title: Asia C-414/00: Euroopan yhteisöjen komission 10.11.2000 Portugalin tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 28/16                   FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       27.1.2001
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Euroopan yhteisöjen komission 10.11.2000 Portugalin
                                                                                tasavaltaa vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samansi-
sältöiset kuin asiassa C-407/00 (4). Direktiivien täytäntöönpa-                                     (Asia C-414/00)
nolle säädetyt määräajat päättyivät 13.2.1999, 31.3.1999 ja
30.4.1999.                                                                                (2001/C 28/29)
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission on nostanut 10.11.2000
( 1) EYVL L 208, 24.7.1998, s. 49.                                       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin
( 2) EYVL L 261, 24.9.1998, s. 32.                                       tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeu-
( 3) EYVL L 290, 29.10.1998, s. 25.
( 4) Ks. tämän virallisen lehden sivu 13.
                                                                         dellisen yksikön virkamies Ana Maria Alves Vieira ja prosessio-
                                                                         soite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre
                                                                         Wagner, Kirchberg.
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                         –     toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut perus-
                                                                               tamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
                                                                               säädetyssä määräajassa toteuttanut kaikkia kolmansista
Euroopan yhteisöjen komission 9.11.2000 Alankomaiden                           maista yhteisöön tuotavien tuotteiden eläinlääkinnällisten
             kuningaskuntaa vastaan nostama kanne                              tarkastusten järjestämistä koskevista periaatteista 18 päi-
                                                                               vänä joulukuuta 1997 annetun neuvoston direktiivin
                            (Asia C-413/00)                                    97/78/EY (1) täysimääräisen täytäntöönpanon edellyttä-
                                                                               miä toimenpiteitä
                             (2001/C 28/28)                              –     velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-
                                                                               käyntikulut.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.11.2000 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden ku-
ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat komission                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
oikeudellisen yksikön virkamiehet B. Mongin ja H. M.
H. Speyart, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o komission             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz,                kuin asiassa C-407/00 (2), direktiivin täytäntöönpanolle varattu
Centre Wagner, Kirchberg.                                                määräaika on päättynyt 1.6.1999.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             (1) EYVL L 24, 30.1.1998, s. 9.
                                                                         (2) Ks. tämän virallisen lehden sivu 13.
1.     toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudatta-
       nut yhteisön jäsenvaltioiden satamiin tai satamista liiken-
       nöivillä matkustaja-aluksilla olevien henkilöiden rekiste-
       röinnistä 18 päivänä kesäkuuta 1998 annetun neuvoston
       direktiivin 98/41/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska
       se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen
       edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä       Salzburgin osavaltion Unabhängiger Verwaltungssenatin
       tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpi-         9.11.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
       teistä komissiolle                                                kaisupyyntö valitusasiassa, jossa asianosaisina ovat
                                                                         Dr. Herbert Pflanzl, Bürgermeister der Landeshauptstadt
2.     velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan                 Salzburg, Grundverkehrsbeauftragter des Landes Salz-
       oikeudenkäyntikulut.                                              burg sekä Grundverkehrslandeskommission des Landes
                                                                                Salzburg.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                                 (Asia C-415/00)
                                                                                (2001/C 28/30)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
kuin asiassa C-407/00 (2); direktiivin täytäntöönpanolle varattu
määräaika päättyi 1.1.1999.                                              Salzburgin osavaltion Unabhängiger Verwaltungssenat on pyy-
                                                                         tänyt 9.11.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
                                                                         yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 13.11.2000 Euroopan
(1) EYVL 1998, L 188, s. 35.                                             yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua valitusasiassa,
(2) Ks. tämän virallisen lehden sivu 13.                                 jossa asianosaisina ovat Dr. Herbert Pflanzl, Bürgermeister
                                                                         des Landeshauptstadt Salzburg, Grundverkehrsbeauftragter des
                                                                         Landes Salzburg sekä Grundverkehrslandeskommission des
                                                                         Landes Salzburg, seuraavaan kysymykseen:


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 6 päivänä kesäkuuta 2002 asiassa C-159/00 (Cour de cassationin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Sapod Audic vastaan Eco-Emballages SA (Direktiivi 83/189/ETY – Teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettava menettely – Velvollisuus ilmoittaa teknisiä määräyksiä koskevat ehdotukset – Direktiivit 75/442/ETY ja 91/156/ETY – Jätteet – Velvollisuus ilmoittaa aiotuista toimenpiteistä – Pakkausjätteistä huolehtimista koskeva kansallinen lainsäädäntö – Tuottajan tai maahantuojan velvollisuus yksilöidä pakkaukset, jotka hyväksytyn yrityksen on otettava huolehdittavakseen – Hyväksytyn yrityksen velvollisuus vastata siitä, että huolehdittavaksi otetut pakkaukset täyttävät tekniset vaatimukset)

