title: asia C-573/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 24.6.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt rechtbank Amsterdam — Alankomaat) — Eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpano, jonka kohteena on Daniel Adam Popławski (Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa — Eurooppalainen pidätysmääräys — Puitepäätökset — Välittömän oikeusvaikutuksen puuttuminen — Unionin oikeuden ensisijaisuus — Seuraukset — Puitepäätös 2002/584/YOS — 4 artiklan 6 alakohta — Puitepäätös 2008/909/YOS — 28 artiklan 2 kohta — Jäsenvaltion ilmoitus, jonka nojalla se voi jatkaa niiden voimassa olleiden oikeudellisten välineiden soveltamista, joita tuomittujen siirtämiseen sovellettiin ennen 5.12.2011 — Myöhäinen ilmoitus — Seuraukset)

text:
               19.8.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 280/2

      Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 24.6.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt rechtbank Amsterdam — Alankomaat) — Eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpano, jonka kohteena on Daniel Adam Popławski
      (asia C-573/17) (1)

      (Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - Eurooppalainen pidätysmääräys - Puitepäätökset - Välittömän oikeusvaikutuksen puuttuminen - Unionin oikeuden ensisijaisuus - Seuraukset - Puitepäätös 2002/584/YOS - 4 artiklan 6 alakohta - Puitepäätös 2008/909/YOS - 28 artiklan 2 kohta - Jäsenvaltion ilmoitus, jonka nojalla se voi jatkaa niiden voimassa olleiden oikeudellisten välineiden soveltamista, joita tuomittujen siirtämiseen sovellettiin ennen 5.12.2011 - Myöhäinen ilmoitus - Seuraukset)
      (2019/C 280/02)
      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Rechtbank Amsterdam

         Pääasian asianosainen

      Daniel Adam Popławski

         Muu osapuoli: Openbaar Ministerie

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisesta rikosasioissa annettuihin tuomioihin, joissa määrätään vapausrangaistus tai vapauden menetyksen käsittävä toimenpide, niiden täytäntöön panemiseksi Euroopan unionissa 27.11.2008 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2008/909/YOS 28 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, ettei jäsenvaltion kyseisen säännöksen nojalla mainitun puitepäätöksen tekemisen jälkeen antamalla ilmoituksella voi olla oikeusvaikutuksia.

                  2)

                  Unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatetta on tulkittava siten, että siinä ei edellytetä, että kansallinen tuomioistuin jättää soveltamatta sellaista kansallisen oikeuden säännöstä, joka on ristiriidassa sellaisen pääasiassa kyseessä olevien puitepäätösten kaltaisen puitepäätöksen säännösten kanssa, jonka oikeusvaikutukset on säilytetty perussopimusten liitteenä olevan, siirtymämääräyksistä tehdyn pöytäkirjan (N:o 36) 9 artiklan mukaisesti, koska kyseisillä säännöksillä ei ole välitöntä oikeusvaikutusta. Jäsenvaltioiden viranomaisten, myös tuomioistuinten, on kuitenkin omaksuttava kansallisesta oikeudestaan mahdollisimman pitkälle yhdenmukainen tulkinta, jonka nojalla ne voivat varmistaa tuloksen, joka on yhteensoveltuva asianomaisen puitepäätöksen tarkoituksen kanssa.

         (1)  EUVL C 412, 4.12.2017.


title: asia C-597/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 27.6.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Grondwettelijk Hof — Belgia) — Belgisch Syndicaat van Chiropraxie ja Bart Vandendries, Belgische Unie van Osteopaten ym., Plast.Surg. BVBA ym. ja Belgian Society for Private Clinics VZW ym. v. Ministerraad (Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä — Direktiivi 2006/112/EY — 132 artiklan 1 kohdan c alakohta — Vapautukset — Lääketieteelliset ammatit ja avustavan hoitohenkilöstön ammatit — Kiropraktiikka ja osteopatia — 98 artikla — Liitteessä III olevat 3 ja 4 kohta — Lääkkeet ja lääketieteelliset laitteet — Alennettu verokanta — Luovuttaminen terapeuttisten toimenpiteiden tai hoitojen yhteydessä — Yleinen verokanta — Luovuttaminen esteettisten toimenpiteiden tai hoitojen yhteydessä — Verotuksen neutraalisuuden periaate — Unionin oikeuden vastaisen kansallisen lainsäädännön vaikutusten voimassa pitäminen)

text:
               19.8.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 280/3

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 27.6.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Grondwettelijk Hof — Belgia) — Belgisch Syndicaat van Chiropraxie ja Bart Vandendries, Belgische Unie van Osteopaten ym., Plast.Surg. BVBA ym. ja Belgian Society for Private Clinics VZW ym. v. Ministerraad
      (asia C-597/17) (1)

      (Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Direktiivi 2006/112/EY - 132 artiklan 1 kohdan c alakohta - Vapautukset - Lääketieteelliset ammatit ja avustavan hoitohenkilöstön ammatit - Kiropraktiikka ja osteopatia - 98 artikla - Liitteessä III olevat 3 ja 4 kohta - Lääkkeet ja lääketieteelliset laitteet - Alennettu verokanta - Luovuttaminen terapeuttisten toimenpiteiden tai hoitojen yhteydessä - Yleinen verokanta - Luovuttaminen esteettisten toimenpiteiden tai hoitojen yhteydessä - Verotuksen neutraalisuuden periaate - Unionin oikeuden vastaisen kansallisen lainsäädännön vaikutusten voimassa pitäminen)
      (2019/C 280/03)
      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Grondwettelijk Hof

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: Belgisch Syndicaat van Chiropraxie ja Bart Vandendries, Belgische Unie van Osteopaten ym., Plast.Surg. BVBA ym. ja Belgian Society for Private Clinics VZW ym.

         Vastaaja: Ministerraad

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 132 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, ettei siinä rajoiteta siinä säädetyn vapautuksen soveltamista asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännössä säänneltyjen lääketieteellisten ammattien ja avustavan hoitohenkilöstön ammattien harjoittajien suorittamiin hoitoihin.

                  2)

                  Direktiivin 2006/112 98 artiklaa, kun sitä luetaan yhdessä saman direktiivin liitteessä III olevien 3 ja 4 kohdan kanssa, on tulkittava siten, ettei se ole esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan yhtäältä terapeuttisiin toimenpiteisiin ja hoitoihin luovutettaviin lääkkeisiin tai lääketieteellisiin laitteisiin ja toisaalta yksinomaan esteettisiin toimenpiteisiin ja hoitoihin luovutettaviin lääkkeisiin tai lääketieteellisiin laitteisiin sovelletaan erilaista kohtelua ja jolla viimeksi mainitut suljetaan pois ensin mainittuihin sovellettavan alennetun arvonlisäverokannan piiristä.

                  3)

                  Kansallinen tuomioistuin ei voi pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa olosuhteissa soveltaa kansallista säännöstä, jolla se valtuutetaan pysyttämään voimassa kumotun toimen tietyt vaikutukset, pysyttääkseen väliaikaisesti voimassa direktiivin 2006/112 vastaiseksi katsomiensa kansallisten säännösten vaikutukset siihen asti, kunnes nämä on saatettu kyseisen direktiivin mukaisiksi, jotta se voisi yhtäältä rajoittaa tämän kumoamisen taannehtivasta vaikutuksesta seuraavasta oikeudellisesta epävarmuudesta aiheutuvia riskejä ja toisaalta välttyä soveltamasta näitä säännöksiä edeltävää direktiivin vastaista kansallista järjestelmää.

         (1)  EUVL C 427, 26.11.2018.


title: asia C-723/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.6.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel — Belgia) — Lies Craeynest ym. v. Brussels Hoofdstedelijk Gewest ja Brussels Instituut voor Milieubeheer (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2008/50/EY — 6, 7, 13 ja 23 artikla — Liite III — Ilmanlaadun arviointi — Perusteet, joiden avulla voidaan todeta typpidioksidin raja-arvojen ylittyminen — Kiinteiden mittauspisteiden avulla tehdyt mittaukset — Tarkoituksenmukaisten alueiden valinta — Näytteenottopaikoilla mitattujen arvojen tulkinta — Jäsenvaltioiden velvollisuudet — Tuomioistuinvalvonta — Valvonnan intensiivisyys — Toimivalta antaa määräyksiä)

text:
               19.8.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 280/4

      Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.6.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel — Belgia) — Lies Craeynest ym. v. Brussels Hoofdstedelijk Gewest ja Brussels Instituut voor Milieubeheer
      (asia C-723/17) (1)

      (Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2008/50/EY - 6, 7, 13 ja 23 artikla - Liite III - Ilmanlaadun arviointi - Perusteet, joiden avulla voidaan todeta typpidioksidin raja-arvojen ylittyminen - Kiinteiden mittauspisteiden avulla tehdyt mittaukset - Tarkoituksenmukaisten alueiden valinta - Näytteenottopaikoilla mitattujen arvojen tulkinta - Jäsenvaltioiden velvollisuudet - Tuomioistuinvalvonta - Valvonnan intensiivisyys - Toimivalta antaa määräyksiä)
      (2019/C 280/04)
      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: Lies Craeynest, Cristina Lopez Devaux, Frédéric Mertens, Stefan Vandermeulen, Karin De Schepper ja ClientEarth VZW

         Vastaajat: Brussels Hoofdstedelijk Gewest ja Brussels Instituut voor Milieubeheer

         Muu osapuoli: Belgian valtio

         Tuomiolauselma

                  1)

                  SEU 4 artiklan 3 kohtaa ja SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa, tarkasteltuina yhdessä SEUT 288 artiklan kolmannen kohdan ja ilmanlaadusta ja sen parantamisesta Euroopassa 21.5.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/50/EY 6 ja 7 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että kansallisen tuomioistuimen, jonka käsiteltäväksi yksityiset, joita kyseisen direktiivin 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen raja-arvojen ylittyminen suoraan koskee, ovat saattaneet tätä koskevan vaatimuksen, on selvitettävä, onko tietyllä alueella sijaitsevat näytteenottopaikat sijoitettu kyseisen direktiivin liitteessä III olevan B jakson 1 kohdan a alakohdassa säädettyjen perusteiden mukaisesti, ja jos näin ei ole, toteutettava toimivaltaiseen kansalliseen viranomaiseen nähden kaikki tarvittavat toimenpiteet, joihin kuuluu esimerkiksi määräys, jos kansallisessa oikeudessa tästä säädetään, jotta näytteenottopaikat sijoitetaan kyseisiä perusteita noudattaen.

