title: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 6 päivänä toukokuuta 2003 asiassa T-45/02, DOW AgroSciences BV ja DOW AgroSciences Ltd vastaan Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto (Päätös N:o 2455/2001/EY – Kumoamiskanne – Tutkimatta jättäminen)

text:
C 184/34                FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                            2.8.2003
4)    Komissio määrätään maksamaan kantajalle 1.1.2001–                   M. Vilaras, kirjaaja: H. Jung, on antanut 30.4.2003 määräyksen,
      31.3.2001 maksamatta jääneille eläkkeille vuotuista viivästys-      jonka määräysosa on seuraava:
      korkoa, jonka taso on kyseessä olevan ajanjakson eri vaiheissa
      sovellettava Euroopan keskuspankin vahvistama jälleenlainaus-
                                                                          1)    Kanne jätetään tutkimatta.
      korko korotettuna kahdella prosenttiyksiköllä; tämä viivästys-
      korko on laskettava niistä eri eräpäivistä alkaen, jolloin kukin
      maksu olisi eläkejärjestelmän nojalla pitänyt suorittaa, tosiasial- 2)    Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      liseen maksupäivään saakka.
                                                                          (1) EYVL C 275, 29.9.2001.
5)    Asianosaiset vastaavat asiassa T-124/01 kukin omista oikeu-
      denkäyntikuluistaan.
6)    Asiassa T-320/01 komissio vastaa omista oikeudenkäyntiku-
      luistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet kantajan oikeu-
      denkäyntikuluista.
                                                                          ENSIMMÄISEN            OIKEUSASTEEN            TUOMIOISTUIMEN
7)    Asiassa T-320/01 kantaja vastaa puolesta omista oikeuden-                                       MÄÄRÄYS
      käyntikuluistaan.
                                                                                6 päivänä toukokuuta 2003
(1) EYVL C 56, 2.3.2002.
                                                                          asiassa T-45/02, DOW AgroSciences BV ja DOW Agro-
                                                                          Sciences Ltd vastaan Euroopan parlamentti ja Euroopan
                                                                                unionin neuvosto (1)
                                                                          (Päätös N:o 2455/2001/EY – Kumoamiskanne – Tutkimatta
                                                                                jättäminen)
YHTEISÖJEN               ENSIMMÄISEN               OIKEUSASTEEN                                     (2003/C 184/77)
                  TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                   30 päivänä huhtikuuta 2003
asiassa T-167/01, Schmitz-Gotha Fahrzeugwerke GmbH                        Asiassa T-45/02, DOW AgroSciences BV, kotipaikka Rotterdam
            vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                      (Alankomaat) ja DOW AgroSciences Ltd, kotipaikka Hitchin
                                                                          (Yhdistynyt kuningaskunta), edustajinaan asianajajat K. Van
                                                                          Maldegem ja C. Mereu, joita tukee European Crop Protection
(Kumoamiskanne – Oikeussuojan tarve – Komission päätös
                                                                          Association (ECPA), kotipaikka Bryssel, edustajinaan asianajajat
määrätä valtiontuki takaisin perittäväksi – Sellaisen
                                                                          D. Waelbroeck ja D. Brinckman, vastaan Euroopan parlamentti
yrityksen nostama kanne, jolle ovat siirtyneet tuen palautta-
                                                                          (asiamiehinään C. Pennera ja M. Moore) ja Euroopan unionin
   miseen velvollisen yhtiön varat – Tutkimatta jättäminen)
                                                                          neuvosto (asiamiehinään M. Sims-Robertson ja B. Hoff-Nielsen),
                                                                          joita tukee Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään
                           (2003/C 184/76)                                G. Valero Jordana ja K. Fitch), jossa kantajat vaativat vesipoli-
                                                                          tiikan alan prioriteettiaineiden luettelon vahvistamisesta ja
                                                                          direktiivin 2000/60/EY muuttamisesta 20 päivänä marraskuuta
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                        2001 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:
                                                                          o 2455/2001/EY (EYVL L 331, s. 1) osittaista kumoamista,
                                                                          ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto),
                                                                          toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts
Asiassa T-167/01, Schmitz-Gotha Fahrzeugwerke GmbH, koti-                 sekä tuomarit J. Azizi ja M. Jaeger, kirjaaja: H. Jung, on antanut
paikka Gotha (Saksa), edustajanaan asianajaja M. Matzat,                  6.5.2003 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään
V. Kreuschitz ja V. Di Bucci), jossa kantaja vaatii kumoamaan
valtiontuesta, jonka Saksa on toteuttanut EFBE Verwaltungs                1)    Kanne jätetään tutkimatta.
GmbH & Co. Management KG:n hyväksi (nykyisin Lintra
Beteiligungsholding GmbH, yhdessä Zeitzer Maschinen,                      2)    Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan kuten myös
Anlagen Geräte GmbH:n, LandTechnik Schlüter GmbH:n, ILKA                        parlamentin ja neuvoston oikeudenkäyntikuluista.
MAFA Kältetechnik GmbH:n, SKL Motoren- und Systembau-
technik GmbH:n, SKL Spezialapparatebau GmbH:n, Magde-                     3)    Komissio ja European Crop Protection Association vastaavat
burger Eisengießerei GmbH:n, Saxonia Edelmetalle GmbH:n ja                      omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Gothaer Fahrzeugwerk GmbH:n kanssa), 28.3.2001 tehdyn
komission päätöksen 2001/673/EY (EYVL L 236, s. 3), yhtei-
söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu neljäs           (1) EYVL C 144, 15.6.2002.
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili
sekä tuomarit J. Pirrung, P. Mengozzi, A. W. H. Meij ja


title: Asia C-575/08: Kanne 22.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/39

         Kanne 22.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-575/08)
   (2009/C 44/66)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: V. Peere ja P. Dejmek)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut pääomayhtiöiden rajatylittävistä sulautumisista 26.10.2005 annetun parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/56/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä

               —

               Belgian kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin 2005/56/EY täytäntöönpanon määräaika päättyi 14.12.2007. Vastaaja ei ollut kuitenkaan tämän kanteen nostamiseen mennessä antanut kaikkia sen noudattamisen edellyttämiä täytäntöönpanotoimenpiteitä tai se ei ollut ainakaan vielä ilmoittanut niistä komissiolle.

      (1)  EUVL L 310, s. 1.


title: Asia C-325/06 P: Valitus, jonka Galileo International Technology LLC, Galileo International LLC, Galileo Belgium SA, Galileo Danmark A/S, Galileo Deutschland GmbH, Galileo España, SA, Galileo France SARL, Galileo Nederland BV, Galileo Nordiska AB, Galileo Portugal Ltd, Galileo Sigma Srl, Galileo International Ltd, The Galileo Company ja Timas Ltd (joka toimii nimellä Galileo Ireland) ovat tehneet 25.7.2006 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-279/03, Galileo International Technology LLC ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio, 10.5.2006 antamasta tuomiosta

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/28

         Valitus, jonka Galileo International Technology LLC, Galileo International LLC, Galileo Belgium SA, Galileo Danmark A/S, Galileo Deutschland GmbH, Galileo España, SA, Galileo France SARL, Galileo Nederland BV, Galileo Nordiska AB, Galileo Portugal Ltd, Galileo Sigma Srl, Galileo International Ltd, The Galileo Company ja Timas Ltd (joka toimii nimellä Galileo Ireland) ovat tehneet 25.7.2006 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-279/03, Galileo International Technology LLC ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio, 10.5.2006 antamasta tuomiosta
   (Asia C-325/06 P)
   (2006/C 224/53)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja(t): Galileo International Technology LLC, Galileo International LLC, Galileo Belgium SA, Galileo Danmark A/S, Galileo Deutschland GmbH, Galileo España, SA, Galileo France SARL, Galileo Nederland BV, Galileo Nordiska AB, Galileo Portugal Ltd, Galileo Sigma Srl, Galileo International Ltd, The Galileo Company ja Timas Ltd (joka toimii nimellä Galileo Ireland) (edustajat: asianajajat J.-N. Louis ja C. Delcorde)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-279/03, Galileo ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio, 10.5.2006 antama tuomio on kumottava kokonaisuudessaan.

               —

               Yhteisöjen tuomioistuimen on

                           I

                                       a)

                                       kiellettävä komissiota käyttämästä millään tavoin sanaa Galileo satelliittinavigointijärjestelmähankkeen yhteydessä ja kehottamasta välittömästi tai välillisesti kolmansia käyttämään tätä sanaa tämän hankkeen yhteydessä ja lopuksi kiellettävä tätä olemasta osallisena siihen, että kolmannet käyttävät tätä sanaa

                                       b)

                                       velvoitettava komissio maksamaan kantajille, jotka toimivat yhdessä ja yhteisvastuullisesti, 50 miljoonaa euroa korvauksena näiden kärsimästä aineellisesta vahingosta.

                           II

                           Toissijaisesti
                           Jos komissio jatkaa sanan Galileo käyttämistä, velvoitettava tämä maksamaan kantajille 240 miljoonaa euroa.

                           III

                           Velvoitettava komissio maksamaan kantajille tämän kanteen nostamispäivästä lukien viivästyskorkoa, joka lasketaan EKP:n viitekoron mukaisesti kahdella prosenttiyksiköllä korotettuna kirjeenvaihdon aloittamisesta 30.4.2001 lukien.

                           IV

                           Velvoitettava vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valituksellaan valittajat väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki virheen, kun se katsoi, että se, että tavaramerkin haltija tarjoaa tavaroita tai palveluja markkinoilla, on edellytys sille, että tämän haltijan oikeuksia katsotaan loukatun yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 9 artiklan 1 kohdassa ja jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 89/104/ETY (2) 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
   Valittajat kiistävät seuraavaksi käsitteen ”käyttää elinkeinotoiminnassa” suppean tulkinnan, jonka mukaan tämä tarkoittaisi välttämättä kaupallista toimintaa. Valittajien mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio on lisäksi ristiriitainen monissa kohdissa erityisesti hankkeen ”Galileo” kaupallista päämäärää tai sen puuttumista sekä vahingon varmuutta tai ennakoitavuutta koskevilta osin.
   Valittajat moittivat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta myös siitä, ettei tämä lausunut tyydyttävästi niiden väitteistä, jotka koskivat niiden toimi- ja liikenimille aiheutunutta vahinkoa, ja että se jätti huomiotta, että teollisoikeuksien suojelemista koskevan 20.3.1883 tehdyn Pariisin yleissopimuksen, sellaisena kuin se on viimeksi tarkistettuna Tukholmassa 14.7.1967 ja muutettuna 28.9.1979, (3) 8 artikla on sitova vähimmäismääräys.
   Valittajat väittävät lopuksi, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti huomiotta säännöt, joita sovelletaan komission vastuuseen laillisesta toimesta. Valittajien mukaan tavaramerkkioikeus on omistamista eikä luomista koskeva oikeus.

      (1)  EYVL 1994, L 11, s. 1.

      (2)  EYVL 1989, L 40, s. 1.

      (3)  Yhdistyneiden Kansakuntien sopimussarja, osa 828, nro 11847, s. 108.


title: Asia C-211/07: Kanne 20.7.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti

text:
               7.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/11

         Kanne 20.7.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti
   (Asia C-211/07)
   (2007/C 155/21)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: N. Yerrell)

      Vastaaja: Irlanti
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Irlanti ei ole noudattanut moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 30.12.1983 annetun neuvoston direktiivin ja erityisesti sen 1 artiklan 4 kohdan kolmannen alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa 31.5.2004 tehdyn autovakuutussopimuksen 5.2 ja 5.3 kohdan sekä erityisesti i) koska se on evännyt korvauksen kaikilta ajoneuvon käyttäjiltä, mikäli kaikki vahinkoon osalliset ajoneuvot ovat olleet vakuuttamattomia ja ii) koska se on rajoittanut niiden vakuuttamattomissa ajoneuvossa matkustaneiden henkilöiden korvausoikeutta, jotka eivät olleet aiheuttaneet vahinkoa tai vammaa.

               —

               Irlanti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Liikenneministeriön ja Motor Insurers' Bureau of Irelandin 31.5.2004 tekemän sopimuksen (jäljempänä sopimus) 5.3 kohdassa määrätään korvauksen epäämisestä kaikilta vakuuttamatonta ajoneuvoa kuljettavilta ajoneuvonkuljettajilta riippumatta siitä, ovat nämä aiheuttaneet onnettomuuden vai eivät, ja tämä ylittää siten direktiivin 1 artiklan 4 kohdan kolmannessa alakohdassa säädetyn korvauksen rajoittamista koskevan sallitun rajan.
   Vakuuttamattomissa ajoneuvoissa matkustavien matkustajien aseman osalta sopimuksen 5.2 kohdassa määrätään yleisestä rajoituksesta korvaukseen kaikissa tilanteissa, joissa vahingon kohteeksi joutunut henkilö ”tiesi tai hänen olisi kohtuudella pitänyt tietää, ettei ajoneuvossa ollut voimassaolevaa vakuutusta”. Kaikkia vakuuttamattomissa ajoneuvoissa olevia matkustajia kohdellaan näin ollen samalla tavoin riippumatta siitä, matkustivatko he vahingon tai vamman aiheuttaneessa ajoneuvossa vai eivät. Tämä on selvästi vastoin direktiivin 1 artiklan 4 kohdan kolmannen alakohdan sanamuotoa, jolla nimenomaisesti tehdään ero näiden kahden tilanteen välillä ja rajoitetaan mahdollisuus korvauksen epäämiseen näiden henkilöiden osalta (kuljettaja mukaan lukien) vahingon tai vamman aiheuttaneeseen ajoneuvoon.


title: Asia T-341/15: Kanne 27.6.2015 – Polski Koncern Naftowy Orlen v. SMHV (huoltoaseman muoto)

text:
               24.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/47

         Kanne 27.6.2015 – Polski Koncern Naftowy Orlen v. SMHV (huoltoaseman muoto)
   (Asia T-341/15)
   (2015/C 279/59)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Polski Koncern Naftowy Orlen SA (Płock, Puola) (edustaja: asianajaja M. Siciarek)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kolmiulotteinen tavaramerkki (huoltoaseman muoto) – Rekisteröintihakemus nro 12 411 138

      Riidanalainen päätös: SMHV:n viidennen valituslautakunnan 2.4.2015 asiassa R 2248/2014-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien kantajalle SMHV:n valituslautakunnan menettelyssä ja unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet kulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, 7 artiklan 2 kohtaa ja 75 artiklaa on rikottu.


title: Asia C-494/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 15.10.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt tribunal de première instance francophone de Bruxelles – Belgia) – Euroopan unioni v. Axa Belgium SA (Ennakkoratkaisupyyntö — Virkamiehet — Virkamiehiin sovellettavat henkilöstösäännöt — 73, 78 ja 85 a artikla — Liikenneonnettomuus — Kansallinen oikeus, jolla otetaan käyttöön ankaran vastuun järjestelmä — Euroopan unionin sijaantulo — ”Vastuussa olevien ulkopuolisten” käsite — Unionin oikeuden itsenäinen käsite — Käsite, joka kattaa kaikki henkilöt, joiden on kansallisen oikeuden nojalla korvattava uhrille tai hänen oikeudenomistajilleen aiheutuneet vahingot — Suoritukset, jotka eivät jää lopullisesti unionin vastattaviksi)

text:
               7.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 406/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 15.10.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt tribunal de première instance francophone de Bruxelles – Belgia) – Euroopan unioni v. Axa Belgium SA
   (Asia C-494/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Virkamiehet - Virkamiehiin sovellettavat henkilöstösäännöt - 73, 78 ja 85 a artikla - Liikenneonnettomuus - Kansallinen oikeus, jolla otetaan käyttöön ankaran vastuun järjestelmä - Euroopan unionin sijaantulo - ”Vastuussa olevien ulkopuolisten” käsite - Unionin oikeuden itsenäinen käsite - Käsite, joka kattaa kaikki henkilöt, joiden on kansallisen oikeuden nojalla korvattava uhrille tai hänen oikeudenomistajilleen aiheutuneet vahingot - Suoritukset, jotka eivät jää lopullisesti unionin vastattaviksi))
   (2015/C 406/12)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Euroopan unioni

      Vastapuoli: Axa Belgium SA

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja näiden yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen vahvistamisesta sekä yhteisöjen virkamiehiin tilapäisesti sovellettavien erityisten toimenpiteiden laatimisesta 29.2.1968 annetulla neuvoston asetuksella (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68, sellaisena kuin se on muutettuna 7.4.1998 annetulla neuvoston asetuksella (EY, EHTY, Euratom) N:o 781/98, vahvistettujen Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 85 a artiklan 1 kohdassa tarkoitettua ”vastuussa olevien ulkopuolisten” käsitettä on tulkittava itsenäisesti ja yhtenäisesti unionin oikeusjärjestyksessä.

               2)

               Asetuksella N:o 259/68, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 781/98, vahvistettujen Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 85 a artiklan 1 kohdan mukaisella ”vastuussa olevien ulkopuolisten” käsitteellä tarkoitetaan kaikkia henkilöitä, mukaan lukien vakuutuksenantajat, joiden on kansallisen oikeuden nojalla korvattava uhrille tai hänen oikeudenomistajilleen aiheutuneet vahingot.

               3)

               Asetuksella N:o 259/68, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 781/98, vahvistettuja Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavia henkilöstösääntöjä ei voida tulkita siten, että niiden 85 a artiklan 4 kohdan nojalla nostetun suoran kanteen yhteydessä suoritusten, jotka unionin on maksettava yhtäältä henkilöstösääntöjen 73 artiklan, jolla on tarkoitus kattaa sairauden ja tapaturman vaarat, ja toisaalta henkilöstösääntöjen 78 artiklan nojalla työkyvyttömyyseläkkeen osalta, olisi lopullisesti jäätävä sen vastattaviksi.

      (1)  EUVL C 34, 2.2.2015.


title: Asia T-693/15: Kanne 27.11.2015 – Clover Canyon v. SMHV – Kaipa Sportswear (CLOVER CANYON)

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/68

         Kanne 27.11.2015 – Clover Canyon v. SMHV – Kaipa Sportswear (CLOVER CANYON)
   (Asia T-693/15)
   (2016/C 038/92)
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Clover Canyon, Inc. (Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja T. Schmitz)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Kaipa Sportswear GmbH (Heilbronn, Saksa)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Sanamerkin CLOVER CANYON Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Rekisteröintihakemus nro 1 120 485

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n viidennen valituslautakunnan 4.8.2015 asiassa R 3018/2014-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valitusmenettelyn kulut,
               tai

               —

               velvoittaa vastapuolen valituslautakunnassa korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valitusmenettelyn kulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-352/09: Kanne 14.9.2009 — Novácke chemické závody v. komissio

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/77

         Kanne 14.9.2009 — Novácke chemické závody v. komissio
   (Asia T-352/09)
   2009/C 267/138
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Novácke chemické závody (Nováky, Slovakian tasavalta) (edustaja: asianajaja A.Cernejová)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               Riitautettu päätös on kumottava kantajaa koskevilta osiltaan, ja kantajalle määrätty sakko on näin ollen peruutettava

               —

               Toissijaisesti kantajalle päätöksen 2 artiklassa määrätty sakko on peruutettava tai sitä on ainakin merkittävästi alennettava, ja

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii nostamassaan kanteessa kumoamaan 22.7.2009 tehdyn komission päätöksen (asia nro COMP/F/39.396 — Kalsium- ja magnesiumreagenssi teräs- ja kaasuteollisuuksille), jossa komissio katsoi kantajan yhdessä muiden yritysten kanssa syyllistyneen EY 81 artiklan ja ETA 53 artiklan rikkomiseen siten, että se oli jakanut markkinoita, ottanut käyttöön kiintiöitä, jakamalla asiakkaita, vahvistamalla hintoja ja vaihtamalla arkaluontoisia tietoja kalsiumkarbidin ja magnesiumrakeiden toimittajien välillä. Toissijaisesti kantaja vaatii, että sille neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 31 artiklan nojalla määrättyä sakkoa alennetaan tai että se peruutetaan.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi seuraavat kanneperusteet:

               Kantaja väittää ensinnäkin komission loukanneen yhteisön oikeuden yleistä suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, kun se on määrännyt kantajalle liiallisen ja kohtuuttoman sakon.

               Toiseksi kantaja väittää, että komissio ei tutkinut kantajan sakonmaksukykyä eikä sitä, saattoiko siitä aiheutua kantajan konkurssi. Erityisesti se väittää, ettei komissio noudattanut olennaisia menettelymääräyksiä, ettei se kunnolla tutkinut kantajan esittämiä todisteita, jotka osoittivat, että välitön konkurssimenettelyn vaara oli olemassa, jos komissio määräisi sakon. Näin ollen se väittää, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen jättäessään edellä mainitun vaaran tutkimatta ja soveltaessaan suuntaviivojen 35 artiklaa kantajaan.

               Kolmanneksi kantaja väittää, että sille määrätty sakko aiheuttaa sen, että se asetetaan välittömästi konkurssiin ja että se poistuu kilpailemasta relevanteilla markkinoilla. Kantaja väittää siis, että komissio on rikkonut EY 3 artiklan 1 kohdan g alakohtaa vääristämällä tai poistamalla kilpailun relevanteilta markkinoilta.


title: Asia C-427/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) on esittänyt 28.10.2009 — Generics (UK) Ltd v. Synaptech Inc

text:
               16.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 11/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) on esittänyt 28.10.2009 — Generics (UK) Ltd v. Synaptech Inc
   (Asia C-427/09)
   2010/C 11/29
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales)

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Generics (UK) Ltd

      Vastapuoli: Synaptech Inc

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1768/92 (1) 13 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa ”ensimmäisenä yhteisössä myönnettynä myyntilupana” pidettävä sellaista ensimmäisenä yhteisössä myönnettyä myyntilupaa, joka myönnettiin direktiivin 65/65/ETY (2) (nyt korvattu direktiivillä 2001/83/EY (3)) mukaisesti, vai onko mikä tahansa lupa, joka oikeuttaa saattamaan tuotteen yhteisön tai ETA:n markkinoille, riittävä?

               2)

               Onko neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1768/92 13 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa ”ensimmäinen yhteisössä myönnetty myyntilupa” ollut myönnettävä direktiivin 65/65/ETY (nyt korvattu direktiivillä 2001/83/EY) mukaisesti, onko vuonna 1963 Itävallassa tuohon aikaan voimassa olleen kansallisen lainsäädännön, joka ei täyttänyt direktiivissä 65/65/ETY asetettuja edellytyksiä, jota ei koskaan muutettu siten, että se olisi ne täyttänyt, ja joka lopulta vuonna 2001 kumottiin, nojalla myönnettyä myyntilupaa pidettävä tältä osin direktiivin 65/65/ETY mukaisesti myönnettynä myyntilupana?

      (1)  Lääkkeiden lisäsuojatodistuksen aikaansaamisesta 18.6.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1768/92 (EYVL L 182, s. 1).

      (2)  Lääkevalmisteita koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 26.1.1965 annettu neuvoston direktiivi 65/65/ETY (EYVL 22, s. 369).

      (3)  Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/83/EY (EYVL L 311, s. 67).


title: Asia C-379/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Monomeles Protodikeio Rethymnis (Kreikka) on esittänyt 8.8.2007 — Ch. Giannoudi v. Dimos Geropotamou

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Monomeles Protodikeio Rethymnis (Kreikka) on esittänyt 8.8.2007 — Ch. Giannoudi v. Dimos Geropotamou
   (Asia C-379/07)
   (2007/C 269/48)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Monomeles Protodikeio Rethymnis
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Charikleia Giannoudi

      Vastaaja: Dimos Geropotamou
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko puitesopimuksen, jonka Euroopan ammatillinen yhteisjärjestö (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestö (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskus (CEEP) ovat tehneet ja joka muodostaa neuvoston direktiivin 1999/70/EY (EYVL L 175, 10.7.1999, s. 42) erottamattoman osan, 5 lauseke ja 8 lausekkeen 1 ja 3 kohta ymmärrettävä siten, että yhteisön oikeudessa ei sallita (kyseisen puitesopimuksen täytäntöönpanoa koskevilla syillä) sitä, että jäsenvaltio säätää toimenpiteistä,

                           a)

                           kun kansallisessa oikeusjärjestyksessä jo on ennen kyseisen direktiivin voimaantuloa puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitettu vastaava oikeudellinen toimenpide ja

                           b)

                           kun puitesopimuksen täytäntöönpanemiseksi säädetyillä toimenpiteillä heikennetään määräaikaisten työntekijöiden suojan yleistä tasoa kansallisessa oikeusjärjestyksessä?

               2)

               Mikäli vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä, kysytään, että jos kansallisessa oikeusjärjestyksessä oli ennen direktiivin 1999/70/EY voimaantuloa olemassa puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitettu vastaava oikeudellinen toimenpide, kuten pääasiassa riidanalainen lain 2112/1920 8 §:n 3 momentti, merkitseekö määräaikaisten työntekijöiden suojan yleisen tason puitesopimuksen 8 lausekkeen 1 ja 3 kohdassa tarkoitettua kiellettyä heikentämistä kansallisessa oikeusjärjestyksessä se, että puitesopimuksen täytäntöönpanoa koskevien syiden perusteella säädetään oikeudellisesta toimenpiteestä, kuten pääasiassa kyseessä olevasta riidanalaisesta presidentin asetuksen 164/2004 11 §:stä,

                           a)

                           kun puitesopimuksen täytäntöönpanemiseksi annetusta kyseisestä oikeudellisesta toimenpiteestä säädettiin direktiivin 1999/70/EY täytäntöönpanolle varatun määräajan päättymisen jälkeen, mutta sen ajalliseen soveltamisalaan kuuluvat vain sellaiset määräaikaiset työsopimukset ja -suhteet, jotka olivat voimassa kyseisen asetuksen voimaantullessa tai jotka päättyivät tietyn ajan kuluessa ennen kyseisen asetuksen voimaantuloa mutta direktiivin täytäntöönpanolle varatun määräajan päättymisen jälkeen, vaikka direktiiviä edeltävän vastaavan oikeudellisen toimenpiteen soveltamisalaa ei ole ajallisesti rajoitettu ja se kattaa kaikki määräaikaiset työsopimukset, jotka oli tehty, jotka olivat voimassa tai jotka olivat päättyneet direktiivin 1999/70/EY tullessa voimaan ja kyseisen direktiivin täytäntöönpanolle varatun määräajan päättyessä?

                           b)

                           Entä kun puitesopimuksen täytäntöönopanemiseksi annetun kyseisen oikeudellisen toimenpiteen soveltamisalaan kuuluvat ainoastaan sellaiset määräaikaiset työsopimukset tai -suhteet, joiden, jotta niitä pidettäisiin kyseisessä toimenpiteessä tarkoitettuina perättäisinä sopimuksina tai suhteina, on samanaikaisesti oltava sellaisia, että

                                       1)

                                       niiden välillä on enintään kolme kuukautta, ja sen lisäksi

                                       2)

                                       sellaisia, että niiden kokonaiskesto on vähintään 24 kuukautta ennen kyseisen toimenpiteen voimaantuloa, sopimusten uudistamisten lukumäärästä riippumatta, tai näiden perusteella on työskennelty yhteensä vähintään 18 kuukautta alun perin tehdystä sopimuksesta laskettavan 24 kuukauden pituisen ajanjakson aikana, koska alun perin tehty sopimus on uudistettu vähintään kolme kertaa, kun taas direktiiviä edeltävässä vastaavassa oikeudellisessa toimenpiteessä ei aseteta tällaisia edellytyksiä vaan se kattaa kaikki (perättäiset) määräaikaiset työsopimukset riippumatta työskentelyn kokonaiskeston lyhyydestä ja sopimusten uudistamisien pienestä lukumäärästä;

                           c)

                           Entä kun kyseessä olevan puitesopimuksen täytäntöönpanemiseksi annetussa oikeudellisessa toimenpiteessä säädetään määräaikaisten työntekijöiden suojaamiseksi ja määräaikaista työtä koskevassa puitesopimuksessa tarkoitettujen väärinkäytösten ehkäisemistä varten oikeudelliseksi seuraukseksi se, että määräaikaiset työsopimukset luokitellaan vastedes (ex nunc) toistaiseksi voimassa oleviksi, vaikka direktiiviä edeltävässä vastaavassa oikeudellisessa toimenpiteessä säädetään määräaikaisten työsopimusten luokittelemisesta toistaiseksi voimassa oleviksi siitä hetkestä lähtien, kun ne alun perin tehtiin (ex tunc)?

               3)

               Mikäli vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä, kysytään, että jos kansallisessa oikeusjärjestyksessä oli ennen direktiivin 1999/70/EY voimaantuloa määräaikaisia työsopimuksia koskevan puitesopimuksen, joka on kyseisen direktiivin erottamaton osa, voimassa 5 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitettu vastaava oikeudellinen toimenpide, kuten pääasiassa kyseessä oleva lain 2112/1920 riidanalainen 8 §:n 3 momentti, merkitseekö määräaikaisten työntekijöiden suojan yleisen tason kiellettyä puitesopimuksen 8 lausekkeen 1 ja 3 kohdassa tarkoitettua heikentämistä kansallisessa oikeusjärjestyksessä se, että puitesopimuksen täytäntöönpanoa koskevien syiden perusteella säädetään oikeudellisesta toimenpiteestä, kuten pääasiassa kyseessä olevasta riidanalaisesta presidentin asetuksen 164/2004 7 §:stä, kun tässä toimenpiteessä säädetään ainoaksi keinoksi, jolla määräaikaisia työntekijöitä suojataan väärinkäytöksiltä, työnantajan velvollisuus maksaa palkka ja irtisanomiskorvaus tapauksessa, jossa on väärinkäytösluonteisesti työskennelty perättäisten määräaikaisten työsopimusten nojalla, kun otetaan huomioon,

                           a)

                           että kansallisessa oikeudessa säädetään velvollisuudesta maksaa palkka ja irtisanomiskorvaus kaikissa tapauksissa, joissa on kyse työsuhteesta, ja että tällä velvollisuudella ei erityisesti pyritä estämään puitesopimuksessa tarkoitettuja väärinkäytöksiä, ja

                           b)

                           että direktiiviä edeltävän vastaavan oikeudellisen toimenpiteen soveltamisen oikeudellisena seurauksena on se, että perättäiset määräaikaiset työsopimukset tunnustetaan toistaiseksi voimassa olevaksi?

               4)

               Mikäli vastaus edellä mainittuihin kysymyksiin on myöntävä, kysytään, pitääkö kansallisen tuomioistuimen, kun se tulkitsee kansallista oikeuttaan direktiivin 1999/70/EY mukaisesti, sivuuttaa sellaisen oikeudellisen toimenpiteen, joka annettiin puitesopimuksen täytäntöönpanemista koskevien syiden perusteella mutta joka johtaa määräaikaisten työntekijöiden suojan yleisen tason heikentämiseen kansallisessa oikeusjärjestyksessä, direktiivin kanssa ristiriitaiset säännökset, kuten presidentin asetuksen 164/2004 7 ja 11 §:n säännökset ja niiden asemesta soveltaa direktiivin voimaantuloa edeltävän vastaavan oikeudellisen toimenpiteen säännöksiä, kuten lain 2112/1920 8 §:n 3 momentin säännöksiä?

               5)

               Siinä tapauksessa, että kansallinen tuomioistuin katsoo, että määräaikaista työtä koskevassa riidassa on — lähtökohtaisesti — sovellettava säännöstä (nyt esillä olevassa asiassa lain 2112/1920 8 §:n 3 momenttia), joka muodostaa määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen, joka on direktiivin 1999/70/EY erottamaton osa, 5 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitetun vastaavan oikeudellisen toimenpiteen, ja jonka perusteella perättäisten työsopimusten tekeminen määräaikaisina ilman perusteltua syytä, joka liittyy tehdyn työn luonteeseen, lajiin ja ominaispiirteisiin, aiheuttaa sen, että nämä sopimukset tunnustetaan toistaiseksi voimassa oleviksi työsopimuksiksi,

                           a)

                           onko yhteisön oikeuden kanssa sopusoinnussa se, että kansallinen tuomioistuin tulkitsee ja soveltaa kansallista oikeutta siten, että kaikissa tapauksissa on olemassa perusteltu syy tehdä määräaikaisia työsopimuksia, kun oikeudellisena perusteena näitä sopimuksia tehtäessä on käytetty lakiin sisältyvää säännöstä, joka koskee työskentelyä määräaikaisella työsopimuksella kausiluonteisten, jaksottaisten, tilapäisten tai ylimääräisten tarpeiden kattamiseksi, vaikka tosiasiassa katettavat tarpeet ovat pysyviä ja jatkuvia?

                           b)

                           Entä onko yhteisön oikeuden kanssa sopusoinnussa se, että kansallinen tuomioistuin tulkitsee ja soveltaa kansallista oikeutta siten, että säännöstä, jolla kielletään määräaikaisten työsopimusten muuttaminen julkisella sektorilla toistaiseksi voimassa oleviksi työsopimuksiksi, on tulkittava siten, että julkisella sektorilla kielletään ehdottomasti ja kaikissa tapauksissa määräaikaisen työsopimuksen tai -suhteen muuttaminen toistaiseksi voimassa olevaksi, vaikka sopimus tai suhde on väärinkäytösluonteisesti sovittu määräaikaiseksi, nimittäin kun katetut tarpeet ovat tosiasiassa pysyviä ja jatkuvia ja kun kansalliselle tuomioistuimelle ei tällaisessa tapauksessa jää mahdollisuutta määritellä kyseisen oikeudellisen työsuhteen todellista luonnetta ja luokitella sitä oikein toistaiseksi voimassa olevaksi sopimukseksi? Vai olisiko kyseessä oleva kielto kenties rajattava koskemaan vain sellaisia määräaikaisia työsopimuksia, jotka tosiasiassa on tehty tilapäisten, odottamien, kiireellisten, ylimääräisten tai vastaavanlaisten erityisten tarpeiden vuoksi, mutta ei myös tapauksia, joissa sopimukset tosiasiassa on tehty pysyvien ja jatkuvien tarpeiden kattamiseksi?


title: Asia T-262/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2014 – Skysoft Computersysteme v. SMHV – British Sky Broadcasting Group ja Sky IP International (SKYSOFT) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin SKYSOFT rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön sanamerkki SKY — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/37

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2014 – Skysoft Computersysteme v. SMHV – British Sky Broadcasting Group ja Sky IP International (SKYSOFT)
   (Asia T-262/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin SKYSOFT rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön sanamerkki SKY - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2014/C 421/50
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Skysoft Computersysteme GmbH (Kleinmachnow, Saksa) (edustajat: asianajajat P. Ehrlinger ja T. Hagen)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: P. Bullock ja N. Bambara)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Yhdistynyt kuningaskunta) ja Sky IP International Ltd (Isleworth) (edustajat: solicitor J. Barry, solicitor S. Wright ja barrister P. Roberts)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 20.3.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 2503/2011-4), joka koskee yhtäältä British Sky Broadcasting Group plc:n ja Sky IP International Ltd:n sekä toisaalta Skysoft Computersysteme GmbH:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Skysoft Computersysteme GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 207, 20.7.2013.


title: Asia C-129/15: Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 7.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administrativen sad Sofia-grad – Bulgaria) – H. M. v. Agentsia za darzhavna finansova inspektsia (ADFI) (Ennakkoratkaisupyyntö — Julkiset tavarahankinnat — Direktiivi 2004/18/EY — 1 artiklan 9 kohta — Käsite ”julkisoikeudellinen laitos” — Voitontavoittelutarkoituksessa perustettu sairaala, jonka osakekanta on kokonaan yksityisessä omistuksessa — Tulot ovat yli 50-prosenttisesti tai yli 30-prosenttisesti peräisin julkisesta sairausvakuutusjärjestelmästä vastikkeena sairaanhoitopalveluista suoritetuista maksuista — 7 artiklan b alakohta — Hankintasopimuksen ennakoitu arvo — Kynnys ei ylity — Varma rajat ylittävä intressi — Tietojen puuttuminen — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               19.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 343/10

         Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 7.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administrativen sad Sofia-grad – Bulgaria) – H. M. v. Agentsia za darzhavna finansova inspektsia (ADFI)
   (Asia C-129/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Julkiset tavarahankinnat - Direktiivi 2004/18/EY - 1 artiklan 9 kohta - Käsite ”julkisoikeudellinen laitos” - Voitontavoittelutarkoituksessa perustettu sairaala, jonka osakekanta on kokonaan yksityisessä omistuksessa - Tulot ovat yli 50-prosenttisesti tai yli 30-prosenttisesti peräisin julkisesta sairausvakuutusjärjestelmästä vastikkeena sairaanhoitopalveluista suoritetuista maksuista - 7 artiklan b alakohta - Hankintasopimuksen ennakoitu arvo - Kynnys ei ylity - Varma rajat ylittävä intressi - Tietojen puuttuminen - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
   (2016/C 343/13)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad Sofia-grad

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: H. M.

      Vastaaja: Agentsia za darzhavna finansova inspektsia (ADFI)

      Määräysosa

   Administrativen sad Sofia-gradin (Sofian hallintotuomioistuin, Bulgaria) 4.3.2015 tekemällään päätöksellä esittämän ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

      (1)  EUVL C 171, 26.5.2015.


title: Asia T-74/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.5.2011 — Flaco-Geräte v. SMHV — Delgado Sánchez (FLACO) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin FLACO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki FLACO — Suhteellinen hylkäysperuste — Tavaroiden samanlaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta — Näyttöä aikaisemman tavaramerkin tosiasiallisesta käytöstä on vaadittu ensimmäisen kerran valituslautakunnassa — Asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta ja asetuksen (EY) N:o 2868/95 22 sääntö)

text:
               25.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 186/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.5.2011 — Flaco-Geräte v. SMHV — Delgado Sánchez (FLACO)
   (Asia T-74/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin FLACO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki FLACO - Suhteellinen hylkäysperuste - Tavaroiden samanlaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta - Näyttöä aikaisemman tavaramerkin tosiasiallisesta käytöstä on vaadittu ensimmäisen kerran valituslautakunnassa - Asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta ja asetuksen (EY) N:o 2868/95 22 sääntö)
   2011/C 186/46
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Flaco-Geräte GmbH (Gütersloh, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Wirtz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Jesús Delgado Sánchez (Socuellamos, Espanja)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SMHV:n toisen valituslautakunnan 23.11.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 86/2009-2), joka koskee Jesús Delgado Sánchezin ja Flaco-Geräte GmbH:n välistä väitemenettelyä, nostettu kanne

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Flaco-Geräte GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 100, 17.4.2010.


title: Asia C-141/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 11.9.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Määrällisiä rajoituksia vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet — Kansanterveyden suojelu — Oikeuttaminen — Apteekit — Farmaseuttisten tuotteiden toimittaminen suoraan sairaaloihin — Asianomaisen sairaalan läheisyys)

text:
               8.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 285/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 11.9.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-141/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Määrällisiä rajoituksia vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet - Kansanterveyden suojelu - Oikeuttaminen - Apteekit - Farmaseuttisten tuotteiden toimittaminen suoraan sairaaloihin - Asianomaisen sairaalan läheisyys)
   (2008/C 285/11)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: B. Schima)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: M. Lumma ja C. Schulze-Bahr)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 28 ja EY 30 artiklan rikkominen — Kansallinen lainsäädäntö, jossa asetetaan apteekeille sellaisia vaatimuksia lääkkeiden toimittamisesta suoraan sairaaloille, joita eivät voi käytännössä täyttää kuin kyseisen sairaalan läheisyydessä sijaitsevat apteekit
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 117, 26.5.2007.


title: Asia C-554/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 16.7.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — 2, 9 ja 13 artikla — Valtion, paikallisviranomaisten ja muiden julkisoikeudellisten yhteisöjen harjoittama taloudellinen toiminta — Vapauttaminen arvonlisäverosta)

text:
               12.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 220/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 16.7.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti
   (Asia C-554/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 2, 9 ja 13 artikla - Valtion, paikallisviranomaisten ja muiden julkisoikeudellisten yhteisöjen harjoittama taloudellinen toiminta - Vapauttaminen arvonlisäverosta)
   2009/C 220/09
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: R. Lyal ja M. Afonso)

      Vastaaja: Irlanti (asiamiehet: D. O’Hagan, E. Fitzsimons ja N. Travers)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 13 artiklan virheellinen täytäntöönpano — Valtion, paikallisviranomaisten ja muiden julkisoikeudellisten yhteisöjen harjoittaman kaiken taloudellisen toiminnan vapauttaminen arvonlisäverosta

      Tuomiolauselma

               1)

               Irlanti ei ole noudattanut yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 2, 9 ja 13 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska
               se ei ole sisällyttänyt kansalliseen lainsäädäntöön yleistä säännöstä, jonka mukaan julkisyhteisöt ovat arvonlisäverovelvollisia sellaisesta taloudellisesta toiminnasta, jota harjoitetaan muussa kuin viranomaisen ominaisuudessa;
               se ei ole sisällyttänyt kansalliseen lainsäädäntöön yleistä säännöstä, jonka mukaan julkisyhteisöt ovat arvonlisäverovelvollisia niiden toimiessa viranomaisen ominaisuudessa, silloin, kun se, etteivät ne ole arvonlisäverovelvollisia, on omiaan aiheuttamaan tietynasteisia kilpailun vääristymiä, eikä säätänyt minkäänlaista perustetta, jonka avulla olisi tältä osin mahdollista rajata valtionvarainministerin harkintavaltaa;
               se ei ole sisällyttänyt kansalliseen lainsäädäntöön yleistä säännöstä, jonka mukaan julkisyhteisöt ovat arvonlisäverovelvollisia silloin, kun harjoittavat mainitun direktiivin liitteessä I mainittua toimintaa ja kun kyseinen toiminta ei ole merkitykseltään vähäistä.

               2)

               Irlanti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 51, 23.2.2008.


title: Asia C-236/15: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 23.9.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Constanţa – Romania) – Dinu Antoci v. Instituția Prefectului – județul Constanța – Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor

text:
               19.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 475/15

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 23.9.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Constanţa – Romania) – Dinu Antoci v. Instituția Prefectului – județul Constanța – Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor
   (Asia C-236/15) (1)

   (2016/C 475/23)
   Oikeudenkäyntikieli: romania
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 270, 17.8.2015.


title: Asia T-26/14 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.10.2014 – Valittajana Schönberger ja muuna osapuolena tilintarkastustuomioistuin (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Ylennys — Vuoden 2011 ylennyskierros — Prosenttiluvut — Kontradiktorinen)

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/41

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.10.2014 – Valittajana Schönberger ja muuna osapuolena tilintarkastustuomioistuin
   (Asia T-26/14 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Ylennys - Vuoden 2011 ylennyskierros - Prosenttiluvut - Kontradiktorinen))
   2014/C 421/58
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Peter Schönberger (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja O. Mader)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin tilintarkastustuomioistuin (asiamiehet: B. Schäfer ja I. Ní Riagáin Düro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-14/12, Schönberger v. tilintarkastustuomioistuin, 5.11.2013 antamasta tuomiosta (Kok.H., EU:F:2013:167), jossa vaaditaan tämän tuomion kumoamista.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-14/12, Schönberger v. tilintarkastustuomioistuin, 5.11.2013 antama tuomio kumotaan.

               2)

               Asia palautetaan virkamiestuomioistuimeen.

               3)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 93, 29.3.2014.


title: Asia T-229/08: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 30.9.2009 — Impala v. komissio (Kilpailu — Yrityskeskittymä — Yhteisyritys Sony BMG — Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen suorittama alkuperäisen päätöksen kumoaminen — Uusi päätös, jossa todetaan yrityskeskittymä yhteismarkkinoille soveltuvaksi — Oikeusriidan kohteen lakkaaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/48

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 30.9.2009 — Impala v. komissio
   (Asia T-229/08) (1)

   (Kilpailu - Yrityskeskittymä - Yhteisyritys Sony BMG - Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen suorittama alkuperäisen päätöksen kumoaminen - Uusi päätös, jossa todetaan yrityskeskittymä yhteismarkkinoille soveltuvaksi - Oikeusriidan kohteen lakkaaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2009/C 282/93
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Independent Music Publishers and Labels Association (Impala, association internationale) (Bryssel, Belgia) (edustajat: solicitor S. Crosby, solicitor J. Golding ja asianajaja I. Wekstein)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: X. Lewis, F. Arbault ja K. Mojzesowicz)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Sony Corporation of America (New York, New York, Yhdysvallat) (edustajat: barrister N. Levy, asianajajat R. Snelders ja T. Graf) ja Bertelsmann AG (Gütersloh, Saksa) (edustajat: solicitor P. Chappatte, solicitor J. Boyce ja solicitor A. Lyle-Smythe)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Komission 3.10.2007 tekemän sellaisen päätöksen K (2007) 4507 (Asia COMP/M.3333 — Sony/BMG) kumoaminen, jossa pidettiin yhteismarkkinoille soveltuvana ja ETA-sopimuksen mukaisena yrityskeskittymää, jolla pyrittiin luomaan musiikkitallennemarkkinoilla toimiva yhteisyritys, johon kuuluivat Sony Corporation of America ja Bertelsmann ja joka on tehty sen jälkeen, kun komission 19.7.2004 tekemä päätös 2005/188/EY (Asia COMP/M.3333 — Sony/BMG) (EUVL 2005, L 62, s. 30), jossa pidettiin yrityskeskittymää yhteismarkkinoille soveltuvana ja ETA-sopimuksen mukaisena, kumottiin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-464/04, Impala vastaan komissio, 13.7.2006 antamalla tuomiolla (Kok., s. II-2289).

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen tästä kanteesta raukeaa.

               2)

               Independent Music Publishers and Labels Association (Impala, association internationale) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan yhteisöjen komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Bertelsmann AG ja Sony Corporation of America vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 197, 2.8.2008.


title: Asia T-103/06: Kanne  27.3.2006  — ESOTRADE v. SMHV

text:
               20.5.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 121/17

         Kanne 27.3.2006 — ESOTRADE v. SMHV
   (Asia T-103/06)
   (2006/C 121/30)
   Kannekirjelmän kieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: ESOTRADE S.A. (Madrid, Espanja) (edustaja: abogado Jaime de Rivera Lamo de Espinosa)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
   Vastapuoli valituslautakunnassa: Antonio Segura Sánchez
   Vaatimukset

               —

               SMHV:n toisen valituslautakunnan asiassa R-217/2004-2, joka koskee ristiriitaa tavaramerkkien YOKANA ja YOKONO välillä, 10.1.2006 tekemä päätös on kumottava

               —

               yhteisön tavaramerkki nro 1.600.659 ”YOKANA” on todettava rekisteröintikelpoiseksi

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan sekä tästä että aikaisemmista menettelyistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu tavaramerkki: Kuvamerkki ”YOKANA” (hakemus nro 1.600.659) luokkiin 14, 18 ja 25 kuuluvia tavaroita varten
   Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: D. Antonio Segura Sánchez

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön kuvamerkki ja espanjalainen kuvamerkki ”YOKONO” luokkiin 25 (nro 1.099.356), 18, 25 ja 39 (nro 336.750) kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen osittainen hyväksyminen ja rekisteröintihakemuksen hylkääminen eräiden luokkiin 18 ja 25 kuuluvien tavaroiden osalta
   Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen soveltaminen.


title: Asia T-336/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 2.9.2014 – Borghezio v. parlamentti (Kumoamiskanne — Euroopan parlamentin puhemiehen täysi-istunnossa antama selitys, jossa hän ilmoitti edustajakokoukselle Euroopan parlamentin jäsenen erottamisesta sellaisesta poliittisesta ryhmästä, jonka jäseneksi tämä oli kirjautunut — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat

text:
               27.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 380/12

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 2.9.2014 – Borghezio v. parlamentti
   (Asia T-336/13) (1)

   ((Kumoamiskanne - Euroopan parlamentin puhemiehen täysi-istunnossa antama selitys, jossa hän ilmoitti edustajakokoukselle Euroopan parlamentin jäsenen erottamisesta sellaisesta poliittisesta ryhmästä, jonka jäseneksi tämä oli kirjautunut - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)
   2014/C 380/16
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Mario Borghezio (Torino, Italia) (edustaja: asianajaja H. Laquay)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: N. Lorenz, N. Görlitz ja M. Windisch)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus Euroopan parlamentin puhemiehen täysistunnossa 10.6.2013 esittämän selityksen, jonka mukaan kantaja toimii parlamentissa 3.6.2013 lähtien sitoutumattomana jäsenenä sen takia, että hänet on erotettu mainitusta päivämäärästä lähtien Vapaa ja demokraattinen Eurooppa–nimisestä poliittisesta ryhmästä, muodossa annetun Euroopan parlamentin päätöksen kumoamiseksi.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Mario Borghezio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan parlamentin oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 252, 31.8.2013.


title: Asia T-179/06: Kanne 7.6.2006 — Komissio v. Burie Onderzoek en Advies

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/48

         Kanne 7.6.2006 — Komissio v. Burie Onderzoek en Advies
   (Asia T-179/06)
   (2006/C 224/101)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies A. Weimar, jota avustaa advocaat W.A.M. Rupert)

      Vastaaja: Burie Onderzoek en Advies B.V. (Nijeholtpade, Alankomaat)
   Vaatimukset
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               velvoittaa vastaajan maksamaan komissiolle 646 871,28 euron määrän, josta pääoman osuus on 454 832,62 euroa ja viivästyskorkojen osuus 192 039,66 euroa, tämän kannekirjelmän tiedoksiantopäivästä velkaa olevan määrän täysimääräiseen takaisinmaksamiseen asti laskettavine laillisine korkoineen,

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja oikeudenkäynnin ulkopuoleiset kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Euroopan yhteisö, jota komissio edustaa, teki vastaajan ja muiden sopimuksen osapuolten kanssa kaksi sopimusta, jotka koskivat kehittyneen televiestintätekniikan (RACE II-ohjelma — hanke R2022 Barbara) alan ja yleisen edun telemaattisten sovellutusten (telemaattisia sovellutuksia koskeva ohjelma Telepromise) alan tutkimuksen ja kehityksen puitteissa suoritettavia toimenpiteitä.
   Komissio suoritti sopimuksen mukaisesti tarkastuksen. Komissio lähetti tämän tarkastuksen seurauksena vastaajalle maksukehotuksen. Komissio toteaa, että sopimusten yleisistä ehdoista seuraa, että vastaaja on velvollinen maksamaan takaisin hyväksyttyjen kustannusten ja komission jo maksamien määrien välisen erotuksen ja että kysymyksessä on Nederlands Burgerlijk Wetboekin 6 osan 203 §:n, jota voidaan soveltaa riidanalaisiin sopimuksiin, mukaisesta aiheettomasti tapahtunut maksaminen.


title: Asia T-368/09 P: Valitus, jonka Roberto Sevenier on tehnyt 23.9.2009 virkamiestuomioistuimen asiassa F-62/08, Sevenier v. komissio, 8.7.2009 antamasta määräyksestä

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/53

         Valitus, jonka Roberto Sevenier on tehnyt 23.9.2009 virkamiestuomioistuimen asiassa F-62/08, Sevenier v. komissio, 8.7.2009 antamasta määräyksestä
   (Asia T-368/09 P)
   2009/C 282/101
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Roberto Sevenier (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat E. Boigelot ja L. Defalque)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen kolmannen jaoston asiassa F-62/08, Sevenier vastaan komissio, 8.7.2009 antama määräys, joka on annettu valittajalle tiedoksi 13.7.2009, on kumottava.

               —

               Valittajan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa esittämät vaatimukset on hyväksyttävä.

               —

               Vastapuoli on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut molemmissa oikeusasteissa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vaatii valituksessaan kumottavaksi virkamiestuomioistuimen asiassa F-62/08, Sevenier vastaan komissio, 8.7.2009 antamaa määräystä, jossa virkamiestuomioistuin jätti tutkimatta valittajan nostaman kanteen, jolla hän vaati kumottavaksi komission 24.9.2007 tekemää päätöstä siltä osin kuin siinä hylätään valittajan vaatimus yhtäältä peruuttaa hänen 19.10.1983 tekemänsä irtisanomisilmoitus ja toisaalta saattaa asia työkyvyttömyyslautakunnan käsiteltäväksi, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuivat.
   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa ensisijaisesti yhteen valitusperusteeseen, jonka mukaan virkamiestuomioistuin teki oikeudellisen virheen tulkitessaan puhtaasti vahvistavan toimenpiteen käsitettä siltä osin kuin se piti eksplisiittistä päätöstä, joka tehtiin valittajan vaatimuksen implisiittisen hylkäämisen jälkeen, puhtaasti vahvistavana toimenpiteenä siitä huolimatta, että eksplisiittisessä päätöksessä hyväksyttiin valittajan vaatimus osittain.
   Toissijaisesti valittaja vetoaa siihen, että virkamiestuomioistuin on ottanut huomioon asiakirja-aineiston vääristyneellä tavalla ja jättänyt osia siitä huomiotta ja siihen, että virkamiestuomioistuin on laiminlyönyt perusteluvelvollisuuttaan toteamalla, että mikään tapauksen erityinen olosuhde ei oikeuta sitä, että virkamiestuomioistuin poikkeaisi puhtaasti vahvistavaa toimenpidettä koskevasta vakiintuneesta oikeuskäytännöstä.


title: Asia F-8/11: Virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) määräys 17.6.2011 — Nieminen v. neuvosto

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/58

         Virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) määräys 17.6.2011 — Nieminen v. neuvosto
   (Asia F-8/11) (1)

   2011/C 252/134
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 95, 26.3.2011, s. 14.


title: Asia T-419/16: Kanne 28.7.2016 – Carrera Brands v. EUIPO – Autec (Carrera)

text:
               19.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 343/44

         Kanne 28.7.2016 – Carrera Brands v. EUIPO – Autec (Carrera)
   (Asia T-419/16)
   (2016/C 343/59)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Carrera Brannds Ltd (Hongkong, Kiinan kansantasavalta) (edustaja: asianajaja C. Markowsky)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Autec AG (Nürnberg, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen malli: EU-sanamerkki ”Carrera” – EU-tavaramerkki nro 4 630 711

      EUIPO:ssa käyty menettely: Menettämismenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 6.6.2016 asiassa R 278/2015-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen päätösosan 2 kohdan ja muuttaa sitä siten, että mitättömyysosaston 21.1.2015 tekemä päätös kumotaan

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin, kuin siinä hylätään kantajan pyyntö menettelyn keskeyttämisestä

               —

               toissijaisesti muuttaa riidanalaista päätöstä siten, että kantajan 22.8.2014 esittämä pyyntö menettelyn keskeyttämisestä, joka toistettiin valitusmenettelyssä 21.5.2015, hyväksytään

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan luettuna valitusmenettelystä aiheutuneet kulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 56 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on rikottu

               —

               Asetuksen N:o 2868/95 20 artiklan 7 kohdan c alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-388/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein oikeus (Suomi) on esittänyt 5.9.2008 — Artur Leymann, Aleksei Pustovarov v. Virallinen syyttäjä

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein oikeus (Suomi) on esittänyt 5.9.2008 — Artur Leymann, Aleksei Pustovarov v. Virallinen syyttäjä
   (Asia C-388/08)
   (2008/C 272/23)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Korkein oikeus
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Artur Leymann, Aleksei Pustovarov

      Vastaaja: Virallinen syyttäjä
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Miten on tulkittava puitepäätöksen (1) 27 artiklan 2 kohdassa käytettyä ilmaisua ”muu kuin luovuttamisen perusteena ollut rikos”, tarkemmin sanoen mitkä kriteerit ovat ratkaisevia arvioitaessa, poikkeaako syytteen perusteena oleva teonkuvaus luovutuksen perusteena olleesta teonkuvauksesta sillä tavoin, että kysymyksessä on katsottava olevan 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ”muu rikos”, jonka johdosta syytteeseenpano edellyttää 27 artiklan 3 kohdan g alakohdan ja 27 artiklan 4 kohdan mukaista suostumusta.

               2)

               Onko puitepäätöksen 27 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että artiklan 3 kohdan g alakohdassa ja 4 kohdassa tarkoitettu suostumusmenettely tulee sovellettavaksi tilanteessa, jossa sekä pidätysmääräyksen että lopullisen syytteen perusteena on ollut (törkeä) huumausainerikos mutta syytteen teonkuvaus on sittemmin muuttunut siten, että syyte on koskenut eri lajista huumausainetta kuin pidätysmääräyksessä oli mainittu.

               3)

               Miten on tulkittava puitepäätöksen 27 artiklan 2 kohtaa siltä osin kuin luovutettua henkilöä ei sen mukaan saa muun rikoksen vuoksi syyttää, tuomita tai muuten saattaa vapaudenriiston alaiseksi, erityisesti suhteessa saman artiklan 4 kohdassa tarkoitettuun suostumusmenettelyyn ja ottaen huomioon 27 artiklan 3 kohdan c alakohdan määräys siitä, ettei erityissääntöä sovelleta, mikäli rikosoikeudenkäynti ei johda syytetyn henkilökohtaisen vapauden rajoitusta koskevaan toimenpiteeseen?

                           a)

                           Onko suostumusmenettelyn piiriin kuuluvissa tapauksissa yllä mainittuja määräyksiä tulkittava siten, että niistä ei johdu estettä kyseistä rikosta koskevan syytteen nostamiselle eikä myöskään oikeudenkäynnille tai tuomion antamiselle ennen suostumuksen saamista, edellyttäen että epäiltyyn ei kyseisen rikosepäilyn vuoksi kohdisteta vapaudenriistoa tai -rajoitusta?

                           b)

                           Mikä merkitys on sillä, että rikosoikeudenkäynti, johon liittyy vapauden rajoitus, koskee useita rikoksia, joista jokin kuuluu suostumusmenettelyn piiriin? Onko tällöin yllä mainittuja määräyksiä tulkittava siten, että niistä ei johdu estettä suostumusmenettelyä edellyttävää rikosta koskevan syytteen nostamiselle eikä myöskään oikeudenkäynnille tai tuomion antamiselle jo ennen suostumuksen saamista ja huolimatta siitä, että epäiltyyn on oikeudenkäynnin yhteydessä kohdistettu henkilökohtaisen vapauden rajoitus, mikäli vapauden rajoitukselle on laillinen peruste muiden käsiteltävänä olevien syytteiden vuoksi.

      (1)  2002/584/YOS: Neuvoston puitepäätös, tehty 13 päivänä kesäkuuta 2002, eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä — Tiettyjen jäsenvaltioiden lausumat puitepäätöksen tekemisestä EYVL L 190, s. 1.


title: Asia T-134/03: Common Market Fertilizersin (CMF) 18.4.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 158/24                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                               5.7.2003
Väiteosaston ratkaisu:          Väitteen hylkääminen                  lopullisessa äänestyksessä on johtanut määräenemmistön saa-
                                                                      vuttamatta jäämiseen ja että tämän seurauksena komitean
Valituslautakunnan rat-         Valituksen hylkääminen                lausunto on puuttunut, mikä esti vastaajaa tekemästä päätöstä
kaisu:                                                                itse siten kuin se on tehnyt. Kantaja vetoaa myös asetuksen
                                                                      N:o 2454/93 (4) 906 artiklan väitettyyn rikkomiseen siltä osin
Kanneperuste:                   Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1      kuin vastaaja ei ole toimittanut jäsenvaltioille jäljennöstä
                                kohdan b alakohdan rikkominen.        Ranskan tullihallinnon saamista asiakirjoista 15 päivän ku-
                                                                      luessa niiden vastaanottopäivästä sekä tullikoodeksikomitean
                                                                      työjärjestyksen väitettyyn rikkomiseen siltä osin kuin kantajan
                                                                      perusteluja ei ole lähetetty pysyviin edustustoihin ja komitean
                                                                      jäsenille 14 päivää ennen kokousta. Kantaja vetoaa myös
                                                                      asetuksen N:o 1/1958 ( 5) 3 artiklan väitettyyn rikkomiseen
                                                                      korostaen, että tietyt jäsenvaltioiden edustajat eivät olleet
                                                                      saaneet jäljennöstä asiakirjoista omalla kansallisella kielellään,
                                                                      sekä puolustautumisoikeuksien väitettyyn loukkaamiseen,
Common Market Fertilizersin (CMF) 18.4.2003 Euroopan                  koska vastaaja oli evännyt kantajalta oikeuden tulla kuulluksi
       yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                    ja koska se ei ole antanut kantajalle oikeutta tutustua asiakirjoi-
                                                                      hin, joita on pyydetty asetuksen N:o 1049/2001 (6) mukaisesti.
                                                                      Lopuksi kantaja vetoaa riidanalaisen päätöksen perustelujen
                          (Asia T-134/03)                             väitettyyn puuttumiseen.
                          (2003/C 158/44)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                      Aineellisten säännösten osalta kantaja korostaa, että vastaaja
                                                                      on tehnyt ilmeisen arviointivirheen katsoessaan, etteivät ase-
                                                                      tuksen N:o 2913/92 239 artiklan edellytykset olleet täyttyneet.
                                                                      Kantaja katsoo olevansa erityisessä tilanteessa, koska sen
Common Market Fertilizers (CMF), kotipaikka Bryssel on                tulliasiamies, joka on toteuttanut fiktiivisen varastoinnin kanta-
nostanut 18.4.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-            jan tietämättä, on tehnyt virheen ja koska asetusta N:o 3319/
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-            94 ei ole kierretty. Kantaja toteaa myös, ettei sitä voida
siota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajaja Alastair           arvostella mistään vilpillisestä menettelystä ja ettei se ole
Sutton ja asianajaja Nathalie Flandin.                                syyllistynyt mihinkään ilmeiseen laiminlyöntiin.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa komission päätöksen REM 02/02                            (1 ) Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annettu
                                                                           neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, 19.10.1992,
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                 s. 1).
                                                                      (2 ) Lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Bulgariasta ja
                                                                           Puolasta peräisin olevan tästä tullista vapauttamattomien yhtiöi-
                                                                           den viemän virtsa-aineen (urean) ja ammoniumnitraatin liuosseok-
                                                                           sen tuonnissa ja väliaikaisen tullin vakuutena olleiden määrien
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                        lopullisesta kantamisesta 22 päivänä joulukuuta 1994 annettu
                                                                           neuvoston asetus (EY) N:o 3319/94 (EYVL L 350, 31.12.1994,
                                                                           s. 20).
                                                                      (3 ) Menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytet-
Kantaja on kemiallisten tuotteiden ja erityisesti typpiliuosten            täessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehty neuvoston päätös 1999/
tukkukauppias. Se on esittänyt Ranskan tulliviranomaisille                 468/EY (EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23).
asetuksen N:o 2913/92 (1) 239 artiklan perusteella vaatimuk-          (4 ) Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen
sen tuontitullien peruuttamisesta asetuksen N:o 3319/94 ( 2)               (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä
3 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Ranskan viranomaiset ovat                  heinäkuuta 1993 annettu komission asetus (ETY) N:o 2454/93
lähettäneet tämän vaatimuksen vastaajalle, joka on riidanalai-             (EYVL L 253, 11.10.1993, s. 1).
sella päätöksellä kieltäytynyt peruutuksesta.                         (5 ) Neuvoston asetus N:o 1 Euroopan talousyhteisössä käytettäviä
                                                                           kieliä koskevista järjestelyistä (EYVL B 17, 6.10.1958, s. 385).
                                                                      (6 ) Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saa-
                                                                           misesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa perusteisiin, jotka koskevat               annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/
sekä olennaisten muotomääräysten että aineellisten säännösten              2001 (EYVL L 145, 31.5.2002, s. 43).
rikkomista. Olennaisten muotomääräysten osalta kantaja ve-
toaa ensinnäkin EY:n perustamissopimuksen 7 artiklan ja
neuvoston päätöksen 1999/468/EY (3) 5 artiklan väitettyyn
rikkomiseen. Kantaja korostaa, että EY:n perustamissopimuk-
sen 205 artiklan mukaisen äänten painotusperiaatteen sovelta-
minen tullikoodeksikomitean palautuksia käsittelevän jaoston


title: Asia T-576/11: Kanne 10.11.2011 — Schenker Customs Agency v. komissio

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/56

      Kanne 10.11.2011 — Schenker Customs Agency v. komissio
      (Asia T-576/11)
      (2012/C 25/109)
      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Schenker Customs Agency BV (Rotterdam, Alankomaat) (edustajat: asianajajat A. Jansen ja J. Biermasz)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan asiassa REM 01/2010 27.7.2011 tehdyn Euroopan komission päätöksen

                  —

                  toteamaan, että jälkikäteen kannettujen tullien peruuttaminen on perusteltua.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kantaja teki tulliasioitsijana 19.2.1999–19.7.2001 omissa nimissään yhteensä 52 ilmoitusta tuotteen glyfosaatti luovutuksesta vapaaseen liikkeeseen. Kaikissa ilmoituksissa mainittiin alkuperämaana ”Taiwan”. OLAFin tutkimuksesta ilmeni, ettei ilmoitettu glyfosaatti ollut peräisin Taiwanista vaan Kiinasta. Oli siis maksettava polkumyyntitulli, jonka Alankomaiden tulli kantoi jälkikäteen.
      Kantajan mukaan Euroopan komissio päätti virheellisesti, ettei tuontitullien peruuttaminen ollut perusteltua.
      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Kantajan mukaan Euroopan komissio totesi virheellisesti, että puolustautumisoikeuksien loukkaus, tullien myöhäinen jälkikanto ja se, ettei Schenker voinut tehdä ilmoituksia suorana edustajana, ovat argumentteja, jotka koskevat itse tullivelan olemassaoloa. Näissä argumenteissa voi kantajan mukaan olla kyse asetuksen N:o 2913/92 (1) 239 artiklassa tarkoitetusta erityistilanteesta, ja ne olisi siis pitänyt tutkia asiasisällön osalta.

                  2)

                  Euroopan komissio totesi kantajan mukaan virheellisesti, että siinä, että Taiwanin kauppakamarit myönsivät virheellisiä alkuperätodistuksia, ei voi olla kyse asetuksen N:o 2913/92 239 artiklassa tarkoitetusta erityistilanteesta.

                  3)

                  Euroopan komissio totesi virheellisesti, ettei sen toiminnassa tässä asiassa ole kyse asetuksen N:o 2913/92 239 artiklassa tarkoitetusta erityistilanteesta. Kantajan mukaan Euroopan komissio ei kuitenkaan valvonut tehokkaasti petostutkintaa eikä koordinoinut asiaa.

                  4)

                  Euroopan komissio totesi virheellisesti, ettei Alankomaiden viranomaisten toiminta saattanut Schenkeriä erityistilanteeseen. Kantaja väittää Euroopan komission jättäneen huomiotta, etteivät Alankomaiden viranomaiset toimineet asianmukaisesti, koska ne olivat tietoisia Taiwanista tuotua glyfosaattia koskeneesta petoksesta.

                  5)

                  Euroopan komissio totesi virheellisesti myös, ettei kantaja toiminut niin huolellisesti kuin tulliasioitsijan voidaan tavallisesti odottaa toimivan ja ettei tullien peruuttaminen siksi ollut perusteltua. Kantaja väittää, ettei sen voida katsoa toimineen vilpillisesti tai ilmeisen huolimattomasti, ja viittaa tässä yhteydessä Gerechtshof Amsterdamin tulliasiain jaoston (Douanekamer) 18.12.2008 antamaan tuomioon (ks. tuomion 5.2.3 kohta).

                  6)

                  Euroopan komissio toimi virheellisesti, koska se ei tutkinut kaikkia merkityksellisiä tosiseikkoja ja olosuhteita.

         (1)  Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1).


title: Asia C-377/06: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 29.1.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Suomen tasavalta

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/29

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 29.1.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Suomen tasavalta
   (Asia C-377/06) (1)

   (2007/C 82/63)

      Oikeudenkäyntikieli: suomi

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 261, 28.10.2006.


title: Asia C-191/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.7.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 79/409/ETY — Luonnonvaraisten lintujen suojelu — Erityissuojelualue — Muuttaminen ilman tieteellisiä perusteita)

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/12

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.7.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-191/05) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 79/409/ETY - Luonnonvaraisten lintujen suojelu - Erityissuojelualue - Muuttaminen ilman tieteellisiä perusteita)
   (2006/C 224/22)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. van Beek ja A. Caeiros)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta (asiamies: L. Fernandes)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY (EYVL L, s.1) 4 artiklan 1 kohdan rikkominen — Erityissuojelualue — Muuttaminen ilman tieteellistä perustetta
   Tuomiolauselma

               1)

               Portugalin tasavalta ei ole noudattanut luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on muuttanut Mouran, Mourãon ja Barrancosin erityissuojelualueen rajoja ja sulkenut sen ulkopuolelle alueita, joilla esiintyy luonnonvaraisia lintuja, joiden suojelulla perustellaan mainitun alueen osoittaminen erityissuojelualueeksi.

               2)

               Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 155, 25.6.2005.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 29 päivänä huhtikuuta 2004, yhdistetyissä asioissa T-236/01, T-239/01, T-244/01— T-246/01, T-251/01 ja T-252/01, Tokai Carbon Co. Ltd ym. Vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu — Kartelli tai muu yhteisjärjestely — Grafiittielektrodimarkkinat — Hintojen vahvistaminen ja markkinoiden jakaminen — Sakkojen määrän laskeminen — Seuraamusten päällekkäisyys — Sakkojen laskennasta annetut suuntaviivat — Sovellettavuus — Kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuus ja kesto — Raskauttavat olosuhteet — Lieventävät olosuhteet — Maksukyky — Yhteistyö hallinnollisen menettelyn aikana — Maksuehdot)

text:
               9.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/13

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   29 päivänä huhtikuuta 2004,
   yhdistetyissä asioissa T-236/01, T-239/01, T-244/01— T-246/01, T-251/01 ja T-252/01, Tokai Carbon Co. Ltd ym. Vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Kilpailu - Kartelli tai muu yhteisjärjestely - Grafiittielektrodimarkkinat - Hintojen vahvistaminen ja markkinoiden jakaminen - Sakkojen määrän laskeminen - Seuraamusten päällekkäisyys - Sakkojen laskennasta annetut suuntaviivat - Sovellettavuus - Kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuus ja kesto - Raskauttavat olosuhteet - Lieventävät olosuhteet - Maksukyky - Yhteistyö hallinnollisen menettelyn aikana - Maksuehdot)
   (2004/C 251/24)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa ja englanti
   Yhdistetyissä asioissa T-236/01, T-239/01, T-244/01—T-246/01, T-251/01 ja T-252/01, Tokai Carbon Co. Ltd, kotipaikka Tokio (Japani), edustajinaan aluksi asianajajat G. Van Gerven, T. Franchoo ja M. De Grave ja sittemmin Van Gerven ja T. Franchoo, prosessiosoite Luxemburgissa, SGL Carbon AG, kotipaikka Wiesbaden (Saksa), edustajinaan asianajajat M. Klusmann, F. Wiemer ja C. Canenbley, Nippon Carbon Co. Ltd, kotipaikka Tokio (Japani), edustajanaan asianajaja H. Gilliams, Showa Denko KK, kotipaikka Tokio (Japani), edustajinaan asianajajat M. Dolmans ja P. Werdmuller sekä solicitor J. Temple-Lang, GrafTech International Ltd., aiemmin UCAR International Inc., kotipaikka Nashville, Tennessee (Yhdysvallat), edustajinaan K. Lasok, QC, ja barrister B. Hartnett, prosessiosoite Luxemburgissa, SEC Corp., kotipaikka Amagasaki, Hyogo (Japani), edustajanaan asianajaja K. Platteau, The Carbide/Graphite Group, Inc., kotipaikka Pittsburgh (Yhdysvallat), edustajinaan aluksi asianajajat M. Seimetz ja J. Brücher, ja sittemmin asianajaja P. Grund, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään W. Mölls ja P. Hellström ja asiassa T-246/01 W. Wils, avustajinaan asiassa T-239/01 asianajaja H.-J. Freund ja asioissa T-244/01, T-246/01, T-251/01 ja T-252/01 barristerit J. Flynn ja C. Kilroy, prosessiosoite Luxemburgissa, joissa kantajat vaativat yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan kokonaan tai osittain EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta — asia COMP/E/-1/36.490 — Grafiittielektrodit — 18 päivänä heinäkuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2002/271/EY (EYVL 2002, L 100, s. 1), ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: puheenjohtaja N. J. Forwood sekä tuomarit J. Pirrung ja A. W. H. Meij, kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers, on 29.4.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Asiassa T-236/01, Tokai Carbon vastaan komissio:

                           —

                           kantajalle päätöksen 2002/271 3 artiklassa määrätyn sakon määräksi vahvistetaan 12 276 000 euroa

                           —

                           kanne hylätään muilta osin

                           —

                           kukin asianosainen vastaa puolesta omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan puolet vastapuolen oikeudenkäyntikuluista.

               2)

               Asiassa T-239/01, SGL Carbon vastaan komissio:

                           —

                           kantajalle päätöksen 2002/271 3 artiklassa määrätyn sakon määräksi vahvistetaan 69 114 000 euroa

                           —

                           kanne hylätään muilta osin

                           —

                           kantaja vastaa 7/8:sta omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan 7/8 komission oikeudenkäyntikuluista; komissio vastaa 1/8:sta omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan 1/8 kantajan oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Asiassa T-244/01, Nippon Carbon vastaan komissio:

                           —

                           kantajalle päätöksen 2002/271 3 artiklassa määrätyn sakon määräksi vahvistetaan 6 274 000 euroa

                           —

                           kanne hylätään muilta osin

                           —

                           kukin asianosainen vastaa puolesta omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan puolet vastapuolen oikeudenkäyntikuluista.

               4)

               Asiassa T-245/01, Showa Denko vastaan komissio:

                           —

                           kantajalle päätöksen 2002/271 3 artiklassa määrätyn sakon määräksi vahvistetaan 10 440 000 euroa

                           —

                           kanne hylätään muilta osin

                           —

                           kantaja vastaa 3/5:sta omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan 3/5 komission oikeudenkäyntikuluista; komissio vastaa 2/5:sta omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan 2/5 kantajan oikeudenkäyntikuluista.

               5)

               Asiassa T-246/01, GrafTech International, aiemmin UCAR International, vastaan komissio:

                           —

                           kantajalle päätöksen 2002/271 3 artiklassa määrätyn sakon määräksi vahvistetaan 42 050 000 euroa

                           —

                           kanne hylätään muilta osin

                           —

                           kantaja vastaa 4/5:sta omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan 4/5 komission oikeudenkäyntikuluista; komissio vastaa 1/5:sta omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan 1/5 kantajan oikeudenkäyntikuluista.

               6)

               Asiassa T-251/01, SEC Corporation vastaan komissio:

                           —

                           kantajalle päätöksen 2002/271 3 artiklassa määrätyn sakon määräksi vahvistetaan 6 138 000 euroa

                           —

                           kanne hylätään muilta osin

                           —

                           kukin asianosainen vastaa puolesta omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan puolet vastapuolelle aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

               7)

               Asiassa T-252/01, The Carbide/Graphite Group vastaan komissio:

                           —

                           kantajalle päätöksen 2002/271 3 artiklassa määrätyn sakon määräksi vahvistetaan 6 480 000 euroa

                           —

                           kanne hylätään muilta osin

                           —

                           kantaja vastaa 3/5:sta omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan 3/5 komission oikeudenkäyntikuluista; komissio vastaa 2/5:sta omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan 2/5 kantajan oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EYVL C 17, 19.1.2002.


title: Asia T-765/15: Kanne 30.12.2015 – BelTechExport v. neuvosto

text:
               22.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 68/44

         Kanne 30.12.2015 – BelTechExport v. neuvosto
   (Asia T-765/15)
   (2016/C 068/56)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: BelTechExport ZAO (Minsk, Valko-Venäjä) (edustajat: asianajajat J. Jerņeva ja E. Koškins)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 765/2006 muuttamisesta 29.10.2015 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 2015/1948 (EUVL L 284, s. 62) siltä osin kuin siinä laajennetaan rajoittavien toimenpiteiden sovellettavuutta kantajaan nähden, vaikka ne on keskeytetty määräajaksi

               —

               kumoamaan Valko-Venäjään kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2012/642/YUTP muuttamisesta 29.10.2015 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2015/1957 (EUVL L 284, s. 149) siltä osin kuin siinä laajennetaan rajoittavien toimenpiteiden sovellettavuutta kantajaan nähden, vaikka ne on keskeytetty määräajaksi

               —

               velvoittaa neuvoston korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisissa toimissa ei ole perusteltu riittävästi kantajan jatkuvaa luetteloimista merkityksellisiin liitteisiin eikä neuvosto ole noudattanut SEUT 296 artiklan 2 kohtaa, jossa neuvosto velvoitetaan esittämään perustelut

               2.

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisilla toimilla loukataan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa ja Ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamista koskevan Euroopan yleissopimuksen (Euroopan ihmisoikeussopimus) 6 ja 13 artiklassa tarkoitettuja puolustautumisoikeuksia ja oikeutta tulla kuulluksi, koska ne oli annettu ilman, että kantajalle oli annettu mahdollisuutta käyttää tosiasiallisesti puolustautumisoikeuksiaan, erityisesti oikeutta tulla kuulluksi ja oikeutta menettelyyn, jossa sille annetaan mahdollisuus tosiasiallisesti vaatia poistamistaan rajoittavien toimenpiteiden kattamien henkilöiden luettelosta.

               3.

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisia toimia rasittavat ilmeiset arviointivirheet, sillä ne perustuvat virheelliseen olettamaan siitä, että kantaja valkovenäläisen aseiden valmistus- ja vientisektorin suurimpana yrityksenä hyötyy Lukashenkan hallinnosta.

               4.

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisilla toimilla loukataan perusoikeuskirjan 17 artiklassa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 1 pöytäkirjassa vahvistettua perustavanlaatuista omistusoikeutta eikä tämä loukkaaminen perustu vakuuttavaan näyttöön, ole perusteltua eikä suhteellisuusperiaatteen mukaista.


title: Lausunto 1/08: Yhteisöjen tuomioistuimen lausunto (suuri jaosto) 30.11.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio (EY 300 artiklan 6 kohdan nojalla annettu lausunto — Palvelukaupan yleissopimus (GATS) — Erityisten sitoumusten listat — Sopimusten tekeminen korvaavista muutoksista vastineeksi tiettyjen sitoumusten muuttamiselle ja peruuttamiselle uusien jäsenvaltioiden liityttyä Euroopan unioniin — Jaettu toimivalta — Oikeusperustat — Yhteinen kauppapolitiikka — Yhteinen liikennepolitiikka)

text:
               16.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen lausunto (suuri jaosto) 30.11.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio
   (Lausunto 1/08) (1)

   (EY 300 artiklan 6 kohdan nojalla annettu lausunto - Palvelukaupan yleissopimus (GATS) - Erityisten sitoumusten listat - Sopimusten tekeminen korvaavista muutoksista vastineeksi tiettyjen sitoumusten muuttamiselle ja peruuttamiselle uusien jäsenvaltioiden liityttyä Euroopan unioniin - Jaettu toimivalta - Oikeusperustat - Yhteinen kauppapolitiikka - Yhteinen liikennepolitiikka)
   2011/C 211/02
   Oikeudenkäyntikieli: kaikki viralliset kielet

      Asianosaiset

      Lausunnon pyytäjä: Euroopan yhteisöjen komissio

      Asia

   Lausuntopyyntö — Maailman kauppajärjestö (WTO) — Palvelukaupan yleissopimus (GATS) — Markkinoiden avaamista ja kansallisen kohtelun myöntämistä koskevien erityisten sitoumusten listat — Sopimukset erityisten sitoumusten muuttamisesta ja peruuttamisesta uusien jäsenvaltioiden liityttyä Euroopan unioniin sekä mukautuksista, joilla hyvitetään muuttamisesta ja peruuttamisesta WTO:n jäsenvaltioille aiheutuvat seuraukset — Yhteisön toimivallan luonne (yksinomainen vai jaettu) tällaisten sopimusten tekemisessä — Yhteisen kauppapolitiikan soveltamisala ja yhteisen liikennepolitiikan soveltamisala

      Lausunto

               1)

               Tässä lausuntopyynnössä kyseessä olevien sopimusten tekeminen palvelukaupan yleissopimuksen (GATS) XXI artiklassa tarkoitettujen kohteena olevien Maailman kauppajärjestön jäsenten kanssa kuuluu Euroopan yhteisön ja jäsenvaltioiden jaettuun toimivaltaan.

               2)

               Kyseisten sopimusten tekemistä koskevan yhteisön säädöksen on perustuttava sekä EY 133 artiklan 1 ja 5 kohtaan ja 6 kohdan toiseen alakohtaan että EY 71 artiklaan ja EY 80 artiklan 2 kohtaan luettuina yhdessä EY 300 artiklan 2 kohdan ja 3 kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa.

      (1)  EUVL C 183, 19.7.2008.


title: Asia C-170/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Napoli on esittänyt  30.3.2006  — Giuseppina Montoro ja Michelangelo Liguori v. Beth Israel Deaconess Medical Center

text:
               17.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Napoli on esittänyt 30.3.2006 — Giuseppina Montoro ja Michelangelo Liguori v. Beth Israel Deaconess Medical Center
   (Asia C-170/06)
   (2006/C 143/45)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunale di Napoli
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Giuseppina Montoro ja Michelangelo Liguori

      Vastaaja: Beth Israel Deaconess Medical Center
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 3 kappaleen tulkinta sen ratkaisemiseksi, voidaanko tapauksissa, joissa ei ole kyse useista eri vahingoista, perusteeseen, jonka mukaan toimivaltainen on sen paikkakunnan tuomioistuin, missä vahingon aiheuttanut teko sattui, perustaa myös sen paikkakunnan tuomioistuimen toimivalta, missä vahinkoa kärsinyt on saanut tiedon sellaisen vahingon olemassaolosta, joka on aiheutettu toisessa valtiossa sattuneella teolla?