title: Asia T-438/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.3.2018 – Altunis v. EUIPO – Hotel Cipriani (CIPRIANI) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Sanamerkki CIPRIANI — Aiempi EU-sanamerkki HOTEL CIPRIANI — Aiemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1011 47 artiklan 2 kohta) — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Tuotteiden ja palvelujen samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/43

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.3.2018 – Altunis v. EUIPO – Hotel Cipriani (CIPRIANI)
   (Asia T-438/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Sanamerkki CIPRIANI - Aiempi EU-sanamerkki HOTEL CIPRIANI - Aiemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1011 47 artiklan 2 kohta) - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Tuotteiden ja palvelujen samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)))
   (2018/C 142/56)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Altunis-Trading, Gestão e Serviços, Lda (Funchal, Portugali) (edustajat: asianajajat A. Vanzetti, S. Bergia ja G. Sironi)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: J. Crespo Carrillo ja D. Walicka)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Hotel Cipriani Srl (Venetsia, Italia) (edustajat: aluksi P. Cantrill, solicitor, ja B. Brandreth, barrister, sitten B. Brandreth, A. Poulter, solicitor ja P. Brownlow, solicitor)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 7.6.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 1889/2015-4), joka koskee Hotel Ciprianin ja Altunis-Trading, Gestão e Serviçosin välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Altunis-Trading, Gestão e Serviços, Lda velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 343, 19.9.2016.


title: Asia C-301/16 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 28.2.2018 – Valittajana Euroopan komissio ja muuna osapuolena Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd (Muutoksenhaku — Kauppapolitiikka — Polkumyynti — Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuonti — Asetus (EY) N:o 1225/2009 — 2 artiklan 7 kohdan b ja c alakohta — Markkinatalouskohtelu — 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettu aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä peräisin olevien merkittävien vääristymien käsite — Veroedut)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 28.2.2018 – Valittajana Euroopan komissio ja muuna osapuolena Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
   (Asia C-301/16 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Kauppapolitiikka - Polkumyynti - Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuonti - Asetus (EY) N:o 1225/2009 - 2 artiklan 7 kohdan b ja c alakohta - Markkinatalouskohtelu - 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettu aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä peräisin olevien merkittävien vääristymien käsite - Veroedut))
   (2018/C 142/05)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Flynn ja T. Maxian Rusche)

      Muu osapuoli: Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd (edustajat: Y. Melin ja V. Akritidis, avocats)

      Väliintulija, joka tukee valittajan vaatimuksia: GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH (edustajat: A. Bochon, avocat, ja R. MacLean, solicitor)

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin yleisen tuomioistuimen 16.3.2016 antama tuomio Xinyi PV Products (Anhui) Holdings vastaan komissio (T-586/14, EU:T:2016:154) kumotaan.

               2)

               Asia palautetaan unionin yleiselle tuomioistuimelle.

               3)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 270, 25.7.2016.


title: Asia C-47/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Wien (Itävalta) on esittänyt 26.1.2018 – Skarb Pánstwa Rzeczpospolitej Polskiej – Generalny Dyrektor Dróg Krajowych i Autostrad v. Stephan Riel selvittäjänä Alpine Bau GmbH:tä koskevassa maksukyvyttömyysmenettelyssä

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/29

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Wien (Itävalta) on esittänyt 26.1.2018 – Skarb Pánstwa Rzeczpospolitej Polskiej – Generalny Dyrektor Dróg Krajowych i Autostrad v. Stephan Riel selvittäjänä Alpine Bau GmbH:tä koskevassa maksukyvyttömyysmenettelyssä
   (Asia C-47/18)
   (2018/C 142/39)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht Wien

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Skarb Pánstwa Rzeczpospolitej Polskiej – Generalny Dyrektor Dróg Krajowych i Autostrad

      Vastapuoli: Stephan Riel selvittäjänä Alpine Bau GmbH:tä koskevassa maksukyvyttömyysmenettelyssä

      Ennakkoratkaisukysymykset

      Kysymys 1:

   Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1215/2012 (1) (jäljempänä asetus N:o 1215/2012) 1 artiklan 2 kohdan b alakohtaa tulkittava siten, että Itävallan oikeuden mukainen erityinen kanne saatavan vahvistamiseksi maksukyvyttömyysmenettelyssä (Prüfungsklage) koskee asetuksen N:o 1215/2012 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettua maksukyvyttömyyttä eikä siten kuulu asetuksen aineelliseen soveltamisalaan?

      Kysymys 2a (jos kysymykseen 1 vastataan myöntävästi):

   Onko asetuksen N:o 1215/2012 29 artiklan 1 kohtaa sovellettava analogisesti asetuksen N:o 1346/2000 soveltamisalaan kuuluviin maksukyvyttömyysmenettelyyn liittyviin kanteisiin?

      Kysymys 2b (jos kysymykseen 1 vastataan kieltävästi tai kysymykseen 2a vastataan myöntävästi):

   Onko asetuksen N:o 1215/2012 29 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että kyseessä on samojen asianosaisten välillä nostettu samaa asiaa koskeva kanne, jos velkoja – kantaja –, joka on esittänyt Itävallassa vireillä olevassa maksukyvyttömyyttä koskevassa päämenettelyssä ja Puolassa vireillä olevassa maksukyvyttömyyttä koskevassa sekundäärimenettelyssä (olennaisin osin) samansisältöisen vaateen, jonka selvittäjä on kummassakin menettelyssä (pääosin) kiistänyt, nostaa ensin Puolassa sekundäärimenettelyn selvittäjää vastaan ja sen jälkeen Itävallassa päämenettelyn selvittäjää – vastaajaa – vastaan kanteet, joissa vaaditaan toteamaan tietynsuuruisten maksukyvyttömyysvaateiden olemassaolo?

      Kysymys 3a:

   Onko maksukyvyttömyysmenettelyistä 29.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000 (2) (jäljempänä maksukyvyttömyysasetus) 41 artiklaa tulkittava siten, että ”saatavan laadun, saatavan syntymisen ajankohdan ja määrän” ilmoittamista koskeva vaatimus täyttyy, jos velkoja – kantaja –, jonka kotipaikka on jossain muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa menettely on aloitettu, päämenettelyssä – kuten käsiteltävässä asiassa –

               a)

               ilmoittaa saatavastaan pelkästään sen konkreettisen määrän muttei määritä saatavan syntymisen ajankohtaa (esimerkiksi ”alihankkijayrityksen JSV Slawomir Kubican saatavana tietöiden suorittamisesta”);

               b)

               ei ilmoita itse ilmoituksessa saatavan syntymisen ajankohtaa, mutta se on johdettavissa saatavaa koskevan ilmoituksen liitteistä (esimerkiksi esitetyssä laskussa olevasta päivämäärästä)?

      Kysymys 3b:

   Onko asetuksen N:o 1346/2000 41 artiklaa tulkittava siten, ettei se ole esteenä ilmoittajana olevan velkojan, jonka kotipaikka on jossain muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa menettely on aloitettu, kannalta yksittäistapauksessa – esimerkiksi saatavan syntymisen ajankohdan ilmoittamista koskevan vaatimuksen osalta – edullisempien kansallisten säännösten soveltamiselle?

      (1)  EUVL 2012, L 351, s. 1.

      (2)  EYVL 2000, L 160, s. 1.


title: Asia T-93/18: Kanne 19.2.2018 – International Skating Union v. komissio

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/55

         Kanne 19.2.2018 – International Skating Union v. komissio
   (Asia T-93/18)
   (2018/C 142/72)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: International Skating Union (Lausanne, Sveitsi) (edustaja: asianajaja J.-F. Bellis)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan komission asiassa AT.40208 – International Skating Unionin tukikelpoisuussäännöt 8.12.2017 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahdeksaan kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee sitä, että riidanalaisen päätöksen perusteluissa on perustavanlaatuinen ristiriita.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka koskee sitä, että kantajan tukikelpoisuussääntöjen tarkoituksena ei ole kilpailun rajoittaminen.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka koskee sitä, että kantajan tukikelpoisuussääntöjen vaikutuksena ei ole kilpailun rajoittaminen.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka koskee sitä, että kantajan päätös jättää hyväksymättä 2014 Dubai Icederby event ei kuulu SEUT 101 artiklan soveltamisalaan, koska tällä päätöksellä oli oikeutettu tavoite, joka oli kantajan eettisten sääntöjen, joissa kielletään kaikenlainen vedonlyönnin tukeminen, mukainen.

               5)

               Viides kanneperuste, joka koskee sitä, että kantajan päätös jättää hyväksymättä 2014 Dubai Icederby event jää joka tapauksessa SEUT 101 artiklan alueellisen soveltamisalan ulkopuolelle.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka koskee sitä, että väite siitä, että urheilun välimiesoikeuden säännöt vahvistavat väitettyjä kilpailunrajoituksia, on perusteeton.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, joka koskee sitä, että komissio on ylittänyt toimivaltansa määrätessään kantajaa koskevista seuraamuksista, joilla ei ole mitään yhteyttä kilpailusääntöjen rikkomisen toteamiseen

               8)

               Kahdeksas kanneperuste, joka koskee sitä, että uhkasakon määräämiselle ei ole pätevää oikeusperustaa.


title: Asia T-95/18: Kanne 12.2.2018 – Gollnisch v. parlamentti

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/55

         Kanne 12.2.2018 – Gollnisch v. parlamentti
   (Asia T-95/18)
   (2018/C 142/73)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Bruno Gollnisch (Villiers-le-Mahieu, Ranska) (edustaja: asianajaja B. Bonnefoy-Claudet)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan parlamentin puhemiehistön 23.10.2017 tekemän päätöksen, jonka viite on PE 610.437/BUR/Decision, sellaisena kuin se annettiin tiedoksi Euroopan parlamentin puhemiehen 1.12.2017 päivätyllä kirjeellä, jonka viite on D 318700 ja jolla hylättiin valitus, jonka Gollnisch teki kvestoreille pääsihteerin päätöksestä

               —

               kumoamaan Euroopan parlamentin pääsihteerin 1.7.2016 tekemän päätöksen, joka annettiin tiedoksi 6.7.2016, jossa todetaan, että ”Bruno Gollnischille on maksettu perusteettomasti 275 984,23 euroa” ja jossa määrätään, että toimielimen toimivaltaisen tulojen ja menojen hyväksyjän on perittävä tämä summa takaisin

               —

               kumoamaan edellä mainitun päätöksen tiedoksianto ja täytäntöönpanotoimenpiteet, jotka sisältyvät varainhoidon pääosaston pääjohtajan 6.7.2016 päivättyyn kirjeeseen, jonka viite on D 201920

               —

               kumoamaan saman varainhoidon pääosaston pääjohtajan 5.7.2016 allekirjoittaman veloitusilmoituksen nro 2016–914

               —

               myöntämään kantajalle 50 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä, joka aiheutui perusteettomista syytöksistä, joita esitettiin ennen kuin minkäänlaista tutkimusta on saatettu päätökseen, hänen maineensa vahingoittumisesta ja riidanalaisesta päätöksestä hänen henkilökohtaiseen ja poliittiseen elämäänsä aiheutuneesta erittäin huomattavasta häiriöstä sekä huomattavasta määrästä työtä, jonka hän joutui tekemään näitä menettelyitä varten

               —

               määräämään kantajalle maksettavaksi myös 28 000 euroa sellaisten kulujen perusteella, joita kantajalle on aiheutunut asianajopalkkioista ja mainitun kanteen ja siihen liitettyjen asiakirjojen jäljennös- ja toimituskustannuksista

               —

               velvoittamaan parlamentin vastaamaan oikeudenkäyntikuluista kokonaisuudessaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen, jotka koskevat erityisesti puhemiehistön päätöstä.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu useisiin olennaisten menettelymääräysten rikkomisiin, joihin vastaaja syyllistyi riidanalaisen päätöksen tekemisen yhteydessä. Kantajan mukaan menettelyssä, jossa riidanalainen päätös tehtiin, loukataan kantajan oikeutta saada asiansa kuulluksi puolueettomassa elimessä. Hän katsoo myös vastaajan loukanneen hänen puolustautumisoikeuksiaan. Kantajan mukaan riidanalainen päätös perustuu kvestorien edustajan virheelliseen ilmoitukseen ja sen perustelut ovat puutteelliset siltä osin kuin siinä ei vastata useisiin kantajan esittämiin väitteisiin.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu riidanalaisen päätöksen tekemiseen johtaneiden tosiseikkojen vääristämiseen.

