title: Asia C-430/02: Euroopan yhteisöjen komission 28.11.2002 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
25.1.2003               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 19/21
Cour de cassationin (Ranska), kauppa- ja talousoikeudellis-                     a)    ovat lähettämättä Ranskasta tai muista Euroopan
ten asiain osasto, 19.11.2002 tekemällään päätöksellä                                 unionin jäsenvaltioista televisio-ohjelmia, erityisesti
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Bacardi-Martini                                urheilutapahtumia koskevia televisiolähetyksiä, sen
SAS vastaan Télévision française TF1 SA, Groupe Jean-                                 takia, että niissä näkyy mainoksia, jotka ovat kiellet-
            Claude Darmon SA ja Girosport SARL                                        tyjä code français des débits de boissonsin mukaan,
                                                                                tai
                          (Asia C-429/02)                                       b)    lähettävät niitä sillä ehdolla, että niissä ei näy
                                                                                mainoksia, jotka ovat kiellettyjä code français des
                                                                                débits de boissonsin mukaan, ja estävät siten koti-
                                                                                maista alkuperää olevia tai muista Euroopan unionin
                                                                                jäsenvaltioista peräisin olevia alkoholijuomia koske-
                          (2003/C 19/36)
                                                                                vien mainossopimusten tekemisen?
                                                                         (1 ) Televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja
                                                                              hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3 päivänä loka-
                                                                              kuuta 1989 annettu neuvoston direktiivi 89/552/ETY (EYVL
Cour de cassation (Ranska), kauppa- ja talousoikeudellisten                   L 298, 17.10.1989, s. 23).
                                                                         (2 ) Televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja
asiain osasto, on pyytänyt 19.11.2002 tekemällään päätöksel-                  hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun neuvos-
lä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 27.11.2002,                   ton direktiivin 89/552/ETY muuttamisesta 30 päivänä kesäkuuta
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-                  1997 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/
sa Bacardi-Martini SAS vastaan Télévision française TF1 SA,                   36/EY (EYVL L 202, 30.7.1997, s. 60).
Groupe Jean-Claude Darmon SA ja Girosport SARL seuraaviin
kysymyksiin:
1)    Onko 3.10.1989 annetun neuvoston TV-direktiivin 89/
      552/ETY ( 1) vastaista, sellaisena kuin se oli ennen direktii-
      vin 97/36/EY (2) antamista 30.6.1997, että kansallisessa
      lainsäädännössä, kuten code français des débits des
      boissonsin (juomien vähittäismyyntiä koskevan lain)
      L. 17–L. 21 §:ssä sekä 27.3.1992 annetun asetuksen                 Euroopan yhteisöjen komission 28.11.2002 Italian tasa-
      nro 92280 8 §:ssä, kielletään kansanterveydellisistä syistä                           valtaa vastaan nostama kanne
      ja rikosoikeudellisten seuraamusten uhalla kotimaista
      alkuperää olevien tai muista Euroopan unionin jäsenvalti-
      oista peräisin olevien alkoholijuomien televisiomainonta,                                     (Asia C-430/02)
      kun kysymys on direktiivin 10 artiklassa tarkoitetuista
      yksittäisistä mainospaloista tai toisaalta epäsuorasta mai-
      nonnasta, joista jälkimmäisenä mainittu on seurausta                                           (2003/C 19/37)
      siitä, että televisiossa näkyy alkoholijuomien myyntiä
      edistäviä mainostauluja kuitenkin siten, että kyseessä ei
      ole direktiivin 1 artiklan c kohdassa tarkoitettu piilomai-
      nonta?
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 28.11.2002 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
2)    Onko EY 49 artiklaa ja televisiolähetysten vapaata liikku-         vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Claire-Françoise Durand ja
      vuutta Euroopan unionissa koskevaa periaatetta tulkittava          Roberto Amorosi.
      siten, että niiden vastaista on se, että kansallisella oikeu-
      della, kuten code français des débits des boissonsin
      L. 17–L. 21 §:llä sekä 27.3.1992 annetun asetuksen
      nro 92 280 8 §:llä, jossa kielletään kansanterveydellisistä        Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      syistä ja rikosoikeudellisten seuraamusten uhalla koti-
      maista alkuperää olevien tai muista Euroopan unionin
                                                                         –      toteaa, että Italian tasavalta on jättänyt noudattamatta EY
      jäsenvaltioista peräisin olevien alkoholijuomien televisio-               28 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
      mainonta, kun kysymys on direktiivin 10 artiklassa                        toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä laatumerkeistä alue-
      tarkoitetuista yksittäisistä mainospaloista tai toisaalta
                                                                                laeilla nro 31/19982 ja nro 14/1966 Regione Abruzzon
      epäsuorasta mainonnasta, joista jälkimmäisenä mainittu                    ja Regione Sicilian osalta annettujen säännösten kumoa-
      on seurausta siitä, että televisiossa näkyy alkoholijuomien
                                                                                miseksi tai muuttamiseksi.
      myyntiä edistäviä mainostauluja kuitenkin siten, että
      kyseessä ei ole direktiivin 1 artiklan c kohdassa tarkoitettu
      piilomainonta, on sellainen vaikutus, että televisio-ohjel-        –      velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
      mien lähettämisestä ja jakelusta vastaavat yhtiöt                         kulut.
 ---pagebreak--- C 19/22                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        25.1.2003
