title: Asia C-316/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14.12.2006 (Högsta domstolenin (Ruotsi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Nokia Corp. v. Joacim Wärdell (Yhteisön tavaramerkki — Asetuksen (EY) N:o 40/94 98 artiklan 1 kohta — Toimet, jotka loukkaavat tai ovat vaarassa loukata yhteisön tavaramerkkiä — Yhteisön tavaramerkkituomioistuimen velvollisuus antaa määräys, jolla kielletään kolmatta jatkamasta tällaisia toimia — Erityiset syyt olla määräämättä tällaista kieltoa — Yhteisön tavaramerkkituomioistuimen velvollisuus toteuttaa aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tällaista kieltoa noudatetaan — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään toimien, jotka loukkaavat tai ovat vaarassa loukata yhteisön tavaramerkkiä, sellaisesta yleisestä kiellosta, johon liittyy rikosoikeudellisia seuraamuksia)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/14

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14.12.2006 (Högsta domstolenin (Ruotsi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Nokia Corp. v. Joacim Wärdell
   (Asia C-316/05) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Asetuksen (EY) N:o 40/94 98 artiklan 1 kohta - Toimet, jotka loukkaavat tai ovat vaarassa loukata yhteisön tavaramerkkiä - Yhteisön tavaramerkkituomioistuimen velvollisuus antaa määräys, jolla kielletään kolmatta jatkamasta tällaisia toimia - ”Erityiset syyt” olla määräämättä tällaista kieltoa - Yhteisön tavaramerkkituomioistuimen velvollisuus toteuttaa aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tällaista kieltoa noudatetaan - Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään toimien, jotka loukkaavat tai ovat vaarassa loukata yhteisön tavaramerkkiä, sellaisesta yleisestä kiellosta, johon liittyy rikosoikeudellisia seuraamuksia)
   (2006/C 331/24)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Högsta domstolen
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Nokia Corp.

      Vastaaja: Joacim Wärdell
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Högsta domstolen — Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1) 98 artiklan 1 kohdan tulkinta — Yhteisön tavaramerkkituomioistuimen, joka toteaa, että vastaaja on loukannut tai ollut vaarassa loukata yhteisön tavaramerkkiä, velvollisuus kieltää vastaajaa jatkamasta toimia, jotka loukkaavat tai ovat vaarassa loukata yhteisön tavaramerkkiä, jollei erityisiä syitä olla toimimatta näin ole olemassa — Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään jo ehdottomasti loukkaukset ja säädetään rikosoikeudellisista seuraamuksista, jos tällaisiin toimiin syyllistytään
   Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 98 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että pelkästään se, että toimien, jotka loukkaavat tai ovat vaarassa loukata yhteisön tavaramerkkiä, jatkumista koskeva vaara ei ole ilmeinen tai että se on muutoin vain rajallinen, ei vielä ole sellainen erityinen syy, jonka perusteella yhteisön tavaramerkkituomioistuin voi olla antamatta määräystä, jolla vastaajaa kielletään jatkamasta näitä toimia.

               2)

               Asetuksen N:o 40/94 98 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se, että jäsenvaltion lainsäädännössä säädetään yleisestä loukkauskiellosta ja mahdollisuudesta määrätä rangaistusseuraamus sellaisten toimien jatkamisesta tahallisesti tai törkeästä tuottamuksesta, jotka loukkaavat tai ovat vaarassa loukata yhteisön tavaramerkkiä, ei ole sellainen erityinen syy, jonka perusteella yhteisön tavaramerkkituomioistuimen ei ole annettava määräystä, jolla vastaajaa kielletään jatkamasta näitä toimia.

               3)

               Asetuksen N:o 40/94 98 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että yhteisön tavaramerkkituomioistuimella, joka antaa määräyksen, jolla vastaajaa kielletään jatkamasta toimia, jotka loukkaavat tai ovat vaarassa loukata yhteisön tavaramerkkiä, on velvollisuus toteuttaa kansallisen lain mukaisesti aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tätä kieltoa noudatetaan, vaikka kyseisessä laissa säädetään yhteisön tavaramerkkien yleisestä loukkauskiellosta ja mahdollisuudesta määrätä rangaistusseuraamus sellaisten toimien jatkamisesta tahallisesti tai törkeästä tuottamuksesta, jotka loukkaavat tai ovat vaarassa loukata yhteisön tavaramerkkiä.

               4)

               Asetuksen N:o 40/94 98 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että yhteisön tavaramerkkituomioistuimella, joka on antanut määräyksen, jolla vastaajaa kielletään jatkamasta toimia, jotka loukkaavat tai ovat vaarassa loukata yhteisön tavaramerkkiä, on velvollisuus toteuttaa kansallisessa laissa säädetyistä toimenpiteistä ne, jotka ovat aiheellisia sen varmistamiseksi, että tätä kieltoa noudatetaan, vaikka näitä toimenpiteitä ei voitaisi tämän lain nojalla toteuttaa, jos kyseessä olisi vastaava kansallisen tavaramerkin loukkaus.

      (1)  EUVL C 257, 15.10.2005.


title: Asia C-554/08 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 12.11.2009 — Le Carbone-Lorraine SA v. Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — EY 81 artikla ja ETA 53 artikla — Sähköisiin ja mekaanisiin sovelluksiin käytettävien hiili- ja grafiittituotteiden markkinat — Asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta — Sakon suuruuden määrittäminen — Rikkomisen vakavuus — Yhteistyö hallinnollisessa menettelyssä — Seuraamusten henkilökohtaisuuden periaate — Yhdenvertainen kohtelu — Suhteellisuusperiaate)

text:
               16.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 11/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 12.11.2009 — Le Carbone-Lorraine SA v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-554/08 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - EY 81 artikla ja ETA 53 artikla - Sähköisiin ja mekaanisiin sovelluksiin käytettävien hiili- ja grafiittituotteiden markkinat - Asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta - Sakon suuruuden määrittäminen - Rikkomisen vakavuus - Yhteistyö hallinnollisessa menettelyssä - Seuraamusten henkilökohtaisuuden periaate - Yhdenvertainen kohtelu - Suhteellisuusperiaate)
   2010/C 11/08
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Le Carbone-Lorraine SA (edustajat: asianajajat A. Winckler ja H. Kanellopoulos)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre ja E. Gippini Fournier)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-73/04, Carbone-Lorraine vastaan komissio, 8.10.2008 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi tämän asian valittajan nostaman kanteen, jolla pyrittiin EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 3.12.2003 tehdyn komission päätöksen 2004/420/EY, joka koski sähköisiin ja mekaanisiin sovelluksiin käytettävien hiili- ja grafiittituotteiden markkinoiden kartellia, kumoamiseen tai toissijaisesti kantajalle määrätyn sakon kumoamiseen tai alentamiseen — Seuraamusten henkilökohtaisuuden periaatteen loukkaaminen — Määrätyn sakon suuruuden laskentatapa — Tiivis ja jatkuva yhteistyö hallinnollisen menettelyn aikana — Suhteellisuusperiaate ja yhdenvertaisen kohtelun periaate

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Le Carbone-Lorraine SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 44, 21.2.2009.


title: Asian C-395/01 poistaminen rekisteristä

text:
5.7.2003               FI                       Euroopan unionin virallinen lehti                                     C 158/21
         Asian C-395/01 ( 1) poistaminen rekisteristä                      Asian C-426/01 ( 1) poistaminen rekisteristä
                         (2003/C 158/36)                                                   (2003/C 158/38)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.3.2003
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen viidennen jaoston pu-
tu asia C-395/01 (Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes        heenjohtaja 27.3.2003 antamalla määräyksellä tuomioistui-
Vorarlbergin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Herbert Bre-        men rekisteristä on poistettu asia C-426/01 (Tribunal d’instan-
genzer.                                                           ce de Viennen esittämä ennakkoratkaisupyyntö), ACCEA Fi-
                                                                  nance SA vastaan Christian Giner.
( 1) EYVL C 3, 5.1.2002.
                                                                  (1 ) EYVL C 3, 5.1.2002.
         Asian C-417/01 ( 1) poistaminen rekisteristä
                         (2003/C 158/37)                                   Asian C-432/01 ( 1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2003/C 158/39)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 25.3.2003
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-417/01 (Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes
                                                                  Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 25.3.2003
Vorarlbergin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Herbert Bre-
                                                                  antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
genzer.
                                                                  tu asia C-432/01 (Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes
                                                                  Vorarlbergin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Helmut Gunz.
( 1) EYVL C 3, 5.1.2002.
                                                                  (1 ) EYVL C 3, 5.1.2002.


title: Asia C-448/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Saksa) on esittänyt 26.9.2014 – Davitas GmbH v. Stadt Aschaffenburg

text:
               15.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 448/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Saksa) on esittänyt 26.9.2014 – Davitas GmbH v. Stadt Aschaffenburg
   (Asia C-448/14)
   (2014/C 448/10)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Davitas GmbH

      Vastapuoli: Stadt Aschaffenburg

      Muu osapuoli: Landesanwaltschaft Bayern

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko valittajan myymän tuotteen ”De Tox Forte” osalta kyse asetuksen (EY) N:o 258/97 (1) 1 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetusta elintarvikkeesta tai elintarvikkeen ainesosasta, jolla on uusi molekyylirakenne?
   Riittääkö myöntävän vastauksen antamiseksi tähän kysymykseen erityisesti se, ettei tätä tuotetta, jonka aineosana on klinoptiloliitti sen tietyssä perusmolekyylirakenteessa, ollut käytetty vielä ennen 15.5.1997 elintarvikkeena, vai onko lisäksi tarpeen, että tämä tuote on valmistettava valmistusprosessissa sellaista menetelmää käyttäen, joka johtaa uuteen tai tarkoituksellisesti muunnettuun molekyylirakenteeseen, ja että kyseessä on siis oltava aine, jota ei ole esiintynyt aikaisemmin sellaisenaan luonnossa?