         Kantaja vetoaa myös perusteisiin, jotka hän kohdisti pääsihteerin päätökseen, johon hän haki muutosta parlamentin puhemiehistössä, siltä osin kuin tämä viimeksi mainittu väitetysti piti riidanalaisen päätöksen voimassa ottamatta asianmukaisella tavalla huomioon kantajan esittämiä väitteitä.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu pääsihteerin päätöksen tekemiseen johtaneessa menettelyssä tehtyihin virheisiin, jotka koskevat pääsihteerin toimivallan puuttumiseen, puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen, todistustaakan kääntämiseen, puutteellisiin perusteluihin sekä oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden loukkaamiseen.

               2.

               Toinen kanneperuste, joka perustuu parlamentin jäsenten avustajien kansalaisoikeuksien loukkaamiseen, kantajaan kohdistettuun syrjintään, harkintavallan väärinkäyttöön, parlamentin jäsenten riippumattomuuden loukkaamiseen ja parlamentin jäsenten paikallisten avustajien tehtävän laiminlyöntiin sekä suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen.


title: Asia T-104/18: Kanne 22.2.2018 – Fundación Tecnalia Research & Innovation v. REA

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/57

         Kanne 22.2.2018 – Fundación Tecnalia Research & Innovation v. REA
   (Asia T-104/18)
   (2018/C 142/74)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Fundación Tecnalia Research & Innovation (Donostia-San Sebastián, Espanja) (edustajat: asianajajat P. Palacios Pesquera ja M. Rius Coma)

      Vastaaja: Tutkimuksen toimeenpanovirasto (REA)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottaa kanteen ja siinä esitetyt oikeudelliset perusteet tutkittaviksi

               —

               hyväksyy kanteessa esitetyt oikeudelliset perusteet ja kumoaa riidanalaisen päätöksen, jossa vahvistetaan, ettei enempiin toimiin ole aihetta ryhtyä siltä osin kuin on kyse TECNALIAn suorittamiin tehtäviin liittyvien määrien takaisinmaksusta

               —

               velvoittamaan REA:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tämä kanne liittyy rahoituksen takaisinperintää koskevan osapuolten välisen menettelyn lopputulokseen FP7-SME-2013-605879-FOODWATCH grant agreement -hankkeen yhteydessä. Päätös päättää kyseinen FoodWatch-hanke perustuu siihen, ettei vastaajalle väitetysti ole ilmoitettu BreadGuard-hankkeen olemassaolosta. Viimeksi mainittu hanke on REA:n mukaan hyvin samankaltainen kuin FoodWatch-hanke tavoitteiden, työmenetelmien ja odotettujen lopputulosten osalta.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei riidanalaista päätöstä ole perusteltu siltä osin kuin on kyse siitä, ettei vapauttavaa näyttöä, jota TECNALIA korosti osapuolten välisen tutkintamenettelyn kuluessa, ole otettu huomioon.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että FoodWatch-hankesopimuksen liitteen II sisältöä on rikottu, koska vastaaja ei ole ilmaissut niiden riippumattomien asiantuntijoiden henkilöllisyyttä, jotka vahvistivat riidanalaisen päätöksen perusteena olleet asiantuntijakertomukset, ja esti näin ollen TECNALIAa riitauttamasta kyseisiä kertomuksia.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu syyllisyysperiaatteen loukkaamiseen, koska vastaaja ei ole ottanut huomioon TECNALIAn todellista osuutta väitettyihin tapahtumiin.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu laillisuusperiaatteen loukkaamiseen, koska hankkeet on pantu täytäntöön asianmukaisesti ja koska TECNALIA ei ole rikkonut tai jättänyt täyttämättä sovittuja sitoumuksia.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen, koska huomioon ei ole otettu kunkin moitittavaan toimintaan osallistuneen syyllisyyden astetta.


title: Asia C-558/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 1.3.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Kammergericht Berlin – Saksa) – asia, jonka on pannut vireille Doris Margret Lisette Mahnkopf (Ennakkoratkaisupyyntö — Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue — Asetus (EU) N:o 650/2012 — Perimys ja eurooppalainen perintötodistus — Soveltamisala — Mahdollisuus ilmoittaa eloonjääneen puolison perintöosuus eurooppalaisessa perintötodistuksessa)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 1.3.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Kammergericht Berlin – Saksa) – asia, jonka on pannut vireille Doris Margret Lisette Mahnkopf
   (Asia C-558/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue - Asetus (EU) N:o 650/2012 - Perimys ja eurooppalainen perintötodistus - Soveltamisala - Mahdollisuus ilmoittaa eloonjääneen puolison perintöosuus eurooppalaisessa perintötodistuksessa))
   (2018/C 142/12)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Kammergericht Berlin

      Pääasian asianosainen

   Doris Margret Lisette Mahnkopf

      Muu osapuoli: Sven Mahnkopf

      Tuomiolauselma

   Toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta ja virallisten asiakirjojen hyväksymisestä ja täytäntöönpanosta perintöasioissa sekä eurooppalaisen perintötodistuksen käyttöönotosta 4.7.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 650/2012 1 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että mainitun asetuksen soveltamisalaan kuuluu pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen säännös, jonka mukaan toisen puolison kuollessa avioliiton aikainen varallisuusaseman muutos hyvitetään kiinteämääräisesti korottamalla eloonjääneen puolison perintöosuutta.

      (1)  EUVL C 30, 30.1.2017.


title: Asia T-6/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2018 – Equivalenza Manufactory v. EUIPO – ITM Entreprises (BLACK LABEL BY EQUIVALENZA) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin BLACK LABEL BY EQUIVALENZA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi kansainvälinen kuviomerkki LABELL — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/48

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2018 – Equivalenza Manufactory v. EUIPO – ITM Entreprises (BLACK LABEL BY EQUIVALENZA)
   (Asia T-6/17) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin BLACK LABEL BY EQUIVALENZA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi kansainvälinen kuviomerkki LABELL - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)))
   (2018/C 142/64)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Equivalenza Manufactory, SL (Barcelona, Espanja) (edustajat: asianajajat G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal ja E. Armero Lavie)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: J. Crespo Carrillo ja M. del Mar Baldares)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: ITM Entreprises SAS (Pariisi, Ranska)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 11.10.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 690/2016-2), joka koskee ITM Entreprisesin ja Equivalenza Manufactoryn välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) toisen valituslautakunnan 11.10.2016 tekemä päätös (asia R 690/2016-2) kumotaan.

               2)

               EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Equivalenza Manufactory, SL:lle unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 63, 27.2.2017.


title: Asia C-89/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 8.2.2018 – A v. Udlændinge- og Integrationsministeriet

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/33

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 8.2.2018 – A v. Udlændinge- og Integrationsministeriet
   (Asia C-89/18)
   (2018/C 142/44)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Østre Landsret

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: A

      Vastapuoli: Udlændinge- og Integrationsministeriet

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko tilanteessa, jossa on otettu käyttöön sellaisia ”uusia rajoituksia” aviopuolisoiden väliselle perheenyhdistämiselle, jotka ovat lähtökohtaisesti ristiriidassa päätöksen N:o 1/80 (assosiaation kehittämisestä 19.9.1980 tehty assosiaationeuvoston päätös N:o 1/80, joka on liitetty Euroopan talousyhteisön ja Turkin väliseen assosiaatiosopimukseen) 13 artiklaan sisältyvän standstill-lausekkeen kanssa ja jossa kyseisiä rajoituksia perustellaan unionin tuomioistuimen 12.4.2016 antamassa tuomiossa Genc (C-561/14) (1) (ks. myös tuomio 10.7.2014, Dogan, C-138/13) (2) hyväksymällä perusteella eli ”onnistuneen kotoutumisen” tavoitteella, Tanskan ulkomaalaislain (udlændingeloven) 9 §:n 7 momentin kaltaista sääntöä – jonka mukaan muun muassa yleinen edellytys perheenyhdistämiselle Tanskassa oleskeluluvan saaneen kolmannen valtion kansalaisen ja hänen aviopuolisonsa kesken on, että avioparin liityntä Tanskaan on vahvempi kuin Turkkiin – pitää sellaisena, että se on ”perusteltavissa yleistä etua koskevalla pakottavalla syyllä, sillä voidaan taata laillisesti tavoitellun päämäärän toteutuminen eikä sillä ylitetä sitä, mikä on tarpeen kyseisen päämäärän saavuttamiseksi”?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi siten, että liityntävaatimusta voidaan lähtökohtaisesti pitää kotoutumisen tavoitteen saavuttamiseen soveltuvana, voidaanko ilman, että se on rajoitusta koskevan arviointiperusteen ja suhteellisuusperiaatteen vastaista

                           i.

                           soveltaa sellaista käytäntöä, että kun jäsenvaltiossa oleskeluluvan saanut aviopuoliso (perheenkokoaja) on tullut maahan 12–13-vuotiaana tai myöhemmin, perheenkokoajan siteitä jäsenvaltioon arvioitaessa annetaan paljon merkitystä sille, onko henkilö joko oleskellut jäsenvaltiossa laillisesti pitkään, noin 12 vuoden ajan, tai oleskellut ja työskennellyt jäsenvaltiossa vakituisessa työsuhteessa, johon sisältyy merkittävissä määrin kontakteja ja viestintää kollegojen ja mahdollisten asiakkaiden kanssa jäsenvaltion kielellä, ilman merkityksellisiä keskeytyksiä vähintään 4–5 vuoden ajan tai oleskellut ja työskennellyt vakituisessa työsuhteessa, johon ei sisälly merkittävissä määrin kontakteja ja viestintää kollegojen tai asiakkaiden kanssa jäsenvaltion kielellä, vähintään 7–8 vuoden ajan,

                           ii.

