title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 4 päivänä lokakuuta 2001 asiassa C-517/99 (Bundespatentgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), jonka on saattanut virelle Merz & Krell GmbH & Co. (Tavaramerkit – Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen Ensimmäisen direktiivin 89/104/ETY 3 artiklan 1 kohdan d alakohta – Rekisteröinnin esteet ja mitättömyysperusteet – Yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä muodostuvat tavaramerkit, jotka ovat tulleet yleisessä kielenkäytössä tai hyvän kauppatavan mukaan tavanomaisiksi – Edellytys, jonka mukaan merkit tai ilmaukset ovat muuttuneet sellaisiksi, että niillä tavanomaisesti tarkoitetaan niitä tavaroita tai palveluja, joita varten tavaramerkin rekisteröintiä haetaan – Sellaisen edellytyksen puuttuminen, jonka mukaan merkkien tai merkintöjen on suoraan kuvailtava niiden tavaroiden tai palveluiden ominaisuuksia tai ominaispiirteitä, joita varten tavaramerkin rekisteröintiä on haettu)

text:
10.11.2001                FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              C 317/5
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                          yksinomaan muodostuu, ovat muuttuneet sellaisiksi, että niillä
                                                                                yleisessä kielenkäytössä tai hyvän kauppatavan mukaan tavan-
                                                                                omaisesti tarkoitetaan niitä tavaroita tai palveluja, joita varten
                     4 päivänä lokakuuta 2001
                                                                                tämän tavaramerkin rekisteröintiä haetaan. Tätä säännöstä
                                                                                sovellettaessa merkitystä ei ole sillä, kuvaillaanko kyseisillä
asiassa C-517/99 (Bundespatentgerichtin esittämä ennak-                            merkeillä tai ilmauksilla näiden tavaroiden tai palvelujen
koratkaisupyyntö), jonka on saattanut virelle Merz &                               ominaisuuksia tai ominaispiirteitä vai ei.
                        Krell GmbH & Co. (1)
(Tavaramerkit – Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämi-                     (1) EYVL C 79, 18.3.2000.
nen Ensimmäisen direktiivin 89/104/ETY 3 artiklan
1 kohdan d alakohta – Rekisteröinnin esteet ja mitättömyys-
perusteet – Yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöis-
tä muodostuvat tavaramerkit, jotka ovat tulleet yleisessä
kielenkäytössä tai hyvän kauppatavan mukaan tavanomai-
siksi – Edellytys, jonka mukaan merkit tai ilmaukset ovat
muuttuneet sellaisiksi, että niillä tavanomaisesti tarkoite-
taan niitä tavaroita tai palveluja, joita varten tavaramerkin
rekisteröintiä haetaan – Sellaisen edellytyksen puuttuminen,                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
jonka mukaan merkkien tai merkintöjen on suoraan kuvail-
tava niiden tavaroiden tai palveluiden ominaisuuksia tai                                            (ensimmäinen jaosto)
ominaispiirteitä, joita varten tavaramerkin rekisteröintiä on
                                haettu)
                                                                                27 päivänä syyskuuta 2001
                           (2001/C 317/08)
                                                                             asiassa C-16/00 (Tribunal administratif de Lillen esittämä
                                                                             ennakkoratkaisupyyntö): Cibo Participations SA vastaan
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                             Directeur régional des impôts du Nord-Pas-de-Calais (1)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                             (Kuudes arvonlisäverodirektiivi – Taloudellinen toiminta –
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                             Holdingyhtiön osallistuminen tytäryhtiöidensä hallintoon –
                                                                             Niistä palveluista aiheutuneihin kuluihin liittyvän arvonlisä-
Asiassa C-517/99, jonka Bundespatentgericht (Saksa) on saat-                 veron vähentäminen, jotka holdingyhtiö on vastaanottanut
tanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen                      hankkiessaan osuutta tytäryhtiöstään – Holdingyhtiön saa-
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa                                            mat osingot)
vireillä olevassa asiassa, jonka on saattanut vireille Merz &
Krell GmbH & Co., ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden tavara-
merkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta                                               (2001/C 317/09)
1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY
(EYVL 1989, L 40, s. 1) 3 artiklan 1 kohdan d alakohdan                                           (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa:
presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat
C. Gulmann, M. Wathelet ja V. Skouris sekä tuomarit                          (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
J.-P. Puissochet, P. Jann, L. Sevón, R. Schintgen, F. Macken                         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(esittelevä tuomari), N. Colneric ja C. W. A. Timmermans,
julkisasiamies: D. Ruı́z-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass,
on antanut 4.10.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on                        Asiassa C-16/00, jonka Tribunal administratif de Lille (Ranska)
seuraava:                                                                    on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistui-
                                                                             men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui-
                                                                             messa vireillä olevassa asiassa Cibo Participations SA vastaan
1)    Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä               Directeur régional des impôts du Nord-Pas-de-Calais ennakko-
      21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston               ratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhden-
      direktiivin 89/104/ETY 3 artiklan 1 kohdan d alakohtaa on              mukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhden-
      tulkittava niin, että se on esteenä tavaramerkin rekisteröinnille      mukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977
      ainoastaan, jos ne merkit tai ilmaukset, joista tämä tavaramerk-       annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL
      ki yksinomaan muodostuu, ovat muuttuneet sellaisiksi, että             L 145, s. 1) 4 artiklan 1 ja 2 kohdan, 13 artiklan B kohdan
      niillä yleisessä kielenkäytössä tai hyvän kauppatavan mukaan           d alakohdan sekä 17 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja
      tavanomaisesti tarkoitetaan niitä tavaroita tai palveluja, joita       5 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen
      varten kyseisen tavaramerkin rekisteröintiä on haettu.                 jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
                                                                             M. Wathelet sekä tuomarit P. Jann ja L. Sevón (esittelevä
2)    Samaa säännöstä on tulkittava niin, että siinä asetetaan               tuomari), julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: osastopäällikkö
      tavaramerkkihakemuksen hylkäämiselle ainoastaan se edellytys,          D. Louterman-Hubeau, on antanut 27.9.2001 tuomion, jonka
      että ne merkit tai ilmaukset, joista kyseinen tavaramerkki             tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia T-178/05: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan 5.5.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               25.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/30

         Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan 5.5.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-178/05)
   (2005/C 155/58)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta on nostanut 5.5.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan asiamiehenä on C. Jackson, jota avustaa Barrister M. Hoskins.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               yhdistää tämän kanteen käsiteltäväksi yhdessä Yhdistyneen kuningaskunnan 11.4.2005 EY 230 artiklan nojalla nostaman sen kanteen kanssa, jossa vaaditaan kumoamaan komission 1.2.2005 päivätyssä kirjeessä oleva päätös olla ottamatta huomioon muutettua kansallista jakosuunnitelmaa

               —

               kumoaa 12.4.2005 tehdyn komission päätöksen K(2005) 1081 lopullinen, joka koskee Yhdistyneen kuningaskunnan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY nojalla esittämää ehdotettua muutosta kansalliseen jakosuunnitelmaan kasvihuonekaasujen päästöoikeuksista

               —

               velvoittaa komission korvaamaan Yhdistyneen kuningaskunnan oikeudenkäyntikulut tässä asiassa.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Yhdistynyt kuningaskunta esitti 30.4.2004 väliaikaisen kansallisen jakosuunnitelman komissiolle kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13 päivänä lokakuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (1) mukaisesti.
   Komissio teki 7.7.2004 päätöksen K(2004)2515/4 lopullinen, joka koski Yhdistyneen kuningaskunnan direktiivin 9 artiklan 3 kohdan mukaista kansallista jakosuunnitelmaa.
   Väliaikaisessa kansallisessa jakosuunnitelmassa mainittujen toimien päättämisen jälkeen Yhdistynyt kuningaskunta ilmoitti komissiolle 10.11.2004 haluavansa muuttaa väliaikaista kansallista jakosuunnitelmaa näiden töiden tulosten huomioon ottamiseksi.
   Riidanalaisessa päätöksessään komissio katsoi, että Yhdistyneen kuningaskunnan komissiolle 10.11.2004 esittämää ehdotettua kansallisen jakosuunnitelman muutosta, jota päivitettiin viimeksi 18.2.2005, ei voida hyväksyä, koska se merkitsi päästöoikeuksien kokonaismäärän korottamista 19,8 miljoonalla hiilidioksiditonnilla.
   Yhdistynyt kuningaskunta väittää, että päätelmä, jonka mukaan ehdotusta ei voida hyväksyä, on lainvastainen ja se on kumottava.
   Yhdistynyt kuningaskunta väittää, että riidanalainen päätös on lainvastainen seuraavilla perusteilla:

               —

               komissiolla ei ollut oikeutta pitää riidanalaisessa päätöksessä Yhdistyneen kuningaskunnan väliaikaista kansallista jakosuunnitelmaa lopullisena, kun otetaan huomioon kansallisen jakosuunnitelman ehdot

               —

               komissio oli velvollinen ottamaan huomioon Yhdistyneen kuningaskunnan kansalliseen jakosopimukseen tekemät muutokset niin pian kuin mahdollista, jotta Yhdistyneellä kuningaskunnalla oli mahdollisuus täyttää sille direktiivissä säädetyt velvollisuudet

               —

               komission päätös K(2004)2515/4 lopullinen ei voi estää tai rajoittaa direktiivin liitteen III 9 kohdassa ja 11 artiklan 1 kohdassa vaadittujen yleisön esittämien huomautusten huomioon ottamista, ja jäsenvaltion on yleistä keskustelua seuraten voitava vapaasti ehdottaa mitä tahansa tarpeellisia muutoksia

               —

               komission päätöksen C(2004)2515/4 lopullinen 3 artikla mahdollistaa sen, että Yhdistynyt kuningaskunta voi esittää komissiolle mitä tahansa muutoksia mukaan lukien muutokset, joista seuraa jaettujen päästömäärien korottaminen.