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
Abruzzon ja Sisilian alueilla käyttöön otetuissa laatumerkkejä          Direktiivin 10 artiklan 1 kohdassa, sellaisena kuin se on
                                                                        muutettuna vaarallisista jätteistä annetun direktiivin 91/689/
koskevissa säännöksissä näiden merkkien käyttö rajataan ai-
noastaan sellaisiin tuotteisiin, jotka on jalostettu tai valmistettu    ETY muuttamisesta 27 päivänä kesäkuuta 1994 annetulla
                                                                        neuvoston direktiivillä 94/31/EY ( 2), säädetään, että jäsenval-
tuotantoa koskevia säännöksiä noudattaen kyseisillä alueilla.
Näiden tuotteiden laatu perustuu siis nimenomaisesti siihen,            tioiden on saatettava kyseisen direktiivin noudattamisen edel-
että ne ovat peräisin Abruzzon tai Sisilian alueilta, eli siihen,       lyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan
                                                                        viimeistään 27 päivänä kesäkuuta 1995 ja ilmoitettava tästä
että kuluttajille syntyy tällä perusteella käsitys, jonka mukaan
näiltä alueilta peräisin olevat tuotteet ovat korkeampilaatuisia        komissiolle viipymättä. Direktiivin 10 artiklan 3 kohdassa
                                                                        säädetään, että jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktii-
kuin muut tuotteet. Nimityksen käytöllä pyritään siis saamaan
kuluttajat ostamaan näitä tuotteita muiden, tuotujen tuotteiden         vissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalli-
sijasta suosimalla niiden markkinoita muista jäsenvaltioista            set säännökset kirjallisina komissiolle.
peräisin olevien tuotteiden vahingoksi.
                                                                        Komission arvioitua sille toimitettua kansallista lainsäädäntöä
                                                                        se havaitsi, että direktiivin täytäntöönpanossa Yhdistyneessä
Tästä johtuu, että Abruzzon ja Sicilian alueilla käyttöön otettu        kuningaskunnassa on tiettyä epäjohdonmukaisuutta ja tiettyjä
laatumerkkijärjestelmä luo EY 28 artiklan vastaisia rajoituksia         puutteita. Koska Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset
yhteisöjen jäsenvaltioiden väliselle vaihdannalle.                      eivät ole toimittaneet komissiolle lainmuutosta, joka olisi
                                                                        tehty tilanteen korjaamiseksi, Gibraltaria koskevaa sellaista
                                                                        ehdotusta lukuun ottamatta, jota ei ole vielä hyväksytty,
                                                                        komissio katsoo, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole pannut
                                                                        asianmukaisesti täytäntöön direktiivin 1 artiklan 4 kohtaa,
                                                                        1 artiklan 5 kohtaa, 2 artiklan 1 kohtaa, 2 artiklan 2 kohtaa,
                                                                        2 artiklan 4 kohtaa, 3 artiklan 1 kohtaa, 3 artiklan 2 kohtaa,
                                                                        3 artiklan 3 kohtaa, 3 artiklan 4 kohtaa, 4 artiklan 1 kohtaa,
                                                                        4 artiklan 2 kohtaa, 4 artiklan 3 kohtaa, 5 artiklan 1 kohtaa ja
Euroopan yhteisöjen komission 29.11.2002 Yhdistynyttä                   5 artiklan 2 kohtaa.
           kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                        (1 ) EYVL L 377, 31.12.1991, s. 20.
                                                                        (2 ) EYVL L 168, 2.7.1994, s. 28.
                          (Asia C-431/02)
                           (2003/C 19/38)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.11.2002 Euroo-              Ufficio del Giudice di Pace di Lendinaran (RO), Italia,
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Yhdistynyttä kunin-             29.10.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
gaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat Xavier Lewis ja             kaisupyyntö asiassa Lucio Trombin vastaan Insight World
Minas Konstantinidis, prosessiosoite Luxemburgissa.                       Education System Limited, väliintulija Valeria Trombin
                                                                                (Asia C-432/02)
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                                (2003/C 19/39)
1)    toteaa, että Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt
      kuningaskunta ei ole noudattanut vaarallisista jätteistä
      annetun neuvoston direktiivin 91/689/ETY ( 1) sekä EY:n
      perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se            Ufficio del Giudice di Pace di Lendinara (RO), Italia, on
      ei ole toteuttanut kaikkia tämän direktiivin 1 artiklan           pyytänyt 29.10.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapu-
      4 kohdan, 1 artiklan 5 kohdan, 2 artiklan 1 kohdan,               nut yhteisöjen tuomioistuimeen 29.11.2002, Euroopan yhtei-
      2 artiklan 2 kohdan, 2 artiklan 4 kohdan, 3 artiklan              söjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Lucio Trom-
      1 kohdan, 3 artiklan 2 kohdan, 3 artiklan 3 kohdan,               bin vastaan Insight World Education System Limited, väliintuli-
      3 artiklan 4 kohdan, 4 artiklan 1 kohdan, 4 artiklan              ja Valeria Trombin, seuraaviin kysymyksiin:
      2 kohdan, 4 artiklan 3 kohdan 5 artiklan 1 kohdan ja
      5 artiklan 2 kohdan noudattamisen edellyttämiä toimen-            1)     Ovatko henkilöiden vapaata liikkuvuutta (EY:n perusta-
      piteitä.                                                                 missopimuksen 39 artikla ja sitä seuraavat artiklat),
                                                                               sijoittautumisvapautta (43 artikla ja sitä seuraavat artiklat)
2)    velvoittaa Yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oi-                     ja palvelujen tarjoamisen vapautta (49 artikla ja sitä
      keudenkäyntikulut.                                                       seuraavat artiklat) koskevat EY:n perustamissopimukseen