                           soveltaa käytäntöä, jonka mukaan liityntävaatimuksen täyttymistä vastaan puhuu se, että perheenkokoaja on ylläpitänyt olennaisia siteitä kotimaahansa vierailemalla siellä usein tai pitkään, mutta lyhytaikaiset lomavierailut tai koulunkäynti eivät puhu hakemuksen hyväksymistä vastaan,

                           iii.

                           soveltaa käytäntöä, jonka mukaan liityntävaatimuksen täyttymistä vastaan puhuu erityisen selvästi tilanne, jossa asianomainen avioituu, eroaa ja avioituu uudelleen[?]

      (1)  EU:C:2016:247

      (2)  EU:C:2014:2066


title: Asia C-3/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 28.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Unkari) – Sporting Odds Ltd v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása (Ennakkoratkaisupyyntö — Palvelujen tarjoamisen vapaus — SEUT 56 artikla — SEU 4 artiklan 3 kohta — Euroopan unionin perusoikeuskirja — Rajoitukset — Onnenpelit — Kansallinen säännöstö — Valtio järjestää tietyntyyppisiä onnenpelejä — Yksinoikeus — Muunlaisia pelimuotoja koskeva konsessiojärjestelmä — Lupavaatimus — Hallinnollinen seuraamus)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 28.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Unkari) – Sporting Odds Ltd v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása
   (Asia C-3/17) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Palvelujen tarjoamisen vapaus - SEUT 56 artikla - SEU 4 artiklan 3 kohta - Euroopan unionin perusoikeuskirja - Rajoitukset - Onnenpelit - Kansallinen säännöstö - Valtio järjestää tietyntyyppisiä onnenpelejä - Yksinoikeus - Muunlaisia pelimuotoja koskeva konsessiojärjestelmä - Lupavaatimus - Hallinnollinen seuraamus))
   (2018/C 142/15)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Sporting Odds Ltd

      Vastapuoli: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása

      Tuomiolauselma

               1)

               SEUT 56 artiklaa on tulkittava siten, ettei se ole lähtökohtaisesti esteenä onnenpelimarkkinoiden järjestämiselle kaksiosaisella järjestelmällä, jossa tietyntyyppiset onnenpelit kuuluvat valtion monopoliin ja tietyt muut taas kuuluvat onnenpelien järjestämistä koskevaan konsessio- ja toimilupajärjestelmään, kun ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa, että palvelujen tarjoamisen vapautta rajoittavalla lainsäädännöllä todella tavoitellaan johdonmukaisesti ja järjestelmällisesti kyseisen jäsenvaltion ilmoittamia päämääriä.

               2)

               SEUT 56 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jonka mukaan verkossa pelattavien onnenpelien järjestämistä koskeva lupa voidaan myöntää yksinomaan kyseisessä valtiossa sijaitsevan kasinon toimintaa konsession perusteella harjoittaville onnenpelipalvelujen tarjoajille, kun kyseinen säännös ei ole tavoiteltujen päämäärien saavuttamisen välttämätön edellytys ja kun tällaisten tavoitteiden saavuttamiseksi on käytettävissä vähemmän rajoittavia keinoja.

               3)

               SEUT 56 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle lainsäädännölle, jolla otetaan verkossa pelattavien onnenpelien järjestämistä varten käyttöön konsessio- ja toimilupajärjestelmä, kun kyseisessä lainsäädännössä on muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneita toimijoita syrjiviä sääntöjä tai siinä säädetään säännöistä, jotka ovat syrjimättömiä mutta joita sovelletaan muuten kuin avoimesti tai jotka pannaan täytäntöön siten, että tiettyjen muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneiden tarjoajien osallistuminen estetään tai sitä vaikeutetaan.

               4)

               SEUT 56 artiklaa ja SEU 4 artiklan 3 kohtaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 ja 48 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa ei säädetä SEUT 56 artiklassa tarkoitettua palvelujen tarjoamisen vapautta rajoittavien toimenpiteiden oikeasuhteisuuden arvioimisesta tuomioistuinten omasta aloitteesta vaan asetetaan selvitysvastuu oikeudenkäynnin asianosaisille.

               5)

               SEUT 56 artiklaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 ja 48 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että rajoittavan lainsäädännön käyttöön ottaneen jäsenvaltion on toimitettava selvitysaineisto, jolla osoitetaan sellaiset tavoitteet, joilla voidaan oikeuttaa EUT-sopimuksessa taatun perusvapauden rajoittaminen, ja tällaisen rajoituksen oikeasuhteisuus, ja kansallisten tuomioistuinten on voitava tehdä kaikki siitä, ettei selvitysaineistoa toimiteta, aiheutuvat päätelmät.

               6)

               SEUT 56 artiklaa on tulkittava siten, ettei jäsenvaltion voida todeta jättäneen noudattamatta velvollisuuttaan oikeuttaa rajoittava toimenpide sillä perusteella, ettei se ole toimittanut arviointia mainitun toimenpiteen vaikutuksista silloin, kun rajoittava toimenpide sisällytettiin kansalliseen lainsäädäntöön tai kun kansallinen tuomioistuin tutkii tällaisen toimenpiteen.

               7)

               SEUT 56 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle seuraamukselle, joka määrätään sellaisen kansallisen lainsäädännön rikkomisesta, jolla otetaan käyttöön onnenpelien järjestämistä koskeva konsessio- ja toimilupajärjestelmä, jos tällainen kansallinen lainsäädäntö osoittautuu kyseisen artiklan vastaiseksi.

      (1)  EUVL C 112, 10.4.2017.


title: Asia T-126/18: Kanne 27.2.2018 – Van Haren Schoenen v. komissio

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/65

         Kanne 27.2.2018 – Van Haren Schoenen v. komissio
   (Asia T-126/18)
   (2018/C 142/83)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: van Haren Schoenen BV (Waalwijk, Alankomaat) (edustajat: asianajajat S. De Knop, B. Natens, A. Willems ja M. Meulenbelt)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että kanne otetaan tutkittavaksi

               —

               kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka ovat valmistaneet tietyt vientiä harjoittavat tuottajat Kiinan kansantasavallassa ja Vietnamissa, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta sekä unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-659/13 ja C-34/14 antaman tuomion täytäntöön panemisesta 4.12.2017 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/2232 ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu SEU-sopimuksen 5 artiklan 1 ja 2 kohdan rikkomiseen, koska riidanalaiselle asetukselle ei ole olemassa oikeusperustaa. Kantaja vetoaa toissijaisesti SEU-sopimuksen 13 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun toimielinten välisen tasapainon loukkaamiseen

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu SEUT 266 artiklan rikkomiseen sen takia, että 4.2.2016 asiassa C&J Clark International (C-659/13 ja C-34/14, EU:C:2016:74) annetun tuomion täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet on jätetty toteuttamatta.

               3)

               Kolmas kanneperuste perustuu asetuksen (EU) N:o 2016/1038 (1) 1 artiklan 1 kohdan ja 10 artiklan 1 kohdan rikkomiseen ja oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen sen takia, että polkumyyntitullit on asetettu tavaroille, jotka on luovutettu vapaaseen liikkeeseen.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu asetuksen (EU) N:o 2016/1038 21 artiklan rikkomiseen, koska polkumyyntitullit on asetettu ilman uutta arviointia unionin edusta. Kantajan mukaan on joka tapauksessa ilmeisen väärin, että asiassa päätettiin, että polkumyyntitullien asettaminen oli unionin edun mukaista.

               5)

               Viides kanneperuste perustuu SEU-sopimuksen 5 artiklan 1 ja 4 kohdan rikkomiseen sen takia, että on annettu toimi, joka ylittää sen, mikä on tarpeen toimen tavoitteen saavuttamiseksi.

      (1)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 8.6.2016 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 2016/1036 (EUVL 2016, L 176, s. 21)


title: Asia T-139/18: Kanne 21.2.2018 – Avio SpA v. komissio

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/68

         Kanne 21.2.2018 – Avio SpA v. komissio
   (Asia T-139/18)
   (2018/C 142/87)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Avio SpA (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat G. Roberti, G. Bellitti ja I. Perego,)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa komission päätöksen, C(2016) 4621 lopullinen, joka on annettu 20.7.2016 sulautuma-asiassa yrityskeskittymien valvonnasta 20.1.2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 8 artiklan 1 kohdan nojalla keskittymän julistamisesta sisämarkkinoille soveltuvaksi (ASL / Arianespace, asia COMP/M.7724)

               —

               velvoittaa asian selvittämistoimena komission toimittamaan menettelyasetuksen 88 ja 89 artiklan sekä 91 artiklan b alakohdan mukaisesti luovuttamaan kanteen III osassa tarkoitetut asiakirjat

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteella on riitautettu komission päätös, C(2016) 4621 lopullinen, joka on annettu 20.7.2016 sulautuma-asiassa yrityskeskittymien valvonnasta 20.1.2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 8 artiklan 1 kohdan nojalla keskittymän julistamisesta sisämarkkinoille soveltuvaksi (ASL / Arianespace, asia COMP/M.7724).
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen:

               1)

               Komissio on syyllistynyt ilmeiseen arviointivirheeseen, laiminlyönyt asian selvittämistä ja perusteluja koskevat velvoitteensa, koska se ei ole asianmukaisesti arvioinut markkinoita sulkevan vaikutuksen vaaraa Arianespacen kantorakettien markkinoilla etenkään suorituskyvyn, kannustimien ja kilpailunvastaisten vaikutusten osalta.

