title: Asia C-133/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 18.3.2013 — Staatssecretaris van Economische Zaken ja Staatssecretaris van Financië v. Q

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 18.3.2013 — Staatssecretaris van Economische Zaken ja Staatssecretaris van Financië v. Q
   (Asia C-133/13)
   2013/C 171/25
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Staatssecretaris van Economische Zaken ja Staatssecretaris van Financië

      Vastapuoli: Q

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko tarve säilyttää kotimainen luonnonperintö ja kulttuurihistoriallinen perintö, mistä on kyse vuoden 1928 luonnonperintölaissa (Natuurschoonwet 1928), sellainen yleisen edun mukainen pakottava syy, jolla voidaan perustella lainsäädäntö, jolla rajoitetaan lahjaverovapauden (perintäjärjestelmä) soveltaminen Alankomaissa sijaitseviin suojelualueisiin?

               2)

                           a)

                           Kun kyse on sen tutkimisesta, voidaanko toisessa jäsenvaltiossa sijaitseva kiinteä omaisuus luokitella vuoden 1928 luonnonperintölain (Natuurschoonwet 1928) mukaiseksi suojelualueeksi, voivatko jäsenvaltion viranomaiset vedota keskinäisestä avunannosta veroihin, maksuihin ja muihin toimenpiteisiin liittyvien saatavien perinnässä 16.3.2010 annettuun neuvoston direktiiviin 2010/24/EU (1) virka-avun saamiseksi siinä maassa, jossa suojelualue sijaitsee, kun kiinteän omaisuuden luokituksesta kyseisen lain perusteella suojelualueeksi seuraa vapautus sellaisen lahjaveron perinnästä, joka kiinteästä omaisuudesta on lahjoittamishetkellä maksettava?

                           b)

                           Jos kysymykseen 2 a vastataan myöntävästi, tulkitaanko hallinnollisesta yhteistyöstä verotuksen alalla ja direktiivin 77/799/ETY kumoamisesta 15.2.2011 annetun neuvoston direktiivin 2011/16/EU (2) 3 artiklan 7 kohdan käsitettä ”hallinnollinen tutkimus” niin, että siihen sisältyy myös paikan päällä tehtävä tutkimus?

                           c)

                           Jos kysymykseen 2 b vastataan myöntävästi, voidaanko keskinäisestä avunannosta veroihin, maksuihin ja muihin toimenpiteisiin liittyvien saatavien perinnässä 16.3.2010 annetun neuvoston direktiivin 2010/24/EU 5 artiklan 1 kohdassa käytetyn käsitteen ”hallinnolliset tutkimukset” määrittelyssä nojautua hallinnollisesta yhteistyöstä verotuksen alalla ja direktiivin 77/799/ETY kumoamisesta 15.2.2011 annetun neuvoston direktiivin 2011/16/EU 3 artiklan 7 kohtaan sisältyvään käsitteen ”hallinnollinen tutkimus” määritelmään?

               3)

               Jos kysymyksiin 2 a, 2 b tai 2 c vastataan kieltävästi, tulkitaanko SEU 4 artiklan 3 kohdassa määrätyn vilpittömän yhteistyön periaatteen, luettuna yhdessä SEUT 167 artiklan 2 kohdan kanssa, merkitsevän sitä, että kun yksi jäsenvaltio pyytää toiselta jäsenvaltiolta avunantoa sen tutkimiseen, voidaanko kyseisessä toisessa jäsenvaltiossa sijaitseva kiinteä omaisuus luokitella sellaisessa laissa, jolla tavoitellaan kotimaisen luonnonperinnön ja kulttuurihistoriallisen perinnön säilyttämistä ja suojelemista, tarkoitetuksi suojelualueeksi, pyynnön vastaanottanut jäsenvaltio on velvollinen tällaiseen avunantoon?

               4)

               Voidaanko pääoman vapaan liikkuvuuden rajoitus perustella tarpeella taata tehokkaat verotarkastukset, jos verotarkastusten tehokkuus voi vaarantua sen johdosta, että kansallisten viranomaisten on matkustettava vuoden 1928 luonnonperintölain (Natuurschoonwet 1928) 7 §:n 1 momentissa säädetyn 25 vuoden ajan toiseen jäsenvaltioon tarvittavien tarkastusten tekemiseksi?

      (1)  EUVL L 84, s. 1.

      (2)  EUVL L 64, s. 1.


title: Asia T-229/13 P: Valitus, jonka Luigi Marcuccio on tehnyt 14.4.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-113/11, Marcuccio v. komissio, 21.2.2013 antamasta määräyksestä

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/37

         Valitus, jonka Luigi Marcuccio on tehnyt 14.4.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-113/11, Marcuccio v. komissio, 21.2.2013 antamasta määräyksestä
   (Asia T-229/13 P)
   2013/C 171/70
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valituksenalaisen määräyksen kokonaisuudessaan ja poikkeuksitta,

               —

               palauttamaan asian virkamiestuomioistuimeen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin joihin on vedottu asiassa T-203/13 P, Marcuccio vastaan komissio.


title: Asia C-618/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Upper Tribunal (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 29.11.2016 – Rafal Prefeta v. Secretary of State for Work and Pensions

text:
               6.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Upper Tribunal (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 29.11.2016 – Rafal Prefeta v. Secretary of State for Work and Pensions
   (Asia C-618/16)
   (2017/C 038/18)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Upper Tribunal

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Rafal Prefeta

      Vastapuoli: Secretary of State for Work and Pensions

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Saattoivatko jäsenvaltiot jättää liittymissopimuksen liitteen XII perusteella soveltamatta Puolan kansalaisiin työntekijäasetuksen (1) 7 artiklan 2 kohtaa ja kansalaisuusdirektiivin (2) 7 artiklan 3 kohtaa, kun työntekijä, joka oli tosin viiveellä täyttänyt kansallisen vaatimuksen työsuhteensa rekisteröinnistä, ei ollut vielä työskennellyt 12 kuukauden yhtämittaista rekisteröityä ajanjaksoa?

               2)

               Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä, voiko työntekijä, joka on Puolan kansalainen, ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitetuissa olosuhteissa vedota kansalaisuusdirektiivin 7 artiklan 3 kohtaan, joka koskee työntekijän aseman säilyttämistä?

      (1)  Työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta unionin alueella 5.4.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 492/2011 (EUVL 2011, L 141, s. 1) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti).

      (2)  Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY (EUVL 2004, L 158, s. 77) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti).


title: Asia C-170/04: Högsta domstolenin 30.3.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Klas Rosengren, Bengt Morelli, Hans Särman, Mats Åkerström, Åke Kempe, Anders Kempe, Mats Kempe, Björn Rosengren, Martin Lindberg, Jon Pierre ja Tony Staf vastaan Riksåklagaren

text:
               12.6.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/4

         Högsta domstolenin 30.3.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Klas Rosengren, Bengt Morelli, Hans Särman, Mats Åkerström, Åke Kempe, Anders Kempe, Mats Kempe, Björn Rosengren, Martin Lindberg, Jon Pierre ja Tony Staf vastaan Riksåklagaren
   (Asia C-170/04)
   (2004/C 156/08)
   Högsta domstolen on pyytänyt 30.3.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 6.4.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Klas Rosengren, Bengt Morelli, Hans Särman, Mats Åkerström, Åke Kempe, Anders Kempe, Mats Kempe, Björn Rosengren, Martin Lindberg, Jon Pierre ja Tony Staf vastaan Riksåklagaren seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Voidaanko katsoa, että edellä tarkoitettu tuontikielto on osa vähittäismyyntimonopolin toimintaa ja että EY 28 artiklan määräykset eivät näin ollen estä sitä, vaan sitä on arvioitava ainoastaan EY 31 artiklan valossa?

               2.

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko tuontikielto siinä tapauksessa EY 31 artiklassa määrättyjen kaupallisia valtion monopoleja koskevien edellytysten mukainen?

               3.

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko EY 28 artiklaa tulkittava siten, että se lähtökohtaisesti estää olemassa olevan tuontikiellon huolimatta siitä, että Systembolaget on velvollinen pyynnöstä hankkimaan alkoholijuomia, joita ei ole varastossa?

               4.

               Jos kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi, voidaanko tällaisen tuontikiellon katsoa olevan oikeutettu ja oikeasuhteinen ihmisten terveyden ja elämän suojelemiseksi?


title: Asia C-229/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 19.4.2007 (Finanzgericht Hamburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Sunshine Deutschland Handelsgesellschaft mbH v. Hauptzollamt Kiel (Yhteinen tullitariffi — Tariffiluokittelu — Yhdistetty nimikkeistö — Itämiskyvyttömät kurpitsan siemenet)

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/17

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 19.4.2007 (Finanzgericht Hamburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Sunshine Deutschland Handelsgesellschaft mbH v. Hauptzollamt Kiel
   (Asia C-229/06) (1)

   (Yhteinen tullitariffi - Tariffiluokittelu - Yhdistetty nimikkeistö - Itämiskyvyttömät kurpitsan siemenet)
   (2007/C 96/28)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Finanzgericht Hamburg
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Sunshine Deutschland Handelsgesellschaft mbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Kiel
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Finanzgericht Hamburg — Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (EYVL L 256, s. 1) liitteen I tulkinta — Alanimikkeet 1209 91 90 ja 1212 99 80 — Itävyytensä menettäneet ja leipomoteollisuuden käyttöön tarkoitetut kurpitsan siemenet
   Tuomiolauselma
   Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I esitetyn yhdistetyn nimikkeistön, sellaisena kuin se on muutettuna 11.9.2003 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1789/2003, alanimikettä 1212 99 80 on tulkittava siten, että kuorettomat kurpitsan siemenet, jotka ovat menettäneet itävyytensä ja joita käytetään leipomoteollisuudessa, kuuluvat tähän alanimikkeeseen.