text:
C 180/4                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          27.7.2002
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                            (viides jaosto)                                                         (viides jaosto)
                                                                                6 päivänä kesäkuuta 2002
                   13 päivänä kesäkuuta 2002
                                                                         asiassa C-159/00 (Cour de cassationin esittämä ennakko-
asiassa C-158/00, Luxemburgin suurherttuakunta vastaan                   ratkaisupyyntö), Sapod Audic vastaan Eco-Emballages
                Euroopan yhteisöjen komissio(1)                                                          SA (1)
                                                                         (Direktiivi 83/189/ETY – Teknisiä standardeja ja määräyksiä
(Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen – EMOTR – Varain-                  koskevien tietojen toimittamisessa noudatettava menettely –
hoitovuodet 1996–1998 – Peltokasvit – Menettely, jota                    Velvollisuus ilmoittaa teknisiä määräyksiä koskevat ehdotuk-
                   komission on noudatettava)                            set – Direktiivit 75/442/ETY ja 91/156/ETY – Jätteet – Vel-
                                                                         vollisuus ilmoittaa aiotuista toimenpiteistä – Pakkausjätteis-
                                                                         tä huolehtimista koskeva kansallinen lainsäädäntö – Tuotta-
                          (2002/C 180/06)                                jan tai maahantuojan velvollisuus yksilöidä pakkaukset, jotka
                                                                         hyväksytyn yrityksen on otettava huolehdittavakseen – Hy-
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        väksytyn yrityksen velvollisuus vastata siitä, että huolehditta-
                                                                            vaksi otetut pakkaukset täyttävät tekniset vaatimukset)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                                   (2002/C 180/07)
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
Asiassa C-158/00, Luxemburgin suurherttuakunta (asiamiehe-                              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
nään F. Hoffstetter, avustajanaan R. Nothar) vastaan Euroopan
yhteisöjen komissio (asiamiehinään P. Oliver ja G. Berscheid),
jossa kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa
osittain Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston                    Asiassa C-159/00, jonka Cour de cassation (Ranska) on saatta-
(EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen             nut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-
menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 1 päi-              väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
vänä maaliskuuta 2000 tehdyn komission päätöksen 2000/                   olevassa asiassa Sapod Audic ja Eco-Emballages SA ennakkorat-
216/EY (EYVL L 67, s. 37) siltä osin kuin siinä jätetään                 kaisun teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen
yhteisörahoituksen           ulkopuolelle      varainhoitovuosien        toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maa-
1996–1998 osalta 56 106 800 Luxemburgin frangin (LUF)                    liskuuta 1983 annetun neuvoston direktiivin 83/189/ETY
suuruinen määrä menoja, jotka Luxemburgin suurherttuakunta               (EYVL L 109, s. 8), sellaisena kuin se on muutettuna 22.3.1988
on suorittanut peltokasvialalla, yhteisöjen tuomioistuin (viides         annetulla neuvoston direktiivillä 88/182/ETY (EYVL L 81, s. 75),
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann            1 ja 10 artiklan, jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun
sekä tuomarit S. von Bahr (esittelevä tuomari), D. A. O. Edward,         neuvoston direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muu-
A. La Pergola ja M. Wathelet, julkisasiamies: A. Tizzano,                tettuna 18.3.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/
kirjaaja: R. Grass, on antanut 13.6.2002 tuomion, jonka                  ETY (EYVL L 78, s. 32), 3 artiklan 2 kohdan sekä EY:n perusta-
tuomiolauselma on seuraava:                                              missopimuksen 30 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 28 ar-
                                                                         tikla) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toi-
                                                                         mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuo-
1)    Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR)               marit S. von Bahr ja C. W. A. Timmermans (esittelevä tuomari),
      tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen       julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Hol-
      jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 1 päivänä maalis-     stein, on antanut 6.6.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on
      kuuta 2000 tehty komission päätös 2000/216/EY kumotaan             seuraava:
      siltä osin kuin siinä jätetään yhteisörahoituksen ulkopuolelle
      Luxemburgin suurherttuakunnan peltokasvialalla ennen               1)    Jätteistä huolehtimisesta ja materiaalien talteenotosta
      26.5.1996 suorittamat menot.                                             15.7.1975 annetun lain nro 75–633 soveltamisesta pakkaus-
                                                                               jätteisiin annetun asetuksen nro 92–377 4 §:n 2 momentin
2)    Kanne hylätään muilta osin.                                              kaltaista kansallista säännöstä voidaan pitää teknisiä standar-
                                                                               deja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatet-
3)    Kukin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.               tavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983 annetussa
                                                                               neuvoston direktiivissä 83/189/ETY, sellaisena kuin se on
                                                                               muutettuna 22.3.1988 annetulla neuvoston direktiivillä 88/
(1) EYVL C 176, 24.6.2000.                                                     182/ETY, tarkoitettuna teknisenä määräyksenä vain silloin,
                                                                               kun kansallinen tuomioistuin katsoo, että sitä on tulkittava
                                                                               niin, että se sisältää merkitsemistä tai selostetta koskevan
                                                                               velvoitteen.
 ---pagebreak--- 27.7.2002                  FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              C 180/5
2)    Direktiivin 83/189/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna                        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
      direktiivillä 88/182/ETY, 10 artiklaa on tulkittava siten, että
      jos asetuksen nro 92–377 4 §:n 2 momentin kaltaisen
      kansallisen säännöksen on katsottava sisältävän merkitsemistä                                      (viides jaosto)
      tai selostetta koskevan velvoitteen, tätä säännöstä ei ole
      vapautettu direktiivin 83/189/ETY 8 artiklassa asetetusta
      tiedoksiantovelvollisuudesta.                                                             25 päivänä huhtikuuta 2002
3)    Yksityinen voi vedota siihen, että tämän direktiivin 8 artiklan         asiassa C-183/00 (Juzgado de Primera Instancia e Instruc-
      mukainen ilmoitus asetuksen nro 92–377 4 §:n 2 momentin                 ción N:o 5 de Oviedon esittämä ennakkoratkaisupyyntö),
      kaltaisesta kansallisesta säännöksestä on laiminlyöty, silloin          Marı́a Victoria González Sánchez vastaan Medicina Astu-
      kun viimeksi mainittua säännöstä on tulkittava siten, että                                           riana SA (1)
      se sisältää merkitsemistä tai selostetta koskevan velvoitteen.
      Kansallisen tuomioistuimen on siis kieltäydyttävä soveltamasta
      tätä säännöstä, kun pidetään mielessä, että kysymys siitä,              (Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Direktiivi
      mitä päätelmiä siitä, että mainittua kansallista säännöstä ei           85/374/ETY – Tuotevastuu – Suhde muihin vastuujärjestel-
      sovelleta, on tehtävä sovellettavassa kansallisessa oikeudessa                                           miin)
      säädetyn seuraamuksen laajuudesta, kuten asianosaisten välisen
      sopimuksen pätemättömyys tai soveltamatta jättäminen, on
      kansallisen oikeuden alaan kuuluva kysymys. Tämä päätelmä                                         (2002/C 180/08)
      edellyttää kuitenkin, että sovellettavat kansallisen oikeuden
      säännöt eivät ole epäedullisempia kuin ne, jotka koskevat
      samankaltaisia jäsenvaltion sisäiseen oikeuteen perustuvia vaa-                             (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
      timuksia, eikä niillä saa tehdä yhteisön oikeusjärjestyksessä
      tunnustettujen oikeuksien käyttämistä käytännössä mahdotto-
      maksi.                                                                  (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
4)    Tilanteessa, jossa direktiiviä 83/189/ETY ei sovelleta asetuksen
      nro 92–377 säännöksiin, kyseisen jäsenvaltion on jätteistä
      15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun direktiivin 75/442/
      ETY 3 artiklan 2 kohdan nojalla ilmoitettava komissiolle
      tällaisia kansallisia säännöksiä koskevat ehdotukset.                   Asiassa C-183/00, jonka Juzgado de Primera Instancia e
                                                                              Instrucción N:o 5 de Oviedo (Espanja) on saattanut EY
                                                                              234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi
5)    Direktiivin 75/442/ETY 3 artiklan 2 kohtaa on tulkittava                saadakseen tässä tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
      siten, että sillä ei anneta yksityisille oikeutta, johon he voisivat    Marı́a Victoria González Sánchez ja Medicina Asturiana SA
      vedota kansallisissa tuomioistuimissa tämän säännöksen alaan            ennakkoratkaisun tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden la-
      kuuluvan kansallisen säännöstön kumoamiseksi tai soveltamat-            kien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä
      ta jättämiseksi sillä perusteella, että tämä säännöstö on annettu       25 päivänä heinäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin
      ilman, että siitä olisi ennakolta ilmoitettu komissiolle.               85/374/ETY (EYVL L 210, s. 29) 13 artiklan tulkinnasta,
                                                                              yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                              nossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann (esittelevä tuomari) sekä
6)    Asetuksen nro 92–377 4 §:n 2 momentin kaltaista kansallista             tuomarit S. von Bahr ja C. W. A. Timmermans, julkisasiamies:
      säännöstä voidaan pitää myyntijärjestelynä tilanteessa, jossa
                                                                              L. A. Geelhoed, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein,
      kansallinen tuomioistuin tulkitsee sen niin, että se ei sisällä         on antanut 25.4.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on
      merkitsemistä tai selostetta koskevaa velvoitetta, vaan siinä           seuraava:
      asetetaan vain yleinen velvoite yksilöidä pakkaukset, joista
      huolehtimisen yksityinen yritys ottaa tehtäväkseen. Kansallisen
      tuomioistuimen on tutkittava, täyttyvätkö yhteisöjen tuomiois-
                                                                              Tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallin-
      tuimen oikeuskäytännön mukaiset edellytykset, joiden nojalla
                                                                              nollisten määräysten lähentämisestä 25 päivänä heinäkuuta 1985
      voidaan katsoa, että tällainen velvoite ei kuulu perustamissopi-
                                                                              annetun neuvoston direktiivin 85/374/ETY 13 artiklaa on tulkittava
      muksen 30 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 28 artikla)
                                                                              siten, että jäsenvaltion lainsäädännössä annettua oikeutta saada
      soveltamisalaan, eli että kyseistä säännöstä sovelletaan kaikkiin
                                                                              korvausta turvallisuudeltaan puutteellisen tuotteen aiheuttamasta
      kyseisen jäsenvaltion alueella toimiviin toimijoihin ja että
                                                                              vahingosta sellaisen yleisen vastuujärjestelmän nojalla, jolla on sama
      sillä on oikeudellisesti ja tosiasiallisesti sama vaikutus sekä
                                                                              perusta kuin direktiivillä käyttöön otetulla järjestelmällä, voidaan
      kotimaisten tuotteiden että muista jäsenvaltioista maahan
                                                                              rajoittaa, kun jäsenvaltio saattaa direktiivin osaksi kansallista
      tuotujen tuotteiden markkinointiin.
                                                                              oikeusjärjestystään.
(1) EYVL C 176, 24.6.2000.                                                    (1) EYVL C 192, 8.7.2000.


title: Asia F-93/10: Virkamiestuomioistuimen määräys 25.5.2011 AL v. parlamentti

text:
               6.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 232/43

         Virkamiestuomioistuimen määräys 25.5.2011
   AL v. parlamentti
   (Asia F-93/10) (1)

   2011/C 232/79
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä sovintoratkaisun jälkeen.

      (1)  EUVL C 328, 4.12.2010, s. 61.


title: Asia T-461/08: Kanne 6.10.2008 — Evropaïki Dynamiki v. EIP

text:
               24.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 19/30

         Kanne 6.10.2008 — Evropaïki Dynamiki v. EIP
   (Asia T-461/08)
   (2009/C 19/57)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat N. Korogiannakis ja P. Katsimani)

      Vastaaja: Eurroopan investointipankki
   Vaatimukset

               —

               On kumottava Euroopan investointipankin päätös, jolla kantajan tarjous jätettiin hyväksymättä ja päätettiin tehdä hankintasopimus tarjouskilpailun voittaneen tarjoajan kanssa

               —

               Euroopan investointipankki on velvoitettava korvaamaan kantajalle kyseisestä tarjouskilpailumenettelystä aiheutunut 1 940 000,00 euron määräinen vahinko

               —

               Euroopan investointipankki on velvoitettava korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut ja muut tähän kanteeseen liittyvät kulut siinäkin tapauksessa, että tämä kanne hylätään.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii kanteellaan EY 230 artiklan ja EY 235 artiklan mukaisesti yhtäältä sen 26.7.2008 tehdyn Euroopan investointipankin päätöksen, jolla hylättiin tarjous, jonka kantaja teki tarjouskilpailussa ”EIP:n avustus Euroopan investointipankin pörssitoimintojärjestelmän (SERAPIS) ylläpidolle, tuelle ja kehittämiselle” (EUVL 2007/S 176-215155), ja toisaalta vahingonkorvausta.
   Kantaja väittää, että sille ei ilmoitettu tarjouskilpailun ratkaisua ja että se sai ainoastaan sattumalta tiedon siitä, että ilmoitus tehdystä hankintasopimuksesta oli julkaistu virallisen lehden 26.7.2008 ilmestyneessä numerossa (1). Kantaja katsoo, että vastaaja loukkasi avoimuusperiaatetta ja yhdenvertaisuusperiaatetta sekä rikkoi EIP:n hankintaoppaan säännöksiä sekä yhteisön oikeuden julkisia hankintoja koskevia säännöksiä, kun se teki riidanalaisen päätöksen. Lisäksi kantaja väittää, että vastaaja ei taannut vääristymätöntä kilpailua, sillä se loukkasi toistuvasti avoimuusperiaatetta ja yhdenvertaisuusperiaatetta, kun se jätti ilmoittamatta hankintasopimuksen tekemistä koskevasta päätöksestään kantajalle, ei perustellut riittävällä tavalla päätöstään tehdä hankintasopimus toisen tarjoajan kanssa, asetti kriteerit, jotka johtivat epäyhdenvertaiseen kohteluun, sekoitti keskenään valintakriteerit ja hankintasopimuksen tekemistä koskevat kriteerit ja sovelsi syrjivää arviointimenetelmää, jossa käytettiin suhdetta 75 prosenttia/25 prosenttia.
   Siinä tapauksessa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että vastaaja rikkoi yhteisön oikeuden julkisia hankintoja koskevia säännöksiä ja/tai loukkasi avoimuusperiaatetta ja yhdenvertaisuusperiaatetta, kantaja vaatii EIP:lta rahallista korvausta, joka vastaa määrältään 50:tä prosenttia siitä 3 880 000,00 euron määrästä (1 940 000,00 euroa), joka on arvioitu bruttovoitto, joka kantajalle olisi syntynyt kyseisen tarjouskilpailun seurauksena, mikäli hankintasopimus olisi päätetty tehdä kantajan kanssa.
   Kantaja vaatii lisäksi, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut siinäkin tapauksessa, että se hylkää kanteen, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan nojalla, koska kantaja katsoo joutuneensa turvautumaan oikeussuojakeinoon ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa sen vuoksi, että vastaaja arvioi kantajan tarjousta virheellisesti, laiminlöi perusteluvelvollisuutensa eikä ilmoittanut kantajalle ajoissa tarjouskilpailun voittaneen tarjoajan mahdollisia ansioita.