      (1)  EUVL L 275, 25.10.2003, s. 32.


title: Asia T-409/06: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.3.2010 — Sun Sang Kong Yuen Shoes Factory v. neuvosto (Polkumyynti — Kiinasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonti, joiden päälliset ovat nahkaa — Markkinataloudessa toimivan yrityksen asema — Otanta — Yhteistyön puute — Puolustautumisoikeudet — Vahinko — Perusteluvelvollisuus)

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/38

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.3.2010 — Sun Sang Kong Yuen Shoes Factory v. neuvosto
   (Asia T-409/06) (1)

   (Polkumyynti - Kiinasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonti, joiden päälliset ovat nahkaa - Markkinataloudessa toimivan yrityksen asema - Otanta - Yhteistyön puute - Puolustautumisoikeudet - Vahinko - Perusteluvelvollisuus)
   2010/C 113/59
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Sun Sang Kong Yuen Shoes Factory (Hui Yang) Corp. Ltd (Hui Yang City, Kiina) (edustajat: solicitor I. MacVay, QC R. Thompson ja barrister K. Beal)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamies: J.-P. Hix, avustajanaan asianajaja G. Berrisch)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: H. van Vliet ja T. Scharf); Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC) (Bryssel, Belgia) (edustajat: aluksi asianajajat P. Vlaemminck, G. Zonnekeyn ja S. Verhulst, sittemmin asianajajat P. Vlaemminck ja A. Hubert); BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas (Monte Urano, Italia) ja kuusitoista muuta väliintulijaa, joiden nimet mainitaan tuomion liitteessä (edustajat: asianajajat G. Celona, P. Tabellini ja C. Cavaliere)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 5.10.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1472/2006 (EUVL L 275, s. 1) kumoamista kantajaa koskevilta osin koskeva vaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Sun Sang Kong Yuen Shoes Factory (Hui Yang) Corp. Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio, Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC), BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas ja kuusitoista muuta väliintulijaa, joiden nimet luetellaan liitteessä, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 42, 24.2.2007.


title: Asia F-92/07: Kanne 17.9.2007 — Evraets v. komissio

text:
               24.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/44

         Kanne 17.9.2007 — Evraets v. komissio
   (Asia F-92/07)
   (2007/C 283/79)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Pascal Evraets (Lambusart, Belgia) (edustaja: asianajaja N. Lhoëst)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Nimittävän viranomaisen se päätös on kumottava, jolla julkaistiin vuoden 2006 ylennyskierroksen yhteydessä palkkaluokkaan AST 4 ylennetyistä virkamiehistä laadittu luettelo siltä osin kuin komissio ei ottanut huomioon sitä, että kantaja oli ylennyskelpoinen vuoden 2006 ylennyskierroksella, ja siltä osin kuin kantajan nimeä ei mainita ylennettyjen virkamiesten luettelossa

               —

               Siltä osin kuin on tarpeellista, komission 6.6.2007 tekemä se nimenomainen päätös on kumottava, jolla hylättiin valitus, jonka kantaja teki 16.2.2007 Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (henkilöstösäännöt) 90 artiklan 2 kohdan nojalla

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajan, joka on entinen väliaikainen toimihenkilö, joka nimitettiin palkkaluokan AST 3 virkamieheksi 16.4.2004 alkaen hänen läpäistyään sisäisen kilpailun, ei katsottu olevan ylennyskelpoinen vuoden 2006 ylennyskierroksella, koska hän ei ollut osoittanut kykenevänsä työskentelemään kolmannella kielellä henkilöstösääntöjen 45 artiklan 2 kohdassa edellytetyllä tavalla.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kolmeen kanneperusteeseen, joista ensimmäinen koskee sitä, että henkilöstösääntöjen 45 artiklan 1 kohtaa on rikottu ja sitä, että henkilöstösääntöjen 45 artiklan yleisten täytäntöönpanosäännösten 10 artiklan 5 kohta on sääntöjenvastainen. Kantaja väittää, että henkilöstösääntöjen 45 artiklan sen 1 kohdan mukaisesti, jossa edellytetään, että virkamiehellä on oltava kahden vuoden virkaikä, jotta hänet voidaan ylentää, hänet olisi voitu ylentää 16.4.2006 eli ennen kuin edellytys, jonka mukaan virkamiehen on osoitettava, että hän kykenee työskentelemään kolmannella kielellä, tuli voimaan. Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevassa 11 artiklassa säädetään, että 45 artiklan 2 kohtaa ei sovelleta ylennyksiin, jotka tulevat voimaan ennen 1.5.2006. Komissio rikkoi kantajan mukaan henkilöstösääntöjen 45 artiklan 1 kohtaa edellyttäessään kantajalta, että hän kykenee työskentelemään kolmannella kielellä, koska hänen ylennyksensä tulee yleisten täytäntöönpanosäännösten 10 artiklan 5 kohdan mukaisesti voimaan vasta 1.5.2006.
   Toinen kanneperuste koskee sitä, että asiassa on tapahtunut epäyhdenvertaista kohtelua ja sitä, että yhtäältä henkilöstösääntöjen liitteessä XIII oleva 11 artikla ja toisaalta komission 19.7.2006 antamat yhteiset määräykset, joissa vahvistetaan henkilöstösääntöjen 45 artiklan 2 kohdan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, ovat sääntöjenvastaiset. Kantaja väittää muun muassa, että 15.4.2004 ja 30.4.2004 välisenä aikana palvelukseen otetut virkamiehet otettiin palvelukseen samojen henkilöstösääntöjen säännösten mukaisesti kuin virkamiehet, jotka otettiin palvelukseen ennen 15.4.2004 eli ennen kuin henkilöstösääntöjen 45 artiklan 2 kohta tuli voimaan. Näin ollen koska henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevassa 11 artiklassa ja yhteisten määräysten 1 artiklan 1 kohdassa sovelletaan 15.4. ja 30.4.2004 välisenä aikana palvelukseen otettuihin virkamiehiin ankarampia ylennystä koskevia ehtoja, ne ovat kantajan mukaan syrjiviä. Kantaja korostaa lisäksi, että henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti kielitaito kolmannessa kielessä ei ole edellytys sellaisten virkamiesten ylentämiselle, jotka otettiin palvelukseen 1.5.2004 jälkeen, mutta jotka toimivat tätä ennen väliaikaisina virkamiehinä. Kantajan mukaan on sääntöjenvastaista vaatia kielitaitoa kolmannessa kielessä virkamiehiltä, jotka kantajan tavoin nimitettiin ennen kyseistä päivää.
   Kolmas kanneperuste koskee sitä, että hyvän hallinnon periaatetta, tehokkuusperiaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta on loukattu. Kantaja väittää muun muassa, että komissio ei toiminut henkilöstösääntöjen 45 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanon yhteydessä tarvittavalla huolellisuudella eikä vastannut niiden virkamiesten perusteltuihin odotuksiin, jotka olivat ylennyskelpoisia vuoden 2006 ylennyskierroksen yhteydessä. Erityisesti komissio jätti toteuttamatta asianmukaiset siirtymämääräykset eikä se toteuttanut ajoissa tarpeellisia toimenpiteitä, jotta kantaja olisi voinut oppia kolmannen kielen ja olla näin ollen ylennyskelpoinen.


title: Asia T-105/12: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.10.2012 — Kreikka v. komissio

text:
               1.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 373/13

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.10.2012 — Kreikka v. komissio
   (Asia T-105/12) (1)

   2012/C 373/25
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 133, 5.5.2012.


title: Asia C-222/02: Bundesgerichtshofin 16.5.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1. Peter Paul, 2.-4. – –, 5. Cornelia Sonnen-Lütte, 6.-10. – –, 11. Christel Mörkens vastaan Saksan liittotasavalta, asiamiehenään liittovaltion talousministeri

text:
24.8.2002                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 202/9
Bundesgerichtshofin 16.5.2002 tekemällään päätöksellä                          –     luottolaitosten liiketoiminnan aloittamiseen ja har-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1. Peter Paul,                                joittamiseen liittyvien lakien, asetusten ja hallinnol-
2.-4. – –, 5. Cornelia Sonnen-Lütte, 6.-10. – –, 11. Christel                        listen määräysten yhteensovittamisesta ja direktiivin
Mörkens vastaan Saksan liittotasavalta, asiamiehenään                                77/780/ETY muuttamisesta 15 päivänä joulukuuta
                    liittovaltion talousministeri                                    1989 annetun toisen neuvoston direktiivin 89/646/
                                                                                ETY (EYVL 1989, L 386, s. 1) 3 artikla, 4–7 ja
                                                                                10–17 artikla sekä 11 perustelukappale;
                           (Asia C-222/02)
                                                                               –     luottolaitosten omista varoista 17 päivänä huhtikuu-
                                                                                ta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/299/ETY
                           (2002/C 202/11)                                           (EYVL 1989, L 124, s. 16) 7 artikla ja 2 artiklan
                                                                                6 kohta;
                                                                               29 päivänä kesäkuuta 1995 annetun Euroopan parlamen-
                                                                               tin ja neuvoston direktiivin 95/26/EY (EYVL 1995, L 168,
                                                                               s. 7) 11 perustelukappale.
Bundesgerichtshof on pyytänyt 16.5.2002 tekemällään pää-
töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                               –     Voidaanko seuraavista direktiiveistä löytää tulkinta-
17.6.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                                apua edellä mainittuihin kysymyksiin vastaamiseksi
ratkaisua asiassa 1. Peter Paul, 2.-4. – –, 5. Cornelia Sonnen-
                                                                                siitä riippumatta, sisältävätkö ne nyt esillä olevassa
Lütte, 6.-10. – –, 11. Christel Mörkens vastaan Saksan liittotasa-
                                                                                asiassa muutoin sovellettavia säännöksiä:
valta, asiamiehenään liittovaltion talousministeri, seuraaviin
kysymyksiin:
                                                                               –     luottolaitosten konsolidoidusta valvonnasta 6 päi-
                                                                                vänä huhtikuuta 1992 annetun neuvoston direktii-
1.    Annetaanko talletusten vakuusjärjestelmistä 30 päivänä                         vin 92/30/ETY (EYVL 1992, L 110, s. 52) 11 peruste-
      toukokuuta 1994 annetun Euroopan parlamentin ja                                lukappale,
      neuvoston direktiivin 94/19/EY (EYVL 1994, L 135, s. 5)
      3 ja 7 artiklassa tallettajalle sen lisäksi, että hänellä on             –     sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten omien va-
      oikeus silloin, jos talletuksia ei kyetä maksamaan, saada                      rojen riittävyydestä 15 päivänä maaliskuuta 1993
      talletusten vakuusjärjestelmästä 7 artiklan 1 kohdassa                         annetun       neuvoston       direktiivin     93/6/ETY
      mainittu korvaus, myös oikeus siihen, että toimivaltaiset                      (EYVL 1993, L 141, s. 1) 8 perustelukappale,
      viranomaiset toteuttavat 3 artiklan 2–5 kohdassa mainitut
      toimenpiteet ja tarvittaessa peruuttavat myös luottolai-                 sijoituspalveluista arvopaperimarkkinoilla 10 päivänä
      toksen toimiluvan?                                                       toukokuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/22/
                                                                               ETY (EYVL 1993, L 141, s. 27) 2, 5, 29, 32, 41 ja
      Jos tallettajalla on tällainen oikeus, kuuluuko siihen myös              42 perustelukappale?
      oikeus voida vaatia direktiivin 7 artiklan 1 kohdassa
      mainitun summan ylittävää korvausta vahingosta, joka
                                                                         3.    Jos yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että edellä mainitut
      perustuu toimivaltaisen viranomaisen virheelliseen me-
                                                                               direktiivit tai jokin niistä antaa säästäjille tai sijoittajille
      nettelyyn?
                                                                               oikeuden siihen, että toimivaltaisten viranomaisten on
                                                                               heidän etujensa nimissä toteuttava valvontatoimenpiteitä,
2.    Annetaanko jäljempänä mainituissa pankkivalvontaa kos-                   esitetään vielä seuraavat kysymykset:
      kevan lainsäädännön harmonisoinnista annettujen direk-
      tiivien säännöksissä – yksittäin ja yhdessä toistensa kanssa             Aiheuttaako säästäjän tai sijoittajan tällainen oikeus sii-
      ja mistä mahdollisesta ajankohdasta lukien – säästäjille ja              hen, että hänen etujensa nimissä toteutetaan valvontatoi-
      tallettajille sitä koskevia oikeuksia, että jäsenvaltioiden              menpiteitä jäsenvaltiota vastaan suunnatussa menette-
      toimivaltaisten viranomaisten on toteuttava valvontatoi-                 lyssä, välittömän oikeusvaikutuksen siten, että tämän
      menpiteitä, joiden toteuttamisesta näissä direktiiveissä on              oikeuden kanssa ristiriidassa olevia kansallisia normeja
      säädetty, tämän henkilöjoukon etujen nimissä ja siten,                   on jätettävä soveltamatta,
      että viranomaiset ovat vastuussa näille virheellisestä me-
      nettelystään,                                                            vai onko jäsenvaltio, joka ei ole direktiivien täytäntöönpa-
                                                                               nossa ottanut huomioon säästäjän tai sijoittajan tällaista
      –     vai sisältääkö talletusten vakuusjärjestelmistä annet-             oikeutta, vastuussa tästä ainoastaan yhteisön oikeuden
            tu direktiivi 94/19/EY kaikissa sellaisissa tapauksissa,           mukaisen valtion vastuuta koskevien periaatteiden mu-
            joissa talletuksia ei kyetä maksamaan, sovellettavan               kaisesti?
            erityisjärjestelmän?
                                                                               Onko jäsenvaltio viimeksi mainitussa tapauksessa rikko-
      –     luottolaitosten liiketoiminnan aloittamiseen ja har-               nut yhteisön oikeutta riittävän ilmeisesti, jos se ei ole
            joittamiseen liittyvien lakien, asetusten ja hallinnol-            tunnustanut oikeutta valvontatoimenpiteiden vaatimi-
            listen määräysten yhteensovittamisesta 12 päivänä                  seen?
            joulukuuta 1977 annetun ensimmäisen neuvoston
            direktiivin 77/780/ETY (EYVL 1977, L 322, s. 30)
            6 artiklan 1 kohta, 4 ja 12 perustelukappale;


title: Asia C-219/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 19.4.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 91/271/ETY — Saasteet ja haitat — Yhdyskuntajätevesien käsittely — Suecan seutu ja sen rannikkoalueet sekä La Riberan tietyt kunnat — Päästäminen haavoittumiselle alttiille alueelle ilman käsittelyä)

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 19.4.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-219/05) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 91/271/ETY - Saasteet ja haitat - Yhdyskuntajätevesien käsittely - Suecan seutu ja sen rannikkoalueet sekä La Riberan tietyt kunnat - Päästäminen haavoittumiselle alttiille alueelle ilman käsittelyä)
   (2007/C 96/12)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: D. Recchia)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta (asiamiehet: E. Braquehais Conesa ja I. del Cuvillo Contreras)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21.5.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY (EYVL L 135, s. 40) 3 ja 4 artiklan sekä 5 artiklan 2 kohdan rikkominen — Suecan, sen rannikkoalueiden ja La Riberan tiettyjen kuntien yhdyskuntajätevedet — Päästäminen haavoittumiselle alttiille alueelle ilman asianmukaista käsittelyä
   Tuomiolauselma

               1)

               Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21.5.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY 3 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan ja 5 artiklan 2 kohdan, kun sitä luetaan yhdessä mainitun direktiivin 4 artiklan 4 kohdan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että 31.12.1998 mennessä Suecan seudun ja sen rannikkoalueiden (El Perelló, Les Palmeres, Mareny de Barrequetes, Playa del Rey ja Boga de Mar) sekä La Riberan alueen tiettyjen kuntien (Benifaió, Sollana ja Almussafes) jätevedet käsitellään asianmukaisesti ennen niiden johtamista alueelle, joka on määritelty haavoittumiselle alttiiksi.

               2)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 182, 23.7.2005.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 12 päivänä tammikuuta 2005, asiassa T-334/03, Deutsche Post EURO EXPRESS GmbH vastaan Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki — Sanamerkki ”europremium” — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyky — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               19.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/14

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   12 päivänä tammikuuta 2005,
   asiassa T-334/03, Deutsche Post EURO EXPRESS GmbH vastaan Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Sanamerkki ”europremium” - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyky - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)
   (2005/C 69/27)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa T-334/03, Deutsche Post EURO EXPRESS GmbH, edustajanaan aluksi asianajaja G. Lindhofer, sittemmin asianajaja K-U. Jonas, kotipaikka Luxemburg, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), (asiamiehinään aluksi U. Pfleghar ja G. Schneider, sittemmin A. von Mühlendahl ja G. Schneider), jossa kantaja vaatii kumottavaksi 20.6.2003 (asiassa R 348/2002-4) tehtyä SMHV:n päätöstä, joka koski sanamerkin ”europremium” rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Azizi sekä tuomarit Jaeger ja O. Czúcz, kirjaaja: apulaiskirjaaja B. Pastor, on 12.1.2005 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) 20.6.2003 tekemä päätös (asia R 348/2002-4) kumotaan.

               2

               Vastaaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 289, 29.11.2003.


title: Asia C-169/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Benelux Gerechtshof on esittänyt 13.4.2015 – Montis Design BV v. Goossens Meubelen BV

text:
               13.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Benelux Gerechtshof on esittänyt 13.4.2015 – Montis Design BV v. Goossens Meubelen BV
   (Asia C-169/15)
   (2015/C 228/04)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Benelux Gerechtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Montis Design BV

      Vastapuoli: Goossens Meubelen BV

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko suoja-aikaa, joka mainitaan suoja-aikadirektiivin (1) 10 artiklassa luettuna yhdessä 13 artiklan 1 kohdan kanssa, sovellettava tekijänoikeuksiin, jotka aluksi nauttivat kansallisen tekijänoikeuslainsäädännön antamaa suojaa mutta lakkasivat ennen 1.7.1995, koska BTMW:n 21 §:n 3 momentissa (vanha) tarkoitettuja muotovaatimuksia, erityisesti uudistamisilmoituksen tekemistä, ei täytetty (ajoissa)?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
               Onko suoja-aikadirektiiviä tulkittava siten, että se on esteenä kansallisen lainsäädännön säännökselle, josta seuraa, että taideteollisen teoksen tekijänoikeus, joka lakkasi ennen 1.7.1995 muotovaatimusten täyttämättä jättämisen vuoksi, katsotaan pysyvästi lakanneeksi?

               3)

               Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
               Jos kyseisen tekijänoikeuden on katsottava kansallisen lainsäädännön mukaan syntyvän tai syntyneen uudelleen, millä hetkellä tämä tapahtuu?