                  2)

                  Direktiivin 2008/50 13 artiklan 1 kohtaa ja 23 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kalenterivuoden pituisen laskentajakson keskiarvolle kyseisen direktiivin liitteessä XI vahvistetun raja-arvon ylittymisen toteamiseksi riittää, että kyseistä arvoa suurempi epäpuhtauksien taso mitataan yksittäisellä näytteenottopaikalla.

         (1)  EUVL C 104, 19.3.2018.


title: asia C-454/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Heilbronn (Saksa) on esittänyt 14.6.2019 — Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on ZW

text:
               19.8.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 280/27

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Heilbronn (Saksa) on esittänyt 14.6.2019 — Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on ZW
      (asia C-454/19)
      (2019/C 280/36)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Amtsgericht Heilbronn

         Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

      ZW

         Muu osapuoli: Staatsanwaltschaft Heilbronn

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko unionin primaarioikeudessa ja/tai johdetussa oikeudessa, tässä erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2004/38/EY, (1) tarkoitettua unionin kansalaisten kattavaa oikeutta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella tulkittava siten, että se koskee myös kansallisia rikosoikeudellisia säännöksiä?

                  2)

                  Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:

                              Onko unionin primaarioikeuden ja/tai johdetun oikeuden tulkinta esteenä sellaisen kansallisen rikosoikeudellisen säännöksen soveltamiselle, jonka mukaan ulkomaille viedyn lapsen luvattomasta palauttamatta jättämisestä huoltajalleen on tuomittava rangaistusta, kun säännöksessä ei tehdä eroa sen perusteella, onko kyse Euroopan unionin jäsenvaltiosta vai kolmannesta maasta?

         (1)  Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/38/EY (EUVL 2004, L 158, s. 77).


title: asia C-456/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Svea hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen (Ruotsi) on esittänyt 14.6.2019 — Östgötatrafiken AB v. Patent- och registreringsverket

text:
               19.8.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 280/27

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Svea hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen (Ruotsi) on esittänyt 14.6.2019 — Östgötatrafiken AB v. Patent- och registreringsverket
      (asia C-456/19)
      (2019/C 280/37)
      Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Svea hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Östgötatrafiken AB

         Vastapuoli: Patent- och registreringsverket

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko tavaramerkkidirektiivin (1) 4 artiklan 1 kohdan b alakohtaa tulkittava siten, että palvelujen tunnuksena olevan tavaramerkin rekisteröintihakemuksen, joka koskee tietyllä tavalla sijoitettua merkkiä, joka peittää valtaosan niistä fyysisistä esineistä, joita käytetään palvelujen suorittamiseen, yhteydessä on arvioitava sitä, liittyykö merkki esineiden ulkoasuun?

                  2)

                  Mikäli vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä, onko tavaramerkin poikettava merkittävästi alan yleisestä käytännöstä tai tavasta, jotta sen voidaan katsoa olevan erottamiskykyinen?

         (1)  Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 16.12.2015 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2015/2436 (EUVL 2015, L 336, s. 1.


title: asia C-459/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 17.6.2019 — Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs v. Wellcome Trust Ltd

text:
               19.8.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 280/28

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 17.6.2019 — Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs v. Wellcome Trust Ltd
      (asia C-459/19)
      (2019/C 280/38)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

         Vastaaja: Wellcome Trust Ltd

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko direktiivin 2006/112 (1) 44 artiklaa tulkittava siten, että jos verovelvollinen, joka harjoittaa sellaista muuta kuin taloudellista toimintaa, joka muodostuu osakkeiden ja muiden arvopapereiden ostosta ja myynnistä hyväntekeväisyystrustin omaisuudenhoidon yhteydessä, hankkii [unionin] ulkopuoliselta henkilöltä sijoitustenhoitopalveluja, joita käytetään yksinomaan kyseiseen toimintaan, sitä on pidettävä ”verovelvollisena, joka toimii tässä ominaisuudessaan”?

                  2)

                  Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi eikä direktiivin 46–49 artiklaa sovelleta, sovelletaanko palvelusuorituksiin direktiivin 45 artiklaa, vai onko niin, ettei niihin sovelleta 44 eikä 45 artiklaa?

         (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s. 1).


title: asia C-463/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil de prud’hommes de Metz (Ranska) on esittänyt 18.6.2019 — Syndicat CFTC du personnel de la Caisse primaire d’assurance maladie de la Moselle v. Caisse primaire d’assurance maladie de Moselle

text:
               19.8.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 280/29

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil de prud’hommes de Metz (Ranska) on esittänyt 18.6.2019 — Syndicat CFTC du personnel de la Caisse primaire d’assurance maladie de la Moselle v. Caisse primaire d’assurance maladie de Moselle
      (asia C-463/19)
      (2019/C 280/39)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Conseil de prud’hommes de Metz

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Syndicat CFTC du personnel de la Caisse primaire d’assurance maladie de la Moselle

         Vastaaja: Caisse primaire d’assurance maladie de Moselle

         Muu osapuoli: Mission nationale de contrôle et d’audit des organismes de sécurité sociale

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko direktiiviä 2006/54/EY (1) luettuna yhdessä SEUT 8 ja SEUT 157 artiklan, yhdenvertaista kohtelua ja syrjintäkieltoa koskevien unionin oikeuden yleisten periaatteiden sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 20 artiklan, 21 artiklan 1 kohdan ja 23 artiklan kanssa tulkittava siten, että sen aineellisen soveltamisalan ulkopuolelle jäävät Ranskan sosiaaliturvalaitosten valtakunnallisen työehtosopimuksen 46 kohdan määräykset, joiden mukaisesti näissä laitoksissa ainoastaan naispuolisilla työntekijöillä, jotka hoitavat itse lapsiaan, on oikeus äitiysloman jälkeen kolmen kuukauden vapaaseen puolella palkalla, puolentoista kuukauden vapaaseen täydellä palkalla tai vuoden palkattomaan vapaaseen?

         (1)  miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa 5.7.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/54/EY (EUVL 2006, L 204, s. 23).


title: asia C-467/19 PPU: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaria) on esittänyt 19.6.2019 — Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on QR

text:
               19.8.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 280/29

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaria) on esittänyt 19.6.2019 — Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on QR
      (asia C-467/19 PPU)
      (2019/C 280/40)
      Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

      QR

         Ennakkoratkaisukysymys

      Soveltuuko direktiivin 2016/343 (1) 7 artiklan 4 kohdan, perusoikeuskirjan 47 ja 52 artiklan sekä tehokkuus- ja yhdenvertaisuusperiaatteiden kanssa yhteen nyt käsiteltävänä olevan kaltainen oikeuskäytäntö, joka koskee syyttäjän ja puolustuksen välisen neuvotellun rangaistuksen määräämistä koskevan sopimuksen vahvistamista tuomioistuimessa koskevaa kansallista lakia ja jonka mukaan tällaisen sopimuksen vahvistaminen edellyttää muiden epäiltyjen suostumusta ja suostumus on tarpeen vain menettelyn tuomioistuinkäsittelyvaiheessa?

         (1)  eräiden syyttömyysolettamaan liittyvien näkökohtien ja läsnäoloa oikeudenkäynnissä koskevan oikeuden lujittamisesta rikosoikeudellisissa menettelyissä 9.3.2016 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2016/343 (EUVL 2016, L 65, s. 1).


title: asia C-470/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court (Irlanti) on esittänyt 17.6.2019 — Friends of the Irish Environment Limited v. Commissioner for Environmental Information

text:
               19.8.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 280/30

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court (Irlanti) on esittänyt 17.6.2019 — Friends of the Irish Environment Limited v. Commissioner for Environmental Information
      (asia C-470/19)
      (2019/C 280/41)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      High Court

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Friends of the Irish Environment Limited

         Vastapuoli: Commissioner for Environmental Information

         Ensimmäinen muu osapuoli: Courts Service of Ireland

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko sellaiseen menettelyyn, jossa on annettu lopullinen tuomio, valitusaika on päättynyt ja jossa ei ole vireillä valitusta tai uutta kannetta mutta jossa on erityistapauksissa mahdollista tehdä uusia hakemuksia, liittyvän tuomioistuimen asiakirja-aineiston tutustuttavaksi saamisen hallinnassa kyse ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta ja neuvoston direktiivin 90/313/ETY kumoamisesta 28.1.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/4/EY (1) 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta tuomiovallan käytöstä?

         (1)  EYVL 2003, L 41, s. 26.


title: asia C-472/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 20.6.2019 — Vert Marine SAS v. Premier ministre ja Ministre de l’Économie et des Finances

text:
               19.8.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 280/31

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 20.6.2019 — Vert Marine SAS v. Premier ministre ja Ministre de l’Économie et des Finances
      (asia C-472/19)
      (2019/C 280/42)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Conseil d’État

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Vert Marine SAS

         Vastaajat: Premier ministre ja Ministre de l’Économie et des Finances

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko käyttöoikeussopimusten tekemisestä 26.2.2014 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2014/23/EU (1) tulkittava siten, että se on esteenä sille, ettei jäsenvaltion lainsäädännössä anneta julkisten hankintojen vastuullisuuden tarkoituksessa talouden toimijalle, jolle on annettu lainvoimainen tuomio erityisen vakavasta rikoksesta ja jota tällä perusteella koskee kielto osallistua konsessiosopimuksen tekomenettelyyn viiden vuoden ajan, mahdollisuutta esittää näyttöä sen osoittamiseksi, että sen toteuttamat toimenpiteet riittävät osoittamaan hankintaviranomaiselle, että mainittu toimija on luotettava poissulkemisperusteesta huolimatta?

                  2)

                  Jos 26.2.2014 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2014/23/EU sallitaan se, että jäsenvaltiot antavat muiden viranomaisten kuin asianomaisten hankintaviranomaisten tehtäväksi arvioida toimijoita koskevaa säännösten noudattamisen järjestelmää, voidaanko kyseinen järjestelmä uskoa tällaisen mahdollisuuden nojalla lainkäyttöviranomaisten haltuun? Jos vastaus on myöntävä, voidaanko Ranskan oikeuteen perustuvien järjestelmien, jotka koskevat vapauttamista, oikeudellista rehabilitointia ja tuomiota koskevan maininnan poistamista rikosrekisterin osasta nro 2, kaltaiset järjestelmät rinnastaa direktiivissä tarkoitettuihin säännösten noudattamisen järjestelmiin?