      (1)  Uuselintarvikkeista ja elintarvikkeiden uusista ainesosista 27.1.1997 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 258/97 (EYVL L 43, s. 1).


title: Asia C-316/04: College van Beroep voor het bedrijfslevenin 22.7.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Stichting Zuidhollandse Milieufederatie vastaan College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (Ctb)

text:
               25.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/3

         College van Beroep voor het bedrijfslevenin 22.7.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Stichting Zuidhollandse Milieufederatie vastaan College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (Ctb)
   (Asia C-316/04)
   (2004/C 239/06)
   College van Beroep voor het bedrijfsleven on pyytänyt 22.7.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 26.7.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Stichting Zuidhollandse Milieufederatie vastaan College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (Ctb) seuraaviin kysymyksiin:

               la.

               Onko kansallisen tuomioistuimen mahdollista soveltaa kasvinsuojeludirektiivin (1) 8 artiklaa sen jälkeen, kun direktiivin 23 artiklassa tarkoitettu määräaika on kulunut loppuun?

               lb.

               Onko kansallisen tuomioistuimen mahdollista soveltaa biosididirektiivin (2) 16 artiklaa sen jälkeen, kun direktiivin 34 artiklassa tarkoitettu määräaika on kulunut loppuun?

               2.

               Onko biosididirektiivin 16 artiklaa tulkittava siten, että kyseisen säännöksen merkitys on sama kuin kasvinsuojeluainedirektiivin 8 artiklan 2 kohdan?

               3.

               Onko biosididirektiivin 16 artiklan 1 kohtaa pidettävä stand still -velvoitteena?
               Mikäli tähän kysymykseen vastataan kieltävästi, kysytään, asetetaanko biosididirektiivin 16 artiklan 1 kohdassa joitakin rajoituksia biosidien markkinoille saattamista koskevan kansallisen lainsäädännön muuttamiselle ja mikäli näitä rajoituksia asetetaan, mitä ne ovat?

               4.

               Jos kysymykseen 2 vastataan kieltävästi:

                           a)

                           Onko kasvinsuojeluainedirektiivin 8 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että mikäli jäsenvaltio sallii sellaisia tehoaineita, joita ei ole mainittu direktiivin liitteessä I ja jotka ovat jo olleet markkinoilla kaksi vuotta direktiivin tiedoksi antamisen jälkeen, sisältävien kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisen alueellaan, sen on tällöin otettava huomioon kasvinsuojeluainedirektiivin 4 artiklan säännökset?

                           b)

                           Onko kasvinsuojeluainedirektiivin 8 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että mikäli jäsenvaltio sallii sellaisia tehoaineita, joita ei ole mainittu direktiivin liitteessä I ja jotka ovat jo olleet markkinoilla kaksi vuotta direktiivin tiedoksi antamisen jälkeen, sisältävien kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisen alueellaan, sen on tällöin otettava huomioon kasvinsuojeluainedirektiivin 8 artiklan 3 kohdan säännökset?

               5.

               Onko kasvinsuojeluainedirektiivin 8 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että tutkimuksella tarkoitetaan myös arviointia, jossa otetaan huomioon kyseisen tehoaineen vaikutukset ihmisten ja eläinten terveydelle ja ympäristölle ja jonka perusteella kyseinen tehoaine yksilöidään, mistä seuraa, että kyseistä tehoainetta sisältävät kasvinsuojeluaineet hyväksytään tai rekisteröidään viran puolesta?

               6.

               Onko kasvinsuojeluainedirektiivin 8 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että se sisältää ainoastaan säännöksiä, jotka koskevat tietojen toimittamista ennen tutkimusta, vai onko kyseistä säännöstä tulkittava siten, että siinä mainituilla edellytyksillä on merkitystä myös sen kannalta, miten tutkimus on järjestettävä ja toteutettava?

      (1)  EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1.

      (2)  EYVL L 123, 24.4.1998, s. 1.


title: Asia T-66/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.6.2014 – Sedghi ja Azizi v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen — Varojen jäädyttäminen — Asianomaisia henkilöitä ja yksikköjä koskevasta luettelosta poistaminen — Kumoamiskanne — Oikeussuojan tarve — Tutkittavaksi ottaminen — Perusteluvelvollisuus — Arviointivirhe)

text:
               21.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/13

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.6.2014 – Sedghi ja Azizi v. neuvosto
   (Asia T-66/12) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen - Varojen jäädyttäminen - Asianomaisia henkilöitä ja yksikköjä koskevasta luettelosta poistaminen - Kumoamiskanne - Oikeussuojan tarve - Tutkittavaksi ottaminen - Perusteluvelvollisuus - Arviointivirhe))
   2014/C 235/17
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Ali Sedghi (Teheran, Iran) ja Ahmad Azizi (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: aluksi solicitor S. Gadhia, solicitor S. Ashley, D. Wyatt, QC ja barrister M. Lester, sitten S. Ashley, D. Wyatt, M. Lester, solicitor A. Irvine ja solicitor S. Jeffrey ja lopuksi S. Ashley, D. Wyatt, M. Lester, A. Irvine ja solicitor S. Millar)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi M. Bishop, I. Rodios ja B. Driessen, sitten M. Bishop ja I. Rodios)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus pääasiallisesti Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 1.12.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/783/YUTP (EUVL L 319, s. 71), Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 961/2010 täytäntöönpanosta 1.12.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1245/2011 (EUVL L 319, s. 11) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annetun neuvoston päätöksen (EU) N:o 267/2012 (EUVL L 88, s. 1) kumoamisesta välittömin vaikutuksin niiltä osin kuin ne koskevat kantajia, ja toissijaisesti vaatimus sen toteamisesta, ettei Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP (EUVL L 195, s. 39) 19 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 20 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 961/2010 (EUVL L 281, s. 1) 16 artiklan 2 kohtaa eikä asetuksen N:o 267/2012 23 artiklan 2 kohtaa voida A. Aziziin.

      Tuomiolauselma

               1)

               Seuraavat säädökset kumotaan Ali Sedghiä ja Ahmad Azizia koskevilta osiltaan:

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 1.12.2011 annettu neuvoston päätös 2011/783/YUTP;

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 961/2010 täytäntöönpanosta 1.12.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1245/2011;

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 267/2012.

               2)

               Muilta osin lausunnon antaminen raukeaa.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 109, 14.4.2012.


title: Asia T-137/13: Kanne 7.3.2013 — Saferoad RRS v. SMHV (MEGARAIL)

text:
               4.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/27

         Kanne 7.3.2013 — Saferoad RRS v. SMHV (MEGARAIL)
   (Asia T-137/13)
   2013/C 129/52
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Saferoad RRS GmbH (Weroth, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Czychowski)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 9.1.2013 asiassa R 2536/2011-4 tekemä päätös sekä ensimmäisen tutkijan 23.11.2011 tekemä päätös on kumottava siltä osin kuin tavaramerkin rekisteröinti evättiin

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”MEGARAIL” luokkien 6, 19 ja 37 tavaroille ja palveluille

      Tutkijan päätös: Rekisteröinnin hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet:

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia C-70/08: Kanne 20.2.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

text:
               9.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 116/9

         Kanne 20.2.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-70/08)
   (2008/C 116/16)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Rozet ja J. Enegren)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut eurooppaosuuskunnan sääntöjen täydentämisestä henkilöstöedustuksen osalta 22.7.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/72/EY (1) 16 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai varmistanut, että työmarkkinaosapuolet ottavat sopimuksin käyttöön tarvittavat määräykset, tai, koska se ei ole ainakaan ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               —

               Luxemburgin suurherttuakunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin 2003/72/EY täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 18.8.2006.

      (1)  EUVL L 207, s. 25.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 10 päivänä heinäkuuta 1997, asiassa T-212/95, Asociación de fabricantes de cemento de España (Oficemen) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Polkumyynti - Komission ehdotus polkumyynnin vastaisen menettelyn päättämisestä ilman suojatoimenpiteiden määräämistä - Neuvoston hylkäävä päätös - Kumoamiskanne - Laiminlyöntikanne)

text:
N:o C 252/28          FI |                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      16.8.97
Tornel, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi        kolmas jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheen
misto Myson SARL, 30 rue de Cessange, vastaan Euroo              johtaja B. Vesterdorf sekä tuomarit C. P. Briët, P. Lindh,
pan parlamentti ( asiamiehinään Manfred Peter, Francis            A. Potocki ja J. C. Cooke, kirjaaja : hallintovirkamies J.
Herbert ja Daniel M. Tomasevic ), jossa kantaja vaatii            Palacio Gonzalez, on 10.7.1997 antanut tuomion, jonka
22.8.1995 tehdyn Euroopan parlamentin sen päätöksen               tuomiolauselma on seuraava :
kumoamista, jolla kantaja nimitettiin toimistoapulaiseksi,
siltä osin kuin hänet nimitettiin palkkaluokkaan C 5 ,            1 ) Kumoamisvaatimukset jätetään tutkimatta.
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( neljäs jaosto ), toi
mien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts
sekä tuomarit P. Lindh ja J. D. Cooke, kirjaaja : hallintovir    2 ) Lausunnon antaminen laiminlyönnin toteamista koske
kamies A. Mair, on antanut 9.7.1997 tuomion, jonka tuo                vista vaatimuksista raukeaa.
miolauselma on seuraava :
                                                                  3 ) Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja
1 ) 22.8.1995 tehty parlamentin päätös kumotaan kanta                 se velvoitetaan korvaamaan puolet kantajalle kumoa
     jan palkkaluokan määrittämistä koskevilta osin.                   misvaatimuksista aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista
                                                                       ja kaikki laiminlyönnin toteamista koskevista vaati
2 ) Parlamentti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti                muksista aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
     kulut.
                                                                  4 ) Kantaja vastaa itse sille aiheutuneiden oikeudenkäynti
(') EYVL C 233 , 10.8.1996 .                                           kulujen toisesta puolesta.
                                                                  5 ) Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyn
                                                                       tikuluistaan .
                                                                  (') EYVL C 64, 2.3.1996 .
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                 10 päivänä heinäkuuta 1997,
asiassa T-212/95, Asociación de fabricantes de cemento
de España ( Oficemen) vastaan Euroopan yhteisöjen
                          komissio Í 1 )                                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
(Polkumyynti — Komission ehdotus polkumyynnin vastai
sen menettelyn päättämisestä ilman suojatoimenpiteiden                             10 päivänä heinäkuuta 1997,
määräämistä — Neuvoston hylkäävä päätös — Kumoa                  asiassa T-227/95 , AssiDomän Kraft Products AB ym.
               miskanne — Laiminlyöntikanne)                                 vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (')
                        ( 97/C 252/61 )                           (Kilpailu — Seuraukset siitä, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                  on kumonnut osittain perustamissopimuksen 85 artiklan
                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                    soveltamisesta tehdyn päätöksen — Tuomion vaikutukset
                                                                  niihin, joille päätös on osoitettu, mutta jotka eivät ole nos
Asiassa T-212/95 , Asociaciön de fabricantes de cemento           taneet siitä kumoamiskannetta — Perustamissopimuksen
e Espana ( Oficemen ), kotipaikka Madrid, edustajanaan            176 artikla — Vaatimus maksettujen sakkojen osittaisesta
asianajajat Jaime Folguera Crespo ja Edurne Navarro                                      palauttamisesta)
Varona, Barcelona, prosessiosoite Luxemburgissa asianajo                                  ( 97/C 252/62 )
toimisto Luc Frieden, 62 avenue Guillaume, väliintulijana
kantajan puolella Espanjan kuningaskunta ( asiamiehenä
aluksi Gloria Calvo Diaz ja sittemmin Luis Perez De Ayala                         (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Becerril ), vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie
hinä aluksi Nicholas Kahn ja Francisco Enrique González           Asiassa T-227/95 , AssiDomän Kraft Products AB, koti
Díaz ja sittemmin Nicholas Kahn ja Fernando Castillo De           paikka Tukholma, AB Iggesunds Bruk, kotipaikka Örns
la Torre ), jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen         köldsvik ( Ruotsi ), Korsnäs AB, kotipaikka Gävle ( Ruotsi ),
tuomioistuinta yhtäältä kumoamaan helmikuussa 1994                MoDo Paper AB, kotipaikka Örnsköldsvik ( Ruotsi ), Södra
tehdyn komission päätöksen, jolla komissio tosiasiallisesti       Cell AB, kotipaikka Växjö ( Ruotsi ), Stora Kopparbergs
päätti huhtikuussa 1992 Oficemenin pyynnöstä aloitetun            Bergslags AB, kotipaikka Falun ( Ruotsi ), ja Svenska Cel
polkumyynnin vastaisen menettelyn ja jossa komissio kiel         lulosa AB, kotipaikka Sundsvall ( Ruotsi ), kaikkien edusta
täytyi siten määräämästä Oficemenin vaatimia suojatoi            jina solicitor of the Supreme Court of England and Wales
menpiteitä, ja toisaalta toteamaan, että komissio on lai         John E. Pheasant ja asianajaja Christophe Raux, Pariisi,
minlyönyt velvollisuutensa pitäessään muodollisesti vireillä      prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Loesch &
polkumyynnin vastaisen menettelyn, kun se ei ole määrän          Wolter, 11 rue Goethe, vastaan Euroopan yhteisöjen
nyt asianmukaisia toimenpiteitä, joilla menettely olisi           komissio ( asiamiehenään Wouter Wils ), jossa kantajat vaa
virallisesti päätetty, .mikä tässä tapauksessa olisi voitu        tivat ensimmäisen      oikeusasteen tuomioistuinta    kumoa
tehdä suojatoimenpiteistä määräämällä, Euroopan yhtei            maan 4.10.1995 tehdyn komission päätöksen, jolla on
söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( laajennettu         hylätty kantajien yhteisöjen tuomioistuimen yhdistetyissä


title: Asia C-284/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hannover (Saksa) on esittänyt 18.5.2017 – Simone Künnecke ym. v. TUIfly GmbH

text:
               28.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hannover (Saksa) on esittänyt 18.5.2017 – Simone Künnecke ym. v. TUIfly GmbH
   (Asia C-284/17)
   (2017/C 283/27)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Hannover

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Simone Künnecke, Thomas Küther, Antonia Künnecke ja Moritz Künnecke

      Vastaaja: TUIfly GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko se, että lennon suorittamista varten merkittävä osa lentoliikenteen harjoittajan henkilöstöstä on poissa sairauden vuoksi, asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu poikkeuksellinen olosuhde? Jos tähän vastataan myöntävästi: Miten suuri poissaolo-osuuden on oltava, jotta tällaisen olosuhteen voitaisiin katsoa olevan olemassa?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: Onko se, että lennon suorittamista varten merkittävä osa lentoliikenteen harjoittajan henkilöstöstä on spontaanisti poissa työoikeudellisesti ja työehtosopimusoikeudellisesti laittoman työn keskeytyksen (”villi lakko”) vuoksi asetuksen (EY) N:o 261/2004 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu poikkeuksellinen olosuhde? Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Miten suuri poissaolo-osuuden on oltava, jotta tällaisen olosuhteen voitaisiin katsoa olevan olemassa?

               3)

               Jos ensimmäiseen tai toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Täytyykö poikkeuksellisen olosuhteen liittyä itse peruutettuun lentoon vai onko lentoliikenteen harjoittajalla oikeus laatia uusi lentoaikataulu taloudellisten seikkojen perusteella?

               4)

               Jos ensimmäiseen tai toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Liittyykö vältettävyys poikkeukselliseen olosuhteeseen vai poikkeuksellisen olosuhteen seurauksiin?

      (1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).


title: Asia C-218/99: Euroopan yhteisöjen komissio 8.6.1999 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 226/24                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       7.8.1999
     markkinoille saattamisesta 3.3.1992 annetun kuninkaan               2. velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan
     päätöksen 6 §:n 1 momentin 1 kohdassa velvollisuudesta                   oikeudenkäyntikulut.
     mainita kyseisten tuotteiden pakkausmerkinnöissä kysei-
     sen päätöksen 4 §:ssä säädetty ilmoitusnumero ja
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–    velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeuden-
     käyntikulut.
                                                                         EY:n perustamissopimuksen 249 artiklan kolmannella kohdal-
                                                                         la on pakottava oikeusvaikutus, joten jäsenvaltioiden on
                                                                         noudatettava direktiiveissä säädettyjä määräaikoja. Kyseisen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      direktiivin 15 artiklassa säädetty määräaika päättyi 1.1.1997,
                                                                         eikä Luxemburgin suurherttuakunta ollut hyväksynyt tarvitta-
                                                                         via toimenpiteitä määräaikaan mennessä.
Vaikka velvollisuutta mainita Belgian viranomaisten vahvista-
ma ilmoitusnumero sovelletaan erotuksetta kansallisiin ja
ulkomaisiin tuotteisiin, sillä voi olla rajoittavia vaikutuksia          (1) EYVL L 213, 7.9.1995, s. 1.
kauppaan, koska se tekee välttämättömäksi erityisen pakkauk-
sen tai pakkausmerkinnän tuotteen markkinoille saattamiseksi
Belgiassa. Koska tosiasiallisesti tämän velvollisuuden tarkoituk-
sena on ainoastaan valvonnan helpottaminen ja tuotteen
ennakkoilmoituksen helpon tarkistettavuuden mahdollistami-
nen, sitä ei voida perustella kansanterveyteen liittyvillä syillä,
koska vähemmän rajoittavat toimenpiteet olisivat helposti
toteutettavissa. Belgian viranomaiset vetoavat virheellisesti
tuotteiden merkinnöistä annettuihin yhteisön säännöksiin                 Euroopan yhteisöjen komission 8.6.1999 Ranskan tasaval-
(eläinlääketieteen ala, maitotuotteet, lelut, aerosolit ja lääkkeet),                       taa vastaan nostama kanne
jotka mahdollistavat tuotteiden vapaan liikkuvuuden viittaa-
malla niiden yhdenmukaisuuteen sitovan lainsäädännön
kanssa, kun sitä vastoin tämän kanteen kohteena olevan                                              (Asia C-219/99)
velvollisuuden tarkoituksena on ennakkoilmoitusta koskevien
jälkitarkastusten helpottaminen.                                                                    (1999/C 226/41)
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 8.6.1999 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                         vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellinen neuvonantaja
                                                                         Hendrik van Lier, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos
                                                                         Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
Euroopan yhteisöjen komissio 8.6.1999 Luxemburgin                        tuin
          suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
                                                                         1. toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut jäsenval-
                                                                              tioiden hissejä koskevan lainsäädännön lähentämisestä
                          (Asia C-218/99)                                     29 päivänä kesäkuuta 1995 annetun Euroopan parlamen-
                                                                              tin ja neuvoston direktiivin 95/16/EY (1) mukaisia velvoit-
                          (1999/C 226/40)                                     teitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisessä direktii-
                                                                              vissä edellytettyjä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
                                                                              määräyksiä,
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 8.6.1999 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-                2. velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan
herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelli-                  oikeudenkäyntikulut.
nen neuvonantaja Hendrik van Lier, prosessiosoite Luxembur-
gissa c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin                                                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
                                                                         kuin asiassa C-218/99 (2).
1. toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudatta-
     nut jäsenvaltioiden hissejä koskevan lainsäädännön lähent-
     ämisestä 29 päivänä kesäkuuta 1995 annetun Euroopan                 (1) EYVL L 213, 7.9.1995, s. 1.
     parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/16/EY (1) mukaisia          (2) Ks. tämän virallisen lehden s. 24.
     velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisessä
     direktiivissä edellytettyjä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
     määräyksiä,


title: Asia T-485/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.7.2015 – Akzo Nobel ja Akcros Chemicals v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Lämpöstabilisaattorien Euroopan markkinat — Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen — Yhteisen tytäryhtiön toteuttama kilpailusääntöjen rikkominen — Sakot — Tytäryhtiön ja emoyhtiöiden yhteisvastuu — Toiseen emoyhtiöön sovellettava kymmenen vuoden vanhentumisaika — Päätöksen tekeminen uudelleen — Sakon määrän alentaminen toisen emoyhtiön osalta — Sakon alennettua määrää koskevan maksuvelvollisuuden kohdistaminen tytäryhtiöön ja toiseen emoyhtiöön — Puolustautumisoikeudet)

text:
               14.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 302/40

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.7.2015 – Akzo Nobel ja Akcros Chemicals v. komissio
   (Asia T-485/11) (1)

   ((Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Lämpöstabilisaattorien Euroopan markkinat - Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen - Yhteisen tytäryhtiön toteuttama kilpailusääntöjen rikkominen - Sakot - Tytäryhtiön ja emoyhtiöiden yhteisvastuu - Toiseen emoyhtiöön sovellettava kymmenen vuoden vanhentumisaika - Päätöksen tekeminen uudelleen - Sakon määrän alentaminen toisen emoyhtiön osalta - Sakon alennettua määrää koskevan maksuvelvollisuuden kohdistaminen tytäryhtiöön ja toiseen emoyhtiöön - Puolustautumisoikeudet))
   (2015/C 302/51)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Akzo Nobel NV (Amsterdam, Alankomaat) ja Akcros Chemicals Ltd (Warwickshire, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat C. Swaak ja R. Wesseling)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi F. Ronkes Agerbeek ja J. Bourke, sitten F. Ronkes Agerbeek ja P. Van Nuffel, avustajanaan barrister J. Holmes)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse 30.6.2011 annetun komission päätöksen, jolla muutettiin EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/38589 – Lämpöstabilisaattorit) 11.11.2009 tehtyä komission päätöstä K(2009) 8682 lopullinen siltä osin kuin päätös oli osoitettu Akzo Nobelille ja Ackros Chemicalsille, kumoamisvaatimuksesta tai toissijaisesti kantajille määrättyjen sakkojen määrän alentamisvaatimuksesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Komission 30.6.2011 antama päätös, jolla muutettiin EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/38589 – Lämpöstabilisaattorit) 11.11.2009 tehtyä komission päätöstä K(2009) 8682 lopullinen, kumotaan.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 331, 12.11.2011.


title: Asia T-491/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.7.2011 — SNCF v. SMHV — Infotrafic (infotrafic)

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/49

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.7.2011 — SNCF v. SMHV — Infotrafic (infotrafic)
   (Asia T-491/10) (1)

   2011/C 282/91
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 13, 15.1.2011.


title: Asia T-399/10: Kanne 14.9.2010 — ArcelorMittal España v. komissio

text:
               6.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/53

         Kanne 14.9.2010 — ArcelorMittal España v. komissio
   (Asia T-399/10)
   ()
   2010/C 301/84
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ArcelorMittal España, SA (Gozón, Espanja) (edustajat: asianajajat A. Creus Carreras ja A. Valiente Martin)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               riidanalaisen päätöksen 1, 2, 3 ja 4 artikla on kumottava siltä osin kuin ne koskevat ArcelorMittal España, S.A:ta

               —

               toissijaisesti, ArcelorMittal España, S.A:lle määrätty sakko on kumottava

               —

               vieläkin toissijaisemmin, ArcelorMittal España, S.A:lle määrätyn sakon määrää on alennettava.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii kanteellaan yleistä tuomioistuinta kumoamaan komission asiassa COMP/38.344 — Jänneteräs 30.6.2010 tekemän päätöksen K(2010) 4387 lopullinen 1, 2, 3, ja 4 artiklan. Komissio katsoi kyseisessä päätöksessä, että kantaja oli yhdessä eräiden muiden yritysten kanssa rikkonut SEUT 101 artiklaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa osallistumalla jatkuvaan rikkomiseen tai yhdenmukaistettuun menettelytapaan jänneteräksen alalla Euroopan ja/tai kansallisella/alueellisella tasolla. Kantaja vaatii lisäksi sille määrätyn sakon kumoamista tai sen määrän alentamista.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi kuusi kanneperustetta.
   Kantaja väittää ensinnäkin, että komissio on loukannut perusvapauksien ja ihmisoikeuksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen (Euroopan ihmisoikeussopimus) 6 artiklassa ja perusoikeusasiakirjan 47 artiklassa määrättyä oikeutta puolueettomaan tuomioistuimeen, koska sakon määräsi hallintoviranomainen, jolla on samanaikaisesti valta tutkia ja määrätä seuraamuksia.
   Kantaja väittää toiseksi, että komissio on tehnyt virheitä laskiessaan sakon määrää, mikä johti siihen, että kantajalle määrättiin suurempi sakko.
   Kolmanneksi kantaja väittää, että komissio katsoi virheellisesti, että kantajalla oli ratkaiseva määräysvalta Emesaan ja Galycasiin ennen vuoden 1997 joulukuuta.
   Neljänneksi kantaja väittää, että komissio on lainvastaisesti kieltäytynyt soveltamasta siihen osittaista sakoista vapauttamista sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä annetun vuoden 2002 tiedonannon (1) 23 kohdan mukaisesti, vaikka kantaja toimitti ratkaisevia todisteita rikkomisen kestosta ja vakavuudesta ja näin ollen täytti mainitussa tiedonannon kohdassa todetut edellytykset.
   Kantaja väittää lopuksi, että komissio on virheellisesti soveltanut ”korottamista pelotevaikutuksen aikaansaamiseksi”, joka mainitaan sakkojen laskennasta annettujen komission vuoden 2006 suuntaviivojen (2) 30 kohdassa, mistä on seurannut kantajalle määrätyn sakon määrän lainvastainen korottaminen 20 prosentilla.

      (1)  Komission tiedonanto sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa (EYVL 2002, C 45, s. 3).

      (2)  Suuntaviivat asetuksen n:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennasta (EUVL 2006, C 210, s. 2).


title: Asia T-390/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.11.2015 – Établissement Amra v. SMHV (KJ KANGOO JUMPS XR) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus merkin KJ Kangoo Jumps XR rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/46

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.11.2015 – Établissement Amra v. SMHV (KJ KANGOO JUMPS XR)
   (Asia T-390/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus merkin KJ Kangoo Jumps XR rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2016/C 027/57)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Établissement Amra (Vaduz, Liechtenstein) (edustaja: asianajaja S. Rizzo)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 10.3.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 1511/2013-2), joka koskee hakemusta kolmiulotteisen merkin KJ Kangoo Jumps XR rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Établissement Amra velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 315, 15.9.2014.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 29 päivänä maaliskuuta 2001 asiassa C-404/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Kuudes arvonlisäverodirektiivi – Veron peruste – Palvelumaksujen sisällyttämättä jättäminen)

text:
14.7.2001                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                C 200/5
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                            (viides jaosto)                                                            (toinen jaosto)
                  29 päivänä maaliskuuta 2001                                                  5 päivänä maaliskuuta 2001
asiassa C-404/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                     asiassa C-201/99 (Finanzgericht Düsseldorfin esittämä
                        Ranskan tasavalta (1)                              ennakkoratkaisupyyntö), Deutsche Nichimen GmbH vas-
                                                                                taan Hauptzollamt Düsseldorf (1)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Kuudes
arvonlisäverodirektiivi – Veron peruste – Palvelumaksujen                  (Yhteinen tullitariffi – Tariffinimikkeet – Luokittelu yhdis-
                    sisällyttämättä jättäminen)                                   tettyyn nimikkeistöön – Satelliittivastaanottimet)
                          (2001/C 200/07)                                                             (2001/C 200/08)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan             (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                           yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-404/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-                 Asiassa C-201/99, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) on
nään E. Traversa, avustajanaan N. Coutrelis) vastaan Ranskan               saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
tasavalta (asiamiehinään K. Rispal-Bellanger ja S. Seam), jossa            käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Rans-             vireillä olevassa asiassa Deutsche Nichimen GmbH vastaan
kan tasavalta ei ole noudattanut jäsenvaltioiden liikevaihtove-            Hauptzollamt Düsseldorf ennakkoratkaisun sen yhteisen tulli-
rolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisä-                 tariffin yhdistetyn nimikkeistön, joka on tariffi- ja tilastonimik-
verojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päi-                keistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta
vänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direk-                    1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (EYVL
tiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 2 artiklan 1 kohdan ja                L 256, s. 1) liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna
11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohdan mukaisia                      2.8.1989 annetun komission asetuksen N:o 2886/89 (EYVL
velvoitteitaan, koska se on tietyin edellytyksin hyväksynyt                L 282, s. 1) liitteellä, 31.7.1990 annetun komission asetuksen
sen, ettei tiettyjen verovelvollisten perimiä palvelumaksuja               N:o 2472/90 (EYVL L 247, s. 1) liitteellä ja 26.7.1991 annetun
sisällytetä arvonlisäveron perusteeseen, yhteisöjen tuomiois-              komission asetuksen N:o 2587/91 (EYVL L 259, s. 1) liitteellä,
tuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-               tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien
johtaja A. La Pergola sekä tuomarit M. Wathelet (esittelevä                kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja V. Skouris sekä tuoma-
tuomari), D.A.O. Edward, P. Jann ja L. Sevón, julkisasiamies:             rit R. Schintgen (esittelevä tuomari) ja N. Colneric, julkisasia-
J. Mischo, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H.A. Rühl, on               mies: F.G. Jacobs, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein,
antanut 29.3.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-                    on antanut 5.4.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on
raava:                                                                     seuraava:
1)    Ranskan tasavalta ei ole noudattanut jäsenvaltioiden liikevaih-
      toverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonli-         Yhteisen tullitariffin yhdistettyä nimikkeistöä, joka on tariffi- ja
      säverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste –                tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuu-
      17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston               ta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liit-
      direktiivin 77/388/ETY 2 artiklan 1 kohdan ja 11 artiklan            teessä I, sellaisena kuin se on muutettuna 2.8.1989 annetun
      A kohdan 1 alakohdan a alakohdan mukaisia velvoitteitaan,            komission asetuksen N:o 2886/89 liitteellä, 31.7.1990 annetun
      koska se on tietyin edellytyksin hyväksynyt sen, ettei tiettyjen     komission asetuksen N:o 2472/90 liitteellä ja 26.7.1991 annetun
      verovelvollisten palvelusta perimiä pakollisia hinnankorotuksia      komission asetuksen N:o 2587/91 liitteellä, on tulkittava siten, että
      (palvelumaksuja) sisällytetä arvonlisäveron perusteeseen.            satelliittivastaanottimet kuuluivat vuosina 1990–1992 tariffinimik-
                                                                           keeseen 8528.
2)    Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
      kulut.
                                                                           (1) EYVL C 204, 17.7.1999.
(1) EYVL C 47, 19.2.2000.


title: Asia C-337/04: Euroopan yhteisöjen komission 2.8.2004 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               25.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/9

         Euroopan yhteisöjen komission 2.8.2004 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-337/04)
   (2004/C 239/16)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 2.8.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat Gérard Rozet ja Christophe Giolito, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY 249 artiklan neljännen kohdan ja valtiontuesta, jonka Ranskan tasavalta on toteuttanut Crédit Mutuelin hyväksi 15 päivänä tammikuuta 2002 tehdyn päätöksen (valtiontuki C 88/1997 ex NN 183/1995; julkaistu EUVL L 88, 4.4.2003, s. 39) 2 ja 3 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole täytäntöönpannut kyseistä päätöstä säädetyssä määräajassa,

               2.

               velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Komissio katsoi, että siihen, että Ranskan viranomaiset myönsivät Crédit Mutuelille oikeuden Livret bleu-säästötiliin, sisältyi yhteismarkkinoille soveltumattomia valtiontukia, ja teki 15.1.2002 EY 88 artiklan 2 kohdan nojalla päätöksen, jolla se asetti Ranskalle velvollisuuden periä Crédit Mutuelilta takaisin nämä tuet, jotka oli myönnetty 1.1.1991 alkaen ja toteuttaa toimenpiteet, joilla pyritään poistamaan tulevaisuudessa Livret Bleu'hön liittyvät tuet ja parantamaan sen valvomista.
   Ranskan viranomaiset osoittivat Crédit Mutuelille 18.6.2003 117,9 miljoonan euron suuruisen summan takaisinperintää koskevan määräyksen. Komissio toteaa kuitenkin, että Crédit Mutuel ei ole tähän päivään mennessä maksanut takaisin mitään summia ja että Ranska ei ole ryhtynyt mihinkään muihin toimenpiteisiin tuen perimiseksi takaisin. Komissio katsoo, että Ranska ei siis ole noudattanut päätöstä ja että on osoitettu, että Ranska ei ole noudattanut yhteisön oikeuden mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole vedonnut täytäntöönpanon täydelliseen mahdottomuuteen, joka on ainoa puolustautumisperuste, johon voidaan vedota.
   Lisäksi komissio ei ole samalla kannalla siltä osin kuin on kyse yksinkertaisten korkojen menetelmästä, jota Ranskan viranomaiset ovat soveltaneet takaisin perittävästä summasta perittävien korkojen laskemisessa, sekä siltä osin kuin on kyse takaisin perittävästä summasta vähennettävän veron suuruudesta. Komissio katsoo nimittäin, että Crédit Mutuelin saama taloudellinen etu voidaan neutralisoida vain siten, että korot rahastoidaan laskemalla korolle korkoa. Toisaalta komissio katsoo, että Ranskan viranomaiset eivät ole osoittaneet, että veron vähentäminen takaisin perittävästä summasta tapahtui kansallisten säännösten mukaisesti ja syrjimättä kansallisessa oikeudessa säänneltyjä verrattavissa olevia tapauksia. Näin ollen komission päätöstä ei ole mahdollista panna tehokkaasti täytäntöön Ranskan viranomaisten ehdotuksella takaisin perittävän summan suuruudesta.
   Lopuksi komissio katsoo, että Ranska ei ole noudattanut 15.1.2002 tehdyn sen päätöksen 2 artiklan 2, 3 ja 4 kohtaa, jolla pyritään takaamaan tulevaisuudessa, että Livret Bleu'hön sisältyvät tuet poistetaan ja että sen valvomista parannetaan, vaan että Ranska tyytyi vain vakuuttelemaan, että tarpeellisten toimenpiteiden täytäntöönpano oli alkanut. Komissiolla ei itsensä mukaan ole tänäkään päivänä hallussaan yhtäkään seikkaa, jonka avulla se voisi päätellä, että päätös on tosiasiallisesti täytäntöönpantu näiden kohtien osalta.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 13 päivänä marraskuuta 2001 asiassa C-277/98, Ranskan tasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (EMOTR:n tilien tarkastaminen ja hyväksyminen – Varainhoitovuosi 1994 – Maidon lisämaksu – Maksuvelvollisten ja toimivaltaisten kansallisten viranomaisten välillä vireillä olevat riidat – Kansalliset oikeudenkäynnit – Negatiiviset korjaukset, joista jäsenvaltiot vastaavat vielä perimättä olevien lisämaksujen määrään asti)

text:
5.1.2002                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 3/3
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   2)    Ranskan tasavalta ja Euroopan yhteisöjen komissio vastaavat
                                                                                kumpikin omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                            (kuudes jaosto)                                 3)    Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
                                                                                taan.
                  13 päivänä marraskuuta 2001
                                                                            (1) EYVL C 278, 5.9.1998.
asiassa C-277/98, Ranskan tasavalta vastaan Euroopan
                       yhteisöjen komissio(1)
(EMOTR:n tilien tarkastaminen ja hyväksyminen – Varain-
hoitovuosi 1994 – Maidon lisämaksu – Maksuvelvollisten ja
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
toimivaltaisten kansallisten viranomaisten välillä vireillä
olevat riidat – Kansalliset oikeudenkäynnit – Negatiiviset
korjaukset, joista jäsenvaltiot vastaavat vielä perimättä                                             (viides jaosto)
                olevien lisämaksujen määrään asti)
                                                                                8 päivänä marraskuuta 2001
                             (2002/C 3/03)
                                                                            asiassa C-338/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Alankomaiden kuningaskunta (1)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                            (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Kuuden-
                                                                            nen arvonlisäverodirektiivin 17 artiklan 2 kohdan a alakohta
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan              ja 18 artiklan 1 kohdan a alakohta – Kansallinen lainsäädän-
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                 tö, jonka nojalla työnantaja voi vähentää arvonlisäverotuk-
                                                                            sessa tietyn prosenttiosuuden korvauksesta, jonka se maksaa
                                                                            työntekijälle yksityisen ajoneuvon käyttämisestä liiketoimin-
                                                                                taa varten)
Asiassa C-277/98, Ranskan tasavalta (asiamiehinään K. Rispal-
Bellanger ja C. Vasak), jota tukee Espanjan kuningaskunta                                             (2002/C 3/04)
(asiamiehenään S. Ortiz Vaamonde), vastaan Euroopan yhtei-
söjen komissio (asiamiehenään G. Berscheid), jossa kantaja                                      (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
vaatii yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan osittain Euroo-
pan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosas-                   (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
tosta varainhoitovuonna 1994 rahoitettuja menoja koskevien                          yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
jäsenvaltioiden tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä 6 päi-
vänä toukokuuta 1998 tehdyn komission päätöksen
98/358/EY (EYVL L 163, s. 28), siltä osin kuin siinä määrätään
Ranskan tasavallalle negatiivisia korjauksia niiden maidon                  Asiassa C-338/98, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
lisämaksujen osalta, joita vastaavien summien perimistä koske-              nään aluksi E. Mennens ja E. Traversa, ja sittemmin E. Traversa
vat oikeudenkäynnit olivat kyseisen päätöksen antamishetkellä               ja H. M. H. Speyart) vastaan Alankomaiden kuningaskunta
vireillä toimivaltaisissa kansallisissa tuomioistuimissa, yhteisö-          (asiamiehinään M. A. Fierstra, C. Wissels ja J. van Bakel), jota
jen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa:                    tukee Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningas-
toisen jaoston puheenjohtaja N. Colneric (esittelevä tuomari),              kunta (asiamiehenään M. Ewing, avustajanaan N. Pleming)
joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä                 jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että
tuomarit C. Gulmann, R. Schintgen, V. Skouris ja J. N. Cunha                Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut EY:n perusta-
Rodrigues, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: R. Grass, on                 missopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se on jäsenval-
antanut 13.11.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-                    tioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta
raava:                                                                      – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräy-
                                                                            tymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuuden-
                                                                            nen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1),
1)    Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR)                  sellaisena kuin se on muutettuna direktiivin 77/388/ETY
      tukiosastosta varainhoitovuonna 1994 rahoitettuja menoja              muuttamisesta ja uusista toimenpiteistä arvonlisäveron yksin-
      koskevien jäsenvaltioiden tilien tarkastamisesta ja hyväksymi-        kertaistamiseksi – tiettyjen vapautusten soveltamisala ja niiden
      sestä 6 päivänä toukokuuta 1998 tehty komission päätös                täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt – 10 päi-
      98/358/EY kumotaan siltä osin kuin siinä määrätään Rans-              vänä huhtikuuta 1995 annetulla neuvoston direktiivillä
      kan tasavallalle negatiivisia korjauksia niiden maidon lisämak-       95/7/EY (EYVL L 102, s. 18), 17 artiklan 2 kohdan a alakohdan
      sujen osalta, joita vastaavien summien perimistä koskevat             ja 18 artiklan 1 kohdan a alakohdan vastaisesti sallinut sen,
      oikeudenkäynnit olivat kyseisen päätöksen tekemishetkellä vi-         että arvonlisäverovelvollinen työnantaja vähentää arvonlisäve-
      reillä toimivaltaisissa kansallisissa tuomioistuimissa.               rotuksessa osan korvauksesta, jonka se maksaa työntekijälle


title: Asia C-365/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de Pequena Instância Cível de Lisboa (Portugali) on esittänyt 8.7.2011 — João Nuno Esteves Coelho dos Santos v. TAP Portugal

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de Pequena Instância Cível de Lisboa (Portugali) on esittänyt 8.7.2011 — João Nuno Esteves Coelho dos Santos v. TAP Portugal
   (Asia C-365/11)
   2011/C 282/18
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal de Pequena Instância Cível de Lisboa

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: João Nuno Esteves Coelho dos Santos

      Vastaaja: TAP Portugal

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Kun otetaan huomioon, että unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-402/07 ja C-432/07, Sturgeon ym., 19.11.2009 antamassa tuomiossa (1) katsotaan, että asetuksen N:o 261/2004 (2) 5, 6 ja 7 artiklaa on tulkittava siten, että viivästyneiden lentojen matkustajat voidaan rinnastaa peruutettujen lentojen matkustajiin korvausta koskevan oikeuden soveltamisen kannalta, kun heille aiheutuu viivästyneen lennon johdosta vähintään kolmen tunnin pituinen ajan menetys, onko näitä säännöksiä tulkittava samalla tavoin lähtöpaikasta aikataulun mukaisesti lähteneeseen lentoon, jolle aiheutuu välilaskupaikassa kolmen tunnin ja 55 minuutin pituinen viivästyminen ennen lennon jatkamista, koska kyseinen lentoyhtiö on päättänyt liiketoiminnallisista syistä vaihtaa koneen tilanteessa, jossa aiemman korvaavassa koneessa on jo ennen välilaskua havaittu teknistä toimenpidettä edellyttävä vika, ja näin lennon saapuminen määräpaikkaan viivästyy edellä mainitulla tavalla kolme tuntia ja 55 minuuttia?

      (1)  EUVL C 24, 30.1.10, s. 4.

      (2)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL L 46, s. 1).


title: Asia C-465/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Centrale Raad van Beroep (Alankomaat) on esittänyt 9.10.2014 – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank v. F. Wieland ja H. Rothwangl

text:
               15.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 448/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Centrale Raad van Beroep (Alankomaat) on esittänyt 9.10.2014 – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank v. F. Wieland ja H. Rothwangl
   (Asia C-465/14)
   (2014/C 448/17)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Centrale Raad van Beroep

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

      Vastaaja: F. Wieland ja H. Rothwangl

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen N:o 1408/71 (1) 3 artiklaa ja 94 artiklan 1 ja 2 kohtaa tulkittava siten, että nämä säännökset ovat esteenä sille, että sellaisen merialuksen miehistöön, jonka kotisatama oli jäsenvaltiossa, kuuluneelta entiseltä merenkulkijalta, jolla ei ollut asuinpaikkaa maissa ja joka ei ollut minkään jäsenvaltion kansalainen, evätään (osittain) vanhuuseläke sen jälkeen, kun valtio, jonka kansalainen kyseinen merenkulkija on, on liittynyt unioniin (sen lailliseen edeltäjään) tai kun asetus N:o 1408/71 on tullut voimaan kyseisessä valtiossa, pelkästään sen perusteella, ettei kyseinen entinen merenkulkija ollut (väitetyllä) vakuutuskaudella (ensiksi mainitun) jäsenvaltion kansalainen?

               2)

               Onko SEUT 18 ja SEUT 45 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä jäsenvaltion säännöstölle, jonka perusteella sellaisen merialuksen miehistöön, jonka kotisatama oli kyseisessä jäsenvaltiossa, kuulunut merenkulkija, jolla ei ollut asuinpaikkaa maissa ja joka ei ole minkään jäsenvaltion kansalainen, suljettiin vanhuuseläkevakuutuksen ulkopuolelle, kun kyseisen säännöstön perusteella vakuutetulla tarkoitetaan merenkulkijaa, joka on sen jäsenvaltion kansalainen, jossa merialuksella on kotisatama, ja joka on muilta osin samassa tilanteessa, jos valtio, jonka kansalainen ensiksi mainittu merenkulkija on eläkkeen määräämisen aikaan, on tällä välin liittynyt unioniin (sen lailliseen edeltäjään) tai asetus N:o 1408/71 on tullut tällä välin voimaan kyseisessä valtiossa?

               3)

               Onko edellä esitettyihin ensimmäiseen ja toiseen kysymykseen vastattava samalla tavalla, kun kyseessä on (entinen) merenkulkija, joka oli työskentelynsä aikana sellaisen valtion kansalainen, joka liittyi unioniin (sen lailliseen edeltäjään) myöhemmin, mutta joka ei ole liittymishetkellä tai sillä hetkellä, kun asetus N:o 1408/71 tulee voimaan kyseisessä valtiossa, eikä sillä hetkellä, kun hän vaatii vanhuuseläkkeen maksamista, jäsenvaltion kansalainen mutta johon viimeksi mainittua asetusta sovelletaan asetuksen N:o 859/2003 (2) 1 artiklan perusteella?

      (1)  Sosiaaliturvajärjestelmän soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annettu neuvoston asetus (EYVL L 149, s. 2).

      (2)  Asetuksen (ETY) N:o 1408/71 ja asetuksen (ETY) N:o 574/72 muuttamisesta soveltamisalan laajentamiseksi koskemaan kolmansien maiden kansalaisia, joita kyseiset säännökset eivät jo koske yksinomaan heidän kansalaisuutensa vuoksi, 14.5.2003 annettu neuvoston asetus (EUVL L 124, s. 1).


title: Asia T-3/13: Kanne 7.1.2013 — Ronja v. komissio

text:
               16.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/22

         Kanne 7.1.2013 — Ronja v. komissio
   (Asia T-3/13)
   2013/C 79/39
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Ronja s.r.o. (Znojmo, Tšekin tasavalta) (edustaja: asianajaja E. Engin-Deniz)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toimittamaan suullisen käsittelyn

               —

               kumoamaan komission asiassa GestDem nro 2012/3329 tekemän päätöksen ja antamaan oikeuden tutustua asiakirjoihin kokonaisuudessaan

               —

               toteamaan, että komissio on rikkonut lakia olemalla aloittamatta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa menettelyä Itävallan tasavaltaa vastaan direktiivin 2001/37/EY (1) 13 artiklan ja SEUT 34 artiklan rikkomisen takia Itävallan tupakkalain 7a §:n johdosta

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäynnistä ja edustuksesta aiheutuneet kulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa muun muassa seuraaviin seikkoihin.

               1)

               Asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (2) 4 artiklan 2 kohdan toisen luetelmakohdan rikkominen
               Kantaja esittää, että komissio eväsi oikeuden saada tutustua pyydettyihin asiakirjoihin kokonaisuudessaan (Itävallan tasavallan ja komission välinen kirjeenvaihto, joka liittyy Itävallan tupakkalain yhteensopimattomuudesta direktiivin 2001/37 kanssa tehtyyn kanteluun nro 2008/4340) suurimmaksi osaksi Itävallan viranomaisten esittämien argumenttien perusteella ilman, että se olisi tutkinut kyseisten argumenttien sisältöä. Kantajan mukaan sen Itävallan Verfassungsgerichtshofissa käymälle valtion vastuuta koskevalle oikeudenkäynnille ei ole kuitenkaan aiheutunut kielteisiä seurauksia tutustumisoikeuden antamisen vaan sen epäämisen takia. Se lisää, että asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toisen luetelmakohdan poikkeussäännöksen tarkoitus olisi edellyttänyt pikemminkin tutustumisoikeuden antamista kyseisiin asiakirjoihin.

               2)

               Se, että Itävallan tasavaltaa vastaan ei ole aloitettu jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa menettelyä direktiivin 2001/37 13 artiklan ja SEUT 34 artiklan rikkomisen takia Itävallan tupakkalain 7a §:n johdosta
               Kantaja esittää tässä yhteydessä muun muassa, että jos jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva menettely olisi aloitettu, Itävallan Verfassungsgerichtshof ei olisi voinut päätyä valtion vastuuta koskevista kantajan vaatimuksista antamassaan ratkaisussa siihen, ettei direktiivissä 2001/37 anneta oikeuksia yrityksille vaan ainoastaan kuluttajille.

      (1)  Tupakkatuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 5.6.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/37/EY (EYVL L 194, s. 26).

      (2)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).


title: Asia C-97/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 3.3.2014 – SMK Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél alföldi Regionális Adó Főigazgatósága ja Nemzeti Adó- és Vámhivatal

text:
               12.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 3.3.2014 – SMK Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél alföldi Regionális Adó Főigazgatósága ja Nemzeti Adó- és Vámhivatal
   (Asia C-97/14)
   2014/C 142/32
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: SMK Kft.

      Vastaajat: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága ja Nemzeti Adó- és Vámhivatal

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko 1.1.2010 asti voimassa olleen arvonlisäverodirektiivin (1) 55 artiklaa tulkittava niin, että siinä viitataan yksinomaan sellaisiin verovelvollisiin palvelujen hankkijoihin, joilla ei ole tai joilla ei edellytetä olevan arvonlisäverotunnistetta siinä jäsenvaltiossa, jossa nämä palvelut tosiasiassa suoritetaan?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko palvelujen suorituspaikan määrittämiseksi sovellettava yksinomaan arvonlisäverodirektiivin 52 artiklaa?

               3)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko 1.1.2010 asti voimassa olleen arvonlisäverodirektiivin 55 artiklaa tulkittava siten, että jos alihankintapalvelujen verovelvollisella hankkijalla on tai kuuluisi olla arvonlisäverotunniste useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa, hankkija voi täysin oman harkintansa mukaan päättää, minkä jäsenvaltion antamalla verorekisteritunnisteella se hankkii kyseiset palvelut (myös silloin, kun palvelujen verovelvollisen hankkijan katsotaan sijoittautuneen siihen jäsenvaltioon, jossa palvelut tosiasiassa suoritetaan, mutta sillä on arvonlisäverotunniste myös toisessa jäsenvaltiossa)?

               4)

               Jos kolmanteen kysymykseen vastataan niin, että palvelujen hankkijalla on rajaton päätösvalta, onko arvolisäverodirektiivin 55 artiklaa tulkittava siten, että

                           —

                           palvelut voidaan 31.12.2009 asti katsoa suoritetuiksi hankkijan itsensä ilmoittamalla arvonlisäverotunnisteella, jos hankkija on samanaikaisesti rekisteröitynyt arvonlisäverovelvolliseksi (sijoittautunut) johonkin toiseen jäsenvaltioon ja jos tavarat lähetetään tai kuljetetaan pois siitä jäsenvaltiosta, jossa palvelut on tosiasiassa suoritettu,

                           —

                           suorituspaikan määräytymiseen vaikuttaa se, että alihankintapalvelujen hankkija, joka on sijoittautunut ja rekisteröitynyt verovelvolliseksi toiseen jäsenvaltioon, luovuttaa valmiit tavarat ja lähettää tai kuljettaa ne siitä jäsenvaltiosta, jossa palvelut on suoritettu, väliportaan ostajalle, joka jälleenmyy ne kolmanteen unionin jäsenvaltioon ilman, että palvelujen hankkija kuljettaa tavarat takaisin toimipaikkaansa?

               5)

               Jos palvelujen hankkijalla ei ole rajatonta päätösvaltaa, vaikuttaako 1.1.2010 asti voimassa olleen arvonlisäverodirektiivin 55 artiklan soveltamiseen

                           —

                           se, missä olosuhteissa omaisuuteen kohdistuvan työsuorituksen hankkija hankkii työssä tarvittavat raaka-aineet ja asettaa ne työn suorittajan saataville,

                           —

                           se, mistä jäsenvaltiosta ja millä verorekisteritunnisteella työsuorituksen verovelvollinen hankkija luovuttaa työn tuloksena syntyneet valmiit tavarat,

                           —

                           se, että – kuten nyt käsiteltävissä yhdistetyissä asioissa – työn tuloksena syntyneet valmiit tavarat luovutetaan liiketoimien ketjussa useaan kertaan siinä jäsenvaltiossa, jossa työt on suoritettu, ja kuljetetaan lopulliselle ostajalle suoraan kyseisestä jäsenvaltiosta?

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1).


title: Asia T-175/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.6.2015 – Walter Hundhausen v. komissio (Valtiontuet — Toimenpiteet, jotka Saksan liittotasavalta on toteuttanut uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön ja paljon energiaa käyttävien yritysten hyväksi — Päätös aloittaa SEUT 108 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely — Lopullisen päätöksen antaminen kanteen nostamisen jälkeen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               7.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/52

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.6.2015 – Walter Hundhausen v. komissio
   (Asia T-175/14) (1)

   ((Valtiontuet - Toimenpiteet, jotka Saksan liittotasavalta on toteuttanut uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön ja paljon energiaa käyttävien yritysten hyväksi - Päätös aloittaa SEUT 108 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely - Lopullisen päätöksen antaminen kanteen nostamisen jälkeen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2015/C 294/63)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Walter Hundhausen GmbH (Schwerte, Saksa) (edustajat: asianajajat H. Höfler, C. Kahle ja V. Winkler)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Maxian Rusche ja R. Sauer, avustajanaan asianajaja C. Renner)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: EFTA:n valvontaviranomainen (asiamiehet: aluksi X. Lewis, M. Schneider ja G. Mathisen, sitten X. Lewis, M. Schneider, M. Moustakali ja C. Perrin)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota osittain komission 18.12.2013 tekemä päätös K (2013) 4424 lopullinen, jolla aloitettiin SEUT 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely, joka koskee toimenpiteitä, joita Saksan liittotasavalta on toteuttanut uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön ja paljon energiaa käyttävien yritysten hyväksi (Valtiontuki SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen asiassa raukeaa.

               2)

               Lausunnon antaminen väliintulohakemuksista, jotka ovat esittäneet Flachglas Torgau GmbH ja Saint-Gobain Isover G+H AG, Kronotex GmbH & Co. KG ja Kronoply GmbH, Bayer MaterialScience AG, Sabic Polyolefine GmbH, Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, Ineos Phenol GmbH ja Ineos Vinyls Deutschland GmbH, sekä Advansa GmbH, Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH, Aurubis AG, CBW Chemie GmbH, CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG, Clariant Produkte (Deutschland) GmbH, Dralon GmbH, Hahl Filaments GmbH, Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen, Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter, Nabaltec AG, Siltronic AG ja Wacker Chemie AG, raukeaa.

               3)

               Walter Hundhausen GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               4)

               EFTA:n valvontaviranomainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 142, 12.5.2014.


13.3.1999               FI                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 71/11
      vat syrjintään tai kilpailun vääristymiseen. Lisäksi                 sesti sen 5 ja 52 artiklan sekä sen nojalla annettu-
      näitä kahdenvälisiä sopimuksia koskee yhteisön ulko-                 jen säännösten ja erityisesti yhteisön lentoliiken-
      puolella toimipaikkaansa pitävien yritysten tai kol-                 teen harjoittajien toimiluvista 23 päivänä heinä-
      mansien maiden kohtelua koskeva sisäinen lainsäädän-                 kuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
      tö.                                                                  N:o 2407/92 (1), yhteisön lentoliikenteen harjoitta-
                                                                           jien pääsystä yhteisön sisäisen lentoliikenteen rei-
                                                                           teille 23 päivänä heinäkuuta 1992 annetun neuvos-
                                                                           ton asetuksen (ETY) N:o 2408/92 (2), lentoliiken-
Ð Tällaisia vaikutuksia sisämarkkinoihin omaavia sopi-                     teen kuljetus- ja rahtimaksuista 23 päivänä
      muksia kolmansien maiden kanssa ei voida tehdä                       heinäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen
      muutoin kuin yhteisön tasolla.                                       (ETY) N:o 2409/92 (3), asetuksella (ETY)
                                                                           N:o 3089/93 (4) muutetun neuvoston asetuksen
                                                                           (ETY) N:o 2299/89 (5) sekä lähtö- ja saapumisai-
Ð Liikenteenharjoittajien hyväksymistä koskevat sään-                      kojen jakamista yhteisön lentoasemilla koskevista
      nökset ovat perustamissopimuksen 52 artiklan vastai-                 yhteisistä säännöistä 18 päivänä tammikuuta 1993
      sia (ks. asiassa C-466/98 esitetyt väitteet perustelui-              annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 95/93 (6)
      neen).                                                               mukaan sille kuuluvia velvoitteita, kun se on yksin
                                                                           neuvotellut, parafoinut ja tehnyt vuonna 1995
                                                                           Yhdysvaltain kanssa lentoliikenteen alalla nk.
                                                                           ºopen skiesº -sopimuksen ja soveltanut sitä omalla
Ð Tällaisen kahdenvälisen sopimuksen neuvotteleminen                       tahollaan,
      on jäsenvaltiolle EY:n perustamissopimuksen 5 artiklan
      mukaan kuuluvien velvoitteiden vastaista.
                                                                       Ð toissijaisesti ja osittain täydentävästi toteaa, että
                                                                           Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut
Ð (Toissijaisesti) Belgialle EY:n perustamissopimuksen                     sille perustamissopimuksen 5 artiklan ja perusta-
      234 artiklan mukaan kuuluvien velvoitteiden rikkomi-                 missopimusten nojalla annettujen säännösten
      nen.                                                                 mukaan kuuluvia velvoitteita, sikäli kuin vuoden
                                                                           1995 sopimuksella ei voida katsoa muutetun ja
                                                                           siten korvatun aiemmin tehtyjä sopimuksia, koska
(1 ) EYVL   L 240, 24.8.1992, s. 1.
                                                                           se ei ole poistanut aiemmista sopimuksistaan
(2 ) EYVL   L 240, 24.8.1992, s. 8.
(3 ) EYVL   L 240, 24.8.1992, s. 15.                                       perustamissopimuksen ja erityisesti sen 52 artiklan
(4 ) EYVL   L 278, 11.11.1993, s. 1.                                       sekä perustamissopimusten nojalla annettujen
(5 ) EYVL   L 220, 29.7.1989, s. 1.                                        säännösten kanssa ristiriidassa olevia määräyksiä
(6 ) EYVL   L 14, 22.1.1993, s. 1.                                         eikä ryhtynyt tämän vuoksi tarpeellisiin toimenpi-
                                                                           teisiin,
                                                                  2) velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaa-
                                                                       maan oikeudenkäyntikulut.
Euroopan yhteisöjen komission 18.12.1998 Luxemburgin
           suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
                         (Asia C-472/98)
                                                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                          (1999/C 71/18)
                                                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 18.12.1998
                                                                  samat kuin asiassa C-471/98 (7).
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxembur-
gin suurherttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on
oikeudellinen neuvonantaja Frank Benyon, prosessiosoite
Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wag-            (1) EYVL L 240, 24.8.1992, s. 1.
                                                                  (2) EYVL L 240, 24.8.1992, s. 8.
ner, Kirchberg.
                                                                  (3) EYVL L 240, 24.8.1992, s. 15.
                                                                  (4) EYVL L 278, 11.11.1993, s. 1.
                                                                  (5) EYVL L 220, 29.7.1989, s. 1.
                                                                  (6) EYVL L 14, 22.1.1993, s. 1.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                      (7) Ks. tämän virallisen lehden s. 10.
1) Ð toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole
          noudattanut sille perustamissopimuksen ja erityi-


title: Asia T-95/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.6.2017 – Aydin v. EUIPO – Kaporal Groupe (ROYAL & CAPORAL) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin ROYAL & CAPORAL rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi EU-sanamerkki KAPORAL — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               31.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.6.2017 – Aydin v. EUIPO – Kaporal Groupe (ROYAL & CAPORAL)
   (Asia T-95/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin ROYAL & CAPORAL rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi EU-sanamerkki KAPORAL - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2017/C 249/37)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Savas Aydin (Pantin, Ranska) (edustaja: asianajaja F. Watrin)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamiehet: D. Hanf ja S. Pétrequin)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Kaporal Groupe (Marseille, Ranska) (edustaja: asianajaja J. André)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 11.12.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 867/2015-2), joka koskee Kaporal Groupen ja Savas Aydinin välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Savas Aydin velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 156, 2.5.2016.


title: Asia C-311/05 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 4.10.2007 — Naipes Heraclio Fournier, SA v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja France Cartes SAS (Muutoksenhaku — Asetus (EY) N:o 40/94 — Yhteisön tavaramerkki — Kuviomerkit, jotka esittävät korttipelin miekkaa, ratsumiehestä, joka on korttipelin maata nuija ja kuningasta, joka on korttipelin maata miekka — Tavaramerkin julistaminen mitättömäksi)

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 4.10.2007 — Naipes Heraclio Fournier, SA v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja France Cartes SAS
   (Asia C-311/05 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Asetus (EY) N:o 40/94 - Yhteisön tavaramerkki - Kuviomerkit, jotka esittävät korttipelin miekkaa, ratsumiehestä, joka on korttipelin maata nuija ja kuningasta, joka on korttipelin maata miekka - Tavaramerkin julistaminen mitättömäksi)
   (2007/C 297/07)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Valittaja: Naipes Heraclio Fournier, SA (edustajat: asianajajat E. Armijo Chávarri ja A. Castán Pérez-Gómez)

      Valittajan vastapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamiehet: O. Montalto, I. de Medrano Caballero ja O. Mondéjar) ja France Cartes SAS (edustaja: asianajaja C. de Haas)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-160/05–T-162/02, Naipes Heraclio Fournier, S.A. vastaan SMHV (väliintulija: France Cartes SAS), 11.5.2005 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kanteet, jotka koskivat kolmea sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) toisen valituslautakunnan päätöstä, joilla hyväksyttiin France Cartes SAS-nimisen yhtiön esittämät mitättömyysvaatimukset kolmesta sellaisesta tavaramerkistä, joiden haltija valittaja on
   Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Naipes Heraclio Fournier SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 243, 1.10.2005.


title: Asia T-521/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.7.2015 – Alpinestars Research v. SMHV – Tung Cho ja Wang Yu (A ASTER) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin A ASTER rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön sanamerkki A-STARS — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               24.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.7.2015 – Alpinestars Research v. SMHV – Tung Cho ja Wang Yu (A ASTER)
   (Asia T-521/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin A ASTER rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön sanamerkki A-STARS - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2015/C 279/41)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Alpinestars Research Srl (Coste di Maser, Italia) (edustajat: asianajajat G. Dragotti, R. Valenti ja S. Balice)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: V. Melgar)

      Muut osapuolet SMHV:n valituslautakunnassa: Kean Tung Cho (Taichung City, Taiwan); ja Ling-Yuan Wang Yu (Wuci Township, Taiwan)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n neljännen valituslautakunnan 15.7.2013 tekemää päätöstä (asia R 2309/2012-4), joka koskee väitemenettelyä yhtäältä Alpinestars Research Srl:n ja toisaalta Kean Tung Chon sekä Ling-Yuan Wang Yun välillä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 15.7.2013 tekemä päätös (asia R 2309/2012-4) kumotaan.

               2)

               SMHV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 352, 30.11.2013.


title: Asia T-599/14: Kanne 11.8.2014 – Souruh v. neuvosto

text:
               13.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 361/19

         Kanne 11.8.2014 – Souruh v. neuvosto
   (Asia T-599/14)
   2014/C 361/28
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Souruh SA (Damaskos, Syyria) (edustajat: asianajajat E. Ruchat ja C. Cornet d'Elzius)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin maksamaan kantajan kärsimästä vahingosta korvauksen, jonka suuruus on 10  000 euroa

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osiltaan samanlaiset tai samankaltaiset kuin ne kanneperusteet, joihin on vedottu asiassa T-592/14, Makhlouf v. neuvosto.


title: Asia T-172/12: Kanne 13.4.2012 — Brauerei Beck v. SMHV — Aldi (Be Light)

text:
               30.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/23

         Kanne 13.4.2012 — Brauerei Beck v. SMHV — Aldi (Be Light)
   (Asia T-172/12)
   2012/C 194/40
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Brauerei Beck GmbH & Co. KG (Bremen, Saksa) (edustajat: asianajajat G. Hasselblatt ja V. Töbelmann)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Saksa)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) 19.1.2012 tekemä päätös asiassa R 2258/2010-1 on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan omat oikeudenkäyntikulunsa sekä kantajan kulut

               —

               vastapuoli valituslautakunnassa on velvoitettava korvaamaan omat oikeudenkäyntikulunsa, jos se on väliintulijana unionin yleisessä tuomioistuimessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki Be Light luokkiin 29, 30 ja 32 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 7165351

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkin BECK's yhteisön tavaramerkkirekisteröinti nro 135285 luokkaan 32 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen kaikkien kyseessä olevien, luokkaan 32 kuuluvien tavaroiden osalta ja tavaramerkin rekisteröinnin salliminen muiden tavaroiden osalta

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston päätöksen kumoaminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 8 artiklan 5 kohdan rikkominen.


title: Asia T-154/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  15.12.2005  — Bauwens v. komissio (Henkilöstö — Urakehitysarviointi — Arviointiajanjakso 2001/2002 — Yleisten täytäntöönpanosäännösten 7 artikla — Määräaika esittää pyyntö asian käsittelemisestä arviointisekakomiteassa — Lykkääminen)

text:
               25.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/29

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 15.12.2005 — Bauwens v. komissio
   (Asia T-154/04) (1)

   (Henkilöstö - Urakehitysarviointi - Arviointiajanjakso 2001/2002 - Yleisten täytäntöönpanosäännösten 7 artikla - Määräaika esittää pyyntö asian käsittelemisestä arviointisekakomiteassa - Lykkääminen)
   (2006/C 48/54)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Daniel Bauwens (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja H. Tserepa-Lacombe)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Arvioinnin tarkastajan 15.7.2003 tekemän päätöksen kumoaminen, jossa se oli päättänyt olla saattamatta asiaa arviointisekakomitean käsiteltäväksi kantajan urakehitysarvioinnin laatimista koskevan menettelyn puitteissa Euroopan yhteisöjen virkamiesten henkilöstösääntöjen 43 artiklan täytäntöönpanosta annettujen yleisten säännösten 7 artiklan nojalla
   Tuomiolauselma

               1)

               Arvioinnin tarkastajan 15.7.2003 tekemä päätös olla saattamatta asiaa arviointisekakomitean käsiteltäväksi kumotaan.

               2)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 168, 26.6.2004.


title: Asia T-231/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys  9.1.2006  — Corsica Ferries France v. komissio

text:
               25.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 74/32

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 9.1.2006 — Corsica Ferries France v. komissio
   (Asia T-231/05) (1)

   (2006/C 74/63)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 205, 20.8.2005.


title: Asia T-520/15 P: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.4.2016 – Valittajana Mikulik ja muuna osapuolena neuvosto (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Palvelukseenotto — Irtisanominen koeajan päätyttyä — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat, ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
               20.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 222/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.4.2016 – Valittajana Mikulik ja muuna osapuolena neuvosto
   (Asia T-520/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Palvelukseenotto - Irtisanominen koeajan päätyttyä - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat, ja joka on osittain selvästi perusteeton))
   (2016/C 222/27)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Filip Mikulik (Praha, Tšekki) (edustaja: asianajaja M. Velardo)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer ja M. Veiga)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (yhden tuomarin kokoonpano) 25.6.2015 antamasta tuomiosta Mikulik v. neuvosto (F-67/14, EU:H:2015:65) tehty valitus, jossa vaaditaan tämän tuomion kumoamista.

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Filip Mikulik velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 354, 26.10.2015.