      (1)  EUVL C 190, 12.8.2006.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 18 päivänä syyskuuta 2003 asiassa C-338/00 P: Volkswagen AG (Muutoksenhaku – Kilpailu – Moottoriajoneuvojen jälleenmyynti – Markkinoiden eristäminen – EY:n perustamissopimuksen 85 artikla (josta on tullut EY 81 artikla) – Asetus N:o 123/85 – Asianomaisen yrityksen joutuminen vastuuseen kilpailusääntöjen rikkomisesta – Oikeus tulla kuulluksi – Perusteluvelvollisuus – Oikeudelliset seuraukset tietojen antamisesta lehdistölle – Ilmoituksen sääntöjenmukaisuuden vaikutus sakon määrän laskemiseen – Vastavalitus)

text:
1.11.2003               FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                          C 264/3
4)    EY 12 artikla ja EY 34 artiklan 2 kohdan toinen alakohta                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
      eivät estä ryhtymästä pääasiassa kyseessä olevien kaltaisiin
      toimenpiteisiin sellaista meijeriosuuskuntaa vastaan, jolla on
      valta-asema markkinoilla ja joka käyttää tätä asemaa yleisen                                  (kuudes jaosto)
      edun vastaisesti, vaikka suurten meijeriosuuskuntien toiminta
      on muissa jäsenvaltioissa sallittua.
                                                                                18 päivänä syyskuuta 2003
(1) EYVL C 176, 24.6.2000.
                                                                                asiassa C-338/00 P: Volkswagen AG (1)
                                                                        (Muutoksenhaku – Kilpailu – Moottoriajoneuvojen jälleen-
                                                                        myynti – Markkinoiden eristäminen – EY:n perustamissopi-
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                muksen 85 artikla (josta on tullut EY 81 artikla) – Asetus
                                                                        N:o 123/85 – Asianomaisen yrityksen joutuminen vastuu-
                           (viides jaosto)                              seen kilpailusääntöjen rikkomisesta – Oikeus tulla kuulluksi
                                                                        – Perusteluvelvollisuus – Oikeudelliset seuraukset tietojen
                  18 päivänä syyskuuta 2003                             antamisesta lehdistölle – Ilmoituksen sääntöjenmukaisuuden
                                                                              vaikutus sakon määrän laskemiseen – Vastavalitus)
asiassa C-331/00: Helleenien tasavalta vastaan Euroopan
                     yhteisöjen komissio (1)
                                                                                (2003/C 264/04)
(EMOTR – Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen – Varain-
hoitovuodet 1996, 1997 ja 1998 – Peltokasvit – Naudanliha
                        – Varhaiseläketuki)                                                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                          (2003/C 264/03)
                                                                        (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                    (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                        Asiassa C-338/00 P, Volkswagen AG, kotipaikka Wolfsburg
                                                                        (Saksa) (asianajaja R. Bechtold), jossa valittaja vaatii muutok-
Asiassa C-331/00, Helleenien tasavalta (asiamiehinään: V. Kon-          senhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tolaimos ja I. K. Chalkias sittemmin C. Tsiavou) vastaan                tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-62/98, Volkswagen
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään: M. Condou-                 vastaan komissio, 6.7.2000 antaman tuomion (Kok. 2000,
Durande), jossa kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin            s. II-2707) osittaista kumoamista, ja jossa vastapuolena on
kumoaa osittain Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahas-              Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään: K. Wiedner,
ton (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tietty-          avustajanaan H.-J. Freund), yhteisöjen tuomioistuin (kuudes
jen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle                jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
5 päivänä heinäkuuta 2000 tehdyn komission päätöksen                    J.-P. Puissochet sekä tuomarit C. Gulmann, V. Skouris (esittele-
2000/449/EY (EYVL L 180, s. 49) siltä osin kuin se koskee               vä tuomari), F. Macken ja N. Colneric, julkisasiamies: D. Ruiz-
Helleenien tasavaltaa, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto),         Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Con-
toimien kokoonpanossa: tuomari D. A. O. Edward (esittelevä              tet, on antanut 18.9.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on
tuomari), joka hoitaa viidennen jaoston puheenjohtajan tehtä-           seuraava:
viä, sekä tuomarit A. La Pergola, P. Jann, S. von Bahr (esittelevä
tuomari) ja A. Rosas, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja:
johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 18.9.2003            1)     Valitus ja vastavalitus hylätään.
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
1)    Kanne hylätään.                                                   2)     Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
                                                                               taan.
2)    Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
      kulut.
                                                                        (1) EYVL C 335, 25.11.2000.
(1) EYVL C 355, 9.12.2000.


title: Asia F-47/09: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 4.5.2010 — Fries Guggenheim v. Cedefop (Henkilöstö — Väliaikainen toimihenkilö — Sopimuksen uudistamatta jättäminen — Henkilöstösääntöjen 11 a artikla — Henkilöstösääntöjen liitteessä II olevan 1 artiklan kuudes kohta — Henkilöstön edustamiseen liittyvät tehtävät — Puolueettomuus- ja riippumattomuusvelvoite)

text:
               9.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 274/33

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 4.5.2010 — Fries Guggenheim v. Cedefop
   (Asia F-47/09) (1)

   (Henkilöstö - Väliaikainen toimihenkilö - Sopimuksen uudistamatta jättäminen - Henkilöstösääntöjen 11 a artikla - Henkilöstösääntöjen liitteessä II olevan 1 artiklan kuudes kohta - Henkilöstön edustamiseen liittyvät tehtävät - Puolueettomuus- ja riippumattomuusvelvoite)
   2010/C 274/50
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Éric Mathias Fries Guggenheim (Strasbourg, Ranska) (edustaja: asianajaja M.-A. Lucas)

      Vastaaja: Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus (asiamies: M. Fuchs, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

      Oikeudenkäynnin kohde

   CEDEFOPin sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla on päätetty olla uudistamatta kantajan tekemää, palvelusta väliaikaisena toimihenkilönä koskevaa sopimusta, ja jollei kantajaa oteta uudelleen palvelukseen, vastaajan velvoittaminen suorittamaan kantajalle korvausta tälle aiheutuneesta aineettomasta vahingosta

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Éric Mathias Fries Guggenheim velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 153, 4.7.2009, s. 52.


title: Asia T-310/15: Kanne 5.6.2015 – European Union Copper Task Force v. komissio

text:
               7.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/74

         Kanne 5.6.2015 – European Union Copper Task Force v. komissio
   (Asia T-310/15)
   (2015/C 294/89)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: European Union Copper Task Force (Essex, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat C. Fernández Vicién ja I. Moreno-Tapia Rivas)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 80 artiklan 7 kohdan täytäntöönpanosta ja korvattavien aineiden luettelon laatimisesta 11.3.2015 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/408 siltä osin kuin sitä sovelletaan kupariyhdisteisiin

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäisen kanneperusteen mukaan kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 80 artiklan 7 kohdan täytäntöönpanosta ja korvattavien aineiden luettelon laatimisesta 11.3.2015 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/408 annettiin lainvastaisin perustein, sillä asetus N:o 1107/2009 ja etenkin sen 24 artikla ja liitteessä II oleva 4 kohta ovat unionin oikeuden vastaisia.

                           —

                           Kantaja väittää, että tieteellisen näytön mukaan hidasta hajoavuutta, eläviin kudoksiin kertyvyyttä ja myrkyllisyyttä koskevat arviointiperusteet (PBT-arviointiperusteet), etenkin hidas hajoavuus, eivät ole asianmukaisia perusteita kuparin kannalta.

                           —

                           Kantajan mukaan PBT-arviointiperusteiden soveltaminen epäorgaanisiin aineisiin ei myöskään ole yhteensopivaa säänneltyjen kemikaalien alalla täytäntöön pantujen muiden säädösten kanssa.

                           —

                           Kantaja väittää lopuksi korvattavien aineiden osalta siis, että PBT-arviointiperusteiden soveltamisella kupariyhdisteisiin ylitetään se, mikä on tarpeen asetuksella N:o 1107/2009 tavoiteltujen päämäärien saavuttamiseksi, ja että kyseisessä asetuksessa tulkitaan virheellisesti ennalta varautumisen periaatetta.

               2.

               Toisessa kanneperusteessa väitetään toissijaisesti, että komissio loukkasi suhteellisuusperiaatetta sisällyttäessään kupariyhdisteet täytäntöönpanoasetuksen 2015/408 soveltamisalaan.


title: Asia T-422/04: Luciano Lavagnolin 12.10.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               19.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/23

         Luciano Lavagnolin 12.10.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-422/04)
   (2005/C 45/53)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Luciano Lavagnoli, kotipaikka Berchem (Luxemburg), on nostanut 12.10.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Gilles Bounéou ja Frédéric Frabetti, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               1.

               kumoaa ylennettyjen virkamiesten luettelon varainhoitovuoden 2003 osalta siltä osin kuin kantajan nimi ei ole tässä luettelossa ja lisäksi tämän päätöksen valmistelutoimet;

               2.

               toissijaisesti kumoaa varainhoitovuoteen 2003 liittyvien ylennyspisteiden jakamisen siltä osin kuin asia koskee kantajaa;

               3.

               määrää oikeudenkäyntikuluista ja palkkioista sekä velvoittaa komission korvaamaan ne.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa henkilöstösääntöjen 45 artiklan rikkomiseen, 45 artiklan yleisten täytäntöönpanosääntöjen rikkomiseen, hallinnollisen ohjeen ”virkamiesten arviointi ja ylentäminen” rikkomiseen sekä syrjintäkiellon periaatteen loukkaamiseen. Kantaja vetoaa lisäksi mielivaltaisen menettelyn kieltoon, perusteluvelvollisuuden rikkomiseen ja vallan väärinkäyttöön. Hän vetoaa myös perustellun luottamuksen loukkaamiseen ja ”patere legem quam ispe fecisti”-sääntöön ja lopuksi huolenpitovelvollisuuden rikkomiseen.


title: Asia F-9/15: Virkamiestuomioistuimen määräys 7.9.2015 – Verhelst v. EMA

text:
               19.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 346/38

         Virkamiestuomioistuimen määräys 7.9.2015 – Verhelst v. EMA
   (Asia F-9/15) (1)

   (2015/C 346/43)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 118, 13.4.2015, s. 46.


title: Asia C-592/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.9.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) – Yhdistynyt kuningaskunta) – European Federation for Cosmetic Ingredients v. Secretary of State for Business, Innovation and Skills ja Attorney General (Ennakkoratkaisupyyntö — Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Kosmeettiset valmisteet — Asetus (EY) N:o 1223/2009 — 18 artiklan 1 kohdan b alakohta — Kosmeettiset valmisteet, jotka sisältävät ainesosia tai ainesosien yhdistelmiä, jotka on ”tässä asetuksessa säädettyjen vaatimusten täyttämiseksi” testattu eläinkokeella — Euroopan unionin markkinoille saattamisen kielto — Ulottuvuus)

text:
               14.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 419/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.9.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) – Yhdistynyt kuningaskunta) – European Federation for Cosmetic Ingredients v. Secretary of State for Business, Innovation and Skills ja Attorney General
   (Asia C-592/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Kosmeettiset valmisteet - Asetus (EY) N:o 1223/2009 - 18 artiklan 1 kohdan b alakohta - Kosmeettiset valmisteet, jotka sisältävät ainesosia tai ainesosien yhdistelmiä, jotka on ”tässä asetuksessa säädettyjen vaatimusten täyttämiseksi” testattu eläinkokeella - Euroopan unionin markkinoille saattamisen kielto - Ulottuvuus))
   (2016/C 419/10)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: European Federation for Cosmetic Ingredients

      Vastaajat: Secretary of State for Business, Innovation and Skills ja Attorney General

      Muut osapuolet: Cruelty Free International, aiemmin British Union for the Abolition of Vivisection, ja European Coalition to End Animal Experiments

      Tuomiolauselma

   Kosmeettisista valmisteista 30.11.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1223/2009 18 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että sillä voidaan kieltää sellaisten kosmeettisten valmisteiden saattaminen Euroopan unionin markkinoille, joiden tietyt ainesosat on testattu eläinkokeilla unionin ulkopuolella, jotta kosmeettisia valmisteita voidaan saattaa kolmansien maiden markkinoille, jos näistä kokeista saatuja tietoja käytetään sen osoittamiseksi, että mainitut valmisteet ovat turvallisia, niiden unionin markkinoille saattamista varten.

