnassa 19 päivänä heinäkuuta 1993
(') EYVLL 317, 6.11.1981 , s .   1.                                      annetun neuvoston direktiivin 93/65/ETY ( J ) ja ETY:n
(2) EYVL L 317, 6.11.1981 , s .  16 .                                    perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska
(3) EYVL L 214 , 24.8.1993 , s . 31 .                                    se ei ole määräajassa antanut tämän direktiivin täytän
(4) EYVL C 295 , 27.9.1997, s .  20 .
                                                                         töönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnolli
                                                                         sia määräyksiä ja/tai ei ainakaan ilmoittanut näistä
                                                                         komissiolle, ja
                                                                    — velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeuden
                                                                         käyntikulut.
Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfa
lenin 28.7.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennak
koratkaisupyyntö asiassa Ulrich Gloger vastaan Bergamt              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kamen, väliintulijana Vertreter des öffentlichen Interesses
beim Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein                 EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan mukaan direk
                             Westfalen                              tiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden jokaista
                         (Asia C-296/97)                            jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, ja velvoittaa näin ollen
                                                                    jäsenvaltion noudattamaan direktiivin täytäntöönpanemi
                          ( 97/C 318/09 )                           selle asetettua määräaikaa . Tämä määräaika päättyi 20.7.
                                                                    1994 ilman että Italian tasavalta olisi antanut komission
                                                                    kanteessa mainitun direktiivin edellyttämiä säädöksiä tai
Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen             määräyksiä .
( 21 . Senat) on pyytänyt 28.7.1997 tekemällään, yhteisöjen
tuomioistuimen kirjaamoon 12.8.1997 saapuneella pää
                                                                    (M EYVL L 187, 29.7.1993 , s . 52 .
töksellään Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko
ratkaisua asiassa Ulrich Gloger vastaan Bergamt Kamen,
väliintulijana Vertreter des öffentlichen Interesses beim


title: Asia C-481/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 30.9.2010 — Euroopan komissio v. Tšekin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristö — Direktiivi 2006/7/EY — Uimaveden laatu — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               20.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 317/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 30.9.2010 — Euroopan komissio v. Tšekin tasavalta
   (Asia C-481/09) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Ympäristö - Direktiivi 2006/7/EY - Uimaveden laatu - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   2010/C 317/21
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Pardo Quintillán ja M. Thomannová-Körnerová)

      Vastaaja: Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek ja J. Jirkalová)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Uimaveden laadun hallinnasta ja direktiivin 76/160/ETY kumoamisesta 15.2.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/7/EY (EUVL L 64, s. 37) noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä ei ole toteutettu tai niistä ei ole ilmoitettu säädetyssä määräajassa

      Tuomiolauselma

               1)

               Tšekin tasavalta ei ole noudattanut uimaveden laadun hallinnasta ja direktiivin 76/160/ETY kumoamisesta 15.2.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/7/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Tšekin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 24, 30.1.2010.


title: Asia C-264/07: Kanne 1.6.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               21.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 170/17

         Kanne 1.6.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-264/07)
   (2007/C 170/31)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Patakia ja M. Konstantinidis)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut yhteisön vesipolitiikan puitteista annetun direktiivin 2000/60/EY (1) 5 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole tehnyt kullekin vesipiirille, joka on sen alueella, ominaispiirteiden analysointia, tarkastelua ihmistoiminnan vaikutuksesta pintavesien ja pohjaveden tilaan eikä vedenkäytön taloudellista analyysia kyseisen direktiivin liitteissä II ja III olevien teknisten määrittelyjen mukaisesti, eikä se myöskään ole noudattanut kyseisen direktiivin 15 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut yhteenvetoa 5 artiklan nojalla vaadituista analysoinneista.

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivi 2000/60 tuli voimaan 22.12.2000. Niinpä jäsenvaltioiden oli saatettava päätökseen direktiivin 5 artiklan 1 kohdassa edellytetyt analysoinnit ja tarkastelut viimeistään 22.12.2004 ja annettava komissiolle direktiivin 15 artiklan 2 kohdan nojalla yhteenveto analysoinneista viimeistään 22.3.2005.
   Vastauksessaan komission viralliseen huomautukseen Kreikan viranomaiset ovat myöntäneet, ettei 15 artiklan 2 kohdassa säädettyä velvollisuutta antaa vaadittu yhteenveto ole noudatettu kesäkuussa 2006. Siltä osin kuin kyse on siitä, onko Helleenien tasavalta noudattanut direktiivin 5 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteita, Kreikan viranomaiset ovat kuitenkin hiljaa, vaikka komissio on virallisessa huomautuksessaan saattanut kyseenalaiseksi sen, onko Helleenien tasavalta täyttänyt kyseisen artiklan mukaiset velvoitteensa.
   Sen yhteenvedon analysoinnista, jonka Helleenien tasavalta lopulta lähetti vuoden 2006 kesäkuussa, ilmeni, että Helleenien tasavalta ei ollut vielä noudattanut direktiivin 2000/60 5 artiklan 1 kohdan eikä 15 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan.

      (1)  EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1.


title: Asia C-111/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Varhoven administrativen sad (Bulgaria) on esittänyt 7.3.2014 – ”GST – Sarviz AG Germania” v. Direktor

text:
               12.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/28

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Varhoven administrativen sad (Bulgaria) on esittänyt 7.3.2014 – ”GST – Sarviz AG Germania” v. Direktor
   (Asia C-111/14)
   2014/C 142/36
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Varhoven Administrativen Sad

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja:”GST – Sarviz AG Germania”

      Vastapuoli: Direktor na direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Plovdiv pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2006/112/EY (1) 193 artiklaa tulkittava siten, että arvonlisävero kannetaan yksinomaan joko verovelvolliselta, joka luovuttaa tavarat tai suorittaa palvelut verollisesti, tai henkilöltä, joka ostaa tavarat tai vastaanottaa palvelut, jos verollisen tavaroiden luovutuksen tai verollisen palvelun suorittaa verovelvollinen, joka ei ole sijoittautunut siihen jäsenvaltioon, jolle arvonlisävero suoritetaan, siltä osin kuin asianomaisessa jäsenvaltiossa säädetään tällaisesta veron kantamisesta mutta veroa ei kanneta samanaikaisesti molemmilta henkilöiltä?

               2)

               Jos arvonlisävero on kannettava vain jommaltakummalta henkilöltä – joko tavaroiden luovuttajalta/palvelujen suorittajalta tai ostajalta/vastaanottajalta, jos asianomainen jäsenvaltio on näin säätänyt, onko direktiivin 194 artiklan sääntöä noudatettava myös niissä tapauksissa, joissa palvelujen vastaanottaja on soveltanut käännettyä verovelvollisuutta koskevaa menettelyä virheellisesti, koska se on katsonut, että palvelujen suorittaja ei ole perustanut arvonlisäveron soveltamisen kannalta kiinteää toimipaikkaa Bulgarian tasavallan alueelle, mutta palvelujen suorittaja on kuitenkin viime kädessä perustanut suoritettujen palvelujen kannalta kiinteän toimipaikan?

               3)

               Onko verotuksen neutraalisuuden periaatetta, joka on perustavanlaatuisen tärkeä yhteisen arvonlisäverojärjestelmän luomisen ja toiminnan kannalta, tulkittava siten, että siinä sallitaan pääasian oikeudenkäynnin kohteena olevan kaltainen verotarkastuskäytäntö, jonka mukaan arvonlisäveron tilittää palvelujen vastaanottajan soveltamasta käännettyä verovelvollisuutta koskevasta menettelystä huolimatta uudelleen myös palvelujen suorittaja, kun otetaan huomioon, että vastaanottaja on jo tilittänyt veron palvelusta, verotulojen vaarantuminen on suljettu pois ja kansallisessa laissa veroasiakirjojen osalta säädetty oikaisusäännös ei ole sovellettavissa?

               4)

               Onko arvonlisäveron neutraalisuuden periaatetta tulkittava siten, että siinä ei sallita sitä, että verohallinto epää kansallisen oikeussäännön perusteella sellaisen palvelun vastaanottajalta, josta vastaanottaja on jo tilittänyt arvonlisäveron ZDDS:n 82 §:n 2 momentin perusteella, useaan kertaan tilitetyn arvonlisäveron palautuksen, jos verohallinto on evännyt palvelun vastaanottajalta oikeuden useaan kertaan tilitetyn arvonlisäveron vähentämiseen vastaavan veroasiakirjan puuttumisen vuoksi mutta kansallisessa laissa säädetty oikaisusäännös ei ole enää sovellettavissa nyt käsiteltävässä asiassa lainvoimaisen verotarkastuspäätöksen vuoksi?

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1).


title: Asia T-240/13: Kanne 25.4.2013 — Aldi Einkauf v. SMHV — Alifoods (Alifoods)

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/37

         Kanne 25.4.2013 — Aldi Einkauf v. SMHV — Alifoods (Alifoods)
   (Asia T-240/13)
   2013/C 207/62
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Saksa) (edustajat: asianajajat N. Lützenrath, U. Rademacher, L. Kolks ja C. Fürsen)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Alifoods, SA (Alicante, Espanja)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 25.2.2013 asiassa R 407/2012-4 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Alifoods, SA

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanaosan ”Alifoods” sisältävä kuviomerkki luokkiin 29, 32 ja 35 kuuluvia palveluja ja tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro B 1 825 002

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansainvälinen ja yhteisön tavaramerkki ”ALDI” luokkiin 3, 4, 9, 16, 24, 25, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 38, 40, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta.


               8.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/19

         EFTAn valvontaviranomaisen 21 päivänä helmikuuta 2008 Islannin tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia E-3/08)
   (2008/C 113/16)
   EFTAn valvontaviranomainen, jota edustivat Niels Fenger ja Florence Simonetti, nosti kanteen Islannin tasavaltaa vastaan EFTAn tuomioistuimessa 21 päivänä helmikuuta 2008.
   EFTAn valvontaviranomainen on pyytänyt EFTAn tuomioistuinta:

               1.

               toteamaan, että Islannin tasavalta on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa, koska se ei ole ryhtynyt tarvittaviin toimenpiteisiin saattaakseen ETA-sopimuksen liitteessä II olevan XV luvun 12u kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 648/2004, annettu 31 päivänä maaliskuuta 2004, pesuaineista), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1, osaksi sisäistä oikeusjärjestystään säädetyssä määräajassa; ja

               2.

               määräämään Islannin tasavallan maksamaan oikeuskäsittelystä aiheutuvat kustannukset.

         Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Käsiteltävänä oleva asia koskee EY:n asetusta pesuaineista.

               —

               ETA-sopimuksen 7 artiklassa määrätään seuraavaa:

                  ”Tämän sopimuksen liitteissä tai sekakomitean päätöksissä tarkoitetut taikka niihin sisältyvät säädökset sitovat sopimuspuolia, ja ne ovat osa tai ne on sisällytettävä osaksi sopimuspuolten sisäistä oikeusjärjestystä:

                           a)

                              ETY:n asetusta vastaava säädös on saatettava sellaisenaan osaksi sopimuspuolten sisäistä oikeusjärjestystä;

                           b)

                              ETY:n direktiiviä vastaavan säädöksen osalta sopimuspuolten viranomaiset voivat valita täytäntöönpanon muodon ja menetelmän.”

               —

               EFTAn valvontaviranomainen katsoo, ettei Islannin hallitus ole saattanut tätä asetusta osaksi sisäistä oikeusjärjestystään säädetyssä määräajassa.