      (1)  EUVL 2008/S 144-192307.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 6 päivänä heinäkuuta 2004, asiassa T-117/02, Grupo El Prado Cervera, SL vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Sanamerkin CHUFAFIT rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi koskeva hakemus — Aikaisempi kansallinen sanamerkki ja aikaisempi kansallinen kuviomerkki CHUFI — Sekaannusvaara — Vaara mielleyhtymästä — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               25.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/18

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   6 päivänä heinäkuuta 2004,
   asiassa T-117/02, Grupo El Prado Cervera, SL vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Sanamerkin CHUFAFIT rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi koskeva hakemus - Aikaisempi kansallinen sanamerkki ja aikaisempi kansallinen kuviomerkki CHUFI - Sekaannusvaara - Vaara mielleyhtymästä - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2004/C 239/36)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa T-117/02, Grupo El Prado Cervera, SL, kotipaikka Valencia (Espanja), edustajanaan asianajaja P. Koch Moreno, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehinään J. F. Crespo Carrillo ja G. Schneider), jossa SMHV:n valituslautakunnassa käydyn menettelyn vastapuolena ja väliintulijana ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ovat Helene Debuschewitz ym. Johann Debuschewitzin perillisinä, kotipaikka Rösrath-Forsbach (Saksa), edustajanaan asianajaja E. Krings, ja jossa kantaja on nostanut kanteen vaatien SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 12.2.2002 tekemän sen päätöksen (asia R 798/2001-1) kumoamista, joka koskee Grupo El Prado Cervera, SL:n ja J. Debuschewitzin välistä väitemenettelyä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit P. Mengozzi ja M. E. Martins Ribeiro; kirjaaja: hallintovirkamies I. Natsinas, on 6.7.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 156, 29.6.2002.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto), 20 päivänä helmikuuta 1997, asiassa C-107/95 P, Bundesverband der Bilanzbuchhalter eV vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Komission kieltäytyminen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn aloittamisesta - Komission kieltäytyminen EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan 3 kohdan mukaisen menettelyn aloittamisesta)

text:
5.4.97               | FI   |                  Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 108/5
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                    YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                         (viides jaosto),                                                   ( toinen jaosto ),
                 20 päivänä helmikuuta 1997,                                         20 päivänä helmikuuta 1997,
asiassa C- 107/95 P, Bundesverband der Bilanzbuchhalter            asiassa C-128/95 (Tribunal de commerce de Lyonin esittä
         eV vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (')               mä ennakkoratkaisupyyntö ), Fontaine SA ym. vastaan
                                                                                Aqueducs Automobiles SARL H
(Muutoksenhaku — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi
                                                                   (Kilpailu — Autojen jälleenmyynti — Rinnakkaistuonti —
ottaminen — Komission kieltäytyminen jäsenyysvelvoittei           Asetus (ETY) N:o 123/85 — Mahdollisuus vedota asetuk
den noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn aloitta          seen kolmansia vastaan — Jakeluverkostoon kuulumaton
misesta — Komission kieltäytyminen EY:n perustamissopi            jälleenmyyjä — Uuden ajoneuvon ja käytetyn ajoneuvon
muksen 90 artiklan 3 kohdan mukaisen menettelyn                                                 käsitteet)
                         aloittamisesta)
                                                                                97/C 108/08 )
                         ( 97/C 108/07 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                       (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                   Asiassa C-128/95 , jonka Tribunal de commerce de Lyon
                                                                   ( Ranska ) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 ar
                                                                   tiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saa
Asiassa C- 107/95 P, Bundesverband der Bilanzbuchhalter            dakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole
eV, saksalainen yhdistys, Bonn, edustajanaan asianajaja            vassa asiassa Fontaine SA, Garage Laval SA, Fahy SA,
Joachim Miiller, Munchen, prosessiosoite Luxemburgissa             Renault Lyon Quest FLB Automobiles SA, Diffusion Vallis
asianajotoimisto Arsene Kronshagen, 12 boulevard de la             Auto SA ja Horizon Sud SA vastaan Aqueducs Automobi
Foire, valittajana, jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan       les SARL ennakkoratkaisun perustamissopimuksen 85 ar
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois             tiklan 3 kohdan soveltamisesta moottoriajoneuvojen jäl
tuimen ( neljäs jaosto ) asiassa T-84/94, Bilanzbuchhalter         leenmyyntiä ja huoltopalveluja koskevien sopimusten
vastaan komissio, 23.1.1995 antaman määräyksen (Kok.               ryhmiin 12 päivänä joulukuuta 1984 annetun komission
1995 , s.11-101 ) kumoamista, vastapuolena: Euroopan yh           asetuksen ( ETY) N:o 123/85 ( EYVL N:o L 15 , 18.1.1985,
teisöjen komissio ( asiamiehinään Marie-Jose Jonczy ja             s . 16 ) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto ),
Norbert Lorenz ), yhteisöjen tuomioistuin ( viides jaosto),        toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja G. F. Man
toimien kokoonpanossa : ensimmäisen jaoston puheenjoh             cini sekä tuomarit G. Hirsch ja R. Schintgen ( esittelevä
taja L. Sevon, joka hoitaa viidennen jaoston puheenjohta          tuomari ), julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja :
jan tehtäviä ( esittelevä tuomari ) sekä tuomarit C. Gul          johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on anta
mann, D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet ja P. Jann,                nut 20.2.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraa
julkisasiamies: A. La Pergola, kirjaaja: R. Grass, on anta        va :
nut 20.2.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraa
va :
                                                                   Perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamises
                                                                   ta moottoriajoneuvojen jälleenmyyntiä ja huoltopalveluja
                                                                   koskevien sopimusten ryhmiin 12 päivänä joulukuuta
1 ) Valitus hylätään.                                              1984 annettua komission asetusta (ETY) N:o 123/85 on
                                                                   tulkittava siten, ettei sen vastaista ole, että liikkeenharjoit
                                                                   taja, joka ei ole tietyn automerkin valmistajan jakeluver
                                                                   koston hyväksytty jälleenmyyjä eikä tämän asetuksen 3 ar
2 ) Bundesverband der Bilanzbuchhalter eV velvoitetaan             tiklan 1 1 kohdassa tarkoitettu valtakirjan saanut välittäjä,
      korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                              ryhtyy harjoittamaan tämänmerkkisten uusien ajoneuvojen
                                                                   rinnakkaistuontia ia riippumatonta jälleenmyyntiä.
H EYVL N:o C 174, 8.7.1995 .
                                                                   (M EYVL N:o C 159 , 24.6.1995 .


title: Asia C-330/12: Kanne 9.7.2012 — Euroopan komissio v. Puolan tasavalta

text:
               22.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/23

         Kanne 9.7.2012 — Euroopan komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-330/12)
   2012/C 287/43
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Hetsch, L. Nicolae ja J. Hottiaux)

      Vastaaja: Puolan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               Unionin tuomioistuimen on todettava, että Puolan tasavalta ei ole noudattanut sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun direktiivin 2002/21/EY, sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä annetun direktiivin 2002/19/EY sekä sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista annetun direktiivin 2002/20/EY muuttamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/140/EY (1) 5 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               —

               Puolan tasavallalle on asetettava SEUT 260 artiklan 3 kohdan nojalla direktiivin 2009/140/EY täytäntöönpanotoimenpiteistä ilmoittamisen laiminlyönnin vuoksi uhkasakko, jonka määrä on 56 095,20 euroa päivältä siitä päivästä lukien, jolloin tässä asiassa annetaan tuomio.

               —

               Puolan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Määräaika direktiivin täytäntöön panemiseksi on päättynyt 25.5.2011.