      (1)  EUVL C 81, 9.3.2015.


title: Asia F-9/07: Kanne 5.2.2007 — Angé Serrano v. parlamentti

text:
               24.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/31

         Kanne 5.2.2007 — Angé Serrano v. parlamentti
   (Asia F-9/07)
   (2007/C 69/62)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Pilar Angé Serrano (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja E. Boigelot)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti
   Vaatimukset

               —

               se 20.3.2006 tehty Euroopan parlamentin päätös on kumottava, jolla kantaja määritellään uudelleen 1.5.2004 alkaen palkkaluokkaan B*6, palkkataso 8

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan korvauksena henkisestä kärsimyksestä ja aineellisesta vahingosta sekä kantajan uralle aiheutuneesta vahingosta 25 000 euroa, jollei tätä määrää koroteta ja/tai alenneta oikeudenkäynnin aikana

               —

               Euroopan parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja on Euroopan parlamentin virkamies, joka on menestynyt toiselle ura-alueelle siirtymistä varten järjestetyssä kilpailussa (ura-alueelta C ura-alueelle B) ennen kuin henkilöstösääntöjen uudistus tuli voimaan 1.5.2004 ja joka on jo pannut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa vireille kanteen päätöksestä, jolla hänet määritellään uudelleen palkkaluokkaan B*5 (1).
   Esillä olevassa asiassa kantaja riitauttaa 20.3.2006 tehdyn päätöksen, jolla parlamentti on määritellyt hänet uudelleen palkkaluokkaan B*6, palkkataso 8. Kanteensa tueksi kantaja vetoaa erittäin samankaltaisiin kanneperusteisiin kuin asiassa T-47/05. Lisäksi hän väittää, että hänen osaltaan tehdystä uudelleenmäärittelystä huolimatta henkilöstösääntöjen uudistuksesta johtuva järjestelmä kyseenalaistaa hänen ura-alueelta C ura-alueelle B siirtymisen tehokkaan vaikutuksen, koska uusi määrittely ei tarjoa kantajalle mitään etua niiden hänen työtovereidensa tilanteeseen verrattuna, jotka eivät menestyneet toiselle ura-alueelle siirtymistä varten järjestetyssä kilpailussa.

      (1)  Asia T-47/05, Angé Serrano ym. v. parlamentti, EUVL C 93, 14.4.2005, s. 36.


title: Asia C-123/13 P: Valitus, jonka Versalis SpA ja Eni SpA ovat tehneet 15.3.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-103/08, Versalis SpA ja Eni SpA v. Euroopan komissio, 13.12.2012 antamasta tuomiosta

text:
               25.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 147/13

         Valitus, jonka Versalis SpA ja Eni SpA ovat tehneet 15.3.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-103/08, Versalis SpA ja Eni SpA v. Euroopan komissio, 13.12.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-123/13 P)
   2013/C 147/23
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittajat: Versalis SpA ja Eni SpA (edustajat: asianajajat M. Siragusa, G.M. Roberti, F. Moretti, I. Perego, F. Cannizzaro, A. Bardanzellu, D. Durante ja V. Laroccia)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               On kumottava kokonaan tai osittain unionin yleisen tuomioistuimen 13.12.2012 antama tuomio siltä osin kuin siinä hylätään Versalisin ja Enin yhteinen kanne ja tämän johdosta

                           —

                           kumottava kokonaan tai osittain EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 5.12.2007 tehty komission päätös (asia COMP/F/38.629 — kloropreenikumi)

                           —

                           kumottava Versalisille ja Enille komission päätöksellä määrätty sakko tai ainakin alennettava sitä.

         Toissijaisesti

               —

               on kumottava kokonaan tai osittain tuomio siltä osin kuin siinä hylätään Versalisin ja Enin kanne asiassa T-103/08 ja palautettava asia unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta tämä ratkaisee asian aineellisesti unionin tuomioistuimen toimittamien tietojen valossa

               —

               on velvoitettava komissio korvaamaan tässä oikeusasteessa ja asiassa T-103/08 aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Versalis ja Eni esittävät unionin yleisen tuomioistuimen tuomiosta tekemänsä valituksen tueksi ensinnäkin, että unionin yleinen tuomioistuin on SEUT 101 artiklan vastaisesti poikennut relevantista eurooppalaisesta oikeuskäytännöstä, kun se on katsonut emoyhtiön Enin olevan vastuussa kilpailusääntöjen rikkomisesta, johon sen määräysvallassa olevien yritysten väitetään syyllistyneen kloropreenikumin alalla, ja erityisesti jättänyt noudattamatta analysointia ja perustelua koskevia velvoitteita näytön arvioinnissa, kun se on kääntänyt olettaman ratkaisevan vaikutuksen tosiasiallisesta käyttämisestä, jolloin se on loukannut myös laillisuuden perustavanlaatuista periaatetta, antitrust-vastuun yksilöllisyyden perustavanlaatuista periaatetta, syyttömyysolettamaa ja puolustautumisoikeuksia sekä yhtiöiden vastuun rajallisuuden periaatetta.
   Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin on soveltanut virheellisesti relevanttia oikeuskäytäntöä, kun se on lukenut Versalisin syyksi rikkomisen, johon Syndial S.p.A. oli syyllistynyt, ja se ei ole riittävällä tavalla perustellut väitteiden hylkäämistä ensimmäisessä oikeusasteessa.
   Valittajat väittävät kolmannessa valitusperusteessaan, että unionin yleinen tuomioistuin on soveltanut virheellisesti ja ristiriitaisesti oikeuskäytännössä vahvistettua periaatetta, joka koskee kartellista nimenomaisesti irtautumista, ja loukannut in dubio pro reo –periaatetta, kun se on katsonut, että EniChem S.p.A. osallistui 12. ja 13.6.1993 Firenzessä pidettyihin kokouksiin ja että vuonna 2002 pidetyillä kokouksilla, joihin Versalis osallistui, oli kilpailunvastainen tarkoitus. Näin ollen unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt arviointivirheen, minkä lisäksi se on laiminlyönyt tuomioistuinvalvonnan aineellisten kysymysten osalta, kun se on katsonut, että kyseiset asianosaiset osallistuivat kartelliin sen koko keston ajan (toisin sanoen toukokuusta 1993 toukokuuhun 2002).
   Unionin yleinen tuomioistuin on lisäksi rikkonut unionin oikeutta, kun se ei ole pannut merkille niitä vakavia virheitä, jotka komissio teki määrittäessään sakkojen laskennasta antamissaan suuntaviivoissa tarkoitettua sakon perusmäärää.
   Unionin yleinen tuomioistuin on lisäksi rikkonut unionin oikeutta, kun se on osittain vahvistanut, että Versalisiin voitiin soveltaa raskauttavaa seikkaa rikkomisen uusimisen perusteella, minkä lisäksi se ei ole perustellut päätelmiään tältä osin; toissijaisesti unionin yleinen tuomioistuin on vahvistanut virheellisesti sakon korotuksen alentamisprosentin ja katsonut Enin olevan solidaarisessa vastuussa sakon maksamisesta myös rikkomisen uusimista koskevin osin.
   Valittajien mukaan unionin yleinen tuomioistuin on tämän jälkeen soveltanut ilmeisen virheellisesti asetuksen N:o 1/2003 (1) 23 artiklan 2 kohtaa määrittäessään sakon enimmäismäärän ja virheellisesti laiminlyönyt valvoa kattavasti sitä, että komissio noudattaa yhteistyötiedonantoa. Unionin yleinen tuomioistuin ei ole myöskään ottanut huomion, että komissio on loukannut kohtuullisuusperiaatetta, yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta, kun se on yhtäältä heikentänyt valittajien mahdollisuutta prosessuaaliseen yhdenvertaisuuteen muiden yritysten kanssa seuraamusten alentamisten osalta ja toisaalta katsonut, ettei valittajien yhteistyö oikeuttanut edellä mainitussa tiedonannossa ja suuntaviivoissa tarkoitettuun sakon alentamiseen.
   Valittajat väittävät lopuksi, että unionin yleinen tuomioistuin on laiminlyönyt valvoa asiakysymysten osalta komission arviointia, joka koski lopullisen sakon vahvistamista.