               2)

               Komissio on syyllistynyt ilmeiseen arviointivirheeseen, koska se ei ole vaatinut Arianespacen kantorakettien markkinoiden osalta erityisesti sellaisia kilpailuriskejä koskevia sitoumuksia, jotka liittyvät Arianespacen intressiristiriitoihin ja vaaraan arkaluontoisten tietojen vaihtamisesta Arianespacen ja ASL:n välillä.


title: Asia T-124/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 5.3.2018 – Estamede v. EKP (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Talous- ja rahapolitiikka — EKP — Kreikan valtionvelan uudelleenjärjestely — Sellaisen Kreikan julkisoikeudellisen elimen osallisuus, joka hallinnoi insinöörien ja rakennusurakoitsijoiden eläkerahastoa — Oman intressin tai vahingonkorvausoikeuden luovutuksen puuttuminen — Muotovaatimusten noudattamatta jättäminen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               30.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 152/35

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 5.3.2018 – Estamede v. EKP
   (Asia T-124/17) (1)

   ((Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Talous- ja rahapolitiikka - EKP - Kreikan valtionvelan uudelleenjärjestely - Sellaisen Kreikan julkisoikeudellisen elimen osallisuus, joka hallinnoi insinöörien ja rakennusurakoitsijoiden eläkerahastoa - Oman intressin tai vahingonkorvausoikeuden luovutuksen puuttuminen - Muotovaatimusten noudattamatta jättäminen - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
   (2018/C 152/44)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Enosi Syntaxiouchon Tameiou Asfaliseon Michanikon kai Ergolipton Dimosion Ergon (Estamede) (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja P. Miliarakis)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP) (asiamiehet: A. Koutsoukou ja K. Laurinavičius, avustajanaan asianajaja H.-G. Kamann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 268 artiklaan perustuva vaatimus sen vahingon korvaamiseksi, joka väitteen mukaan on aiheutunut Eniaios Foreas Koinonikis Asfalisisille (EFKA) ja erityisesti sen insinöörien ja rakennusurakoitsijoiden eläkerahastolle, Tameio Syntaxeon Michanikon kai Ergolipton Dimosion Ergonille (TSMEDE) (Tomeis Michanikon Ergolipton Dimosion Ergon), sekä sen eläkkelle jääneille jäsenille Helleenien tasavallan liikkeeseen laskemien tai täysimääräisesti takaamien jälkimarkkinakelpoisten velkainstrumenttien vakuuskelpoisuudesta velkojen vaihtoa koskevan Helleenien tasavallan tarjouksen yhteydessä 5.3.2012 annetun Euroopan keskuspankin päätöksen 2012/153/EU (EUVL 2012, L 77, s. 19) sekä muiden Kreikan julkisen velan uudelleenjärjestelyyn liittyvien EKP:n toimenpiteiden vuoksi.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Enosi Syntaxiouchon Tameiou Asfaliseon Michanikon kai Ergolipton Dimosion Ergon (Estamede) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 151, 15.5.2017.


title: Asia T-196/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.3.2018 – Naftogaz of Ukraine v. komissio (Kumoamiskanne — Maakaasun sisämarkkinat — Direktiivi 2009/73/EY — OPAL-kaasuputken käyttöä koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen osalta kolmansien osapuolten verkkoon pääsyä ja tariffisääntelyä koskevista unionin säännöistä myönnettyjen vapautusten edellytysten muuttamisesta tehty komission päätös — Toimi ei koske kantajaa suoraan — Tutkimatta jättäminen)

text:
               30.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 152/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.3.2018 – Naftogaz of Ukraine v. komissio
   (Asia T-196/17) (1)

   ((Kumoamiskanne - Maakaasun sisämarkkinat - Direktiivi 2009/73/EY - OPAL-kaasuputken käyttöä koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen osalta kolmansien osapuolten verkkoon pääsyä ja tariffisääntelyä koskevista unionin säännöistä myönnettyjen vapautusten edellytysten muuttamisesta tehty komission päätös - Toimi ei koske kantajaa suoraan - Tutkimatta jättäminen))
   (2018/C 152/45)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: NJSC Naftogaz of Ukraine (Kiova, Ukraina) (edustajat: asianajajat D. Mjaaland, A. Haga, M. Krakowiak ja P. Grzejszczak)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: Y. G. Marinova, O. Beynet ja K. Herrmann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus niiden direktiivin 2003/55/EY nojalla vahvistettujen edellytysten, joiden mukaisesti OPAL-kaasuputki vapautetaan kolmansien osapuolten verkkoon pääsyä ja tariffisääntelyä koskevien sääntöjen soveltamisesta, uudelleentarkastelusta 28.10.2016 annetun komission päätöksen C(2016) 6950 final kumoamiseksi

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Lausunnon antaminen väliintulohakemuksista raukeaa.

               3)

               NJSC Naftogaz of Ukraine vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Naftogaz of Ukraine, komissio, OPAL Gastransport GmbH & Co. KG, Gazprom Eksport LLC ja Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. vastaavat väliintulohakemuksiin liittyvistä omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 151, 15.5.2017.


title: Asia C-8/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vilniaus apygardos teismas (Liettua) on esittänyt 3.1.2018 – TE, UD, YB ja ZC v. Luminor Bank AB

text:
               30.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 152/2

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vilniaus apygardos teismas (Liettua) on esittänyt 3.1.2018 – TE, UD, YB ja ZC v. Luminor Bank AB
   (Asia C-8/18)
   (2018/C 152/03)
   Oikeudenkäyntikieli: liettua

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Vilniaus apygardos teismas

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: TE, UD, YB ja ZC

      Vastaaja: Luminor Bank AB

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko luonnollista henkilöä, joka ennen direktiivin 2004/39/EY (1) 70 artiklassa mainittua päivämäärää 1.11.2007 osti pankilta johdannaisrahoitusvälineen käyttäen kyseiseltä pankilta lainattuja varoja pankin hyväksi annettua vakuutta vastaan, pidettävä unionin oikeuden mukaisena kuluttajana sillä perusteella, että kuluttajanoikeuksia koskevan direktiivin 2011/83/EU (2) 3 artiklan 3 kohdan d alakohdassa säädetään, että kyseistä direktiiviä ei sovelleta sopimuksiin, jotka koskevat rahoituspalveluja?

               2)

               Onko luonnollista henkilöä, joka ennen direktiivin 2004/39/EY 70 artiklassa mainittua päivämäärää 1.11.2007 osti pankilta johdannaisrahoitusvälineen käyttäen kyseiseltä pankilta lainattuja varoja pankin hyväksi annettua vakuutta vastaan, pidettävä unionin oikeuden mukaisena yksityisasiakkaana ja rahoitusvälineiden ei-ammattimaisena sijoittajana, ja jos näin on, onko nyt käsiteltävässä tapauksessa sovellettava unionin oikeuden säännöksiä, jotka koskevat kuluttajille tiedottamista koskevia velvoitteita ja joissa kielletään eturistiriidat, kun pankki tarjoaa ja myy rahoitusvälinettä, kuten direktiivin 2003/6, (3) direktiivin 2003/71/EY, (4) direktiivin 2001/34/EY, (5) asetuksen (EY) N:o 809/2004, (6) MiFID II -direktiivin (7) säännöksiä ja muita unionin oikeuden sääntöjä, joilla suojataan rahoitusvälineiden kuluttajien oikeuksia?

               3)

               Onko sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) 28.1.2003 annettua direktiiviä 2003/6/EY tulkittava siten, että sen seikan tiedottamatta jättämisellä, ettei rahoitusvälineen tarjoajalla ole lupa tarjota kyseistä rahoituspalvelua, olennaisten tietojen ilmoittamatta jättämisellä esitteessä ja esitteen täydennyksessä sekä mahdollisella rahoitusvälineen tarjoajan eturistiriidalla voi rahoitusvälinettä koskevien sopimusten tekovaiheessa olla suora vaikutus (tiettyyn suuntaan) kyseisen rahoitusvälineen hintaan ja että sopimuksen toisella osapuolella on näin ollen oikeus vaatia, että kyseiset sopimukset kumotaan tai niitä muutetaan tai että aiheutuneista tappioista maksetaan korvausta?

      (1)  Rahoitusvälineiden markkinoista sekä neuvoston direktiivien 85/611/ETY ja 93/6/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 93/22/ETY kumoamisesta 21.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/39/EY (EUVL 2004, L 145, s. 1).

      (2)  Kuluttajien oikeuksista, neuvoston direktiivin 93/13/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/44/EY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 85/577/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY kumoamisesta 25.10.2011 annettu direktiivi 2011/83/EU (EUVL 2011, L 304, s. 64).

      (3)  Sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) 28.1.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/6/EY (EUVL 2003, L 96, s. 16).

      (4)  Arvopapereiden yleisölle tarjoamisen tai kaupankäynnin kohteeksi ottamisen yhteydessä julkistettavasta esitteestä ja direktiivin 2001/34/EY muuttamisesta 4.11.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/71/EY (EUVL 2003, L 345, s. 64).

      (5)  Arvopaperien ottamisesta viralliselle pörssilistalle sekä siihen liittyvästä tiedonantovelvollisuudesta 28.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/34/EY (EYVL 2001, L 184, s. 1).

      (6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/71/EY täytäntöönpanosta esitteiden sisältämien tietojen, esitteiden muodon, viittauksina esitettävien tietojen, julkistamisen ja mainonnan osalta 29.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 809/2004 (EUVL 2004, L 149, s. 1).

      (7)  Rahoitusvälineiden markkinoinnista sekä direktiivin 2002/92/EY ja direktiivin 2011/61/EU muuttamisesta 15.5.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/65/EU (EUVL 2014, L 173, s. 349).


title: Asia C-26/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hessisches Finanzgericht (Saksa) on esittänyt 16.1.2018 – Federal Express Corporation, Deutsche Niederlassung v. Hauptzollamt Frankfurt am Main

text:
               30.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 152/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hessisches Finanzgericht (Saksa) on esittänyt 16.1.2018 – Federal Express Corporation, Deutsche Niederlassung v. Hauptzollamt Frankfurt am Main
   (Asia C-26/18)
   (2018/C 152/04)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hessisches Finanzgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Federal Express Corporation, Deutsche Niederlassung

      Vastaaja: Hauptzollamt Frankfurt am Main

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Edellyttääkö yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 2 artiklan 1 kohdan d alakohdassa ja 30 artiklassa tarkoitettu maahantuonti sitä, että unionin alueelle saapunut tavara tulee taloudelliseen vaihdantaan unionissa, vai riittääkö pelkkä vaara siitä, että saapunut tavara tulee taloudelliseen vaihdantaan unionissa?
               Jos maahantuonti edellyttää tavaran tulemista taloudelliseen vaihdantaan unionissa:

               2)

               Onko unionin alueelle saapunut tavara tullut taloudelliseen vaihdantaan unionissa jo silloin, jos tavaraa ei ole tullisäännösten vastaisesti asetettu mihinkään direktiivin 61 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuun menettelyyn tai tilanteeseen tai jos tavara asetetaan aluksi tällaiseen menettelyyn tai tilanteeseen mutta tullisäännösten vastaisten toimien vuoksi se ei myöhemmin ole enää tässä menettelyssä tai tilanteessa, vai edellyttääkö tullisäännösten vastaisten toimien tapauksessa taloudelliseen vaihdantaan unionissa tuleminen sitä, että voidaan olettaa, että kyseisten tullisäännösten vastaisten toimien vuoksi tavara tuli taloudelliseen vaihdantaan unionissa ja se voitiin luovuttaa kulutukseen tai käyttöön sen jäsenvaltion verotusalueella, jossa sääntöjenvastaiset toimet toteutettiin?

