title: ALZ NV:n 16.3.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-49/98)

text:
2.5.98                   FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 137/21
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin                                                                    tuin
Ð kumoaa 21.1.1998 asiassa IV/35.814 (ºSeostelisäº)                     Ð kumoaa 21.1.1998 EHTY:n perustamissopimuksen
     tehdyn komission päätöksen siltä osin kuin se koskee                   65 artiklan soveltamisesta tehdyn komission päätöksen
     kantajaa,                                                              K(1998) 68 lopull. (ºSeostelisäº) kantajaa koskevilta
                                                                            osin,
Ð toissijaisesti pienentää huomattavasti kantajalle mää-
     rättyä sakkoa,                                                     Ð toissijaisesti pienentää kantajalle määrättyä sakkoa,
                                                                        Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Ð velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku-
     lut.
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     Tietyt ruostumattoman teräksen tuottajat ovat sopineet
                                                                        jokin aikaa sitten yhteisestä hintojen korotuksesta, joka
Komissio totesi riitautetussa päätöksessään, että kantaja,              tunnetaan nimellä ºseostelisäº. Tämä hinnankorotus las-
joka on Espanjan oikeuden mukaan perustettu ruostuma-                   ketaan seosteen osatekijöiden kurssin mukaan.
tonta terästä tuottava julkinen yritys, oli yhdessä muiden
samoja tuotteita valmistavien yritysten kanssa rikkonut                 Komissio on todennut 21.1.1998 tekemässään päätök-
EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan 1 kohtaa sopi-                  sessä, että kyseessä on tuottajien välinen sopimus. Kysei-
malla yhdessä joulukuussa 1993, että ne muuttavat ja                    nen kartelli vähentää tuntuvasti kilpailua, koska kyseiset
soveltavat yhdenmukaistetusti seostelisien laskentatavassa              yritykset vastaavat 90 prosentista ruostumattoman teräk-
käytettäviä viitearvoja; komissio väitti, että tämän menet-             sen tuotannosta. Komission mukaan näillä sopimuksilla
telyn tarkoituksena oli rajoittaa tai vääristää kilpailua               rikotaan EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklaa.
yhteismarkkinoilla ja että siitä seurasi, että kilpailu rajoit-
tui tai vääristyi.                                                      Kantaja riitauttaa komission päätöksen seuraavin perus-
                                                                        tein:
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat pää-
osin vastaavat kuin asioissa T-45/98, Krupp Thyssen Niro-               Ð ilman näitä sopimuksiakin kaikki tuottajat ovat ryhty-
sta GmbH, T-47/98, Acciai Speciali Terni ja T-49/98, ALZ                    neet toimenpiteisiin hintojen sopeuttamiseksi taloudel-
NV, jotka koskivat niitä muita yrityksiä, joiden väitettiin                 liseen tilanteeseen,
olleen mukana kartellissa (1).
                                                                        Ð komissio on yliarvioinut seostelisän vaikutuksen hin-
Kantaja väittää tämän lisäksi, ettei se ole osallistunut                    toihin, eikä se ole ottanut millään tavalla huomioon
EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklassa tarkoitettui-                     kunkin kyseessä olevan yrityksen yksittäistä tilannetta,
hin sopimuksiin tai yhdenmukaistettuihin menettelytapoi-
hin. Jos sen kuitenkin katsottaisiin osallistuneen tällaiseen           Ð komissio on määrännyt kyseisille yrityksille vastaavan
sopimukseen tai yhdenmukaistettuun menettelytapaan,                         suuruiset sakot, ottamatta huomioon yritysten välisiä
mitä se ei ole tehnyt, voidaan rikkomista pitää korkein-                    huomattavia kokoeroja,
taan satunnaisena ja lyhytaikaisena eikä sen voida katsoa
kestäneen niin kauan kuin komissio on väittänyt. Lopuksi                Ð komissio on rikkonut puolustautumisoikeuksia.
kantaja toteaa, että sille määrätyt sakot ovat joka tapauk-
sessa kohtuuttoman suuret ja niillä syrjitään kantajaa mui-
hin yrityksiin verrattuna.
(1) Ei vielä julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
                                                                        Lars Bo Rasmussenin 20.3.1998 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-50/98)
                                                                                (98/C 137/47)
ALZ NV:n 16.3.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota vas-                                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                        taan nostama kanne
                           (Asia T-49/98)                               Lars Bo Rasmussen, kotipaikka Dalheim (Luxemburg), on
                                                                        nostanut 20.3.1998 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                           (98/C 137/46)                                oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö-
                                                                        jen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja
                 (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                        Carlo Revoldini, 180 route de Longwy, Luxemburg.
ALZ NV, kotipaikka Genk (Belgia), on nostanut                           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
16.3.1998 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                  tuin
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja B. van de                    Ð kumoaa komission tekemän päätöksen, jonka mukaan
Walle de Ghelcke, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa                  kantajaa ei ylennetty palkkaluokkaan A 4 vuoden
asianajotoimisto M. Loesch, 11 rue Goethe.                                  1997 ylennyskierroksella,


title: Asia T-570/08 RENV: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.11.2013 — Deutsche Post v. komissio (Valtiontuki — Postipalvelu — Tietojen antamista koskeva välipäätös — Määräajan asianmukaisuus — Perusteluvelvollisuus — Pyydettyjen tietojen merkityksellisyys)

text:
               21.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 377/11

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.11.2013 — Deutsche Post v. komissio
   (Asia T-570/08 RENV) (1)

   (Valtiontuki - Postipalvelu - Tietojen antamista koskeva välipäätös - Määräajan asianmukaisuus - Perusteluvelvollisuus - Pyydettyjen tietojen merkityksellisyys)
   2013/C 377/24
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Deutsche Post AG (Bonn, Saksa) (edustajat: asianajajat J. Sedemund, T. Lübbig ja M. Klasse)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Martenczuk ja T. Maxian Rusche)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus 30.10.2008 tehdyn komission päätöksen, joka koskee velvollisuutta antaa tietoja Deutsche Post AG:n hyväksi myönnettyä valtiontukea koskevassa menettelyssä (C 36/2007 (ex NN 25/2007)), kumoamisesta

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Deutsche Post AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 55, 7.3.2009.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (toinen jaosto), 5 päivänä maaliskuuta 1998, yhdistetyissä asioissa C-199/94 P ja C-200/94 P REV, Compañía Internacional de Pesca y Derivados SA (Inpesca) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Purkamishakemus määräyksen ottamiseksi uudelleen käsiteltäväksi - Uusi ja ratkaiseva tosiseikka - Tutkimatta jättäminen)

text:
2.5.98                 FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 137/1
                                                              I
                                                       (Tiedonantoja)
                                               TUOMIOISTUIN
                                                       TUOMIOISTUIN
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                           3) Pevasa velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyn-
                        (toinen jaosto),                               tikuluistaan.
                 5 päivänä maaliskuuta 1998,                      (1) EYVL C 333, 9.12.1995.
yhdistetyissä asioissa C-199/94 P ja C-200/94 P REV,
CompanÄía Internacional de Pesca y Derivados SA
     (Inpesca) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
(Purkamishakemus määräyksen ottamiseksi uudelleen käsi-
teltäväksi Ð Uusi ja ratkaiseva tosiseikka Ð Tutkimatta
                          jättäminen)                                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                5 päivänä maaliskuuta 1998,
                         (98/C 137/01)
                                                                  asiassa C-160/96 (Sozialgericht Karlsruhen esittämä
                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                    ennakkoratkaisupyyntö), Manfred Molenaar ja Barbara
                                                                  Fath-Molenaar vastaan Allgemeine Ortskrankenkasse
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                              Baden-Württemberg (1)
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)            (Työntekijöiden vapaa liikkuvuus Ð Hoidon tarpeen kat-
                                                                                tamiseksi tarkoitetut etuudet)
Asioissa C-199/94 P ja C-200/94 P REV, CompanÄía Inter-
nacional de Pesca y Derivados, SA (Inpesca), Espanjan                                     (98/C 137/02)
oikeuden mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka Bermeo
(Espanja), edustajanaan asianajaja Maria Iciar Angulo                               (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Fuertes, Biskaja, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-
misto Ernest Arendt, 8Ð10 rue Mathias Hardt, jossa                   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
hakija vaatii Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asioissa             yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
C-199/94 P ja C-200/94 P, Pevasa ja Inpesca vastaan
komissio, 26.10.1995 antaman määräyksen (Kok. 1995,               Asiassa C-160/95, jonka Sozialgericht Karlsruhe (Saksa)
s. I-3709) ottamista uudelleen käsiteltäväksi, muina asia-        on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
nosaisina: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään            nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadak-
Francisco JoseÂ Santaolalla Gadea ja JoseÂ Luis Iglesias          seen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa
Buhigues) ja Pesquería Vasco-MontanÄesa SA (Pevasa),              asiassa Manfred Molenaar ja Barbara Fath-Molenaar vas-
Espanjan oikeuden mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka             taan Allgemeine Ortskrankenkasse Baden-Württemberg
Bermeo (Espanja), edustajanaan asianajaja Maria Iciar             ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 6 artiklan
Angulo Fuertes, Biskaja, prosessiosoite Luxemburgissa             ja 48 artiklan 2 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomiois-
asianajotoimisto Ernest Arendt, 8Ð10 rue Mathias Hardt,           tuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodríguez
yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpa-        Iglesias, jaostojen puheenjohtajat C. Gulmann, H. Ragne-
nossa: jaoston puheenjohtaja R. Schintgen sekä tuomarit           malm, M. Wathelet ja R. Schintgen sekä tuomarit G. F.
G. F. Mancini (esittelevä tuomari) ja G. Hirsch, julkisasia-      Mancini, J. C. Moitinho de Almeida, P. J. G. Kapteyn, J. L.
mies: S. Alber, kirjaaja: R. Grass, on antanut 5.3.1998           Murray, D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet (esittelevä tuo-
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                        mari), G. Hirsch, P. Jann, L. Sevón ja K. M. Ioannou, jul-
                                                                  kisasiamies: G. Cosmas, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von
1) Hakemus määräyksen ottamiseksi uudelleen käsiteltä-            Holstein, on antanut 5.3.1998 tuomion, jonka tuomiolau-
     väksi jätetään tutkimatta.                                   selma on seuraava:
2) Inpesca velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-              EY:n perustamissopimuksen 6 artiklan ja 48 artiklan
     lut.                                                         2 kohdan vastaista ei ole, että jäsenvaltio velvoittaa alueel-