      (1)  1Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1).


title: Asia C-160/00: Euroopan yhteisöjen komission 28.4.2000 Irlantia vastaan nostama kanne

text:
C 176/18               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         24.6.2000
Cour de cassation françaisen (chambre commerciale, fi-                       lainsäädäntö ei ole suhteeton ympäristönsuojelua koske-
nanciére et économique) 18.4.2000 tekemällään päätök-                        vaan pakottavaan vaatimukseen nähden?
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Société
         Sapod Audic vastaan Société Eco Emballages
                                                                        (1) Teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittami-
                                                                            sessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983
                                                                            annettu neuvoston direktiivi 83/189/ETY (EYVL L 109,
                         (Asia C-159/00)                                    26.4.1983, s. 8).
                                                                        (2) EYVL L 100, 19.4.1994, s. 30.
                                                                        (3) Jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annettu neuvoston direktiivi
                                                                            75/442/ETY (EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39).
                                                                        (4) EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32.
                        (2000/C 176/30)
Cour de cassation française (chambre commerciale, financiére
et économique) on pyytänyt 18.4.2000 tekemällään päätök-
sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 28.4.2000,
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-
sa Société Sapod Audic vastaan Société Eco Emballages                   Euroopan yhteisöjen komission 28.4.2000 Irlantia vastaan
seuraaviin kysymyksiin:                                                                            nostama kanne
                                                                                (Asia C-160/00)
1) Onko teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen
     toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 23 päivänä
     maaliskuuta 1983 (1) annetun neuvoston direktiivin                                           (2000/C 176/31)
     83/189/ETY 1 artiklaa – sellaisena kuin se on sekä ennen
     direktiivin 83/189/ETY olennaisesta muuttamisesta toisen           Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 28.4.2000 Euroo-
     kerran 23 päivänä maaliskuuta 1994 (2) annettua neuvos-            pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
     ton direktiiviä että sen jälkeen – tulkittava siten, että          Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellinen neuvonantaja Peter
     1.4.1992 annetun asetuksen 92/377 säännökset merkit-               Oliver ja komission oikeudellisessa yksikössä toimiva kansalli-
     sevät teknistä määräystä erityisesti siltä osin kuin näiden        nen virkamies Keir Fitch, prosessiosoite Luxemburgissa c/o
     säännösten nojalla tuottaja voi olla käyttämättä Eco Embal-        komission oikeudellisen osaston virkamies Carlos Gómez de
     lages -nimisen yhtiön hyväksyttyä järjestelmää, jos tuottaja       la Cruz, Centre Wagner.
     itse huolehtii käyttämänsä pakkausmateriaalin jätehuol-
     losta?
                                                                        Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                        –    toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut
2) Onko direktiivin 83/189/ETY 10 artiklaa – sellaisena kuin
     se on sekä ennen 23.3.1994 annettua muutosdirektiiviä
     94/10/EY että sen jälkeen – ja jätteistä 15 päivänä heinä-              –    rehuseosten pitämisestä kaupan annetun direktiivin
     kuuta 1975 annetun direktiivin 75/442/ETY (3) 3 artiklan                     79/373/ETY muuttamisesta 29 päivänä huhtikuuta
     2 kohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna 18.3.1991 (4)                     1996 annetun neuvoston direktiivin 96/24/EY (1),
     annetulla direktiivillä 91/156/ETY, tulkittava siten, että
     Ranskan hallituksella oli velvollisuus antaa komissiolle                –    rehuaineiden liikkuvuudesta, direktiivien 70/524/ETY,
     tiedoksi 1.4.1992 annetun asetuksen säännökset, ja                           74/63/ETY, 82/471/ETY ja 93/74/ETY muuttamisesta
     myöntävässä tapauksessa siten, että yksityinen voi vedota                    sekä direktiivin 77/101/ETY kumoamisesta 29 päivänä
     tiedoksiannon laiminlyöntiin ja vaatia näiden säännösten                     huhtikuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin
     soveltamatta jättämistä?                                                     96/25/EY (2) ja
                                                                             –    direktiivien 80/511/ETY, 82/475/ETY, 91/357/ETY ja
                                                                                neuvoston direktiivin 96/25/EY muuttamisesta ja di-
3) Onko Euroopan yhteisön perustamisesta tehdyn sopimuk-                          rektiivin 92/87/ETY kumoamisesta 7 päivänä syyskuu-
     sen 28 artiklaa (aiempi 30 artikla) tulkittava siten, että                   ta 1998 annetun komission direktiivin 98/67/EY (3)
     se on esteenä 1.4.1992 annetun asetuksen kaltaiselle
     lainsäädännölle, jossa muista jäsenvaltioista peräisin ole-
     vien, kotitalouksien kulutukseen tarkoitettujen tuotteiden              mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisten
     maahantuoja velvoitetaan käyttämään tiettyjen teknisten                 direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
     vaatimusten mukaisia pakkauksia ja kiinnittämään näihin                 hallinnollisia määräyksiä ja/tai ilmoittanut niistä komissiol-
     pakkauksiin tuotemerkin, joka osoittaa kuulumisen pak-                  le, ja
     kausjätteiden talteenottoa koskevaan hyväksyttyyn järjes-
     telmään, siltä osin kuin tämä erotuksetta sovellettava             –    velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- 24.6.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 176/19
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuin
Komissio katsoo, että Irlannin on aloitettava hyvissä ajoin
menettely, joka on tarpeen direktiivien 96/24/EY, 96/25/EY ja            –    toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut perusta-
98/67/EY täytäntöönpanemiseksi Irlannin oikeudessa, jotta                     missopimuksen ja kolmansista maista tulevien kasvien,
menettely sen luonteesta riippumatta saadaan päätökseen                       kasvituotteiden tai muiden tuotteiden terveystarkastusten
asetetussa määräajassa, ja ilmoitettava tästä komissiolle.                    suorittamista yhteisössä muissa tarkastuspaikoissa kuin
                                                                              määränpäässä         koskevista        vähimmäisedellytyksistä
                                                                              15 päivänä huhtikuuta 1998 annetun komission direktii-
Irlanti ei ole vielä toteuttanut edellä mainittuihin direktiiveihin           vin 98/22/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
liittyviä toimia eikä missään tapauksessa ilmoittanut niistä                  antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä
komissiolle.                                                                  asetuksia, lakeja ja hallinnollisia määräyksiä
(1) EYVL L 125, 23.5.1996, s. 33.
                                                                         –    velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
(2) EYVL L 125, 23.5.1996, s. 35.                                             käyntikulut.
(3) EYVL L 261, 24.9.1998, s. 10.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         EY 249 artiklan kolmannen kohdan mukaan direktiivi velvoit-
                                                                         taa saavutettavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota,
                                                                         jolle se on osoitettu. EY 10 artiklan ensimmäisen kohdan
                                                                         mukaan jäsenvaltiot toteuttavat kaikki yleis-ja erityistoimenpi-
Euroopan yhteisöjen komission 5.3.2000 Helleenien tasa-                  teet, jotka ovat aiheellisia kyseisestä sopimuksesta tai yhteisön
                  valtaa vastaan nostama kanne                           toimielinten säädöksistä johtuvien velvoitteiden täyttämisen
                                                                         varmistamiseksi.
                          (Asia C-163/00)
                                                                         Helleenien tasavalta ei kiistä velvollisuuttaan toteuttaa toimen-
                          (2000/C 176/32)                                piteitä kyseisen direktiivin noudattamiseksi.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.3.2000 Euroo-                 Komissio väittää, että tähän päivään mennessä Helleenien
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa            tasavalta ei ole toteuttanut toimenpiteitä, jotka ovat aiheellisia
vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeudellisen                 kyseisen direktiivin panemiseksi täysimääräisesti täytäntöön
yksikön virkamies Maria Kontou-Durande ja prosessiosoite                 Kreikan sisäisessä oikeudessa.
Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos
Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                             (1) EYVL L 126, 28.4.1998, s. 26.


title: Asia C-387/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Ancona (Italia) on esittänyt 13.8.2007 — MI.VER Srl ja Daniele Antonelli v. Provincia di Macerata

text:
               24.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Ancona (Italia) on esittänyt 13.8.2007 — MI.VER Srl ja Daniele Antonelli v. Provincia di Macerata
   (Asia C-387/07)
   (2007/C 283/15)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunale di Ancona
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: MI.VER Srl ja Daniele Antonelli

      Vastaaja: Provincia di Macerata
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Salliiko jätteistä annetussa direktiivissä 74/442/ETY (1) tarkoitettu ”väliaikaisen varastoinnin” käsite sen, että jätteen tuottaja sekoittaa keskenään Euroopan jäteluettelon, sellaisena kuin siitä säädetään Euroopan yhteisöjen komission 30.5.2000 tekemässä päätöksessä 2000/532/EY (2), eri jätekoodien alaan kuuluvia jätteitä?

               2)

               Jos vastaus on myöntävä, tiedustellaan, voidaanko jätekoodia 15.01.06, ”sekalaiset pakkaukset”, käyttää yksilöimään jätteitä, jotka koostuvat eri materiaaleista valmistetuista pakkauksista, jotka on kerätty yhteen, vai yksilöidäänkö tällä koodilla yksinomaan pakkaukset, jotka on valmistettu useasta eri materiaalista tai jotka koostuvat eri materiaaleista valmistetuista itsenäisistä osatekijöistä?

      (1)  EYVL L 194, s. 39.

      (2)  EYVL L 226, s. 3.


title: Asia T-184/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.7.2014 – Moonich Produktkonzepte & Realisierung v. SMHV – Thermofilm Australia (HEATSTRIP) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin HEATSTRIP rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 3 kohta — Asetuksen N:o 207/2009 75 ja 76 artikla)

text:
               25.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.7.2014 – Moonich Produktkonzepte & Realisierung v. SMHV – Thermofilm Australia (HEATSTRIP)
   (Asia T-184/12) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin HEATSTRIP rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 3 kohta - Asetuksen N:o 207/2009 75 ja 76 artikla))
   2014/C 282/34
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Moonich Produktkonzepte & Realisierung GmbH (Sauerlach b. München, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Pannen)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: D. Walicka)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Thermofilm Australia Pty Ltd (Melbourne, Australia) (edustajat: J. Kroher ja K. Bach)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 26.1.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 1956/2010-1), joka koskee Thermofilm Australia Pty Ltd:n ja Moonich Produktkonzepte & Realisierung GmbH:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Moonich Produktkonzepte & Realisierung GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) oikeudenkäyntikulut ja Thermofilm Australia Pty Ltd:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 200, 7.7.2012.


title: Euroopan yhteisöjen komission Helleenien tasavaltaa vastaan 20.3.1995 nostama kanne (Asia C-83/95)

text:
 3.6.95                H                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 137/ 11
perustellun lausunnon, jossa se antoi Kreikan hallitukselle        ryhtymisestä, komissio on päätänyt nostaa esillä olevan
kahden kuukauden määräajan direktiivin toteuttamiseksi .           kanteen perustamissopimuksen 189 artiklan nojalla .
Ottaen huomioon, että myös tämä määräaika on päättynyt,            (') EYVL N:o L 110, 28.4.1992 , s . 52
eikä Kreikan hallitus ole ilmoittanut tarpeellisiin toimiin
ryhtymisestä, komissio on päättänyt nostaa esillä olevan
kanteen perustamissopimuksen 189 artiklan nojalla .
(') EYVL N:o L 166 , 28.6.1991 , s . 77                            Supreme Courtin, Dublin, 12.2.1995 tekemällään päätök
                                                                   sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Bosphorus
                                                                   Hava Yollari Turizm ve Ticaret AS vastaan Minister for
                                                                   Transport, Energy and Communications, Ireland ( Irlannin
                                                                   kuljetus-, energia- ja viestintäasioiden ministeriö ) ja Attor
                                                                                ney General
                                                                                ( Asia C-84/95 )
                                                                                ( 95/C 137/21 )
   Euroopan yhteisöjen komission Helleenien tasavaltaa
               vastaan 20.3.1995 nostama kanne
                                                                   Supreme Court, Dublin, on esittänyt EY:n tuomioistuimelle
                         ( Asia C-83/95 )                          12.2.1995 tekemällään päätöksellä ennakkoratkaisupyyn
                           ( 95/C 137/20 )                         nön, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa
                                                                   moon 20.3.1995 , saadakseen asiassa Bosphorus Hava
                                                                   Yollari Turizm ve Ticaret AS vastaan Minister for Trans
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään Dimitrios              port, Energy and Communications ja Attorney General
Goulousis, komission oikeudellinen neuvonantaja , proses          ennakkoratkaisun seuraavassa kysymyksessä :
siosoite Luxemburgissa oikeudellisen osaston jäsenen
Georgios Kremlisin toimisto, Centre Wagner, Kirchberg, on          " Sovelletaanko asetuksen (') 8 artiklaa lentokoneeseen,
nostanut kanteen 20.3.1 995 Helleenien tasavaltaa vastaan          jonka omistavasta yrityksestä suurimman osan omistaa
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa .                             sellainen yritys tai jonka määräysvalta kuuluu sellaiselle
                                                                   yritykselle, jonka pääkonttori on Jugoslavian liittotasaval
                                                                   lassa ( Serbia ja Montenegro ), kun lentokoneen omistava
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                       yritys on liisannut sen neljäksi vuodeksi 22.4.1992 lähtien
                                                                   sellaiselle yritykselle, josta suurinta osaa ei omista sellainen
1 . toteaa , että jättämällä saattamatta voimaan ja , toissijai   luonnollinen tai oikeushenkilö tai jonka määräysvalta ei
     sesti , jättämällä ilmoittamatta komissiolle annetussa        kuulu luonnolliselle tai oikeushenkilölle, jonka kotipaikka
     määräajassa tarpeelliset lait, asetukset ja hallinnolliset    tai toimipaikka on Jugoslavian liittotasavallassa ( Serbia ja
     määräykset luottolaitosten konsolidoidusta valvon            Montenegro )?"
     nasta 6 päivänä huhtikuuta 1992 annetun neuvoston
     direktiivin ( 92/30/ETY )(') täytäntöönpanemiseksi, Hel      (') Euroopan talousyhteisön ja Jugoslavian liittotasavallan ( Serbia
     leenien tasavalta on jättänyt täyttämättä ETY:n peru             ja Montenegro ) välisestä kaupasta 26 päivänä huhtikuuta 1 993
     stamissopimuksen mukaiset sopimusvelvoitteensa .                  annettu neuvoston asetus ( ETY ) N:o 990/93 ( EYVL Nro L 102 ,
                                                                       28.4.1993 , s . 14 ).
2 . velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden
     käyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                Bundesfinanzhofin 12.10.1994 tekemällään päätöksellä
                                                                   esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa John Reisdorf
Direktiivin 92/30/ETY 9 artiklan mukaan jäsenvaltioiden                             vastaan Finanzamt Köln-West
on saatettava direktiivin edellyttämät lait, asetukset ja                                    ( Asia C-85 /95 )
hallinnolliset määräykset voimaan ennen 1.1.1993 ja ilmo
                                                                                95/C 137/22
itettava siitä komissiolle viipymättä .
Koska komissio ei ollut saanut Helleenien tasavallan halli
                                                                   Bundesfinanzhof pyytää 12.10.1994 tekemällään ja Euro
                                                                   opan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 20.3.1995
tukselta ilmoitusta toimenpiteistä, joihin se olisi ryhtynyt
edellä mainitun direktiivin voimaansaattamiseksi Krei
                                                                   saapuneella päätöksellä Euroopan yhteisöjen tuomioistui
                                                                   men ennakkoratkaisua asiassa John Reisdorf vastaan
kassa , se antoi Kreikan hallitukselle 12.3.1993 virallisen
huomautuksen . Koska Kreikan hallitus ei ollut vastannut
                                                                   Finanzamt Köln-West seuraavista kysymyksistä :
tähän huomautukseen, komissio osoitti sille 4.7.1994 peru         1 . Onko kuudennen direktiivin 77/388/ETY ( 1 ) 18 artiklan
stellun lausunnon, jossa se antoi Kreikan hallitukselle                 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuna laskuna pidettävä
kahden kuukauden määräajan direktiivin toteuttamiseksi .                ainoastaan alkuperäiskappaletta eli toisin sanoen las
                                                                        kun ensikappaletta vaiko katsotaanko sellaiseksi myös
Ottaen huomioon, että myös tämä määräaika on päättynyt,                 laskun läpilyöntikappaleet, kaksoiskappaleet ja valoko
eikä Kreikan hallitus ole ilmoittanut tarpeellisiin toimiin             piot ?


title: Asian C-229/95 poistaminen rekisteristä

text:
10.1.98                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 7/11
aviopuolisoaan, joka ei asu hänestä pysyvästi erillään ja                   Asian C-376/95 (1) poistaminen rekisteristä
jolla ei myöskään ole Saksassa kotipaikkaa eikä tavan-                                      (98/C 7/28)
omaista oleskelupaikkaa, ei EStg:n 26 §:n 1 momentin 1
virkeen (verovelvollisten käsitteleminen yhtenä verovelvol-
lisena, Zusammenveranlagung) soveltamista varten käsi-             Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen     presidentin
tellä yleisesti (rajoituksetta) verovelvollisena, koska avio-      10.10.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis-
puolisoiden kalenterivuoden yhteisistä tuloista ei vähin-          teristä on poistettu asia C-376/95 (Tribunale di Genovan
tään 90 prosenttia kuulu Saksan tuloverolain piiriin tai           esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Cesare Regnoli & Figlio
koska heidän Saksan tuloverolain piiriin kuuluvat tulot            Srl vastaan Amministrazione delle Finanze dello Stato.
eivät ylitä 24 000 Saksan markkaa?
                                                                   (1) EYVL C 16, 20.1.1996.
         Asian C-229/95 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                            Asian C-19/96 (1) poistaminen rekisteristä
                          (98/C 7/25)
                                                                                (98/C 7/29)
Euroopan        yhteisöjen     tuomioistuimen      presidentin     Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen     presidentin
24.9.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-           20.10.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis-
ristä on poistettu asia C-229/95 (Arbeitsgericht Wiesbade-         teristä on poistettu asia C-19/96 (Tribunal du travail de
nin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Simone Moll vas-              Nivelles'n esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Vito Casano
taan Berhane Mesghena.                                             vastaan Institut national d'assurance maladie invaliditeÂ,
                                                                   Union nationale des mutualiteÂs libres.
(1) EYVL C 229, 2.9.1995.
                                                                   (1) EYVL C 77, 16.3.1996.
         Asian C-333/95 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                            Asian C-86/96 (1) poistaminen rekisteristä
                          (98/C 7/26)
                                                                                (98/C 7/30)
Euroopan        yhteisöjen     tuomioistuimen      presidentin     Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen     presidentin
10.10.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis-            10.10.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis-
teristä on poistettu asia C-333/95 (Tribunale di Genovan           teristä on poistettu asia C-86/96 (Tribunale de Genova,
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), F.lli Carli SpA ym. vas-          sezione prima civilen esittämä ennakkoratkaisupyyntö),
taan Amministrazione delle Finanze dello Stato.                    Palmera SpA vastaan Amministrazione delle Finanze dello
                                                                   Stato.
(1) EYVL C 351, 30.12.1995.
                                                                   (1) EYVL C 133, 4.5.1996.
         Asian C-348/95 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                            Asian C-87/96 (1) poistaminen rekisteristä
                          (98/C 7/27)
                                                                                (98/C 7/31)
Euroopan        yhteisöjen     tuomioistuimen      presidentin
                                                                   Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen     presidentin
7.10.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
                                                                   10.10.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis-
ristä on poistettu asia C-348/95 (Supremo Tribunal Admi-
                                                                   teristä on poistettu asia C-87/96 (Tribunale de Genova,
nistrativon esittämä ennakkoratkaisupyyntö), FaÂbrica de
                                                                   sezione prima civilen esittämä ennakkoratkaisupyyntö),
Queijo Eru Portuguesa, Ldã vastaan MinisteÂrio PuÂblico ja
                                                                   Cesare Regnoli & Figlio Srl vastaan Amministrazione delle
Fazenda PuÂblica.
                                                                   Finanze dello Stato.
(1) EYVL C 351, 30.12.1995.                                        (1) EYVL C 133, 4.5.1996.


title: Asian C-170/97 poistaminen rekisteristä

text:
C 72/14                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     7.3.98
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                  Irlanti olisi toteuttanut komission kanteessa mainitun
                                                                     direktiivin noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä.
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklassa, jonka mukaan               (1) Direktiivi 79/196/ETY, annettu 6.2.1979 (EYVL L 43,
direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden                    20.2.1979, s. 20).
jokaista jäsenvaltiota, asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus       (2) EYVL L 157, 24.6.1994, s. 33.
noudattaa direktiivissä sen täytäntöönpanemiseksi säädet-
tyä määräaikaa. Määräaika päättyi 1.7.1995 ilman, että
Irlanti olisi toteuttanut komission kanteessa mainitun
direktiivin noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä.
(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/22/EY
    (EYVL L 164, 30.6.1994, s. 3).                                            Asian C-276/96 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (98/C 72/28)
                                                                     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston
                                                                     puheenjohtajan 10.11.1997 antamalla määräyksellä tuo-
Euroopan yhteisöjen komission 29.1.1998 Irlantia vastaan             mioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-276/96,
                         nostama kanne                               Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Portugalin tasa-
                                                                     valta.
                         (Asia C-26/98)
                          (98/C 72/27)                               (1) EYVL C 294, 5.10.1996.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.1.1998
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksikön
virkamies Hans Christian Stùvlbñk ja komissiossa toimiva
kansallinen virkamies Michael Shotter, ja prosessiosoite                      Asian C-170/97 (1) poistaminen rekisteristä
Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies
Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Luxembourg.                                           (98/C 72/29)
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                         Euroopan        yhteisöjen    tuomioistuimen    presidentin
                                                                     13.11.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis-
                                                                     teristä on poistettu asia C-170/97, Euroopan yhteisöjen
Ð toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut räjähdysvaaralli-          komissio vastaan Portugalin tasavalta.
     sissa tiloissa käytettäviä, tietyn tyyppisellä suojauksella
     varustettuja sähkölaitteita koskevan jäsenvaltioiden            (1) EYVL C 199, 28.6.1997.
     lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston
     direktiivin 79/196/ETY (1) mukauttamisesta tekniikan
     kehitykseen 15 päivänä kesäkuuta 1994 annetun
     direktiivin 94/26/EY (2) mukaisia velvoitteitaan, koska
     se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen
     edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää-
     räyksiä tai koska se ei ole ilmoittanut niistä komis-
     siolle; ja                                                               Asian C-171/97 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (98/C 72/30)
Ð velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                     Euroopan        yhteisöjen    tuomioistuimen    presidentin
                                                                     13.11.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                     teristä on poistettu asia C-171/97, Euroopan yhteisöjen
                                                                     komissio vastaan Portugalin tasavalta.
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklassa, jonka mukaan
direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden                (1) EYVL C 199, 28.6.1997.
jokaista jäsenvaltiota, asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus
noudattaa direktiivissä sen täytäntöönpanemiseksi säädet-
tyä määräaikaa. Määräaika päättyi 31.3.1995 ilman, että


title: Asia T-293/15: Kanne 5.6.2015 – Banimmo v. komissio

text:
               20.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/49

         Kanne 5.6.2015 – Banimmo v. komissio
   (Asia T-293/15)
   (2015/C 236/65)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Banimmo SA (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat V. Ost ja M. Vanderstraeten)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu perusteluvelvollisuuden rikkomiseen ja hyvää hallintoa ja tehokasta oikeussuojaa koskevien kantajan oikeuksien loukkaamiseen siltä osin kuin komissio ei kantajan itsepintaisista pyynnöistä huolimatta koskaan toimittanut tälle tämän tarjouksen hylkäämisen perusteita.

               2.

               Toinen kanneperuste perustuu hankintamenettelyn aikana tapahtuneeseen muutokseen asianomaisessa rakennusten hankintaa koskevassa hankintailmoituksessa olevissa tietyissä olennaisissa tiedoissa avoimuusperiaatteen ja tarjoajien yhdenvertaisuutta koskevan periaatteen vastaisesti.

               3.

               Kolmas kanneperuste perustuu avoimuusperiaatteen loukkaamiseen, sillä komissio kävi keskusteluja eri tarjoajien kanssa ennakolta arvaamattomalla ja heikosti läpinäkyvällä tavalla, kun se pidättäytyi muun muassa ilmoittamasta virallisesti hankintamenettelyn vaiheista ja tarjousten luovutusten määräajoista.


title: Asia C-327/07 P: Valitus, jonka Bolloré SA on tehnyt 13.7.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) yhdistetyissä asioissa T-109/02 (Bolloré v. komissio), T-118/02 (Arjo Wiggins Appleton v. komissio), T-122/02 (Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld v. komissio), T-125/02 (Papierfabrik August Koehler v. komissio), T-126/02 (M-real Zanders v. komissio), T-128/02 (Papeteries Mougeot v. komissio), T-129/02 (Torraspapel v. komissio), T-132/02 (Distribuidora Vizcaína de Papeles v. komissio) ja T-136/02 (Papelera Guipuzcoana de Zicuñaga v. komissio), 26.4.2007 antamasta tuomiosta

text:
               22.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/6

         Valitus, jonka Bolloré SA on tehnyt 13.7.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) yhdistetyissä asioissa T-109/02 (Bolloré v. komissio), T-118/02 (Arjo Wiggins Appleton v. komissio), T-122/02 (Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld v. komissio), T-125/02 (Papierfabrik August Koehler v. komissio), T-126/02 (M-real Zanders v. komissio), T-128/02 (Papeteries Mougeot v. komissio), T-129/02 (Torraspapel v. komissio), T-132/02 (Distribuidora Vizcaína de Papeles v. komissio) ja T-136/02 (Papelera Guipuzcoana de Zicuñaga v. komissio), 26.4.2007 antamasta tuomiosta
   (Asia C-327/07 P)
   (2007/C 223/06)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Bolloré SA (edustajat: asianajajat C. Momège ja P. Gassenbach)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               valituksenalainen tuomio on kumottava sikäli kuin siinä yhtäältä loukataan Bolloré SA:n puolustautumisoikeuksia ja syyttömyysolettamaa ja toisaalta arvioidaan virheellisesti rikkomisen keston osoittamisessa käytettyjä todisteita

               —

               yhteisöjen tuomioistuimen on ratkaistava yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan mukaisesti lopullisesti asia T-109/02 ja tässä yhteydessä kumottava EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/E 1/36.212 — Itsejäljentävä paperi) 20.12.2001 tehty komission päätös 2004/337/EY (1) sikäli kuin se koskee Bolloré SA:ta tai ainakin alentaa komission Bolloré SA:lle määräämien ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen vahvistamien sakkojen määrää

               —

               mikäli yhteisöjen tuomioistuin ei ratkaise lopullisesti esillä olevaa asiaa, sen on määrättävä oikeudenkäyntikuluista päätettäväksi myöhemmin ja palautettava asia ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen uudelleen tutkittavaksi yhteisöjen tuomioistuimen antaman tuomion mukaisesti

               —

               komissio on velvoitettava työjärjestyksen 69 artiklan mukaisesti korvaamaan oikeudenkäyntikulut sekä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa että yhteisöjen tuomioistuimessa.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vetoaa valituksensa tueksi kahteen valitusperusteeseen.
   Ensimmäinen valitusperuste koostuu kahdesta osasta ja valittaja väittää siinä yhtäältä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on loukannut puolustautumisoikeuksien kunnioittamista koskevaa perusoikeutta jättämällä riidanalaisen päätökseen kumoamatta, vaikka se on samassa tuomiossa todennut, ettei kantaja voinut väitetiedoksiannon perusteella saada selvyyttä väitteistä, jotka koskivat sen välitöntä osallistumista rikkomiseen, tai edes niistä tosiseikoista, joihin komissio vetosi tämän väitteen tueksi, ja näin kantaja ei ole voinut hoitaa puolustustaan tehokkaasti hallinnollisen menettelyn kuluessa.
   Toisaalta puolustautumisoikeuksia on loukattu myös sikäli kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että niillä sääntöjenvastaisuuksilla, joihin komissio oli syyllistynyt, ei voitu perustella riidanalaisen päätöksen kumoamista, koska mainituilla sääntöjenvastaisuuksilla ei ollut ollut ratkaisevaa vaikutusta kyseisen päätöksen päätösosaan. Valittajan mukaan väitetiedoksiannolla on yhteisön kilpailuoikeudessa niin merkittävä rooli, että niiden väitetiedoksiantoa koskevien sääntöjen noudattamatta jättäminen, jotka koskevat vastuun yksilöintiä ja määrittämistä, olisi väistämättä tullut johtaa riidanalaisen päätöksen kumoamiseen.
   Toisessa kanneperusteessaan valittaja väittää lisäksi, että määrittäessään rikkomisen kestoa ja tämän perusteella Bollorélle määrättävien sakkojen määrää, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin yhtäältä loukkasi syyttömyysolettamaa, koska se perusti arviointinsa toteennäyttämättömiin seikkoihin, ja toisaalta arvioi virheellisesti todisteita, jotka koskevat erään toisen yhtiön (Arjo Wiggins Appleton) lausumille annettavaa näyttöarvoa ja Association européenne des producteurs européens de papier autocopiant -nimisen yhdistyksen Zürichissä 23.1.1992 pitämän tapaamisen väitetysti kilpailunvastaista tarkoitusta.

      (1)  EYVL 2004, L 115, s. 1.


title: Asia C-594/11: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 24.4.2013 (Amtsgericht Düsseldorfin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Christoph Becker v. Société Air France SA

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/56

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 24.4.2013 (Amtsgericht Düsseldorfin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Christoph Becker v. Société Air France SA
   (Asia C-594/11) (1)

   2013/C 225/107
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 32, 4.2.2012.


title: Asia C-344/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Mora Kommun (Ruotsi) on esittänyt 21.8.2009 — Dan Bengtsson v. Tele2 Sverige AB, Telenor Sverige AB, TeliaSonera Mobile Networks AB ja Teracom

text:
               20.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 317/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Mora Kommun (Ruotsi) on esittänyt 21.8.2009 — Dan Bengtsson v. Tele2 Sverige AB, Telenor Sverige AB, TeliaSonera Mobile Networks AB ja Teracom
   (Asia C-344/09)
   ()
   2010/C 317/24
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Mora Kommun

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Dan Bengtsson

      Vastaajat: Tele2 Sverige AB, Telenor Sverige AB, TeliaSonera Mobile Networks AB ja Teracom

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Moran kunnan ympäristö- ja terveyslautakunta pyytää ennakkoratkaisua neuvoston suosituksen 1999/519/EY (1) tulkinnasta suhteessa EY 174 artiklan 2 kohtaan. Kysymys on siitä, onko sähkömagneettisia kenttiä koskevia viitearvoja, jotka vahvistetaan neuvoston suosituksessa 1999/519/EY, tulkittava siten, että niitä on pidettävä ohjeina ennalta varautumisen periaatetta sovellettaessa, vai onko tämä periaate suositusta täydentävä?

      (1)  Väestön sähkömagneettisille kentille (0 Hz-300 GHz) altistumisen rajoittamisesta 12.7.1999 annettu neuvoston suositus (EYVL L 199, s. 59)


title: Asia C-53/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Törvényszék (Unkari) on esittänyt 2.2.2017 – Bericap Záródástechnikai Cikkeket Gyártó Bt. v. Nemzetgazdasági Minisztérium

text:
               8.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 144/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Törvényszék (Unkari) on esittänyt 2.2.2017 – Bericap Záródástechnikai Cikkeket Gyártó Bt. v. Nemzetgazdasági Minisztérium
   (Asia C-53/17)
   (2017/C 144/28)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Törvényszék

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Bericap Záródástechnikai Cikkeket Gyártó Bt.

      Vastaaja: Nemzetgazdasági Minisztérium

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko 6.8.2008 annetun Euroopan komission asetuksen N:o 800/2008 (1) liitteessä I olevan 3 artiklan 3 kohdan sitä kohtaa, jonka mukaan ”yritykset, joilla on jokin näistä suhteista luonnollisen henkilön tai yhdessä toimivien luonnollisten henkilöiden ryhmän kautta, katsotaan myös sidosyrityksiksi, jos ne harjoittavat toimintaansa tai osaa toiminnoistaan samoilla merkityksellisillä markkinoilla tai lähimarkkinoilla”, tulkittava siten, että yrityksiä, jotka harjoittavat toimintaansa samoilla markkinoilla sellaisen globaalin yhtiöryhmän jäseninä, joka on saman omistajaryhmän omistuksessa, on jo sellaisenaan ja muista seikoista riippumatta pidettävä ”sidosyrityksinä” ilman, että olisi tarpeen tutkia, onko niiden välillä todellakin jokin 3 artiklan 3 kohdan ensimmäisen kohdan a–d alakohdassa mainituista suhteista ja harjoittavatko ne toimintaansa yhdessä samoilla markkinoilla?

               2)

               Vai onko sitä tulkittava siten, että yrityksistä, jotka harjoittavat toimintaansa samoilla markkinoilla sellaisen globaalin yhtiöryhmän jäseninä, joka on saman omistajaryhmän omistuksessa, ainoastaan niitä, joiden välillä on jokin 3 artiklan 3 kohdan ensimmäisen kohdan a–d alakohdassa mainituista suhteista, voidaan pitää ”sidosyrityksinä”?

      (1)  Tiettyjen tukimuotojen toteamisesta yhteismarkkinoille soveltuviksi perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan mukaisesti 6.8.2008 annettu komissio asetus (EY) N:o 800/2008 (yleinen ryhmäpoikkeusasetus) (EUVL 2008, L 214, s. 3).


title: Asia T-295/14: Kanne 2.5.2014 – Autoneum Germany v. komissio

text:
               14.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/44

         Kanne 2.5.2014 – Autoneum Germany v. komissio
   (Asia T-295/14)
   2014/C 223/47
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Autoneum Germany GmbH (Roßdorf, Saksa) (edustajat: asianajajat T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme ja T. Wielsch)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 108 artiklan 2 kohdan mukaisen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta Saksan liittotasavaltaa vastaan 18.12.2013 annetun Euroopan komission päätöksen, joka koskee valtiontukea SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tukeminen ja uusiutuvan energian käyttöä tukevan lisämaksun alentaminen paljon energiaa käyttävien yritysten osalta, siltä osin kuin se koskee uusiutuvan energian käyttöä tukevan lisämaksun rajoittamista paljon energiaa käyttävien yritysten osalta

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste: yritystä ei ole suosittu SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla

                           —

                           Kantaja väittää, ettei uusiutuvan energian ensisijaisuudesta annetussa laissa (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien) säädettyä uusiutuvan energian käyttöä tukevan lisämaksun rajoittamista paljon energiaa käyttävien yritysten osalta ole pidettävä SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena. Tässä kohtaa kantaja esittää, ettei paljon sähköä käyttäviä yrityksiä suosita kyseisellä järjestelyllä. Erityisessä tasausjärjestelyssä on ennemminkin kyse niiden poikkeuksellisten kustannusten tasauksesta, joita erityisesti kantajalle ja sitä vastaaville yrityksille aiheutuu uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tukemisen yhteydessä, ja se edistää paljon sähköä käyttävien yritysten kilpailukyvyn, jota EEG-lisämaksu vahingoittaisi ensisijaisesti ja merkittävästi, palauttamista.

               2.

               Toinen kanneperuste: kyseessä ei ole SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtion varoista myönnetty tuki

                           —

                           Kantaja väittää lisäksi, ettei erityinen tasausjärjestely ole ”valtion myöntämä taikka valtion varoista” myönnetty toimenpide. Tässä yhteydessä kantaja väittää, ettei EEG-lisämaksu ole osa valtion varoja ja ettei näin ollen myöskään näistä varoista luopuminen erityisellä tasausjärjestelyllä voi muodostaa valtion varoista myönnettyä toimenpidettä.

                           —

                           EEG-lisämaksua ei peri, hallinnoi tai edes jaa valtio tai valtion nimeämä tai perustama julkinen tai yksityinen laitos. Ennemminkin EEG-lisämaksun voivat kantaa suoraan siirtoverkonhaltijat vastaavan siviilioikeudellisen vaatimuksen perusteella. EEG-lisämaksu ei koidu valtion talousarvion eduksi, mistä seuraa, ettei erityinen tasausjärjestely millään tavalla välillisesti tai välittömästi vähennä valtion tuloja.

                           —

                           EEG-varat eivät myöskään ole valtiollisten tahojen käytettävissä. Sitä paitsi EEG-varat eivät ole minkäänlaisen julkisen valvonnan, esimerkiksi Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrollen (BAFA) tai Bundesnetzagenturin valvonnan, alaisia.


title: Asia C-214/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 18.4.2016 – Conley King v. The Sash Window Workshop Ltd ja Richard Dollar

text:
               20.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 222/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 18.4.2016 – Conley King v. The Sash Window Workshop Ltd ja Richard Dollar
   (Asia C-214/16)
   (2016/C 222/08)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Conley King

      Vastapuolet: The Sash Window Workshop Ltd ja Richard Dollar

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Jos työntekijän ja työnantajan välillä on riitaa siitä, onko työntekijällä direktiivin 2003/88 (1) 7 artiklan mukainen oikeus palkalliseen vuosilomaan, onko se, että työntekijän on ensin otettava loma ennen kuin hän on voi selvittää, onko hänellä oikeus saada palkkaa, yhteensoveltuvaa unionin oikeuden ja erityisesti tehokkaita oikeussuojakeinoja koskevan periaatteen kanssa?

               2)

               Jos työntekijä ei ota kokonaan tai osittain sitä vuosilomaa, johon hänellä on oikeus, lomavuotena, jolloin oikeutta on käytettävä, tilanteessa, jossa hän olisi ottanut lomaa, jollei työnantaja olisi kieltäytynyt maksamasta hänelle palkkaa hänen ottamastaan lomasta, voiko työntekijä väittää, että häntä on estetty käyttämästä oikeuttaan palkalliseen lomaan, siten, että oikeus siirtyy siihen saakka, kunnes hänellä on tilaisuus käyttää kyseistä oikeutta?

               3)

               Jos oikeus siirtyy, siirtyykö se loputtomasti vai sovelletaanko sellaista aikarajaa, jonka kuluessa siirrettyä oikeutta on käytettävä, vastaavasti kuin sellaisia aikarajoja, joita sovelletaan siinä tapauksessa, ettei työntekijä voi käyttää oikeutta lomaan merkityksellisenä lomavuotena sairauden vuoksi?

               4)

               Jos loman siirtämiselle varattua ajanjaksoa ei ole määritetty laissa tai sopimuksessa, onko tuomioistuin velvollinen rajoittamaan loman siirtämiselle varattua ajanjaksoa sen varmistamiseksi, että kansallisten säännösten soveltamisella ei vääristetä 7 artiklan taustalla olevaa tavoitetta?

               5)

               Jos näin on, onko määräaika, joka on 18 kuukautta sen lomavuoden päättymisestä, jona loma on ansaittu, yhteensoveltuva 7 artiklaan perustuvan oikeuden kanssa?

      (1)  Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/88/EY (EUVL 2003, L 299, s. 9).


title: Asia C-196/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Aachen (Saksa) on esittänyt 18.4.2014 – Horst Hoeck v. Helleenien tasavalta

text:
               24.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Aachen (Saksa) on esittänyt 18.4.2014 – Horst Hoeck v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-196/14)
   2014/C 194/22
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Aachen

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Horst Hoeck

      Vastaaja: Helleenien tasavalta

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa 13.11.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1393/2007 (1) 1 artiklaa tulkittava siten, että kyseinen säännös on kokonaisuudessaan esteenä sellaiselle Landgericht Aachenissa Kreikan valtiota vastaan vastaajana nostetulle kanteelle, jolla kantaja vaatii vastaajalta vuosilta 2011/2012 korkoja sellaisten vastaajan liikkeelle laskemien ja kantajan vuoden 2011 heinäkuussa hankkimien joukkovelkakirjojen (valtionvelkakirjat) perusteella, jotka olivat vastaajan vuoden 2012 helmikuun lopussa myös kantajalle esittämän vaihtotarjouksen kohteena, jonka kantaja hylkäsi sillä seurauksella, että vastaaja vaihtoi kuitenkin kantajan hallussa olevat joukkovelkakirjat/valtionvelkakirjat uusiin?

               2)

               Onko oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa 13.11.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1393/2007 1 artiklaa tulkittava siten, että kyseinen säännös on kokonaisuudessaan esteenä sellaiselle Landgericht Aachenissa Kreikan valtiota vastaan vastaajana nostetulle kanteelle, jolla kantaja vaatii toissijaisesti vastaajaa maksamaan kantajan hankkimien joukkovelkakirjojen/valtionvelkakirjojen nimellisarvon mukaan lukien maksamattomat korot 1 kysymyksessä kuvatun pakkoteitse toteutetun vaihdon johdosta?

               3)

               Voidaanko Landgericht Aachenissa vireillä olevan pääasian 12 O 177/13 katsoa olevan siviili- tai kauppaoikeudellinen asia, jolloin siihen voidaan soveltaa oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa 13.11.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1393/2007 2 ja 3 artiklaa?

               4)

               Vai onko kyseessä sellainen hallinto-oikeudellinen asia tai valtion vastuuta koskeva asia, johon ei sovelleta edellä 1, 2 ja 3 kysymyksessä mainittuja säännöksiä?