      (1)  EUVL L 337, s. 37.


title: Asia T-445/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.6.2012 — Berning & Söhne v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Vetoketjujen ja muunlaisten kiinnittimien sekä kiinnityskoneiden markkinat — Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen — Hinnankorotusten koordinointi, vähimmäishintojen sopiminen, asiakkaiden ja markkinoiden jakaminen sekä muiden liiketoimintaa koskevien tietojen vaihtaminen — Näyttö — Puolustautumisoikeudet — Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen — Vanhentuminen — Sakot — Rikkomisen kesto ja vakavuus — Lieventävät asianhaarat — Yhdenvertainen kohtelu — Oikeasuhteisuus)

text:
               11.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/12

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.6.2012 — Berning & Söhne v. komissio
   (Asia T-445/07) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Vetoketjujen ja muunlaisten kiinnittimien sekä kiinnityskoneiden markkinat - Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen - Hinnankorotusten koordinointi, vähimmäishintojen sopiminen, asiakkaiden ja markkinoiden jakaminen sekä muiden liiketoimintaa koskevien tietojen vaihtaminen - Näyttö - Puolustautumisoikeudet - Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen - Vanhentuminen - Sakot - Rikkomisen kesto ja vakavuus - Lieventävät asianhaarat - Yhdenvertainen kohtelu - Oikeasuhteisuus)
   2012/C 243/21
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Berning & Söhne GmbH & Co. KG (Wuppertal, Saksa) (edustajat: asianajajat P. Niggemann ja K. Gaßner)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: K. Mojzesowicz ja R. Sauer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   (EY) 81 artiklan soveltamismenettelystä 19.9.2007 tehdyn komission päätöksen K(2007) 4257 lopullinen (asia COMP/39.168 — PO/Kova lyhyttavara: kiinnittimet) kumoaminen, ja toissijaisesti kantajalle mainitussa päätöksessä määrätyn sakon alentaminen.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Berning & Söhne GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 37, 9.2.2008.


title: Asia T-9/15: Kanne 9.1.2015 – Ball Europe v. SMHV – Crown Hellas Can

text:
               16.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/32

         Kanne 9.1.2015 – Ball Europe v. SMHV – Crown Hellas Can
   (Asia T-9/15)
   (2015/C 089/39)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Ball Europe GmbH (Zürich, Sveitsi) (edustaja: asianajaja A. Renck)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Crown Hellas Can SA (Ateena, Kreikka)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin tai mallin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki tai malli: Yhteisömalli nro 230 990-0006

      Riidanalainen päätös: SMHV:n kolmannen valituslautakunnan 8.9.2014 asiassa R 1408/2012-3 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa vastaajan ja – jos asiassa tehdään väliintulo – myös muun osapuolen valituslautakunnassa korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 6/200225 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 6 artiklaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 62 artiklaa on rikottu.


title: Asia C-553/08 P: Valitus, jonka Powerserv Personalservice GmbH, aiemmin Manpower Personalservice GmbH, on tehnyt 16.12.2008 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-405/05, Powerserv Personalservice GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 15.10.2008 antamasta tuomiosta

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/19

         Valitus, jonka Powerserv Personalservice GmbH, aiemmin Manpower Personalservice GmbH, on tehnyt 16.12.2008 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-405/05, Powerserv Personalservice GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 15.10.2008 antamasta tuomiosta
   (Asia C-553/08 P)
   (2009/C 69/35)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Valittaja: Powerserv Personalservice GmbH, aiemmin Manpower Personalservice GmbH (edustaja: asianajaja B. Kuchar)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), Manpower Inc.
   Vaatimukset

               —

               yhteisöjen tuomioistuimen on kumottava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-405/05 15.10.2008 antama valituksenalainen tuomio ja julistettava yhteisön tavaramerkki 76059 kaikkien tavaroiden ja palveluiden osalta mitättömäksi

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-405/05 15.10.2008 antama valituksenalainen tuomio on kumottava siltä osin kuin se koskee vaadittua yhteisön tavaramerkin 76059 erottamiskykyä, jota ei ole osoitettu, ja asia on palautettava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi

               —

               yhteisöjen tuomioistuimen on joka tapauksessa velvoitettava SMHV ja yhteisön tavaramerkin haltija vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan valittajan kulut siltä osin kuin on kyse SMHV:n valituslautakunnassa, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ja yhteisöjen tuomioistuimessa käydyistä menettelyistä.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tämä valitus koskee ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiota, jolla hylättiin valittajan kanne, joka koski sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMVH) neljännen valituslautakunnan 22.7.2005 tekemän sellaisen päätöksen kumoamista, joka koski yhteisön tavaramerkin ”MANPOWER” julistamista mitättömäksi. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että yhteisön tavaramerkki ”MANPOWER” kuvailee kyseessä olevia tavaroita ja palveluita vain Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Irlannissa, Saksassa ja Itävallassa ja vahvisti valituslautakunnan päätöksen, jonka mukaan kyseessä oleva tavaramerkki oli tullut niissä jäsenvaltioissa, joissa se on kuvaileva, käytön perusteella erottamiskykyiseksi.
   Valittaja vetoaa valitusperusteinaan yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 51 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 51 artiklan 2 kohdan, kun niitä luetaan yhdessä kyseisen asetuksen 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 7 artiklan 3 kohdan kanssa, rikkomiseen.
   Toisin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, merkki ”MANPOWER” — kuten SMHV:n valituslautakunta oikein katsoi — on myös Hollannissa, Ruotsissa, Tanskassa ja Suomessa sekä kaikissa muissa jäsenvaltioissa, jotka kuuluivat yhteisöön ennen 1.5.2004, kuvaileva. Jos ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin olisi ottanut huomioon sen tosiasian, että Euroopan komission tilaston mukaan 47 prosenttia kyseessä olevista henkilöistä yhteisössä puhuvat englantia, olisi sen pitänyt päätellä, että sanamerkki ”MANPOWER” on Saksan ja Itävallan lisäksi myös muissa EU:n jäsenvaltioissa, etenkin Hollannissa, Ruotsissa, Suomessa ja Tanskassa, kuvaileva. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ota myös muiden, yhteisöön ennen 1.5.2004 kuuluneiden valtioiden osalta huomioon, että huomattavalla osalla väestöstä on pakollisen kouluopetuksen vuoksi kaikissa näissä jäsenvaltioissa riittävä englannin kielitaito, jotta he voivat ymmärtää perussanaston, kuten ”MAN” ja ”POWER”, merkityksen ja siten myös katsoa sanan ”MANPOWER” olevan kuvaileva tavaramerkin haltijan tavaroiden ja palveluiden osalta. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei kuitenkaan ainoastaan jätä perustelematta sitä, miksi väestöllä Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin ulkopuolella ei katsottaisi olevan edes englannin kielen perustaitoja, vaan tämä on myös ristiriidassa sen oman tähänastisen oikeuskäytännön kanssa, jonka mukaan väestöllä Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin ulkopuolella katsotaan olevan tietty englannin kielen perustaito tavaramerkin käsittämiseksi.
   Käytön perusteella saavutettua erottamiskykyä koskevien todisteiden osalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen siltä osin kuin se laajensi kohdeyleisöä verrattuna valituslautakunnan päätökseen, ilman että se olisi arvioinut uudelleen todisteita, jotka esitettiin vaaditusta erottamiskyvystä. Vaikka voidaan yhtyä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsitykseen siitä, että todisteita tavaramerkin tunnettuudesta vaadittiin ainoastaan Yhdistyneen kuningaskunnan, Irlannin, Saksan ja Itävallan osalta, kyseisen tuomioistuimen olisi laajennetun kohdeyleisön johdosta pitänyt kumota valituslautakunnan päätös tältä osin ja palauttaa asia valituslautakunnan käsiteltäväksi. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vahvisti lisäksi virheellisesti valituslautakunnan käsityksen kyseessä olevan sanamerkin mahdollisen tunnettuuden ”Spillover-effektistä” Yhdistyneestä kuningaskunnasta Irlantiin, vaikka sen perusteella, että tietty tavaramerkki on tunnettu tietyssä jäsenvaltiossa, ei voida olettaa, että tavaramerkki olisi tunnettu toisessa jäsenvaltiossa, eikä tietyn tavaran tai palvelun tunnettuuden perusteella voida katsoa, että muut tavarat tai palvelut ovat tällaisia.


title: Asian C-350/01 poistaminen rekisteristä

text:
C 144/32              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   15.6.2002
        Asian C-282/01 (1) poistaminen rekisteristä                tu asia C-288/01 (Finanzgerichtin esittämä ennakkoratkaisu-
                                                                   pyyntö), Ulf Thomsen vastaan Finanzamt Flensburg
                       (2002/C 144/66)
                                                                   (1) EYVL C 275, 29.9.2001.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 21.3.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-282/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Portugalin tasavalta.
                                                                            Asian C-350/01 (1) poistaminen rekisteristä
(1) EYVL C 245, 1.9.2001.
                                                                                (2002/C 144/69)
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 6.3.2002
        Asian C-287/01 (1) poistaminen rekisteristä                antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                   tu asia C-350/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian
                       (2002/C 144/67)                             tasavalta
                                                                   (1) EYVL C 317, 10.11.2001.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 11.4.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-287/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Ranskan tasavalta.
(1) EYVL C 245, 1.9.2001.                                                   Asian C-409/01 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2002/C 144/70)
        Asian C-288/01 (1) poistaminen rekisteristä                Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 22.3.2002
                                                                   antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                       (2002/C 144/68)                             tu asia C-409/01 (Tribunale Civile e Penale di L’Aquilan
                                                                   esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Rolando Salusest vastaan
                                                                   Giovanni Petrucci.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 6.3.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     (1) EYVL C 348, 8.12.2001.


title: Asia T-415/06 P: Valitus, jonka De Smedt on tehnyt 29.12.2006 virkamiestuomioistuimen asiassa F-59/05, De Smedt v. komissio, 19.10.2006 antamasta tuomiosta

text:
               24.2.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 42/43

         Valitus, jonka De Smedt on tehnyt 29.12.2006 virkamiestuomioistuimen asiassa F-59/05, De Smedt v. komissio, 19.10.2006 antamasta tuomiosta
   (Asia T-415/06 P)
   (2007/C 42/75)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Elisabeth De Smedt (Wezembeek-Oppem, Belgia) (edustajat: asianajajat L. Vogel ja R. Kechiche)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               virkamiestuomioistuimen toisen jaoston 19.10.2006 antama valituksenalainen tuomio, joka on annettu tiedoksi kirjattuna kirjeenä 19.10.2006 ja jolla valittajan 8.7.2005 tekemä valitus hylättiin, on kumottava kokonaisuudessaan

               —

               vaatimukset, jotka valittaja on esittänyt edellä mainitussa 8.7.2005 tehdyssä valituksessa, on hyväksyttävä

               —

               vastapuoli ja väliintulija on ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan perusteella velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklan b alakohdassa määritellyt asian käsittelystä aiheutuneet välttämättömät kustannukset, erityisesti prosessiosoitteesta aiheutuneet kulut, matka- ja oleskelukulut sekä asianajajan palkkiot

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Virkamiestuomioistuin hylkäsi 19.10.2006 antamallaan tuomiolla, jonka kumoamista tässä valituksessa vaaditaan, valittajan tekemän kanteen, joka koski toisaalta sen komission 21.3.2005 tekemän päätöksen kumoamista, jolla vahvistettiin valittajan, joka on sopimussuhteisena työhenkilönä palvelukseen otettu entinen ylimääräinen toimihenkilö, palkkaluokka ja palkan määrä, ja toisaalta vahingonkorvausvaatimusta.
   Edellä mainitun tuomion kumoamista koskevan vaatimuksen tueksi valittaja vetoaa kahteen valitusperusteeseen, joista ensimmäinen koskee muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteiden ehtojen (1) 80 artiklan 3 kohdan rikkomista ja ilmeistä arviointivirhettä. Valittaja väittää, että kun virkamiestuomioistuin hylkäsi hänen alkuperäisen kanteensa ensimmäisen kanneperusteen sillä perusteella, että komission oli noudatettava aikataulua, jonka se on asetuksen N:o 723/2004 (2) mukaisesti vahvistanut entisten väliaikaisiin työntekijöihin sovellettavien palvelussuhteen ehtojen korvaamiseksi uusilla sopimussuhteisten toimihenkilöiden palvelussuhteen ehdoilla, virkamiestuomioistuin hyväksyi sen, että komissio ei muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteiden ehtojen 80 artiklan 3 kohdan vastaisesti noudattanut kaikkia niitä menettelyjä, jotka edeltävät ensimmäisten sopimussuhteisten toimihenkilöiden palvelukseen ottamista.
   Toinen valitusperuste koskee syrjintäkiellon periaatteen loukkaamista, perustelujen puutteellisuutta ja sitä, ettei niihin kirjelmiin ole vastattu, jotka valittaja oli esittänyt hänen alkuperäisen kanteensa sen toisen perusteen hylkäämisen yhteydessä, jossa väitettiin, että ne olosuhteet, joissa kantajan piti työskennellä, olivat syrjiviä suhteessa muihin komission saman yksikön palveluksessa työskenteleviin, samoja toimia harjoittaviin henkilöihin. Valittaja moittii virkamiestuomioistuinta siitä, että se ei ole esittänyt sopivaa vastausta hänen kyseistä aihetta koskeviin lausuntoihinsa ja että se on käyttämällä abstraktia kaavaa vain hylännyt kyseisen kanneperusteen.

      (1)  Muuhun henkilöstöön sovellettavat palvelussuhteen ehdot on määritelty Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja näiden yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen vahvistamisesta 29.2.1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68 (EYVL L 56, s. 1) 3 artiklassa.

      (2)  Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 723/2004, annettu 22.3.2004, Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta (EUVL L 124, s. 1).


title: Asia T-271/05: Miriam Arana de la Calin 8.7.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               17.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 229/31

         Miriam Arana de la Calin 8.7.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-271/05)
   (2005/C 229/67)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Miriam Arana de la Cal, kotipaikka Saint-Gilles (Belgia), on nostanut 8.7.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Lucas Vogel.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa työsopimuksen tekoon valtuutetun viranomaisen (AHCC) 21.3.2005 tekemän päätöksen, jolla hylättiin kantajan 30.11.2004 tekemä pyyntö, joka määriteltiin uudelleen reklamaatioksi, sitä päätöstä vastaan, jolla kantajan palkkaluokka ja palkan määrä sopimussuhteisen toimihenkilön asemassa määritettiin 16.9.2004 voimaan tulleen sopimuksen (contrat) ehtojen mukaisesti,

               —

               kumoaa siltä osin kuin on tarpeen myös sen alkuperäisen päätöksen, jolla kantajan palkkaluokka ja palkan määrä sopimussuhteisen toimihenkilön asemassa oli määritetty 16.9.2004 voimaan tulleen sopimuksen (convention) ehtojen mukaisesti,

               —

               velvoittaa vastaajan maksamaan 25 000 euroa vahingonkorvausta sillä nimenomaisella varauksella, että summaa voidaan myöhemmin suurentaa, pienentää tai tarkentaa,

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäynnin kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-253/05, Fernandez Tunon vastaan komissio.


title: Asia C-145/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 1.12.2011 (Handelsgericht Wienin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Eva-Maria Painer v. Standard VerlagsGmbH, Axel Springer AG, Süddeutsche Zeitung GmbH, Spiegel-Verlag Rudolf Augstein GmbH & Co KG ja Verlag M. DuMont Schauberg Expedition der Kölnischen Zeitung GmbH & Co KG (Tuomioistuimen toimivalta siviilioikeuden alalla — Asetus (EY) N:o 44/2001 — 6 artiklan 1 alakohta — Useita vastaajia — Direktiivi 93/98/ETY — 6 artikla — Valokuvan suoja — Direktiivi 2001/29/EY — 2 artikla — Kappaleen valmistaminen — Henkilökuvan käyttö luonnoskuvan mallina — 5 artiklan 3 kohdan d alakohta — Lainauksiin liittyvät poikkeukset ja rajoitukset — 5 artiklan 3 kohdan e alakohta — Yleiseen turvallisuuteen liittyvistä syistä tehdyt poikkeukset ja rajoitukset — 5 artiklan 5 kohta)

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 1.12.2011 (Handelsgericht Wienin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Eva-Maria Painer v. Standard VerlagsGmbH, Axel Springer AG, Süddeutsche Zeitung GmbH, Spiegel-Verlag Rudolf Augstein GmbH & Co KG ja Verlag M. DuMont Schauberg Expedition der Kölnischen Zeitung GmbH & Co KG
   (Asia C-145/10) (1)

   (Tuomioistuimen toimivalta siviilioikeuden alalla - Asetus (EY) N:o 44/2001 - 6 artiklan 1 alakohta - Useita vastaajia - Direktiivi 93/98/ETY - 6 artikla - Valokuvan suoja - Direktiivi 2001/29/EY - 2 artikla - Kappaleen valmistaminen - Henkilökuvan käyttö luonnoskuvan mallina - 5 artiklan 3 kohdan d alakohta - Lainauksiin liittyvät poikkeukset ja rajoitukset - 5 artiklan 3 kohdan e alakohta - Yleiseen turvallisuuteen liittyvistä syistä tehdyt poikkeukset ja rajoitukset - 5 artiklan 5 kohta)
   2012/C 32/11
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Handelsgericht Wien

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Eva-Maria Painer

      Vastaajat: Standard VerlagsGmbH, Axel Springer AG, Süddeutsche Zeitung GmbH, Spiegel-Verlag Rudolf Augstein GmbH & Co KG ja Verlag M. DuMont Schauberg Expedition der Kölnischen Zeitung GmbH & Co KG

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Handelsgericht Wien — Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (EYVL L 12, s. 1) 6 artiklan 1 alakohdan ja tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY (EYVL L 167, s. 10) 1 artiklan 1 kohdan, 5 artiklan 3 kohdan d ja e alakohdan ja 5 artiklan 5 kohdan tulkinta — Valokuvien julkaiseminen useissa aikakauslehdissä ilman tekijän suostumusta ja lähdettä mainitsematta — Tuomioistuimen toimivalta käsitellä useita eri vastaajia vastaan nostettuja kanteita, jotka koskevat samanlaista tekijänoikeuden loukkausta ja jotka perustuvat sisällöltään olennaisilta osin samanlaisiin kahden jäsenvaltion lainsäädäntöihin — Tekijänoikeuden loukkaus, joka on oikeutettu yleiseen turvallisuuteen liittyvistä syistä

      Tuomiolauselma

               1)

               Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 6 artiklan 1 alakohtaa on tulkittava siten, että tämän säännöksen soveltamiselle ei ole esteenä se, että useita eri vastaajia vastaan nostetut kanteet, jotka koskevat sisällöltään samanlaisia tekijänoikeuden loukkauksia, perustuvat jäsenvaltioissa erilaisiin oikeudellisiin perustoihin. Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida kaikkien asiassa esiin tulleiden seikkojen perusteella, onko vaaraa siitä, että kanteiden käsittely eri oikeudenkäynneissä johtaa keskenään ristiriitaisiin ratkaisuihin.

               2)

               Tekijänoikeuden ja tiettyjen lähioikeuksien suojan voimassaoloajan yhdenmukaistamisesta 29.10.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/89/ETY 6 artiklaa on tulkittava siten, että henkilökuva voi saada tämän säännöksen nojalla tekijänoikeudellista suojaa edellyttäen, että tällainen valokuva on tekijänsä sellaisen luovan henkisen työn tulos, joka kuvastaa tekijänsä yksilöllisyyttä ja joka käy ilmi niistä vapaista luovista ratkaisuista, joihin tekijä on päätynyt valokuvaa toteuttaessaan, mikä kansallisen tuomioistuimen on selvitettävä kussakin yksittäistapauksessa. Sen jälkeen, kun on voitu saada varmuus siitä, että kyseessä olevaa henkilökuvaa voidaan pitää teoksena, sen suoja ei ole rajoitetumpi kuin suoja, jota mikä tahansa muu teos, mukaan lukien valokuvateos, saa.

               3)

               Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY direktiivin 2001/29 5 artiklan 3 kohdan e alakohtaa, luettuna yhdessä sen 5 artiklan 5 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että lehtikustantamon kaltainen tiedotusväline ei voi omasta aloitteestaan käyttää tekijänoikeudellista suojaa saavaa teosta vetoamalla yleisen turvallisuuden vaatimuksiin. Sitä, että se voi yksittäistapauksessa myötävaikuttaa tämän päämäärän toteuttamiseen julkaisemalla valokuvan etsinnän kohteena olevasta henkilöstä, ei kuitenkaan voida sulkea pois. Tällöin on edellytettävä, että käyttö tapahtuu tilanteessa, jossa toimivaltaiset kansalliset viranomaiset ovat tehneet päätöksen tai ryhtyneet toimenpiteisiin yleisen turvallisuuden takaamiseksi, ja että käyttö tapahtuu kyseisten viranomaisten suostumuksella ja siitä päätetään yhdessä niiden kanssa, jotta voitaisiin välttää vaara siitä, että jouduttaisiin ristiriitaan viimeksi mainittujen toteuttamien toimenpiteiden kanssa; turvallisuusviranomaisten esittämä konkreettinen, ajankohtainen ja nimenomainen pyyntö valokuvan julkaisemiseksi etsintätarkoituksessa ei ole kuitenkaan tässä välttämätön.

               4)

               Direktiivin 2001/29 5 artiklan 3 kohdan d alakohtaa, luettuna yhdessä sen 5 artiklan 5 kohdan kanssa, on tulkittava siten, ettei sen soveltamiselle ole esteenä se, ettei teosta tai muuta suojattua aineistoa lainaava lehtiartikkeli ole tekijänoikeudella suojattu kirjallinen teos.

               5)

               Direktiivin 2001/29 3 artiklan d alakohtaa, luettuna yhdessä sen 5 artiklan 5 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että sen soveltamisen edellytyksenä on velvollisuus mainita teoksen tai muun suojaa saavan aineiston, joita on lainattu, lähde ja tekijän tai taiteilijan nimi. Jos nimeä ei direktiivin 2001/29 5 artiklan 3 kohdan e alakohdan perusteella kuitenkaan ole mainittu, tätä velvollisuutta on katsottava noudatetun jo sillä, että lähde on mainittu.

      (1)  EUVL C 148, 5.6.2010.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 19 päivänä syyskuuta 2002 asiassa C-221/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Belgian kuningaskunta (Direktiivi 97/33/EY – Televiestintä – Verkkojen yhteenliittäminen – Palvelujen yhteentoimivuus)

text:
C 274/14                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            9.11.2002
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                          (kuudes jaosto)                                                             (kuudes jaosto)
                                                                                19 päivänä syyskuuta 2002
                   19 päivänä syyskuuta 2002
                                                                         asiassa C-221/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
asiassa C-433/00 (Landgericht Kölnin esittämä ennakko-                                         Belgian kuningaskunta (1)
ratkaisupyyntö), Aventis Pharma Deutschland GmbH vas-
taan Kohlpharma GmbH, MTK Pharma Vertriebs-
                             GmbH (1)                                    (Direktiivi 97/33/EY – Televiestintä – Verkkojen yhteenliit-
                                                                                täminen – Palvelujen yhteentoimivuus)
(Tavaramerkkioikeus – Lääkkeet – Markkinoille saattamista
      koskeva keskitetty lupa – Uudelleen pakkaaminen)                                               (2002/C 274/23)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                         (2002/C 274/22)
                                                                         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                         tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                         Asiassa C-221/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
                                                                         nään H. van Lier) vastaan Belgian kuningaskunta (asiamiehe-
                                                                         nään aluksi F. van de Craen, ja sittemmin A. Snoecx),
                                                                         jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että
Asiassa C-433/00, jonka Landgericht Köln (Saksa) on saattanut            Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut televiestinnän yh-
EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-             teenliittämisestä soveltaen avoimen verkon tarjoamisen (ONP)
väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä           periaatteita yleispalvelun ja yhteentoimivuuden varmistami-
olevassa asiassa Aventis Pharma Deutschland GmbH ja Kohlp-               seksi 30 päivänä kesäkuuta 1997 annetun Euroopan parlamen-
harma GmbH, MTK Pharma Vertriebs-GmbH, ennakkoratkai-                    tin ja neuvoston direktiivin 97/33/EY (EYVL L 199, s. 32) ja
sun ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista            erityisesti sen 7 artiklan 5 kohdan, 9 artiklan 3 kohdan sekä
yhteisön luvananto- ja valvontamenettelyistä sekä Euroopan               14 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
lääkearviointiviraston perustamisesta 22 päivänä heinäkuuta              ole antanut kaikkia tämän direktiivin noudattamisen edellyttä-
1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2309/93 (EYVL                 miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, yhteisöjen
L 214, s. 1) sekä lääkkeiden vapaata liikkuvuutta koskevien              tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
yhteisön oikeussääntöjen tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin            puheenjohtaja F. Macken sekä tuomarit N. Colneric, C. Gul-
(kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-             mann (esittelevä tuomari), R. Schintgen ja V. Skouris, julkisasia-
ja F. Macken sekä tuomarit N. Colneric, C. Gulmann (esittelevä           mies: F. G. Jacobs, kirjaaja: R. Grass, on antanut 19.9.2002
tuomari), J.-P. Puissochet ja V. Skouris, julkisasiamies: F. G. Ja-      tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
cobs, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut
19.9.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                     1)     Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut televiestinnän yh-
                                                                                teenliittämisestä soveltaen avoimen verkon tarjoamisen (ONP)
                                                                                periaatteita yleispalvelun ja yhteentoimivuuden varmistamiseksi
Ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön              30 päivänä kesäkuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin
luvananto- ja valvontamenettelyistä sekä Euroopan lääkearviointivi-             ja neuvoston direktiivin 97/33/EY 7 artiklan 5 kohdan,
raston perustamisesta 22 päivänä heinäkuuta 1993 annetun neuvos-                9 artiklan 3 kohdan sekä 14 artiklan 1 kohdan ja siihen
ton asetuksen (ETY) N:o 2309/93 säännökset estävät sen, että                    liittyvän 12 artiklan 4 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska
lääkettä, jolle on myönnetty kaksi erillistä markkinoille saattamista           se ei ole antanut kaikkia tämän direktiivin noudattamisen
koskevaa keskitettyä lupaa, yhtäältä viiden yksikön pakkaukselle ja             edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
toisaalta kymmenen yksikön pakkaukselle, myydään pakkauksessa,
joka koostuu kahdesta yhteen liitetystä viiden yksikön pakkauksesta
ja joka on merkitty uudelleen.                                           2)     Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
                                                                                käyntikulut.
( 1) EYVL C 45, 10.2.2001.
                                                                         (1 ) EYVL C 227, 11.8.2001.


title: Asia C-453/01: Euroopan yhteisöjen komission 22.11.2001 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 17/10                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         19.1.2002
Kreikan tasavalta ei kiistä, että se ei ole toteuttanut edellä           Kreikan tasavalta ei kiistä, että se ei ole toteuttanut edellä
mainitun direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpi-              mainitun direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpi-
teitä.                                                                   teitä.
Komissio esittää, että tähän päivään mennessä Kreikan tasaval-           Komissio esittää, että tähän päivään mennessä Kreikan tasaval-
ta ei ole toteuttanut toimenpiteitä, jotka ovat aiheellisia              ta ei ole toteuttanut toimenpiteitä, jotka ovat aiheellisia
edellä mainitun direktiivin saattamiseksi täysimääräisesti osaksi        edellä mainitun direktiivin saattamiseksi täysimääräisesti osaksi
Kreikan oikeusjärjestystä.                                               Kreikan oikeusjärjestystä.
(1) EYVL L 50, 26.2.1999, s. 26.                                         (1) EYVL L 209, 7.8.1999, s. 22.
Euroopan yhteisöjen komission 21.11.2001 Helleenien                      Euroopan yhteisöjen komission 22.11.2001 Helleenien
               tasavaltaalr vastaan nostama kanne                                        tasavaltaa vastaan nostama kanne
                          (Asia C-451/01)                                                          (Asia C-453/01)
                           (2002/C 17/16)                                                           (2002/C 17/17)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.11.2001 Euroo-               Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.11.2001 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa            pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen neuvonantaja              vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen neuvonantaja
Maria Kondou-Durande.                                                    Maria Kondou-Durande.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–      toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut perus-       –      toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut perus-
       tamissopimuksen ja komission direktiivin 95/10/EY                        tamissopimuksen ja tuotantoeläinten suojelusta 20 päi-
       muuttamisesta 27 päivänä heinäkuuta 1999 annetun                         vänä heinäkuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin
       komission direktiivin 1999/78/EY (1) mukaisia velvoittei-                1998/58/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
       taan, koska se ei ole säädetyssä määräajassa antanut                     antanut säädetyssä määräajassa kaikkia kyseisen direktii-
       kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,                  vin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin-
       asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä                                   nollisia määräyksiä
–      velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-             –      velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
       käyntikulut.                                                             käyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 249 artiklan kol-               Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 249 artiklan kol-
mannen kohdan mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan                mannen kohdan mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan
tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu.          tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu.
Perustamissopimuksen 10 artiklan ensimmäisen kohdan mu-                  Perustamissopimuksen 10 artiklan ensimmäisen kohdan mu-
kaan jäsenvaltiot toteuttavat kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet,      kaan jäsenvaltiot toteuttavat kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet,
jotka ovat aiheellisia kyseisestä sopimuksesta tai yhteisön              jotka ovat aiheellisia kyseisestä sopimuksesta tai yhteisön
toimielinten säädöksistä johtuvien velvoitteiden täyttämisen             toimielinten säädöksistä johtuvien velvoitteiden täyttämisen
varmistamiseksi.                                                         varmistamiseksi.
 ---pagebreak--- 19.1.2002                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 17/11
Kreikan tasavalta ei kiistä, että se ei ole toteuttanut edellä            mista koskeva määräaika on päättynyt 16.9.1999. Vaikka
mainitun direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpi-               Saksan liittotasavallassa on enää vain suhteellisen vähän PCB:tä
teitä.                                                                    sisältäviä laitteita ja vähäisiä määriä PCB:tä, joka on hävitettävä
                                                                          tai saatettava vaarattomaksi, kyseinen ohjelma on kuitenkin
Komissio esittää, että tähän päivään mennessä Kreikan tasaval-            esiteltävä ja toimitettava komissiolle.
ta ei ole toteuttanut toimenpiteitä, jotka ovat aiheellisia
edellä mainitun direktiivin saattamiseksi täysimääräisesti osaksi         (1) EYVL L 243, 24.9.1996, s. 31.
Kreikan oikeusjärjestystä.                                                (2) Ks. tämän virallisen lehden, s. 8.
(1) EYVL L 221, 8.8.1998, s. 23.
                                                                          Andreas Tessasin ja Polikseni Tessasin 28.11.2001 tekemä
                                                                          valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                          tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-270/99, An-
Euroopan yhteisöjen komission 22.11.2001 Saksan liitto-                   dreas Tessas ja Polikseni Tessas vastaan Euroopan unionin
               tasavaltaa vastaan nostama kanne                                   neuvosto, 11.9.2001 antamasta määräyksestä
                          (Asia C-454/01)                                                           (Asia C-461/01 P)
                            (2002/C 17/18)                                                           (2002/C 17/19)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.11.2001 Euroo-                Andreas Tessas ja Polikseni Tessas ovat valittaneet 28.11.2001
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen
taa vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeudellinen              ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen joaston
neuvonantaja Götz zur Hausen, prosessiosoite c/o oikeudellisen            asiassa T-270/99, Andreas Tessas ja Polikseni Tessas vastaan
yksikön virkamies Luis Escobar Guerrero, Centre Wagner,                   Euroopan unionin neuvosto, 11.9.2001 antamasta tuomiosta.
Kirchberg.
                                                                          Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                              –     kumoaa kokonaisuudessaan ensimmäisen oikeusasteen
                                                                                tuomioistuimen asiassa T-270/99 11.9.2001 antaman
1)     toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut                   määräyksen ja hyväksyy valittajien vaatimukset
       jäsenyysvelvoitteitaan, koska se ei ole laatinut eikä toimit-
       tanut komissiolle säädetyssä määräajassa polykloorattu-            –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
       jen bifenyylien ja polykloorattujen terfenyylien käsittelys-
       tä (PCB/PCT) 16 päivänä syyskuuta 1996 annetun neu-
       voston direktiivin 96/59/EY (1) 11 artiklan 1 kohdan               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettua suunni-
       telmaa,                                                            –     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on menetellyt
                                                                                virheellisesti määritellessään, kenelle riidanalainen neu-
2)     velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeuden-                  voston päätös oli osoitettu; ensimmäisen oikeusasteen
       käyntikulut.                                                             tuomioistuin on virheellisesti katsonut, että kyseinen
                                                                                päätös ei koskenut kantajia suoraan ja erikseen.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       –     Oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevan periaatteen
                                                                                loukkaaminen.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat            –     Työjärjestyksen oikeudenkäyntikuluja koskevien mää-
kuin asiassa C-435/01 (2): Suunnitelman laatimista ja toimitta-                 räysten rikkominen.


title: Asia T-249/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.11.2015 – Masafi v. SMHV – Hd1 (masafi) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin masafi rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aiempi kansallinen sanamerkki masafi — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               18.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.11.2015 – Masafi v. SMHV – Hd1 (masafi)
   (Asia T-249/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin masafi rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aiempi kansallinen sanamerkki masafi - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2016/C 016/39)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Masafi Co. LLC (Dubai, Arabiemiirikunnat) (edustaja: asianajaja G. Hinarejos Mulliez)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Hd1 Ltd (Huddersfield, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 17.2.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 1131/2013-4), joka koskee Hd1 Ltd:n ja Masafi Co. LLC:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Masafi Co. LLC vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 235, 21.7.2014.


title: Asia T-93/13: Kanne 15.2.2013 — Yhdistynyt kuningaskunta v. EKP

text:
               20.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 114/38

         Kanne 15.2.2013 — Yhdistynyt kuningaskunta v. EKP
   (Asia T-93/13)
   2013/C 114/61
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Iso-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: K. Beal, QC, ja E. Jenkinson)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan osittain TARGET2-ECB-osajärjestelmän säännöistä tehdyn päätöksen EKP/2007/7 muuttamisesta 11.12.2012 annetun Euroopan keskuspankin päätöksen (päätös EKP/2012/31) (EUVL 2013 L 13, s. 8)

               —

               kumoamaan osittain Euroopan laajuisesta automatisoidusta reaaliaikaisesta bruttomaksujärjestelmästä (TARGET2) 5.12.2012 annetut Euroopan keskuspankin suuntaviivat (suuntaviivat EKP/2012/27) (EUVL 2013 L 30, s. 1) ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan EKP:lla ei ollut toimivaltaa julkaista riidanalaisia toimia joko lainkaan tai toissijaisesti vahvistamatta asetuksen kaltaista säädöstä, jonka joko neuvosto tai vaihtoehtoisesti EKP itse antaa.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisissa toimissa asetetaan joko de jure tai de facto kotipaikkaa koskeva edellytys määrityskeskusvastapuolille (Central Clearing Counterparties; jäljempänä CCP), jotka haluavat suorittaa määritys- tai toimitustoimia eurovaluutassa ja joiden päivittäiskauppa ylittää tietyn määrän. Niillä lisäksi tai toissijaisesti rajoitetaan tai estetään niiden palvelujen tai sen pääoman luonnetta ja/tai laajuutta, joita euroalueeseen kuulumattomissa jäsenvaltioissa sijaitseville CCP:ille voidaan tarjota. Riidanalaisilla toimilla rikotaan SEUT 48, 56 ja/tai 63 artiklaa, koska

                           —

                           CCP:iden, jotka ovat sijoittautuneet euroalueeseen kuulumattomiin jäsenvaltioihin eli esimerkiksi Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, on siirrettävä hallinto- ja valvontakeskuksensa eurojärjestelmään kuuluviin jäsenvaltioihin. Niiden on myös rekisteröidyttävä uudelleen oikeushenkilöinä, jotka tunnustetaan toisen jäsenvaltion kansallisessa oikeudessa;

                           —

                           jos tällaiset CCP:t eivät siirry edellytetyllä tavalla, ne eivät pääse eurojärjestelmän jäsenvaltioiden rahoitusmarkkinoille joko samoin ehdoin kuin kyseisille alueille sijoittautuneet CCP:t tai lainkaan;

                           —

                           tällaisilla CCP:illä, joilla ei ole kotipaikkaa kyseisillä alueilla, ei ole oikeutta EKP:n tai eurojärjestelmän kansallisten keskuspankkien tarjoamiin palveluihin joko samoin ehdoin tai lainkaan; ja

                           —

                           tämän vuoksi tällaisten CCP:iden kykyä tarjota määritys- ja toimituspalveluja eurovaluutassa unionissa oleville asiakkaille rajoitetaan tai se jopa estetään kokonaan.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisilla toimilla rikotaan SEUT 101 ja/tai 102 artiklaa, tarkasteltuna yhdessä SEUT 106 artiklan ja SEU 13 artiklan kanssa, koska

                           —

                           niissä tosiasiassa edellytetään, että kaikki määritystoimet, jotka toteutetaan eurovaluutassa ja jotka ylittävät tietyn tason, ovat euroalueen jäsenvaltioon sijoittautuneiden CCP:iden vastuulla ja

                           —

                           niissä tosiasiassa ohjataan EKP:tä ja/tai euroaluetta ja/tai kansallisia keskuspankkeja olemaan tarjoamasta euromääräisiä valuuttarahastoja CCP:ille, jotka ovat sijoittautuneet euroalueeseen kuulumattomiin jäsenvaltioihin, jos päätöksessä asetetut kynnysarvot ylittyvät.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan vaatimus siitä, että CCP:t, jotka ovat sijoittautuneet euroalueeseen kuulumattomiin jäsenvaltioihin, muuttavat oikeushenkilöllisyyttään ja kotipaikkaansa, merkitsee välitöntä tai välillistä kansalaisuuteen perustuvaa syrjintää. Sillä loukataan niin ikään unionin yleistä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, koska eri jäsenvaltioihin sijoittautuneita CCP:itä kohdellaan eri tavoin ilman minkäänlaisia objektiivisia perusteluja.

               5)

               Viides kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisilla toimilla rikotaan OTC-johdannaisista, keskusvastapuolista ja kauppatietorekistereistä 4.7.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 (EUVL 2012 L 201, s. 1) merkityksellisiä säännöksiä.