title: Asia C-89/05: House of Lordsin 3.11.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa United Utilities plc vastaan Commissioners of Customs and Excise

text:
               30.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/17

         House of Lordsin 3.11.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa United Utilities plc vastaan Commissioners of Customs and Excise
   (Asia C-89/05)
   (2005/C 106/32)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   House of Lords (Yhdistynyt kuningaskunta) on pyytänyt 3.11.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 18.2.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa United Utilities plc vastaan Commissioners of Customs and Excise seuraavaan kysymykseen:

               ”1.

               Sovelletaanko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) 13 artiklan B kohdan f alakohdassa säädettyä vedonlyöntiä koskevaa verovapautusta tilanteeseen, jossa henkilö (asiamies) tarjoaa toisen henkilön (päämiehen) nimissä palveluja, joissa on kyse asiakkaiden suorittamien vedonlyöntien vastaanottamisesta ja päämiehen kyseisiä vedonlyöntejä koskevan hyväksymisen ilmoittamisesta asiakkaille, kun: a) asiamies suorittaa toiminnallaan päämiehen ja tämän asiakkaan välisen vedonlyöntiä koskevan oikeussuhteen toteutumisen kannalta välttämättömän vaiheen, ja siten täytäntöönpanee vedonlyöntiliiketoimen; mutta kun b) asiamies ei tee päätöksiä kertoimien asettamisesta, koska päämies asettaa kertoimet, tai joissain tapauksissa kyseessä olevaa peliä koskevien sääntöjen mukaan kertoimet määrittää kolmas taho; ja kun c) asiamies päättää päämiehen määräämien kriteerien mukaisesti siitä, hyväksyykö se päämiehen nimissä vetoja vai ei, niin, että asiamies ei voi käyttää omaa harkintaa?”