      (1)  EUVL L 324, s. 79.


title: Asia T-403/12 R: Välitoimista päättävän tuomarin määräys 14.11.2012 — Intrasoft International v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Julkiset hankinnat — Tarjouspyyntömenettely — Tarjouksen hylkääminen — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva pyyntö — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               12.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/38

         Välitoimista päättävän tuomarin määräys 14.11.2012 — Intrasoft International v. komissio
   (Asia T-403/12 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Julkiset hankinnat - Tarjouspyyntömenettely - Tarjouksen hylkääminen - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva pyyntö - Kiireellisyysedellytys ei täyty)
   2013/C 9/69
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Intrasoft International SA (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja S. Pappas)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Erlbacher ja E. Georgieva)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva pyyntö, joka koskee yhtäältä Euroopan unionin Serbian tasavallassa sijaitsevan edustuston 10.8.2012 tekemää päätöstä, jolla hylättiin kantajan tarjous tarjouspyyntömenettelyssä EuropeAid/131367/C/SER/RS, joka koskee teknistä apua Serbian tullihallinnolle tullijärjestelmän nykyaikaistamiseksi (EUVL 2011/S 160-262712), ja toisaalta Euroopan unionin Serbian tasavallassa sijaitsevan edustuston 12.9.2012 tekemää päätöstä, jolla ilmoitettiin kantajalle, että arviointikomitea oli suositellut sopimuksen tekemistä toisen tarjoajan kanssa.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-52/07: Kanne 14.2.2007 — Movimondo Onlus v. komissio

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/51

         Kanne 14.2.2007 — Movimondo Onlus v. komissio
   (Asia T-52/07)
   (2007/C 82/106)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Movimondo Onlus (Rooma, Italia) (edustaja: avvocati P. Vitali, G. Verusio, prof. G. M. Roberti, A. Franchi)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Riidanalainen päätös on kumottava

               —

               Toissijaisesti 23.12.2002 annetun komission asetuksen 2342/2002 133 ja 175 artikla on EY 241 artiklan perusteella julistettava lainvastaisiksi ja soveltamiskelvottomiksi

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Associazione Movimondo ONLUS — Organizzazione non governativa di cooperazione e solidarietà internazionale — vaatii tässä EY 230 artiklan neljänteen kohtaan perustuvassa kanteessaan kumoamaan 1.12.2006 tehdyn komission päätöksen K (2006) 5802 lopullinen, jolla Movimondolle, joka on hallituksista riippumaton järjestö (NGO), määrättiin hallinnollinen seuraamusmaksu ammattietiikan vakavasta rikkomisesta ja vakavasta sopimusrikkomuksesta.

               2.

               Kantaja täsmentää tältä osin, että sen ja komission välisiä, humanitaariseen apuun ja kehitysyhteistyöhön liittyviä toimenpiteitä koskevia sopimussuhteita säännellään avustussopimuksilla (Grant Agreements), jotka on tehty kumppanuutta koskevien puitesopimusten (Framework Partnership Agreement; jäljempänä FPA) nojalla, ja yleisillä sopimusehdoilla. FPA Echo-sopimukset, joista tässä asiassa on kyse ja joiden rikkomisen vuoksi komissio määräsi riidanalaiset seuraamukset, ovat seuraavat:

                           —

                           FPA nro 3-134 allekirjoitettu 6.11.2003

                           —

                           FPA nro CCP 99/0119, 26.2.1999.

               3.

               Movimondo esittää 1.12.2006 tehdyn sopimuksen kumoamista koskevan vaatimuksensa tueksi seuraavat viisi kanneperustetta:
               Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen N:o 1605/2002 93, 96 ja 114 artiklaa on rikottu ja katsoo, että komission asetuksen N:o 2342/2002, jolla vahvistetaan asetuksen N:o 1605/2002 soveltamissäännöt, 133 ja 175 artikla ovat lainvastaisia, koska 18.12.1995 annetun neuvoston asetuksen 2988/1995 183 artiklaa on rikottu.
               Toisessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että komisso on arvioinut kantajan syyksi luettuja tosiseikkoja virhellisesti ja epätäydellisesti ja ettei sellaisia lopullisia tietoja ole olemassa, joihin seuraamusten määräämistä koskenut päätös olisi voitu perustaa.
               Kolmannessa kanneperusteessaan kantaja vetoaa puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen.
               Neljännessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että seuraamuksen perustana pidettyjä tosiseikkoja on arvioitu virheellisesti ja että syyksilukeminen perustuu olemattomiin seikkoihin. Samalla se väittää, että suhteellisuusperiaatetta on loukattu ja että asiassa ei ole esitetty varainhoitoasetuksen N:o 1605/2002 114 artiklassa säädettyjä ”tehokkuutta, oikeasuhteisuutta ja varottavuutta ”koskevia perusteluja.
               Viidennessä perusteessaan kantaja väittää ensinnäkin, että riidanalaisen päätöksen perustana olleet hankkeet olivat epämääräisiä ja että vanhentumisaika oli kulunut. Se väittää samalla, ettei olemassa ole sellaista yhteisön säädöstä, jossa määrättäisiin seuraamuksesta ja että 18.12.1995 annetun neuvoston asetuksen N:o 2988/95 2 artiklan 2 kohtaa ja 3 artiklan 1 kohtaa on rikottu. Toiseksi se väittää komission asetuksen N:o 2342/2002 175 ja 133 artiklaa rikotun.


title: AVOIMIA KILPAILUJA KOSKEVAT ILMOITUKSET

text:
C 294/4         FIÚ                   Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                              23.9.98
                                                     III
                                                 (Tiedotteita)
            EUROOPAN YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
                                            KOMISSIO
                           AVOIMIA KILPAILUJA KOSKEVAT ILMOITUKSET
                                               (98/C 294/04)
        Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ja Euroopan yhteisöjen komissio julkaisevat 23 päivänä syys-
        kuuta 1998 ilmestyvässä Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä N:o CØ294ØA seuraavat avoimia
        kilpailuja koskevat ilmoitukset:
        Suomenkielinen laitos
        EUR/B/143 (apulaishallintoavustajat – suomen kielen oikolukijat)
        Ruotsinkielinen laitos
        EUR/B/144 (apulaishallintoavustajat – ruotsin kielen oikolukijat)
        Tämän virallisen lehden voi tilata Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen henkilöstöosastolta,
        L-2925 Luxemburg.
        Hakemusasiakirjojen viimeinen jättöpäivä on 30.10.1998.


title: Asia C-453/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 2.9.2010 (Symvoulio tis Epikrateiasin (Kreikka) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Panagiotis I. Karanikolas, Valsamis Daravanis, Georgios Kouvoukliotis, Panagiotis Dolos, Dimitrios Z. Parisis, Konstantinos Emmanouil, Ioannis Anasoglou, Pantelis A. Beis, Dimitrios Chatziandreou, Ioannis Zaragkoulias, Christos I. Tarampatzis, Triantafyllos K. Mavrogiannis, Sotirios Th. Liotakis, Vasileios Karampasis, Dimitrios Melissidis, Ioannis V. Kleovoulos, Dimitrios I. Patsakos, Theodoros Fourvarakis, Dimitrios K. Dimitrakopoulos ja Synetairismos Paraktion Alieon Kavalas v. Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon ja Nomarchiaki Aftodioikisi Dramas, Kavalas, Xanthis (Yhteinen kalastuspolitiikka — Kalastus Välimerellä — Asetus (EY) N:o 1626/94 — 1 artiklan 2 ja 3 kohta — Tietyntyyppisten pyydysten käyttökielto — Ennen kyseisen asetuksen voimaantuloa toteutetut lisätoimenpiteet tai toimenpiteet, jotka ylittävät tämän asetuksen vähimmäisvaatimukset — Voimassaolon edellytykset)

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/11

      Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 2.9.2010 (Symvoulio tis Epikrateiasin (Kreikka) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Panagiotis I. Karanikolas, Valsamis Daravanis, Georgios Kouvoukliotis, Panagiotis Dolos, Dimitrios Z. Parisis, Konstantinos Emmanouil, Ioannis Anasoglou, Pantelis A. Beis, Dimitrios Chatziandreou, Ioannis Zaragkoulias, Christos I. Tarampatzis, Triantafyllos K. Mavrogiannis, Sotirios Th. Liotakis, Vasileios Karampasis, Dimitrios Melissidis, Ioannis V. Kleovoulos, Dimitrios I. Patsakos, Theodoros Fourvarakis, Dimitrios K. Dimitrakopoulos ja Synetairismos Paraktion Alieon Kavalas v. Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon ja Nomarchiaki Aftodioikisi Dramas, Kavalas, Xanthis
      (Asia C-453/08) (1)

      (Yhteinen kalastuspolitiikka - Kalastus Välimerellä - Asetus (EY) N:o 1626/94 - 1 artiklan 2 ja 3 kohta - Tietyntyyppisten pyydysten käyttökielto - Ennen kyseisen asetuksen voimaantuloa toteutetut lisätoimenpiteet tai toimenpiteet, jotka ylittävät tämän asetuksen vähimmäisvaatimukset - Voimassaolon edellytykset)
      (2010/C 288/16)
      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Symvoulio tis Epikrateias

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: Panagiotis I. Karanikolas, Valsamis Daravanis, Georgios Kouvoukliotis, Panagiotis Dolos, Dimitrios Z. Parisis, Konstantinos Emmanouil, Ioannis Anasoglou, Pantelis A. Beis, Dimitrios Chatziandreou, Ioannis Zaragkoulias, Christos I. Tarampatzis, Triantafyllos K. Mavrogiannis, Sotirios Th. Liotakis, Vasileios Karampasis, Dimitrios Melissidis, Ioannis V. Kleovoulos, Dimitrios I. Patsakos, Theodoros Fourvarakis, Dimitrios K. Dimitrakopoulos ja Synetairismos Paraktion Alieon Kavalas

         Vastaajat: Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon ja Nomarchiaki Aftodioikisi Dramas, Kavalas, Xanthis

         Muut osapuolet: Alieftikos Agrotikos Synetairismos gri-gri nomou Kavalas (MAKEDONIA) ja Panellinia Enosi Ploioktiton Mesis Alieias (PEPMA)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Ennakkoratkaisupyyntö — Symvoulio tis Epikrateias — Tietyistä Välimeren kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä 27.6.1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1626/94 (EYVL L 171, s. 1) 1 artiklan 2 kohdan, 2 artiklan 3 kohdan ja 3 artiklan 1 kohdan tulkinta — Tietyntyyppisten pyydysten käyttökielto — Jäsenvaltioille asetuksessa annetun mahdollisuuden toteuttaa lisätoimenpiteitä tai toimenpiteitä, jotka ylittävät tämän asetuksen vähimmäisvaatimukset, laajuus

         Tuomiolauselma

      Tietyistä Välimeren kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä 27.6.1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1626/94, sellaisena kuin se on muutettuna 17.11.2000 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2550/2000, 1 artiklan 2 ja 3 kohtaa on tulkittava siten, että yhtäältä tämän asetuksen voimaantulo ei vaikuta sellaisen kansallisen kieltolisätoimenpiteen pätevyyteen, joka on toteutettu ennen tätä voimaantuloa, ja toisaalta se ei ole esteenä tällaiselle toimenpiteelle edellyttäen, että tämä kielto on yhteisen kalastuspolitiikan mukainen, että sillä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi ja että sillä ei loukata yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on selvitettävä.

         (1)  EUVL C 327, 20.12.2008.