      (1)  EUVL 2006, L 347, s. 1.


title: Asia C-93/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal in Northern Ireland (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 9.2.2018 – Ermira Bajratari v. Secretary of State for the Home Department

text:
               30.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 152/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal in Northern Ireland (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 9.2.2018 – Ermira Bajratari v. Secretary of State for the Home Department
   (Asia C-93/18)
   (2018/C 152/16)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal in Northern Ireland

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Ermira Bajratari

      Vastapuoli: Secretary of State for the Home Department

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voiko kansalaisuusdirektiivin (1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut käytettävissä olevat riittävät varat muodostua kokonaan tai osittain tuloista, jotka on ansaittu kansallisen lainsäädännön kannalta lainvastaisesta työskentelystä?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, täyttyvätkö 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan edellytykset kun työskentely katsotaan epävarmaksi ainoastaan sillä perusteella, että se on lainvastaista?

      (1)  Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY (EUVL 2004, L 158, s. 77).


title: Asia C-98/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Alankomaat) on esittänyt 12.2.2018 – T. Boer & Zonen BV v. Staatssecretaris van Economische Zaken

text:
               30.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 152/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Alankomaat) on esittänyt 12.2.2018 – T. Boer & Zonen BV v. Staatssecretaris van Economische Zaken
   (Asia C-98/18)
   (2018/C 152/18)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: T. Boer & Zonen BV

      Vastapuoli: Staatssecretaris van Economische Zaken

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko asetuksen N:o 853/2004 (1) liitteessä III olevan I jakson VII luvun 1 ja 3 kohdan säännöksiä tulkittava siten, että lihan jäähdyttämien on suoritettava itse teurastamossa, joten lihan kuormaaminen kylmäkuljetusautoon saadaan aloittaa vasta, kun liha on saavuttanut enintään 7 oC:n lämpötilan, vai saako lihan jäähdyttää myös kylmäkuljetusautossa, kunhan kyseinen auto ei ole vielä poistunut teurastamon alueelta?

      (1)  Eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 853/2004 (EUVL 2004, L 139, s. 55).


title: Asia T-390/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.3.2018 – Grupo Osborne v. EUIPO – Ostermann (DONTORO dog friendship) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin DONTORO dog friendship rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Tavaroiden ja palveluiden täydentävyys — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               30.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 152/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.3.2018 – Grupo Osborne v. EUIPO – Ostermann (DONTORO dog friendship)
   (Asia T-390/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin DONTORO dog friendship rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Tavaroiden ja palveluiden täydentävyys - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)))
   (2018/C 152/34)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Espanja) (edustaja: asianajaja J. M. Iglesias Monravá)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. Ivanauskas)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Daniel Ostermann (Leipzig, Saksa)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 28.4.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2002/2015-1), joka koskee Grupo Osbornen ja Daniel Ostermannin välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Grupo Osborne, SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 364, 3.10.2016.


title: Asia C-49/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Catalunya (Espanja) on esittänyt 26.1.2018 – Carlos Escribano Vindel v. Ministerio de Justicia

text:
               30.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 152/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Catalunya (Espanja) on esittänyt 26.1.2018 – Carlos Escribano Vindel v. Ministerio de Justicia
   (Asia C-49/18)
   (2018/C 152/08)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Superior de Justicia de Catalunya

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Carlos Escribano Vindel

      Vastaaja: Ministerio de Justicia

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kaikenlaisen syrjinnän kiellon yleistä periaatetta unionin oikeudessa tulkittava siten, ettei se ole esteenä valtion talousarviosta vuodeksi 2011 22.12.2010 annetun lain 39/2010 31.Uno §:n kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa palkkojen leikkauksia varten otettiin käyttöön erisuuruisia prosenttiosuuksia, jotka muodostuivat ankarammiksi sille osalle oikeuslaitoksen tuomarinviroissa työskentelevää henkilöstöä, jonka palkat olivat pienimmät, pakottaen nämä suurempiin uhrauksiin valtion menojen kattamiseksi kuin muut tämän henkilöstön jäsenet? (syrjintäkiellon periaate)

               2)

               Onko unionin oikeuden yleistä periaatetta, jonka mukaan tuomioistuinten riippumattomuus on turvattava oikeudenmukaisella, vakaalla ja tuomarinvirassa suoritettavien tehtävien vaatimusten mukaisella palkkauksella, tulkittava siten, että se on esteenä valtion talousarviosta 22.12.2010 annetun lain 39/2010 31.Uno §:n kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa ei oteta huomioon tuomareiden suorittamien tehtävien luonnetta, heidän palvelusaikaansa eikä heidän tehtäviensä merkitystä ja vaaditaan yksinomaan siltä osalta henkilöstöä, jonka palkat ovat pienimmät, suurempia uhrauksia valtion menojen kattamiseksi kuin muilta tämän henkilöstön jäseniltä? (tuomioistuinten riippumattomuuden periaate)


title: Asia C-115/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal correctionel de Saint-Brieuc – Chambre détachée de Guingamp (Ranska) on esittänyt 12.2.2018 – Procureur de la République v. Tugdual Carluer ym.

text:
               30.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 152/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal correctionel de Saint-Brieuc – Chambre détachée de Guingamp (Ranska) on esittänyt 12.2.2018 – Procureur de la République v. Tugdual Carluer ym.
   (Asia C-115/18)
   (2018/C 152/21)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal correctionel de Saint-Brieuc – Chambre détachée de Guingamp

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Procureur de la République

      Vastaajat: Tugdual Carluer, Yann Latouche, Dominique Legeard, Thierry Leleu, Dimitri Pinschof, Brigitte Plunian ja Rozenn Marechal

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetus [(EY)] N:o 1107/2009 (1) ennalta varautumisen periaatteen mukainen, kun siinä ei määritellä täsmällisesti, mitä tehoaineella tarkoitetaan, jolloin hakijan tehtäväksi jää valita aine, jonka se nimeää tuotteensa tehoaineeksi, ja hakijalle jää mahdollisuus kohdistaa hakemuksensa asiakirja-aineisto kokonaisuudessaan yhteen ainoaan aineeseen, vaikka sen kaupan pitämään lopputuotteeseen sisältyy useita aineita?

               2)

               Turvataanko ennalta varautumisen periaate ja kaupan pitämistä koskevan luvan puolueettomuus, kun asiakirja-aineiston tutkimiseksi tarvittavat testit, analyysit ja arvioinnit ovat pelkästään hakijoiden suorittamia ja ne voivat olla esitystavaltaan puolueellisia eikä niissä tehdä riippumatonta vasta-analyysiä?

               3)

               Turvataanko ennalta varautumisen periaate ja kaupan pitämistä koskevan luvan puolueettomuus, kun lupahakemuksia koskevia raportteja ei julkisteta liikesalaisuuden vuoksi?

               4)

               Onko asetus N:o 1107/2009 ennalta varautumisen periaatteen mukainen, kun siinä ei millään tavoin oteta huomioon tilanteita, joissa tehoaineita on useita ja niitä käytetään yhdessä, ja erityisesti kun siinä ei säädetä samaan tuotteeseen sisältyvien tehoaineiden yhteisvaikutuksen täydellisestä erityisanalyysistä Euroopan tasolla?

               5)

               Onko asetus N:o 1107/2009 ennalta varautumisen periaatteen mukainen siltä osin kuin sen 3 ja 4 luvussa vapautetaan toksisuuden arvioinnista (genotoksisuus, karsinogeenisyyden tutkiminen, hormonitoimintaa häiritsevien ominaisuuksien tutkiminen…) torjunta-ainetuotteet kaupallisessa muodossaan sellaisina kuin ne on saatettu markkinoille ja sellaisina kuin kuluttajat ja ympäristö niille altistuvat, koska siinä säädetään vain suppeista testeistä, jotka ovat aina hakijan tekemiä?

      (1)  Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta sekä neuvoston direktiivien 79/117/ETY ja 91/414/ETY kumoamisesta 21.10.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1107/2009 (EUVL 2009, L 309, s. 1)


title: Asia T-688/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 26.2.2018 – Deloitte Consulting v. komissio

text:
               30.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 152/59

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 26.2.2018 – Deloitte Consulting v. komissio
   (Asia T-688/13) (1)

   (2018/C 152/69)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 93, 29.3.2014.


201805250221897452018/C 200/115502016CJC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL2018041291022Asia C-550/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 12.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt rechtbank Den Haag – Alankomaat) – A ja S v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeus perheenyhdistämiseen — Direktiivi 2003/86/EY — 2 artiklan f alakohta — Käsite ”ilman huoltajaa tuleva alaikäinen” — 10 artiklan 3 kohdan a alakohta — Pakolaisen oikeus perheenyhdistämiseen vanhempiensa kanssa — Pakolainen, joka on alle 18-vuotias saapuessaan jäsenvaltion alueelle ja jättäessään turvapaikkahakemuksen mutta täysi-ikäinen ajankohtana, jona häntä koskeva turvapaikan myöntämispäätös tehdään ja jona hän tekee perheenyhdistämistä koskevan hakemuksen — Ratkaiseva päivämäärä sen arvioimisen kannalta, onko asianomainen ”alaikäinen”)
 ---documentbreak--- C2002018FI920120180412FI001192102Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 12.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt rechtbank Den Haag – Alankomaat) – A ja S v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Asia C-550/16) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeus perheenyhdistämiseen — Direktiivi 2003/86/EY — 2 artiklan f alakohta — Käsite ”ilman huoltajaa tuleva alaikäinen” — 10 artiklan 3 kohdan a alakohta — Pakolaisen oikeus perheenyhdistämiseen vanhempiensa kanssa — Pakolainen, joka on alle 18-vuotias saapuessaan jäsenvaltion alueelle ja jättäessään turvapaikkahakemuksen mutta täysi-ikäinen ajankohtana, jona häntä koskeva turvapaikan myöntämispäätös tehdään ja jona hän tekee perheenyhdistämistä koskevan hakemuksen — Ratkaiseva päivämäärä sen arvioimisen kannalta, onko asianomainen ”alaikäinen”)”2018/C 200/11Oikeudenkäyntikieli: hollanti
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Den Haag

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: A ja S

      Vastaaja: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Tuomiolauselma

   Oikeudesta perheenyhdistämiseen 22.9.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/86/EY 2 artiklan f alakohtaa, luettuna yhdessä sen 10 artiklan 3 kohdan a alakohdan kanssa, on tulkittava siten, että kolmannen maan kansalaista tai kansalaisuudetonta henkilöä, joka oli alle 18-vuotias saapuessaan jäsenvaltion alueelle ja jättäessään turvapaikkahakemuksen tässä valtiossa mutta joka turvapaikkamenettelyn kuluessa tulee täysi-ikäiseksi ja jolle myönnetään tämän jälkeen pakolaisasema, on pidettävä tässä säännöksessä tarkoitettuna alaikäisenä.
   (
         1
      )	EUVL C 38, 6.2.2017.