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1).


title: Asia C-100/05: Gerechtshof te Amsterdamin 18.2.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa ASM Lithography B.V. vastaan Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid/kantoor Roermond

text:
               30.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/19

         Gerechtshof te Amsterdamin 18.2.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa ASM Lithography B.V. vastaan Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid/kantoor Roermond
   (Asia C-100/05)
   (2005/C 106/35)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Gerechtshof te Amsterdam on pyytänyt 18.2.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 28.2.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa ASM Lithography B.V. vastaan Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid/kantoor Roermond seuraaviin kysymyksiin:

               1)

               Onko nyt kysymyksessä olevien kaltaisten jalostettujen tuotteiden, jotka katsotaan luovutetuiksi vapaaseen liikkeeseen, tullivelka määritettävä tullikoodeksin 122 artiklan c alakohdassa (1) tarkoitetun tullin määräytymisperusteen perusteella myös silloin, jos asianomainen ei ole esittänyt sitä ennen nimenomaista tätä koskevaa pyyntöä?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko sitten jälkikäteen — sen jälkeen kun tästä tullivelasta johtuvasta sellaisesta tullin määrästä, joka on laskettu tullikoodeksin 121 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tullin määräytymisperusteen perusteella, on ilmoitettu — hyväksyttävä tullikoodeksin 236 artiklan nojalla tehdyn palauttamishakemuksen yhteydessä esitetty pyyntö tullivelan määrän (uudelleen)laskemisesta tullikoodeksin 122 artiklan c alakohdassa tarkoitetun tullin määräytymisperusteen perusteella?

      (1)  Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1).


title: Asia C-514/11 P: Valitus, jonka Liga para a Protecção da Natureza (LPN) on tehnyt 30.11.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-29/08, Liga para a Protecção da Natureza (LPN) v. Euroopan komissio, 9.9.2011 antamasta tuomiosta

text:
               25.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 58/2

         Valitus, jonka Liga para a Protecção da Natureza (LPN) on tehnyt 30.11.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-29/08, Liga para a Protecção da Natureza (LPN) v. Euroopan komissio, 9.9.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-514/11 P)
   2012/C 58/02
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Valittaja: Liga para a Protecção da Natureza (LPN) (edustaja: asianajaja P. Vinaigre e Silva)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, Tanskan kuningaskunta, Suomen tasavalta, Ruotsin kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-29/08 9.9.2011 antama tuomio on osittain kumottava siltä osin kuin siinä

                           1)

                           ei hyväksytä valittajana olevan LPN:n vaatimuksia (22.11.2007 tehtyä komission päätöstä ei kumota)

                           2)

                           velvoitetaan LPN vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut,

                     koska unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt kummassakin tapauksessa arviointivirheitä, joiden perusteella tuomio on virheellinen

               —

               valittajan vaatimukset on hyväksyttävä ja 22.11.2007 tehty komission päätös on kumottava siltä osin kuin se koskee asiakirjoja ja asiakirjojen osia, joihin tutustumista koskeva oikeus on edelleen evätty 24.10.2008 tehdyllä päätöksellä

               —

               komissio on velvoitettava vastamaan kaikista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhakuasteessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Unionin yleisen tuomioistuimen tuomiolla hylättiin LPN:n kanne, joka oli nostettu 22.11.2007 tehdystä komission päätöksestä siltä osin kuin se koskee asiakirjoja ja asiakirjojen osia, joihin tutustumista koskeva oikeus on edelleen evätty 24.10.2008 tehdyllä päätöksellä.
   Riidanalainen päätös on kumottava, koska se sisältää seuraavat oikeudelliset virheet:

               i)

               Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1367/2006 (1) 6 artiklan 1 kohdan virheellinen tulkinta,

               ii)

               Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (2) 4 artiklan virheellinen tulkinta,

               iii)

               oikeudenkäyntikuluja koskeva arviointivirhe

         Tämän vuoksi valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset on hyväksyttävä ja 22.11.2007 tehty komission päätös on kumottava siltä osin kuin se koskee asiakirjoja ja asiakirjojen osia, joihin tutustumista koskeva oikeus on edelleen evätty 24.10.2008 tehdyllä päätöksellä.

      (1)  Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1367/2006 (EUVL L 264, s. 13).

      (2)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).


title: Asia C-208/02 P: LF af 1998 (Deutschland) GmbH:n [aiemmin Lögstör Rör (Deutschland) Gmbh] 4.6.2002 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-16/99, Lögstör Rör (Deutschland) Gmbh vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 20.3.2002 antamasta tuomiosta

text:
C 202/6                   FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           24.8.2002
–     Aineelliset virheet EY 81 artiklan 1 kohdan soveltamisessa       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      siltä osin kuin on kyse Powerpipen vastaiseen boikottiin
      osallistumisesta: koska valittaja ei pelkkänä välittäjänä
      ollut voinut osallistua boikottiin, sen osallistumista yh-       –     Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
      teen ainoaan kokoukseen, jossa boikotista keskusteltiin,               vahvistaessaan komission määräämät sakot tehnyt seu-
      ei voida pitää todisteena boikottiin osallistumisesta.                 raavat oikeudelliset virheet:
(1) Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.                              –      Takautumiskiellon ja luottamuksensuojan periaattei-
(2) EYVL 1999, L 24, s. 1.                                                          den loukkaaminen:
                                                                             –      Komissio on suuntaviivoissaan luonnut sakkojärjes-
                                                                                telmän, joka ulottuu asetuksen N:o 17 15 artiklan
                                                                                2 kohdan mukaisen toimivallan ulkopuolelle, ja on
                                                                                soveltanut uutta järjestelmäänsä nyt tarkasteltavaan
                                                                                asiaan jo ennen suuntaviivojen hyväksymistä. Valit-
                                                                                taja on lähtenyt perustellusti siitä, ettei sakkokäytän-
                                                                                tö ja se, mikä vaikutus hallintomenettelyn aikaisella
LF af 1998 (Deutschland) GmbH:n [aiemmin Lögstör Rör
                                                                                yhteistyöllä on sakon määrän arvioinnissa, poikkea
(Deutschland) Gmbh] 4.6.2002 tekemä valitus Euroopan
                                                                                perustavanlaatuisella tavalla aiemmasta ja ettei pe-
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                                rustavanlaatuisia muutoksia ainakaan sovelleta ta-
neljännen jaoston asiassa T-16/99, Lögstör Rör (Deutsch-
                                                                                kautuvasti.
land) Gmbh vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
                  20.3.2002 antamasta tuomiosta
                                                                       –     Asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan soveltamisen ja
                          (Asia C-208/02 P)                                  tulkinnan yhteydessä tapahtuneen arvioinnin lainvastai-
                                                                             suus: Ensinnäkin suuntaviivojen ja samalla sakon suuruu-
                                                                             den arviointia koskevien perustavanlaatuisten muutosten
                           (2002/C 202/07)                                   hyväksyminen ulottuu asetuksen N:o 17 artiklan
                                                                             2 kohdan mukaisen toimivallan ulkopuolelle ja on näin
                                                                             ollen vastoin hallinnon laillisuutta koskevaa periaatetta.
                                                                             Toiseksi asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan tosiasialli-
LF af 1998 (Deutschland) GmbH [aiemmin Lögstör Rör                           sessa soveltamisessa kantajaan on tapahtunut paljon
(Deutschland) Gmbh] on valittanut 4.6.2002 Euroopan yhtei-                   harkintavallan väärinkäyttöä. Komissio ei ole päätökses-
söjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-                    sään ottanut huomioon menettelyn kestossa ja intensiivi-
keusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-16/                    syydessä olleita yksittäisiä eroja. Lisäksi komissio poik-
99, LF af 1998 (Deutschland) vastaan Euroopan yhteisöjen                     keaa sakkomenettelyä koskevasta vakiintuneesta hallinto-
komissio, 20.3.2002 antamasta tuomiosta (1). Valittajan edus-                käytännöstään, jonka yhteydessä se on kuuluisaan karton-
tajana on Rechtsanwalt Hans-Joachim Hellmann, asianajotoi-                   kioikeudenkäyntiin saakka arvioinut yksittäisen teon
misto Shearman & Sterlin, Mannheim, prosessiosoite Luxem-                    merkitystä yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön
burgissa asianajotoimisto Linklaters Loesch.                                 valossa. Lopuksi valittaja väittää, että suuntaviivojen
                                                                             soveltaminen on johtanut siihen, että sille on määrätty
                                                                             suhteettoman suuri sakko muihin päätöksen kohteena
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                               olleisiin toimijoihin nähden.
1.    kumoaa EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan sovelta-
                                                                             –      Olennaisten muotomääräysten rikkominen
      mismenettelyssä (asia N:o IV/35.691/E-4: esieristettyjen
      kaukolämmitysputkien alan kartelli) tehdyn komission
      päätöksen 1999/60/EY, joka on osoitettu valittajalle                   –      perusteluvelvollisuuden laiminlyönti
      12.11.1998 ja joka on julkaistu Euroopan yhteisöjen
      virallisessa lehdessä 30.1.1999 (2), siltä osin kuin se
      koskee valittajaa,                                                     –      kontradiktorisen menettelyn periaatteen loukkaa-
                                                                                minen.
      tai toissijaisesti
      pienentää sakon määrää.
                                                                       (1) Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.
2.    velvoittaa vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.           (2) EYVL L 1999, L 24, s. 1.
      tai ainakin
      kumoaa valituksenalaisen tuomion ja palauttaa asian
      ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaista-
      vaksi.


title: Asia T-434/11: Kanne 3.8.2011 — Europäisch-Iranische Handelsbank v. neuvosto

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/48

         Kanne 3.8.2011 — Europäisch-Iranische Handelsbank v. neuvosto
   (Asia T-434/11)
   2011/C 282/88
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Europäisch-Iranische Handelsbank AG (Hampuri, Saksa) (edustajat: solicitor S. Gadhia ja solicitor S. Ashley, asianajaja H. Hohmann, D. Wyatt, Queen's Councel, ja barrister R. Blakeley)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan neuvoston päätöksen 2011/299/YUTP (1) liitteessä I olevan B taulukon 1 kohdan siltä osin kuin se koskee kantajaa

               —

               kumoamaan neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 503/2011 (2) liitteessä I olevan B taulukon 1 kohdan siltä osin kuin se koskee kantajaa

               —

               toteamaan, että neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP (3) 20 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ei voida soveltaa kantajaan

               —

               toteamaan, että neuvoston asetuksen (EU) N:o 961/2010 (4) 16 artiklan 2 kohtaa ei voida soveltaa kantajaan ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on rikkonut menettelymääräyksiä, koska

                           —

                           se ei antanut asianmukaisia, täsmällisiä ja riittäviä perusteluita ja

                           —

                           se ei kunnioittanut puolustautumisoikeuksia ja oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu vastaajan ilmeiseen arviointivirheeseen silloin kun se määritteli, täyttyivätkö edellytykset kantajan nimeämiseen riidanalaisissa toimenpiteissä, koska ne toimet, joiden perusteella kantaja ilmeisesti on nimetty, olivat joko toimivaltaisen kansallisen viranomaisen (Saksan keskuspankki) hyväksymiä tai sen ohjeistuksen mukaisia.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on loukannut kantajan perusteltua luottamusta siihen, että sille ei voitaisi määrätä seuraamuksia rajoittavilla toimenpiteillä, jotka koskevat sellaista toimintaa, jonka toimivaltainen kansallisen viranomainen on hyväksynyt. Toissijaisesti sillä, että kantajalle on tässä tilanteessa määrätty seuraamuksia, on loukattu oikeusvarmuuden periaatetta ja kantajan oikeutta hyvään hallintoon.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että kantajan nimeäminen loukkaa sen omistusoikeutta ja/tai sen oikeutta harjoittaa liiketoimintaa sekä on ilmeisellä tavalla suhteellisuusperiaatteen vastainen.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että mikäli se toimivalta, jonka perusteella vastaaja vaikuttaa toimineen, on velvoittavaa, se on suhteellisuusperiaatteen vastaisena lainvastaista.

      (1)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 23.5.2011 annettu neuvoston päätös 2011/299/YUTP (EUVL L 136, s. 65).

      (2)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 961/2010 täytäntöönpanosta
   23.5.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 503/2011 (EUVL L 136, s. 26).

      (3)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annettu neuvoston päätös (EUVL L 195, s. 39).