               6)

               Kuudes kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisilla toimilla rikotaan palvelukaupan yleissopimuksen (GATS-sopimus) II, XI, XVI ja/tai XVII artiklaa.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, jossa Yhdistynyt kuningaskunta väittää omaksumatta todistustaakkaa siitä, ettei tällaisiin rajoituksiin liittyvää yleisen edun mukaista oikeuttamisperustetta ole (EKP:n on osoitettava, että poikkeus on sovellettavissa, jos se haluaa vedota tähän), että mikään EKP:n esittämä yleistä etua koskeva oikeuttamisperuste ei täytä suhteellisuusvaatimusta, koska vähemmän rajoittavia toimenpiteitä unioniin mutta euroalueen ulkopuolelle sijoittautuneiden rahoituslaitosten valvomiseksi on olemassa.


title: Asia C-545/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 5.3.2009 (Sofiyski gradski sadin (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Apis-Hristovich EOOD v. Lakorda AD (Direktiivi 96/9/EY — Tietokantojen oikeudellinen suoja — Sui generis -oikeus — Tietokannan sisällön kerääminen, varmistaminen tai esittäminen — Kopiointi — Olennainen osa tietokannan sisällöstä — Elektroninen virallinen oikeudellinen tietokanta)

text:
               1.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 5.3.2009 (Sofiyski gradski sadin (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Apis-Hristovich EOOD v. Lakorda AD
   (Asia C-545/07) (1)

   (Direktiivi 96/9/EY - Tietokantojen oikeudellinen suoja - Sui generis -oikeus - Tietokannan sisällön kerääminen, varmistaminen tai esittäminen - Kopiointi - Olennainen osa tietokannan sisällöstä - Elektroninen virallinen oikeudellinen tietokanta)
   2009/C 102/10
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sofiyski gradski sad

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Apis-Hristovich EOOD

      Vastaaja: Lakorda AD

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – Sofiyski gradski sad – Tietokantojen oikeudellisesta suojasta 11.3.1996 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 96/9/EY (EYVL L 77, s. 20) – Kopioinnin ja käyttämisen käsitteet – Jäsenvaltion lainsäädäntöön ja oikeuskäytäntöön liittyvä oikeudellinen tietokanta

      Tuomiolauselma

               1)

               Tietokantojen oikeudellisesta suojasta 11.3.1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/9/EY 7 artiklassa tarkoitettujen ”pysyvän siirtämisen” ja ”väliaikaisen siirtämisen” käsitteiden rajanveto perustuu suojatusta tietokannasta kopioitujen aineistojen muulla kuin tämän tietokannan tallennusalustalla tapahtuvan säilyttämisen kestoon. Mainitussa 7 artiklassa tarkoitettu kopiointi suojatusta tietokannasta, johon on mahdollistettu elektroninen pääsy, tapahtuu hetkenä, jona aineistot, joita siirtäminen koskee, tallennetaan muulle kuin tämän tietokannan tallennusalustalle. Tämä kopioinnin käsite on riippumaton kyseisen toimen toteuttajan tavoitteesta, muutoksista, jotka tämä mahdollisesti tekee siten siirrettyjen aineistojen sisältöön, sekä kyseessä olevien tietokantojen rakenteiden järjestämisen mahdollisista eroista.
               Se seikka, että valmistajan suojatun tietokannan sisällön materiaaliset ja tekniset ominaisuudet ovat myös toisen valmistajan tietokannan sisällössä, voidaan tulkita todisteeksi siitä, että direktiivin 96/9 7 artiklassa tarkoitettu kopiointi on tapahtunut, ellei tällaista yhteensattumaa voida selittää muilla tekijöillä kuin kyseessä olevien tietokantojen välisellä siirrolla. Se, että aineistot, jotka tietokannan valmistaja on saanut lähteistä, joihin yleisöllä ei ole pääsyä, ovat myös toisen valmistajan tietokannassa, ei riitä sellaisenaan näytöksi tällaisesta kopioinnista mutta voi olla todiste siitä.
               Tietokantojen hoitamisessa käytetyt tietokoneohjelmat eivät ole seikka, joka huomioidaan arvioitaessa, onko direktiivin 96/9 7 artiklassa tarkoitettu kopiointi tapahtunut.

               2)

               Direktiivin 96/9 7 artiklaa on tulkittava siten, että arvioitaessa sitä, onko tapahtunut tässä artiklassa tarkoitettu tietokannan sisällön määrällisesti arvioituna olennaisen osan kopiointi ja/tai uudelleenkäyttö, kun kyseessä on aineistokokonaisuus, johon kuuluu erillisiä alaryhmiä, jostakin näistä alaryhmistä väitetysti kopioitujen ja/tai uudelleen käytettyjen aineistojen määrää on verrattava tämän alaryhmän sisällön kokonaismäärään, jos tämä alaryhmä muodostaa sellaisenaan tietokannan, joka täyttää sui generis -oikeuteen perustuvan suojan myöntämisen edellytykset. Mikäli näin ei ole ja jos mainittu kokonaisuus muodostaa tällaisen suojatun tietokannan, on verrattava tämän kokonaisuuden eri alaryhmistä väitetysti kopioitujen ja/tai uudelleen käytettyjen aineistojen määrää tämän kokonaisuuden sisällön kokonaismäärään.
               Sillä seikalla, että suojatun tietokannan valmistaja on saanut aineistot, jotka on väitetysti kopioitu ja/tai uudelleen käytetty tästä tietokannasta, lähteistä, joihin yleisöllä ei ole pääsyä, voi niiden inhimillisten, teknisten ja/tai taloudellisten keinojen merkittävyyden mukaisesti, joita tämä valmistaja on käyttänyt kerätessään kyseisiä aineistoja tällaisista lähteistä, olla vaikutusta arvioitaessa näiden aineistojen luokittelua direktiivin 96/9 7 artiklassa tarkoitetuksi laadullisesti olennaiseksi osaksi kyseessä olevan tietokannan sisällöstä.
               Arvioitaessa sitä, onko kopioitu ja/tai uudelleen käytetty laadullisesti olennainen osa suojatun tietokannan sisällöstä, se seikka, että mainitun tietokannan sisältämät tiedot ovat virallisia ja että yleisöllä on niihin pääsy, ei vapauta kansallista tuomioistuinta tutkimasta, muodostavatko aineistot, jotka on väitetysti kopioitu ja/tai uudelleen käytetty mainitusta tietokannasta, määrällisesti olennaisen osan tästä tietokannasta tai muodostavatko ne mahdollisesti laadullisesti olennaisen osan siitä, siltä osin kuin ne edustavat huomattavaa inhimillistä, teknistä tai taloudellista investointia, joka liittyy sisällön keräämiseen, varmistamiseen tai esittämiseen.

      (1)  EUVL C 51, 23.2.2008.


title: Asia C-423/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden on esittänyt 29.10.2009 — Staatssecretaris van Financiën v. X

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden on esittänyt 29.10.2009 — Staatssecretaris van Financiën v. X
   (Asia C-423/09)
   2010/C 24/36
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Staatssecretaris van Financiën

      Vastapuoli: X

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Minkä kriteereiden perusteella on määritettävä, ovatko vihannekset (valkosipulin mukulat), jotka ovat tietyssä määrin kuivuneita mutta joista (lähes) kaikki neste ei ole haihtunut pois ja jotka tuodaan maahan jäähdytetyssä tilassa, luokiteltava yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 0703 20 00 vai alanimikkeeseen 0712 90 90?


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 20 päivänä helmikuuta 2002 asiassa T-117/01, Marcos Roman Parra vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Ylennys – Kannetta edeltävä hallinnollinen valitus – Implisiittinen hylkäyspäätös – Perustelut)

text:
1.6.2002                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 131/17
2)    Kanne hylätään muilta osin.                                       2)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
3)    Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                        (1) EYVL C 227, 11.8.2001.
Asiat T-357/00, T-361/00, T-363/00
1)    Kanteet hylätään.
2)    Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(1) EYVL C 227, 11.8.2001.                                                     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                25 päivänä tammikuuta 2002
                                                                        asiassa T-207/00, Nuno Antas de Campos vastaan Euroo-
                                                                                pan parlamentti (1)
                                                                        (Henkilöstö – Euroopan parlamentin tehtäväkiertoa koskeva
                                                                                järjestelmä – Tutkimatta jättäminen)
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                                        (2002/C 131/33)
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
                  20 päivänä helmikuuta 2002
asiassa T-117/01, Marcos Roman Parra vastaan Euroopan                   Asiassa T-207/00, Nuno Antas de Campos, Euroopan parla-
                      yhteisöjen komissio(1)                            mentin virkamies, kotipaikka Lissabon, edustajanaan asianajaja
                                                                        C. Botelho Moniz, vastaan Euroopan parlamentti (asiamiehi-
                                                                        nään R. Da Silva Passos ja J. F. De Wachter), jossa kantaja
(Henkilöstö – Ylennys – Kannetta edeltävä hallinnollinen                vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa
     valitus – Implisiittinen hylkäyspäätös – Perustelut)               30.3.2000 tehdyn väitetyn päätöksen, joka on annettu kanta-
                                                                        jalle tiedoksi henkilöstöasiain pääosaston 30.3.2000 päivätyllä
                                                                        kirjeellä ja jolla kantaja on velvoitettu tehtäväkiertoon, yhteisö-
                          (2002/C 131/32)                               jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto),
                                                                        toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. M. Moura
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       Ramos sekä tuomarit J. Pirrung ja A. W. H. Meij, kirjaaja:
                                                                        H. Jung, on 25.1.2002 antanut määräyksen, jonka määräysosa
                                                                        on seuraava:
Asiassa T-117/01, Marcos Roman Parra, Euroopan yhteisöjen               1)     Kanne jätetään tutkimatta.
komission virkamies, kotipaikka Zaventem (Belgia), edustaji-
naan asianajajat J.-N. Louis et V. Peere, prosessiosoite Luxem-         2)     Euroopan parlamentti vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan
burgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-                     ja se velvoitetaan korvaamaan puolet kantajan oikeudenkäynti-
nään C. Berardis-Kayser), jossa kantaja vaatii ensimmäisen                     kuluista. Kantaja vastaa puolesta omista oikeudenkäyntikuluis-
oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan komission päätök-                        taan.
sen olla ylentämättä kantajaa palkkaluokkaan A 6 vuoden
2000 ylennyskierroksella, yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-              3)     Kumpikin osapuoli vastaa välitoimimenettelystä aiheutuneista
teen tuomioistuin (yhden tuomarin kokoonpanossa: H. Legal);                    kuluistaan.
kirjaaja: hallintovirkamies B. Pastor, on 20.2.2002 antanut
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                        (1) EYVL C 302, 21.10.2000.
1)    Hallinnollisessa ilmoituksessa N:o 65-2000 14.8.2000 jul-
      kaistusta palkkaluokkaan A 6 ylennettyjen virkamiesten luett-
      elosta ilmenevä komission päätös olla ylentämättä kantajaa
      kyseiseen palkkaluokkaan vuoden 2000 ylennyskierroksella
      kumotaan.