201805250631897112018/C 200/457562016TC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL20180425363611Asia T-756/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.4.2018 – Euro Castor Green v. EUIPO – Netlon France (Näkösuojasäleikkö) (Yhteisömalli — Mitättömyysmenettely — Rekisteröity yhteisömalli, joka esittää säleikköä — Aiempi yhteisömalli — Mitättömyysperuste — Aiemman mallin tunnetuksi tuleminen — Uutuuden puuttuminen — Yksilöllisen luonteen puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 6/2002 5 ja 6 artikla sekä 25 artiklan 1 kohdan b alakohta)
 ---documentbreak--- C2002018FI3610120180425FI0045361361Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.4.2018 – Euro Castor Green v. EUIPO – Netlon France (Näkösuojasäleikkö)
   (Asia T-756/16) (
         1
      )
   ”(Yhteisömalli — Mitättömyysmenettely — Rekisteröity yhteisömalli, joka esittää säleikköä — Aiempi yhteisömalli — Mitättömyysperuste — Aiemman mallin tunnetuksi tuleminen — Uutuuden puuttuminen — Yksilöllisen luonteen puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 6/2002 5 ja 6 artikla sekä 25 artiklan 1 kohdan b alakohta)”2018/C 200/45Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Kantaja: Euro Castor Green (Bagnolet, Ranska) (edustaja: asianajaja B Lafont)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Netlon France (Saint-Saulve, Ranska) (edustaja: asianajaja C. Berto)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 11.8.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 754/2014-3), joka koskee osapuolten Netlon France ja Euro Castor Green välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Euro Castor Green velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 6, 9.1.2017.


201805250301897032018/C 200/232272017CJC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL20180412181811Asia C-227/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 12.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Düsseldorf – Saksa) – Medtronic GmbH v. Finanzamt Neuss (Ennakkoratkaisupyyntö — Asetus (ETY) N:o 2658/87 — Tulliliitto ja yhteinen tullitariffi — Tariffiluokittelu — Yhdistetty nimikkeistö — Alanimikkeet 9021 10 10, 9021 10 90 ja 9021 90 90 — Selkärankajärjestelmät — Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1214/2014)
 ---documentbreak--- C2002018FI1810120180412FI0023181181Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 12.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Düsseldorf – Saksa) – Medtronic GmbH v. Finanzamt Neuss
   (Asia C-227/17) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Asetus (ETY) N:o 2658/87 — Tulliliitto ja yhteinen tullitariffi — Tariffiluokittelu — Yhdistetty nimikkeistö — Alanimikkeet 9021 10 10, 9021 10 90 ja 9021 90 90 — Selkärankajärjestelmät — Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1214/2014)”2018/C 200/23Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Medtronic GmbH

      Vastaaja: Finanzamt Neuss

      Tuomiolauselma

   Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna 6.10.2015 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2015/1754, olevaa yhdistettyä nimikkeistöä on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevien selkärankajärjestelmien luokittelu yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 9021 90 90 ei ole mahdollista, mikäli nämä järjestelmät voidaan luokitella yhdistetyn nimikkeistön nimikkeen 9021 muuhun alanimikkeeseen. Näiden järjestelmien mahdollinen luokittelu yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 9021 10 10 tai alanimikkeeseen 9021 10 90 riippuu järjestelmien pääasiallisesta käyttötarkoituksesta, joka ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on määritettävä ottamalla huomioon tällaisten järjestelmien objektiiviset ominaispiirteet ja ominaisuudet sekä niiden käyttötarkoitus ja se, mihin niitä tosiasiallisesti käytetään.
   (
         1
      )	EUVL C 249, 31.7.2017.


201806150741955322018/C 231/382422018TC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180418303121Asia T-242/18: Kanne 18.4.2018 – VV v. komissio
 ---documentbreak--- C2312018FI3010120180418FI0038301312Kanne 18.4.2018 – VV v. komissio
   (Asia T-242/18)2018/C 231/38Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Kantaja: VV (edustaja: asianajaja F. Moyse)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan 19.6.2017 annetun päätöksen ja kumoamaan tarvittavin osin toimenpide, jolla kantajan 18.1.2018 tekemä valitus hylättiin;

            —

            velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii kanteessaan kumoamaan avoimen kilpailun EPSO/AD/322/16 – hallintovirkamiehet (AD 5/AD 7) tarkastuksen alalla (EUVL 2016, C 171 A, s. 1) valintalautakunnan päätöksen olla hyväksymättä kantajaa kyseiseen kilpailuun, koska kantajalla ei sen mukaan ollut kilpailuilmoituksessa ilmoitetuilla aloilla vähintään kolmivuotisia yliopistotason opintoja vastaavaa koulutusta, josta oli annettu tutkintotodistus.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäisen kanneperusteen mukaan riidanalainen päätös on riittämättömästi perusteltu.

            2)

            Toinen kanneperuste perustuu siihen, että valintalautakunta oli tehnyt arviointivirheitä arvioidessaan kantajan hakemuksessa olleita tietoja. Valintalautakunta ei ollut noudattanut kilpailuilmoitusta katsoessaan, että kantajalla ei ollut kokonaisuudessaan vähintään kolmivuotisia yliopistotason opintoja vastaavaa koulutusta, josta oli annettu tutkintotodistus ja jota tarvittiin, jotta kantaja olisi voitu hyväksyä kilpailuun.


201806150711955172018/C 231/276762016TC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180515232311Asia T-676/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.5.2018 – Wirecard v. EUIPO (mycard2go) (EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin mycard2go rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta))
 ---documentbreak--- C2312018FI2310120180515FI0027231231Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.5.2018 – Wirecard v. EUIPO (mycard2go)
   (Asia T-676/16) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin mycard2go rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta))”2018/C 231/27Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantaja: Wirecard AG (Aschheim, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Bayer)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Hanf)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 21.7.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 282/2016-4), joka koskee hakemusta kuviomerkin mycard2go rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Wirecard AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut..

      (
         1
      )	EUVL C 410, 7.11.2016.


201806150291954902018/C 231/076852017CJC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL201712067711Asia C-685/17 P: Valitus, jonka Banca Monte dei Paschi di Siena SpA, Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) ovat tehneet 6.12.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-84/16, Banca Monte dei Paschi di Siena SpA ja Banca Widiba SpA v. EUIPO, 26.9.2017 antamasta tuomiosta
 ---documentbreak--- C2312018FI710120171206FI00077171Valitus, jonka Banca Monte dei Paschi di Siena SpA, Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) ovat tehneet 6.12.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-84/16, Banca Monte dei Paschi di Siena SpA ja Banca Widiba SpA v. EUIPO, 26.9.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-685/17 P)2018/C 231/07Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Valittajat: Banca Monte dei Paschi di Siena SpA, Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) (edustajat: L. Trevisan, D. Contini, avvocati)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)
   Unionin tuomioistuin (kymmenes jaosto) on todennut 17.5.2018 antamallaan määräyksellä, että valitus on jätettävä tutkimatta.


201806150861955342018/C 231/593002018TC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180513464831Asia T-300/18: Kanne 13.5.2018 – Yanukovych v. neuvosto
 ---documentbreak--- C2312018FI4610120180513FI0059461483Kanne 13.5.2018 – Yanukovych v. neuvosto
   (Asia T-300/18)2018/C 231/59Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Viktor Feodorovych Yanukovych (Rostov-na-Donu, Venäjä) (edustaja: T. Beazley, QC)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan 5.3.2018 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2018/333 (
                  1
               ) ja 5.3.2018 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/326 (
                  2
               ) siltä osin kuin ne koskevat kantajaa

            —

            velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seitsemään kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäisessä kanneperusteessa väitetään, ettei kantajan tilanne ole niiden säädettyjen perusteiden mukainen, joilla henkilöt merkittiin luetteloon asian kannalta merkityksellisenä ajankohtana. Euroopan unionin neuvosto on laiminlyönyt sille toimitetun kaiken aineiston asianmukaisen huomioon ottamisen ja arvioinnin, ja se on käsitellyt huomioon ottamansakin aineiston erittäin valikoivalla tavalla. Tämän kanneperusteen tueksi esitetyt perustelut: Kantajaan kohdistuu pelkästään esitutkintatoimenpiteitä, jotka ovat keskeytyksissä ja selvästi riittämättömiä asiassa merkityksellisiin perusteisiin nähden. Myös aineisto, johon neuvosto on perustanut päätöksensä kantajan nimen pysyttämisestä luettelossa, on täysin riittämätön, epäjohdonmukainen ja virheellinen, eikä mikään näyttö tue sitä.

            2)

            Toisessa kanneperusteessa väitetään, että neuvosto on tehnyt ilmeisiä arviointivirheitä sisällyttäessään kantajan niihin henkilöihin, joihin riidanalaisia toimenpiteitä kohdistetaan. Neuvosto on tehnyt ilmeisen virheen nimetessään kantajan uudelleen näiden henkilöiden joukkoon huolimatta selvästä erosta ”perustelujen” ja asiassa merkityksellisten nimeämisperusteiden välillä. Lisäksi ensimmäisen kanneperusteen yhteydessä mainitut perustelut koskevat samalla tavoin toista kanneperustetta.

            3)

            Kolmannessa kanneperusteessa väitetään, että neuvosto on laiminlyönyt perustelujen esittämisen. Neuvosto on jättänyt yksilöimättä todelliset ja konkreettiset syyt kantajan nimen sisällyttämiselle luetteloon. Kuudennessa muutospäätöksessä ja kuudennessa muutosasetuksessa vahvistetut ”perustelut” kantajan nimen sisällyttämiselle luetteloon ovat (paitsi virheelliset, myös) kaavamaiset, epäasianmukaiset ja riittämättömästi täsmennetyt.

            4)

            Neljännessä kanneperusteessa väitetään, että kantajan puolustautumisoikeuksia on loukattu ja/tai häneltä on evätty oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin. Neuvosto on muun muassa laiminlyönyt kantajan riittävän kuulemisen ennen hänen nimensä sisällyttämistä luetteloon uudelleen, eikä kantajalle ole annettu asianmukaista eikä oikeudenmukaista mahdollisuutta virheiden korjaamiseen tai henkilökohtaisia olosuhteitaan koskevien tietojen antamiseen. Neuvostolle/kantajalle ei missään vaiheessa ole toimitettu vakavia, uskottavia tai konkreettisia todisteita, joiden vuoksi rajoittavien toimenpiteiden määrääminen olisi ollut perusteltua.

            5)

            Viidennessä kanneperusteessa väitetään, ettei neuvostolla ollut asianmukaista oikeusperustaa kuudensien muutossäädösten antamiselle. Perustelut tämän kanneperusteen tueksi ovat seuraavat: (a) Kuudes muutospäätös ei täyttänyt SEU 29 artiklan mukaisia edellytyksiä sille, että neuvosto käyttäisi sitä oikeusperustana. Muun muassa: (i) Tavoitteet, joihin neuvosto nimenomaisesti viittaa, ovat pelkkiä epämääräisiä väitteitä; (ii) Oikeusperustalla ei ole minkäänlaista riittävää yhteyttä tämän asian olosuhteiden edellyttämään oikeussuojakeinojen asianmukaiseen tasoon; (iii) Rajoittavien toimenpiteiden toteuttaminen tukee Ukrainan uuden hallinnon toimintaa ja antaa sille oikeutuksen, vaikka tämä hallinto itse loukkaa asianmukaisen menettelyn periaatetta ja oikeusvaltioperiaatetta sekä loukkaa järjestelmällisesti ihmisoikeuksia; (b) edellytykset SEUT 215 artiklan käyttämiselle oikeusperustana eivät täyttyneet, koska ei ollut olemassa EU-sopimuksen V osaston 2 luvun mukaisesti tehtyä pätevää päätöstä; (c) ei ole ollut olemassa riittävää asiayhteyttä SEUT 215 artiklan käyttämiselle oikeusperustana kantajaa vastaan.