title: Asia C-437/99: Euroopan yhteisöjen komission 16.11.1999 Irlantia vastaan nostama kanne

text:
22.1.2000                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 20/17
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Oikeudelliset perusteet ja pääsialliset perustelut
EY 249 artiklalla (aiemmin EY:n perustamissopimuksen                     Artikla EY 249 (aiemmin EY:n perustamissopimuksen 189 ar-
189 artikla), jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan          tikla), jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulok-
tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu,          seen nähden jokaista jäsevaltiota, sisältää implisiittisen jäsen-
asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus noudattaa direktiiveissä          valtioille osoitetun velvoitteen noudattaa direktiivissä säädettyä
täytäntöönpanolle asetettuja määräaikoja. Kyseinen määräaika             täytäntöönpanon määräaikaa. Tämä määräaika päättyi ilman,
on päättynyt 3.9.1997 ilman, että Italian tasavalta olisi toteut-        että Irlanti oli antanut komission vaatimuksissa tarkoitettujen
tanut edellä mainitun direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä           direktiivien noudattamisen edellyttämiä säännöksiä.
toimenpiteitä.
                                                                         (1) EYVL L 265, 8.11.1995, s. 17.
( 1) EYVL L 236, 18.9.1996, s. 36.                                       (2) EYVL L 13, 16.1.1997, s. 18.
                                                                         (3) EYVL L 295, 29.10.1997, s. 35.
Euroopan yhteisöjen komission 16.11.1999 Irlantia vas-
                         taan nostama kanne                              Juzgado de lo Social de Algecirasin 10.11.1999 te-
                                                                         kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                         asiassa Maria Luı́sa Jiménez Melgar vastaan Los Barriosin
                           (Asia C-437/99)                                                               kunta
                            (2000/C 20/34)                                                         (Asia C-438/99)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.11.1999 Euroo-                                          (2000/C 20/35)
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellinen neuvonantaja Peter
Oliver ja oikeudellisessa yksikössä toimiva kansallinen virka-           Juzgado de lo Social de Algeciras on pyytänyt 10.11.1999
mies Keir Fitch, prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen          tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
osaston virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,               mioistuimen kirjaamoon 17.11.1999, Euroopan yhteisöjen
Luxemburg.                                                               tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Maria Luı́sa Jimé-
                                                                         nez Melgar vastaan Los Barriosin kunta seuraaviin kysymyksiin:
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-           1. Onko direktiivin 92/85/ETY (1) 10 artikla riittävän selvä,
tuin                                                                          täsmällinen ja ehdoton, jotta sillä on välitön oikeusvai-
                                                                              kutus?
— toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut
                                                                         2. Asetetaanko direktiivin 10 artiklassa, jossa säädetään, että
      — rehujen virallisen valvonnan järjestämistä koskevista                 ”jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet
          periaatteista 25 päivänä lokakuuta 1995 annetun neu-                [raskaana olevien, äskettäin synnyttäneiden ja imettävien]
          voston direktiivin 95/53/EY (1),                                    työntekijöiden irtisanomisen kieltämiseksi raskauden alka-
                                                                              misen ja [- -] äitiysloman päättymisen välisenä aikana,
      — eläimiä ja eläintuotteita koskevien todistusten laadin-               lukuun ottamatta erityisiä tapauksia, jotka eivät liity työnte-
          nasta 17 päivänä joulukuuta 1996 annetun neuvoston                  kijän tilaan”, jäsenvaltiolle velvoite täsmentää erityisesti ja
          direktiivin 96/93/EY (2), jossa vahvistetaan eläinlääkin-           poikkeuksellisesti ne syyt, joiden perusteella raskaana
          täalaa koskevassa lainsäädännössä vaadittujen todistus-             oleva, äskettäin synnyttänyt tai imettävä työntekijä voidaan
          ten myöntämisessä noudatettavat säännöt,                            irtisanoa, ja sisällyttää oikeusjärjestykseensä työsopimuk-
                                                                              sen päättämistä koskevan yleisen järjestelmän rinnalle
      — terveyttä koskevista vaatimuksista elävien simpukoiden                poikkeuksia koskeva, rajoitetumpi ja nimenomainen eri-
          tuotannossa ja saattamisessa markinoille annetun di-                tyisjärjestelmä niitä tapauksia varten, joissa työntekijä on
          rektiivin     91/492/ETY         liitteen muuttamisesta             raskaana, äskettäin synnyttänyt tai imettää?
          20 päivänä lokakuuta 1997 annetun neuvoston direk-
          tiivin 97/61/EY (3)                                            3. Mikä vaikutus direktiivin 10 artiklalla on tilanteeseen, jossa
                                                                              työnantaja kieltäytyy uusimasta raskaana olevan naisen
      mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisten              määräaikaista työsopimusta tilanteessa, joka on samanlai-
      direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia               nen kuin aikaisempien sopimusten osalta? Sovelletaanko
      tai hallinnollisia määräyksiä ja/tai koska se ei ole ilmoitta-          direktiivin 10 artiklaa raskaana olevan työntekijän suoje-
      nut niistä komissiolle, ja                                              luun tilapäisten työsopimusten osalta? Jos vastaus on
                                                                              myöntävä, millä tavalla, millä perusteilla ja missä määrin
— velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                         kyseistä direktiiviä sovelletaan?


title: Asia T-133/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.6.2012 — I Marchi Italiani ja Basile v. SMHV — Osra (B. Antonio Basile 1952) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön kuviomerkki B. Antonio Basile 1952 — Aikaisempi kansainvälinen sanamerkki BASILE — Suhteellinen hylkäysperuste — Käytön sallimisesta johtuvat rajoitukset — Asetuksen (EY) N:o 40/94 53 artiklan 2 kohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 54 artiklan 2 kohta) — Sekaannusvaara — Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohta (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohta))

text:
               11.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/14

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.6.2012 — I Marchi Italiani ja Basile v. SMHV — Osra (B. Antonio Basile 1952)
   (Asia T-133/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön kuviomerkki B. Antonio Basile 1952 - Aikaisempi kansainvälinen sanamerkki BASILE - Suhteellinen hylkäysperuste - Käytön sallimisesta johtuvat rajoitukset - Asetuksen (EY) N:o 40/94 53 artiklan 2 kohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 54 artiklan 2 kohta) - Sekaannusvaara - Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohta (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohta))
   2012/C 243/25
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantajat: I Marchi Italiani Srl (Napoli, Italia) ja Antonio Basile (Giugliano in Campania) (edustajat: asianajajat G. Militerni, L. Militerni ja F. Gimmelli)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: aluksi A. Sempio, sitten P. Bullock)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Osra SA (Rovereta, San Marino) (edustajat: asianajajat A. Masetti Zannini de Concina, R. Cartella ja G. Petrocchi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 9.1.2009 (asia R 502/2008-2) tekemästä päätöksestä, joka liittyy Osra SA:n ja I Marchi Italiani Srl:n väliseen mitättömyysmenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Asiassa T-133/09 toisen kantajan nimi, Antonio Basile, poistetaan kantajien luettelosta

               2)

               Kanne hylätään.

               3)

               I Marchi Italiani Srl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut luopumiseen liittyviä kuluja lukuun ottamatta.

               4)

               Antonio Basile vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 141, 20.6.2009.


title: Asia C-178/11: Kanne 14.4.2011 — Euroopan komissio v. Maltan tasavalta

text:
               18.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/12

         Kanne 14.4.2011 — Euroopan komissio v. Maltan tasavalta
   (Asia C-178/11)
   2011/C 179/23
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (edustajat: asiamiehet A. Alcover San Pedro ja K. Mifsud-Bonnici)

      Vastaaja: Maltan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               Maltan tasavalta ei ole noudattanut ympäristömelun arvioinnista ja hallinnasta 25.6.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/49/EY (1) 7 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan, 9 artiklan 1 kohdan ja 10 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole laatinut strategisia melukarttoja tieliikenteen pääväylistä ja taajamista, jotka Malta yksilöi direktiivin 2002/49/EY 7 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisessa raportissaan, ei ole asettanut niitä yleisön saataville eikä levittänyt niitä eikä myöskään toimittanut komissiolle tietoja näistä strategisista melukartoista.

               —

               Maltan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin 7 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisen, Maltan vuonna 2006 toimittaman raportin mukaan yksi taajama ja 43 tieliikenteen pääväylää kuuluvat direktiivin soveltamisalaan. Näin ollen tätä taajamaa ja kyseisiä tieliikenteen pääväyliä koskevat strategiset melukartat olisi pitänyt laatia 30.6.2007 mennessä ja ne olisi pitänyt asettaa yleisön saataville ja levitykseen. Lisäksi näitä strategisia melukarttoja koskevat tiedot ja tiivistelmät paikallisista toimintasuunnitelmista olisi pitänyt toimittaa komissiolle 30.12.2007 mennessä.
   On ilmeistä, että kansallisiin tarjouskilpailumenettelyihin liittyvien esteiden vuoksi Malta ei ole noudattanut velvoitettaan laatia strategisia melukarttoja taajamasta ja kyseessä olevista tieliikenteen pääväylistä, asettaa strategisia melukarttoja yleisön saataville ja levitykseen sekä toimittaa asianmukaiset tiedot komissiolle.

      (1)  Ympäristömelun arvioinnista ja hallinnasta 25.6.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/49/EY — Komission lausunto ympäristömelun arviointia ja hallintaa koskevan direktiivin sovittelukomitealle (EYVL L 189, s. 12).


title: Tribunale di Brescian (Terza sezione civile) 16.11.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö riita-asiassa Società Palazzo Piacentini Srl vastaan Amministrazione Finanziaria dello Stato (Asia C-182/97)

text:
17.7.97                   M                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 212/ 15
                 — sen jäsenvaltion toimivaltaista laitosta ,         1 . Jos hallituksen luvasta yrityksen rekisteröintiä varten
                    jossa jälkimmäistä toimintaa harjoitetaan ?            kannettava maksu on lainvastainen , koska se on
                 — henkilöä, joka vaatii kahdessa jäsenval                ristiriidassa pääoman hankinnasta kannettavista välilli
                    tiossa työskentelevälle työntekijälle kuulu           sistä veroista 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun
                    via etuuksia ?                                         neuvoston direktiivin 69/335/ETY (') kanssa, onko
                                                                           yhteisön oikeuden mukaista, että presidentin asetuksen
            2 . Jos vaikutukset ovat sitovia, kuinka kauan nii            ( DPR ) nro 641/72 13 §: ssä asetetaan palauttamisvaati
                 den sitovuus jatkuu ?                                     muksen esittämiselle kolmen vuoden pituinen vanhen
                                                                           tumisaika, vai voidaanko tätä säännöstä soveltaa
       b ) Vaikuttaako E 101 -lomake taannehtivasti, jos                   direktiivin 69/335/ETY säännöksistä riippumatta , kun
                                                                           otetaan huomioon, että " niin kauan kuin direktiiviä ei
            siinä tarkoitetut työskentelykaudet ovat päättyneet,
            silloin kun lomake on lähetetty tai silloin kun                ole asianmukaisesti pantu täytäntöön kansallisessa
            lomake on annettu ?                                            oikeudessa, yksityiset eivät voi täysin tuntea oikeuksi
                                                                           aan "?
O EYVL N:o L 149 , 5.7.1971 , s . 2 .
( 2 ) EYVL N:o L 230, 22.8.1983 , s . 6 .                             2 . Voidaanko Codice Civilen 2934 ja 2946 §:ää soveltaa
                                                                           yhdessä, vaikka tästä ei ole erityisesti säädetty perus
                                                                           teettomasti maksettujen määrien palauttamiselle ase
                                                                           tettuja vanhentumisaikoja koskevassa presidentin ase
                                                                           tuksessa ( DPR) nro 331 /93 , jos maksu on perusteeton
                                                                           ( Codice Civilen 2033 §)?
Hoge Raad der Nederlandenin 7.5.1997 tekemällään pää
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa A. J. van             3 . Alkaako DPR nro 641 /72 13 §: ssä tarkoitettu puheval
          der Kooy vastaan Staatssecretaris van Financien                  lan menettämistä tai Codice Civilen 2946 §: ssä tarkoi
                                                                           tettu vanhentumista koskeva määräaika edellä esite
                           ( Asia C-181 /97 )
                                                                           tystä kahdesta kysymyksestä riippumatta kulua maksu
                              ( 97/C 212/25 )                              päivästä, vai aiheuttaako edellä mainittu periaate,
                                                                           jonka mukaan " niin kauan kun direktiiviä ei ole asian
                                                                           mukaisesti pantu täytäntöön kansallisessa oikeudessa,
Hoge Raad der Nederlanden on pyytänyt 7.5.1997 teke                       yksityiset eivät voi täysin tuntea oikeuksiaan ", sen,
mällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo                      että tämä määräaika alkaa kulua siitä ajankohdasta,
mioistuimeen 9.5.1997, Euroopan yhteisöjen tuomioistui                    jolloin DPR nro 331/93 julkaistiin Italian tasavallan
melta asiassa A. J. van der Kooy vastaan Staatssecretaris                  virallisessa lehdessä ?
van Financien ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:
                                                                      (') EYVL N:o L 249, 3.10.1969 , s . 25 .
Onko Alankomaiden Antilleilla vapaassa vaihdannassa
olevan aluksen tuonnissa kuudennen neuvoston direktiivin
 7 artiklan 1 kohtaa ja sen a alakohtaa tulkittava erityisesti
 EY:n perustamissopimuksen 132 artiklan 1 kohdan ja
227 artiklan määräysten nojalla siten, että tällaisen aluk
 sen tuontia Alankomaihin on pidettävä sellaisen tavaran              Euroopan yhteisöjen komission 9.5.1997 Saksan liittotasa
tuontina yhteisöön, joka ei täytä EY:n perustamissopimuk                               valtaa vastaan nostama kanne
 sen 9 ja 10 artiklassa määrättyjä edellytyksiä ?
                                                                                Asia C-184/97 )
                                                                                ( 97/C 212/27 )
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.5.1997
 Tribunale di Brescian (Terza sezione civile ) 16.11.1996             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liit
 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                totasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission
 riita-asiassa Società Palazzo Piacentini Srl vastaan Ammi            oikeudellinen neuvonantaja Dr. Götz zur Hausen ja pro
                  nistrazione Finanziaria dello Stato                  sessiosoite Luxemburgissa c/o komission oikeudellisen
                                                                       yksikön virkamies Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wag
                            ( Asia C-1 82/97)                          ner C 254, Kirchberg.
                               ( 97/C 212/26 )
                                                                       Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
 Tribunale di Brescia (Terza sezione civile ) on pyytänyt
  16.11.1996 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut                 1 ) toteaa , että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut
 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen 12.5.1997, Euroo                       EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan,
 pan yhteisöjen tuomioistuimelta riita-asiassa Societä                       koska se ei ole vahvistanut tiettyjen yhteisön vesiympä
 Palazzo Piacentini Sri vastaan Amministrazione Finanzia                    ristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheutta
  ria dello Stato ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:                   masta pilaantumisesta 4 päivänä toukokuuta 1976


title: Asia C-224/00: Euroopan yhteisöjen komission 31.5.2000 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
26.8.2000               FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 247/15
määräyksissä ei kuitenkaan ole Suomea oikeutettu poikkea-                    sen ulkomaalaisviranomaisen suostumuksella ja jolla on
maan mainittujen direktiivien säännöksistä laajemmin kuin                    sen jälkeen ollut pelkästään koulutukseen liittyvään työn-
mitä on yksilöity kyseisen liitteen mainituissa kohdissa.                    tekoon tietyn työnantajan palveluksessa oikeuttava rajoi-
                                                                             tettu oleskelulupa, assosiaation kehittämisestä tehdyn
                                                                             ETY – Turkki -assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80
Suomi muutti valmisteverotusta koskevaa lainsäädäntöään                      6 artiklan 1 kohdan toisen tai kolmannen luetelmakoh-
säätämällä uuden valmisteverotuslain (1469/29.12.1994), jolla                dan mukaiset edellytykset, kun hän on ollut sen mukai-
pyrittiin saattamaan kansallisen lainsäädännön osaksi neuvos-                sessa oppisopimussuhteessa 1.10.1992–5.5.1997 ja saa-
ton direktiivi 94/74/ETY (3). Polttoaineverotusta uudistettiin               nut sen perusteella kuukausittain opintorahaa?
säätämällä laki nestemäisten polttoaineiden valmisteverosta
(1472/29.12.1994). Tuolla lailla osittain saatettiin kansallisen
lainsäädännön osaksi direktiivit 92/81/ETY ja 92/82/ETY.               2)    Täyttääkö Turkin kansalainen, joka on vastaanottavassa
Tässä yhteydessä eikä myöhemminkään ole nimenomaisesti                       sopimusvaltiossa aiemmin työskennelleen Turkin kansa-
kielletty lämmitykseen tarkoitetun kevyen polttoöljyn käyttä-                laisen biologinen jälkeläinen mutta jonka Saksan kansalai-
mistä moottoriajoneuvoissa. Sanotun kevyen polttoöljyn osal-                 set ovat hänen täysi-ikäiseksi tultuaan adoptoineet saman-
ta ei ole myöskään lainsäädännössä tai hallinnollisissa                      laisin oikeusvaikutuksin kuin alaikäisen adoptiossa ja
määräyksissä annettu säädöksiä tai määräyksiä verovalvonnas-                 jonka sukulaisuussuhde biologisiin vanhempiinsa on siten
ta. Lämmitykseen tarkoitetun kevyen polttoöljyn jakelun osalta               lakannut, assosiaation kehittämisestä tehdyn ETY – Turk-
ei ole myöskään säädöksiä tai määräyksiä verovalvonnasta.                    ki -assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 7 artiklan
Lämmitykseen tarkoitetun kevyen polttoöljyn jakelun osalta ei                toisen virkkeen mukaiset edellytykset? Onko tällöin
ole minkäänlaista valvontaa eikä poliisin tieliikennevalvonnan               riittävää, että hän on ollut turkkilaisen työntekijän lapsi
ohessa tekemiä vähäisiä tarkastuksia voi pitää kattavana vero-               hänen vanhempiensa säännönmukaisen työskentelyn ai-
valvontana käytön osalta.                                                    kana ja koulutuksen alkaessa?
                                                                       3)    Täyttääkö Turkin kansalainen assosiaation kehittämisestä
Kevyttä polttoöljyä on Suomessa saatavissa varsinkin haja-                   tehdyn ETY – Turkki -assosiaationeuvoston päätöksen
asutusalueilla huoltoasemilta, jotka voivat myydä sitä ilman                 N:o 1/80 7 artiklan toisen virkkeen mukaiset edellytykset,
verovalvontaa kenelle tahansa. Kun Suomessa ei ole toteutettu                kun hän on tullut maahan uudelleen (ilman vanhempiaan)
näissä tapauksissa minkäänlaista valvontaa eikä sanktioitu                   opiskelutarkoituksessa kahdeksan vuotta sen jälkeen, kun
vähittäismyyjien toimintaa, ei Suomi voi vetäytyä velvollisuu-               hän oli poistunut vastaanottavasta maasta yhdessä van-
desta panna täytäntöön kansallisessa lainsäädännössään direk-                hempiensa kanssa näiden muuttaessa sieltä lopullisesti?
tiivejä 92/81/ETY ja 92/82/ETY kaikilta osin. Korostettava on
vielä, ettei Suomelle ole annettu minkäänlaista poikkeusta
                                                                       4)    Täyttääkö Turkin kansalainen assosiaation kehittämisestä
mainituissa direktiiveissä edellytetystä verovalvonnasta.
                                                                             tehdyn ETY – Turkki -assosiaationeuvoston päätöksen
                                                                             N:o 1/80 7 artiklan toisen virkkeen mukaiset edellytykset,
(1) EYVL, Erityispainos 1994, 09/Nide 02, s. 91.
                                                                             kun hän ei ole suorittanut viimeistä päättötutkintoa
(2) EYVL, Erityispainos 1994, 09/Nide 02, s. 98.                             vastaanottavassa maassa, vaan tämän maan tutkintolauta-
(3) EYVL, Erityispainos 1994, 09/Nide 03, s. 3.                              kunnalle, joka oli matkustanut hänen kotimaahansa?
                                                                       5)    Onko yhteensopivaa ETY – Turkki -assosiointineuvoston
                                                                             päätöksen N:o 1/80 6 artiklan tai 7 artiklan toisen
                                                                             virkkeen kanssa, että jos henkilö on karkotettu, häneltä
                                                                             on Saksan ulkomaalaislain 8 §:n 2 momentissa säädetyn
                                                                             estevaikutuksen perusteella evättävä oleskelulupa, kunnes
                                                                             karkottamisen voimassaololle on hakemuksesta vahvis-
                                                                             tettu määräaika?
Verwaltungsgericht Karlsruhen 22.3.2000 tekemällään
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Bülen
    Kurz, synt. Yüce, vastaan Land Baden-Württemberg
                         (Asia C-188/00)
                         (2000/C 247/18)
                                                                       Euroopan yhteisöjen komission 31.5.2000 Italian tasaval-
                                                                                taa vastaan nostama kanne
Verwaltungsgericht Karlsruhe on pyytänyt 22.3.2000 te-
kemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomiois-
tuimeen 22.5.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta                                         (Asia C-224/00)
ennakkoratkaisua asiassa Bülen Kurz, synt. Yüce, vastaan Land
Baden-Württemberg seuraaviin kysymyksiin:
                                                                                (2000/C 247/19)
1)    Täyttääkö Turkin kansalainen, joka on yleiskonsulaatin
      antaman ”voimassa vain opiskelua varten” -merkinnällä            Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 31.5.2000 yhteisö-
      varustetun viisumin perusteella tullut maahan toimivaltai-       jen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa vastaan. Kanta-
 ---pagebreak--- C 247/16                  FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       26.8.2000
jan asiamiehet ovat oikeudellisen yksikön virkamies Carmel               Euroopan yhteisöjen komission 8.6.2000 Suomen tasaval-
O’Reilly ja oikeudellisessa yksikössä toimiva kansallinen virka-                            taa vastaan nostama kanne
mies Giacinto Bisogni, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o
oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz,
Centre Wagner, Kirchberg.                                                                          (Asia C-229/00)
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-                                     (2000/C 247/20)
tuin
–     toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut sille EY:n       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 8.6.2000 Euroo-
      perustamissopimuksen 6 artiklan (josta on muutettuna               pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Suomen tasavaltaa
      tullut EY 12 artikla) mukaan kuuluvia velvoitteita, koska          vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat komission oikeudellisen
      se on pitänyt voimassa lainsäädännön (Codice della                 yksikön virkamiehet Ilkka Koskinen ja Hans Støvlbæk, ja
      stradan (tieliikennelaki) 207 §), jonka mukaan lakia               prosessiosoite Luxemburgissa on c/o Carlos Gomez de la Cruz,
      rikkovia kohdellaan suhteellisuusperiaatteen vastaisesti           Centre Wagner, Kirchberg, Luxemburg.
      eri tavalla siitä riippuen, missä ajoneuvo on rekisteröity;
–     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-           Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
      kulut.                                                             tuin
                                                                         1)    toteaa, että Suomen tasavalta ei ole antanut ihmisille
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            tarkoitettujen lääkkeiden hintojen sääntelytoimenpiteiden
                                                                               avoimuudesta ja niiden soveltamisesta kansallisissa sai-
                                                                               rausvakuutusjärjestelmissä 21 päivänä joulukuuta 1988
Codice della stradan 207 §:ssä säädetään seuraavaa: Jos ulko-                  annetun neuvoston direktiivin 89/105/ETY (1) noudatta-
mailla rekisteröidyllä ajoneuvolla rikotaan Codice della stradan               misen edellyttämiä lakeja, asetuksia tai hallinnollisia
säännöstä, rikkomukseen syyllistyneen on maksettava rikko-                     määräyksiä ja näin ollen jättänyt täyttämättä erityisesti
muksen toteaneelle poliisille välittömästi sakko, joka on kusta-               mainitun direktiivin 6 artiklan osalta jättämällä sovelta-
kin rikkomuksesta säädetyn sakkorangaistuksen vähim-                           matta säädettyä menettelyä erityiskorvausryhmän vahvis-
mäismäärän suuruinen ja josta ei ole mahdollisuutta tehdä                      tamisesta tehtäviin päätöksiin sekä sille säädettyjen vel-
valitusta rikkomuksen tekopaikan prefektille, tai annettava                    voitteiden osalta, jättämällä ilmoittamatta hakijalle riit-
vakuus taikka esitettävä vakuudesta todistus, joka vastaa                      tävät puolueettomat ja todennettavissa olevat arviointipe-
määrältään puolta tehdystä rikkomuksesta säädetyn sakkoran-                    rusteet kielteisessä päätöksessä.
gaistuksen enimmäismäärää. Jos vakuutta ei makseta tai todis-
tusta esitetä, kuljettajalta otetaan säädöksen mukaan ajokortti
pois. Nimenomaisesti ei ole säädetty mahdollisuudesta tehdä              2)    velvoittaa Suomen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
valitus prefektille.
Codice della stradan 202 §:ssä puolestaan säädetään, että                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
jos Italiassa rekisteröidyllä ajoneuvolla rikotaan Codice della
stradan säännöstä, rikkomukseen syyllistyneen on maksettava
60 päivän kuluessa tiedoksisaannista sakko, joka on kustakin
rikkomuksesta säädetyn sakkorangaistuksen vähimmäis-                     Suomen viranomaiset katsovat, että Suomella on oikeus omalla
määrän suuruinen. Rikkomukseen syyllistynyt voi maksaa                   kansallisella lainsäädännöllään poiketa yhteisön lainsäädän-
sakon rikkomuksen toteaneen poliisin asemapaikkana olevalla              nöstä siltä osin kuin yhteisön lainsäädäntö edellyttää jäsenval-
poliisiasemalla taikka posti- tai pankkisiirtona. Hänellä on             tion viranomaiselta avoimuutta. Perusteluna on esitetty, että
oikeus tehdä valitus prefektille 60 päivän kuluessa tiedoksi-            suomalaisessa sairausvakuutusjärjestelmässä vuodesta 1964
saannista.                                                               olleet valtioneuvoston päätökset ovat Maastrichtin sopimuksen
                                                                         mukaisesti toissijaisuusperiaatteesta johtuvia. Tällä väitteellä ei
                                                                         ole perustetta. Tämä on todettu myös komission perustellussa
Komissio väittää, että tässä lainsäädännössä on kyse ajoneuvon           lausunnossa.
rekisteröintipaikkaan perustuvasta syrjinnästä ja että käytän-
nössä seuraukset ovat samat kuin kansalaisuuteen perustuvan
syrjinnän osalta. Italian tasavalta ei siis ole noudattanut              Koska direktiivin 89/105/ETY 1 artikla edellyttää jäsenvaltion
sille EY:n perustamissopimuksen 6 artiklan mukaan kuuluvia               huolehtivan, että kaikki kansalliset lainsäädäntö- tai hallintotoi-
velvoitteita.                                                            menpiteet ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden hintojen valvomi-
                                                                         seksi tai kansallisten sairausvakuutusjärjestelmien kattaminen
                                                                         lääkevalikoimien rajoittamiseksi ovat sanotussa direktiivissä
                                                                         säädettyjen vaatimusten mukaisia, merkitsee tämä sitä, ettei
                                                                         kansallisella lainsäädännöllä ole sallittua säätää direktiivin


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (ensimmäinen jaosto), 3 päivänä joulukuuta 1998, asiassa C-247/97 (Cour de Cassationin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Marcel Schoonbroodt, Marc Schoonbroodt ja Transports A. M. Schoonbroodt SPRL vastaan Belgian valtio (EY:n perustamissopimuksen 177 artikla - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta - Kansallinen lainsäädäntö, joka vastaa sisällöltään yhteisön oikeuden säännöksiä - Tullittomuus - Maantieliikenteeseen tarkoitettujen moottoriajoneuvojen polttoainesäiliöissä oleva polttoaine - Tavanomaisen polttoainesäiliön käsite)

text:
23.1.1999              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 20/13
kinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien         jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtajan
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet              tehtäviä hoitava tuomari D. A. O. Edward (esittelevä tuo-
sekä tuomarit J. C. Moitinho de Almeida, C. Gulmann, L.            mari) sekä tuomarit L. Sevón ja M. Wathelet, julkisasia-
Sevón (esittelevä tuomari) ja M. Wathelet, julkisasiamies:         mies: G. Cosmas, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein,
N. Fennelly, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on         on antanut 3.12.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on
antanut 3.12.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on                 seuraava:
seuraava:
                                                                   Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kunin-
1) Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään pitämästä            gaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukau-
     Lñsùn kaltaisella saarella muita kuin alalajiin Apis          tuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyn asiakir-
     mellifera mellifera (Lñsùn ruskea mehiläinen) kuuluvia        jan, sellaisena kuin se on muutettuna uusien jäsenvaltioi-
     mehiläisiä, on EY:n perustamissopimuksen 30 artiklassa        den Euroopan unioniin liittymistä koskevien asiakirjojen
     tarkoitettu määrällisiä rajoituksia vaikutukseltaan vas-      tarkistamisesta 1 päivänä tammikuuta 1995 tehdyllä neu-
     taava toimenpide.                                             voston päätöksellä 95/1/EY, Euratom, EHTY, 99 artiklaa
                                                                   on tulkittava siten, että siinä ei sallittu Suomen tasavallan
                                                                   kantaa tulleja kolmen vuoden ajan liittymisestään yhtei-
2) Kansallista lainsäädäntöä, jossa kielletään pitämästä           söön eli 1.1.1995 alkaen sellaisista maahan tuoduista tuot-
     Lñsùn kaltaisella saarella muita kuin alalajiin Apis          teista, jotka olivat jo vapaassa vaihdannassa jossakin toi-
     mellifera mellifera (Lñsùn ruskea mehiläinen) kuuluvia        sessa jäsenvaltiossa.
     mehiläisiä, on pidettävä EY:n perustamissopimuksen
     36 artiklan nojalla perusteltuna eläinten terveyden ja        (1) EYVL C 252, 16.8.1997.
     elämän suojelemisen vuoksi.
(1) EYVL C 108, 5.4.1997.
                                                                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (ensimmäinen jaosto),
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                              3 päivänä joulukuuta 1998,
                     (ensimmäinen jaosto),                         asiassa C-247/97 (Cour de Cassationin esittämä ennakko-
                                                                   ratkaisupyyntö): Marcel Schoonbroodt, Marc Schoon-
                  3 päivänä joulukuuta 1998,                       broodt ja Transports A. M. Schoonbroodt SPRL vastaan
                                                                                Belgian valtio (1)
asiassa C-233/97 (Uudenmaan lääninoikeuden esittämä
ennakkoratkaisupyyntö), KappAhl Oy:n vireille panema               (EY:n perustamissopimuksen 177 artikla Ð Yhteisöjen
                            asia (1)                               tuomioistuimen toimivalta Ð Kansallinen lainsäädäntö,
                                                                   joka vastaa sisällöltään yhteisön oikeuden säännöksiä Ð
(Tavaroiden vapaa liikkuvuus Ð Vapaassa vaihdannassa
                                                                   Tullittomuus Ð Maantieliikenteeseen tarkoitettujen moot-
olevat tuotteet Ð Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan
                                                                   toriajoneuvojen polttoainesäiliöissä oleva polttoaine Ð
ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisasiakirja Ð Poikkeus-
                                                                              Tavanomaisen polttoainesäiliön käsite)
                   määräykset Ð 99 artikla)
                                                                                (1999/C 20/21)
                        (1999/C 20/20)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                 (Oikeudenkäyntikieli: suomi)
Asiassa C-233/97, jonka Uudenmaan lääninoikeus (Suomi)                (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan                    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadak-
seen tässä kansallisessa tuomioistuimessa KappAhl Oy:n
vireille panemassa asiassa ennakkoratkaisun Itävallan tasa-        Asiassa C-247/97, jonka Cour de Cassation (Belgia) on
vallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liit-          saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla
tymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin           yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä
Euroopan unioni perustuu, tehdyn asiakirjan (EYVL                  kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
C 241, 29.8.1994, s. 21) 99 artiklan tulkinnasta, sellaisena       Marcel Schoonbroodt, Marc Schoonbroodt ja Transports
kuin asiakirja on muutettuna uusien jäsenvaltioiden                A. M. Schoonbroodt SPRL vastaan Belgian valtio ennak-
Euroopan unioniin liittymistä koskevien asiakirjojen tar-          koratkaisun yhteisön tullittomuusjärjestelmän luomisesta
kistamisesta 1 päivänä tammikuuta 1995 tehdyllä neuvos-            28 päivänä maaliskuuta 1983 annetun neuvoston asetuk-
ton päätöksellä 95/1/EY, Euratom, EHTY (EYVL L 1,                  sen (ETY) N:o 918/83 (EYVL L 105, 23.4.1983, s. 1)
1.1.1995, s. 1), yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen              112 artiklan tulkinnasta, sellaisena kuin tämä artikla on
 ---pagebreak--- C 20/14                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   23.1.1999
muutettuna tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä          nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadak-
tullitariffista annetun asetuksen (ETY) N:o 2658/87 ja              seen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa
yhteisön tullittomuusjärjestelmän luomisesta annetun ase-           asiassa Uwe Clees vastaan Hauptzollamt Wuppertal
tuksen (ETY) N:o 918/83 muuttamisesta 3 päivänä touko-              ennakkoratkaisun tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhtei-
kuuta 1988 annetulla neuvoston asetuksella (ETY)                    sestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun
N:o 1315/88 (EYVL L 123, 17.5.1988, s. 2), yhteisöjen               neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (EYVL L 256,
tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanos-             7.9.1987, s. 1) liitteestä I ilmenevän yhdistetyn nimikkeis-
sa: jaoston puheenjohtaja P. Jann (esittelevä tuomari) sekä         tön nimikkeen 9705 tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin
tuomarit D. A. O. Edward ja L. Sevón, julkisasiamies:               (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
F. G. Jacobs, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on         johtaja P. J. G. Kapteyn sekä tuomarit H. Ragnemalm ja
antanut 3.12.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on                  K. M. Ioannou (esittelevä tuomari), julkisasiamies: P.
seuraava:                                                           LeÂger, kirjaaja: R. Grass, on antanut 3.12.1998 tuomion,
                                                                    jonka tuomiolauselma on seuraava:
Yhteisön tullittomuusjärjestelmän luomisesta 28 päivänä
maaliskuuta 1983 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
N:o 918/83 112 artiklan 2 kohdan c alakohtaa, sellaisena
kuin se on muutettuna tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja          Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista
yhteisestä tullitariffista annetun asetuksen (ETY)                  23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen
N:o 2658/87 ja yhteisön tullittomuusjärjestelmän luomi-             (ETY) N:o 2658/87 liitteestä I ilmenevän yhdistetyn
sesta annetun asetuksen (ETY) N:o 918/83 muuttamisesta              nimikkeistön nimikettä 9705 on tulkittava siten, että sel-
3 päivänä toukokuuta 1988 annetulla neuvoston asetuk-               laisilla ajoneuvoilla oletetaan olevan historiallista tai
sella (ETY) N:o 1315/88, on tulkittava seuraavasti:                 etnografista arvoa, jotka
Tässä säännöksessä tarkoitettuina tavanomaisina poltto-
ainesäiliöinä ei ole pidettävä sellaisiin kontteihin, joissa on     Ð ovat alkuperäisessä tilassaan ja joiden alustaa, ohjaus-
jäähdytysjärjestelmä ja jotka on tarkoitettu pitkiin maan-               tai jarrujärjestelmää, moottoria ynnä muuta sellaista ei
tiekuljetuksiin, asennettuja polttoainesäiliöitä, kun valmis-            ole merkittävästi muutettu ja
tajan hyväksymä jälleenmyyjä tai korinvalmistaja on asen-
tanut kiinteästi kyseiset säiliöt, jotta tietyt taloudelliset
tavoitteet voitaisiin saavuttaa.
                                                                    Ð jotka ovat vähintään 30 vuotta vanhoja ja
(1) EYVL C 252, 16.8.1997.
                                                                    Ð sellaista mallia tai tyyppiä, jota ei enää valmisteta.
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                         (neljäs jaosto),                           Kuitenkaan sellaisilla moottoriajoneuvoilla, jotka täyttävät
                 3 päivänä joulukuuta 1998,                         nämä edellytykset, ei ole historiallista tai etnografista
                                                                    arvoa, jos toimivaltainen viranomainen osoittaa, että ajo-
asiassa C-259/97 (Finanzgericht Düsseldorfin esittämä               neuvo ei ole omiaan havainnollistamaan merkittävää
ennakkoratkaisupyyntö), Uwe Clees vastaan Hauptzollamt              askelta ihmiskunnan saavutusten kehityksessä tai tämän
                          Wuppertal (1)                             kehityksen yhdessä vaiheessa.
(Yhteinen tullitariffi Ð Historiallisesti tai etnografisesti
 arvokkaat kokoelmat ja kokoelmaesineet Ð Museoautot)
                        (1999/C 20/22)
                                                                    Lisäksi on vielä edellytettävä niiden kriteerien täyttymistä,
                                                                    jotka on vahvistettu yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäy-
                                                                    tännössä ja jotka koskevat niitä ominaisuuksia, joita ajo-
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                       neuvolta vaaditaan, jotta se kelpaisi kokoelmaan otetta-
                                                                    vaksi.
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)              (1) EYVL C 295, 27.9.1997.
Asiassa C-259/97, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa)
on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan


title: Asia T-312/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 9.10.2008 — Di Bucci v. komissio (Kumoamiskanne — Vahingonkorvauskanne — Henkilöstö — Ylennys — Etusijapisteiden myöntäminen)

text:
               6.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/24

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 9.10.2008 — Di Bucci v. komissio
   (Asia T-312/04) (1)

   (Kumoamiskanne - Vahingonkorvauskanne - Henkilöstö - Ylennys - Etusijapisteiden myöntäminen)
   (2008/C 313/43)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Vittorio Di Bucci (Bryssel, Belgia) (edustajat: aluksi asianajajat M. van der Woude ja V. Landes, sittemmin M. van der Woude)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aluksi H. Tserepa-Lacombe ja V. Joris, sittemmin V. Joris ja G. Berscheid, avustajanaan asianajaja D. Waelbroeck)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kumoamisvaatimus, jonka kohteena ovat

               —

               komission oikeudellisen yksikön pääjohtajan päätös, jonka mukaan kantajalle myönnetään yksi ainoa pääosaston etusijapiste vuoden 2003 ylennyskierroksella ja joka annettiin tiedoksi 2.7.2003 ja vahvistettiin nimittävän viranomaisen 16.12.2003 tiedoksi annetulla päätöksellä;

               —

               nimittävän viranomaisen päätös, jonka mukaan kantajalle ei myönnetä yhtään erityisetusijapistettä vuoden 2003 ylennyskierroksella ylimääräisestä toiminnasta toimielimen eduksi ja joka annettiin tiedoksi 16.12.2003 Sysper 2 -järjestelmällä;

               —

               seuraavat päätökset: nimittävän viranomaisen päätös myöntää kantajalle yhteensä 20 pistettä vuoden 2003 ylennyskierroksella; palkkaluokan A5 virkamiesten ansioita vuoden 2003 kierroksella koskeva luettelo, joka julkaistiin 13.11.2003 ilmestyneissä Hallinnollisissa tiedotteissa N:o 69/2003; palkkaluokkaan A4 vuoden 2003 kierroksella ylennettyjen virkamiesten luettelo, joka julkaistiin 27.11.2003 ilmestyneissä Hallinnollisissa tiedotteissa N:o 73/2003, ja joka tapauksessa päätös olla ottamatta kantajan nimeä mainittuihin luetteloihin;

               —

               tarpeen mukaan nimittävän viranomaisen 15.6.2004 tekemä päätös, jolla kantajan 12.2.2004 tekemä valitus hylätään;

               —

               se 11.4.2007 tehty päätös, joka annettiin tiedoksi 16.4.2007 ja jolla nimittävä viranomainen päätti myöntää kantajalle yhden ainoan ylimääräisen etusijapisteen vuoden 2003 ylennyskierroksella yhteensä kahdesta etusijapisteestä ja kaiken kaikkiaan 21 pisteestä;

         ja jolla pyritään siihen, että kaikki vuoden 2003 ylennyskierroksella tehdyt päätökset, joita tämä kanne koskee ja joita ei ole korvattu vuonna 2007, ja etenkin palkkaluokan A5 virkamiesten ansioita kierroksella 2003 koskeva luettelo, joka julkaistiin 13.11.2003 ilmestyneissä Hallinnollisissa tiedotteissa N:o 69/2003 ja palkkaluokkaan A4 vuoden 2003 kierroksella ylennettyjen virkamiesten luettelo, joka julkaistiin 27.11.2003 ilmestyneissä Hallinnollisissa tiedotteissa N:o 73/2003, todetaan mitättömiksi, ja siihen, että kantajalle myönnetään 5 000 euroa vahingonkorvausta.
   Tuomiolauselma

               1)

               Komission päätökset, joilla kantajan ylennyspisteiden kokonaismääräksi vahvistetaan 21 pistettä ja joilla kantajaa ei oteta palkkaluokkaan A 4 vuoden 2003 ylennyskierroksella ylennettyjen virkamiesten luetteloon, kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 262, 23.10.2004.


title: Asia C-108/99: High Court of Justice (England & Wales) Queen's Bench Division, Divisional Courtin 2.9.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Commissioners of Customs and Excise vastaan Cantor Fitzgerald International

text:
C 188/8                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           3.7.1999
5. Riidanalaisessa päätöksessä omaksuttu ratkaisu on jäsen-               Tribunal administratif de Paun (ensimmäinen jaosto)
     valtioiden välisen sosiaalisen yhteenliittymisen ja solidaari-       23.3.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
     suusperiaatteen vastainen ja perustuu näille täysin vieraisiin       kaisupyyntö asiassa Association basco-béarnaise des opti-
     perusteisiin. Päätöksellä loukataan lisäksi syrjintäkiellon          ciens indépendants vastaan Préfet des Pyrénées-
     periaatetta, koska Italialle osoitettuja varoja on vähennetty        Atlantiques Mutuelle ”Adour Mutualité” ja Mutualité
     suhteessa enemmän kuin muille jäsenvaltioille osoitettuja            française Union des Pyrénées-Atlantiquesin osallistuessa
     varoja.                                                                                asian käsittelyyn
6. Kantajana oleva jäsenvaltio väittää, että komission menette-
     ly on ristiriitaista ja se on syyllistynyt harkintavallan                                       (Asia C-109/99)
     väärinkäyttöön. Lisäksi se väittää, että riidanalaisella
     päätöksellä on loukattu asetuksen (ETY) N:o 1866/90 (4)                                        (1999/C 188/18)
     2 artikla, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksen (EY)
     N:o 2745/94 (5) 1 artiklalla.
                                                                          Tribunal administratif de Pau (ensimmäinen jaosto) on pyytä-
                                                                          nyt 23.3.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
(1) 19.12.1988 annettu neuvoston asetus (EYVL L 374, 31.12.1988,          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 29.3.1999,
    s. 1).                                                                Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Association
(2) 20.7.1993 annettu neuvoston asetus (EYVL L 193, 31.7.1993,
    s. 20).
                                                                          basco-béarnaise des opticiens indépendants vastaan Préfet des
(3) 24.6.1988 annettu neuvoston asetus (EYVL L 185, 15.7.1988,            Pyrénées-Atlantiques Mutuelle ”Adour Mutualité” ja Mutualité
    s. 9).                                                                française Union des Pyrénées-Atlantiquesin osallistuessa asian
(4) 2.7.1990 annettu komission asetus, EYVL L170, 3.7.1990, s. 36.        käsittelyyn ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
(5) 10.11.1994 annettu komission asetus, EYVL L 290, 11.11.1994,
    s. 4.                                                                 1) Onko direktiivin 73/239 ETY (1) 8 artiklan 1 kohdan b
                                                                               alakohtaa tulkittava siten, että se on esteenä Ranskan code
                                                                               de la mutualitén L.123-1 ja L.123-2 §:n säännöksille,
                                                                               joiden mukaan keskinäiset yhtiöt ja yhdistykset, jotka
                                                                               harjoittavat ainoastaan vakuutustoimintaa, voivat perustaa
                                                                               keskenään keskinäisiä laitoksia, jotka ovat oikeushenkilöitä
                                                                               ja oikeudellisesti itsenäisiä ja jotka harjoittavat optikkoalan
High Court of Justice (England & Wales) Queen’s Bench                          liiketoimintaa?
Division, Divisional Courtin 2.9.1998 tekemällään
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Com-                   2) Jos direktiivin säännökset eivät ole yhteensopivia Ranskan
missioners of Customs and Excise vastaan Cantor Fitzge-                        oikeuden kanssa, onko pelkästään vakuutustoimintaa har-
                         rald International                                    joittavien keskinäisten yhtiöiden tai yhdistyksen perusta-
                                                                               malle keskinäiselle laitokselle asetettu kielto harjoittaa
                          (Asia C-108/99)                                      liiketoimintaa yleinen ja ehdoton vai onko jäsenvaltion
                                                                               toimivaltaisilla viranomaisilla mahdollisuus määritellä,
                          (1999/C 188/17)                                      millä edellytyksillä ja millä aloilla liiketoimintaa voidaan
                                                                               harjoittaa?
High Court of Justice (England & Wales) Queen’s Bench
Division, Divisional Court on pyytänyt 2.9.1998 tekemällään               (1) Neuvoston direktiivi, annettu 24 päivänä heinäkuuta 1973, muun
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen                       ensivakuutusliikkeen kuin henkivakuutusliikkeen aloittamista ja
kirjaamoon 30.3.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta                    harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten
asiassa Commissioners of Customs and Excise vastaan Cantor                    määräysten yhteensovittamisesta (EYVL L 228, s. 3).
Fitzgerald International ennakkoratkaisua seuraavaan kysy-
mykseen:
Onko yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-63/92 (Lubbock
Fine & Co v. Commissioners of Customs and Excise) (1)
antaman tuomion johdosta neuvoston kuudennen direktiivin
77/388/ETY (2) 13 artiklan B kohdan b alakohdan mukaan
arvonlisäverosta vapaa sellainen suoritus, jonka tekee henkilö
(jäljempänä henkilö), jolla ei ole oikeutta kiinteistöön, kun             Landgericht Düsseldorfin 19.1.1999 tekemällään pää-
tämä henkilö tekee sopimuksen tämän kiinteistön vuokraami-                töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Toshiba
sesta sen vuokralaisen kanssa ja kun vuokralainen maksaa tälle                    Europe GmbH vastaan Katun Germany GmbH
henkilölle rahasumman vastikkeena siitä, että vuokralainen
siirtää kiinteistön vuokrasopimuksen tälle henkilölle?
                                                                                (Asia C-112/99)
(1) EYVL 1990, nro L 156, s. 14.
(2) Neuvoston direktiivi 77/388/ETY, annettu 17 päivänä toukokuuta                                  (1999/C 188/19)
    1977, jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmu-
    kaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukai-
    nen määräytymisperuste (EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1).
                                                                          Landgericht Düsseldorf – 4. siviiliasiain jaosto – on pyytänyt
                                                                          19.1.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroo-
                                                                          pan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 1.4.1999, Euroo-
                                                                          pan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Toshiba Europe GmbH


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 9 päivänä syyskuuta 1999 asiassa C-281/97 (Arbeitsgericht Münchenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Andrea Krüger vastaan Kreiskrankenhaus Ebersberg (Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu - Vuoden lopussa maksettava palkanlisä - Myöntämisedellytykset)

text:
C 352/4                    FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           4.12.1999
1. Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut ympäristöä koskevan               nasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien ko-
     tiedon saannin vapaudesta 7 päivänä kesäkuuta 1990 annetun                koonpanossa: toisen jaoston puheenjohtaja G. Hirsch (esitte-
     neuvoston direktiivin 90/313/ETY 3 artiklan 2 kohdan ensim-               levä tuomari), joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjohtajan
     mäisen alakohdan kolmannen luetelmakohdan ja mainitun                     tehtäviä, sekä tuomarit J. L. Murray ja H. Ragnemalm, julkis-
     kohdan toisen alakohdan sekä 5 artiklan mukaisia velvoitteitaan,          asiamies: P. Léger, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A.
     koska                                                                     Rühl, on antanut 9.9.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma
                                                                               on seuraava:
     — se ei ole hyväksynyt tietojensaantioikeutta hallinnollisen
          menettelyn kestäessä siltä osin, kuin viranomaiset saavat            EY:n perustamissopimuksen 119 artiklaa (EY:n perustamissopimuk-
          tietoja tällaisen menettelyn perusteella,                            sen 117-120 artikla on korvattu EY 136-143 artiklalla) on
                                                                               tulkittava siten, että työehtosopimuksen määräys, jonka mukaan
     — se ei ole sisällyttänyt Umweltinformationsgesetziin                     kyseisessä työehtosopimuksessa määrättyä vuosittaista erityislisää ei
          säännöstä, jonka mukaan ympäristöä koskevat tiedot on                makseta henkilöille, jotka työskentelevät säännöllisesti alle 15 tuntia
          annettava osaksi siltä osin, kuin niistä on mahdollista              viikossa ja joiden säännöllinen palkka ei ylitä tiettyä osaa peruskuu-
          poistaa ne kohdat, jotka liittyvät direktiivin 90/313/ETY            kausipalkasta ja jotka on tästä syystä vapautettu pakollisesta
          3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin etuihin, ja koska              sairausvakuutuksesta, merkitsee välillistä sukupuoleen perustuvaa
                                                                               syrjintää, kun kyseistä työehtosopimusta sovelletaan työntekijän
     — se ei ole rajoittanut maksujen suorittamista vain niihin                sukupuolesta riippumatta, mutta se koskee tosiasiassa huomattavasti
          tapauksiin, joissa tietoja tosiasiallisesti annetaan.                suurempaa prosenttiosuutta naisista kuin miehistä.
2. Muilta osin kanne hylätään.
                                                                               (1) EYVL C 295, 27.9.1997.
3. Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
     kulut.
(1) EYVL C 252, 16.8.1997.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (toinen jaosto)
                                                                                9 päivänä syyskuuta 1999
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                     asiassa C-374/97 (Bayerischer Verwaltungsgerichtshofin
                                                                               esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Anton Feyrer vastaan
                             (kuudes jaosto)                                                        Landkreis Rottal-Inn (1)
                      9 päivänä syyskuuta 1999                                 (Direktiivi 85/73/ETY – Tuoreen lihan terveystarkastuksista
                                                                               ja -valvonnasta kannettavat maksut – Välitön oikeusvaiku-
                                                                                tus)
asiassa C-281/97 (Arbeitsgericht Münchenin esittämä en-
nakkoratkaisupyyntö), Andrea Krüger vastaan Kreiskran-                                                  (1999/C 352/08)
                         kenhaus Ebersberg (1)
(Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu – Vuoden lopussa                                          (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
        maksettava palkanlisä – Myöntämisedellytykset)
                                                                               (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                            (1999/C 352/07)                                                  tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                               Asiassa C-374/97, jonka Bayerischer Verwaltungsgerichtshof
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                            (Saksa) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
                                                                               (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistui-
                                                                               men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen               messa vireillä olevassa asiassa Anton Feyrer vastaan Landkreis
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                         Rottal-Inn, Landesanwaltschaft Bayernin osallistuessa asian
                                                                               käsittelyyn julkisen edun valvojana, ennakkoratkaisun tuoreen
Asiassa C-281/97, jonka Arbeitsgericht München (Saksa) on                      lihan ja siipikarjanlihan terveystarkastusten ja -valvonnan
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on                     rahoittamisesta 29 päivänä tammikuuta 1985 annetun neu-
tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-                 voston direktiivin 85/73/ETY (EYVL L 32, s. 14), sellaisena
teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-                 kuin se on muutettuna 22 päivänä joulukuuta 1993 annetulla
reillä olevassa asiassa Andrea Krüger vastaan Kreiskrankenhaus                 neuvoston direktiivillä 93/118/EY (EYVL L 340, s. 15), 2 artik-
Ebersberg ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen                           lan 3 kohdan ja liitteessä olevan I luvun 1 kohdan ja
119 artiklan (EY:n perustamissopimuksen 117-120 artikla                        4 kohdan b alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin
on korvattu EY 136-143 artiklalla) ja miesten ja naisten                       (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdolli-                   G. Hirsch sekä tuomarit G. F. Mancini ja R. Schintgen
suuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etene-                  (esittelevä tuomari), julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: johtava
miseen sekä työoloissa 9 päivänä helmikuuta 1976 annetun                       hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut 9.9.1999
neuvoston direktiivin 76/207/ETY (EYVL L 39, s. 40) tulkin-                    tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia T-364/10: Kanne 2.9.2010 — Duravit ym. v. komissio

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/59

      Kanne 2.9.2010 — Duravit ym. v. komissio
      (Asia T-364/10)
      ()
      (2010/C 288/108)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantajat: Duravit AG (Hornberg, Saksa), Duravit SA (Bischwiller, Ranska) ja Duravit BeLux BVBA (Overĳse, Belgia) (edustajat: asianajajat R. Bechtold, U. Soltész ja C. von Köckritz)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

                  —

                  Asiassa COMP/39092 — Kylpyhuonekalusteet — 23.6.2010 tehdyn Euroopan komission päätöksen K(2010) 4185 lopullinen 1 artiklan 1 kohta, 2 artikla ja 3 artikla on SEUT 263 artiklan 4 kohdan mukaisesti kumottava kantajien osalta

                  —

                  päätöksen 2 artiklan 9 kohdassa kantajille määrättyjä sakkoja on ainakin alennettava

                  —

                  komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kantajat riitauttavat asiassa COMP/39092 — Kylpyhuonekalusteet — 23.6.2010 tehdyn komission päätöksen K(2010) 4185 lopullinen. Riitautetussa päätöksessä kantajille ja eräille muille yrityksille on määrätty sakkoja SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkomisesta. Komission käsityksen mukaan kantajat ovat osallistuneet yritysten väliseen jatkuvaan sopimukseen tai yhdenmukaistettuun menettelytapaan kylpyhuonealalla Belgiassa, Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Alankomaissa ja Itävallassa.
      Kantajat vetoavat kanteensa tueksi yhdeksään kanneperusteeseen.
      Ensimmäisessä kanneperusteessa vastaajaa arvostellaan siitä, ettei se ole esittänyt riittävää näyttöä kantajien osallisuudesta hintasopimuksiin tai muihin kilpailunvastaisiin menettelytapoihin. Komissio on asian käsittelyssä komissiossa sivuuttanut sille kuuluvan todistustaakan ja vaatimukset todisteiden esittämisestä SEUT 101 artiklan rikkomista koskevassa asiassa ja asettanut kantajille kohtuuttomia vetoamis-ja näyttövelvollisuuksia asiaa komissiossa käsiteltäessä.
      Toisessa kanneperusteessa kantajat vetoavat siihen, että komissio on katsonut kantajien olevan useita tuotteita edustavan saksalaisen kattojärjestön väitettyyn ”kartellisopimukseen” osallistumisen vuoksi vastuussa useita tuotteita yhteisesti koskevasta kilpailusääntöjen rikkomiskokonaisuudesta, vaikkei komissio ole osoittanut kantajien osallistuneen eri tuotteita yhteisesti koskeviin sopimuksiin. Tältä osin kantajat lausuvat, että komissio on perusteettomasti ja ennenaikaisesti katsonut, että saksalaisessa kattojärjestössä käydyillä keskusteluilla olisi ollut kilpailunvastainen tarkoitus, ottamatta huomioon niiden konkreettisia taloudellisia ja oikeudellisia asiayhteyksiä.
      Lisäksi kantajat vetoavat kolmannessa kanneperusteessa siihen, ettei komissio ole osoittanut, että Saksan kylpyhuonekeramiikkamarkkinoilla olisi rikottu kilpailusääntöjä. Tässä yhteydessä kantajat moittivat komissiota siitä, että se on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että saksalaisessa keramiikka-alan toimialajärjestössä käydyt keskustelut olisivat olleet hintojen yhteensovittamista ja että niillä olisi ollut kilpailunvastainen tarkoitus, ja että komissio on loukannut kantajien oikeutta oikeudenmukaiseen ja puolueettomaan menettelyyn tekemällä lainvastaisella tavalla asiaan selvästikin vaikuttamattomista todisteista syyllisyyttä tukevia johtopäätöksiä.
      Neljännessä kanneperusteessa kantajat lausuvat, etteivät ne ole osallistuneet hintojen yhteensovittamiseen Ranskassa tai Belgiassa. Kantajien käsityksen mukaan komissio on perusteettomasti katsonut, että belgialaisissa ja ranskalaisissa keramiikka-alan järjestöissä käydyt keskustelut olisivat olleet hintojen yhteensovittamista, ja lisäksi arvioinut väitetyn rikkomisen keston virheellisesti ja siten soveltanut virheellisesti SEUT 101 artiklaa.
      Kantajat vetoavat viidennen kanneperusteen yhteydessä siihen, että komissio on perusteettomasti katsonut, että hanamarkkinoilla, suihkukaappimarkkinoilla ja keramiikkamarkkinoilla tehdyt toimet olisivat olleet yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen, ja siten soveltanut virheellisesti SEUT 101 artiklaa. Kantajat huomauttavat tässä yhteydessä, etteivät oikeuskäytännössä muodostuneet edellytykset menettelyn katsomiselle yhtenä kokonaisuutena pidettäväksi jatketuksi kilpailusääntöjen rikkomiseksi täyty.
      Kuudennessa kanneperusteessa kantajat vetoavat siihen, että komissio on asian ratkaisuun vaikuttaneella tavalla loukannut kantajille asetuksen (EY) N:o 773/2004 (1) 12 ja 14 artiklan mukaan kuuluvia puolustautumisoikeuksia ja oikeutta suulliseen kuulemiseen, koska asian käsittely on kestänyt kohtuuttoman kauan ja kaikki komissiossa ratkaisumenettelyyn osallistuneet henkilöt ovat vaihtuneet suullisen kuulemisen toimittamisen jälkeen.
      Seitsemännen kanneperusteen yhteydessä kantajat lausuvat, että komissio on menetellyt oikeudenvastaisesti perustaessaan sakkojen määrästä tekemänsä laskelman sakkoja koskeviin suuntaviivoihin, (2) vaikka nämä suuntaviivat ovat SEUT 290 artiklan 1 kohdan ja Euroopan perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdan vastaisina mitättömät Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen.
      Kahdeksantena kanneperusteena kantajat vetoavat siihen, että komission laskelma sakon määrästä on virheellinen, koska komissio ei ole sakon laskentapohjaa vahvistaessaan ottanut huomioon sitä, että kantajien väitetty osallisuus rikkomisten tekemisessä on ollut muita vähäisempi, vaan se on arvioinut rikkomisen vakavuuden yhdenmukaisesti kaikkien asianomaisten yritysten osalta. Tämä on kantajien käsityksen mukaan henkilökohtaisen vastuun periaatteen vastaista.
      Lopuksi yhdeksännen kanneperusteen yhteydessä huomautetaan, että langetetun sakon määrä on suhteellisuusperiaatteen ja yhdenvertaisuusperiaatteen vastainen, koska kantajat eivät ole olleet osallisina kilpailusääntöjen vakavimmissa rikkomisissa.

