title: Asia T-661/11: Kanne 21.12.2011 — Italia v. komissio

text:
               18.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 49/32

         Kanne 21.12.2011 — Italia v. komissio
   (Asia T-661/11)
   2012/C 49/57
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: valtionasiamies G. Aiello)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 14.10.2011 tehdyn komission päätöksen K(2001) 7105 siltä osin kuin sillä suljetaan yhteisön rahoituksen ulkopuolelle Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavat tietyt menot ja siirretään ne rasittamaan Italian tasavallan talousarviota.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Käsiteltävässä asiassa kyseessä oleva riidanalainen päätös perustuu kahteen komission suorittamaan tutkintaan maidon markkinointivuosien 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006 ja 2006/2007 osalta, ja siinä määrätään tässä suhteessa Italiaan sovellettavasta rahoitusta koskevasta korjauksesta, jonka kokonaismäärä on 85 625 455 euroa.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin:

               a)

               Asetuksen (EY) N:o 885/2006 (1), joka on annettu 21.6.2006, 11 artiklan, rahoituksellisten seuraamusten määrittämisestä EMOTR:n tukiosaston tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevaa päätöstä valmisteltaessa 23.12.1997 annettujen toimintaohjeiden (asiakirja VI/5330/97) ja EY 230 artiklan rikkominen ja/tai virheellinen soveltaminen harkintavallan väärinkäytön vuoksi.
               Kantaja väittää tässä suhteessa, että kiinteämääräisen korjauksen soveltaminen käsiteltävässä asiassa on kiistanalaista, koska suoritettujen tarkastusten johdosta oli mahdollista, vaikkakin joissakin tapauksissa myöhässä, tarkastaa mahdolliset ”osailmoitukset” määräämällä virheellisten ilmoitusten tekijöille seuraamuksia ja perimällä näin mahdollisesti maksettava lisämaksu ja estämällä tällä tavalla se, ettei yhteisön rahastoille aiheudu taloudellista vahinkoa tulojen vähenemisen vuoksi.

               b)

               Asetuksen (EY) N:o 595/2004 (2), joka on annettu 30.3.2004, 21 artiklan ja 22 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen ja/tai virheellinen soveltaminen.
               Tässä suhteessa kantaja katsoo, että sovellettavassa säännöstössä ei vahvisteta ostajia koskevien tarkastusten osalta vastaavuussuhdetta tarkastusten määrän vaan sen maidon prosenttimäärän kanssa, joka on annettava tarkastettavaksi ja jonka on oltava vähintään 40 prosenttia ilmoitetusta maitomäärästä ennen asianomaisen jakson osalta tehtävää oikaisua. On näet selvää, että EMOTR:n rahoitusjärjestelmälle aiheutuva vaara liittyy läheisesti kunkin jäsenvaltion tuottamaan maidon kokonaismäärään. Nimenomaan kyseisen määrän perusteella on arvioitava sellaisen vahingon vaaraa yhteisön rahastoille, joka voi aiheutua lisämaksun maksamatta jättämisestä.

               c)

               Edellä mainitun 21.6.2006 annetun asetuksen (EY) N:o 885/2006 11 artiklan ja rahoituksellisten seuraamusten määrittämisestä EMOTR:n tukiosaston tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevaa päätöstä valmisteltaessa 23.12.1997 annettujen toimintaohjeiden VI/5330/97 rikkominen ja/tai virheellinen soveltaminen, suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen ja/tai virheellinen soveltaminen ja EY 230 artiklan rikkominen ja/tai virheellinen soveltaminen harkintavallan väärinkäytön vuoksi.
               Kantajavaltion mielestä komissio on arvioidakseen mahdollista kiintiön ylitystä ja tästä seuraavaa maksua käyttänyt prosenttimääräistä rahoitusta koskevaa korjausta lisäämällä sen kansallisen tuotantokiintiön ylitykseen ja erottamalla sen jakaakseen sen uudelleen yksittäin tarkastuksen kohteena oleville alueille tilien päättämiseksi. Tämän tyyppisellä lähestymistavalla rahoitusta koskevan korjauksen käsite on lähes mielivaltainen, ja tämä johtaa suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen.

               d)

               EY 253 artiklan rikkominen ja/tai virheellinen soveltaminen perustelujen puuttumisen tai niiden puutteellisuuden vuoksi.

      (1)  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä maksajavirastojen ja muiden elinten hyväksymisen sekä maataloustukirahaston ja maaseuturahaston tilien tarkastamisen ja hyväksymisen osalta 21.6.2006 annettu komission asetus (EY) N:o 885/2006 (EUVL L 171, s. 90–110).

      (2)  Maito- ja maitotuotealan maksun vahvistamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1788/2003 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 30.3.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 595/2004 (EUVL L 94, s. 22).


title: Asia T-656/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.6.2016 – Peri v. EUIPO (muottilukon muoto) (EU-tavaramerkki — Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Muottilukon muoto — Ehdoton hylkäysperuste — Merkki, joka muodostuu yksinomaan teknisen tuloksen saavuttamiseksi välttämättömästä tavaran muodosta — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohta)

text:
               8.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.6.2016 – Peri v. EUIPO (muottilukon muoto)
   (Asia T-656/14) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Muottilukon muoto - Ehdoton hylkäysperuste - Merkki, joka muodostuu yksinomaan teknisen tuloksen saavuttamiseksi välttämättömästä tavaran muodosta - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohta))
   (2016/C 287/24)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Peri GmbH (Weißenhorn, Saksa) (edustajat: asianajajat A. Bognár ja M. Eck)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Walicka)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 26.6.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 1178/2013-1), joka koskee hakemusta muottilukon muodosta koostuvan kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Peri GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 388, 3.11.2014.


title: Asia T-587/10: Kanne 29.12.2010 — Interspeed v. komissio

text:
               19.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/17

         Kanne 29.12.2010 — Interspeed v. komissio
   (Asia T-587/10)
   2011/C 89/40
   Oikeudenkäyntikieli: slovenia

      Asianosaiset

      Kantaja: Interspeed Holding Kompanija, A.D. (Belgrad, Serbian tasavalta) (edustaja: asianajaja Marko Bošnjak)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan kantajalle vahinko, joka aiheutui tulonmenetyksestä, voitonmenetyksestä sekä kantajan varojen arvon alenemisesta ja jonka kokonaismäärä on 131 879 601 euroa, sekä lisäksi määrät, jotka muodostuvat viivästyskorosta vaaditulle summalle tämän kanteen nostamispäivästä tosiasialliseen maksamispäivään saakka ja

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tällä kanteella, joka on nostettu SEUT 256 ja 258 perusteella, kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta velvoittamaan vastaaja korvaamaan kantajalle vahinko, joka aiheutui tulonmenetyksestä, voitonmenetyksestä sekä kantajan varojen arvon alenemisesta ja jonka kokonaismäärä on 131 879 601 euroa, sekä lisäksi määrät, jotka muodostuvat viivästyskorosta vaaditulle summalle tämän kanteen nostamispäivästä tosiasialliseen maksamispäivään saakka ja jotka lasketaan Euroopan keskuspankin kyseisenä ajankohtana perusrahoitusoperaatioille vahvistaman korkokannan mukaisesti kahdella prosenttiyksiköllä korotettuna, sekä asianajopalkkiot ja muut oikeudenkäyntikulut, jotka kantajalle tästä menettelystä aiheutuvat.
   Jos tuomioistuin ei hyväksy kantajan nostamaa kannetta, tämä vaatii oikeudenkäyntikulujen osalta, että työjärjestyksen 87 artiklan 3 kohdan mukaisesti tuomioistuin velvoittaa kummankin asianosaisen vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.
   Kanteensa tueksi kantaja esittää seuraavat perusteet.
   Kantaja väittää ensiksi, että Euroopan jälleenrakennusvirasto on toiminut lainvastaisesti, koska

               —

               se julkaisi 19.12.2006 tarjouskilpailun

               —

               se julkaisi 22.12.2006 ilmoituksen, joka koski urakoitsijan valitsemista Preševon rajanylityspaikassa suoritettaville töille

               —

               se teki 10.5.2007 sopimuksen nro 04SERO 1105004 Preševon rajanylityspaikalla suoritettavista töistä

               —

               se maksoi Preševon rajanylityspaikan jälleenrakennuksen suunnittelusta

               —

               se valitsi Putevi Užice A.D:n suorittamaan nämä työt ja maksoi sille

               —

               se valitsi ja nimesi tarkastuselimen, joka on EGI S BCEOM International s.a., jälleenrakennustöihin liittyen ja maksoi 180 850 euron summan tarkastuspalvelusta 16.12.2008 tehdyn sopimuksen nro 06SERO 1102/008 171381 ja 24.9.2004 tehdyn sopimuksen nro 04SERO 1105/00 1 162-954 mukaisesti, 606 276,39 euron kokonaissopimusarvosta

               —

               se hankki tarvittavat laitteet rajanylityspaikkaa varten (kontit, puomit jne.)

               —

               se osallistui sijoittajan ominaisuudessa jälleenrakennukseen ja koordinoi ja valvoi suoraan sijoitustaan Belgradin toimistonsa kautta.

         Kantaja väittää lisäksi, että toimimalla edellä mainitulla tavalla jälleenrakennusvirasto loukkasi lainvastaisesti kantajan perusteltua luottamusta ja laillisia ja oikeudellisesti suojattuja oikeuksia, joita kantaja saattoi käyttää vuoden 2007 joulukuuhun saakka (myyntipisteiden osalta) tai 7.5.2009 saakka (rahtiterminaalia koskevien oikeuksien osalta). Tämä luottamus ja nämä oikeudet ilmentävät omaisuuden suojaa, joka on yksi perusoikeuksista, joita suojataan muun muassa Euroopan ihmisoikeussopimuksen 1 lisäpöytäkirjan 1 artiklassa.
   Kantaja väittää myös, että jälleenrakennusviraston edellä mainittu toiminta merkitsee yleisten oikeusperiaatteiden vakavaa ja ilmeistä loukkaamista; näihin kuuluvat esillä olevassa asiassa lähinnä luottamuksensuojan periaate, omaisuuden suojan periaate, suhteellisuusperiaate sekä avoimuusperiaate. Loukkaamisen ilmeisen vakava luonne ilmenee muun muassa sen tappion määrästä, joka kantajalle aiheutui.
   Kantaja väittää toiseksi, että sille aiheutui taloudellista tappiota jälleenrakennusviraston toiminnan vuoksi, koska

               —

               sille aiheutui voitonmenetyksiä, koska se ei voinut saada tuloja rahtiterminaalista, mikä merkitsi 56 838 141 euron tappiota

               —

               sille aiheutui voitonmenetyksiä, koska se ei voinut saada tuloja myyntipisteestään Preševon rajanylityspaikalla, mikä merkitsi 46 800 000 euron tappiota

               —

               sille aiheutui tulonmenetyksiä, koska se ei voinut saada vuokria ja muita tuloja ostoskeskuksesta, joka sijaitsi Preševon rajanylityspaikan välittömässä läheisyydessä, mikä merkitsi 42 681 600 euron tappiota.

         Kantaja väittää kolmanneksi, että sille aiheutunut vahinko on selvästi seurausta jälleenrakennusviraston suunnittelemasta ja toteuttamasta ”jälleenrakennustoiminnasta” Preševon rajanylityspaikan alueella.
   Lisäksi jälleenrakennusvirasto oli kantajan mukaan täysin tietoinen siitä, että kantajalla oli edellä mainitut oikeudet Preševon rajanylityspaikan alueella, joten se loukkasi tietoisesti kantajan oikeuksia.


title: Asia C-516/15 P: Valitus, jonka Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH ja Akzo Nobel Chemicals BV ovat tehneet 24.9.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-47/10, Akzo Nobel ym. v. komissio, 15.7.2015 antamasta tuomiosta

text:
               7.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 406/22

         Valitus, jonka Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH ja Akzo Nobel Chemicals BV ovat tehneet 24.9.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-47/10, Akzo Nobel ym. v. komissio, 15.7.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-516/15 P)
   (2015/C 406/23)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH ja Akzo Nobel Chemicals BV (edustajat: advocaat C. Swaak ja advocaat R. Wesseling)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio ja Akcros Chemicals Ltd

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 15.7.2015 antaman tuomion asiassa T-47/10 siltä osin kuin siinä todetaan, että Akzo Nobel Chemicals GmbH:lle ja Akzo Nobel Chemicals B.V:lle alun perin määrätyt sakot niiden osallistumisesta kilpailusääntöjen rikkomisiin voidaan yhä osoittaa Akzo Nobel N.V:lle sen jälkeen, kun unionin yleinen tuomioistuin kumosi kyseiset sakot

               —

               kumoaa vuoden 2009 päätöksen siltä osin kuin siinä todetaan Akzo Nobel Chemicals GmbH:n ja AkzoNobel Chemicals B.V:n osallistuneen kilpailusääntöjen rikkomisiin ja etenkin päätöksen 1 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 2 kohdan b alakohdan

               —

               kumoaa vuoden 2009 päätöksen siltä osin kuin siinä katsotaan Akzo Nobel N.V:n olevan vastuussa ja/tai määrätään tälle sakko Akzo Nobel Chemicals GmbH:n ja AkzoNobel Chemicals B.V:n lainvastaisen menettelyn johdosta ja etenkin päätöksen 1 artiklan 1 kohdan a alakohdan ajalta 24.2.1987–28.6.1993 sekä 1 artiklan 2 kohdan a alakohdan ajalta 11.9.1991–28.6.1993 ja/tai 2 artiklan 6 ja 23 alakohdan taikka vaihtoehtoisesti

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 15.7.2015 antaman tuomion asiassa T-47/10 ja palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta tämä voi tehdä kaikki tarpeelliset asiaratkaisut

               —

               velvoittaa komission korvaamaan tästä muutoksenhausta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen emoyhtiöiden vastuuta koskevien sääntöjen soveltamisessa todetessaan, että Akzo Nobel N.V:n voidaan yhä katsoa olevan vastuussa tytäryhtiöille alun perin määrätyistä mutta unionin yleisen tuomioistuimen kumoamista sakoista.
   Esillä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa emoyhtiön vastuu on puhtaasti sen tytäryhtiöiden vastuusta johdettua vastuuta, kyseisen emoyhtiön vastuu ei voi ylittää viime kädessä tytäryhtiöiden vastuun määrää. Akzo Nobel Chemicals GmbH:lle ja Akzo Nobel Chemicals B.V:lle määrättyjen sakkojen kumoamisesta olisi täten pitänyt seurata Akzo Nobel N.V:lle määrätyn sakon kumoaminen.
   Tämä on sitäkin tärkeämpää käsiteltävässä asiassa, jossa Akzo Nobel Chemicals GmbH:lle ja Akzo Nobel Chemicals B.V:lle määrättyjen sakkojen kumoamisesta olisi myös pitänyt seurata koko päätöksen kumoaminen näiden kahden oikeushenkilön osalta.
   Unionin tuomioistuimen antaman tuomion ArcelorMittal seurauksena komissio oli vuonna 2011 tilanteessa, jossa sen valtuudet määrätä sakkoja Elementisille ja Ciballe/BASF:lle olivat vanhentuneet. Komissio päätti tämän jälkeen kumota koko vuoden 2009 päätöksensä siltä osin kuin se oli osoitettu jollekin näihin kahteen konserniin kuuluvalle oikeushenkilölle.
   Jos komissio olisi noudattanut samaa lähestymistapaa Akzo Nobel Chemicals GmbH:n ja Akzo Nobel Chemicals B.V:n, osalta, jotka olivat samassa tilanteessa, se olisi kumonnut päätöksensä ja todennut, että nämä yksiköt osallistuivat rikkomiseen alun alkaen. Jos näitä samoja tilanteita olisi kohdeltu samalla tavoin, kysymys vastuun kohdentamisesta ei olisi koskaan noussut esiin, koska alun alkaenkaan ei olisi ollut tarvetta kohdentaa vastuuta sakosta Akzo Nobel N.V:lle taikka oikeudellista perustaa tälle.


title: Asia C-349/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 25.6.2013 — Minister Finansów v. Oil Trading Poland sp. z o.o. Szczecinissä

text:
               21.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 274/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 25.6.2013 — Minister Finansów v. Oil Trading Poland sp. z o.o. Szczecinissä
   (Asia C-349/13)
   2013/C 274/07
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Minister Finansów

      Vastapuoli: Oil Trading Poland sp. z o.o. Szczecinissä

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25.2.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/12/ETY (1) 3 artiklan 3 kohtaa sekä vastaavan nykyisin voimassa olevan valmisteveroja koskevasta yleisestä järjestelmästä ja direktiivin 92/12/ETY kumoamisesta 16.12.2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/118/EY (2) 1 artiklan 3 kohdan [ensimmäisen alakohdan] a alakohtaa ja [toista] alakohtaa tulkittava siten, etteivät kyseiset säännökset estä jäsenvaltiota kantamasta CN-koodeihin 2710 19 71–2710 19 99 kuuluvista voiteluöljyistä, joita käytetään muihin tarkoituksiin kuin lämmitys- tai moottoripolttoaineina, valmisteveroa energiatuotteiden käytön yhdenmukaistetun valmisteveron sääntöjen mukaisesti?

      (1)  EYVL L 76, s. 1.

      (2)  EUVL L 9, s. 12.


title: Asia C-487/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.6.2009 (Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — L’Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC ja Laboratoire Garnier & Cie v. Bellure NV, Malaika Investments Ltd, toiminimellä Honey pot cosmetic & Perfumery Sales , ja Starion International Ltd (Direktiivi 89/104 /ETY — Tavaramerkit — 5 artiklan 1 ja 2 kohta — Käyttäminen vertailevassa mainonnassa — Oikeus kieltää tämä käyttäminen — Maineen epäoikeutettu hyväksi käyttäminen — Tavaramerkin tehtäville aiheutettu vahinko — Direktiivi 84/450/ETY — Vertaileva mainonta — 3 a artiklan 1 kohdan g ja h alakohta — Vertailevan mainonnan sallittavuuden edellytykset — Tavaramerkin maineen epäoikeutettu hyväksi käyttäminen — Tavaran tai palvelun esittäminen jäljitelmänä tai toisintona)

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.6.2009 (Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — L’Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC ja Laboratoire Garnier & Cie v. Bellure NV, Malaika Investments Ltd, toiminimellä ”Honey pot cosmetic & Perfumery Sales”, ja Starion International Ltd
   (Asia C-487/07) (1)

   (Direktiivi 89/104 /ETY - Tavaramerkit - 5 artiklan 1 ja 2 kohta - Käyttäminen vertailevassa mainonnassa - Oikeus kieltää tämä käyttäminen - Maineen epäoikeutettu hyväksi käyttäminen - Tavaramerkin tehtäville aiheutettu vahinko - Direktiivi 84/450/ETY - Vertaileva mainonta - 3 a artiklan 1 kohdan g ja h alakohta - Vertailevan mainonnan sallittavuuden edellytykset - Tavaramerkin maineen epäoikeutettu hyväksi käyttäminen - Tavaran tai palvelun esittäminen jäljitelmänä tai toisintona)
   2009/C 180/09
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: L’Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC ja Laboratoire Garnier & Cie

      Vastaajat: Bellure NV, Malaika Investments Ltd, toiminimellä ”Honey pot cosmetic & Perfumery Sales”, ja Starion International Ltd

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Court of Appeal, Civil Division — Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1989 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (EYVL L 40, s. 1) 5 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan tulkinta ja harhaanjohtavaa mainontaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 10.9.1984 annetun neuvoston direktiivin 84/450/ETY (EYVL L 250, s. 17), sellaisena kuin se on muutettuna 6.10.1997 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/55/EY (EYVL L 290, s. 18), 3 a artiklan 1 kohdan g ja h alakohdan tulkinta — Se, että elinkeinonharjoittaja käyttää omia tavaroitaan tai palvelujaan koskevassa mainoksessa kilpailijan tavaramerkkiä vertaillakseen kilpailijan markkinoille saattamien tavaroiden ominaisuuksia, erityisesti tuoksua.

      Tuomiolauselma

               1)

               Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY 5 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä tarkoitettu tavaramerkin erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettu hyväksi käyttäminen ei edellytä sekaannusvaaran eikä tavaramerkin erottamiskyvylle tai maineelle tai yleisemmin tavaramerkin haltijalle aiheutuvan vahingon vaaran olemassaoloa. Kolmannen toimesta tapahtuvasta laajalti tunnetun tavaramerkin kanssa samankaltaisen merkin käyttämisestä saatu hyöty johtuu erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutetusta hyväksi käyttämisestä, jos kolmas pyrkii tällä käytöllä kulkemaan laajalti tunnetun tavaramerkin vanavedessä hyötyäkseen sen vetovoimasta, maineesta ja arvostuksesta sekä käyttämään ilman rahallista vastiketta hyödyksi tavaramerkin haltijan tämän tavaramerkin imagon luomiseksi ja säilyttämiseksi suorittamia markkinointitoimenpiteitä.

               2)

               Direktiivin 89/104 5 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että rekisteröidyn tavaramerkin haltijalla on oikeus kieltää se, että kolmas käyttää vertailevassa mainonnassa, joka ei täytä kaikkia harhaanjohtavasta ja vertailevasta mainonnasta 10.9.1984 annetun neuvoston direktiivin 84/450/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 6.10.1997 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/55/EY, 3 a artiklan 1 kohdassa esitettyjä sallittavuuden edellytyksiä, tämän tavaramerkin kanssa samanlaista merkkiä samanlaisia tavaroita tai palveluja varten kuin ne tavarat tai palvelut, joita varten kyseinen tavaramerkki on rekisteröity, siinäkin tapauksessa, että tällä käytöllä ei voida vaarantaa tavaramerkin keskeistä tehtävää eli tavaroiden tai palvelujen alkuperän osoittamista, mikäli tällaisella käytöllä kuitenkin vaarannetaan tai voidaan vaarantaa jokin tavaramerkin muista tehtävistä.

               3)

               Direktiivin 84/450 3 a artiklan 1 kohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/55, on tulkittava siten, että mainostaja, joka mainitsee vertailevassa mainonnassa suoraan tai epäsuorasti, että sen markkinoima tavara on jäljitelmä yleisesti tunnetulla tavaramerkillä varustetusta tavarasta, esittää ”tavaroita tai palveluja jäljitelminä tai toisintoina” kyseisen 3 a artiklan 1 kohdan h alakohdassa tarkoitetulla tavalla. Mainostajan tällaisesta kielletystä vertailevasta mainonnasta saama hyöty on katsottava tämän tavaramerkin maineen ”epäoikeutetuksi hyväksi käyttämiseksi” kyseisen 3 a artiklan 1 kohdan g alakohdassa tarkoitetulla tavalla.

      (1)  EUVL C 8, 12.1.2008.


title: Asia T-46/17: Kanne 26.1.2017 – TDH Group v. EUIPO – Comercial de Servicios Agrigan (Pet Cuisine)

text:
               13.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/39

         Kanne 26.1.2017 – TDH Group v. EUIPO – Comercial de Servicios Agrigan (Pet Cuisine)
   (Asia T-46/17)
   (2017/C 078/54)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: TDH Group (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajaja Chen)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Comercial de Servicios Agrigan, SA (Huesca, Espanja)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti nro 1 203 373, joka koskee kuviomerkkiä, joka sisältää sananosat Pet cuisine

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 10.11.2016 asiassa R 685/2016-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu


title: Asia T-213/12: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 4.6.2013 — Elitaliana v. Eulex Kosovo (Kumoamiskanne — Julkiset palveluhankinnat — Tarjouspyyntömenettely — Helikopterituki Kosovossa toteutettavalle EULEX-operaatiolle — Tarjoajan tarjouksen hylkääminen — Vastaaja-aseman puuttuminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/80

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 4.6.2013 — Elitaliana v. Eulex Kosovo
   (Asia T-213/12) (1)

   (Kumoamiskanne - Julkiset palveluhankinnat - Tarjouspyyntömenettely - Helikopterituki Kosovossa toteutettavalle EULEX-operaatiolle - Tarjoajan tarjouksen hylkääminen - Vastaaja-aseman puuttuminen - Tutkimatta jättäminen)
   2013/C 225/178
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Elitaliana SpA (Rooma, Italia) (edustaja: asianajaja R. Colagrande)

      Vastaaja: Eulex Kosovo (Pristina, Kosovo) (edustaja: solicitor G. Brosadola Pontotti)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus yhtäältä Eulex Kosovon toteuttamien toimien, joilla se valitsi toisen tarjoajan toimittajaksi julkisessa hankinnassa ”EuropeAid/131516/D/SER/XK — Helikopterituki Kosovossa toteutettavalle EULEX-operaatiolle (PROC/272/11)”, kumoamiseksi ja toisaalta Eulex Kosovon velvoittamiseksi korvaamaan vahinko, joka kantajalle aiheutui, koska sitä ei valittu toimittajaksi kyseisessä hankinnassa

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Elitaliana SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut välitoimimenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut mukaan luettuina.

      (1)  EUVL C 200, 7.7.2012.


title: Asia T-434/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.9.2013 — Europäisch-Iranische Handelsbank v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen — Varojen jäädyttäminen — Perusteluvelvollisuus — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan — Ilmeinen arviointivirhe — Omaisuudensuoja — Oikeasuhteisuus)

text:
               19.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 304/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.9.2013 — Europäisch-Iranische Handelsbank v. neuvosto
   (Asia T-434/11) (1)

   (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen - Varojen jäädyttäminen - Perusteluvelvollisuus - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan - Ilmeinen arviointivirhe - Omaisuudensuoja - Oikeasuhteisuus)
   2013/C 304/26
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Europäisch-Iranische Handelsbank AG (Hampuri, Saksa) (edustajat: aluksi solicitor S. Ashley, solicitor S. Gadhia, avocat H. Hohmann, D. Wyatt, QC, ja barrister R. Blakeley, sitten S. Ashley, H. Hohmann, D. Wyatt, R. Blakeley, solicitor S. Jeffrey ja solicitor A. Irvine

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: F. Naert ja R. Liudvinaviciute-Cordeiro)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi E. Paasivirta ja S. Boelaert, sitten E. Paasivirta ja M. Konstantinidis) sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: S. Behzadi-Spencer, A. Robinson ja C. Murrell, avustajinaan J. Swift, QC ja barrister R. Palmer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 23.5.2011 annettu neuvoston päätös 2011/299/YUTP (EUVL L 136, s. 65), Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 961/2010 täytäntöönpanosta 23.5.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 503/2011 (EUVL L 136, s. 26), Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 1.12.2011 annettu neuvoston päätös 2011/783/YUTP (EUVL L 319, s. 71), Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 961/2010 täytäntöönpanosta 1.12.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1245/2011 (EUVL L 319, s. 11) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 267/2012 (EUVL L 88, s. 1) siltä osin kuin nämä toimet koskevat kantajaa.

      Tuomiolauselma

               1)

               Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 961/2010 täytäntöönpanosta 23.5.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 503/2011 ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 23.5.2011 annettu neuvoston päätös 2011/299/YUTP kumotaan Europäisch-Iranische Handelsbank AG:tä koskevilta osin.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Europäisch-Iranische Handelsbank vastaa kolmesta viidesosasta omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kolme viidesosaa Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikuluista.

               4)

               Neuvosto vastaa kahdesta viidesosasta omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kaksi viidesosaa Europäisch-Iranische Handelsbankin oikeudenkäyntikuluista.

               5)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 282, 24.9.2011.


title: Asia T-304/04: Italian tasavallan 22.7.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               9.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/27

         Italian tasavallan 22.7.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-304/04)
   (2004/C 251/51)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Italian tasavalta, asiamiehenään valtionasiamies Antonio Cingolo, on nostanut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa 22.7.2004 kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa 19.5.2004 tehdyn komission päätöksen K(2004) 1812 lopull., jossa todetaan, että Italian (lain nro 394/1981 nojalla) WAM s.p.a. –nimiselle yhtiölle myöntämät korkotuet, joiden määrä oli 24.4.1996 lukien 104 313,20 euroa ja 9.11.2000 lukien 106 366,60 euroa (valtion tuki nro C 4/2003/ex NN 102/2002) ovat laittomia ja vaaditaan, että ne on palautettava,

               —

               kumoaa kaikki tähän liittyvät ja sitä seuraavat asiakirjat sekä velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Italian tasavalta on riitauttanut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa 19.5.2004 tehdyn komission päätöksen K(2004) 1812 lopull., jossa todetaan, että Italian (lain nro 394/1981 nojalla) WAM s.p.a. -nimiselle yhtiölle myöntämät korkotuet, joiden määrä oli 24.4.1996 lukien 104 313,20 euroa ja 9.11.2000 lukien 106 366,60 euroa (valtion tuki nro C 4/2003/ex NN 102/2002) ovat laittomia ja vaaditaan, että ne on palautettava. Lailla nro 394/1981 tuetaan erityisesti italialaisia yrityksiä, jotka haluavat perustaa tytäryhtiön, myyntiedustustoja, liikkeitä tai varastoja.
   Italian tasavalta esittää kanteen tueksi seuraavaa:

               A)

               Olennaisten muotomääräysten rikkominen, koska puolustautumisoikeuksia on rikottu, avoimuusperiaatetta ja kontradiktorista periaatetta on loukattu ja koska komissio ei ole milloinkaan toimittanut Italialle jäljennöstä kantelusta, jonka nojalla asiaa koskeva menettely aloitettiin.

               B)

               Olennaisten muotomääräysten rikkominen, koska puolustautumisoikeuksia ja perusteluvelvoitetta on rikottu asian puutteellisen tutkimisen vuoksi, ja koska komissio on laiminlyönyt tehdä tarpeelliset selvitykset kantelusta ja sitä seuraavista toimista sille asetuksessa N:o 659/1999 (1) myönnetyn tutkintaa koskevan toimivallan avulla.

               C)

               Tosiseikkojen luonnehdintaa koskeva virhe ja komission asetusten N:o 69/2001 (2) ja N:o 70/2001 (3) 1 artiklan b kohdan rikkominen, koska komissio on virheellisesti luokitellut tuen ”vientitueksi”.

               D)

               Perusteltua luottamusta ja vilpittömän mielen suojaa koskevien periaatteiden loukkaaminen, koska komissio on riitauttanut sen, ettei tukea ole ilmoitettu, vaikka se oli tietoinen laista nro 394/1981. Sitä vastoin kyseisten tukien tavoite ei liity suoraan vientiin, vaan niiden pääasiallisena tavoitteena on kansainvälistyminen ulkomailla sijaitsevien kiinteiden tuotantoyksiköiden avulla.

               E)

               EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen rikkominen ja perustelujen puuttuminen. Tämän osalta todetaan, että komissio ei millään tavalla selosta kanteen kohteena olevassa päätöksessä miksi ja missä määrin kyseessä olevan kaltainen yksittäinen ja määrältään melko vaatimaton tuki voisi vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Vastaaja ei myöskään selosta millään tavalla, minkä seikkojen perusteella se on katsonut, että kyseinen tuki vääristää jäsenvaltioiden välistä kauppaa, erityisesti kun kyseessä on määrältään melko vähäinen tuki.

               F)

               Asetuksen N:o 69/2001 4 artiklan rikkominen ja perustelujen puuttuminen, koska komissio on soveltanut tätä säännöstä taannehtivasti esillä olevaan asiaan, vaikka siihen on sovellettava aikaisemmin voimassa olleita säännöksiä.

               G)

               Perustelujen puuttuminen, yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaaminen ja asetusten N:o 69/2001 ja N:o 70/2001 rikkominen, koska komissio on vahvistanut takaisin maksettavan määrän sellaisin perustein, jotka ovat epäasianmukaisia ja virheellisiä.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1).

      (2)  EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen 12 päivänä tammikuuta 2001 annettu komission asetus (EY) N:o 69/2001 (EYVL L 10, s. 30).

      (3)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettyyn valtiontukeen 12 päivänä tammikuuta 2001 annettu komission asetus (EY) N:o 70/2001 (EYVL L 10, s. 33).


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 5 päivänä marraskuuta 2003 asiassa T-130/02, Kronoply GmbH & Co. KG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtiontuet – Monialaiset puitteet alueellisesta tuesta suurille investointihankkeille – Sellaisen päätöksen tarkistamista koskeva pyyntö, jolla tuki on todettu yhteismarkkinoille soveltuvaksi – Komission vastaus – Toimi, joka ei ole luonteeltaan päätös – Kumoamiskanne – Tutkimatta jättäminen)

text:
7.2.2004                  FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 35/9
2)     Parlamentti velvoitetaan suorittamaan kantajalle henkilöstö-        1)    Kanne jätetään tutkimatta.
       sääntöjen liitteessä VII olevassa 5 artiklassa tarkoitettuna
       asettautumiskorvauksena tämän kahden kuukauden peruspal-            2)    Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
       kan 24.1.2002 alkaen luettavine viivästyskorkoineen. Sovellet-
       tava viivästyskorko lasketaan sen korkotason mukaan, jonka
       Euroopan keskuspankki on kyseiselle ajanjaksolle vahvistanut        (1) EYVL C 160, 13.7.2002.
       perusrahoitusoperaatioille, lisättynä kahdella prosenttiyksiköllä.
3)     Parlamentti vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.
(1) EYVL C 97, 20.4.2002.
                                                                                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                17 päivänä marraskuuta 2003
                                                                           asiassa T-235/02, Strongline A/S vastaan sisämarkkinoi-
                                                                           den harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                                             (SMHV) (1)
                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                           (Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Laiminlyönti
                   5 päivänä marraskuuta 2003                              esittää näyttöä väitemenettelyn kielellä – Asetuksen
                                                                           N:o 2868/95 (EY) 17 säännön 2 kohta – Selvästi perusteeton
                                                                                kanne)
asiassa T-130/02, Kronoply GmbH & Co. KG vastaan
                Euroopan yhteisöjen komissio (1)                                                     (2004/C 35/14)
(Valtiontuet – Monialaiset puitteet alueellisesta tuesta suu-                                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
rille investointihankkeille – Sellaisen päätöksen tarkistamis-
ta koskeva pyyntö, jolla tuki on todettu yhteismarkkinoille
soveltuvaksi – Komission vastaus – Toimi, joka ei ole
luonteeltaan päätös – Kumoamiskanne – Tutkimatta jättä-
                                minen)                                     Asiassa T-235/02, Strongline A/S, kotipaikka Glostrup (Tans-
                                                                           ka), edustajanaan asianajaja J. S. Ørndrup, vastaan sisämarkki-
                                                                           noiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
                                                                           (asiamiehenään O. Waelbroeck), jota tukee Scala Inc., kotipaik-
                            (2004/C 35/13)
                                                                           ka Exton, Pennsylvania (Amerikan yhdysvallat), edustajanaan
                                                                           asianajaja R. M. Hiddleston, jossa kantaja on nostanut kanteen
                                                                           sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mal-
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                         lit) ensimmäisen valituslautakunnan 27.5.2002 (asia R 830/
                                                                           2001-1) tekemästä päätöksestä, jossa hylättiin väite sen joh-
                                                                           dosta, ettei todisteita aikaisemmista tavaramerkeistä johdetuis-
                                                                           ta oikeuksista ole toimitettu, ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                           mioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
Asiassa T-130/02, Kronoply GmbH & Co. KG, kotipaikka                       puheenjohtaja J. Pirrung sekä tuomarit A. W. H. Meij ja
Heiligengrabe (Saksa), edustajanaan aluksi asianajaja B. Luther            N. J. Forwood, kirjaaja H. Jung, on antanut 17.11.2003
ja sittemmin asianajaja R. Nierer, vastaan Euroopan yhteisöjen             määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
komissio (asiamiehinään V. Di Bucci ja T. Scharf), jossa
kantaja vaatii komission 5.2.2002 tekemän sellaisen väitetyn
päätöksen kumoamista, jolla se on päättänyt olla tarkistamatta             1)    Kanne hylätään.
3.7.2001 tekemäänsä 69,3 miljoonan Saksan markan suurui-
sen valtiontuen myöntämistä kantajalle Heiligengrabessa                    2)    Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(Saksa) toteutettavaa investointia varten koskevaa päätöstä,
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennet-
tu neljäs jaosto), neuvottelukokoonpanossa: jaoston puheen-                (1) EYVL C 233, 28.9.2002.
johtaja V. Tiili sekä tuomarit J. Pirrung, P. Mengozzi,
A. W. H. Meij ja M. Vilaras; kirjaaja: H. Jung, on 5.11.2003
antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7 päivänä maaliskuuta 2002 asiassa C-145/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – EY:n perustamissopimuksen 52 ja 59 artikla (joista on muutettuina tullut EY 43 ja EY 49 artikla) – Direktiivi 89/48/ETY – Asianajajan ammattiin pääsy ja asianajajan ammatin harjoittaminen)

text:
C 109/2                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               4.5.2002
234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi                   massa yleisen kiellon, jonka mukaan muihin jäsenvaltioi-
saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole-                   hin sijoittautuneet asianajajat, jotka harjoittavat toimin-
vassa rikosoikeudenkäynnissä, jossa vastaajana on Manuele                       taansa Italiassa palvelujen tarjoamisen vapauden nojalla,
Arduino, Diego Dessin, Giovanni Bertolotton ja Compagnia                        eivät saa perustaa Italiaan palvelujen tarjoamisen kannalta
Assicuratrice RAS SpA:n osallistuessa asian käsittelyyn, ennak-                 tarpeellista infrastruktuuria
koratkaisun EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan (josta on
tullut EY 81 artikla) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin,
toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias,
                                                                          –     on EY:n perustamissopimuksen 52 artiklan (josta on
jaostojen puheenjohtajat P. Jann, F. Macken, N. Colneric ja
                                                                                muutettuna tullut EY 43 artikla) vastaisesti edellyttänyt,
S. von Bahr sekä tuomarit C. Gulmann, D. A. O. Edward, A. La
                                                                                että Italiassa asianajajayhteisön jäseneksi kirjoittautuvilla
Pergola, J.-P. Puissochet, M. Wathelet (esittelevä tuomari),
                                                                                asianajajilla on oltava Italian kansalaisuus ja yksinomaan
R. Schintgen, V. Skouris ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasia-
                                                                                Italiassa hankittu ammattipätevyys ja heidän on asuttava
mies: P. Léger, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl,
                                                                                italialaisen tuomioistuimen tuomiopiirissä
on antanut 19.2.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava:
EY:n perustamissopimuksen 5 ja 85 artiklan (joista on tullut EY 10        –     on soveltanut vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta
ja EY 81 artikla) kanssa ei ole ristiriidassa se, että jäsenvaltio              korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodis-
antaa lain tai muun säädöksen, jolla hyväksytään asianajajien                   tusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä
ammattikuntajärjestön laatiman esityksen perusteella maksuluettelo,             21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktii-
jossa vahvistetaan kyseisen ammatin harjoittajien palkkioiden vähim-            vin 89/48/ETY (EYVL 1989, L 19, s. 16) 4 artiklassa
mäis- ja enimmäismäärät, silloin, kun kyseinen julkisoikeudellinen              tarkoitettuja täydentäviä tunnustustoimia (kelpoisuuskoe)
toimi toteutetaan sellaisessa menettelyssä, josta on säädetty                   syrjivästi muista jäsenvaltioista peräisin oleviin asianaja-
27.11.1933 annetussa kuninkaan asetuksessa nro 1578, sellaisena                 jiin, ja
kuin se on muutettuna.
(1) EYVL C 100, 10.4.1999.                                                –     on pannut puutteellisesti täytäntöön direktiivin
                                                                                89/48/ETY eli jättänyt antamatta säännökset, joissa sää-
                                                                                dettäisiin tarkemmin muista jäsenvaltioista peräisin ole-
                                                                                vien asianajajien kelpoisuuskokeen suorittamisesta, se ei
                                                                                ole noudattanut perustamissopimuksen 52 ja 59 artiklan
                                                                                sekä direktiivin 89/48/ETY mukaisia velvoitteitaan,
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                           (viides jaosto)                                yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                          nossa: neljännen jaoston puheenjohtaja S. von Bahr, joka
                  7 päivänä maaliskuuta 2002                              hoitaa viidennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuoma-
                                                                          rit D. A. O. Edward (esittelevä tuomari), A. La Pergola,
asiassa C-145/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                    M. Wathelet ja C. W. A. Timmermans, julkisasiamies: C. Stix-
                        Italian tasavalta (1)                             Hackl, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut
                                                                          7.3.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – EY:n
perustamissopimuksen 52 ja 59 artikla (joista on muutettui-
na tullut EY 43 ja EY 49 artikla) – Direktiivi 89/48/ETY
– Asianajajan ammattiin pääsy ja asianajajan ammatin                      1)    Koska Italian tasavalta
                           harjoittaminen)
                          (2002/C 109/03)
                                                                                –      on EY:n perustamissopimuksen 59 artiklan (josta on
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                                     muutettuna tullut EY 49 artikla) vastaisesti pitänyt
                                                                                voimassa yleisen kiellon, jonka mukaan muihin jäsenvalti-
                                                                                oihin sijoittautuneet asianajajat, jotka harjoittavat toi-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                mintaansa Italiassa palvelujen tarjoamisen vapauden
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                nojalla, eivät saa perustaa Italiaan palvelujen tarjoamisen
                                                                                kannalta tarpeellista infrastruktuuria
Asiassa C-145/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
nään E. Traversa ja B. Mongin) vastaan Italian tasavalta
(asiamiehenään U. Leanza, avustajanaan F. Quadri), jossa                        –      on EY:n perustamissopimuksen 52 artiklan (josta on
kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että koska                         muutettuna tullut EY 43 artikla) vastaisesti edellyttänyt,
Italian tasavalta                                                                      että Italiassa asianajajayhteisön jäseneksi kirjoittautuvilla
                                                                                asianajajilla on oltava Italian kansalaisuus ja yksinomaan
–     on EY:n perustamissopimuksen 59 artiklan (josta on                               Italiassa hankittu ammattipätevyys ja heidän on asuttava
      muutettuna tullut EY 49 artikla) vastaisesti pitänyt voi-                        italialaisen tuomioistuimen tuomiopiirissä, ja
 ---pagebreak--- 4.5.2002                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              C 109/3
      –      on pannut puutteellisesti täytäntöön direktiivin              antanut 5.2.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
             89/48/ETY eli jättänyt antamatta säännökset, joissa           raava:
             säädettäisiin tarkemmin muista jäsenvaltioista peräisin
             olevien asianajajien kelpoisuuskokeen suorittamisesta,
      se ei ole noudattanut perustamissopimuksen 52 ja 59 artiklan
      sekä direktiivin 89/48/ETY mukaisia velvoitteitaan
                                                                           1)    Yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-227/89, Rönfeldt,
2)    Kanne hylätään muilta osin.                                                7.2.1991 antamassa tuomiossa vahvistamia periaatteita, joi-
                                                                                den perusteella voidaan syrjäyttää sosiaaliturvajärjestelmien
3)    Italian tasavalta ja komissio vastaavat omista oikeudenkäynti-             soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työnteki-
      kuluistaan.                                                                jöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971
                                                                                annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 säännösten
                                                                                soveltaminen ja soveltaa työntekijään, joka on jäsenvaltion
(1) EYVL C 188, 3.7.1999.                                                        kansalainen, kahdenvälistä sopimusta, joka muuten on tällä
                                                                                asetuksella korvattu, voidaan soveltaa myös sellaisessa tapauk-
                                                                                sessa, jossa työntekijä on käyttänyt oikeuttaan vapaaseen
                                                                                liikkuvuuteen ennen asetuksen voimaantuloa ja ennen kuin
                                                                                EY:n perustamissopimusta voitiin soveltaa hänen kotijäsenval-
                                                                                tiossaan.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                            (kuudes jaosto)
                                                                           2)    Jos vakuutus- tai työskentelykaudet, jotka perustavat työnteki-
                    5 päivänä helmikuuta 2002                                    jälle, joka on jäsenvaltion kansalainen, oikeuden työttömyyskor-
                                                                                vaukseen, jota hän vaatii, ovat alkaneet ennen asetuksen
asiassa C-277/99 (Verwaltungsgerichtshofin esittämä en-                          N:o 1408/71 voimaantuloa, hänen tilannettaan on arvioitava
nakkoratkaisupyyntö), Doris Kaske vastaan Landesge-                              kahdenvälisen sopimuksen määräysten kannalta koko sen
        schäftsstelle des Arbeitsmarktservice Wien (1)                           jakson osalta, jonka aikana hän on käyttänyt oikeuttaan
                                                                                vapaaseen liikkuvuuteen, ottaen huomioon kaikki täyttyneet
(Siirtotyöläisten sosiaaliturva – Työttömyysvakuutus – Jä-                       vakuutus- ja työskentelykaudet siitä riippumatta, sijoittuvatko
senvaltioiden välillä tehtyjen sosiaaliturvasopimusten kor-                      nämä jaksot ajallisesti ennen tai jälkeen sen, kun perustamisso-
vaaminen asetuksella N:o 1408/71 – Kansallisten oikeus-                          pimus ja asetus N:o 1408/71 ovat tulleet voimaan työntekijän
sääntöjen ja sopimuksiin perustuvien oikeuksien yhteisvai-                       kotijäsenvaltiossa. Jos sitä vastoin asianomainen henkilö käyt-
kutuksella aiemmin taattujen etujen säilyttäminen – Työnte-                      tää uudelleen oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen sen jälkeen
                     kijöiden vapaa liikkuvuus)                                  kun hän on käyttänyt loppuun kaikki sopimukseen perustuvat
                                                                                oikeutensa ja hänen osaltaan täyttyy uusia vakuutus- tai
                           (2002/C 109/04)                                       työskentelykausia, jotka sijoittuvat ajallisesti täysin asetuksen
                                                                                N:o 1408/71 voimaantulon jälkeiselle ajanjaksolle, hänen
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                               uusi tilanteensa kuuluu tämän asetuksen soveltamisalaan.
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                           3)    Kansallisessa oikeudessa voidaan säätää säännöksiä, jotka ovat
                                                                                edullisempia kuin yhteisön oikeuden säännökset, edellyttäen
                                                                                että tällaisilla säännöksillä noudatetaan yhteisön oikeuden
Asiassa C-277/99, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on
                                                                                periaatteita. Jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa asetetaan työttö-
saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen                      myyskorvauksen saamisedellytysten osalta edullisempaan ase-
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa                   maan työntekijät, jotka ovat oleskelleet 15 vuoden ajan tämän
vireillä olevassa asiassa Doris Kaske ja Landesgeschäftsstelle des
                                                                                jäsenvaltion alueella ennen heidän viimeistä työskentelykaut-
Arbeitsmarktservice Wien ennakkoratkaisun siitä, voidaanko                       taan ulkomailla, on perustamissopimuksen 48 artiklan vas-
Saksan liittotasavallan ja Itävallan tasavallan välillä tehtyä                   tainen.
työttömyysvakuutussopimusta soveltaa sosiaaliturvajärjestel-
mien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin
työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesä-
kuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71
(EYVL L 149, s. 2) 3, 6, 67 ja 71 artiklan sijasta soveltamalla
asiassa C-227/89, Rönfeldt, 7.2.1991 annetussa tuomiossa                   (1) EYVL C 281, 2.10.1999.
(Kok. 1991, s. I-323; Kok. Ep. XI, s. 19) vahvistettuja periaattei-
ta, ja EY:n perustamissopimuksen 48 ja 51 artiklan (joista on
muutettuina tullut EY 39 ja EY 42 artikla) tulkinnasta,
yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-
nossa: jaoston puheenjohtaja F. Macken sekä tuomarit N. Col-
neric, J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari), R. Schintgen ja
V. Skouris, julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: R. Grass, on


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 8 päivänä heinäkuuta 1999 asiassa C-245/92 P: Chemie Linz GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku - Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestys - Suullisen käsittelyn aloittaminen uudelleen - Komission työjärjestys - Komission jäsenten kollegion päätöksentekomenettely)

text:
C 333/6                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     20.11.1999
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                          (kuudes jaosto)                                                         (kuudes jaosto)
                  8 päivänä heinäkuuta 1999                                                8 päivänä heinäkuuta 1999
asiassa C-234/92 P: Shell International Chemical Company                asiassa C-245/92 P: Chemie Linz GmbH vastaan Euroopan
        Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                                          yhteisöjen komissio(1)
(Muutoksenhaku – Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                    (Muutoksenhaku – Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimen työjärjestys – Suullisen käsittelyn aloittami-           tuomioistuimen työjärjestys – Suullisen käsittelyn aloittami-
nen uudelleen – Komission työjärjestys – Komission jäsenten             nen uudelleen – Komission työjärjestys – Komission jäsenten
               kollegion päätöksentekomenettely)                                        kollegion päätöksentekomenettely)
                         (1999/C 333/10)                                                         (1999/C 333/11)
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                                           (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen        (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                  tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-234/92 P, Shell International Chemical Company                Asiassa C-245/92 P, Chemie Linz GmbH, kotipaikka Linz
Ltd, kotipaikka Lontoo (Yhdistynyt kuningaskunta), edustaja-            (Itävalta), edustajanaan asianajaja O. Lieberknecht, Düsseldorf,
naan K. B. Parker, QC, solicitor J. W. Osbornen valtuuttamana,          prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto A. Bonn, 22
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto J. Hoss, 15 Côte          Côte d’Eich, jota tukee DSM NV, kotipaikka Heerlen (Alanko-
d’Eich, jota tukee DSM NV, kotipaikka Heerlen (Alankomaat),             maat), edustajanaan asianajaja I. G. F. Cath, Haag, prosessiosoi-
edustajanaan asianajaja I. G. F. Cath, Haag, prosessiosoite             te Luxemburgissa asianajotoimisto L. Dupong, 14 a rue des
Luxemburgissa asianajotoimisto L. Dupong, 14 a rue des                  Bains, jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan
Bains, jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan                yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensim-
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensim-              mäisen jaoston) asiassa T-15/89, Chemie Linz vastaan komis-
mäisen jaoston) asiassa T-11/89, Shell vastaan komissio,                sio, 10.3.1992 antaman tuomion (Kok. 1992, s. II-1275)
10.3.1992 antaman tuomion (Kok. 1992, s. II-757) kumoa-                 kumoamista, vastapuolena: Euroopan yhteisöjen komissio
mista, vastapuolena: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-             (asiamiehenään G. zur Hausen), yhteisöjen tuomioistuin (kuu-
henään J. Currall), yhteisöjen tuomioistuin, (kuudes jaosto),           des jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. J. G. Kapteyn           P. J. G. Kapteyn sekä tuomarit G. Hirsch, G. F. Mancini
sekä tuomarit G. Hirsch, G. F. Mancini (esittelevä tuomari),            (esittelevä tuomari), J. L. Murray ja H. Ragnemalm, julkisasia-
J. L. Murray ja H. Ragnemalm, julkisasiamies: G. Cosmas,                mies: G. Cosmas, kirjaajat: apulaiskirjaaja H. von Holstein ja
kirjaajat: apulaiskirjaaja H. von Holstein ja johtava hallintovir-      johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut
kamies D. Louterman-Hubeau, on antanut 8.7.1999 tuomion,                8.7.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                        1. Valitus hylätään.
1. Valitus hylätään.
                                                                        2. Chemie Linz GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
2. Shell International Chemical Company Ltd velvoitetaan korvaa-             kulut.
     maan oikeudenkäyntikulut.
                                                                        3. DSM NV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
3. DSM NV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(1) EYVL C 187, 24.7.1992.                                              (1) EYVL C 212, 18.8.1992.


title: Asia C-32/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14.3.2013 (Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bíróságan (Unkari) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Allianz Hungária Biztosító Zrt., Generali-Providencia Biztosító Zrt, Gépjármű Márkakereskedők Országos Szövetsége, Magyar Peugeot Márkakereskedők Biztosítási Alkusz Kft ja Paragon-Alkusz Zrt., joka on Magyar Opelkereskedők Bróker Kft:n oikeudellinen seuraaja v. Gazdasági Versenyhivatal (Kilpailu — SEUT 101 artiklan 1 kohta — Vastaavan kansallisen lainsäädännön soveltaminen — Unionin tuomioistuimen toimivalta — Vakuutusyhtiön ja autokorjaamojen kahdenväliset sopimukset, jotka koskevat korjauspalvelun tuntihintoja — Hintojen korottaminen näiden korjaamojen vakuutuksenvälittäjinä vakuutusyhtiön lukuun tekemien vakuutussopimusten lukumäärän perusteella — Käsite ”sopimus, jonka tarkoituksena on rajoittaa kilpailua” )

text:
               18.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14.3.2013 (Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bíróságan (Unkari) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Allianz Hungária Biztosító Zrt., Generali-Providencia Biztosító Zrt, Gépjármű Márkakereskedők Országos Szövetsége, Magyar Peugeot Márkakereskedők Biztosítási Alkusz Kft ja Paragon-Alkusz Zrt., joka on Magyar Opelkereskedők Bróker Kft:n oikeudellinen seuraaja v. Gazdasági Versenyhivatal
   (Asia C-32/11) (1)

   (Kilpailu - SEUT 101 artiklan 1 kohta - Vastaavan kansallisen lainsäädännön soveltaminen - Unionin tuomioistuimen toimivalta - Vakuutusyhtiön ja autokorjaamojen kahdenväliset sopimukset, jotka koskevat korjauspalvelun tuntihintoja - Hintojen korottaminen näiden korjaamojen vakuutuksenvälittäjinä vakuutusyhtiön lukuun tekemien vakuutussopimusten lukumäärän perusteella - Käsite ”sopimus, jonka tarkoituksena on rajoittaa kilpailua”)
   2013/C 141/03
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Allianz Hungária Biztosító Zrt., Generali-Providencia Biztosító Zrt, Gépjármű Márkakereskedők Országos Szövetsége, Magyar Peugeot Márkakereskedők Biztosítási Alkusz Kft ja Paragon-Alkusz Zrt., joka on Magyar Opelkereskedők Bróker Kft:n oikeudellinen seuraaja

      Vastaaja: Gazdasági Versenyhivatal

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága — SEUT 101 artiklan 1 kohdan tulkinta — Vakuutusyhtiön ja tiettyjen autokorjaamojen välillä tehty sopimus, jonka mukaan vakuutusyhtiön autokorjaamolta tilaaman korjauspalvelun tuntihinta riippuu siitä, kuinka monta vakuutussopimusta vakuutusyhtiö on tämän vakuutusyhtiön vakuutusasiamiehenä toimivan autokorjaamon välityksellä tehnyt ja mikä on niiden prosenttimäärä — Kansallinen lainsäädäntö, jossa käytetään unionin oikeuden käsitteen kaltaista käsitettä — Sopimukset, joilla pyritään estämään, rajoittamaan tai vääristämään kilpailua

      Tuomiolauselma

   SEUT 101 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kahdenvälisten sopimusten, joilla autovakuutusyhtiöt sopivat joko autokorjaamoina toimivien autojen valtuutettujen jälleenmyyjien tai viimeksi mainittuja edustavan yhdistyksen kanssa tuntihinnasta, jonka vakuutusyhtiö maksaa vakuuttamiensa ajoneuvojen korjauksesta, ja joiden mukaan tämä hinta riippuu muun muassa siitä, kuinka monta vakuutussopimusta jälleenmyyjä on tehnyt tämän vakuutusyhtiön puolesta vakuutuksenvälittäjänä ja mikä on niiden prosenttiosuus tehdyistä sopimuksista, voidaan katsoa olevan tässä määräyksessä tarkoitettuja ”tarkoitukseen perustuvia” kilpailunrajoituksia, jos näiden sopimusten sisällön ja tavoitteiden sekä niiden taloudellisen ja oikeudellisen asiayhteyden tapauskohtaisesta ja konkreettisesta tarkastelusta ilmenee, että nämä sopimukset haittaavat jo luonteensa puolesta kilpailun normaalia toimintaa toisella näistä markkinoista.

      (1)  EUVL C 145, 14.5.2011.


title: Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad de Extremaduran 17.1.1996 asiassa Antonio Naranjo Arjona vastaan Instituto Nacional de la Seburidad Social ja asiassa Francisco Vicente Mateos vastaan Instituto Nacional de la Seguridad Social ja Tesorería General de la Seguridad Social tekemillään päätöksillä sekä 15.1.1996 asiassa Instituto Nacional de la Seguridad Social vastaan Laura García Lázaro tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö (Asiat C-31/96, C-32/96 ja C-33/96)

text:
30.3.96                   1 FI |                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 95 /9
      on, niin mikä olisi tämän vaikutus edellä mainittuihin            Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad de Extre
      kysymyksiin annettavien vastauksien kannalta ?                    maduran 17.1.1996 asiassa Antonio Naranjo Arjona
                                                                        vastaan Instituto Nacional de la Seburidad Social ja asiassa
3 . a ) Jos lisätietopyynnöt ja muut edellä 1 kysymyksessä              Francisco Vicente Mateos vastaan Instituto Nacional de la
          mainitut vaatimukset tai jotkin niistä ovat ensi              Seguridad Social ja Tesorería General de la Seguridad Social
          näkemältä sallittuja neuvoston direktiivien 81 /851 /         tekemillään päätöksillä sekä 15.1.1996 asiassa Instituto
          ETY ja 81 /852/ETY perusteella , onko tällaisten              Nacional de la Seguridad Social vastaan Laura García
          pyyntöjen ja vaatimusten osalta noudatettava yhtei           Lázaro tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisu
          sön oikeuden mukaista suhteellisuusperiaatetta ?                                             pyyntö
                                                                                ( Asiat C-31 /96, C-32/96 a C-33/96 )
      b ) Jos vastaus a kohtaan on myöntävä , onko kansalli
                                                                                ( 96/C 95/14 )
          sen tuomioistuimen vai yhteisöjen tuomioistuimen
          sovellettava näitä periaatteita tässä tapauksessa ?
                                                                        Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad de Extrema
      c ) i ) Jos yhteisöjen tuomioistuin soveltaa näitä peri          dura ( sosiaaliturvajaosto ) on pyytänyt 17.1.1996 ja
                aatteita , niin ovatko pyynnöt ja vaatimukset tai       15.1.1996 tekemillään päätöksillä, jotka ovat saapuneet
                mitkään niistä suhteellisuusperiaatteen vastai         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 7.2.1996 ,
                sia ?
                                                                        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Antonio
                                                                        Naranjo Arjona vastaan Instituto Nacional de la Seburidad
          ii ) Jos kansallinen tuomioistuin soveltaa näitä peri        Social ja asiassa Francisco Vicente Mateos vastaan Instituto
                 aatteita , niin mihin kriteereihin ja arviointipe     Nacional de la Seguridad Social ja Tesoreria General de la
                 rusteisiin nähden on pyyntöjen ja vaatimusten          Seguridad Social sekä asiassa Instituto Nacional de la
                 suhteellisuutta arvioitava ?
                                                                        Seguridad Social vastaan Laura Garcia Läzaro ennakkorat
                                                                        kaisua seuraavaan kysymykseen:
4 . Onko EY:n perustamissopimuksen 30—36 artiklaa
      tulkittava siten, että niissä kielletään edellä mainitut
      pyynnöt ja vaatimukset tai jokin niistä ?                         Onko neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 f 1 ) 47 artik
                                                                        lan 1 kohdan c alakohtaa, joka on nykyisin 47 artiklan
5 . a ) Onko neuvoston direktiivin 8 1 /85 l /ETY 40 artiklaa           1 kohdan g alakohta , jonka mukaan " ( toimivaltainen laitos )
          tulkittava siten, että sitä sovelletaan edellä mainit        määrää tämän keskimääräisen luvun yksinomaan sanotun
          tuihin vaatimuksiin ja pyyntöihin ?                           valtion lainsäädännön mukaan täyttyneiden vakuutuskau
                                                                        sien perusteella ", tulkittava niin, että siinä tarkoitetaan
      b ) Jos näin on, niin missä olosuhteissa ja minkä
          kriteerien nojalla on tällaisten pyyntöjen ja                 1 ) korkeinta, alinta tai keskimääräistä teoreettista lukua,
          vaatimusten perusteluja pidettävä asiaankuulumat                  joka vahvistetaan jäsenvaltion lainsäädännössä sosiaa
          tomina 40 artiklan kannalta, ja ovatko pyynnöt ja                  liturvan perusteella maksettavia vastaavia määriä var
          vaatimukset asianmukaisesti perusteltuja esillä ole               ten, vai
          vassa tapauksessa ?
6 . Onko jäsenvaltio yhteisön oikeuden mukaan velvollinen               2 ) niiden sosiaaliturvamaksujen keskiarvoa, jotka se, jota
      korvaamaan yritykselle sellaiset tappiot, joita yritykselle            asia koskee, on tosiasiassa maksanut, riippumatta siitä ,
      on tullut edellä kuvattujen pyyntöjen ja vaatimusten                   mitä hänen olisi pitänyt Espanjan lainsäädännön
      asettamisen seurauksena , jotka                                        mukaan maksaa sinä aikana , jolloin hän on työskennel
                                                                             lyt Espanjassa .
          i)     ovat neuvoston direktiivien 8 1 /85 l /ETY ja 81 /
                 852/ETY säännösten vastaisia ;                         (') EYVL N:o L 149 , 5.7.1971 , s . 2
          ii ) ovat suhteellisuusperiaatteen vastaisia ;
          iii ) ovat kiellettyjä EY:n perustamissopimuksen
                 30—36 artiklassa ;
          iv ) ovat riittämättömästi perusteltuja direktiivin
                 8 1 /85 l /ETY  40  artiklassa  tarkoitetulla   ta    Pretura Circondariale di Roman ( Sezione distaccata di
                 valla ?                                                Tivoli ) 24.1.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennak
                                                                            koratkaisupyyntö Maria Paolantonia vastaan vireillä
      b ) Jos vastaus kysymyksiin 6 a i, ii, iii ja iv tai johonkin                           olevassa rikosasiassa
          niistä on myöntävä, millä edellytyksillä tällainen                                     ( Asia C-34/96 )
          vastuu syntyy ?
                                                                                ( 96/C 95/ 15 )
(') EYVL N:o L 317, 6.11.1981 , s . 1
( 2 ) EYVL N:o L 317, 6.11.1981 , s . 16                                Pretura Circondariale di Roma ( Sezione distaccata di Tivoli )
                                                                        on pyytänyt 24.1.1996 tekemällään päätöksellä, joka on
                                                                        saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon


title: Tuomarien jakaminen jaostoihin

text:
               9.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/12

         Tuomarien jakaminen jaostoihin
   (2004/C 251/23)
   Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätti 13.9.2004 järjestäytyä viiteen viiden tuomarin jaostoon ja viiteen kolmen tuomarin jaostoon ajanjaksolle 13.9.2004—30.9.2005 ja jakaa tuomarit jaostoihin seuraavasti:
   Laajennettu ensimmäinen jaosto, jossa asian käsittelemiseen osallistuu viisi tuomaria
   presidentti Vesterdorf, tuomarit Cooke, García-Valdecasas, Labucka ja Trstenjak
   Ensimmäinen jaosto, jossa asian käsittelemiseen osallistuu kolme tuomaria
   jaoston puheenjohtaja Cooke, tuomarit García-Valdecasas, Labucka ja Trstenjak
   Laajennettu toinen jaosto, jossa asian käsittelemiseen osallistuu viisi tuomaria
   jaoston puheenjohtaja Pirrung, tuomarit Meij, Forwood, Pelikánová ja Papasavvas
   Toinen jaosto, jossa asian käsittelemiseen osallistuu kolme tuomaria
   jaoston puheenjohtaja Pirrung

               a)

               tuomarit Meij ja Pelikánová

               b)

               tuomarit Forwood ja Papasavvas

         Laajennettu kolmas jaosto, jossa asian käsittelemiseen osallistuu viisi tuomaria
   jaoston puheenjohtaja Jaeger, tuomarit Tiili, Azizi, Cremona ja Czúcz
   Kolmas jaosto, jossa asian käsittelemiseen osallistuu kolme tuomaria
   jaoston puheenjohtaja Jaeger

               a)

               tuomarit Tiili ja Czúcz

               b)

               tuomarit Azizi ja Cremona

         Laajennettu neljäs jaosto, jossa asian käsittelemiseen osallistuu viisi tuomaria
   jaoston puheenjohtaja Legal, tuomarit Lindh, Mengozzi, Wiszniewska-Białecka ja Vadapalas
   Neljäs jaosto, jossa asian käsittelemiseen osallistuu kolme tuomaria
   jaoston puheenjohtaja Legal

               a)

               tuomarit Lindh ja Vadapalas

               b)

               tuomarit Mengozzi ja Wiszniewska-Białecka

         Laajennettu viides jaosto, jossa asian käsittelemiseen osallistuu viisi tuomaria
   jaoston puheenjohtaja Vilaras, tuomarit Martins Ribeiro, Dehousse, Šváby ja Jürimäe
   Viides jaosto, jossa asian käsittelemiseen osallistuu kolme tuomaria
   jaoston puheenjohtaja Vilaras

               a)

               tuomarit Martins Ribeiro ja Jürimäe

               b)

               tuomarit Dehousse ja Šváby

         Ensimmäisessä jaostossa tuomarit, jotka käsittelevät asian jaoston puheenjohtajan kanssa kolmen tuomarin ratkaisukokoonpanon muodostamiseksi, nimetään sen järjestyksen mukaisesti, josta määrätään yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 6 artiklassa, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta toisiinsa liittyvien asioiden ratkaisemiseen yhdessä. Toisessa, kolmannessa, neljännessä ja viidennessä jaostossa, joissa asian käsittelyyn osallistuu kolme tuomaria, jaoston puheenjohtaja käsittelee asian joko a kohdassa tai b kohdassa mainittujen tuomareiden kanssa sen mukaisesti, mihin ratkaisukokoonpanoon esittelevä tuomari kuuluu. Niissä asioissa, joissa jaoston puheenjohtaja on esittelevä tuomari, asian käsittelee jaoston puheenjohtaja yhdessä jommankumman ratkaisukokoonpanon kanssa asioiden rekisteröintijärjestyksen mukaisesti, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta toisiinsa liittyvien asioiden ratkaisemiseen yhdessä.
   Ne asiat, joissa esittelevä tuomari määrätään toiseen jaostoon jaostojen kokoonpanon muuttumisen vuoksi, siirretään 13.9.2004 alkavin vaikutuksin siihen jaostoon, johon esittelevä tuomari kuuluu tästä päivämäärästä alkaen.
   Niissä asioissa, joissa kirjallinen käsittely on päättynyt ja suullisen käsittelyn istunto on pidetty tai sen päivä vahvistettu ennen 13.9.2004, suullinen käsittely, asian ratkaiseminen ja tuomion julistaminen tapahtuvat entisessä kokoonpanossa.
   Suuren jaoston kokoonpano
   Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätti 13.9.2004 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti, että ajanjaksolla 13.9.2004—30.9.2005 suuren jaoston muodostavat presidentti Vesterdorf, jaoston puheenjohtajat Jaeger, Pirrung, Vilaras ja Legal, sen laajennetun jaoston jäsenet, jotka olisivat ratkaisseet kyseessä olevan asian, jos asia olisi jaettu viiden tuomarin jaostoon, sekä neljä muuta tuomaria, jotka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti nimeää vuorotellen muiden jaostojen tuomareiden joukosta järjestyksessä, joka määräytyy työjärjestyksen 6 artiklan mukaisesti näiden tuomareiden virkaiän perusteella.
   Niissä asioissa, joissa kirjallinen käsittely on päättynyt ja suullisen käsittelyn istunto on pidetty tai sen päivä vahvistettu ennen 13.9.2004, suullinen käsittely, asian ratkaiseminen ja tuomion julistaminen tapahtuvat entisessä kokoonpanossa.
   Täysistunto
   Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätti 13.9.2004 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 32 artiklan ensimmäisen kohdan toisen alakohdan mukaisesti, että jos ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen täysistunnossa on parillinen määrä tuomareita sen vuoksi, että asiaan on nimetty työjärjestyksen 17 artiklan mukaisesti julkisasiamies, etukäteen vahvistettu vuorojärjestys, jonka mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti ilmoittaa tuomarin, joka ei osallistu asian käsittelyyn, on käänteinen järjestys siihen järjestykseen verrattuna, joka määräytyy työjärjestyksen 6 artiklan mukaisesti näiden tuomareiden virkaiän perusteella, lukuun ottamatta tapauksia, joissa näin nimettävä tuomari olisi esittelevä tuomari. Tässä tapauksessa nimetään tuomari, joka on tässä järjestyksessä välittömästi ennen esittelevää tuomaria.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin tehtäviä välitoimiasioissa hoitavan tuomarin nimeäminen
   Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätti 13.9.2004 työjärjestyksen 106 artiklan mukaisesti nimetä tuomari García-Valdecasasin hoitamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin tehtäviä välitoimiasioissa, jos tämä on poissa tai estynyt ajanjaksolla 13.9.2004—30.9.2005.
   Perusteet, joiden mukaan asiat jaetaan jaostoihin
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vahvisti 13.9.2004 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 12 artiklan mukaisesti seuraavat perusteet, joiden mukaan asiat jaetaan jaostoihin ajanjaksolla 13.9.2004—30.9.2005:

               1.

               Asiat jaetaan heti kanteen toimittamisen jälkeen kolmen tuomarin jaostoihin, tämän kuitenkaan rajoittamatta työjärjestyksen 14 ja 51 artiklan myöhempää soveltamista.

               2.

               Asiat jaetaan jaostojen kesken asioiden kirjaamisjärjestyksessä neljän eri vuorojärjestyksen mukaisesti:

                           —

                           yrityksiin sovellettavien kilpailusääntöjen, valtiontukisääntöjen sekä kaupan suojaamistoimenpiteitä koskevien sääntöjen täytäntöönpanemista koskevat asiat

                           —

                           EY:n perustamissopimuksen 236 artiklassa ja Euratomin perustamissopimuksen 152 artiklassa tarkoitetut asiat

                           —

                           ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 130 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut henkistä omaisuutta koskeviin oikeuksiin liittyvät asiat

                           —

                           muut asiat.

         Näiden vuorojärjestysten yhteydessä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin johtamaa ensimmäistä jaostoa ei oteta lukuun joka viidennen vuoron yhteydessä.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti voi poiketa näistä vuorojärjestyksistä ottaakseen huomioon sen, että tietyt asiat liittyvät toisiinsa, tai varmistaakseen töiden tasapainoisen jakamisen.


title: Asia T-81/08: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 29.4.2009 — Enercon v. SMHV (E-Ship) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin E-Ship rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/40

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 29.4.2009 — Enercon v. SMHV (E-Ship)
   (Asia T-81/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin E-Ship rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)
   2009/C 141/83
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Enercon GmbH (Aurich, Saksa) (edustajat: asianajajat R. Böhm ja V. Henke)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: S. Schäffner)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 4.12.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 319/2007-1), joka koskee hakemusta merkin E-Ship rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Enercon GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 107, 26.4.2008.


title: Asia C-288/04: Unabhängiger Finanzsenat, Aussenstelle Wienin, 28.6.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa AB vastaan Finanzamt für den 6., 7. und 15. Bezirk

text:
               9.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/3

         Unabhängiger Finanzsenat, Aussenstelle Wienin, 28.6.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa AB vastaan Finanzamt für den 6., 7. und 15. Bezirk
   (Asia C-288/04)
   (2004/C 251/04)
   Unabhängiger Finanzsenat, Aussenstelle Wien, on pyytänyt 28.6.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 6.7.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa AB vastaan Finanzamt für den 6., 7. und 15. Bezirk seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Onko Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan 13 artiklan 1 kohta esteenä yhteisöjen virkamiehilleen ja muille toimihenkilöilleen maksamien palkkojen ja palkkioiden verottamiselle jäsenvaltioissa vain silloin, kun Euroopan yhteisöt käyttävät siinä niille annettua verottamisoikeutta?

               2.

               Onko Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan 16 artiklan 2 kohta esteenä yhteisöjen virkamiehilleen ja muille toimihenkilöilleen maksamien palkkojen ja palkkioiden verottamiselle jäsenvaltioissa vain silloin, kun virkamiesten tai muiden toimihenkilöiden nimet on toimitettu edellä mainitussa artiklassa tarkoitetulla tavalla ja onko jäsenvaltion veroviranomaisilla tämän artiklan perusteella annetun tiedoksiannon perusteella automaattisesti oikeus soveltaa kansallista verolainsäädäntöä niihin virkamiehiin ja muihin toimihenkilöihin, joita ei ole mainittu kyseisessä tiedoksiannossa, ja siten jokaiseen toimihenkilöön, jota Euroopan yhteisöt pitävät paikallisena toimihenkilönä?


title: Asia C-125/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Mercantil de Granada (Espanja) on esittänyt 8.3.2012 — Promociones y Construcciones BJ 200 S.L. ym.

text:
               16.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 174/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Mercantil de Granada (Espanja) on esittänyt 8.3.2012 — Promociones y Construcciones BJ 200 S.L. ym.
   (Asia C-125/12)
   2012/C 174/22
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de lo Mercantil de Granada

      Pääasian asianosaiset

   Promociones y Construcciones BJ 200 S.L., Ignacio Alba Muñoz, Promociones y Construcciones BJ 200 S.L:n konkurssipesä ja Agencia Estatal de la Administración Tributaria

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 199 artiklan 1 kohdan g alakohtaa, jossa säädetään, että ”1. Jäsenvaltiot voivat säätää, että veronmaksuvelvollinen on verovelvollinen, joka vastaanottaa minkä tahansa seuraavista luovutuksista tai suorituksista: – – g) velallisen kiinteän omaisuuden luovutus maksuvelvollisuuden määräävän päätöksen perusteella pakkomyyntimenettelyssä”, tulkittava silloin, kun tuomioistuinmenettely on mainitun velallisen maksukyvyttömyysilmoituksen perusteella alkanut konkurssi, siten, että siinä viitataan vain luovutuksiin, jotka ovat tarkasti menettelyn oman likvidaatiotarkoituksen mukaisia, tai likvidaatiovaiheeseen, jossa kyseinen menettely on, siten että mainittujen kiinteistöjen luovutuksen on tapahduttava velallisen kaiken omaisuuden rahaksi muuttamisen seurauksena, vai käsittääkö se myös minkä tahansa konkurssiin julistetun velallisen konkurssimenettelyn aikana suorittaman kiinteistöjen luovutuksen, kun otetaan huomioon, että konkurssimenettely voidaan muiden vaihtoehtojen ohella päättää konkurssiyrityksen likvidaatioon?

               2)

               Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 199 artiklan 1 kohdan g alakohtaa tulkittava siten, että siinä tarkoitettu ”pakkomyyntimenettely” käsittää kaikkia velkojia koskevan maksukyvyttömyysmenettelyn, jonka yhteydessä on pakkomyyntivaiheen ulkopuolella ja pelkästään tarkoituksenmukaisuussyistä myyty vapaaehtoisesti jotakin velallisen omaisuutta, vai viitataanko siinä sen sijaan vain velallisen omaisuuden rahaksi muuttamiseen tarkoitettuihin pakkotäytäntömenettelyihin?

               3)

               Onko mainittua käsitettä viimeksi mainitussa tapauksessa, jos yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 199 artiklan 1 kohdan g alakohdassa viitataan ainoastaan velallisen omaisuuden rahaksi muuttamiseen tarkoitettuihin pakkotäytäntömenettelyihin, tulkittava siten, että se sulkee pois arvonlisäverovelvollisen vaihtamisen missä tahansa tapauksessa, jossa konkurssiin julistettu velallinen luovuttaa kiinteistön pelkästään tarkoituksenmukaisuussyistä ja konkurssi-intressien mukaisesti sen kaiken omaisuuden rahaksi muuttamiseen tarkoitetun vaiheen ulkopuolella, jolloin on jätettävä soveltamatta kansallista lakia, jolla on laajennettu direktiivin 2006/112 199 artiklan 1 kohdan g alakohdan tunnusmerkistö koskemaan tilanteita, joita kyseisessä säännöksessä ei tarkoiteta?

      (1)  EUVL L 347, s. 1.


title: Asia C-47/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 29.1.2013 — Martin Grund v. Landesamt für Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein

text:
               13.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 29.1.2013 — Martin Grund v. Landesamt für Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein
   (Asia C-47/13)
   2013/C 108/34
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesverwaltungsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Martin Grund

      Vastaaja: Landesamt für Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein

      Muu osapuoli: Liittovaltion edustaja Bundesverwaltungsgerichtissä

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko maatalousmaa asetuksen (1) 2 artiklan 2 alakohdassa tarkoitettu pysyvä laidun, kun sitä käytetään nykyhetkellä ja kun sitä on käytetty vähintään viisi vuotta heinäkasvien tai muiden nurmirehukasvien kasvattamiseen, mutta maa-alue on tänä aikana kynnetty uudelleen ja siihenastisten nurmirehukasvien sijaan (tässä: apilanurmi) kylvetään toista nurmirehukasvia (tässä: ketohärkki), vai onko näissä tapauksissa kyseessä viljelykierto, joka sulkee pois maa-alueen luokittelun pysyväksi laitumeksi?

      (1)  Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 säädettyjen täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 796/2004 (EUVL L 141, s. 18).


title: Asian C-218/99 poistaminen rekisteristä

text:
10.6.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 163/23
2. velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                           Asian C-218/99 (1) poistaminen rekisteristä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                              (2000/C 163/43)
Komission mielestä Itävallan menettely on ristiriidassa suhteel-
lisuusperiaatteen (EY 30 artikla) kanssa. Sen menettelyssä ei            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.3.2000
oteta huomioon sitä, että vitamiinit ja kivennäisaineet ovat             antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
haitallisuusasteeltaan erilaisia. Vähemmän rajoittavampaa olisi          tu asia C-218/99, Euroopan yhteisöjen komission vastaan
määrittää kullekin vitamiinille ja kullekin kivennäisaineelle            Luxemburgin suurherttuakunta.
raja-arvo, jonka ylityttyä kyseistä vitamiinia ja kivennäisainetta
sisältävä valmiste luokiteltaisiin lääkkeeksi. Päivittäisannoksen
käyttäminen yksinään ratkaisevana kriteerinä vaikuttaa tämän             (1) EYVL C 266, 7.8.1999.
vuoksi liian yksioikoiselta.
Samanaikaisesti tässä menettelyssä ei oteta huomioon sitä, että
kyseessä olevan jäsenvaltion on kunkin yksittäisen tuotteen
osalta todettava, että se sisältää vakavan terveysriskin. Ei
ole hyväksyttävää vaatia hakijalta, että tämän on näytettävä
tuotteen vaarattomuus toteen, koska juuri jäsenvaltion on
osoitettava suurempien pitoisuuksien terveydelle aiheuttamat
vaarat niin kauan kuin ei ole ylitetty tieteellisin tutkimuksin                   Asian C-361/99 (1) poistaminen rekisteristä
määritettyjä kriittisiä raja-arvoja.
                                                                                (2000/C 163/44)
                                                                         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 16.3.2000
                                                                         antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
         Asian C-406/99 (1) poistaminen rekisteristä                     tu asia C-361/99 (Landesgericht für Zivilrechtssachen Wienin
                                                                         esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Silveria Gäng vastaan Itäval-
                          (2000/C 163/41)
                                                                         lan tasavalta.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.3.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                         (1) EYVL C 6, 8.1.2000.
tu asia C-406/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Saksan liittotasavalta.
(1) EYVL C 366, 18.12.1999.
         Asian C-221/98 (1) poistaminen rekisteristä                              Asian C-438/98 (1) poistaminen rekisteristä
                          (2000/C 163/42)                                                        (2000/C 163/45)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen viidennen jaoston pu-
heenjohtajan 14.3.2000 antamalla määräyksellä tuomioistui-               Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston
men rekisteristä on poistettu asia C-221/98, Euroopan yhteisö-           puheenjohtajan 20.3.2000 antamalla määräyksellä tuomiois-
jen komissio vastaan Ranskan tasavalta.                                  tuimen rekisteristä on poistettu asia C-438/98, Euroopan
                                                                         yhteisöjen komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta.
(1) EYVL C 278, 14.3.2000.
                                                                         (1) EYVL C 20, 23.1.1999.


title: Asia C-30/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 15.1.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Ryanair Ltd v. PR Aviation BV (Ennakkoratkaisupyyntö – Direktiivi 96/9/EY – Tietokantojen oikeudellinen suoja – Tietokanta, joka ei saa tekijänoikeussuojaa eikä sui generis -oikeuden mukaista suojaa – Tietokannan käyttäjien oikeuksien sopimusperusteinen rajoittaminen)

text:
               2.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/8

      Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 15.1.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Ryanair Ltd v. PR Aviation BV
      (Asia C-30/14) (1)

      (Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 96/9/EY - Tietokantojen oikeudellinen suoja - Tietokanta, joka ei saa tekijänoikeussuojaa eikä sui generis -oikeuden mukaista suojaa - Tietokannan käyttäjien oikeuksien sopimusperusteinen rajoittaminen)
      (2015/C 073/10)
      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Hoge Raad der Nederlanden

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Ryanair Ltd

         Vastapuoli: PR Aviation BV

         Tuomiolauselma

      Tietokantojen oikeudellisesta suojasta 11.3.1996 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 96/9/EY on tulkittava siten, ettei sitä voida soveltaa tietokantaan, joka ei saa kyseisen direktiivin nojalla tekijänoikeussuojaa eikä sui generis oikeuden mukaista suojaa, minkä johdosta mainitun direktiivin 6 artiklan 1 kohta sekä 8 ja 15 artikla eivät ole esteenä sille, että tällaisen tietokannan luoja asettaa sopimuksin kolmansille tietokannan käyttöä koskevia rajoituksia, tämän kuitenkaan rajoittamatta sovellettavaa kansallista oikeutta.

         (1)  EUVL C 135, 5.5.2014.


title: Asia C-165/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.9.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Alfredo Rendón Marín v. Administración del Estado (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin kansalaisuus — SEUT 20 ja SEUT 21 artikla — Direktiivi 2004/38/EY — Sellaisen kolmannen valtion kansalaisen oleskeluoikeus jäsenvaltiossa, jolla on rikosrekisteri — Vanhempi, joka on kahden unionin kansalaisuuden omaavan alaikäisen lapsen yksinhuoltaja — Ensimmäinen lapsi, jolla on asuinjäsenvaltion kansalaisuus — Toinen lapsi, jolla on muun jäsenvaltion kansalaisuus — Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään oleskeluluvan myöntäminen tälle suoraan takenevassa polvessa olevalle sukulaiselle hänen rikosrekisterinsä vuoksi — Oleskeluoikeuden epääminen, joka voi johtaa siihen, että lapsilla on velvollisuus lähteä unionin alueelta)

text:
               14.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 419/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.9.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Alfredo Rendón Marín v. Administración del Estado
   (Asia C-165/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin kansalaisuus - SEUT 20 ja SEUT 21 artikla - Direktiivi 2004/38/EY - Sellaisen kolmannen valtion kansalaisen oleskeluoikeus jäsenvaltiossa, jolla on rikosrekisteri - Vanhempi, joka on kahden unionin kansalaisuuden omaavan alaikäisen lapsen yksinhuoltaja - Ensimmäinen lapsi, jolla on asuinjäsenvaltion kansalaisuus - Toinen lapsi, jolla on muun jäsenvaltion kansalaisuus - Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään oleskeluluvan myöntäminen tälle suoraan takenevassa polvessa olevalle sukulaiselle hänen rikosrekisterinsä vuoksi - Oleskeluoikeuden epääminen, joka voi johtaa siihen, että lapsilla on velvollisuus lähteä unionin alueelta))
   (2016/C 419/02)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Supremo

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Alfredo Rendón Marín

      Vastapuoli: Administración del Estado

      Tuomiolauselma

   SEUT 21 artiklaa ja Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2004/38/EY on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan kolmannen valtion kansalaiselle, joka on sellaisen unionin kansalaisuuden omaavan alaikäisen lapsen vanhempi, joka on muun jäsenvaltion kuin vastaanottavan jäsenvaltion kansalainen, joka on hänen huollettavanaan ja joka asuu hänen kanssaan vastaanottavassa jäsenvaltiossa, on automaattisesti kieltäydyttävä myöntämästä oleskelulupaa pelkästään siitä syystä, että hänellä on rikosrekisteri.
   SEUT 20 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä kyseiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan kolmannen valtion kansalaiselle, joka on unionin kansalaisuuden omaavien alaikäisten lasten vanhempi ja yksinhuoltaja, on automaattisesti kieltäydyttävä myöntämästä oleskelulupaa pelkästään siitä syystä, että hänellä on rikosrekisteri, kun kyseisestä kieltäytymisestä seuraa, että näiden lasten on lähdettävä Euroopan unionin alueelta.

      (1)  EUVL C 175, 10.6.2014.