      (1)  Tekijänoikeuden ja tiettyjen lähioikeuksien suojan voimassaoloajan yhdenmukaistamisesta 29.10.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/98/ETY (EYVL L 290, s. 9), joka on korvattu tekijänoikeuden ja tiettyjen lähioikeuksien suojan voimassaoloajasta 12.12.2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2006/117/ETY (kodifioitu toisinto) (EUVL L 372, s. 12).


title: Hof van Cassatie van België -tuomioistuimen 10.2.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö riita-asiassa Belgian valtio vastaan Ghent Coal Terminal (Asia C-37/95)

text:
22.4.95               H                         Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                  N:o C 101 /3
Hof van Cassatie van België -tuomioistuimen 10.2.1995               House of Lordsin 9.2.1995 tekemällään päätöksellä esit
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö              tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Regina vastaan Secre
 riita-asiassa Belgian valtio vastaan Ghent Coal Terminal           tary of State for the Environment, ex parte: Royal Society
                                                                                for the Protection of Birds
                         (Asia C-37/95 )
                          ( 95/C 101 /05 )                                                  ( Asia C-44/95 )
                                                                                ( 95/C 101 /07
Hof van Cassatie van België -tuomioistuin on 10.2.1 995             House of Lords on 9.2.1995 tekemällään päätöksellä, joka
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen                on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
tuomioistuimen kirjaamoon 16.2.1995 , saattanut Euroo              24.2.1995 , saattanut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen
pan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi ennakkorat            käsiteltäväksi ennakkoratkaisupyynnön saadakseen ensin
kaisupyynnön saadakseen ensin mainitussa tuomioistui               mainitussa     tuomioistuimessa      vireillä olevassa  asiassa
messa vireillä olevassa riita-asiassa Belgian valtio vastaan        Regina vastaan Secretary of State for the Environment, ex
Ghent Coal Terminal ennakkoratkaisun seuraavaan kysy               parte : Royal Society for the Protection of Birds, ennakko
mykseen:                                                            ratkaisun seuraaviin kysymyksiin :
                                                                    1 . Sallitaanko jäsenvaltion ottaa huomioon luonnon
Voidaanko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön
                                                                         varaisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979
yhdenmukaistamisesta 17.5.1977 annetun kuudennen neu
voston direktiivin i 1 ) 17 artiklaa tulkita niin, että verovä          annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY (*) 2 artik
                                                                         lassa mainitut näkökohdat luokiteltaessa aluetta erityi
hennysoikeus säilyy sellaisten alunperin yrityksen käyttöön
                                                                         seksi suojelualueeksi ja/tai määritettäessä tällaisen alu
tarkoitettujen hankintojen arvonlisäverosta, joita ei yrityk
                                                                         een rajoja direktiivin 4 artiklan 1 ja/tai 2 kohdan
sen tahdosta riippumattomista syistä koskaan tehokkaasti                 mukaisesti ?
otettu käyttöön ?
                                                                    2 . Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kielteinen,
H EYVL N:o L 145 , 13.6.1977, s . 1                                      voiko jäsenvaltio joka tapauksessa ottaa huomioon
                                                                         2 artiklan näkökohdat luokittelumenettelyssä^ sikäli
                                                                         kun :
                                                                         a ) kyseessä on yleinen etu, joka ylittää direktiivin
                                                                             ekologisessa tavoitteessa ilmaistun yleisen edun, niin
                                                                             kuin yhteisöjen tuomioistuin on todennut 4 artiklan
                                                                             4 kohdan vaatimuksista poikkeamisesta asiassa
                                                                             C-57/89 Komissio v. Saksa (" Leybuchtin padot ");
Bundesgerichtshofin 30.1.1995 tekemällään päätöksellä                        tai
esittämä ennakkoratkaisupyyntö riita-asiassa Siemens AG
                     vastaan Henry Nold                                  b ) kyseessä ovat sellaiset välttämättömät yleisen edun
                         (Asia C-42/95 )                                     mukaiset pakottavat syyt, jotka voidaan ottaa
                                                                             huomioon siten kuin luonnollisten elinympäristöjen
                          ( 95/C 101 /06 )                                   ja luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelusta
                                                                             21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston
                                                                             direktiivin 92/43/ETY ( 2 ) 6 artiklan 4 kohdassa
Bundesgerichtshof — II Zivilsenat — pyytää 30.1.1995                         tarkoitetaan ?
tekemällään ja yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
23.2.1995 saapuneella päätöksellään ennakkoratkaisua                (!) EYVL N:o L 103 , 24.4.1979 , s. 1
seuraavaan kysymykseen:                                             (2 ) EYVL N:o L 206 , 22.7.1992 , s. 7
Onko 13.12.1976 annetun neuvoston toisen direktiivin ( a )
ja erityisesti tämän direktiivin 29 artiklan 1 ja 4 kohtien
mukaista, että Bundesgerichtshofin siviiliasioissa tekemien
päätösten BGHZ 71 , s . 40 ja BGHZ 83 , s . 319 periaatteiden
                                                                    Tribunal du travail de Tournai'n ( neljäs jaosto ) 14.2.1995
mukaisesti tutkitaan sellaisen yhtiökokouksen päätöksen
                                                                    tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
lainmukaisuutta, jonka tarkoituksena on osakepääoman
                                                                    asiassa Institut national d'assurances sociales pour travail
korottaminen merkitsemällä osakkeita apporttiomaisuutta                      leurs indépendants vastaan Hans Kemmler
vastaan poiketen samalla osakkeenomistajien etuoikeudes
ta osakkeiden merkitsemiseen ?                                                              ( Asia C-53/95 )
                                                                                ( 95/C 101 /08
(M EYVL N:o L 26 , 31.1.1977, s. 1
                                                                    Tribunal du travail de Tournai (neljäs jaosto ) on esittänyt
                                                                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle 14.2.1995 tekemäl
                                                                    lään päätöksellä ennakkoratkaisupyynnön, joka on saapu
                                                                    nut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon


title: Asia C-150/02 P: Streamserve Inc.:n 25.4.2002 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston 27.2.2002 antamasta tuomiosta asiassa T-106/00, Streamserve Inc. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

text:
C 169/16                   FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      13.7.2002
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           nut yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993
                                                                              annetun asetuksen (EY) N:o 40/94 (2) 7 artiklan 1 kohdan
                                                                              c alakohdan vastaisesti tehdessään 28.2.2000 päätök-
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio on EY:n                        sensä asiassa R 423/1999-2 ryhmiin ”käsikirjat ja julkai-
perustamissopimuksen 90 artiklan 2 kohdan (josta on tullut                    sut” kuuluvia tavaroita koskevin poikkeuksin,
EY 86 artiklan 3 kohta) vastainen. Sillä loukataan myös
oikeussubjektin oikeutta sääntöjenmukaiseen hallintomenette-            2)    muilta osin kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointivi-
lyyn, eikä siinä oteta huomioon komission yleistä valvontavel-                raston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan
vollisuutta, siltä osin kuin yksityisellä on oikeus saada EY:n                28.2.2000 tekemän päätöksen (asia R 423/1999-2), ja
perustamissopimuksen 90 artiklan (josta on tullut EY 86 artik-
lan) nojalla esittämänsä vaatimukset käsitellyiksi hallinnolli-         3)    velvoittaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tava-
sessa menettelyssä sekä oikeus saattaa asia tuomioistuimen                    ramerkit ja mallit) korvaamaan oikeudenkäyntikulut sekä
käsiteltäväksi. Tuomiossa todetaan perusteettomasti, että yksi-               ensimmäisessä oikeusasteessa että valitusasteessa.
tyisen EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan nojalla esittä-
mät vaatimukset jätetään käsittelemättä ne esittäneelle yksityi-
selle osoitetulla kirjeellä. Tuomioistuin ei ole tältä osin myös-
kään ottanut päätelmissään huomioon oikeussubjektin oikeut-
ta sääntöjenmukaiseen hallintomenettelyyn eikä komission                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
yleistä valvontavelvollisuutta. Ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuin on myös rikkonut EY:n perustamissopimuksen
173 artiklan 4 kohtaa (josta on tullut EY 230 artiklan 4 kohta),        Valittajan mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
siltä osin kuin se on toissijaisesti lähtenyt siitä, että kirje on      tulkitsi väärin asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan
ollut osoitettu suoraan max.mobilille.                                  c alakohtaa, kun se katsoi artiklan estävän säännöksessä
                                                                        mainittujen merkkien ja merkintöjen varaamisen yksinomaan
                                                                        yhdelle yritykselle, koska ne on rekisteröity tavaramerkiksi, ja
(1) Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.                        että säännöksellä pyritään siten yleistä etua tarkoittavaan
                                                                        päämäärään eli siihen, että kaikki voivat käyttää kyseisiä
                                                                        merkkejä ja merkintöjä.
                                                                        Valittajan mielestä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                        7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa tapauksen tosiseikkoihin
                                                                        soveltaessaan käyttämät kriteerit ovat liian ankaria.
Streamserve Inc.:n 25.4.2002 tekemä valitus Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
neljännen jaoston 27.2.2002 antamasta tuomiosta asiassa
T-106/00 (1), Streamserve Inc. v. sisämarkkinoiden harmo-
       nisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
                                                                        (1) EYVL C 176, 24.6.2000, s. 29.
                                                                        (2) EYVL L 11, 14.1.1994, s. 1.
                           (Asia C-150/02 P)
                            (2002/C 169/29)
Streamserve Inc., Raleigh, Pohjois-Carolina (Amerikan Yhdys-
vallat), on valittanut 25.4.2002 Euroopan yhteisöjen tuomiois-          Euroopan yhteisöjen komission 26.4.2002 Itävallan tasa-
tuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-                                valtaa vastaan nostama kanne
mioistuimen neljännen jaoston 27.2.2002 antamasta tuomios-
ta asiassa T-106/00, Streamserve Inc. v. sisämarkkinoiden                                         (Asia C-155/02)
harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV). Valitta-
jan asiamiehinä ovat J. Kääriäinen ja R. Berzelius, prosessiosoite
Luxemburgissa.                                                                                (2002/C 169/30)
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 26.4.2002 Euroo-
1)    kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                    pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
      27.2.2002 antaman tuomion asiassa T-106/00, Stream-               vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön virka-
      serve Inc. v. SMHV (”STREAMSERVE”) siltä osin kuin siinä          mies Josef Christian Schieferer, prosessiosoite Luxemburgissa
      katsottiin, että sisämarkkinoiden harmonisointiviraston           c/o komission oikeudellisen yksikön virkamies Luis Escobar
      (tavaramerkit ja mallit) toinen valituslautakunta ei toimi-       Guerrero, Centre Wagner C 254, Kirchberg.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 12 päivänä joulukuuta 2002 asiassa C-5/01, Belgian kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (EHTY – Valtiontuki – Valtiontuesta, jonka Belgia on myöntänyt terästeollisuusyritys Cockerill Sambre SA:lle, 15 päivänä marraskuuta 2000 tehdyn komission päätöksen 2001/198/EHTY kumoaminen)

text:
C 19/6                     FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          25.1.2003
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (viides jaosto)
                              (viides jaosto)
                                                                                5 päivänä joulukuuta 2002
                    12 päivänä joulukuuta 2002
                                                                         asiassa C-174/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Luxemburgin suurherttuakunta (1)
asiassa C-5/01, Belgian kuningaskunta vastaan Euroopan
                       yhteisöjen komissio ( 1)
                                                                         (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Jätehuol-
                                                                         to – Polykloorattujen bifenyylien ja polykloorattujen terfe-
                                                                         nyylien käsittelystä (PCB/PCT) annetun direktiivin 96/59/
(EHTY – Valtiontuki – Valtiontuesta, jonka Belgia on                               EY 11 artiklan 1 kohdan ensimmäinen kohta)
myöntänyt terästeollisuusyritys Cockerill Sambre SA:lle,
15 päivänä marraskuuta 2000 tehdyn komission päätöksen
                   2001/198/EHTY kumoaminen)                                                         (2003/C 19/11)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                             (2003/C 19/10)
                                                                         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                      tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                   Asiassa C-174/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
                                                                         nään H. Støvlbaek ja J. Adda) vastaan Luxemburgin suurhert-
                                                                         tuakunta (asiamiehenään J. Falz), jossa kantaja vaatii yhteisöjen
                                                                         tuomioistuinta toteamaan, että Luxemburgin suurherttuakunta
                                                                         ei ole noudattanut polykloorattujen bifenyylien ja polykloorat-
                                                                         tujen terfenyylien käsittelystä (PCB/PCT) 16 päivänä syyskuuta
Asiassa C-5/01, Belgian kuningaskunta (asiamiehenään                     1996 annetun neuvoston direktiivin 96/59/EY (EYVL L 243,
A. Snoecx, avustajinaan avocat L. Levi, avocat G. Vandersanden           s. 31) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toimittanut
ja avocat J.-M. de Backer) vastaan Euroopan yhteisöjen komis-            komissiolle inventoitujen laitteiden ja niiden sisältämien poly-
sio (asiamiehenään G. Rozet), jossa kantaja vaatii yhteisöjen            kloorattujen bifenyylien puhdistamista ja/tai käsittelyä koske-
tuomioistuinta kumoamaan valtiontuesta, jonka Belgia on                  vaa suunnitelmaa kyseisen direktiivin 11 artiklan vaatimusten
myöntänyt terästeollisuusyritys Cockerill Sambre SA:lle,                 mukaisesti, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien
15 päivänä marraskuuta 2000 tehdyn komission päätöksen                   kokoonpanossa: D. A. O. Edward, joka hoitaa viidennen
2001/198/EHTY (EYVL 2001, L 71, s. 23), yhteisöjen tuo-                  jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit A. La Pergola
mioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                (esittelevä tuomari), P. Jann, S. von Bahr ja A. Rosas, julkisasia-
puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit C. W. A. Timmer-                 mies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut
mans, D. A. O. Edward (esittelevä tuomari), P. Jann ja                   5.12.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
S. von Bahr, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: johtava
hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut 12.12.2002 tuomion,
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                        1)     Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut polykloorat-
                                                                                tujen bifenyylien ja polykloorattujen terfenyylien käsittelystä
                                                                                (PCB/PCT) 16 päivänä syyskuuta 1996 annetun neuvoston
                                                                                direktiivin 96/59/EY (EYVL L 243, s. 31) mukaisia velvoittei-
1)     Kanne hylätään.                                                          taan, koska se ei ole toimittanut komissiolle inventoitujen
                                                                                laitteiden ja niiden sisältämien polykloorattujen bifenyylien
                                                                                puhdistamista ja/tai käsittelyä koskevaa suunnitelmaa kyseisen
2)     Belgian kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-                direktiivin 11 artiklan vaatimusten mukaisesti.
       taan, ja se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäynti-
       kulut.
                                                                         2)     Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
                                                                                denkäyntikulut.
( 1) EYVL C 61, 24.2.2001.
                                                                         (1 ) EYVL C 173, 16.6.2001.


title: Asian T-65/97 poistaminen rekisteristä

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/63

         Asian T-65/97 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 217/131)

      (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)

   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston puheenjohtajan 16.6.2005 antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-65/97, H. P. Neelen vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio.

      (1)  EYVL C 142, 10.5.1997.


title: Asia C-152/99: Euroopan yhteisöjen komission 23.4.1999 Irlantia vastaan nostama kanne

text:
3.7.1999                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 188/21
3. Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: onko EY:n             Euroopan yhteisöjen komission 23.4.1999 Irlantia vastaan
     perustamissopimuksen 73 b artiklan 1 kohdan mukainen                                          nostama kanne
     pääomanliikkeiden vapaus liitännäinen suhteessa muihin
     EY:n perustamissopimuksen vapauksiin (kuten esim. sijoit-
     tautumisvapaus ja palvelujen tarjoamisen vapaus) niin, että                                  (Asia C-151/99)
     kiinteän omaisuuden hankintaa, jota ei voida toteuttaa
     vetoamalla EY:n perustamissopimuksen mukaisiin muihin
     vapauksiin, ei voida myöskään pääomanliikkeiden vapau-                                       (1999/C 188/47)
     teen vetoamalla toteuttaa valtiossa, jonka kansalainen
     kyseessä oleva unionin kansalainen ei ole?
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.4.1999 Euroo-
                                                                        pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
(1) EYVL 1990 L 180, s. 26.                                             Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen neuvonantaja Frank
(2) EYVL 1988 L 178, s. 5.                                              Benyon, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de
                                                                        la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                        Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                        1. toteaa, että Irlanti on jättänyt noudattamatta jäsenyysvel-
Ruotsin hovioikeuden 26.3.1999 tekemällään päätöksellä                       voitteensa, koska se ei ole antanut rautatieyritysten toimilu-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa valtio vastaan                        vista 19 päivänä, kesäkuuta 1995 annetun neuvoston
Stockholm Lindöpark Aktiebolag ja Stockholm Lindöpark                        direktiivin 95/18/EY (1) noudattamisen edellyttämiä lakeja,
                    Aktiebolag vastaan valtio                                asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,
                          (Asia C-150/99)                               2. velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                          (1999/C 188/46)
Ruotsin hovioikeus on pyytänyt 26.3.1999 tekemällään                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perusteet
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
kirjaamoon 23.4.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
ennakkoratkaisua asiassa valtio vastaan Stockholms Lindöpark            EY:n perustamissopimuksen 189 artiklassa jäsenvaltiot, joille
Aktiebolag ja Stockholm Lindöpark Aktiebolag vastaan valtio             direktiivi on osoitettu, velvoitetaan direktiivissä säädetyssä
seuraaviin kysymyksiin:                                                 määräajassa toteuttamaan toimenpiteet, joita direktiivien nou-
                                                                        dattaminen edellyttää. Määräaika on päättynyt 27.6.1997 eikä
1. Kielletäänkö kuudennen arvonlisäverodirektiivin 13 artik-            Irlanti ole toteuttanut direktiivin täytäntöönpanon edellyttä-
     lan A kohdan 1 alakohdan m alakohdassa ja 13 artiklan B            miä, komission kanteessaan mainitsemia toimenpiteitä.
     kohdan b (1) alakohdassa sellaiset kansalliset säännökset,
     joissa säädetään sellaisesta urheilupaikkojen tarjoamisen
     yleisestä verottomuudesta, josta on säädetty mervärdesskat-        (1) EYVL L 143, 27.6.1995, s. 70.
     telagenin (1994:200) 3 luvun 2 §:n 2 momentissa, sellaisena
     kuin se oli voimassa ennen 1.1.1997?
2. Annetaanko kuudennen arvonlisäverodirektiivin 13 artik-
     lassa, tarkasteltuna yhdessä saman direktiivin 2, 6 ja 17
     artiklan kanssa, yksityisille oikeussubjekteille oikeuksia,
     joihin ne voivat vedota kansallisissa tuomioistuimissa
     jäsenvaltioita vastaan?
3. Jos kahteen         ensimmäiseen       kysymykseen   vastataan
     myöntävästi:                                                       Euroopan yhteisöjen komission 23.4.1999 Irlantia vastaan
                                                                                nostama kanne
     Onko mervärdesskattelagenin (1994:200) 3 luvun 2 §:n 2
     momentin toteuttamista ja soveltamista pidettävä sellaise-
     na vakavana (selvänä) yhteisön oikeuden rikkomisena, joka                                    (Asia C-152/99)
     voi olla peruste jäsenvaltion vahingonkorvausvelvollisuu-
     delle?
                                                                                (1999/C 188/48)
(1) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistami-
    sesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen            Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.4.1999 Euroo-
    määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun
    kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, EYVL erityispainos      pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
    9 (1), s. 28.                                                       Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen neuvonantaja Frank
                                                                        Benyon, prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yk-
                                                                        sikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,
                                                                        Kirchberg.
 ---pagebreak--- C 188/22                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          3.7.1999
Kantaja vaatii, että tuomioistuin                                          Euroopan yhteisöjen komission 30.4.1999 Italian tasaval-
                                                                                taa vastaan nostama kanne
1. toteaa Irlannin laiminlyöneen rautatieinfrastruktuurin ka-
     pasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja infrastruktuu-
     rimaksujen perimisestä 19 kesäkuuta 1995 annetun neu-                                           (Asia C-159/99)
     voston direktiivin 95/19/EY (1)mukaisia jäsenyysvelvoittei-
     taan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin
     täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-                                    (1999/C 188/50)
     lisia määräyksiä,
2. velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                     Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 30.4.1999 Euroo-
                                                                           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
                                                                           vastaan. Kantajan asiamiehenä oikeudellisen osaston virkamies
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                        Paolo Stancanelli, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos
                                                                           Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklasta – jonka mukaan
direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden jokaista
jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu – seuraa, että jäsenvaltioilla        Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
on velvollisuus noudattaa direktiivissä sen täytäntöönpanolle
vahvistettua määräaikaa. Tämä määräaika päättyi 27.6.1997
                                                                           –   toteaa, että Italian tasavalta on jättänyt noudattamatta
eikä Irlanti ollut siihen mennessä antanut komission vaatimuk-
                                                                               jäsenyysvelvoitteitaan, koska
sessa esitettyjä, direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä lake-
ja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
                                                                               •    se on vahvistanut sääntelyn, jossa kolmen suojellun
(1) EYVL L 143, 27.6.1995, s. 75.                                                   lintulajin metsästys sallitaan (passer italiae, passer
                                                                                montanus, sturnus vulgaris) luonnonvaraisten lintujen
                                                                                suojelusta        annetun        neuvoston      direktiivin
                                                                                79/409/ETY (1) 5 ja 7 artiklan ja direktiivin liitteen II
                                                                                vastaisesti, ja määräten, että tätä poikkeussääntelyä
                                                                                sovelletaan yleisesti ja pysyvästi direktiivin 9 artiklan
                                                                                vastaisesti, mikä johtaa lisäksi oikeusvarmuuden peri-
                                                                                aatteen vastaiseen tilanteeseen; ja
Tribunal Tributário de 1a Instância de Faron 11.3.1999
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
asiassa Corticeira Amorim – Algarve, Lda, vastaan Fazenda                      •    se on vahvistanut direktiivissä 79/409/ETY asetetuista
                               Pública                                             kielloista tehtävien poikkeusten edellytyksiä koskevan
                                                                                sääntelyn, joka ei ole täydellisesti direktiivin 9 artiklan
                                                                                vaatimusten mukainen erityisesti kyseisen kansallisen
                          (Asia C-158/99)
                                                                                säännöksen 1 pykälän a ja b kohtien osalta; ja
                          (1999/C 188/49)
                                                                           –   velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                               kulut.
Tribunal Tributário de      1a  Instância de Faro on pyytänyt
11.3.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
jen tuomioistuimeen 30.4.1999, Euroopan yhteisöjen tuo-
mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Corticeira Amorim –
Algarve, Lda. vastaan Fazenda Pública seuraavaan kysymyk-                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
seen:
Onko Tabela de Emolumentos do Registo Predialin (kiintei-                  Ensimmäinen kanneperuste
störekisteriä koskeva maksutaulukko) 2 §, siltä osin kuin siinä
säädetään saman maksutaulukon 1 §:ssä säädetyn kiinteämää-
räisen maksun lisäksi maksusta, jonka suuruus lasketaan                    Komissio katsoo, että asetuksen nro 157/92 (2) 4 pykälän
suhteellisena osuutena arvosta, direktiivin 69/335/ETY (1)                 4 momenttiin ja 5 pykälän 2 momenttiin perustuva sääntely-
12 artiklan vastainen, kun tämän säännöksen mukaan on                      kokonaisuus, jossa sallitaan kolmen suojellun lintulajin metsäs-
kiellettyä periä korvausta, jonka suuruutta ei lasketa yksittäi-           tys (passer italiae, passer montanus, sturnus vulgaris) ja kiinni
sestä palvelusta aiheutuvan kustannuksen perusteella vaan                  pitäminen, on selvästi direktiivin 79/409/ETY 5 ja 7 artiklan
kyseiset palvelut tarjoavalle yksikölle rahoituksesta ja inves-            sekä direktiivin liitteen II vastainen, ja että 27.9.1997 annetun
toinneista aiheutuvien kokonaiskustannusten perusteella.                   valtioneuvoston asetuksen 3 pykälän säännökset, joiden mu-
                                                                           kaan mainittu sääntely perustuu direktiivin 9 artiklassa säädet-
(1) Pääoman hankinnasta kannettavistä välillisistä veroista 17 päivänä     tyyn poikkeukseen, ei riitä korjaamaan sääntöjenvastaisuutta,
    heinäkuuta 1969 annettu neuvoston direktiivi 69/335/ETY (EYVL          koska tästä johtuva oikeudellinen epävarmuus on oikeusvar-
    L 249, 3.10.1969, s. 25).                                              muuden periaatteen ja direktiivin täytäntöönpanolta edellyte-
                                                                           tyn täsmällisyyden vastainen, ja koska kyseisellä sääntelyllä
                                                                           päädytään direktiivissä asetettuja kieltoja koskevaan yleiseen ja
                                                                           pysyvään poikkeusjärjestelyyn, jota ei voida hyväksyä.


title: Asia C-515/99, C-519/99–C-540/99: Salzburgin osavaltion Unabhängiger Verwaltungssenatin 22.12.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö valitusasioissa, joissa asianosaisina ovat 1. Hans Reisch ja 28 muuta henkilöä, 2. Bürgermeister der Landeshauptstadt Salzburg, 3. Grundverkehrsbeauftragter des Landes Salzburg, 4. Grundverkehrslandeskommission des Landes Salzburg

text:
18.3.2000                FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 79/15
     Vaikka tutkimustulokset eivät ehkä vielä anna asiasta                  Salzburgin osavaltion vuoden 1997 Grundverkehrsgesetzin
     lopullista selvyyttä, komissio tekee oikeudellisen virheen,            (LGBl. nrc 11/1999), joiden mukaan rakentamiskelpoisen
     kun se asettaa jäsenvaltion toimenpiteiden osalta tiukempia            kiinteistön hankkiminen Salzburgin osavaltiossa edellyttää
     edellytyksiä kuin omien toimenpiteidensä osalta. Joka                  ilmoitus- tai lupamenettelyä, ovat ristiriidassa mainittujen
     tapauksessa tilanteessa, joka on yleisesti epävarma ja jossa           artiklojen kanssa, minkä vuoksi sen, joka esillä olevassa
     komissionkaan mukaan ei ole mahdollista lopullisesti ottaa             asiassa on tällaista omaisuutta hankkinut, Euroopan unionin
     kantaa siihen, miten vaarallisia kyseessä olevat kuidut ovat,          oikeussäännöillä taattua perusvapautta on loukattu?
     ja jossa yhdenmukaistamisdirektiivissäkin vain säädetään,
     että asiaa tarkastellaan, jäsenvaltiolla on oltava harkintaval-
     taa päättää pidemmälle menevistä kansallisista toimenpi-
     teistä riskien välttämiseksi. Juuri tähän pyritään EY:n
     perustamissopimuksen aiemman 100 a artiklan 4 kohdassa
     määrätyllä suvereniteetin säilyttämisellä, ja tämän on kos-
     kettava myös EY 95 artiklan 5 kohtaa.
                                                                            Berufungssenats V der Finanzlandesdirektion für Wienin
                                                                            2.12.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
(1) Vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koske-      kaisupyyntö asiassa Walter Schmid vastaan Finanzamt für
    vien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä                   den 9., 18. und 19. Bezirk in Wien
    annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY mukauttamisesta tek-
    niikan kehitykseen kahdennenkymmenennenkolmannen kerran
    annetusta direktiivistä 97/69/EY poikkeavista Saksan liittotasaval-                             (Asia C-516/99)
    lan tiedoksi antamista mineraalikuituja koskevista kansallisista
    säännöksistä 26 päivänä lokakuuta 1999 tehty komission päätös.
                                                                                (2000/C 79/28)
                                                                            Berufungssenats V der Finanzlandesdirektion für Wien on
                                                                            pyytänyt 2.12.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
                                                                            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen 30.12.1999, Euroopan
                                                                            yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Walter Schmid vastaan
                                                                            Finanzamt für den 9., 18. und 19. Bezirk in Wien ennakkorat-
                                                                            kaisua seuraaviin kysymyksiin:
Salzburgin osavaltion Unabhängiger Verwaltungssenatin                       1. Onko EY:n perustamissopimuksen 73 b artiklan 1 kohdan
22.12.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
                                                                                ja 73 d artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan ja 3 kohdan
kaisupyyntö valitusasioissa, joissa asianosaisina ovat                          (joista on tullut EY 56 artiklan 1 kohta ja 58 artiklan
1. Hans Reisch ja 28 muuta henkilöä, 2. Bürgermeister der                       1 kohdan a ja b alakohta ja 3 kohta) kanssa ristiriidassa
Landeshauptstadt Salzburg, 3. Grundverkehrsbeauftragter
                                                                                vuoden 1988 EStG:n 97 §:n (BGBI 1988/400, muut. BGBI
des Landes Salzburg, 4. Grundverkehrslandeskommission                           1996/797) kaltainen lainsäädäntö (joka perustuu lopullista
                        des Landes Salzburg                                     verotusta koskevan lain (Endbesteuerungsgesetz, BGBI
                                                                                1993/11) 1 §:n 1 momentin 1 kohdan c alakohtaan), jonka
              (Asia C-515/99, C-519/99–C-540/99)                                mukaan osinkoja, korkoja ja muita ulkomaisista osakkeista
                                                                                saatuja tuloja ei lopullisesti veroteta, jolloin kotimaisten
                                                                                osakkeiden osalta verokanta on 25 prosenttia, mutta
                            (2000/C 79/27)                                      ulkomaisten osakkeiden osalta verokanta saattaa olla jopa
                                                                                50 prosenttia?
Salzburgin osavaltion Unabhängiger Verwaltungssenat on
pyytänyt 22.12.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapu-                 2. Ovatko EY:n perustamissopimuksen 73 b artiklan 1 koh-
nut yhteisöjen tuomioistuimeen 30.12.1999, Euroopan yhtei-                      dan ja 73 d artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan ja 3 kohdan
söjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua valitusasioissa, joissa                 (joista on tullut EY 56 artiklan 1 kohta ja 58 artiklan
asianosaisina ovat 1. Hans Reisch ja 28 muuta henkilöä,                         1 kohdan a ja b alakohta ja 3 kohta) kanssa ristiriidassa
2. Bürgermeister der Landeshauptstadt Salzburg, 3. Grundver-                    EStG:n 37 §:n 1 ja 4 momentin (BGBI 1988/400) kaltainen
kehrsbeauftragter des Landes Salzburg, 4. Grundverkehrslan-                     lainsäädäntö, jonka mukaan kaikenlaiset voitto-osuudet,
deskommission des Landes Salzburg, seuraaviin kysymyksiin:                      jotka perustuvat osuuteen kotimaisessa pääomayhtiössä
                                                                                yhtiön osuuksien muodossa, ovat puoleen kokonaistulolle
                                                                                lankeavasta keskimääräisestä verosta alennetun verokan-
Onko EY:n perustamissopimuksen 56 artiklan ja sitä seuraa-                      nan alaisia, kun taas kaikenlaisten voitto-osuuksien, jotka
vien artiklojen määräyksiä tulkittava siten, että                               perustuvat osuuteen pääomayhtiössä, jonka kotipaikka ja
                                                                                liikkeenjohdon toimipaikka on toisessa EU:n jäsenvaltiossa
                                                                                tai kolmannessa maassa, osalta vastaavaa alennusta ei
–    (asiat C-519/99–C-526/99:) 12–14 §:n säännökset –                          suoda?
–    (asiat C-515/99 ja C-527/99–C-540/99:) 12, 36 ja 43 §:n
     säännökset –


title: Asia C-340/00 P: Euroopan yhteisöjen komission 15.9.2000 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-82/99, Michael Cwik vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 14.7.2000 antamasta tuomiosta

text:
25.11.2000              FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 335/35
c)    Yhteistoimintavelvoitetta sekä oikeusvarmuuden ja hyvän             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      hallinnon periaatteita ei ole noudatettu.
                                                                          –     Oikeudellinen virhe: ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
d)    Luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen.
                                                                                tuin on ylittänyt harkintavaltansa rajat ja näin toimiessaan
                                                                                tulkinnut väärin ja tarpeettoman suppeasti henkilöstö-
                                                                                sääntöjen 17 artiklan 2 kohtaa. Se, että virkamies ei
(1) Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosas-              toimi ”johtotehtävissä”, ei ole ratkaisevaa, eikä sitä ole
    tosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä
    yhteisörahoituksen ulkopuolelle 5 päivänä heinäkuuta 2000 tehty
                                                                                myöskään asetettu edellytykseksi henkilöstösääntöjen
    komission päätös (EYVL L 180, 19.7.2000, s. 49).                            17 artiklan 2 kohdassa. Toimielimen on voitava valvoa
(2) Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä huhtikuuta            henkilöstönsä kannanottoja etenkin, jos ne poikkeavat
    1970 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 729/70 (EYVL L 94,                  tähän asti esitetyistä näkemyksistä ja jos virkamies ottaa
    28.4.1970, s. 13).                                                          kantaa aiheisiin, joissa komissio pyrkii tarkoituksella
(3) Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17 päivänä toukokuu-             noudattamaan ”puolueettomuuspolitiikkaa”. Valittajan
    ta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1258/1999 (EYVL                   mielestä on vaikea nähdä, miten ”asiantuntijoista” koostu-
    L 160, 26.6.1999, s. 103).                                                  valle yleisölle osoitettu kannanotto aiheuttaisi toimieli-
(4) Maatalouden metsitystoimenpiteitä koskevasta yhteisön tukijärjes-           melle vähemmän vahinkoa kuin muut kannanotot.
    telmästä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annettu neuvoston asetus
    (ETY) N:o 2080/92 (EYVL L 215, 30.7.1992, s. 96).
                                                                          –     Perustelun puuttuminen.
Euroopan yhteisöjen komission 15.9.2000 tekemä valitus
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuimen neljännen jaoston asiassa T-82/99, Michael Cwik
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 14.7.2000 anta-
                          masta tuomiosta                                 Euroopan yhteisöjen komission 18.9.2000 Ranskan tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
                         (Asia C-340/00 P)
                                                                                (Asia C-343/00)
                          (2000/C 335/60)
Euroopan yhteisöjen komissio on valittanut 15.9.2000 Euroo-                                         (2000/C 335/61)
pan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa
T-82/99, Michael Cwik vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,               Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 18.9.2000 Euroo-
14.7.2000 antamasta tuomiosta. Valittajan asiamiehenä on                  pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
oikeudellinen neuvonantaja J. Currall, avustajanaan asianajaja            vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön virka-
Denis Waelbroek, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o             mies Gérard Berscheid, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o
oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz,                 oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz,
Centre Wagner, Kirchberg.                                                 Centre Wagner, Kirchberg.
Valittaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                          tuin
–     ottaa valituksen tutkittavaksi ja toteaa sen perustelluksi
–     kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen nel-                 –     toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut rehuseos-
      jännen jaoston asiassa T-82/99, Michael Cwik vastaan                      ten pitämisestä kaupan annetun direktiivin 79/373/ETY
      Euroopan yhteisöjen komissio, 14.7.2000 antaman tuo-                      muuttamisesta 13 päivänä marraskuuta 1998 annetun
      mion                                                                      komission direktiivin 98/87/EY (1) 2 artiklan mukaisia
                                                                                velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyissä määräajoissa
                                                                                saattanut voimaan direktiivin 98/87/EY noudattamisen
–     hylkää kantajan kyseisessä asiassa nostaman kanteen tai
                                                                                edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä:
      toissijaisesti palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen
      tuomioistuimelle
                                                                          –     velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
–     velvoittaa kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                       tikulut.


title: Asia T-138/04: Cementir Cementerie del Tirreno spa:n 7.4.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/51

         Cementir Cementerie del Tirreno spa:n 7.4.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-138/04)
   (2004/C 118/111)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Cementir Cementerie del Tirreno spa on nostanut 7.4.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa 28.1.2004 päivättyyn kirjeeseen sisältyvän päätöksen siltä osin kuin siinä todetaan, että kantajalle määrätylle sakolle on maksettava 4.770.949,89 euroa viivästyskorkoa;

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio on soveltanut kanteen kohteena olevassa päätöksessä 7,25 prosentin suuruista kiinteää korkoa määrittäessään Cementirille 30.11.1994 tehdyllä päätöksellä, jota on muutettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 15.3.2000 antamalla tuomiolla ja vahvistettu Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 7.2.2004 antamalla tuomiolla, määrätylle sakolle maksettavaa viivästyskorkoa.
   Kantaja riitauttaa päätöksen ja vetoaa kanteensa perusteeksi kahteen kanneperusteeseen.
   Ensimmäisessä kanneperusteessa kantaja vetoaa yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden loukkaamiseen ja erityisesti siihen, että sillä on oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan, ottaen huomioon, että siitä, että 7,25 prosentin suuruisen kiinteämääräisen koron soveltaminen yhdeksän vuoden ajalle, aiheutuu, että korot ovat määrältään täysin kohtuuttomia. Kantajan mukaan se, että asiassa on sovellettu kiinteää korkoprosenttia, joka perustui vuonna 1995 vallinneeseen markkinatilanteeseen, on täysin kohtuutonta, jos sitä sovelletaan hyvin pitkään ajanjaksoon, kuten yhdeksän vuoden ajalle. Lisäksi kyseisenä ajanjaksona markkinakorot ovat huomattavasti laskeneet, mistä on aiheutunut, että Cementirin oikeus saada oikeussuojaa on heikentynyt vakavalla tavalla.
   Toisessa kanneperusteessaan kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa 28.1.2004 tehtyyn kirjeeseen sisältyvän päätöksen EY:n perustamissopimuksen 3 artiklan b kohdassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen loukkaamisen vuoksi. Cementir katsoo, että vaihtuvamääräisen koron soveltaminen (kohtuullisella määrällä korotettuna) olisi yhtä tehokas keino komission tavoittelemien päämäärien saavuttamiseksi, ilman että tällä rajoitettaisiin perusteettomasti oikeutta saada täyttä oikeussuojaa.


title: Asia C-680/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesarbeitsgericht (Saksa) on esittänyt 17.12.2015 – Asklepios Kliniken Langen-Seligenstadt GmbH v. Ivan Felja

text:
               4.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesarbeitsgericht (Saksa) on esittänyt 17.12.2015 – Asklepios Kliniken Langen-Seligenstadt GmbH v. Ivan Felja
   (Asia C-680/15)
   (2016/C 118/06)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesarbeitsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Asklepios Kliniken Langen-Seligenstadt GmbH

      Vastaaja: Ivan Felja

      Ennakkoratkaisukysymykset

   I

               1)

               Onko 12.3.2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/23/EY (1) 3 artikla esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään, että yrityksen tai liikkeen luovutuksen yhteydessä kaikki luovuttajan ja työntekijän sopimusvapauden nojalla ja yksilöllisesti työsopimuksessa sopimat työehdot siirtyvät luovutuksensaajalle sellaisinaan ikään kuin luovutuksensaaja olisi itse sopinut niistä työntekijän kanssa yksittäisessä sopimuksessa, jos kansallisessa lainsäädännössä säädetään luovutuksensaajan sekä yhteisymmärrykseen perustuvista että yksipuolisista mahdollisuuksista mukauttaa työsopimusta?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi kaikkien työehtojen tai luovuttajan ja työntekijän väliseen työsopimukseen perustuvien, yksilöllisesti sovittujen työehtojen tietyn ryhmän osalta:
               seuraako direktiivin 2001/23/EY 3 artiklan soveltamisesta, ettei velvoitteiden siirtyminen sellaisinaan luovutuksensaajalle koske tiettyjä luovuttajan ja työntekijän sopimusvapauden nojalla sopimia työsopimuksen ehtoja ja että niitä on mukautettava pelkästään yrityksen tai liikkeen luovutuksen perusteella?

               3)

               Jos unionin tuomioistuimen ensimmäiseen ja toiseen kysymykseen antamien vastausten perusteella yksilöllinen, yksittäisessä sopimuksessa sovittu viittaus, jonka perusteella tietyt työehtosopimuksen määräykset sisällytetään dynaamisesti sopimusvapauden nojalla työsopimukseen, ei siirry sellaisenaan luovutuksensaajalle:

                           a)

                           Onko näin myös silloin, jos luovuttaja ja luovutuksensaaja eivät ole työehtosopimuksen sopimuspuolia tai kuulu työehtosopimuksen sopimuspuoleen, toisin sanoen, jos työehtosopimuksen määräyksiä ei olisi sovellettu jo ennen yrityksen tai liikkeen luovutusta työsuhteeseen luovuttajan kanssa, ellei työsopimukseen ollut sisällytetty sopimusvapauden nojalla viittauslauseketta?

                           b)

                           Jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi:

         onko näin myös silloin, jos luovuttaja ja luovutuksensaaja kuuluvat samaan konserniin?
   II
   Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 artikla esteenä direktiivien 77/187/ETY (2) tai 2001/23/EY täytäntöön panemiseksi annetulle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään, että yrityksen tai liikkeen luovutuksen yhteydessä työsopimusehdot, joista luovuttaja on sopinut työntekijän kanssa ennen liikkeen luovutusta sopimusvapauden nojalla ja yksilöllisesti, sitovat luovutuksensaajaa yrityksen tai liikkeen luovutuksen yhteydessä ikään kuin se olisi sopinut niistä itse myös silloin, jos näissä ehdoissa sisällytetään työsopimukseen dynaamisesti tiettyjä työehtosopimuksen, jota ei muutoin sovelleta kyseiseen työsuhteeseen, määräyksiä, siltä osin kuin kansallisessa lainsäädännössä säädetään luovutuksensaajan sekä yhteisymmärrykseen perustuvista että yksipuolisista mahdollisuuksista mukauttaa työsopimusta?

      (1)  Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12.3.2001 annettu neuvoston direktiivi 2001/23/EY (EYVL L 82, s. 16).

      (2)  Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 14.2.1977 annettu neuvoston direktiivi 77/187/ETY (EYVL L 61, .s 26).


title: Asia C-54/09 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 29.7.2010 — Helleenien tasavalta v. Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Maatalous — Viinin yhteinen markkinajärjestely — Viiniviljelmien rakenneuudistuksen ja uusiin lajikkeisiin siirtymisen toteuttamiseksi myönnettävät tuet — Asetus (EY) N:o 1493/1999 — Jäsenvaltioille myönnettyjen määrärahojen lopullinen jako — Asetus (EY) N:o 1227/2000 — 16 artiklan 1 kohta — Määräaika — Pakottavuus)

text:
               11.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 246/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 29.7.2010 — Helleenien tasavalta v. Euroopan komissio
   (Asia C-54/09 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Maatalous - Viinin yhteinen markkinajärjestely - Viiniviljelmien rakenneuudistuksen ja uusiin lajikkeisiin siirtymisen toteuttamiseksi myönnettävät tuet - Asetus (EY) N:o 1493/1999 - Jäsenvaltioille myönnettyjen määrärahojen lopullinen jako - Asetus (EY) N:o 1227/2000 - 16 artiklan 1 kohta - Määräaika - Pakottavuus)
   2010/C 246/07
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Valittaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: I. Chalkias ja M. Tassopoulou)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: H. Tserepa-Lacombe ja F. Jimeno Fernández)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-339/06, Kreikka vastaan komissio, 11.12.2008 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kanteen, jossa vaadittiin kumottavaksi määrärahojen lopullisesta jaosta jäsenvaltioittain tietyille hehtaarimäärille varainhoitovuonna 2006 neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 mukaisen viiniviljelmien rakenneuudistuksen ja uusiin lajikkeisiin siirtymisen toteuttamiseksi 4.10.2006 tehty komission päätös 2006/669/EY (joka on annettu tiedoksi numerolla K(2006) 4348; EUVL L 275, s. 62) siltä osin kuin siinä vahvistetaan Kreikan osalta hehtaarit ja lopulliset määrärahat

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan valituksesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 82, 4.4.2009.


title: Asia C-443/16: Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 9.2.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 8 de Madrid – Espanja) – Francisco Rodrigo Sanz v. Universidad Politécnica de Madrid (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Direktiivi 1999/70/EY — Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus — 4 lauseke — Perättäiset määräaikaiset työsopimukset julkisella sektorilla — Yliopisto-organisaation uudelleenjärjestely — Kansallinen säännöstö — Korkeakouluopettajien liittäminen yliopistojen professorikuntaan — Edellytys — Tohtorin tutkinnon saaminen — Kokoaikaisten työpaikkojen muuttaminen osa-aikaisiksi viroiksi — Soveltaminen ainoastaan väliaikaisina virkamiehinä työskenteleviin opettajiin — Syrjintäkiellon periaate)

text:
               24.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/4

         Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 9.2.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 8 de Madrid – Espanja) – Francisco Rodrigo Sanz v. Universidad Politécnica de Madrid
   (Asia C-443/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Direktiivi 1999/70/EY - Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus - 4 lauseke - Perättäiset määräaikaiset työsopimukset julkisella sektorilla - Yliopisto-organisaation uudelleenjärjestely - Kansallinen säännöstö - Korkeakouluopettajien liittäminen yliopistojen professorikuntaan - Edellytys - Tohtorin tutkinnon saaminen - Kokoaikaisten työpaikkojen muuttaminen osa-aikaisiksi viroiksi - Soveltaminen ainoastaan väliaikaisina virkamiehinä työskenteleviin opettajiin - Syrjintäkiellon periaate))
   (2017/C 129/05)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 8 de Madrid

      Asianosaiset

      Kantaja: Francisco Rodrigo Sanz

      Vastaaja: Universidad Politécnica de Madrid

      Määräysosa

   Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan 18.3.1999 tehdyn määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohtaa on tulkittava niin, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa sallitaan yliopistojen uudelleenorganisointitoimenpiteiden yhteydessä se, että jäsenvaltion toimivaltaiset hallintoviranomaiset voivat lyhentää puolella korkeakouluopettajien, jotka ovat väliaikaisia virkamiehiä, työaikaa sillä perusteella, ettei heillä ole tohtorin tutkintoa, kun taas sama toimenpide ei kohdistu sellaisiin korkeakouluopettajiin, jotka ovat vakinaisia virkamiehiä mutta joilla ei myöskään ole tohtorin tutkintoa.

      (1)  EUVL C 410, 7.11.2016.


title: Asia C-98/08: Yhteisöjen tuomioistuimen neljännen jaoston puheenjohtajan määräys 21.1.2009 (Juzgado de lo Mercantil de Madridin (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI) ja Asociación de Artistas Intérpretes o Ejecutantes — Sociedad de Gestión de España (AIE) v. Sogecable, SA ja Canal Satélite Digital SL

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/28

         Yhteisöjen tuomioistuimen neljännen jaoston puheenjohtajan määräys 21.1.2009 (Juzgado de lo Mercantil de Madridin (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI) ja Asociación de Artistas Intérpretes o Ejecutantes — Sociedad de Gestión de España (AIE) v. Sogecable, SA ja Canal Satélite Digital SL
   (Asia C-98/08) (1)

   2009/C 113/54

      Oikeudenkäyntikieli: espanja

   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 128, 24.5.2008.