         (1)  [EY] 81 ja [EY] 82 artiklan mukaisten komission menettelyjen kulusta 7.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 773/2004 (EUVL L 123, s. 18).

         (2)  Suuntaviivat asetuksen n:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennasta (EUVL 2006, C 210, s. 2).


title: Asia T-254/03: José Manuel Lopez Cejudon 8.7.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 213/40                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                          6.9.2003
Fédération Nationale de l’Industrie et des Commerces                  sopivat Ranskan maatalousministerin aloitteesta tuonnin väli-
en Gros des Viandes’n (FNICGV) 7.7.2003 Euroopan                      aikaisesta keskeyttämisestä ja kohtuullisista hankintahinnoista
        yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                   vastineeksi teurastusten keskeyttämisen lopettamiselle.
                          (Asia T-252/03)
                                                                      Kanteensa tueksi kantaja väittää, että sopimuksen syntyvaihetta
                                                                      rasittaa sen suostumuksen ja toimintavapauden puuttuminen.
                          (2003/C 213/78)                             Tämä muodostaa kantajan mukaan perusteen, jolla se voidaan
                                                                      vapauttaa sopimuksen täyttämisestä aiheutuvasta vastuusta.
                                                                      Kantajan mukaan siihen kohdistui painostusta, jolle oli omi-
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     naista maanviljelijöiden esittämät uhkaukset ja väkivalta, jotka
                                                                      kohdistuivat kantajana olevan järjestön jäseniin, ranskalaisten
                                                                      viranomaisten toimettomuus yleisen järjestyksen ylläpitämi-
                                                                      sessä ja maatalousministerin harjoittama voimakas painostus.
Fédération Nationale de l’Industrie et des Commerces en               Kantaja väittää lisäksi, että se ei voinut ilmoittaa sen jäseniin
Gros des Viandes (FNICGV), kotipaikka Pariisi, on nostanut            kohdistuvasta painostuksesta, koska sopimus oli tehty maata-
7.7.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-            lousministerin aloitteesta sekä tämän kannustamana ja suostu-
mioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vas-             muksella. Lopuksi kantaja väittää, ettei sillä ollut taloudellista
taan. Kantajan edustajana on asianajaja Pierre Abegg, proses-         intressiä sopimuksen tekemisessä.
siosoite Luxemburgissa.
                                                                      Kantaja väittää vielä, että komission päätöksen perustelut ovat
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            ristiriitaiset, sillä se myöntää kyseessä olevassa päätöksessä,
                                                                      että kantaja on toiminut painostuksen alaisena mutta velvoittaa
                                                                      sen kuitenkin maksamaan sakkoa.
ensisijaisesti:
–     kumoaa komission 2.4.2003 tekemällään päätöksellä               Kantaja väittää myös, että asetuksen N:o 17 (1) 15 artiklan
      asettaman sakon;                                                2 kohtaa on rikottu sakon määrän alentamisen osalta. Kantaja
                                                                      vetoaa tältä osin suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen ja
                                                                      perusteluvelvollisuuden rikkomiseen. Kantaja toteaa, että
tai toissijaisesti:                                                   sakon määrä myös loukkaa ammattiyhdistysten vapautta,
                                                                      koska kantajan budjetti ei enää salli sen edustavan jäsentensä
                                                                      etuja.
–     alentaa erittäin merkittävästi komission 2.4.2003 teke-
      mällään päätöksellä asettaman sakon määrää;
                                                                      (1 ) Neuvoston asetus N:o 17: Perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan
                                                                           ensimmäinen täytäntöönpanoasetus (EYVL P 13, 21.2.1962,
ja joka tapauksessa:                                                       s. 204–211).
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja vaatii, että komission asiassa COMP/C.38.279/F3 –             José Manuel Lopez Cejudon 8.7.2003 Euroopan yhteisöjen
ranskalainen naudanliha – 2.4.2003 tekemällä päätöksellä sille                        komissiota vastaan nostama kanne
asettama sakko kumotaan tai että sakon määrää alennetaan.
Kyseinen asia koskee EY 81 artiklan 1 kohdan rikkomista
sopimuksella, jonka tarkoituksena on keskeyttää naudanlihan                                      (Asia T-254/03)
tuonti Ranskaan ja vahvistaa vähimmäishinta eräille eläinryh-
mille.
                                                                                (2003/C 213/79)
Kantaja väittää, että hullun lehmän taudin toisen vaiheen                                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
aikana lokakuussa 2001 nautakarjan kasvattajat kokivat en-
nennäkemättömän kriisin. Karjankasvattajien ryhmittymät
keskeyttivät Ranskassa teurastukset, järjestivät mielenosoituk-
sia ja pysäyttivät kuljetusautoja tarkistaakseen lihan alkuperän
ja tuhotakseen muuta kuin ranskalaista alkuperää olevat lihat.        José Manuel Lopez Cejudo, kotipaikka Brasilia (Brasilia), on
Tämän jälkeen karjankasvattajien ja lihateollisuuden järjestöt        nostanut 8.7.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
 ---pagebreak--- 6.9.2003                 FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 213/41
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-              Kantaja vetoaa kanteensa tueksi henkilöstösääntöjen liitteen X
siota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Georges             säännösten rikkomiseen, syrjintäkiellon periaatteen loukkaa-
Vandersanden ja Laure Levi.                                             miseen ja periaatteen, jonka mukaan viranomaisten toimet
                                                                        sitovat niitä niiden myöhemmässä toiminnassa, loukkaami-
                                                                        seen. Elinolokorvaustaan koskeva päätöksen osalta kantaja
                                                                        vetoaa myös yhteisöjen perusteettomaan etuun sekä perustelu-
                                                                        velvollisuuden laiminlyöntiin ja laillisuusperiaatteen ja hyvän
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin              hallinnon periaatteen loukkaamiseen.
–     kumoaa 12.6.2002 tehdyn nimittävän viranomaisen pää-
      töksen, joka koskee kantajalle osoitettua asuntoa, ja             (1 ) Asia T-271/01, tuomio 12.11.2002 (Kok. H. 2002, s. II-1109,
      kumoaa kantajan heinäkuun 2002 palkkakuittiin sisälty-                 EYVL C 19, 25.1.2003, s. 33).
      neen nimittävän viranomaisen päätöksen, joka koskee
      henkilöstösääntöjen liitteessä X olevassa 10 artiklassa
      tarkoitetun elinolokorvauksen soveltamista
–     tarvittaessa kumoaa kantajan 5.9.2002 tekemän valituk-
      sen hylkäämisestä 28.3.2003 tehdyn päätöksen
–     velvoittaa vastaajan maksamaan heinäkuusta 2000 alkaen
      viivästyskorkoa kantajan saaman elinolokorvauksen ja
      sen summan, joka hänen olisi pitänyt saada neljän                 Bundesverband der Nahrungsmittel- und Speiserestever-
      huollettavana olevan lapsensa vuoksi, välisestä erotukses-        werter e.V.:n ja Josef Klohin 14.7.2003 Euroopan yhteisö-
      ta, siihen saakka, kunnes summa on kokonaisuudessaan                           jen komissiota vastaan nostama kanne
      maksettu; sovellettava viivästyskorko on laskettava Eu-
      roopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioita varten
      vahvistaman, kyseisenä ajankohtana sovellettavan koron                                      (Asia T-256/03)
      perusteella kahdella yksiköllä korotettuna
                                                                                (2003/C 213/80)
–     velvoittaa vastaajan maksamaan symbolisen yhden euron
      suuruisen korvauksen henkisestä kärsimyksestä
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut ko-
      konaisuudessaan.
                                                                        Bundesverband der Nahrungsmittel- und Speiseresteverwerter
                                                                        e.V., Bochum (Saksa), ja Josef Kloh, Eichenried (Saksa), ovat
                                                                        nostaneet 14.7.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
                                                                        komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat
                                                                        R. Steiling und S. Wienhues.
Kantajalla, joka on Brasilian edustustossa työskentelevä komis-
sion virkamies, on neljä lasta, jotka asuvat tällä hetkellä äitinsä,    Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
kantajan entisen puolison kanssa. Kantaja osallistuu kuitenkin
tosiasiallisesti lasten elatukseen, kuten ensimmäisen oikeusas-
teen tuomioistuin on tunnustanut kantajan toisessa asiassa              –      kumoaa 12.5.2003 tehdyn komission päätöksen 2003/
nostaman kanteen yhteydessä ( 1). Nyt esillä oleva asia koskee                 328/EY 1 ja 6 artiklan siltä osin kuin poikkeuksia,
kahta komission päätöstä, joista toisessa evätään kantajalta                   jotka koskevat luokkaan 3 kuuluvan ruokajätteen käyttöä
oikeus viisi makuuhuonetta käsittävään asuntoon, jossa hän                     sikojen ruokinnassa sekä lajinsisäistä kierrätyskieltoa syö-
voisi majoittaa neljä lastaan, sillä perusteella, että nämä asuvat             tettäessä käsiteltyä ruokajätettä sioille, sovelletaan enin-
äitinsä kanssa Euroopassa, ja joista toisessa, heinäkuun 2002                  tään 31.10.2006 saakka
palkkakuitissa ilmoitetussa päätöksessä otetaan elinolokor-
vausta määritettäessä huomioon ainoastaan kaksi lasta neljän
sijasta (henkilöstösääntöjen liitteessä X oleva 10 artikla).            –      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.