            6)

            Kuudennessa kanneperusteessa väitetään, että neuvosto on käyttänyt toimivaltaansa väärin. Neuvoston todellisena tarkoituksena kuudensien muutossäädösten voimaan saattamisessa on ollut Ukrainan nykyisen hallinnon suosiminen (jotta Ukraina ryhtyisi tiiviimpiin suhteisiin Euroopan unionin kanssa), eivätkä kuudensissa muutossäädöksissä näennäisesti esitetyt tarkoitukset/perusteet. Nimen luetteloon sisällyttämisen perusteet merkitsevät poikkeuksellista ja täysimääräistä toimivallan siirtoa neuvoston tavoitteiden mukaisella tavalla.

            7)

            Seitsemännessä kanneperusteessa väitetään, että Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklan 1 kohdan mukaista kantajan omistusoikeuden suojaa on loukattu muun muassa sen vuoksi, että rajoittavat toimenpiteet merkitsevät perusteetonta ja suhteetonta puuttumista tähän oikeuteen, koska: (i) mikään ei osoita, että varoja, joita kantajan väitetään käyttäneen väärin, väitettäisiin miltään osin siirretyksi Ukrainan ulkopuolelle, ja (ii) ei ole tarpeen eikä asianmukaista jäädyttää kantajan kaikkia varoja, koska Ukrainan viranomaiset ovat nyt vahvistaneet niiden varojen määrän, joiden katoamisen vuoksi kantajaan väitetään kohdistettavan asian taustalla olevia rikosoikeudellisia menettelyjä.

      (
         1
      )	Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2014/119/YUTP muuttamisesta 5.3.2018 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2018/333 (EUVL 2018, L 63, s. 48).
   (
         2
      )	Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 208/2014 täytäntöönpanosta 5.3.2018 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2018/326 (EUVL 2018, L 63, s. 5).


201806150561955272018/C 231/442612018TC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180426353511Asia T-261/18: Kanne 26.4.2018 – Roxtec v. EUIPO Wallmax (Musta neliö, jonka sisällä on seitsemän samankeskistä sinistä rengasta)
 ---documentbreak--- C2312018FI3510120180426FI0044351351Kanne 26.4.2018 – Roxtec v. EUIPO Wallmax (Musta neliö, jonka sisällä on seitsemän samankeskistä sinistä rengasta)
   (Asia T-261/18)2018/C 231/44Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Roxtec (Karlskrona, Ruotsi) (edustajat: asianajajat J. Olsson ja J. Adamsson)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Wallmax Srl (Milano, Italia)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen malli: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka esittää mustaa neliötä, jonka sisällä on seitsemän samankeskistä sinistä rengasta – EU-tavaramerkki nro 14 338 735

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 8.1.2018 asiassa R 940/2017-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            kumoaa riidanalaisen päätöksen

            —

            velvoittaa EUIPO:n korvaamaan nyt käytävästä menettelystä ja EUIPO:ssa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

            —

            Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohtaa on rikottu.


201806150471954952018/C 231/192802018CJC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180424161721Asia C-280/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Symvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 24.4.2018 – Alain Flausch, Andrea Bosco, Estienne Roger Jean Pierre Albrespy, Syndesmos Iiton – yhdistys, Elliniko Diktyo – Filoi tis Fysis – yhdistys, Syllogos Prostasias kai Perithalpsis Agrias Zois – SPPAZ – yhdistys v. Ympäristö- ja energiaministeri, Valtiovarainministeri, Matkailuministeri ja Merenkulku- ja saaristopolitiikasta vastaava ministeri
 ---documentbreak--- C2312018FI1610120180424FI0019161172Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Symvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 24.4.2018 – Alain Flausch, Andrea Bosco, Estienne Roger Jean Pierre Albrespy, Syndesmos Iiton – yhdistys, Elliniko Diktyo – Filoi tis Fysis – yhdistys, Syllogos Prostasias kai Perithalpsis Agrias Zois – SPPAZ – yhdistys v. Ympäristö- ja energiaministeri, Valtiovarainministeri, Matkailuministeri ja Merenkulku- ja saaristopolitiikasta vastaava ministeri
   (Asia C-280/18)2018/C 231/19Oikeudenkäyntikieli: kreikka
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Symvoulio tis Epikrateias

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Alain Flausch, Andrea Bosco, Estienne Roger Jean Pierre Albrespy, Syndesmos Iiton – yhdistys, Elliniko Diktyo – Filoi tis Fysis – yhdistys, Syllogos Prostasias kai Perithalpsis Agrias Zois – SPPAZ – yhdistys

      Vastaaja: Ympäristö- ja energiaministeri, Valtiovarainministeri, Matkailuministeri ja Merenkulku- ja saaristopolitiikasta vastaava ministeri

      Muu osapuoli: 105 Anonymi Touristiki kai Techniki Etaireia Ekmetallefsis Akiniton

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Onko direktiivin 2011/92/EU (
                  1
               ) 6 ja 11 artiklaa, luettuina yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan määräysten kanssa, tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä kyseessä oleville kansallisen oikeuden säännöksille, sellaisina kuin ne on esitetty [ennakkoratkaisupyyntöpäätöksen] 8, 9 ja 10 kohdassa, joissa todetaan, että menettelyjä, jotka edeltävät hankkeiden ja toimien, joilla on merkittäviä ympäristövaikutuksia, ympäristöehtojen hyväksymispäätöksen julkaisemista (ympäristövaikutusten arvioinnin julkistaminen, yleisölle tiedottaminen ja yleisön osallistuminen kuulemismenettelyyn), toteutetaan ja valvotaan pääasiassa maakunnan alueellisesti laajemmassa hallinnollisessa yksikössä eikä asianomaisessa kunnassa?

            2)

            Onko direktiivin 2011/92/EU 6 ja 11 artiklaa, luettuina yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan määräysten kanssa, tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä kyseessä oleville kansallisen oikeuden säännöksille, sellaisina kuin ne on esitetty kyseisissä kohdissa, joissa todetaan, että hankkeiden ja toimien, joilla on merkittäviä ympäristövaikutuksia, ympäristöehtojen hyväksymispäätöksen julkaiseminen lataamalla ne erityiselle verkkosivustolle antaa syyn olettaa kunkin asianomaisen saaneen ne täysimääräisesti tiedokseen, jotta he voivat käyttää sovellettavan lainsäädännön mukaisia oikeussuojakeinoja (Symvoulio tis Epikrateias -tuomioistuimessa (ylin hallintotuomioistuin) nostettava kumoamiskanne) kuudenkymmenen (60) päivän kuluessa, kun otetaan huomioon ympäristövaikutusten arvioinnin julkistamista, yleisölle tiedottamista ja yleisön osallistumista kyseisten hankkeiden ja toimien ympäristöehtojen lupamenettelyyn koskevat säännökset, joiden perusteella näiden lupamenettelyjen keskiössä on maakunnan alueellisesti laajempi hallinnollinen yksikkö eikä asianomainen kunta?

      (
         1
      )	Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 13.12.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/92/EU (EUVL 2012, L 26, s. 1).


201806150461954922018/C 231/101782018CJC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL201803079911Asia C-178/18 P: Valitus, jonka MSD Animal Health Innovation GmbH ja Intervet international BV ovat tehneet 7.3.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-729/15, MSD Animal Health Innovation GmbH ja Intervet international BV v. Euroopan lääkevirasto (EMA), 5.2.2018 antamasta tuomiosta
 ---documentbreak--- C2312018FI910120180307FI00109191Valitus, jonka MSD Animal Health Innovation GmbH ja Intervet international BV ovat tehneet 7.3.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-729/15, MSD Animal Health Innovation GmbH ja Intervet international BV v. Euroopan lääkevirasto (EMA), 5.2.2018 antamasta tuomiosta
   (Asia C-178/18 P)2018/C 231/10Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Valittajat: MSD Animal Health Innovation GmbH ja Intervet international BV (edustajat: P. Bogaert, advocaat, B. Kelly, solicitor, J. Stratford QC, C. Thomas, barrister)

      Muu osapuoli: Euroopan lääkevirasto

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin

            —

            hyväksyy valittajien valituksen ja kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen tuomion

            —

            kumoaa eräiden tietojen ilmaisemisesta julkisuusasetuksen (
                  1
               ) nojalla tehdyn päätöksen, josta lääkevirasto ilmoitti valittajille 3.12.2015

            —

            velvoittaa lääkeviraston korvaamaan valittajille tästä asiasta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut ja muut kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tuomio on kumottava seuraavista syistä:

            —

            unionin yleinen tuomioistuin ei ole katsonut, että oikeudenkäynnin kohteena olevia asiakirjoja suojataan yleisellä luottamuksellisuusolettamalla

            —

            unionin yleinen tuomioistuin ei ole katsonut, että oikeudenkäynnin kohteena olevat asiakirjat ovat kokonaisuudessaan kaupallisesti luottamuksellista tietoa, jota suojataan julkisuusasetuksen 4 artiklan 2 kohdassa

            —

            unionin yleinen tuomioistuin ei ole katsonut, että oikeudenkäynnin kohteena olevia asiakirjoja suojataan julkisuusasetuksen 4 artiklan 3 kohdassa

      lääkevirasto ei ole tehnyt intressivertailua oikeusjärjestyksen vaatimusten mukaisesti.
   (
         1
      )	Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL 2001, L 145, s. 43)


201806150821955332018/C 231/232832015TC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180508202121Asia T-283/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.5.2018 – Esso Raffinage v. ECHA (REACH — Asiakirja-aineiston arviointi — Rekisteröintien vaatimustenmukaisuuden tarkistaminen — Ilmoitettujen tietojen tarkistaminen ja asiakirja-aineiston arvioinnin seuranta — Toteamus vaatimusten täyttymättä jäämisestä — Unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta — Kumoamiskanne — Kannekelpoinen toimi — Kantajaa suoraan ja erikseen koskeva päätös — Tutkittavaksi ottaminen — Oikeudellinen perusta — Asetuksen (EY) N:o 1907/2006 41, 42 ja 126 artikla)
 ---documentbreak--- C2312018FI2010120180508FI0023201212Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.5.2018 – Esso Raffinage v. ECHA
   (Asia T-283/15) (
         1
      )
   ”(REACH — Asiakirja-aineiston arviointi — Rekisteröintien vaatimustenmukaisuuden tarkistaminen — Ilmoitettujen tietojen tarkistaminen ja asiakirja-aineiston arvioinnin seuranta — Toteamus vaatimusten täyttymättä jäämisestä — Unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta — Kumoamiskanne — Kannekelpoinen toimi — Kantajaa suoraan ja erikseen koskeva päätös — Tutkittavaksi ottaminen — Oikeudellinen perusta — Asetuksen (EY) N:o 1907/2006 41, 42 ja 126 artikla)”2018/C 231/23Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Esso Raffinage (Courbevoie, Ranska) (edustaja: M. Navin-Jones, solicitor)

      Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) (asiamiehet: C. Jacquet, C. Schultheiss, W. Broere ja M. Heikkilä)

      Muut osapuolet: Saksan liittotasavalta (asiamies: T. Henze), Ranskan tasavalta (asiamiehet: D. Colas ja J. Traband) ja Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: M. de Ree, M. Bulterman ja M. Noort)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklan nojalla nostettu kanne, jossa vaaditaan Ranskan ekologiasta, kestävästä kehityksestä, liikenteestä ja asunnoista vastaavalle ministeriölle osoitetun 1.4.2015 päivätyn ECHAn kirjeen, jonka otsikko on ”Asetuksen (EY) N:o 1907/2006 mukaisen asiakirja-aineiston arviointipäätöksen jälkeinen toteamus vaatimusten täyttymättä jäämisestä”, kumoamista

      Tuomiolauselma

            1)

            Ranskan ekologiasta, kestävästä kehityksestä, liikenteestä ja asunnoista vastaavalle ministeriölle osoitettu 1.4.2015 päivätty Euroopan kemikaaliviraston (ECHA) kirje, jonka otsikko on ”Asetuksen (EY) N:o 1907/2006 mukaisen asiakirja-aineiston arviointipäätöksen jälkeinen toteamus vaatimusten täyttymättä jäämisestä”, sen liite mukaan lukien, on kumottava.

            2)

            Esso Raffinage ja ECHA vastaavat kumpikin omista oikeudenkäyntikuluistaan.

            3)

            Saksan liittotasavalta, Ranskan tasavalta ja Alankomaiden kuningaskunta vastaavat kukin omista oikeudenkäyntikuluistaan

      (
         1
      )	EUVL C 320, 28.9.2015.


201806150371954942018/C 231/112032018CJC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180320101011Asia C-203/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Saksa) on esittänyt 20.3.2018 – Deutsche Post AG ja Klaus Leymann v. Land Nordrhein-Westfalen
 ---documentbreak--- C2312018FI1010120180320FI0011101101Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Saksa) on esittänyt 20.3.2018 – Deutsche Post AG ja Klaus Leymann v. Land Nordrhein-Westfalen
   (Asia C-203/18)2018/C 231/11Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Deutsche Post AG ja Klaus Leymann

      Vastapuoli: Land Nordrhein-Westfalen

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Onko 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 561/2006 (
                  1
               ) 13 artiklan 1 kohdan d alakohtaan, sellaisena kuin se on muutettuna 4.2.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 165/2014 (
                  2
               ) 45 artiklan 2 kohdalla, sisältyvää poikkeussäännöstä tulkittava siten, että se koskee ainoastaan ajoneuvoja tai ajoneuvoyhdistelmiä, joita käytetään yksinomaan yleispalvelussa lähetysten toimittamiseen, vai voivatko sen soveltamisedellytykset täyttyä myös silloin, jos ajoneuvoja tai ajoneuvoyhdistelmiä käytetään myös, pääosin tai muulla tavoin määräytyvän osuuden osalta, yleispalvelussa lähetysten toimittamiseen?

            2)

            Onko edellä 1 kohdassa mainitun poikkeussäännöksen yhteydessä arvioitaessa sitä, käytetäänkö ajoneuvoja tai ajoneuvoyhdistelmiä yksinomaan tai – mahdollisesti – myös, pääosin tai muulla tavoin määräytyvän osuuden osalta, yleispalvelussa lähetysten toimittamiseen, lähtökohdaksi otettava ajoneuvon tai ajoneuvoyhdistelmän yleinen käyttö vai ajoneuvon tai ajoneuvoyhdistelmän konkreettinen käyttö yksittäisellä matkalla?

      (
         1
      )	Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 3821/85 ja (EY) N:o 2135/98 muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 kumoamisesta 15.3.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 561/2006 (EUVL 2006, L 102, s. 1).
   (
         2
      )	Tieliikenteessä käytettävistä ajopiirtureista, tieliikenteen valvontalaitteista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3821/85 kumoamisesta sekä tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 561/2006 muuttamisesta 4.2.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 165/2014 (EUVL 2014, L 60, s. 1).


201806150761955042018/C 231/242052016TC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180517212111Asia T-205/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.5.2018 – Liettua v. komissio (Koheesiorahasto — Rahoitukset ulkopuolelle jätetyt menot — Koheesiorahaston hallinnoinnin tekninen tuki Liettuassa — ALV — Asetuksen (EY) N:o 16/2003 11 artiklan 1 ja 3 kohta — Rahoitustuen alentaminen)
 ---documentbreak--- C2312018FI2110120180517FI0024211211Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.5.2018 – Liettua v. komissio
   (Asia T-205/16) (
         1
      )
   ”(Koheesiorahasto — Rahoitukset ulkopuolelle jätetyt menot — Koheesiorahaston hallinnoinnin tekninen tuki Liettuassa — ALV — Asetuksen (EY) N:o 16/2003 11 artiklan 1 ja 3 kohta — Rahoitustuen alentaminen)”2018/C 231/24Oikeudenkäyntikieli: liettua
      Asianosaiset

      Kantaja: Liettuan tasavalta (asiamiehet: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė ja D. Stepanienė)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B.-R. Killmann ja J. Jokubauskaitė)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa tuomioistuinta vaaditaan kumoamaan koheesiorahastosta ”Tekninen apu koheesiorahaston hallinnointia varten Liettuan tasavallassa”-nimiselle hankkeelle myönnetyn tuen alentamisesta 23.2.2016 tehty komission päätös C(2016)969 final siltä osin kuin tukea on sen mukaan alennettava arvonlisäveron kustannuksia vastaavalla 137864,61 euron määrällä.

      Tuomiolauselma

            1)

            Koheesiorahastosta ”Tekninen apu koheesiorahaston hallinnointia varten Liettuan tasavallassa”-nimiselle hankkeelle myönnetyn tuen alentamisesta 23.2.2016 tehty komission päätös C(2016)969 final kumotaan siltä osin kuin tukea on sen mukaan alennettava arvonlisäveron kustannuksia vastaavalla 137864,61 euron määrällä..

            2)

            Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Liettuan tasavallan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 251, 11.7.2016.


201806150451954832018/C 231/122102018CJC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180323101122Asia C-210/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Schienen-Control Kommission (Itävalta) on esittänyt 23.3.2018 – WESTbahn Management GmbH v. ÖBB-Infrastruktur AG
 ---documentbreak--- C2312018FI1020120180323FI0012102112Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Schienen-Control Kommission (Itävalta) on esittänyt 23.3.2018 – WESTbahn Management GmbH v. ÖBB-Infrastruktur AG
   (Asia C-210/18)2018/C 231/12Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Schienen-Control Kommission

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: WESTbahn Management GmbH

      Vastaaja: ÖBB-Infrastruktur AG

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Onko yhtenäisestä eurooppalaisesta rautatiealueesta 21.11.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/34/EU (
                  1
               ) (EUVL 343, 14.12.2012, s. 32) liitteessä II olevan 2 kohdan a alakohtaa tulkittava siten, että siinä käytetty ilmaus ”matkustaja-asemat, niihin kuuluvat rakennukset ja muut tilat” sisältää direktiivin liitteessä I olevassa toisessa luetelmakohdassa tarkoitetun rautatieinfrastruktuurin osan ”matkustajalaiturit”?

            2)

            Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:
            Onko yhtenäisestä eurooppalaisesta rautatiealueesta 21.11.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/34/EU (EUVL 343, 14.12.2012, s. 32) liitteessä II olevan 1 kohdan c alakohtaa tulkittava siten, että siinä käytetty ilmaus ”rautatieinfrastruktuurin käyttö” kattaa direktiivin liitteessä I olevassa toisessa luetelmakohdassa tarkoitettujen matkustajalaiturien käytön?

      (
         1
      )	EUVL 2012, L 343, s. 32.


201806150751955192018/C 231/331992018TC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180316262722Asia T-199/18: Kanne 16.3.2018 – SCF Terminal (Cyprus) ja S H B v. neuvosto ym.
 ---documentbreak--- C2312018FI2620120180316FI0033262272Kanne 16.3.2018 – SCF Terminal (Cyprus) ja S H B v. neuvosto ym.
   (Asia T-199/18)2018/C 231/33Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: SCF Terminal (Cyprus) LTD (Limassol, Kypros) ja S H B, Inc. (Monrovia, Liberia) (edustajat: P. Tridimas, barrister, ja asianajajat K. Kakoulli, P. Panayides ja C. Pericleous)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio, Euroopan keskuspankki, Eurogroup ja Euroopan unioni

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            velvoittaa vastaajat maksamaan kantajille tämän kanteen liitteessä mainitut summat korkoineen, jotka lasketaan 26.3.2013 lukien unionin yleisen tuomioistuimen tuomion julistamiseen saakka

            —

            velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Vaihtoisesti ja toissijaisesti kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            toteaa, että Euroopan unionille ja/tai vastaajana oleville toimielimille on syntynyt sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu

            —

            määrittää, mitä menettelyä noudatetaan kantajien kärsimän tosiasiallisen korvattavissa olevan vahingon selvittämiseksi

            —

            velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi neljään kanneperusteeseen, jotka ovat pääasiallisesti samoja tai samankaltaisia kuin asiassa T-197/18, JV Voscf ym. v. neuvosto ym., esitetyt kanneperusteet.


201806150601955282018/C 231/342302018TC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180406272821Asia T-230/18: Kanne 6.4.2018 – Czarnecki v. parlamentti
 ---documentbreak--- C2312018FI2710120180406FI0034271282Kanne 6.4.2018 – Czarnecki v. parlamentti
   (Asia T-230/18)2018/C 231/34Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Kantaja: Ryszard Czarnecki (Varsova, Puola) (edustaja: asianajaja Casado García-Hirschfeld)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            ottamaan kanteen tutkittavaksi

            —

            kumoamaan Euroopan parlamentin 7.2.2018 tekemän päätöksen

            —

            velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kolmeen kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäinen kanneperuste perustuu yhtäältä syyttömyysolettaman, puolustautumisoikeuksien ja oikeuskeinojen tasapuolisuuden periaatteen loukkaamiseen ja toisaalta hyvän hallinnon periaatteen, suhteellisuusperiaatteen ja sananvapauden loukkaamiseen.

            2)

            Toinen kanneperuste perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen, fumus persecutionisiin ja harkintavallan väärinkäyttöön.

            3)

            Kolmas kanneperuste perustuu oikeusvarmuuden periaatteen ja luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen.