title: Asia C-284/01 P: Girish Ojhan 6.6.2001 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-77/99, Girish Ojha vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 6.3.2001 antamasta tuomiosta

text:
C 109/18              FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        4.5.2002
Girish Ojhan 6.6.2001 tekemä valitus Euroopan yhteisö-                  Landesgericht für Zivilrechtssachen Wienin 12.10.2001
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäi-                   tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
sen jaoston asiassa T-77/99, Girish Ojha vastaan Euroopan                  asiassa Monika Herbstrith vastaan Itävallan tasavalta
    yhteisöjen komissio, 6.3.2001 antamasta tuomiosta
                                                                                (Asia C-430/01)
                      (Asia C-284/01 P)
                                                                                (2002/C 109/31)
                       (2002/C 109/29)
                                                                        Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien on pyytänyt
                                                                        12.10.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhtei-
                                                                        söjen tuomioistuimen kirjaamoon 6.11.2001, Euroopan yhtei-
Girish Ojha on valittanut 6.6.2001 Euroopan yhteisöjen                  söjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Monika
tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-               Herbstrith vastaan Itävallan tasavalta seuraaviin kysymyksiin:
teen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-77/99, (1)
jossa asianosaisina olivat toisaalta tämän valituksen tekijä ja         1.    Rikottiinko tosiseikastossa kuvatulla viranomaistoimin-
toisaalta Euroopan yhteisöjen komissio, 6.3.2001 antamasta                    nalla, nimittäin sillä, että kyseistä henkilöä ei nimitetty
tuomiosta. Yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto) hyl-                  ammatillisesta pätevyydestä huolimatta, välittömästi so-
käsi valituksen 22.11.2001 antamallaan määräyksellä ja vel-                   vellettavaa yhteisön oikeussääntöä ja jos tähän kysymyk-
voitti Ojhan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.                      seen vastataan myöntävästi, mitä oikeussääntöä rikottiin?
                                                                        2.    Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
(1) EYVL C 161, 2.6.2002, s. 16.
                                                                              Onko tämä rikottu, välittömästi sovellettavaan yhteisön
                                                                              oikeuteen kuuluva oikeussääntö sellainen oikeussääntö,
                                                                              joka perustaa pääasian kantajalle subjektiivisen oikeuden?
                                                                        3.    Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
                                                                              Onko yhteisöjen tuomioistuimella ennakkoratkaisupyyn-
                                                                              nön perusteella kaikki tiedot, jotta se pystyy itse arvioi-
                                                                              maan, onko kansallinen viranomainen selvällä ja vakaval-
Smanor SA:n sekä Monique ja Hubert Ségaudin 23.7.2001                         la tavalla ylittänyt pääasiassa kuvatussa tosiseikastossa
tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-                        sille kuuluvan harkintavallan, vai jättääkö yhteisöjen
asteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston asiassa                             tuomioistuin tämän kysymyksen ratkaisemisen tämän
T-123/01, jossa asianosaisina olivat toisaalta tämän vali-                    ennakkoratkaisupyynnön esittävälle itävaltalaiselle tuo-
tuksen tekijät ja toisaalta Euroopan yhteisöjen komissio,                     mioistuimelle?
              4.7.2001 antamasta määräyksestä
                      (Asia C-291/01 P)
                       (2002/C 109/30)
                                                                        Verwaltungsgericht Frankfurt am Mainin 12.11.2001 teke-
                                                                        mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                         asiassa Hilde Schönheit vastaan Stadt Frankfurt am Main
Smanor SA sekä Monique ja Hubert Ségaud ovat valittaneet                                          (Asia C-4/02)
23.7.2001 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensim-
mäisen jaoston asiassa T-123/01, jossa asianosaisina olivat                                     (2002/C 109/32)
toisaalta tämän valituksen tekijät ja toisaalta Euroopan yhteisö-
jen komissio, 4.7.2001 antamasta määräyksestä. Yhteisöjen
tuomioistuin (ensimmäinen jaosto) hylkäsi valituksen
22.11.2001 antamallaan määräyksellä ja velvoitti valittajat             Verwaltungsgericht Frankfurt am Main on pyytänyt
vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.                             12.11.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhtei-
                                                                        söjen tuomioistuimeen kirjaamoon 9.1.2002, Euroopan yhtei-
                                                                        söjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Hilde Schön-
                                                                        heit vastaan Stadt Frankfurt am Main seuraaviin kysymyksiin:


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 9 päivänä kesäkuuta 1998, yhdistetyissä asioissa T-171/95 ja T-191/95, Adriaan Al ja 99 muuta kantajaa sekä Franz Becker ja 6 muuta kantajaa vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö - Eläke - Korjauskerroin - Pääkaupungin vaihto - Taannehtiva vaikutus - Asetus (EHTY, EY, Euratom) N:o 3161/94 - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Asianomaiselle vastainen päätös)

text:
25.7.98                 FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 234/23
Komissio vaatii yhteisöjen tuomioistuinta:                         Ð velvoittamaan Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntiku-
                                                                        lut.
Ð toteamaan, että koska Irlanti ei ole saattanut voimaan
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     tiettyjen satelliitin välityksellä tapahtuvaan yleisra-
     diointiin ja kaapeleitse tapahtuvaan edelleen lähettämi-      EY:n perustamissopimuksen 189 artiklassa, jonka mukaan
     seen sovellettavien tekijänoikeutta sekä lähioikeuksia        direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden
     koskevien sääntöjen yhteensovittamisesta 27 päivänä           jokaista jäsenvaltiota, edellytetään epäsuorasti, että jäsen-
     syyskuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/83/           valtiot noudattavat direktiivissä asetettua määräaikaa sen
     ETY (1) noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja       täytäntöönpanemiselle. Määräaika päättyi 1.1.1998, eikä
     hallinnollisia määräyksiä eikä se ole ilmoittanut tästä       Irlanti ollut säätänyt komission vaatimuksissaan viittaa-
     komissiolle, se ei ole noudattanut sille EY:n perusta-        man direktiivin noudattamisen edellyttämiä säännöksiä
     missopimuksen mukaan kuuluvia velvoitteita                    eikä se ollut ilmoittanut tästä komissiolle.
     ja                                                            (1) EYVL L 248, 6.10.1993, s. 15.
                                         ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
Jaostojen kokoonpanojen käytön jatkaminen ensimmäisen              vaa entistä virkamiestä sekä Franz Becker ja 6 muuta
 oikeusasteen tuomioistuimen toimintakaudelle 1997/1998            Euroopan yhteisöjen komission eläkkeellä olevaa entistä
                          (98/C 234/44)                            virkamiestä, edustajinaan asianajajat Georges Vandersan-
                                                                   den ja Laure Levi, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                   asianajotoimisto Myson SARL, 30 rue de Cessange, vas-
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
                                                                   taan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenä Gianluigi
päättänyt 1.7.1998 pidetyssä hallinnollisessa täysistun-
                                                                   Valsesia), jota tukevat Euroopan unionin neuvosto (asia-
nossa, että koska yhteisöjen tuomioistuimen lomakauden
                                                                   miehinä aluksi Yves Cretien, Antonio Lucidi ja Diego
vuoksi uudet ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                   Canga Fano ja myöhemmin ainoastaan Antonio Lucidi ja
tuomarit voivat vannoa virkavalan yhteisöjen tuomioistui-
                                                                   Diego Canga Fano), Saksan liittotasavalta (asiamiehinä
messa vasta tuomioistuimen lomakauden jälkeen, jaoston
                                                                   Sabine Maass, Ernst Röder ja Bernd Kloke) ja Alankomai-
puheenjohtajien ja jaostojen kokoonpanojen määräämi-
                                                                   den kuningaskunta (asiamiehinä Marc Fierstra ja Johannes
sestä ja asioiden jakamisesta niille 2.7.1997 tehdyn pää-
                                                                   van den Oosterkamp), jossa ensimmäisen oikeusasteen
töksen (EYVL C 271, 6.9.1997) ja 10.3.1998 tehdyn pää-
                                                                   tuomioistuinta vaaditaan yhtäältä mitätöimään kantajien
töksen (EYVL C 113, 11.4.1998) soveltamista jatketaan ja
                                                                   joulukuun 1994 eläkekuitit siltä osin kuin niissä sovelle-
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin teh-
                                                                   taan 19.12.1994 annettua neuvoston asetusta (EHTY, EY,
tävien hoitamista jatkaa presidentti Bo Vesterdof yhteisö-
                                                                   Euratom) N:o 3161/94, jossa palkkoja ja eläkkeitä tarkis-
jen tuomioistuimen perussäännön (EY) 5 artiklan 3 kappa-
                                                                   tetaan 1.7.1994 lukien (EYVL L 335, 23.12.1994, s. 1), ja
leen, yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön (Euratom)
                                                                   toisaalta palauttamaan kokonaisuudessaan kantajien elä-
5 artiklan 3 kappaleen ja yhteisöjen tuomioistuimen perus-
                                                                   keoikeudet, joihin on 3.10.1990 lukien sovellettu Berliinin
säännön (EHTY) 5 artiklan 3 kappaleen mukaisesti.
                                                                   elinkustannuksiin perustuvaa korjauskerrointa, ja määrää-
                                                                   mään maksettaviksi näihin liittyvät 10 prosentin vuotuiset
                                                                   viivästyskorot, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                   mioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaos-
                                                                   ton puheenjohtaja B. Vesterdorf sekä tuomarit C. P. BrieÈt
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                           ja A. Potocki, kirjaaja: hallintovirkamies H. Jung, on
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                               antanut 9.6.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on
                                                                   seuraava:
                  9 päivänä kesäkuuta 1998,
yhdistetyissä asioissa T-171/95 ja T-191/95, Adriaan Al ja
99 muuta kantajaa sekä Franz Becker ja 6 muuta kantajaa
           vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                1) Kanteet jätetään tutkimatta.
(Henkilöstö Ð Eläke Ð Korjauskerroin Ð Pääkaupungin
vaihto Ð Taannehtiva vaikutus Ð Asetus (EHTY, EY,
Euratom) N:o 3161/94 Ð Kumoamiskanne Ð Tutkitta-                   2) Kukin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntiku-
    vaksi ottaminen Ð Asianomaiselle vastainen päätös)                  luistaan.
                          (98/C 234/45)
                                                                   (1) EYVL C 315, 25.11.1995.
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Yhdistetyissä asioissa T-171/95 ja T-191/95, Adriaan Al ja
99 muuta Euroopan yhteisöjen komission eläkkeellä ole-


title: Asia T-409/04: Benito Latinon 4.10.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/51

         Benito Latinon 4.10.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-409/04)
   (2004/C 300/99)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Benito Latino, kotipaikka Lauzun (Ranska), on nostanut 4.10.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Juan Ramón Iturriagagoitia.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa 6.5.2002 päivätyn lääketieteellisen lausunnon, joka on annettu tiedoksi 11.11.2003 ja jonka kantaja on vastaanottanut 15.11.2003

               —

               kumoaa komission 11.11.2003 tekemän päätöksen, joka on vastaanotettu 15.11.2003, siltä osin kuin kantajan pysyvän osittaisen työkyvyttömyyden asteeksi todettiin 5 prosenttia ja siltä osin kuin kantajan vastattavaksi on määrätty tiettyjä lääketieteellisen lautakunnan jäsenten kuluja ja palkkioita

               —

               velvoittaa komission korvaamaan kaikki lääketieteellisen lautakunnan kulut ja palkkiot

               —

               velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut ja -palkkiot.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, joka on komission entinen virkamies ja joka työskenteli Berlaymont-rakennuksessa Brysselissä vuosina 1969—1991, vaati vuonna 1994, että hänen hengityselinsairautensa, joka liittyy hänen väitettyyn altistumiseen asbestille, katsotaan ammattitaudiksi. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on kantajan vireillepanemassa asiassa T-300/97 (1) kumonnut kyseisen vaatimuksen perusteella tehdyn ensimmäisen komission päätöksen, jossa todettiin kantajan sairauden työperäisyys ja vahvistettiin työkyvyttömyyden asteeksi 5 prosenttia.
   Edellä mainitun tuomion johdosta komissio saattoi asian uudelleen lääketieteellisen lautakunnan käsiteltäväksi ja teki riidanalaisen päätöksen sen jälkeen, kun tämä lautakunta oli antanut uuden lääketieteellisen lausunnon 6.5.2002.
   Kanteensa tueksi kantaja esittää ensinnäkin, että lääketieteellisen lautakunnan enemmistön mielipiteeseen perustuva lausunto on henkilöstösääntöjen 73 artiklan vastainen, koska siinä ei oteta huomioon eriävää mielipidettä. Lisäksi kyseinen lausunto ei myöskään vastaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytännössä vahvistettuja edellytyksiä ja siihen sisältyy ristiriitaisia ja vaikeasti ymmärrettäviä arviointeja.
   Kantaja vetoaa myös ja Euroopan yhteisöjen virkamiesten tapaturma- ja ammattitautivakuutusta koskevien määräysten 3, 17 ja 20 artiklan, näiden samojen määräysten liitteen kolmannen kohdan ja Belgian virallisen työkyvyttömyysasteikon 381—383 ja 387 sekä sitä seuraavien artiklojen rikkomiseen. Kantaja korostaa myös lääketieteellisen lautakunnan objektiivisuuden puutetta sekä kahden sen jäsenen väitettyä vihamielisyyttä häntä kohtaan. Kantajan mukaan puolustautumisoikeuksien noudattamiseksi olisi muodostettava uusi lääketieteellinen lautakunta.

      (1)  Tiedonanto EYVL 1998, C 41, s. 28.


title: Asia C-424/04: Euroopan yhteisöjen komission 4.10.2004 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/31

         Euroopan yhteisöjen komission 4.10.2004 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-424/04)
   (2004/C 300/59)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 4.10.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat K. Wiedner ja B. Stromsky, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut neuvoston 14.6.1993 antaman direktiivin 93/36/ETY (1) 19 artiklan 2 kohdan, neuvoston 18.6.1992 antaman direktiivin 92/50/ETY (2) 27 artiklan 2 kohdan ja neuvoston 14.6.1993 antaman direktiivin 93/37/ETY (3) 22 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole asettanut hankintaviranomaisen velvollisuudeksi taata todellinen kilpailu siten, että tavarantoimittajia olisi vähintään viisi rajoitettua sopimuksen tekomenettelyä noudatettaessa, vaikka tavarantoimittajien lukumäärän suuruusluokkaa ei olisi ennalta rajattu;

               2.

               toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut neuvoston 18.6.1992 antaman direktiivin 92/50/ETY 1 artiklan a kohdan vii alakohdan ja neuvoston direktiivin 93/38/ETY (4) 1 artiklan 4 kohdan c alakohdan iv alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on sulkenut julkisia hankintoja koskevan ranskalaisen lain ulkopuolelle sopimukset, jotka koskevat lainoja tai taloudellisia sitoumuksia, oli ne sitten tarkoitettu rahoitustarpeen tai kassavarojen kattamiseen, ja jotka eivät koske kiinteistökauppoja;

               3.

               toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut perustamissopimuksen (49 artiklan) periaatteiden ja sääntöjen ja erityisesti tasa-arvoisen kohtelun periaatteen ja menettelyn avoimuuden periaatteen, josta riittävä julkisuus on välitön seuraus, noudattamisesta johtuvia jäsenyysvelvoitteitaan, koska se on asettanut sellaisten julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten, joiden kohteena ovat

                           —

                           oikeudelliset palvelut;

                           —

                           sosiaali- ja terveyspalvelut;

                           —

                           virkistys-, kulttuuri- ja urheilupalvelut;

                           —

                           koulutuspalvelut sekä ammatillisen pätevyyden hankkimiseen ja työelämään integroi-miseen liittyvät palvelut,

                     tekomenettelylle ainoastaan edellytykset, jotka liittyvät palvelusuoritusten määrittelyyn normeihin viittaamalla, silloin kun sellaisia on, sekä hankintasopimuksen tekemistä koskevan ilmoituksen lähettämiseen, ilmoittamatta nimenomaisesti, että on noudatettava perustamissopimuksen sääntöjä ja periaatteita;

               4.

               velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Ranskalainen julkisia hankintoja koskeva laki ei ole tietyissä kohdissa yhteensopiva EY:n perustamissopimuksen sääntöjen ja periaatteiden eikä julkisia hankintoja koskevien yhteisön direktiivien kanssa.
   Ensiksikin, koska Ranskan tasavalta ei ole asettanut hankintaviranomaisen velvollisuudeksi taata, että tavarantoimittajia on vähintään viisi silloin kun tavarantoimittajien lukumäärän suuruusluokkaa ei ole ennalta rajattu, se ei ole noudattanut yhteisöjen direktiivien mukaista velvoitettaan varmistaa todellinen kilpailu tietyissä, rajoitettua menettelyä noudattaen tehtävissä julkisia hankintoja koskevissa sopimuksissa.
   Ranskan tasavalta ei ole myöskään noudattanut jäsenyysvelvoitteitaan, koska se on sulkenut julkisia hankintoja koskevan ranskalaisen lain ulkopuolelle sopimukset, jotka koskevat lainoja tai taloudellisia sitoumuksia, oli ne sitten tarkoitettu rahoitustarpeen tai kassavarojen kattamiseen, ja jotka eivät koske kiinteistökauppoja. Kuitenkin nämä sopimukset koskevat palvelusuorituksia ja kuuluvat siis direktiivien soveltamisalaan. Niiden ei sitä paitsi voida katsoa kuuluvan arvopapereita ja muita rahoitusvälineitä koskevan poikkeuksen alle.
   Lopuksi Ranskan tasavalta ei ole noudattanut tasa-arvoisen kohtelun periaatetta, sellaisena kuin se on perustamissopimuksen 49 artiklassa, eikä menettelyn avoimuuden periaatetta, koska se on sulkenut tietyt palveluhankinnat riittävän julkisuuden takaamisvelvoitteen ulkopuolelle.

      (1)  Julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimustentekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi 93/36/ETY (EYVL L 199, 9.8.1993, s. 1).

      (2)  Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/50/ETY (EYVL L 209, 24.7.1992, s. 1).

      (3)  Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi 93/37/ETY (EYVL L 199, 9.8.1993, s. 54).

      (4)  Vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi 93/38/ETY (EYVL L 199, 9.8.1993, s. 84).


title: Asia C-10/12 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 19.12.2013 — Valittajina Transnational Company ”Kazchrome” AO ja ENRC Marketing AG sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio ja Euroalliages (Muutoksenhaku — Polkumyynti — Asetus (EY) N:o 172/2008 — Kiinan kansantasavallasta, Egyptistä, Kazakstanista, entisestä Jugoslavian tasavallasta Makedoniasta ja Venäjältä peräisin olevan ferropiin tuonti — Osittainen välivaiheen tarkastelu — Asetus (EY) N:o 384/96 — 3 artiklan 7 kohta — Tiedossa olevat tekijät — Unionin teollisuudelle aiheutunut vahinko — Syy-yhteys)

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 19.12.2013 — Valittajina Transnational Company ”Kazchrome” AO ja ENRC Marketing AG sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio ja Euroalliages
   (Asia C-10/12 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Polkumyynti - Asetus (EY) N:o 172/2008 - Kiinan kansantasavallasta, Egyptistä, Kazakstanista, entisestä Jugoslavian tasavallasta Makedoniasta ja Venäjältä peräisin olevan ferropiin tuonti - Osittainen välivaiheen tarkastelu - Asetus (EY) N:o 384/96 - 3 artiklan 7 kohta - Tiedossa olevat tekijät - Unionin teollisuudelle aiheutunut vahinko - Syy-yhteys)
   2014/C 52/10
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Transnational Company ”Kazchrome” AO ja ENRC Marketing AG (edustajat: avocat A. Willems ja avocat S. De Knop)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto (asiamies: J.-P. Hix, avustajanaan Rechtsanwalt G. Berrisch)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastapuolen vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: H. van Vliet ja S. Thomas) ja Euroalliages (edustajat: avocat J. Bourgeois, avocat Y. van Gerven ja avocat N. McNelis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-192/08, Transnational Company ”Kazchrome” AO ja ENRC Marketing AG v. neuvosto, 25.10.2010 antamasta tuomiosta, jolla hylättiin kanne lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta, Egyptistä, Kazakstanista, entisestä Jugoslavian tasavallasta Makedoniasta ja Venäjältä peräisin olevan ferropiin tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 25.2.2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 172/2008 (EUVL L 55, s. 6) kumoamiseksi osittain

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Transnational Company ”Kazchrome” AO ja ENRC Marketing AG velvoitetaan korvaamaan valitusasian käsittelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               4)

               Euroalliages vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 65, 3.3.2012.


title: Asia C-74/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.7.2010 (Cour de cassationin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Bâtiments et Ponts Construction SA ja WISAG Produktionsservice GmbH, aiemmin ThyssenKrupp Industrieservice GmbH v. Berlaymont 2000 SA (Julkiset rakennusurakat — Direktiivi 93/37/ETY — 24 artikla — Poissulkemisperusteet — Sosiaaliturvamaksujen ja verojen suorittamista koskevat velvollisuudet — Tarjoajilla oleva velvollisuus rekisteröityä poissulkemisen uhalla — ”Rekisteröintikomitea” ja sen valtuudet — Sen jäsenvaltion, johon ulkomaiset tarjoajat ovat sijoittautuneet, toimivaltaisten viranomaisten antamien todistusten pätevyyden tutkinta)

text:
               11.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 246/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.7.2010 (Cour de cassationin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Bâtiments et Ponts Construction SA ja WISAG Produktionsservice GmbH, aiemmin ThyssenKrupp Industrieservice GmbH v. Berlaymont 2000 SA
   (Asia C-74/09) (1)

   (Julkiset rakennusurakat - Direktiivi 93/37/ETY - 24 artikla - Poissulkemisperusteet - Sosiaaliturvamaksujen ja verojen suorittamista koskevat velvollisuudet - Tarjoajilla oleva velvollisuus rekisteröityä poissulkemisen uhalla - ”Rekisteröintikomitea” ja sen valtuudet - Sen jäsenvaltion, johon ulkomaiset tarjoajat ovat sijoittautuneet, toimivaltaisten viranomaisten antamien todistusten pätevyyden tutkinta)
   2010/C 246/09
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Bâtiments et Ponts Construction SA ja WISAG Produktionsservice GmbH, aiemmin ThyssenKrupp Industrieservice GmbH

      Vastaaja: Berlaymont 2000 SA

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Cour de cassation (Belgia) — Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/37/ETY (EYVL L 199, s. 54) 24 artiklan toisen kohdan ja EY 49 ja EY 50 artiklan tulkinta — Julkisten hankintasopimusten tekeminen — Kansallinen sääntely, joka antaa hankintaviranomaiselle mahdollisuuden sulkea pois tietyn tarjoajan sen perusteella ettei sitä ole rekisteröity kyseisessä valtiossa, vaikka kyseinen tarjoaja on esittänyt toisen jäsenvaltion viranomaisten antamat vastaavat todistukset, ja alistaa nämä todistukset menettelyyn, jossa niiden pätevyys tutkitaan — Tämän sääntelyn yhteensopivuus edellä mainittujen yhteisön oikeussääntöjen kanssa

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin oikeutta on tulkittava siten, ettei se ole esteenä sellaiselle kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan on niin, että jotta toiseen jäsenvaltioon sijoittautunut urakoitsija voi tehdä hankintasopimuksen hankintaviranomaisen jäsenvaltiossa, sillä on oltava tässä viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa rekisteröintimerkintä siitä, etteivät sitä koske julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/37/ETY 24 artiklan ensimmäisessä kohdassa luetellut poissulkemisperusteet, sillä edellytyksellä, että tällainen velvollisuus ei estä eikä viivytä urakoitsijan osallistumista kyseiseen julkista hankintaa koskevaan menettelyyn eikä siitä aiheudu kohtuuttomia hallintokuluja ja että sen yksinomaisena tavoitteena on tarkastaa kyseisessä säännöksessä tarkoitetut asianomaisen henkilön ammatilliset ominaisuudet.

               2)

               Unionin oikeutta on tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan muun elimen kuin hankintaviranomaisen tehtävänä on tarkastaa toisen jäsenvaltion vero- ja sosiaaliturvaviranomaisten viimeksi mainitusta jäsenvaltiosta tulevalle urakoitsijalle antamat todistukset, jos

                           —

                           kyseisen elimen kokoonpanoon kuuluu suurimmaksi osaksi siinä maakunnassa, jossa kyseistä julkista hankintaa koskevaa menettelyä käydään, työnantajien ja työntekijöiden etuja valvovien rakennusalan järjestöjen nimeämiä henkilöitä, ja jos

                           —

                           kyseiseen toimivaltaan kuuluu myös mainittujen todistusten pätevyyden valvonta aineelliselta kannalta.

      (1)  EUVL C 102, 1.5.2009.


title: Asia C-317/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Saksa) on esittänyt 27.6.2011 — Rainer Reimann v. Philipp Halter GmbH & Co. Sprengunternehmen KG

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/28

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Saksa) on esittänyt 27.6.2011 — Rainer Reimann v. Philipp Halter GmbH & Co. Sprengunternehmen KG
   (Asia C-317/11)
   2011/C 269/53
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Rainer Reimann

      Vastaaja: Philipp Halter GmbH & Co. Sprengunternehmen KG

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko sellainen kansallinen sääntely kuten BUrlG:n (Bundesurlaubsgesetz, Saksan liittovaltion vuosilomalaki) 13 §:n 2 momentti, jonka mukaan tietyillä toimialoilla voidaan neljän viikon vähimmäisvuosiloman kestoa alentaa työehtosopimuksella, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan ja tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun direktiivin 2003/88/EY (1) 7 artiklan 1 kohdan vastainen?

               2)

               Onko sellainen kansallinen työehtosopimukseen perustuva sääntely, kuten Bundesrahmentarifvertrag Bau (Saksan liittovaltion yleinen rakennusalan työehtosopimus), jonka mukaan lomaoikeutta ei ole sellaisten vuosien ajalta, jolloin työntekijä ei sairauden takia saavuta tiettyä bruttopalkkaa, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan ja tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohdan vastainen?

               3)

               Mikäli vastaus kysymyksiin 1 ja 2 on myönteinen:
               Tuleeko siten BUrlG 13 §:n 2 momentin mukainen sääntely jättää soveltamatta?

               4)

               Mikäli vastaus kysymyksiin 1–3 on myönteinen
               Päteekö BUrlG 13 §:n 2 momentin ja Bundesrahmentarifvertrag Baun määräysten tehokkuuden osalta luottamuksensuojaperiaate, kun kyseessä on ajanjakso ennen 1.12.2009 tapahtunutta Lissabonin sopimuksen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan voimaantuloa? Onko Bundesrahmentarifvertrag Baun osapuolille myönnettävä määräaika, jonka kuluessa ne voivat itse sopia toisenlaisesta sääntelystä?

      (1)  Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/88/EY (EUVL L 299, s. 9).


title: Asia T-512/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.9.2011 — Nike International v. SMHV (DYNAMIC SUPPORT) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin DYNAMIC SUPPORT rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               29.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.9.2011 — Nike International v. SMHV (DYNAMIC SUPPORT)
   (Asia T-512/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin DYNAMIC SUPPORT rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)
   2011/C 319/38
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Nike International Ltd (Beaverton, Oregon, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja M. de Justo Bailey)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Botis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 25.8.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 640/2010-4), joka koskee hakemusta sanamerkin DYNAMIC SUPPORT rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Nike International Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 346, 18.12.2010.


title: Cour de cassationin (Ranska) 9.12.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa G.I.E. groupe Concorde, Uni Europe -yhtiö, La Préservatrice foncière IARD -yhtiö, La Baloise -yhtiö, Réunion européenne -yhtiö, Allianz-yhtiö, British and Foreign Marine Insurance Co Ltd ja Camat -yhtiö vastaan "Suhadiwarno Panja" -nimisen aluksen kapteeni, P.T. Perusahan Pelayaran "Trikoria Lloyd" -niminen yhtiö, Pro Ligne Ltd -yhtiö, Sveriges Angarts Assurans Forening -yhtiö, Somaba-yhtiö ja Agence maritime Borghans -niminen yhtiö. (Asia C-440/97)

text:
20.2.98                 FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 55/21
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                      Cour de cassationin (Ranska) 9.12.1997 tekemällään pää-
                                                                    töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa G.I.E.
1. kumoaa asiassa T-331/94 (1) 15.10.1997 annetun                   groupe Concorde, Uni Europe -yhtiö, La PreÂservatrice fon-
     Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-              cieÁre IARD -yhtiö, La Baloise -yhtiö, ReÂunion europeÂenne
     mioistuimen tuomion ja komission 3.8.1994 tekemän              -yhtiö, Allianz-yhtiö, British and Foreign Marine Insu-
     päätöksen, jolla hylättiin valittajan hakemus 4.8.1992         rance Co Ltd ja Camat -yhtiö vastaan ºSuhadiwarno
     myönnetyn tuen loppuosan maksamisesta;                         Panjaº -nimisen aluksen kapteeni, P.T. Perusahan Pelaya-
                                                                    ran ºTrikoria Lloydº -niminen yhtiö, Pro Ligne Ltd -yhtiö,
                                                                    Sveriges Angarts Assurans Forening -yhtiö, Somaba-yhtiö
2. toissijaisesti:                                                          ja Agence maritime Borghans -niminen yhtiö.
     kumoaa 1 kohdassa mainitun tuomion ja palauttaa                                       (Asia C-440/97)
     asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen; ja                                      (98/C 55/40)
3. velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku-
     lut.
                                                                    Cour de cassation (Ranska) on pyytänyt 9.12.1997 teke-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 mällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 29.12.1997
                                                                    saapuneella päätöksellään Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
                                                                    melta ennakkoratkaisua asiassa G.I.E. groupe Concorde ym.
Ð Menettelymääräysten rikkominen:                                   vastaan ºSuhadiwarno Panjaº -nimisen aluksen kapteeni ym.
                                                                    seuraavaan kysymykseen:
     Ð EY:n perustamissopimuksen 190 artiklassa tarkoi-
          tetun perusteluvelvollisuuden rikkominen.
     Ð Selvitysvelvollisuuden laiminlyönti sekä todistus-           Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täy-
          taakkaa ja todisteiden arviointia koskevien sääntö-       täntöönpanosta yksityisoikeuden alalla 27.9.1968 tehdyn
          jen rikkominen.                                           yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu paikka-
                                                                    kunta, jossa velvoite on täytetty tai täytettävä, määri-
Ð Aineellisen yhteisön oikeuden rikkominen:                         tettävä sen lainsäädännön mukaan, jota asiaa käsittelevän
                                                                    tuomioistuimen on kansallisten lainvalintasääntöjen mu-
     Ð Muutoksenhaun kohteena oleva tuomio perustuu                 kaan sovellettava riidanalaiseen velvoitteeseen, vai onko
          tosiseikkoja koskeviin oletuksiin, jotka on katsot-       kansallisen tuomioistuimen määritettävä velvoitteen täyttä-
          tava oikeudenkäyntiasiakirjojen perusteella virheel-      mispaikka siten, että se velvoitteen perusteen ja yksittäista-
          lisiksi.                                                  pauksen olosuhteet huomioon ottaen yrittää määrittää
                                                                    paikkakunnan, jossa velvoite on tosiasiallisesti täytetty tai
     Ð Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on sovelta-            täytettävä, ilman, että sen tarvitsee soveltaa lainsäädäntöä,
          nut väärin patere legem quam ipse fecisti -periaa-        jota lainvalintasääntöjen mukaan sovelletaan riidanalai-
          tetta ja oikeuden väärinkäytön kieltoa, kun se on         seen velvoitteeseen?
          hyväksynyt sen, että loppukertomuksen antamiselle
          asetettiin sellainen määräpäivä, joka ei sopinut
          yhteen sen kanssa, että komissio oli itse lykännyt
          hankkeen toteuttamisen aloittamista.
     Ð Venire contra factum proprium -periaatteen tai
          Estoppel-periaatteen loukkaaminen: ensimmäisen
                                                                    Arbeidsrechtbank Bruggen, Afdeling Oostende, 22.12.1997
          oikeusasteen tuomioistuin on toiminut väärin kat-
                                                                    tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
          soessaan, ettei niillä lausumilla, joita asiasta vas-
                                                                     asiassa Jozef Van Coile vastaan Rijksdienst voor Pensioenen
          taava virkamies antoi neuvotteluissa valittajan
          kanssa, ole oikeudellista merkitystä, vaikka nämä                                (Asia C-442/97)
          lausumat on merkitty komission pöytäkirjaan.
                                                                                (98/C 55/41)
     Ð Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen: ensimmäi-
          sen oikeusasteen tuomioistuin ei ole punninnut
          keskenään yhtäältä väitetyn rikkomuksen vaka-
          vuutta ja toisaalta tukipäätöksen ehtoja ja esillä        Arbeidsrechtbank Brugge, Afdeling Oostende, on pyy-
          olevan tapauksen olosuhteita (komission laitonta          tänyt 22.12.1997 tekemällään päätöksellä, joka on saa-
          toimintaa ja oikeudenvastaista hankkeen toteutta-         punut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
          misajan lyhentämistä) sekä komission määräämää            30.12.1997, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennak-
          seuraamusta eli sitä, ettei se maksanut 40 prosenttia     koratkaisua asiassa Jozef Van Coile vastaan Rijksdienst
          hankkeelle myönnetyn tuen kokonaismäärästä.               voor Pensioenen seuraavaan kysymykseen:
(1) EYVL C 387, 20.12.1997, s. 14.
                                                                    Työntekijöiden vanhuus- ja leskeneläkkeitä koskevista
                                                                    yleisistä säännöksistä 21.12.1967 tehdyn kuninkaan pää-


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (viides jaosto) 18 päivänä marraskuuta 2004, asiassa C-78/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Itävallan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 96/61/EY — Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistäminen)

text:
               8.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/18

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (viides jaosto)
   18 päivänä marraskuuta 2004,
   asiassa C-78/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Itävallan tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 96/61/EY - Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistäminen)
   (2005/C 6/35)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-78/04, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 18.2.2004, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään: U. Wölker ja M. Konstantinidis) vastaan Itävallan tasavalta (asiamiehenään E. Riedl), yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann, sekä tuomarit R. Schintgen, P. Kūris (esittelevä tuomari), julkisasiamies: J. Kokott, kirjaaja: R. Grass, on antanut 18.11.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Itävallan tasavalta ei ole noudattanut sille ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 24 päivänä syyskuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/61/EY 2 artiklan 4 kohdan, 9 artiklan 3–5 kohdan, direktiivin liitteen IV, sekä 1 artiklan kun se luetaan yhdessä liitteessä I olevan 1.1. kohdan ja 6.6. kohdan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole

                           —

                           pannut edellä mainitun direktiivin 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua käsitettä ”olemassa oleva laitos” täydellisesti täytäntöön Gewerbeordnung 1994:ssa (vuoden 1994 elinkeinolaki, sellaisena kuin se Bundesgesetz BGBl 1, 88/2000 mukaisessa versiossa, joka tuli voimaan 1.9.2000),

                           —

                           pannut 9 artiklan 4 kohdan mukaisia luvan myöntämisehtoja koskevia vaatimuksia täydellisesti täytäntöön Gewerbeordnung 1994:ssa, sellaisena kuin se muutettuna, eikä pannut 9 artiklan 3–5 kohdan mukaisia vaatimuksia täydellisesti täytäntöön Niederösterreichische Elekrizitätswesengesetz 2001:ssa (NÖ EwG 2001),

                           —

                           pannu liitettä IV täydellisesti täytäntöön Gewerbeordnung 1994:ssa, sellaisena kuin se on muutettuna, ja NÖ EwG 2001:ssa,

                           —

                           pannut direktiiviä liitteessä I olevassa 1.1. kohdassa mainittujen polttolaitosten osalta täytäntöön Gewerbeordnung 1994:ssa, sellaisena kuin se on muutettuna, ja Salzburgin Abfallwirtschaftsgesetz 1998:ssa,

                           —

                           pannut direktiiviä 96/61 täydellisesti täytäntöön Burgenlandin Elektrizitätswesengesetz 1999:ssä ja

                           —

                           pannut direktiiviä sen liitteessä I olevassa 6.6. kohdassa mainittujen tehokasvatuslaitosten osalta täytäntöön Burgenladin, Salzburgin ja Tirolin osavaltioiden lainsäädännössä.

               2)

               Itävallan tasavalta valvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 94, 17.4.2004.


title: Asia C-188/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 23.4.2012 — Italia Zuccheri SpA ja CO.PRO.B v. AGEA ja Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali

text:
               30.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 23.4.2012 — Italia Zuccheri SpA ja CO.PRO.B v. AGEA ja Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali
   (Asia C-188/12)
   2012/C 194/21
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Italia Zuccheri SpA ja Cooperativa Produttori Bieticoli rl (CO.PRO.B)

      Vastapuolet: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) ja Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko 20.2.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 320/2006 (1) 3 ja 4 artiklaa ja 27.6.2006 annetun komission asetuksen (EY) N:o 968/2006 (2) 4 artiklaa tulkittava siten, että ilmaisun ”tuotantovälineet” ei katsota tarkoittavan välineitä, joita sokeritehtaat käyttävät sokerin varastointiin, myyntipäällystämiseen ja pakkaamiseen sokerin myyntiä varten, ja että tämän vuoksi kun kyse on varastosiiloista, on suoritettava tapauskohtainen tutkinta sen selvittämiseksi, ovatko mainitut välineet osa ”tuotantolinjaa” vai käytetäänkö niitä johonkin muuhun toimintaan, jota ei voida pitää tuotantona?

               2)

               Onko 27.6.2006 annetun komission asetuksen (EY) N:o 968/2006 4 artiklaa tulkittava siten, että siilojen kaltaiset välineet, joita sokeritehtaat käyttävät sokerin varastointiin, myyntipäällystämiseen tai pakkaamiseen yksinomaan sokerin myyntiä varten, kuuluvat siksi, että myyntiä on pidettävä tuotantoprosessista erillisenä vaiheena, sen c alakohdassa tarkoitettuihin eikä sen a ja b alakohdassa tarkoitettuihin välineisiin asetuksen N:o 320/2006 ja asetuksen N:o 968/2006 ja erityisesti sen neljännen perustelukappaleen sanamuodon ja tavoitteiden perusteella?
               Toissijaisesti kysytään,

               3)

               Onko 20.2.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 320/2006 3 ja 4 artiklan ja unionin primaarioikeuden ylemmänasteisten oikeussääntöjen ja periaatteiden perusteella katsottava, että 27.6.2006 annetun komission asetuksen (EY) N:o 968/2006 4 artikla on pätemätön, jos sitä tulkitaan niin, että sen 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuihin välineisiin luetaan myös ne, joita sokerintuotantoyritykset käyttävät sokerin varastointiin, myyntipäällystämiseen tai pakkaamiseen sokerin myyntiä varten, kun on selvää, että asetuksen N:o 320/2006 tavoitteena on sokerintuotantoyritysten tuotantokyvyn rajoittaminen eikä se, että alalla suljettaisiin pois mahdollisuus toimintaan, joka muodostuu vain tuotteen myynnistä käyttämällä sokeria, joka on saatu muille laitoksille tai yrityksille kuuluvista tuotantokiintiöistä?

               4)

               Ovatko 20.2.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 320/2006 3 ja 4 artikla ja 27.6.2006 annetun komission asetuksen (EY) N:o 968/2006 4 artikla kuitenkin unionin primaarioikeuden ylemmänasteisten oikeussääntöjen ja periaatteiden kannalta arvioituina päteviä, jos niitä tulkitaan siten, että käsitteiden ”tuotantovälineet” tai ”jotka liittyvät suoraan tuotantoon” alaan luetaan välineet, joita sokerintuotantoyritykset käyttävät sokerin varastointiin, myyntipäällystämiseen tai pakkaamiseen sokerin myyntiä varten?

      (1)  EUVL L 58, s. 42.

      (2)  EUVL L 176, s. 32.


title: Asia T-208/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 20.10.2008 — BOT Elektrownia Bełchatów ym. v. komissio (Kumoamiskanne — Direktiivi 2003/87/EY — Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä — Puolaa koskeva päästöjen kansallinen jakosuunnitelma vuosien 2008 ja 2012 väliselle ajalle — Komission päätös olla vastustamatta jakosuunnitelmaa, mikäli tietyt edellytykset täyttyvät — Jäsenvaltioiden toimivalta yksittäisten päästöoikeuksien jakamisessa — Välittömän vaikutuksen puuttuminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               20.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 327/25

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 20.10.2008 — BOT Elektrownia Bełchatów ym. v. komissio
   (Asia T-208/07) (1)

   (Kumoamiskanne - Direktiivi 2003/87/EY - Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä - Puolaa koskeva päästöjen kansallinen jakosuunnitelma vuosien 2008 ja 2012 väliselle ajalle - Komission päätös olla vastustamatta jakosuunnitelmaa, mikäli tietyt edellytykset täyttyvät - Jäsenvaltioiden toimivalta yksittäisten päästöoikeuksien jakamisessa - Välittömän vaikutuksen puuttuminen - Tutkimatta jättäminen)
   (2008/C 327/47)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: BOT Elektrownia Bełchatów S.A. (Rogowiec, Puola); BOT Elektrownia Turów S.A. (Bogatynia, Puola); BOT Elektrownia Opole S.A. (Brzezie, Puola); Elektrownia ”Kozienice” S.A. (Świerże Górne, Puola); Elektrownia Połaniec S.A. — Grupa Electrabel Polska (Połaniec, Puola); Elektrownia ”Rybnik” S.A. (Rybnik, Puola); Elektrownia Skawina S.A. (Skawina, Puola); Elektrownia ”Stalowa Wola” S.A. (Stalowa Wola, Puola); Południowy Koncern Energetyczny S.A. (Katowice, Puola); Zespół Elektrowni Dolna Odra S.A. (Nowe Czarnowo, Puola); Zespół Elektrowni Ostrołęka S.A. (Ostrołęka, Puola) ja Zespół Elektrowni Pątnów-Adamów-Konin S.A. (Konin, Puola) (edustajat: asianajajat B. Krużewski, M. Ciemiński, J. Młot-Schönthaler, N. Dodoo ja S. Boullart)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: U. Wölker ja D. Lawunmi)

      Väliintulijat, jotka tukevat kantajien vaatimuksia: Elektrociepłownia ”Będzin” S.A. (Będzin, Puola); Zespół Elektrociepłowni Bydgoszcz S.A. (Bydgoszcz, Puola); Zespół Elektrociepłowni Bytom S.A. (Bytom, Puola); Elektrociepłownia Białystok S.A. (Białystok, Puola); Elektrociepłownia ”Gorzów S.A.” (Gorzów, Puola); Elektrociepłownia Kalisz-Piwonice S.A. (Kalisz, Puola); Elektrociepłownia ”Kraków” S.A. (Cracovie, Puola); Dalkia Łódź S.A. (Łódź, Puola); Dalkia Poznań Zespół Elektrociepłowni S.A. (Poznań, Puola); Elektrociepłownia Tychy S.A. (Tychy, Puola); Zespół Elektrociepłowni Wrocławskich Kogeneracja S.A. (Wrocław, Puola); Elektrociepłownie Wybrzeże S.A. (Gdańsk, Puola); Elektrociepłownia Zabrze S.A. (Zabrze, Puola) ja Elektrociepłownia ”Zielona Góra” S.A. (Zielona Góra, Puola) (edustajat: asianajajat B. Krużewski, M. Ciemiński, J. Młot-Schönthaler, N. Dodoo ja S. Boullart)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Vaatimus kumota kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kansallisesta jakosuunnitelmasta vuosille 2008–2012, josta Puola on tehnyt ilmoituksen kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY mukaisesti, 26.3.2007 tehty komission päätös K(2007) 1295 (EUVL L 275, s. 32)
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               BOT Elektrownia Bełchatów S.A., BOT Elektrownia Turów S.A., BOT Elektrownia Opole S.A., Elektrownia ”Kozienice” S.A., Elektrownia Połaniec S.A. — Grupa Electrabel Polska, Elektrownia ”Rybnik” S.A., Elektrownia Skawina S.A., Elektrownia ”Stalowa Wola” S.A., Południowy Koncern Energetyczny S.A., Zespół Elektrowni Dolna Odra S.A., Zespół Elektrowni Ostrołęka S.A. ja Zespół Elektrowni Pątnów-Adamów-Konin S.A. vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja ne velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Elektrociepłownia ”Będzin” S.A., Zespół Elektrociepłowni Bydgoszcz S.A., Zespół Elektrociepłowni Bytom S.A., Elektrociepłownia Białystok S.A., Elektrociepłownia ”Gorzów S.A.”, Elektrociepłownia Kalisz-Piwonice S.A., Elektrociepłownia ”Kraków” S.A., Dalkia Łódź S.A., Dalkia Poznań Zespół Elektrociepłowni S.A., Elektrociepłownia Tychy S.A., Zespół Elektrociepłowni Wrocławskich Kogeneracja S.A., Elektrociepłownie Wybrzeże S.A., Elektrociepłownia Zabrze S.A. ja Elektrociepłownia ”Zielona Góra” S.A. vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 183, 4.8.2007.


title: Asia T-74/17: Kanne 6.2.2017 – Danjaq v EUIPO – Formosan (Shaken, not stirred)

text:
               18.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 121/36

         Kanne 6.2.2017 – Danjaq v EUIPO – Formosan (Shaken, not stirred)
   (Asia T-74/17)
   (2017/C 121/53)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: LLC (Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: barrister S. Baran ja barrister G. Messenger, sekä solicitor D. Stone ja solicitor A. Dykes)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Formosan IP (Oxford, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU- tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”Shaken, not stirred”– Rekisteröintihakemus nro 13 406 343

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan asiassa R 255/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n ja väliintulijan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohtaa on rikottu.


title: Asia T-324/07: Kanne 28.8.2007 — Plant ym. v. komissio

text:
               20.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/38

         Kanne 28.8.2007 — Plant ym. v. komissio
   (Asia T-324/07)
   (2007/C 247/62)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: Gerry Plant ym. (Varteg Pontypool, Yhdistynyt kuningaskunta), Mary Kathleen Plant (Varteg Pontypool, Yhdistynyt kuningaskunta), Dennis Jones (Neath, Yhdistynyt kuningaskunta), William Meyrick (Swansea, Yhdistynyt kuningaskunta), J.G. Evans (Ammanford, Yhdistynyt kuningaskunta), David Vivian Austin (Neath, Yhdistynyt kuningaskunta), D. Powell (Neath, Yhdistynyt kuningaskunta), James Rowland McCann (Neath, Yhdistynyt kuningaskunta), D. B. Diplock (Neath, Yhdistynyt kuningaskunta), John Phillips (Neath, Yhdistynyt kuningaskunta) ja Richard Thomas Kingston (Swansea, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: solicitor W. Graham)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Komission 18.6.2007 asiassa N:o 37037 — SWSMA tekemä päätös on kumottava.

               —

               On toteutettava ne muut toimenpiteet, joita yhteisöjen tuomioistuin pitää aiheellisina.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut, joihin kantajat vetoavat, ovat samankaltaiset kuin asiassa T-318/07, National Association of Licensed Opencast Operators vastaan komissio.


title: Asia C-1/15 SA: Vakuustakavarikkoa koskeva lupahakemus 12.1.2015 – La Chaine hôtelière La Frontière, Shotef SPRL v. Euroopan komissio

text:
               2.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/20

      Vakuustakavarikkoa koskeva lupahakemus 12.1.2015 – La Chaine hôtelière La Frontière, Shotef SPRL v. Euroopan komissio
      (Asia C-1/15 SA)
      (2015/C 073/27)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Hakija: La Chaine hôtelière La Frontière, Shotef SPRL (edustaja: avocat J. Steyt)

         Vastapuoli: Euroopan komissio

         Vaatimukset

                  —

                  hakemus on otettava tutkittavaksi ja se on hyväksyttävä

            Näin ollen

                  —

                  ensinnäkin hakijan on sallittava pitävän voimassa jo toteutetun vakuustakavarikon ja toteuttavan muita vakuustakavarikkoja suhteessa Euroopan unioniin / Euroopan komissioon kaikkien sellaisten rahamäärien, varojen, arvoesineiden tai esineiden osalta, joita tällä on hallussaan tai joita se saa haltuunsa, ja jotka mistä syystä tahansa tai millä perusteella tahansa olisi siirrettävä Kongon demokraattiselle tasavallalle tai kuuluvat tälle

                  —

                  toiseksi hakijan on sallittava pitävän voimassa jo toteutetun vakuustakavarikon ja toteuttavan muita vakuustakavarikkoja suhteessa Euroopan unioniin / Euroopan komissioon kaikkien sellaisten rahamäärien, varojen, arvoesineiden tai esineiden osalta, joita tällä on hallussaan tai joita se saa haltuunsa, ja jotka yksityisoikeudellisen sopimuksen nojalla olisi siirrettävä Kongon demokraattiselle tasavallalle tai kuuluvat tälle

                  —

                  Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-724/16 P: Valitus, jonka Giorgio Cocchi ja Nicola Falcione ovat tehneet 12.10.2016 virkamiestuomioistuimen asiassa F-134/11, Cocchi ja Falcione v. komissio, 2.8.2016 antamasta määräyksestä

text:
               28.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 441/34

      Valitus, jonka Giorgio Cocchi ja Nicola Falcione ovat tehneet 12.10.2016 virkamiestuomioistuimen asiassa F-134/11, Cocchi ja Falcione v. komissio, 2.8.2016 antamasta määräyksestä
      (Asia T-724/16 P)
      (2016/C 441/40)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Valittajat: Giorgio Cocchi (Wezembeek–Oppem, Belgia) ja Nicola Falcione (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja S. Orlandi)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Valittajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta
      toteamaan ja katsomaan, että

                  —

                  virkamiestuomioistuimen asiassa F-134/11, Cocchi ja Falcione vastaan komissio antama määräys on kumottava

            ja ratkaisemaan asian uusien säännösten perusteella ja toteamaan, että

                  —

                  9.3.2011 päivätty päätös, jolla hylättiin avustamispyynnöt, kumotaan

                  —

                  komissio velvoitetaan maksamaan Falcionelle 22 000 euroa ja Cocchille 35 000 euroa korvauksena heille aiheutuneesta vahingosta

                  —

                  komissio velvoitetaan vastaamaan oikeudenkäyntikuluista molemmissa oikeusasteissa.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Valituksensa tueksi valittajat vetoavat yhteen ainoaan valitusperusteeseen, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen, jonka virkamiestuomioistuin väitetysti teki arvioidessaan valittajien intressiä oikeudenkäyntimenettelyn jatkamiseen. Valittajilla oli nimittäin muu kuin pelkästään hallinnollinen intressi siihen, että heidän kanteensa otetaan tutkittavaksi.


title: Asia C-470/07: Kanne 24.10.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               22.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/29

         Kanne 24.10.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-470/07)
   (2007/C 315/48)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Savvos ja N. Yerrell)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut Euroopan laajuisen tieverkon tunnelien turvallisuutta koskevista vähimmäisvaatimuksista 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/54/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä säännöksistä komissiolle.

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika, jossa direktiivi oli pantava täytäntöön sisäisessä oikeusjärjestyksessä, on päättynyt 30.4.2006.

      (1)  EUVL L 167, 30.4.2004, s. 39.


20150731021616732015/C 270/09522014CJC27020150817FI01FIINFO_JUDICIAL201506118921Asia C-52/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 11.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Saksa) – Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG v. Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung (Ennakkoratkaisupyyntö — Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaaminen — Asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 — 3 artiklan 1 kohta — Vanhentumisaika — Vanhentumisajan alkamisajankohta — Toistuvat väärinkäytökset — Vanhentumisen katkeaminen — Edellytykset — Toimivaltainen viranomainen — Asianomainen henkilö — Toimi, joka koskee väärinkäytöksen tutkimista tai siihen liittyvää seuraamusmenettelyä — Kaksinkertaisen vanhentumisajan pituinen aika)
 ---documentbreak--- C2702015FI810120150611FI00098192Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 11.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Saksa) – Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG v. Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung
   (Asia C-52/14) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaaminen — Asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 — 3 artiklan 1 kohta — Vanhentumisaika — Vanhentumisajan alkamisajankohta — Toistuvat väärinkäytökset — Vanhentumisen katkeaminen — Edellytykset — Toimivaltainen viranomainen — Asianomainen henkilö — Toimi, joka koskee väärinkäytöksen tutkimista tai siihen liittyvää seuraamusmenettelyä — Kaksinkertaisen vanhentumisajan pituinen aika)”2015/C 270/09Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG

      Vastaaja: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

      Tuomiolauselma

            1)

            Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohdan kolmatta alakohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä olevan toimivaltaisen viranomaisen käsitteen on katsottava tarkoittavan viranomaista, jolla on kansallisen oikeuden nojalla toimivalta suorittaa kyseessä olevia tutkimusta tai seuraamusmenettelyä koskevia toimia, ja tämä viranomainen voi olla eri virnaomainen kuin se, joka myöntää tai perii takaisin perusteettomasti ja unionin taloudellisten etujen vastaisesti saatuja summia.

            2)

            Asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohdan kolmatta alakohtaa on tulkittava siten, että väärinkäytöksen tutkimista tai väärinkäytökseen liittyvää seuraamusmenettelyä koskevat toimet on annettu tiedoksi tässä säännöksessä tarkoitetulle ”asianomaiselle henkilölle”, kun kaikkien tosiseikkojen perusteella voidaan päätellä, että kyseessä olevat tutkimusta tai seuraamusmenettelyä koskevat toimet on tosiasiallisesti annettu tiedoksi asianomaiselle henkilölle. Kun on kyse oikeushenkilöstä, tämä edellytys täyttyy, mikäli kyseessä oleva toimi on tosiasiassa annettu tiedoksi sellaiselle henkilölle, jonka voidaan kansallisen oikeuden nojalla katsoa toimivan oikeushenkilön lukuun, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava.

            3)

            Asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohdan kolmatta alakohtaa on tulkittava siten, että toimen on rajattava riittävän täsmällisesti ne toimenpiteet, joihin väärinkäytösepäilyt kohdistuvat, jotta se voidaan katsoa tässä säännöksessä tarkoitetuksi tutkimista tai seuraamusmenettelyä koskevaksi toimeksi. Tämä täsmällisyysvaatimus ei kuitenkaan edellytä sitä, että kyseisessä toimessa mainitaan mahdollisuus seuraamuksen tai erityisen hallinnollisen toimenpiteen määräämiseen. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava, täyttääkö pääasiassa kyseessä oleva selvitys tämän edellytyksen.

            4)

            Asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että sen ajallisen yhteyden osalta, joka on oltava väärinkäytösten välillä, jotta kyse olisi tässä säännöksessä tarkoitetuista toistuvista väärinkäytöksistä, edellytetään ainoastaan, että ajanjakso kunkin väärinkäytöksen ja sitä edeltävän väärinkäytöksen välissä on saman kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädettyä vanhentumisaikaa lyhyempi. Pääasiassa kyseessä olevan kaltaiset väärinkäytökset, jotka liittyvät valmistajan varastoimien sokerimäärien laskemiseen eri markkinointivuosina ja jotka johtavat saman valmistajan tekemiin virheellisiin ilmoituksiin näistä määristä ja näin ollen varastointikustannusten korvauksina perusteettomasti maksettaviin summiin, ovat pääsääntöisesti asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettuja toistuvia väärinkäytöksiä, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava.

            5)

            Asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että väärinkäytösten joukon katsominen tässä säännöksessä tarkoitetuksi jatkuvaksi tai toistuvaksi väärinkäytökseksi ei ole poissuljettua siinä tapauksessa, että toimivaltaiset viranomaiset eivät ole kohdistaneet asianomaiseen henkilöön säännöllisiä ja perusteellisia tarkastuksia.

            6)

            Asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohdan neljättä alakohtaa on tulkittava siten, että tässä alakohdassa säädetty vanhentumisaika alkaa kulua jatkuvien tai toistuvien väärinkäytösten osalta väärinkäytöksen päättymispäivästä, riippumatta siitä, minä päivänä kansalliset viranomaiset ovat saaneet tiedon tästä väärinkäytöksestä.

            7)

            Asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että toimivaltaisen viranomaisen tutkimusta tai seuraamusmenettelyä koskevista toimista, jotka on annettu tiedoksi asianomaiselle henkilölle tämän kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti, ei seuraa tämän saman kohdan neljännessä alakohdassa säädetyn vanhentumisajan katkeaminen.

      (
         1
      )	EUVL C 142, 12.5.2014.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 8 päivänä huhtikuuta 2003 asiassa C-44/01 (Oberster Gerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Pippig Augenoptik GmbH & Co. KG vastaan Hartlauer Handelsgesellschaft mbH ja Verlassenschaft nach dem verstorbenen Franz Josef Hartlauer (Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Direktiivit 84/45/ETY ja 97/55/EY – Harhaanjohtava mainonta – Vertailevan mainonnan sallittavuuden edellytykset)

text:
C 135/4                  FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                              7.6.2003
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                        on kuitenkin tutkia, voiko tunnetumman tavaramerkin ilmoitta-
                                                                                matta jättäminen olla omiaan johtamaan harhaan erityisissä
                                                                                tilanteissa, joille tyypillistä on tavaramerkin merkitys ostajan
                   8 päivänä huhtikuuta 2003                                     valinnan kannalta ja merkittävä ero vertailtujen tuotteiden
                                                                                tavaramerkkien maineessa.
asiassa C-44/01 (Oberster Gerichtshofin esittämä ennak-                   3)     Direktiivin 84/450/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna,
koratkaisupyyntö), Pippig Augenoptik GmbH & Co. KG                               3 a artiklan 1 kohdan vastaista ei ole se, että vertailtavat
vastaan Hartlauer Handelsgesellschaft mbH ja Verlassen-                          tuotteet on ostettu eri jakelukanavien kautta.
  schaft nach dem verstorbenen Franz Josef Hartlauer (1)
                                                                          4)     Direktiivin 84/450/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna,
(Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Direktiivit                        3 a artiklan vastaista ei ole se, että mainostaja suorittaa
84/45/ETY ja 97/55/EY – Harhaanjohtava mainonta –                                testioston kilpailijan liikkeessä jo ennen oman tarjouksensa
     Vertailevan mainonnan sallittavuuden edellytykset)                          alkamista, kun säännöksessä mainittuja vertailevan mainonnan
                                                                                sallittavuuden edellytyksiä noudatetaan.
                          (2003/C 135/05)                                 5)     Hintavertailu ei ole direktiivin 84/450/ETY, sellaisena kuin se
                                                                                on muutettuna, 3 a artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitet-
                                                                                tua kilpailijan vähättelyä sillä perusteella, että vertailtujen
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                tuotteiden hintaero on suurempi kuin keskimääräinen hintaero,
                                                                                eikä suoritettujen vertailujen lukumäärän perusteella. Direktii-
                                                                                vin 84/450/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, 3 artiklan
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                 1 kohdan 3 alakohdan vastaista ei ole se, että vertailevassa
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                           mainonnassa näytetään kilpailijan nimen lisäksi tämän yritys-
                                                                                tunnus ja kuva liikehuoneiston julkisivusta, jos tämä mainonta
                                                                                noudattaa yhteisön oikeudessa vahvistettuja sallittavuuden edel-
                                                                                lytyksiä.
Asiassa C-44/01, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on
saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen               (1 ) EYVL C 118, 21.4.2001.
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
vireillä olevassa asiassa Pippig Augenoptik GmbH & Co. KG ja
Hartlauer Handelsgesellschaft mbH ja Verlassenschaft nach
dem verstorbenen Franz Josef Hartlauer ennakkoratkaisun
harhaanjohtavasta ja vertailevasta mainonnasta 10 päivänä
syyskuuta 1984 annetun neuvoston direktiivin (EYVL L 250,
s. 17) tulkinnasta, sellaisena kuin se on muutettuna 6.10.1997                      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/
55/EY (EYVL L 290, s. 18), yhteisöjen tuomioistuin, toimien
kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen                                 8 päivänä huhtikuuta 2003
puheenjohtajat J.-P. Puissochet, M. Wathelet ja C. W. A. Tim-
mermans sekä tuomarit D. A. O. Edward, V. Skouris, F. Macken,             yhdistetyissä asioissa C-53/01, C-54/01 ja C-55/01 (Bun-
N. Colneric, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä               desgerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Linde
tuomari) ja A. Rosas, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja:               AG (C-53/01), Winward Industries Inc. (C-54/01) vastaan
johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 8.4.2003                                   Rado Uhren AG (C-55/01) (1)
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                          (Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Tavaramer-
1)    Harhaanjohtavalta mainonnalta suojaavien ankarampien kan-           kit – Direktiivi 89/104/ETY – Rekisteröintiesteet – Direktii-
      sallisten säännösten soveltaminen vertailevaan mainontaan           vin 89/104/ETY 3 artiklan 1 kohdan b, c ja e alakohta
      siltä osin kuin kysymys on vertailun muodosta ja sisällöstä on      – Kolmiulotteinen tavaramerkki, joka muodostuu tavaran
      harhaanjohtavaa mainontaa koskevan 10 päivänä syyskuuta             muodosta – Erottamiskyky – Yleinen intressi pitää tietyt
      1984 annetun neuvoston direktiivin 84/450/ETY, sellaisena                               merkit vapaasti käytettävissä)
      kuin se on muutettuna 6.10.1997 annetulla Euroopan parla-
      mentin ja neuvoston direktiivillä, 7 artiklan 2 kohdan vastaista                                 (2003/C 135/06)
      ilman, että on syytä tehdä eroa vertailun eri osatekijöiden eli
      mainostajan tekemää tarjousta koskevien tietojen, kilpailijan                              (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
      tekemää tarjousta koskevien tietojen ja näiden kahden tarjouk-
      sen välisen suhteen välillä.
                                                                          (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
2)    Direktiivin 84/450/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna,
      3 a artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että
      vaikka mainostajalla on lähtökohtaisesti valinnanvapaus sen
      suhteen, ilmoittaako se vertailevassa mainonnassa kilpailevien      Yhdistetyissä asioissa C-53/01–C-55/01, jotka Bundesgerichts-
      tuotteiden tavaramerkin, kansallisen tuomioistuimen tehtävä         hof (Saksa) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen


title: Asia T-591/10: Kanne 29.12.2010 — Castiglioni v. komissio

text:
               19.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/32

         Kanne 29.12.2010 — Castiglioni v. komissio
   (Asia T-591/10)
   2011/C 55/58
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Castiglioni (Busto Arsizio, Italia) (edustaja: asianajaja G. Turri)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   —   ensisijaisesti: kanteessa tarkemmin selostetut toimet on kumottava ja ne on todettava mitättömiksi, ja tämän seurauksena Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan vahinko erityisellä tavalla, myös kumoamalla Euroopan komission ja kilpailevan tarjouskilpailun voittajan välillä mahdollisesti tehty sopimus
   —   toissijaisesti: kanteessa tarkemmin selostetut toimet on kumottava ja ne on todettava mitättömiksi, ja tämän seurauksena Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan vahinko, mukaan luettuna vahinko (nk. danno curriculare), jota Castiglioni Srl:lle on aiheutunut siitä, että urakkaa ei voida lisätä referenssikohteisiin ja jonka määrä on vahvistettava oikeudenkäynnin kuluessa ja suoritettava korkoineen ja rahan arvon alenemisesta aiheutuvine korvauksineen
   —   joka tapauksessa: komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja esittää kanteensa tueksi kolme perustetta.

               —

               Ensimmäinen peruste koskee Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23.12.2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (EYVL L 357, s. 1) 137 artiklan 4 kohdan rikkomista, hankintailmoituksen ja sen jälkeen tehtyjen selvennysten rikkomista ja perustelujen puuttumista.
               Kantaja toteaa tämän osalta osoittaneensa, että se täyttää kaikki hankintailmoituksessa vaaditut suorituskykyä koskevat vähimmäisvaatimukset ja että se, että tämä on osoitettu osittain suoraan ja osittain tukeutumalla muiden suorituskykyyn, on täysin merkityksetöntä, koska esillä olevaan asiaan soveltuvissa säännöksissä mainitaan nimenomaan mahdollisuus tukeutua muiden suorituskykyyn. Näin ollen se, että kantajan tarjousta ei ole arvioitu, on lainvastaista.

               —

               Toinen peruste koskee edellä mainitun asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 148 artiklan 3 kohdan rikkomista ja perustelujen puuttumista.
               Kantaja toteaa tämän osalta, että vaikka hankintaviranomainen olisikin katsonut, että kantajan esittämä asiakirja-aineisto siitä, että se täytti vaatimuksen ST3, ei ollut yksiselitteistä, sen olisi pitänyt soveltaa asetuksen N:o 2342/2002 148 artiklan 3 kohtaa.

               —

               Kolmas peruste koskee hankintailmoituksen sääntöjenvastaisuutta.
               Jos vastoin kaikkea todennäköisyyttä kuitenkin katsottaisiin, että hankintaviranomaisen kanta perustuu hankintailmoitukseen, kantaja riitauttaa kyseisen hankintailmoituksen ja esittää edellä ensimmäisen kanneperusteen yhteydessä esitetyt väitteet.


title: Werner Habererin 6.7.1995 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-143/95)

text:
2.9.95              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 229/25
Georges Cantonen 5.7.1995 Euroopan yhteisöjen komis               — kumoaa 1.7.1995 tehdyn päätöksen, jossa epäsuorasti
                 sion vastaan nostama kanne                             hylätään hänen vaatimuksensa , ja
                       ( Asia T-139/95 )
                                                                   — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                         ( 95/C 229/54 )                                lut.
               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Georges Cantone, kotipaikka Luxemburg, edustajanaan                Kantaja, joka on tanskalainen Euroopan parlamentin vir
asianajajat Jean-Noel Louis, Thierry Demaseure, Ariane             kamies, saa tanskalaisten säännösten perusteella perhelisiä
Tornel ja Veronique Leclercq, Bryssel, prosessiosoite              kolmesta lapsestaan. Katsottuaan, että näitä lisiä oli pidet
Luxemburgissa Fiduciaire Myson Särl:n toimitiloissa 1 , rue        tävä luonteeltaan samoina kuin henkilöstösääntöjen liit
Glesener, on nostanut 5.7.1 995 kanteen Euroopan yhteisö          teessä VII olevien määräysten mukaisia lisiä, vastaajana
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa Euroopan             oleva toimielin oli aluksi vähentänyt tanskalaisten perheli
yhteisöjen komissiota vastaan.                                     sien määrän kantajan palkasta . Nimittävä viranomainen
                                                                   päätti kirjeellään 1.12.1994 ja väitetyn " käytännön muut
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio              tumisen " johdosta olla soveltamatta vähennyssääntöä
istuin                                                             kiistanalaisiin lisiin 1.5.1993 lähtien, ja tämän seurauksena
                                                                   se päätti palauttaa kantajalle tästä päivämäärästä lähtien
— kumoaa tarpeellisilta osin 19.12.1994 tehdyn vahvista           aiheettomasti perityt määrät.
    van päätöksen sekä 17.5.1995 tehdyn päätöksen, jolla
    kantajan valitus on nimenomaisesti hylätty,                    Kantaja katsoo, että hänellä on oikeus saada myös ennen
                                                                   toukokuuta 1993 aiheettomasti perityt määrät palautetu
— kumoaa 4.11.1994 tehdyn komission päätöksen, jossa               iksi . Kantaja korostaa tältä osin, että kiistanalaisen päätök
    Luxemburg on vahvistettu kantajan palvelukseenotto            sen aiheuttanut " käytännön muuttuminen " on seuraus siitä
    paikaksi, ja                                                   seikasta , että vastaaja itse huomasi, että samaistaessaan
                                                                   asianomaisten tanskalaisten säännösten mukaiset verotuk
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku                selliset lisät henkilöstösääntöjen liitteessä VII tarkoitettu
    lut .
                                                                   ihin sosiaalisiin perhelisiin, vastaaja oli tehnyt ilmeisen
                                                                   arviointivirheen . Niinpä laittomasti perittyjen määrien
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                takaisinmaksulle asetettu päivämääräraja on mielivaltai
                                                                   nen .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
yhdenmukaiset asiassa T-33/95 ( 1 ) esitettyjen perusteiden ja     Lisäksi Euroopan parlamentti on syyllistynyt virkamiesten
perustelujen kanssa .                                              yhdenvertaisen kohtelun ja syrjimisen kieltävän periaatteen
                                                                   rikkomiseen tehdessään valituksenalaisen päätöksen .
(M EYVL N:o C 101 , 22.4.1995
   Kirsten Schelbeckin 5.7.1995 Euroopan parlamenttia              Werner Habererin 6.7.1995 Euroopan unionin neuvostoa
                    vastaan nostama kanne                          ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama
                                                                                kanne
                        (Asia T-141/95 )
                                                                                ( Asia T-143/95 )
                         ( 95/C 229/55 )
                                                                                ( 95/C 229/56 )
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Kirsten Schelbeck, Luxemburg, edustajinaan asianajat Jean
Noel Louis, Thierry Demaseure ja Veronique Leclercq,               Werner Haberer, Riegel ( Saksan liittotasavalta ), edustaji
Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson             naan asianajajat Bernd Meisterernst, Mechtild Düsing,
Sari, 1 , rue Glesener, on nostanut 5.7.1995 Euroopan              Dietrich Manstetten, Dr. Frank Schulze ja Dr. Winfried
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa               Haneklaus, Münster, prosessiosoite Luxemburgissa ,
kanteen Euroopan parlamenttia vastaan.                             asianajotoimisto Dupong & Associes, 14a, rue des Bains on
                                                                   nostanut 6.7.1995 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                   oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin
                                                                   neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
— kumoaa Euroopan parlamentin päätöksen, jossa parla              Kantaja vaatii, että
    mentti kieltäytyy palauttamasta kantajalle laittomasti
    vähennetyt määrät niistä perhelisistä, joihin kantajalla        1 ) vastaajat velvoitetaan korvaamaan kantajalle SLOM-
     on oikeus ajalta 11.11 . 1987—30.4.1993 ,                           I-hyvityksenä ajalta 30.11.1985—29.3.1989 yhteensä
 ---pagebreak--- N:o C 229/26       I FI |                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       2.9.95
     39 385,03 Saksan markkaa ja maksamaan korkoa                          Asian T-221/93 ( 1 ) poistaminen rekisteristä
    kahdeksan prosenttia 19.5.1992 lukien sekä korvaa                                     95/C 229/57 )
    maan oikeudenkäyntikulut ja
2 ) kanne yhdistetään jo vireillä olevan asian T-77/93 ,                           (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
     Hülseberg ym. vastaan neuvosto ja EY:n komissio,
     kanssa, ja asian käsittely keskeytetään.
                                                                  Euroopan yhteisöjen ensimmäisen asteen tuomioistuimen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut               ensimmäisen laajennetun jaoston puheenjohtajan 29 pä
Kanteen oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut       ivänä kesäkuuta 1995 antamalla määräyksellä tuomioistui
vastaavat asiassa T-20/94 esitettyjä perusteita ja peruste
                                                                  men rekisteristä on poistettu asia T-221 /93 , Volker Wobker
luita .                                                           vastaan Euroopan yhteisöjen komissio .
                                                                  f 1 ) EYVL N:o C 270 , 19.10.1992


title: Asia T-21/05: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.5.2010 — Chalkor v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Kuparisten vesi- ja viemäriputkien ala — Päätös, jossa todetaan EY 81 artiklan rikkominen — Jatkettu ja monimuotoinen kilpailusääntöjen rikkominen — Sakot — Rajoitettu osallistuminen kartelliin — Merkityksellisten markkinoiden maantieteellinen laajuus — Rikkomisen kesto — Yhteistyö)

text:
               3.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.5.2010 — Chalkor v. komissio
   (Asia T-21/05) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Kuparisten vesi- ja viemäriputkien ala - Päätös, jossa todetaan EY 81 artiklan rikkominen - Jatkettu ja monimuotoinen kilpailusääntöjen rikkominen - Sakot - Rajoitettu osallistuminen kartelliin - Merkityksellisten markkinoiden maantieteellinen laajuus - Rikkomisen kesto - Yhteistyö)
   2010/C 179/51
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Chalkor AE Epexergasias Metallon (Ateena, Kreikka) (edustajat: I. Forrester, QC, ja asianajajat A. Schulz ja A. Komninos)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Oliver ja S. Noë)

      Oikeudenkäynnin kohde

   [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 3.9.2004 tehdyn komission päätöksen K(2004) 2826 (Asia COMP/E-1/38.069 — Kupariset vesi- ja viemäriputket) kumoamista tai tällä päätöksellä kantajalle määrätyn sakon määrän alentamista koskeva vaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 3.9.2004 tehdyn komission päätöksen K(2004) 2826 (Asia COMP/E-1/38.069 — Kupariset vesi- ja viemäriputket) 2 artiklan d alakohdassa Chalkor AE Epexergasias Metallonille määrätyn sakon määräksi vahvistetaan 8,2467 miljoonaa euroa.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Chalkor Epexergasias Metallon ja Euroopan komissio vastaavat kumpikin omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 82, 2.4.2005.


title: Asia T-617/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.1.2015 – Aic v. SMHV – ACV Manufacturing (lämmönvaihtimen osat) (Yhteisömalli – Mitättömyysmenettely – Lämmönvaihtimen osia esittävä rekisteröity yhteisömalli – Mitättömyysperuste – Moniosaisen tavaran osan puuttuva näkyvyys – Asetuksen (EY) N:o 6/2002 4 artiklan 2 kohta ja 25 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               2.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/27

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.1.2015 – Aic v. SMHV – ACV Manufacturing (lämmönvaihtimen osat)
      (Asia T-617/13) (1)

      (Yhteisömalli - Mitättömyysmenettely - Lämmönvaihtimen osia esittävä rekisteröity yhteisömalli - Mitättömyysperuste - Moniosaisen tavaran osan puuttuva näkyvyys - Asetuksen (EY) N:o 6/2002 4 artiklan 2 kohta ja 25 artiklan 1 kohdan b alakohta)
      (2015/C 073/36)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Aic S.A. (Gdynia, Puola) (edustaja: oikeudellinen neuvonantaja J. Radłowski)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

         Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: ACV Manufacturing (Seneffe, Belgia)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne SMHV:n kolmannen valituslautakunnan 10.9.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 688/2012-3), joka koskee ACV Manufacturingin ja Aic S.A.:n välistä mitättömyysmenettelyä

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Aic S.A. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 24, 25.1.2014.


title: Asia C-621/16 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 25.11.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-353/14 ja T-17/15, Italia v. komissio, 15.9.2016 antamasta tuomiosta

text:
               13.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/16

         Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 25.11.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-353/14 ja T-17/15, Italia v. komissio, 15.9.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-621/16 P)
   (2017/C 046/18)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Pignataro-Nolin ja G. Gattinara)

      Muut osapuolet: Italian tasavalta ja Liettuan tasavalta

      Vaatimukset

   Komissio vaatii unionin tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valituksen kohteena olevan tuomion

               —

               hylkäämään ensimmäisessä oikeusasteessa nostetun kanteen perusteettomana, mikäli unionin tuomioistuin katsoo, että tämä on asiakirjojen perusteella mahdollista

               —

               velvoittamaan Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut tässä oikeusasteessa ja ensimmäisessä oikeusasteessa

               —

               velvoittamaan Liettuan tasavallan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio vetoaa valituksensa tueksi neljään valitusperusteeseen: 1) kilpailuihin sovellettavien ”yleisten säännösten” oikeudellisen luonteen tulkintaa koskeva oikeudellinen virhe ja Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (henkilöstösäännöt) liitteessä III olevan 7 artiklan 1 kohdan tulkintaa koskeva oikeudellinen virhe, minkä seurauksena perustelut ovat virheelliset 2) henkilöstösääntöjen 1 d artiklan tulkintaa koskeva oikeudellinen virhe ja perusteluvelvollisuuden rikkominen; 3) henkilöstösääntöjen 28 f artiklan tulkintaa (joka on lisäksi ristiriitainen) koskeva oikeudellinen virhe ja unionin yleisen tuomioistuimen tuomioistuinvalvontaa koskevien perusteiden tulkintaa koskevat oikeudelliset virheet 4) asetuksen N:o 1/58 (EYVL 17, 6.10.1958, s. 385) 2 artiklan tulkintaa koskeva oikeudellinen virhe

               1.

               Ensimmäinen valitusperuste jakautuu neljään osaan. Ensimmäisessä osassa komissio väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen tulkitessaan yleisiin kilpailuihin sovellettavien ”yleisten säännösten” oikeudellista luonnetta (EUVL 2014, C 60 A/1), koska komission mukaan mainituissa säännöksissä vahvistettiin kilpailumenettelyn kulkua koskevia uusia ja erityisiä velvoitteita, joita ei muutettu riidanalaisilla kilpailuilmoituksilla. Komissio väittää ensimmäisen valitusperusteen toisessa osassa, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt henkilöstösääntöjen liitteessä III olevan 7 artiklan 1 kohdan tulkintaa koskevan oikeudellisen virheen katsoessaan, että Euroopan unionin henkilöstövalintatoimistolla (jäljempänä EPSO) ei ole toimivaltaa antaa yleisiä ja abstrakteja sääntöjä sen järjestämiin kilpailuihin sovellettavista kieliä koskevista järjestelyistä. Komission mukaan EPSOlla on tällainen toimivalta. Komissio vetoaa tässä yhteydessä myös perusteluvelvollisuuden rikkomiseen, siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin toteaa valituksenalaisen tuomion 57 kohdan lopussa ristiriitaisesti, että EPSOlla on kuitenkin toimivalta arvioida yksittäisten toimielinten tarpeita ja myös kielellisiä tarpeita eri kilpailuja järjestäessään. Komissio väittää ensimmäisen valitusperusteen kolmannessa osassa, että unionin yleinen tuomioistuin on katsonut virheellisesti, että yleiset säännökset ovat pelkästään toimia, joilla ilmoitetaan toisen kielen valitsemisperusteet EPSOn järjestämissä kilpailumenettelyissä, sillä komission mukaan näissä säännöksissä vahvistettiin sitä vastoin sitovasti ne perusteet, jotka oikeuttivat kielen valitsemisen. Ensimmäisen valitusperusteen neljännessä osassa komissio väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti riidanalaisten kilpailuilmoitusten luonnetta ja sisältöä siten, että kilpailuilmoituksissa asetettaisiin kieliä koskevan järjestelyn osalta uusia ja erityisiä velvoitteita, ja se on rikkonut siten myös perusteluvelvollisuutta hylätessään komission esittämän oikeudenkäyntiväitteen; komission mukaan riidanalaiset kilpailuilmoitukset olivat toimia, joilla pelkästään vahvistettiin yleisiin säännöksiin jo sisältyvät säännökset.

               2.

               Toinen valitusperuste jakautuu kahteen osaan. Komissio vetoaa ensimmäisessä osassa henkilöstösääntöjen 1 d artiklan tulkintaa koskevaan oikeudelliseen virheeseen; mainitun säännöksen mukaan toisen kielen valinnan rajoittaminen ei välttämättä tarkoita syrjintää, vaan voi olla oikeutettua yleisen tavoitteen kuten henkilöstöpolitiikkaan liittyvän yksikön edun perusteella. Toisessa osassa komissio väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on loukannut perusteluvelvollisuutta, koska tutkiessaan toisen kielen valintaa koskevan rajoituksen oikeutettavuutta unionin yleinen tuomioistuin on ottanut valituksenalaisessa tuomiossa huomioon ainoastaan kilpailuilmoitukset, vaikka sen olisi pitänyt ottaa huomioon myös yleiset säännökset ja niiden sisältö.

               3.

               Kolmas valitusperuste jakautuu kolmeen osaan. Komissio väittää ensimmäisessä osassa, että unionin yleinen tuomioistuin ei voinut katsoa, tulkitsematta virheellisesti henkilöstösääntöjen 28 f artiklaa, että kielitaitoa koskevat vaatimukset eivät ole osa henkilöstösääntöjen 27 artiklassa tarkoitettua hakijoiden pätevyyttä. Toisessa osassa komissio väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on määrittänyt virheellisesti oman tuomioistuinvalvontansa rajat ja että sen olisi pitänyt rajoittua arvioimaan ilmeistä arviointivirhettä ja mielivaltaista kohtelua. Kolmannessa osassa komissio väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on ylittänyt toimivaltansa rajat arvioidessaan päätöstä olla hyväksymättä kilpailuilmoituksissa ilmoitettujen kolmen kielen (englanti, ranska ja saksa) lisäksi muita kieliä sen sisällön osalta, ja on näin ollen korvannut hallinnon arvioinnin omalla arvioinnillaan.

               4.

               Neljännessä valitusperusteessa komissio väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt asetuksen N:o 1/58 2 artiklan tulkintaa koskevan oikeudellisen virheen, koska se on katsonut, että yhteydenpito EPSOn ja hakijoiden välillä kuuluu mainitun säännöksen soveltamisalaan, mistä seuraa, että mahdollisuutta rajoittaa toisen kielen valintaa ei ole. Komission mukaan mahdollisuus asettaa tällainen rajoitus voidaan sitä vastoin johtaa henkilöstösääntöjen 1 d artiklan 5 ja 6 kohdasta, jota sovelletaan myös yleisen kilpailun hakijoihin.


title: Asia T-259/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.6.2011 — Ax v. neuvosto (Kumoamiskanne — Unionin taloudellinen apu sellaiselle jäsenvaltiolle, jolle on aiheutunut vakavia taloudellisia tai rahoituksellisia häiriöitä — Asetus, jossa vahvistetaan unionin taloudellisen avun myöntämistä koskevat ehdot ja menettely — SEUT 263 artiklan neljäs kohta — Toimi ei koske kantajaa suoraan — Tutkimatta jättäminen)

text:
               6.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 232/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.6.2011 — Ax v. neuvosto
   (Asia T-259/10) (1)

   (Kumoamiskanne - Unionin taloudellinen apu sellaiselle jäsenvaltiolle, jolle on aiheutunut vakavia taloudellisia tai rahoituksellisia häiriöitä - Asetus, jossa vahvistetaan unionin taloudellisen avun myöntämistä koskevat ehdot ja menettely - SEUT 263 artiklan neljäs kohta - Toimi ei koske kantajaa suoraan - Tutkimatta jättäminen)
   2011/C 232/53
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Thomas Ax (Neckargemünd, Saksa) (edustaja: asianajaja J. Baumann)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: T. Middleton, M. Bauer ja A. De Gregorio Merino)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Smulders, J.-P. Keppenne ja H. Krämer) ja Latvian tasavalta (asiamiehet: M. Borkoveca ja A. Nikolajeva)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin perustamisesta 11.5.2010 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 407/2010 (EUVL L 118, s. 1) kumoamisesta

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Thomas Ax vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Latvian tasavalta ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 234, 28.8.2010.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys, 26 päivänä toukokuuta 2005, asiassa T-377/04, Bart Nijs vastaan Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (Henkilöstö — Vuoden 2003 ylennyskierros — Päätös ylentämättä jättämisestä — Kumoamiskanne — Kannetta edeltävä hallinnollinen valitus — Kohteen ja perusteen samanlaisuus — Valitusaika — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               20.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/22

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   26 päivänä toukokuuta 2005,
   asiassa T-377/04, Bart Nijs vastaan Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (1)

   (Henkilöstö - Vuoden 2003 ylennyskierros - Päätös ylentämättä jättämisestä - Kumoamiskanne - Kannetta edeltävä hallinnollinen valitus - Kohteen ja perusteen samanlaisuus - Valitusaika - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   (2005/C 205/41)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa T-377/04, Bart Nijs, Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuimen virkamies, kotipaikka Bereldange (Luxemburg), edustajanaan asianajaja F. Rollinger, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (asiamiehinään T. Kennedy, J.-M. Stenier ja M. Bavendamm, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa vaaditaan kumoamaan Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuimen päätös, jolla kantaja jätettiin ylentämättä palkkaluokkaan LA5 vuoden 2003 ylennyskierroksen yhteydessä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Pirrung sekä tuomarit A.W.H. Meij ja I. Pelikánová; kirjaaja: H. Jung, on antanut 26.5.2005 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 284, 20.11.2004.