         (1)  EUVL 2014, L 94, s. 1.


title: asia T-182/16 RENV: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.6.2019 — L’Oréal v. EUIPO — Guinot (MASTER DUO) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin MASTER DUO rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi kansallinen kuviomerkki MASTERS COLORS PARIS — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               9.9.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 305/39

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.6.2019 — L’Oréal v. EUIPO — Guinot (MASTER DUO)
      (asia T-182/16 RENV) (1)

      (EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin MASTER DUO rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi kansallinen kuviomerkki MASTERS COLORS PARIS - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
      (2019/C 305/46)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: L’Oréal SA (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat T. de Haan ja P. Péters)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Hanf)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Guinot (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja A. Sion)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 23.2.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2916/2014-5), joka koskee osapuolten Guinot ja L’Oréal välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  L’Oréal velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 222, 20.6.2016.


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 14 päivänä toukokuuta 2019, asiassa E-2/18, C vastaan Concordia Schweizerische Kranken- und Unfallversicherung AG, Landesvertretung Liechtenstein (Asetus (EY) N:o 883/2004–24 artikla – Toimivaltaisen valtion ulkopuolella asuva eläkkeensaaja – Luontoisetuudet asuinpaikassa – Korvausmenettely)

text:
               19.9.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/3

      TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
      annettu 14 päivänä toukokuuta 2019,
      asiassa E-2/18,
      C
      vastaan
      Concordia Schweizerische Kranken- und Unfallversicherung AG, Landesvertretung Liechtenstein

         (Asetus (EY) N:o 883/2004–24 artikla – Toimivaltaisen valtion ulkopuolella asuva eläkkeensaaja – Luontoisetuudet asuinpaikassa – Korvausmenettely)

      (2019/C 315/04)
      Asiassa E-2/18, C vastaan Concordia Schweizerische Kranken- und Unfallversicherung AG, Landesvertretung Liechtenstein – Liechtensteinin ruhtinaskunnan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (Fürstliches Landgericht) on esittänyt valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden välisen sopimuksen 34 artiklan nojalla tuomioistuimelle PYYNNÖN, joka koskee sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 tulkintaa. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Páll Hreinsson, presidentti, sekä tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Bernd Hammermann, on antanut 14 päivänä toukokuuta 2019 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

                  1.

                  Jos eläkkeensaajalla ei ole oikeutta luontoisetuuksiin ETA-asuinvaltiossaan, koska etuudet eivät kuulu sen sosiaaliturvajärjestelmän piiriin, eläkkeensaajalla on sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 24 artiklan 1 kohdan nojalla oikeus saada luontoisetuuksia sen ETA-valtion toimivaltaisen laitoksen kustannuksella, jonka lainsäädännön mukaan eläke maksetaan.

                  2.

                  Eläkkeensaajalla on oikeus esittää korvaushakemus suoraan sen ETA-valtion toimivaltaiselle laitokselle, jonka lainsäädännön mukaan eläke maksetaan, erityisesti, mutta ei ainoastaan, jos asuinvaltio on evännyt häneltä korvauksen. Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 883/2004 täytäntöönpanomenettelystä 16 päivänä syyskuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 987/2009 22 artiklan 1 kohdan sekä asetuksen (EY) N:o 883/2004 76 artiklan 4 kohdan mukaan, jos toimivaltainen laitos ei anna eläkkeensaajalle tietoja noudatettavasta menettelystä, tämän ei pidä vaikuttaa haitallisesti oikeuksiin, joita eläkkeensaajalla on suhteessa laitokseen.


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 14 päivänä toukokuuta 2019, asiassa E-3/18, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti (EFTA-valtion velvoitteiden laiminlyönti – täytäntöönpanon laiminlyönti – asetus (EU) 2015/1051)

text:
               19.9.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/4

      TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
      annettu 14 päivänä toukokuuta 2019,
      asiassa E-3/18,
      EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti

         (EFTA-valtion velvoitteiden laiminlyönti – täytäntöönpanon laiminlyönti – asetus (EU) 2015/1051)

      (2019/C 315/05)
      Asiassa E-3/18, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti, on esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään tuomioistuinta toteamaan, että Islanti ei ole ryhtynyt tarvittaviin toimenpiteisiin saattaakseen Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XIX olevassa 7ja kohdassa tarkoitetun säädöksen (komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/1051, annettu 1 päivänä heinäkuuta 2015, kuluttajariitojen verkkovälitteisestä riidanratkaisusta annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 524/2013 tarkoitetun verkkovälitteisen riidanratkaisufoorumin tehtävien suorittamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, sähköistä valituslomaketta koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja yhteyspisteiden välistä yhteistyötä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä), sellaisena kuin se on mukautettuna sopimuksen pöytäkirjalla 1, osaksi sisäistä oikeusjärjestystään sopimuksen 7 artiklassa tarkoitetulla tavalla. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Páll Hreinsson, presidentti, sekä tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Bernd Hammermann, antoi 14 päivänä toukokuuta 2019 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
      Tuomioistuin

                  1.

                  toteaa, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa, koska se ei ole saattanut säädetyssä määräajassa kyseisen sopimuksen liitteessä XIX olevassa 7ja kohdassa tarkoitettua säädöstä (komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/1051, annettu 1 päivänä heinäkuuta 2015, kuluttajariitojen verkkovälitteisestä riidanratkaisusta annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 524/2013 tarkoitetun verkkovälitteisen riidanratkaisufoorumin tehtävien suorittamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, sähköistä valituslomaketta koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja yhteyspisteiden välistä yhteistyötä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä), sellaisena kuin se on mukautettuna sopimuksen pöytäkirjalla 1, osaksi sisäistä oikeusjärjestystään;

                  2.

                  määrää Islannin maksamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 14 päivänä toukokuuta 2019, asiassa E-4/18, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti (EFTA-valtion velvoitteiden laiminlyönti – täytäntöönpanon laiminlyönti – asetus (EU) N:o 524/2013)

text:
               19.9.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/5

      TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
      annettu 14 päivänä toukokuuta 2019,
      asiassa E-4/18,
      EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti

         (EFTA-valtion velvoitteiden laiminlyönti – täytäntöönpanon laiminlyönti – asetus (EU) N:o 524/2013)

      (2019/C 315/06)
      Asiassa E-4/18, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti, on esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään tuomioistuinta toteamaan, että Islanti ei ole ryhtynyt tarvittaviin toimenpiteisiin saattaakseen Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XIX olevissa 7d, 7f ja 7j kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 524/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, kuluttajariitojen verkkovälitteisestä riidanratkaisusta sekä asetuksen (EY) N:o 2006/2004 ja direktiivin 2009/22/EY muuttamisesta (verkkovälitteistä kuluttajariitojen ratkaisua koskeva asetus)), sellaisena kuin se on mukautettuna sopimuksen pöytäkirjalla 1, osaksi sisäistä oikeusjärjestystään sopimuksen 7 artiklassa tarkoitetulla tavalla. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Páll Hreinsson, presidentti, sekä tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Bernd Hammermann, antoi 14 päivänä toukokuuta 2019 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
      Tuomioistuin

                  1.

                  toteaa, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa, koska se ei ole saattanut säädetyssä määräajassa kyseisen sopimuksen liitteessä XIX olevissa 7d, 7f ja 7j kohdassa tarkoitettua säädöstä (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 524/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, kuluttajariitojen verkkovälitteisestä riidanratkaisusta sekä asetuksen (EY) N:o 2006/2004 ja direktiivin 2009/22/EY muuttamisesta (verkkovälitteistä kuluttajariitojen ratkaisua koskeva asetus)), sellaisena kuin se on mukautettuna sopimuksen pöytäkirjalla 1, osaksi sisäistä oikeusjärjestystään;

                  2.

                  määrää Islannin maksamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 14 päivänä toukokuuta 2019, asiassa E-5/18, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti (EFTA-valtion velvoitteiden laiminlyönti – täytäntöönpanon laiminlyönti – direktiivi 2013/11/EU)

text:
               19.9.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/6

      TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
      annettu 14 päivänä toukokuuta 2019,
      asiassa E-5/18,
      EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti

         (EFTA-valtion velvoitteiden laiminlyönti – täytäntöönpanon laiminlyönti – direktiivi 2013/11/EU)

      (2019/C 315/07)
      Asiassa E-5/18, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti, on esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään tuomioistuinta toteamaan, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XIX olevissa 7d, 7f ja 7k kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/11/EU, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, kuluttajariitojen vaihtoehtoisesta riidanratkaisusta sekä asetuksen (EY) N:o 2006/2004 ja direktiivin 2009/22/EY muuttamisesta), sellaisena kuin se on mukautettuna sopimukseen sen pöytäkirjalla 1, sekä sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa, koska se ei ole määräajassa hyväksynyt tarvittavia toimenpiteitä säädöksen panemiseksi täytäntöön eikä ilmoittanut kyseisistä toimenpiteistä EFTAn valvontaviranomaiselle. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Páll Hreinsson, presidentti, sekä tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Bernd Hammermann, on antanut 14 päivänä toukokuuta 2019 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
      Tuomioistuin

                  1.

                  toteaa, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XIX olevissa 7d, 7f ja 7k kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/11/EU, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, kuluttajariitojen vaihtoehtoisesta riidanratkaisusta sekä asetuksen (EY) N:o 2006/2004 ja direktiivin 2009/22/EY muuttamisesta), sellaisena kuin se on mukautettuna sopimukseen sen pöytäkirjalla 1, sekä sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa, koska se ei ole määräajassa hyväksynyt tarvittavia toimenpiteitä säädöksen panemiseksi täytäntöön;

                  2.

                  määrää Islannin maksamaan oikeudenkäyntikulut.


title: asia T-289/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2019 — Pshonka v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Ukrainan tilanteen johdosta toteutetut rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Luettelo henkilöistä, yhteisöistä ja elimistä, joihin varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen kohdistuu — Kantajan nimen pysyttäminen luettelossa — Neuvoston velvollisuus varmistua siitä, että kolmannen valtion viranomaisen päätös on tehty kunnioittaen puolustautumisoikeuksia ja oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan)

text:
               30.9.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/49

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2019 — Pshonka v. neuvosto
      (asia T-289/18) (1)

      (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Ukrainan tilanteen johdosta toteutetut rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Luettelo henkilöistä, yhteisöistä ja elimistä, joihin varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen kohdistuu - Kantajan nimen pysyttäminen luettelossa - Neuvoston velvollisuus varmistua siitä, että kolmannen valtion viranomaisen päätös on tehty kunnioittaen puolustautumisoikeuksia ja oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan)
      (2019/C 328/54)
      Oikeudenkäyntikieli: tšekki

         Asianosaiset

         Kantaja: Artem Viktorovych Pshonka (Kramatorsk, Ukraina) (edustaja: asianajaja M. Mleziva)

         Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: V. Piessevaux ja R. Pekař)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2014/119/YUTP muuttamisesta 5.3.2018 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2018/333 (EUVL 2018, L 63, s. 48) ja Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 208/2014 täytäntöönpanosta 5.3.2018 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2018/326 (EUVL 2018, L 63, s. 5) siltä osin kuin kantajan nimi on pysytetty luettelossa henkilöistä, yhteisöistä ja elimistä, joihin kyseisiä rajoittavia toimenpiteitä sovelletaan.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2014/119/YUTP muuttamisesta 5.3.2018 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2018/333 ja Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 208/2014 täytäntöönpanosta 5.3.2018 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2018/326 kumotaan siltä osin kuin Artem Viktorovych Pshonkan nimi on pysytetty luettelossa henkilöistä, yhteisöistä ja elimistä, joihin kyseisiä rajoittavia toimenpiteitä sovelletaan.

                  2)

                  Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 249, 16.7.2018.


title: asia T-480/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.7.2019 — Lidl Stiftung v. EUIPO — Amedei (For you) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin For you rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Päätös, jolla hylätään rekisteröintihakemus ehdottomien hylkäysperusteiden perusteella — Oikeussuojan tarpeen lakkaaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               30.9.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/52

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.7.2019 — Lidl Stiftung v. EUIPO — Amedei (For you)
      (asia T-480/16) (1)

      (EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin For you rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Päätös, jolla hylätään rekisteröintihakemus ehdottomien hylkäysperusteiden perusteella - Oikeussuojan tarpeen lakkaaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
      (2019/C 328/58)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Saksa) (edustajat: asianajajat A. Berger ja M. Wolter)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: L. Rampini)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Amedei Srl (Pontedera, Italia)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 28.4.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 851/2015-5), joka koskee osapuolten Amedei ja Lidl Stiftung välistä väitemenettelyä.

         Määräysosa

                  1)

                  Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

                  2)

                  Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 402, 31.10.2016.


title: Asia C-292/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 23.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Helsingin hallinto-oikeus – Suomi) – Asia, jonka on pannut vireille A Oy (Ennakkoratkaisupyyntö — Sijoittautumisvapaus — Välitön verotus — Yhteisövero — Direktiivi 90/434/ETY — 10 artiklan 2 kohta — Varojensiirto (liiketoimintasiirto) — Ulkomaisen kiinteän toimipaikan luovuttaminen liiketoimintasiirtona niin ikään ulkomaiselle vastaanottavalle yhtiölle — Siirtävän yhtiön jäsenvaltion oikeus verottaa varojen siirron yhteydessä syntynyttä tuloa tai ilmennyttä arvonnousua — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan tuloa tai arvonnousua verotetaan välittömästi siirtovuonna — Veron maksuunpano sen verovuoden verotulona, jona liiketoimintasiirto on toteutettu)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 23.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Helsingin hallinto-oikeus – Suomi) – Asia, jonka on pannut vireille A Oy
   (Asia C-292/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sijoittautumisvapaus - Välitön verotus - Yhteisövero - Direktiivi 90/434/ETY - 10 artiklan 2 kohta - Varojensiirto (liiketoimintasiirto) - Ulkomaisen kiinteän toimipaikan luovuttaminen liiketoimintasiirtona niin ikään ulkomaiselle vastaanottavalle yhtiölle - Siirtävän yhtiön jäsenvaltion oikeus verottaa varojen siirron yhteydessä syntynyttä tuloa tai ilmennyttä arvonnousua - Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan tuloa tai arvonnousua verotetaan välittömästi siirtovuonna - Veron maksuunpano sen verovuoden verotulona, jona liiketoimintasiirto on toteutettu))
   (2018/C 022/13)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Helsingin hallinto-oikeus

      Pääasian asianosaiset

   A Oy

      Tuomiolauselma

   SEUT 49 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasian oikeudenkäynnissä kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle – jonka mukaan tilanteessa, jossa kotimainen yhtiö luovuttaa liiketoimintasiirtona ulkomaisen kiinteän toimipaikan niin ikään ulkomaiselle yhtiölle, tämän järjestelyn yhteydessä ilmenneitä arvonnousuja verotetaan välittömästi eikä veron maksuunpanoa voida siirtää myöhempään ajankohtaan, kun taas vastaavassa kotimaisessa tilanteessa tällaisia arvonnousuja verotetaan vasta siirrettyjen varojen luovutushetkellä – siltä osin kuin tässä lainsäädännössä ei sallita tällaisen veron maksuunpanon siirtämistä myöhempään ajankohtaan.

      (1)  EUVL C 270, 25.7.2016.


title: Asia C-31/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 17.1.2018 – Elektrorazpredelenie Jug EAD v. Komisia za energiino i vodno regulirane (KEVR)

text:
               9.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 123/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 17.1.2018 – Elektrorazpredelenie Jug EAD v. Komisia za energiino i vodno regulirane (KEVR)
   (Asia C-31/18)
   (2018/C 123/18)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad Sofia-grad

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Elektrorazpredelenie Jug EAD

      Vastaaja: Komisia za energiino i vodno regulirane (KEVR)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2009/72/EY (1) 2 artiklan 3 ja 5 alakohtaa tulkittava siten, että jännitetaso on ainoa kriteeri, jonka perusteella jakeluverkko ja siirtoverkko, ja vastaavasti sähkön jakelu- ja siirtotoiminta, erotetaan toisistaan, ja että huolimatta siitä, että jäsenvaltioilla on toimintavapaus ohjata käyttäjät tietyntyyppisiin verkkoihin (siirto- tai jakeluverkkoihin), jäsenvaltiot eivät saa asettaa siirto- ja jakelutoiminnan toisistaan erottavaksi lisäkriteeriksi niiden taloudellisten resurssien omistamista, joita käytetään näiden toimintojen harjoittamisessa?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko niitä sähköasiakkaita, jotka on liitetty keskijänniteverkkoon, aina pidettävä sen jakeluverkonhaltijan asiakkaina, jolla on kyseisen alueen lisenssi, myös riippumatta siitä, kuka omistaa laitteistot, joihin näiden asiakkaiden sähköjärjestelmät on suoraan liitetty, ja riippumatta asiakkaiden välittömästi siirtoverkonhaltijan kanssa tekemistä sopimuksista?

               3)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko energialakia täydentävien säännösten 1 §:n 44 kohdan, tulkittuna yhdessä sen 20 kohdan kanssa, kaltainen kansallinen sääntely, jonka mukaan sähkönsiirrolla tarkoitetaan sähkön siirtämistä siirtoverkossa ja sähkönsiirtoverkolla tarkoitetaan niiden sähköjohtojen ja -järjestelmien kokonaisuutta, jotka palvelevat sähkövirtojen siirtämistä, sähkövirran muuntamista suurjännitteestä keskijännitteeseen ja sähkövirtojen jakelua, sopusoinnussa direktiivin 2009/72/EY tarkoituksen kanssa? Onko näiden edellytysten kanssa sopusoinnussa energialain 88 §:n 1 momentin kaltainen kansallinen sääntely, jonka mukaan sähkönjakelua ja sähkön jakeluverkkotoimintaa harjoittavat sellaiset jakeluverkonhaltijat, jotka omistavat nämä verkot rajatulla alueella ja joille on myönnetty sähkönjakelulisenssi kyseisellä alueella?

      (1)  Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/54/EY kumoamisesta 13.7.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/72/EY (EUVL 2009, L 211, s. 55).


title: Asia T-102/18: Kanne 19.2.2018 – Knauf v. EUIPO (upgrade your personality)

text:
               16.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/35

         Kanne 19.2.2018 – Knauf v. EUIPO (upgrade your personality)
   (Asia T-102/18)
   (2018/C 134/50)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Martin Knauf (Berliini, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Jaeger)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus sanamerkin ”upgrade your personality” rekisteröinnistä EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 15 750 029

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 18.12.2017 asiassa R 1011/2017-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               rekisteröi sanamerkin ”upgrade your personality” EU-tavaramerkiksi seuraavia luokkiin 9 ja 28 kuuluvia tavaroita varten:
               Luokka 9 – Tietokoneohjelmat [tallennetut]; Ohjelmistot (tietokone-) [järjestelmästä toiseen poimittavat]; Ohjelmistot; Peliohjelmistot; Ohjelmistot videopeleihin; Tietojenkäsittelyohjelmistot; Tietokonegrafiikkaohjelmistot; Virtuaalitodellisuuspeliohjelmistot; Virtuaalitodellisuusohjelmistot; Optiset tietovälineet ja niille tallennetut ohjelmistot; Valmiiksi tallennetut magneettiset tietovälineet; Videopelikasetit; Videonauhat; Nauhoitetut videonauhat
               Luokka 28 – Pelikonsolit

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperuste

               —

               Asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia T-63/18: Kanne 6.2.2018 – Torro Entertainment v. EUIPO – Grupo Osborne (TORRO Grande Meat in Style)

text:
               16.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/23

         Kanne 6.2.2018 – Torro Entertainment v. EUIPO – Grupo Osborne (TORRO Grande Meat in Style)
   (Asia T-63/18)
   (2018/C 134/33)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Torro Entertainment (Plovdiv, Bulgaria) (edustaja: asianajaja A. Kostov)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Espanja)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröitävä kuviomerkki TORRO Grande Meat in Style – Rekisteröintihakemus nro 14 744 452

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 20.12.2017 asiassa R 1776/2017-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä hylätään valitus väiteosaston päätöksestä

               —

               velvoittaa EUIPO:n ja Grupo Osborne S.A:n korvaamaan Torro Entertainment Ltd:n oikeudenkäyntikulut unionin yleisessä tuomioistuimessa sekä valitus- ja väitemenettelyissä.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

               —

               Perusteluvelvollisuus ja huolellisuusvelvollisuus on laiminlyöty.


title: Asia T-103/18: Kanne 19.2.2018 – S & V Technologies v. EUIPO – Smoothline (Smoothline)

text:
               16.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/36

         Kanne 19.2.2018 – S & V Technologies v. EUIPO – Smoothline (Smoothline)
   (Asia T-103/18)
   (2018/C 134/51)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: S & V Technologies GmbH (Hennigsdorf, Saksa) (edustajat: asianajajat T. Schmitz ja M. Breuer)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Smoothline AG (Zürich, Sveitsi)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki Smoothline – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti nro. 958 169

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 7.12.2017 asiassa R 115/2017-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen (EU) 2017/1001 95 artiklan rikkominen

               —

               Asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen

               —

               Asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen


title: Asia C-71/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vestre Landsret (Tanska) on esittänyt 2.2.2018 – Skatteministeriet v. KPC Herning

text:
               16.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vestre Landsret (Tanska) on esittänyt 2.2.2018 – Skatteministeriet v. KPC Herning
   (Asia C-71/18)
   (2018/C 134/21)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Vestre Landsret

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Skatteministeriet

      Vastapuoli: KPC Herning

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko arvonlisäverodirektiivin (1) 135 artiklan 1 kohdan j alakohdan (vrt. 12 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 2 kohta), luettuna yhdessä 135 artiklan 1 kohdan k alakohdan (vrt. 12 artiklan 1 kohdan 3 alakohta ja 3 kohta) kanssa, mukaista, että jäsenvaltio pääasiassa vallitsevien kaltaisissa olosuhteissa pitää sellaisen kiinteän omaisuuden luovutusta, johon luovutushetkellä sisältyy rakennus, arvonlisäverollisena rakennusmaan myyntinä, kun osapuolten tarkoitus on purkaa rakennus kokonaan tai osittain uuden rakennuksen tieltä?

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EYVL 2006, L 347, s. 1).


title: Asia T-89/18: Kanne 19.2.2018 – Guiral Broto v. EUIPO – Gastro & Soulk (Café del Sol)

text:
               16.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/29

         Kanne 19.2.2018 – Guiral Broto v. EUIPO – Gastro & Soulk (Café del Sol)
   (Asia T-89/18)
   (2018/C 134/42)
   Kannekirjelmän kieli: espanja

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Ramón Guirla Broto (Marbella, Espanja) (edustaja: asianajaja J. de Castro Hermida)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Gastro & Soul GmbH (Hildesheim, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”Café del Sol” – EU-tavaramerkki nro 6 105 985

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 4.12.2017 asiassa R 1095/2017-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja toteaa perustelluksi väitteen, joka perustuu etusijalla olevaan tavaramerkkiin, jonka haltija on väitteen tekijä Ramón Guiral Broto ja joka on espanjalainen tavaramerkki nro 2348110 kansainvälisen luokituksen luokassa 42

               —

               vahvistaa väiteosaston päätöksen, jolla hylätään saksalaisen kaupallisen yhtiön gastro & soul GmbH:n tekemä hakemus EU-tavaramerkin nro 6 105 985 rekisteröimiseksi kansainvälisen luokituksen luokassa 43 ”Ravitseminen ja juomien anniskelu; tilapäismajoitus”, kun otetaan huomioon kuluttajalle aiheutuva sekaannusvaara siitä, että vastakkain olevia tavaramerkkejä käytetään rinnakkain, koska ne ovat sanamuodoltaan hyvin samankaltaisia ja niillä on sama soveltamisala; tai jos unionin yleisellä tuomioistuimella ei ole toimivaltaa, palauttaa asian Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston valituslautakunnalle, jolla on velvollisuus todeta väite perustelluksi

               —

               toissijaisesti kumoaa riidanalaisen päätöksen epäjohdonmukaisuuden ja kantajan puolustautumisoikeuksien ja oikeusvarmuuden loukkaamisen vuoksi, koska kantajalle on valitusmenettelyssä R 1095/2017-4 nimenomaisesti kieltäydytty antamasta mahdollisuutta saada täydellinen käännös häntä vastaan vedotusta ensisijaisesta tavaramerkistä, mikä on vastoin yhtä niistä periaatteista, joiden nojalla unionin yleinen tuomioistuin päätti asiassa T-548/15 13.12.2016 antamassaan tuomiossa palauttaa asian EUIPO:n valituslautakuntaan, ja palauttaa asian uudelleen EUIPO:n valituslautakuntaan tämän laiminlyönnin korjaamiseksi ja siis asian ratkaisemiseksi.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-90/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Visoki upravni sud (Kroatia) on esittänyt 8.2.2018 – Hrvatska banka za obnovu i razvitak (HBOR) v. Povjerenik za informiranje Republike Hrvatske

text:
               16.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Visoki upravni sud (Kroatia) on esittänyt 8.2.2018 – Hrvatska banka za obnovu i razvitak (HBOR) v. Povjerenik za informiranje Republike Hrvatske
   (Asia C-90/18)
   (2018/C 134/22)
   Oikeudenkäyntikieli: kroaatti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Visoki upravni sud

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Hrvatska banka za obnovu i razvitak (HBOR)

      Vastapuoli: Povjerenik za informiranje Republike Hrvatske

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko SEUT 15 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan määräyksiä ja Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, 31.5.2001) 4 artiklan 1 ja 2 kohdan säännöksiä tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle säännökselle, jossa säädetään poikkeuksettomasta oikeudesta tutustua julkisten varojen käyttöä koskeviin tietoihin, myös siinä tapauksessa, että oikeutta tutustua kyseisiin tietoihin on muuten rajoitettu sen takia, että ne kuuluvat liikesalaisuuden (pankkisalaisuuden) piiriin?


title: Asia T-91/18: Kanne 16.3.2018 – Equity Cheque Capital Corporation v. EUIPO (DIAMOND CARD)

text:
               16.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/31

         Kanne 16.3.2018 – Equity Cheque Capital Corporation v. EUIPO (DIAMOND CARD)
   (Asia T-91/18)
   (2018/C 134/44)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Equity Cheque Capital Corporation (Victoria, Kanada) (edustajat: I. Berkeley, barrister, P. Wheeler, solicitor ja C. Rani, solicitor)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus kuviomerkki DIAMOND CARDin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 15 775 422

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 14.12.2017 asiassa R 1544/2017-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-107/18: Kanne 20.2.2018 – Aytekin v. EUIPO – Dienne Salotti (Dienne)

text:
               16.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/38

         Kanne 20.2.2018 – Aytekin v. EUIPO – Dienne Salotti (Dienne)
   (Asia T-107/18)
   (2018/C 134/54)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Erkan Aytekin (Ankara, Turkki) (edustaja: asianajaja V. Martín Santos)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Dienne Salotti SRL a socio unico (Altamura, Italia)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus kuviomerkin Dienne rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 15 080 302

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 15.12.2017 asiassa R 1444/2017-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen, ja

               —

               velvoittaa hakijan/väliintulijan ja/tai EUIPO:n korvaamaan tästä kanteesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut sekä kaikki EUIPO:n päätöksistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-316/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.3.2018 – Puola v. komissio (EAKR — Kieltäytyminen antamasta taloudellista tukea suurhankkeessa — Asetuksen (EY) N:o 1083/2006 40 artiklan ensimmäisen kohdan g alakohta — Julkista rahoitusosuutta koskevat perustelut — Asetuksen N:o 1083/2006 41 artiklan 2 kohta — Määräajan ylittäminen)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/41

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.3.2018 – Puola v. komissio
   (Asia T-316/15) (1)

   ((EAKR - Kieltäytyminen antamasta taloudellista tukea suurhankkeessa - Asetuksen (EY) N:o 1083/2006 40 artiklan ensimmäisen kohdan g alakohta - Julkista rahoitusosuutta koskevat perustelut - Asetuksen N:o 1083/2006 41 artiklan 2 kohta - Määräajan ylittäminen))
   (2018/C 142/52)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Puolan tasavalta (asiamies: B. Majczyna)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B.-R. Killmann, D. Recchia ja M. Siekierzyńska)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus Euroopan aluekehitysrahastosta suurhankkeelle ”Innovatiivisten palvelujen kehittäminen IBM:n yhteisessä palvelukeskuksessa Wrocławissa”, joka kuuluu toimenpideohjelman ”Innovatiivinen talous” toimintalinjaan 4, Puolan tasavallalle myönnettävän taloudellisen tuen epäämisestä 31.3.2015 annetun Euroopan komission päätöksen C(2015) 2230 kumoamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Puolan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 294, 7.9.2015.


title: Asia C-39/18 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 22.1.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-180/15, Icap ym. v. komissio, 10.11.2017 antamasta tuomiosta

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/26

         Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 22.1.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-180/15, Icap ym. v. komissio, 10.11.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-39/18 P)
   (2018/C 142/35)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Christoforou, V. Bottka, M. Farley ja B. Mongin)

      Muut osapuolet: Icap plc, Icap Management Services Ltd ja Icap New Zealand Ltd (ICAP)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa tuomion (281–299 kohta ja tuomiolauselma) siltä osin kuin siinä kumotaan riidanalaisen päätöksen 2 artiklassa määrätyt sakot

               —

               hylkää ICAP:n unionin yleisessä tuomioistuimessa nostaman kanteen viidennen ja kuudennen vaatimuksen, jotka koskevat sakkoja, ja määrää ICAP:lle asianmukaiset sakot täyttä tuomiovaltaansa käyttäen

               —

               velvoittaa ICAP:n korvaamaan kaikki tästä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut ja muokkaa ensimmäisen oikeusasteen tuomion sisältämää oikeudenkäyntikuluja koskevaa määräystä, jotta se vastaisi tämän muutoksenhakumenettelyn lopputulosta.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio esittää valituksensa tueksi seuraavan valitusperusteen:
   Komissio väittää, että asiassa T-180/15 antamassaan tuomiossa, Icap plc ym. v. Euroopan komissio (EU:T:2017:795), unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisesti sakkoja määrättäessä edellytettyjä perusteluja koskevaa unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä. Unionin yleisen tuomioistuimen tuomiossa poiketaan tärkeästä tuomiosta AC Treuhand v. komissio (C-194/14 P, EU:C:2015:717, 66–68 kohta) ja määrätään komissiolle tiukempi velvoite perustella yksityiskohtaisemmin SEUT 101 artiklan rikkomisesta määrättyjen sakkojen laskennassa käytettyä menetelmää, erityisesti kun se soveltaa sakkojen laskennasta annettujen suuntaviivojen 37 kohtaa. Komission valituksella pyritään korjaamaan unionin yleisen tuomioistuimen tekemät vakavat oikeudelliset virheet, jotka – jos ne hyväksyttäisiin – vaarantaisivat komission kyvyn vahvistaa sakkojen asianmukaisen määrän estävän vaikutuksen aikaansaamiseksi. Oikein määritetty perusteluvelvollisuus, joka vastaa tuomiossa AC Treuhand v. komissio (C-194/14 P, 68 kohta) mieleen palautettuja oikeuskäytännön vaatimuksia, on tämän päämäärän saavuttamiseksi olennainen. Sen sijaan tiukempi sakkoja koskeva perusteluvelvollisuus, joka käsittää sisäiset pohdinnat ja välivaiheiden laskelmat, rajoittaa komission harkintavaltaa sakkojen määräämisessä myös silloin, kun se perustuu sakkojen laskennasta annettujen suuntaviivojen 37 kohtaan. Kyseisellä kohdalla pyrittiin nimenomaan antamaan komissiolle mahdollisuus poiketa suuntaviivoista epätyypillisissä tapauksissa, kuten määrättäessä sakkoja avunantajille. Kuten unionin tuomioistuimet ovat todenneet, komissiolla on oltava harkintavaltaa asianmukaisia sakkoja vahvistaessaan.


title: Asia T-402/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.3.2018 – Puola v. komissio (EAKR — Kieltäytyminen taloudellisen tuen vahvistamisesta suurhankkeelle — Asetuksen (EY) N:o 1083/2006 41 artiklan 1 kohta — Sen arviointi, edistääkö suurhanke toimintaohjelman tavoitteiden saavuttamista — Asetuksen N:o 1083/2006 41 artiklan 2 kohta — Määräajan ylittyminen)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/41

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.3.2018 – Puola v. komissio
   (Asia T-402/15) (1)

   ((EAKR - Kieltäytyminen taloudellisen tuen vahvistamisesta suurhankkeelle - Asetuksen (EY) N:o 1083/2006 41 artiklan 1 kohta - Sen arviointi, edistääkö suurhanke toimintaohjelman tavoitteiden saavuttamista - Asetuksen N:o 1083/2006 41 artiklan 2 kohta - Määräajan ylittyminen))
   (2018/C 142/53)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Puolan tasavalta (asiamies: B. Majczyna)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B.-R. Killmann ja M. Siekierzyńska)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, jossa vaaditaan sen 11.5.2015 tehdyn komission päätöksen C(2015) 3228 final kumoamista, jolla kieltäydytään vahvistamasta Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) tukea suurhankkeelle ”European Shared Service Centre – Intelligent Logistics Systems” osana toimintaohjelman ”Innovatiivinen talous” toimintalinjaa nro 4

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Puolan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 311, 21.9.2015.


title: Asia T-41/18: Kanne 24.1.2018 – Autoridad Portuaria de Vigo v. komissio

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/52

         Kanne 24.1.2018 – Autoridad Portuaria de Vigo v. komissio
   (Asia T-41/18)
   (2018/C 142/69)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Autoridad Portuaria de Vigo (edustaja: asianajaja J. Costas Alonso)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               varmistamaan, että Euroopan komissio perussopimusten valvojana noudattaa velvollisuuttaan valvoa unionin säännösten ja määräysten yhdenmukaista soveltamista kaikissa jäsenvaltioissa ja pyrkii varmistamaan niiden yhdenmukaisen soveltamisen kaikissa jäsenvaltioissa, kun kyse on kolmansista maista peräisin olevien eläinperäisten tuotteiden tuonnista, ja yhdenmukaistaa tällaisten tuotteiden valvontaa koskevat säännökset

               —

               konkreettisesti velvoittaa Euroopan komission terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosaston tekemään vertailevan arvioinnin kolmansista maista Vigon ja Leixoesin (Portugali) satamien kautta tapahtuvaan eläinperäisten tuotteiden tuontiin sovellettavan unionin oikeuden soveltamisesta.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja väittää kanteensa tueksi, että pakastettujen ja kylmien kalatuotteiden tuontiin unionin ulkopuolisista maista sovellettavan unionin oikeuden erilaisesta soveltamisesta seuraa kilpailua ja yhdenvertaisia mahdollisuuksia koskevien sääntöjen kiertäminen, joka saa aikaan vääristymän sisämarkkinoilla.
   Kantaja mainitsee tässä yhteydessä myös, että satamilla on keskeinen asema tavaraliikenteessä ja ennen kaikkea kalatuotteiden tuonnissa, josta 76 prosenttia tapahtuu satamien kautta.


title: Asia C-64/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 27.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal Administrativo – Portugali) – Associação Sindical dos Juízes Portugueses v. Tribunal de Contas (Ennakkoratkaisupyyntö — SEU 19 artiklan 1 kohta — Muutoksenhakukeinot — Tehokas oikeussuoja — Tuomioistuinten riippumattomuus — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 47 artikla — Palkkojen alentaminen kansallisessa julkishallinnossa — Julkisen talouden säästötoimenpiteet)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 27.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal Administrativo – Portugali) – Associação Sindical dos Juízes Portugueses v. Tribunal de Contas
   (Asia C-64/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - SEU 19 artiklan 1 kohta - Muutoksenhakukeinot - Tehokas oikeussuoja - Tuomioistuinten riippumattomuus - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 47 artikla - Palkkojen alentaminen kansallisessa julkishallinnossa - Julkisen talouden säästötoimenpiteet))
   (2018/C 142/02)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supremo Tribunal Administrativo

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Associação Sindical dos Juízes Portugueses

      Vastaaja: Tribunal de Contas

      Tuomiolauselma

   SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että tuomioistuinten riippumattomuuden periaate ei ole esteenä sille, että Tribunal de Contasin jäseniin sovelletaan pääasiassa kyseessä olevan kaltaisia yleisiä palkkojen alentamistoimenpiteitä, jotka liittyvät talousarvion liiallisen alijäämän poistamisvaatimuksiin ja Euroopan unionin rahoitustukiohjelmaan.

      (1)  EUVL C 156, 2.5.2016.


title: Asia T-140/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2018 – Le Pen v. parlamentti (Euroopan parlamentin jäsenten kuluja ja korvauksia koskevat säännöt — Parlamentin jäsenten avustajakorvaus — Perusteettomasti suoritettujen summien takaisinperiminen — Pääsihteerin toimivalta — Todistustaakka — Perusteluvelvollisuus — Harkintavallan väärinkäyttö — Asiavirhe — Yhdenvertainen kohtelu)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/42

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2018 – Le Pen v. parlamentti
   (Asia T-140/16) (1)

   ((Euroopan parlamentin jäsenten kuluja ja korvauksia koskevat säännöt - Parlamentin jäsenten avustajakorvaus - Perusteettomasti suoritettujen summien takaisinperiminen - Pääsihteerin toimivalta - Todistustaakka - Perusteluvelvollisuus - Harkintavallan väärinkäyttö - Asiavirhe - Yhdenvertainen kohtelu))
   (2018/C 142/55)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Jean-Marie Le Pen (Saint-Cloud, Ranska) (edustajat: aluksi asianajajat M. Ceccaldi ja J.-P. Le Moigne, sitten M. Ceccaldi, ja lopuksi asianajaja F. Wagner)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: S. Seyr ja G. Corstens)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan Euroopan parlamentin pääsihteerin 29.1.2016 tekemän päätöksen, jonka mukaan kantajan on maksettava takaisin 320 026,23 euron määrä, joka on maksettu perusteettomasti parlamentin jäsenen avustajakorvauksina, sekä siihen liittyvän 4.2.2016 päivätyn veloitusilmoituksen kumoamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Jean-Marie Le Pen velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 191, 30.5.2016.


title: Asia C-44/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Espanja) on esittänyt 24.1.2018 – Cobra Servicios Auxiliares, S.A. v. FOGASA, Jesus Valiño Lopez ja Incatema, S.L.

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/27

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Espanja) on esittänyt 24.1.2018 – Cobra Servicios Auxiliares, S.A. v. FOGASA, Jesus Valiño Lopez ja Incatema, S.L.
   (Asia C-44/18)
   (2018/C 142/37)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Cobra Servicios Auxiliares, S.A.

      Vastapuolet: FOGASA, Jesus Valiño Lopez ja Incatema, S.L.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 1999/70 (1) liitteenä olevan määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lauseketta tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle oikeussäännölle, jonka mukaan samaan tosiseikkaan (työnantajayrityksen ja kolmannen yrityksen välisen palvelusopimuksen päättyminen viimeksi mainitun tahdosta) perustuvasta sopimuksen, joka on tiettyä urakkaa tai palvelua koskeva määräaikainen sopimus, jonka voimassaoloaika määräytyy edellä mainitun palvelusopimuksen perusteella, päättymisestä maksetaan pienempi korvaus kuin vastaavien työntekijöiden kanssa tehtyjen, toistaiseksi voimassa olevien sopimusten päättymisestä, joka tapahtuu työntekijöiden joukkovähentämisestä edellä mainitun palvelusopimuksen päättymisestä johtuvien, yritystoimintaan liittyvien tuotannollisten syiden vuoksi?

               2)

               Mikäli kysymykseen vastataan myöntävästi, onko määräaikaisessa työsuhteessa olevien työntekijöiden ja vastaavien vakituisten työntekijöiden erilaista kohtelua sopimuksen päättymisestä maksettavan korvauksen osalta, kun sopimukset ovat päättyneet saman tosiseikan perusteella mutta erilaisten oikeudellisten perusteiden nojalla, tulkittava siten, että kyseessä on [Euroopan unionin] perusoikeuskirjan 21 artiklassa kielletty syrjintä, ja onko sen katsottava olevan näin ollen vastoin perusoikeuskirjan 20 ja 21 artiklassa vahvistettuja, unionin oikeuden perusperiaatteisiin kuuluvia yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteita?

      (1)  Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annettu neuvoston direktiivi 1999/70/EY (EYVL 1999, L 175, s. 43).


title: Asia T-64/18: Kanne 6.2.2018 – Alfamicro v. komissio

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/52

         Kanne 6.2.2018 – Alfamicro v. komissio
   (Asia T-64/18)
   (2018/C 142/70)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Alfamicro – Sistema de Computadores – Sociedade Unipessoal, Lda (Cascais, Portugali) (edustajat: asianajajat G. Gentil Anastácio ja D. Pirra Xarepe)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan velan takaisinperintää koskevan,13.12.2017 tehdyn komission päätöksen (2017) 8839 final mitättömäksi takaisinperintäilmoitukseen nro 3241507078 liittyviltä osiltaan ja kumoamaan kyseisen päätöksen muut osat;

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seuraaviin kanneperusteisiin:

               1)

               Kantaja vetoaa mitättömäksi toteamista koskevan vaatimuksensa tueksi siihen, että komissio on anastanut tuomiovallan, koska se on korvannut unionin yleisen tuomioistuimen 14.11.2017 asiassa T-831/14 antaman tuomion, jossa tämä vahvisti tiettyyn velvollisuuteen liittyvän unionin saatavan, toisensisältöisellä päätöksellä, joka on tämän saman velvollisuuden täytäntöönpanoperuste, rikkoen näin EUT 19 ja SEUT 272 artiklaa.

               2)

               Kumoamisvaatimuksessaan kantaja vetoaa

                           —

                           perustelujen puuttumiseen, koska komissio tyytyi pelkästään toteamaan, että tehdyissä rahoitustarkastuksissa oli todettu tiettyjä systemaattisia virheitä riidanalaisen päätöksen kohteena olleessa sopimuksessa, mutta se ei kuitenkaan selittänyt, millaisia nämä virheet olivat;

                           —

                           lain rikkomiseen, koska komissio rikkoi asetuksen N:o 966/2012 (1) 135 artiklan 5 kohdan toista kohtaa ja yleensäkin hallinnollisia sopimuksia sekä erityisesti julkisia sopimuksia koskevaa perusperiaatetta, jonka mukaan palkkioon liittyvään sopimusehtoon ei kosketa.

      (1)  Unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25.10.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 966/2012 (EUVL 2012, L 298, s. 1).


title: Asia C-266/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 27.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) – Yhdistynyt kuningaskunta) – The Queen, Western Sahara Campaign UK:n hakemuksesta v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs ja Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs (Ennakkoratkaisupyyntö — Euroopan yhteisön ja Marokon kuningaskunnan välinen kalastuskumppanuussopimus — Pöytäkirja kyseisessä sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta — Sopimuksen ja pöytäkirjan tekemistä koskevat toimet — Pöytäkirjassa vahvistettujen kalastusmahdollisuuksien jakamisesta jäsenvaltioiden kesken annetut asetukset — Tuomioistuimen toimivalta — Tulkinta — Pätevyys SEU 3 artiklan 5 kohdan ja kansainvälisen oikeuden kannalta tarkasteltuna — Mainitun sopimuksen ja mainitun pöytäkirjan soveltaminen Länsi-Saharan alueeseen ja sen lähivesiin)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 27.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) – Yhdistynyt kuningaskunta) – The Queen, Western Sahara Campaign UK:n hakemuksesta v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs ja Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs
   (Asia C-266/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Euroopan yhteisön ja Marokon kuningaskunnan välinen kalastuskumppanuussopimus - Pöytäkirja kyseisessä sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta - Sopimuksen ja pöytäkirjan tekemistä koskevat toimet - Pöytäkirjassa vahvistettujen kalastusmahdollisuuksien jakamisesta jäsenvaltioiden kesken annetut asetukset - Tuomioistuimen toimivalta - Tulkinta - Pätevyys SEU 3 artiklan 5 kohdan ja kansainvälisen oikeuden kannalta tarkasteltuna - Mainitun sopimuksen ja mainitun pöytäkirjan soveltaminen Länsi-Saharan alueeseen ja sen lähivesiin))
   (2018/C 142/03)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: The Queen, Western Sahara Campaign UK:n hakemuksesta

      Vastaajat: Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs ja Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs

      Muu osapuoli: Confédération marocaine de l’agriculture et du développement rural (Comader)

      Tuomiolauselma

   Koska Euroopan yhteisön ja Marokon kuningaskunnan välistä kalastuskumppanuussopimusta sekä Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välistä pöytäkirjaa Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välisessä kalastuskumppanuussopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta ei sovelleta Länsi-Saharan alueen lähivesiin, ensimmäisen ennakkoratkaisukysymyksen tutkinnassa ei ole tullut esiin mitään seikkaa, joka voisi vaikuttaa kyseisen sopimuksen tekemisestä 22.5.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 764/2006, kyseisen pöytäkirjan tekemisestä 16.12.2013 annetun neuvoston päätöksen 2013/785/EU sekä mainitun pöytäkirjan mukaisten kalastusmahdollisuuksien jakamisesta 15.11.2013 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1270/2013 pätevyyteen SEU 3 artiklan 5 kohdan kannalta tarkasteltuna.

      (1)  EUVL C 260, 18.7.2016.


title: Asia C-46/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 25.1.2018 – Caseificio Sociale San Rocco Soc. coop. arl ym. v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) ja Regione Veneto

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/28

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 25.1.2018 – Caseificio Sociale San Rocco Soc. coop. arl ym. v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) ja Regione Veneto
   (Asia C-46/18)
   (2018/C 142/38)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Caseificio Sociale San Rocco Soc. coop. arl, S. s. Franco ja Maurizio Artuso, Sebastiano Bolzon, Claudio Matteazzi ja Roberto Tellatin

      Vastapuolet: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) ja Regione Veneto

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kuvatun kaltaisessa, pääasian kohteena olevassa tilanteessa unionin oikeutta tulkittava siten, että jos jäsenvaltion lainsäädännön säännös on ristiriidassa asetuksen (ETY) N:o 3950/92 (1) 2 artiklan 2 kohdan 3 alakohdan kanssa, siitä seuraa, etteivät tuottajat ole velvollisia maksamaan lisämaksua, kun kyseisessä asetuksessa säädetyt edellytykset täyttyvät?

               2)

               Onko kuvatun kaltaisessa, pääasian kohteena olevassa tilanteessa unionin oikeutta ja erityisesti yleistä luottamuksensuojan periaatetta tulkittava siten, että sellaisten henkilöiden luottamusta ei voida suojata, jotka ovat noudattaneet jäsenvaltion säätämää velvollisuutta ja hyötyneet kyseisen velvollisuuden noudattamiseen liittyvistä vaikutuksista, kun kyseinen velvollisuus on osoittautunut unionin oikeuden vastaiseksi?

               3)

               Ovatko kuvatun kaltaisessa, pääasian kohteena olevassa tilanteessa asetuksen (EY) N:o 1392/2001 (2) 9 artikla ja unionin oikeuteen sisältyvä ”etuoikeutetun luokan” käsite esteenä Italian tasavallan antaman asetuksen (decreto legge) 157/2004 2 §:n 3 momentin kaltaiselle jäsenvaltion säännökselle, jossa säädetään liikaa kannetun lisämaksun palauttamisen eriytetyistä menettelyistä tekemällä ero määräaikojen ja palautustapojen osalta tuottajien, jotka ovat luottaneet unionin oikeuden vastaiseksi todetun kansallisen säännöksen asianmukaiseen noudattamiseen, ja niiden tuottajien välille, jotka eivät ole noudattaneet kyseistä säännöstä?

      (1)  Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta 28.12.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 3950/92 (EYVL 1992, L 405, s. 1).

      (2)  Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3950/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 9.7.2001 annettu komission asetus (EY) N:o 1392/2001 (EYVL 2001, L 187, s. 19).


title: Asia C-297/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 1.3.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Bucureşti – Romania) – Colegiul Medicilor Veterinari din România (CMVRO) v. Autoritatea Naţională Sanitară Veterinară şi pentru Siguranţa Alimentelor (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2006/123/EY — Palvelut sisämarkkinoilla — Kansallinen säännöstö, jossa annetaan ainoastaan eläinlääkäreille oikeus biologisten ja antiparasiittisten valmisteiden sekä eläinlääkkeiden vähittäismyyntiin ja käyttämiseen — Sijoittautumisvapaus — Vaatimus siitä, että eläinlääkkeiden vähittäismyyntiä harjoittavien laitosten pääoman on oltava yksinomaan eläinlääkäreiden omistuksessa — Kansanterveyden suojelu — Oikeasuhteisuus)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 1.3.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Bucureşti – Romania) – Colegiul Medicilor Veterinari din România (CMVRO) v. Autoritatea Naţională Sanitară Veterinară şi pentru Siguranţa Alimentelor
   (Asia C-297/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2006/123/EY - Palvelut sisämarkkinoilla - Kansallinen säännöstö, jossa annetaan ainoastaan eläinlääkäreille oikeus biologisten ja antiparasiittisten valmisteiden sekä eläinlääkkeiden vähittäismyyntiin ja käyttämiseen - Sijoittautumisvapaus - Vaatimus siitä, että eläinlääkkeiden vähittäismyyntiä harjoittavien laitosten pääoman on oltava yksinomaan eläinlääkäreiden omistuksessa - Kansanterveyden suojelu - Oikeasuhteisuus))
   (2018/C 142/04)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Bucureşti

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Colegiul Medicilor Veterinari din România (CMVRO)

      Vastapuoli: Autoritatea Naţională Sanitară Veterinară şi pentru Siguranţa Alimentelor

      Tuomiolauselma

               1)

               Palveluista sisämarkkinoilla 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/123/EY 15 artiklaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään biologisten valmisteiden, erikoiskäyttöön tarkoitettujen antiparasiittisten valmisteiden ja eläinlääkkeiden vähittäismyyntiä ja käyttöä koskevasta eläinlääkäreiden yksinoikeudesta.

               2)

               Direktiivin 2006/123 15 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa vaaditaan, että eläinlääkkeiden vähittäismyyntiä harjoittavien laitosten pääoma on yksinomaan yhden tai useamman eläinlääkärin omistuksessa.

      (1)  EUVL C 314, 29.8.2016.


title: Asia T-462/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.3.2018 – Portugali v. komissio (EMOTR — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Pinta-alatuki — Portugalille aiheutuneet kustannukset — Luottamuksensuoja — Asetuksen (EY) N:o 73/2009 41 artiklan 3 kohta — Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 31 artiklan 2 kohta — Oikeasuhteisuus)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/44

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.3.2018 – Portugali v. komissio
   (Asia T-462/16) (1)

   ((EMOTR - Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Pinta-alatuki - Portugalille aiheutuneet kustannukset - Luottamuksensuoja - Asetuksen (EY) N:o 73/2009 41 artiklan 3 kohta - Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 31 artiklan 2 kohta - Oikeasuhteisuus))
   (2018/C 142/57)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Saraiva de Almeida ja P. Estêvão)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamies: A. Sauka, avustajinaan asianajajat M. Marques Mendes ja A. Dias Henriques)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 20.6.2016 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2016/1059 (EUVL 2016, L 173, s. 59) siltä osin kuin se koskee Portugalin tasavaltaa.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 392, 24.10.2016.


title: Asia T-624/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2018 – Gollnisch v. parlamentti (Euroopan parlamentin jäsenten kuluja ja korvauksia koskevat säännöt — Parlamentin jäsenten avustajakorvaus — Perusteettomasti suoritettujen summien takaisinperiminen — Pääsihteerin toimivalta — Electa una via — Puolustautumisoikeudet — Todistustaakka — Perusteluvelvollisuus — Perusteltu luottamus — Poliittiset oikeudet — Yhdenvertainen kohtelu — Harkintavallan väärinkäyttö — Parlamentin jäsenten riippumattomuus — Asiavirhe — Oikeasuhteisuus)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/44

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2018 – Gollnisch v. parlamentti
   (Asia T-624/16) (1)

   ((Euroopan parlamentin jäsenten kuluja ja korvauksia koskevat säännöt - Parlamentin jäsenten avustajakorvaus - Perusteettomasti suoritettujen summien takaisinperiminen - Pääsihteerin toimivalta - Electa una via - Puolustautumisoikeudet - Todistustaakka - Perusteluvelvollisuus - Perusteltu luottamus - Poliittiset oikeudet - Yhdenvertainen kohtelu - Harkintavallan väärinkäyttö - Parlamentin jäsenten riippumattomuus - Asiavirhe - Oikeasuhteisuus))
   (2018/C 142/58)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Bruno Gollnisch (Villiers-le-Mahieu, Ranska) (edustajat: aluksi asianajaja N. Fakiroff, sitten asianajaja F. Wagner)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: G. Corstens ja S. Seyr)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan Euroopan parlamentin pääsihteerin 1.7.2016 tekemän päätöksen, jonka mukaan kantajan on maksettava takaisin 275 984,23 euron määrä, joka on maksettu perusteettomasti parlamentin jäsenen avustajakorvauksina, sekä siihen liittyvän 5.7.2016 päivätyn veloitusilmoituksen kumoamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Bruno Gollnisch velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 383, 17.10.2016.


title: Asia C-76/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 1.3.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Înalta Curte de Casație și Justiție – Romania) – SC Petrotel-Lukoil SA ja Maria Magdalena Georgescu v. Ministerul Economiei, Ministerul Energiei ja Ministerul Finanțelor Publice (Ennakkoratkaisupyyntö — Tulleja vaikutukseltaan vastaava maksu — SEUT 30 artikla — Sisäinen maksu — SEUT 110 artikla — Maasta vietäviin öljytuotteisiin sovellettava maksu — Se, ettei maksua vyörytetä kuluttajalle — Se, että verovelvollinen vastaa maksun aiheuttamasta rasituksesta — Verovelvollisen maksamien summien palauttaminen)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 1.3.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Înalta Curte de Casație și Justiție – Romania) – SC Petrotel-Lukoil SA ja Maria Magdalena Georgescu v. Ministerul Economiei, Ministerul Energiei ja Ministerul Finanțelor Publice
   (Asia C-76/17) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Tulleja vaikutukseltaan vastaava maksu - SEUT 30 artikla - Sisäinen maksu - SEUT 110 artikla - Maasta vietäviin öljytuotteisiin sovellettava maksu - Se, ettei maksua vyörytetä kuluttajalle - Se, että verovelvollinen vastaa maksun aiheuttamasta rasituksesta - Verovelvollisen maksamien summien palauttaminen))
   (2018/C 142/18)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Înalta Curte de Casație și Justiție

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: SC Petrotel-Lukoil SA ja Maria Magdalena Georgescu

      Vastapuolet: Ministerul Economiei, Ministerul Energiei ja Ministerul Finanțelor Publice

      Tuomiolauselma

   Unionin oikeutta, erityisesti SEUT 30 artiklaa, on tulkittava siten, että verovelvollisen, joka on tosiasiallisesti vastannut mainitun artiklan vastaisen tullia vaikutukseltaan vastaavan maksun aiheuttamasta rasituksesta, on voitava saada palautus tällaisina maksuina maksamistaan summista siinäkin tilanteessa, että kyseisen maksun maksumekanismi on suunniteltu kansallisessa lainsäädännössä siten, että maksu vyörytetään kuluttajalle.

      (1)  EUVL C 151, 15.5.2017.


title: Asia T-629/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.3.2018 – Shoe Branding Europe v. EUIPO (kahden samansuuntaisen raidan sijainti kengässä) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kahdesta samansuuntaisesta raidasta kengän ulkopinnalla koostuvan kuviomerkin rekisteröimiseksi Euroopan unionin tavaramerkiksi — Aikaisempi Euroopan unionin kuviomerkki, joka koostuu kolmesta samansuuntaisesta raidasta kengän ulkopinnalla — Suhteellinen hylkäysperuste — Maineelle aiheutuva vahinko — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 5 kohta))

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/45

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.3.2018 – Shoe Branding Europe v. EUIPO (kahden samansuuntaisen raidan sijainti kengässä)
   (Asia T-629/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kahdesta samansuuntaisesta raidasta kengän ulkopinnalla koostuvan kuviomerkin rekisteröimiseksi Euroopan unionin tavaramerkiksi - Aikaisempi Euroopan unionin kuviomerkki, joka koostuu kolmesta samansuuntaisesta raidasta kengän ulkopinnalla - Suhteellinen hylkäysperuste - Maineelle aiheutuva vahinko - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 5 kohta)))
   (2018/C 142/59)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Shoe Branding Europe BVBA (Oudenaarde, Belgia) (edustaja: asianajaja J. Løje)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Lukošiūtė ja A. Söder)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: adidas AG (Herzogenaurach, Saksa) (edustajat: I. Fowler, solicitor, ja I. Junkar, solicitor)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 8.6.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 597/2016-2), joka liittyy osapuolten adidas ja Shoe Branding Europe väliseen väitemenettelyyn

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Shoe Branding Europe BVBA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 402, 31.10.2016.


title: Asia C-117/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 28.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale per le Marche – Italia) – Comune di Castelbellino v. Regione Marche ym. (Ennakkoratkaisupyyntö — Ympäristö — Direktiivi 2011/92/EU — 4 artiklan 2 ja 3 kohta sekä liitteet I – III — Ympäristövaikutusten arviointi — Lupa suorittaa töitä biokaasusta saatavan sähköenergian tuotantolaitoksessa tutkimatta ensin tarvetta tehdä ympäristövaikutusten arviointi — Kumoaminen — Luvan legalisointi jälkeenpäin kansallisen oikeuden uusien säännösten nojalla tutkimatta ensin tarvetta tehdä ympäristövaikutusten arviointi)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/14

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 28.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale per le Marche – Italia) – Comune di Castelbellino v. Regione Marche ym.
   (Asia C-117/17) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Ympäristö - Direktiivi 2011/92/EU - 4 artiklan 2 ja 3 kohta sekä liitteet I – III - Ympäristövaikutusten arviointi - Lupa suorittaa töitä biokaasusta saatavan sähköenergian tuotantolaitoksessa tutkimatta ensin tarvetta tehdä ympäristövaikutusten arviointi - Kumoaminen - Luvan legalisointi jälkeenpäin kansallisen oikeuden uusien säännösten nojalla tutkimatta ensin tarvetta tehdä ympäristövaikutusten arviointi))
   (2018/C 142/19)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale amministrativo regionale per le Marche

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Comune di Castelbellino

      Vastapuolet: Regione Marche, Ministero per i beni e le attività culturali, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Regione Marche Servizio Infrastrutture Trasporti Energia – P. F. Rete Elettrica Regionale ja Provincia di Ancona

      Muu osapuoli: Società Agricola 4 C S.S.

      Tuomiolauselma

   Kun pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen, sähköenergian tuotantolaitoksen tehon nostamista koskevan hankkeen osalta ei ole tutkittu ensin tarvetta tehdä ympäristövaikutusten arviointi myöhemmin tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/92/EU kanssa tältä osin yhteensoveltumattomiksi todettujen kansallisten säännösten nojalla, unionin oikeus edellyttää, että jäsenvaltiot poistavat tämän rikkomisen lainvastaiset seuraukset, eikä se ole esteenä sille, että toimivaltaiset viranomaiset aloittavat kyseisen laitoksen osalta mainitun hankkeen toteuttamisen jälkeen uuden tutkintamenettelyn, jotta sen yhteensopivuus kyseisen direktiivin vaatimusten kanssa tarkastetaan ja siitä tehdään mahdollisesti ympäristövaikutusten arviointi, kunhan kansallisissa säännöissä, joissa legalisointi sallitaan, ei tarjota asianomaisille tilaisuutta kiertää unionin oikeuden sääntöjä tai vapautua niiden soveltamisesta. Myös hankkeen toteuttamisen jälkeen aiheutuneet ympäristövaikutukset on otettava huomioon. Kyseiset viranomaiset voivat katsoa niiden kansallisten säännösten nojalla, jotka ovat voimassa silloin, kun niitä pyydetään ottamaan asiaan kantaa, ettei tällaista ympäristövaikutusten arviointia ole tehtävä, jos kyseiset säännökset ovat mainitun direktiivin kanssa yhteensoveltuvia.

      (1)  EUVL C 221, 10.7.2017.