      (4)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 961/2010 (EUVL L 281, s. 1).


title: Asia C-38/06: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.3.2010 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Nimenomaan sotilaalliseen käyttöön tarkoitettujen tavaroiden tulliton maahantuonti)

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.3.2010 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-38/06) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Nimenomaan sotilaalliseen käyttöön tarkoitettujen tavaroiden tulliton maahantuonti)
   2010/C 113/02
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Wilms ja M. Afonso)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes, Â. Seiça Neves, J. Gomes ja C. Guerra Santos)

      Väliitulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Tanskan kuningaskunta (asiamies: J. Molde), Helleenien tasavalta (asiamiehet: E.-M. Mamouna ja M. K. Boskovits), Italian tasavalta (asiamiehet: I. Bruni ja avvocato dello Stato G. De Bellis), Suomen tasavalta (asiamies: A. Guimaraes-Purokoski)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta 29.5.1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 (EYVL L 155, s. 1) 2, 9, 10 ja 11 artiklan rikkominen ja 31.5.2000 jälkeen yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (EYVL L 130, s. 1) 2, 9, 10 ja 11 artiklan rikkominen — Sotamateriaalin ja sekä sota- että siviilikäyttöön tarkoitettujen tavaroiden tulliton maahantuonti

      Tuomiolauselma

               1)

               Portugalin tasavalta ei ole noudattanut yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta 29.5.1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89, sellaisena kuin se on muutettuna 8.7.1996 annetulla neuvoston asetuksella (Euratom, EY) N:o 1355/96, 2 ja 9–11 artiklan mukaisia velvoitteitaan aikavälillä 1.1.1998–30.5.2000 sekä yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 samojen artiklojen mukaisia velvoitteitaan aikavälillä 31.5.2000–31.12.2002, koska se ei ole todennut ja suorittanut komissiolle ajanjaksolla 1.1.1998–31.12.2002 tapahtuneiden nimenomaan sotilaalliseen käyttöön tarkoitettujen tarvikkeiden ja tavaroiden tuontien perusteella suoritettavia omia varoja ja koska se on kieltäytynyt maksamasta vastaavia viivästyskorkoja.

               2)

               Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Tanskan kuningaskunta, Helleenien tasavalta, Italian tasavalta ja Suomen tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 74, 25.3.2006.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 21 päivänä lokakuuta 2003 asiassa T-392/02, Solvay Pharmaceuticals BV vastaan Euroopan unionin neuvosto (Direktiivi 70/524/ETY – Liikkeeseen laskemisesta vastaavalle henkilölle myönnettävä yhteisön lupa rehussa käytettävälle lisäaineelle – Siirtymäkauden järjestelmä – Luvan peruuttaminen – Kumoamiskanne – Tutkittavaksi ottaminen – Peruuttamisen edellytykset – Varovaisuusperiaate – Yhdenvertaisen kohtelun, oikeusvarmuuden, hyvän hallinnon ja vilpittömän mielen periaatteet)

text:
C 7/34                   FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                    10.1.2004
1)     Komissio velvoitetaan maksamaan kantajalle 3 000 euron                 YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
       suuruisen summan nimittävän viranomaisen hänelle jo myöntä-           TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
       män 1 500 euron suuruisen summan lisäksi.
2)     Kanne hylätään muilta osin.                                                       9 päivänä heinäkuuta 2003
3)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                       asiassa T-288/02 R, Asian Institute of Technology (AIT)
(1 ) EYVL C 118, 18.5.2002.
                                                                                vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                             (Välitoimimenettely – Kiireellisyys – Puuttuminen)
                                                                                (2004/C 7/63)
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                     21 päivänä lokakuuta 2003
asiassa T-392/02, Solvay Pharmaceuticals BV vastaan Eu-
                    roopan unionin neuvosto (1)
                                                                       Asiassa T-288/02 R, Asian Institute of Technology (AIT),
(Direktiivi 70/524/ETY – Liikkeeseen laskemisesta vastaa-              kotipaikka Pathumthani (Thaimaa), edustajinaan asianajaja
valle henkilölle myönnettävä yhteisön lupa rehussa käytettä-           H. Teissier du Cros, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan
välle lisäaineelle – Siirtymäkauden järjestelmä – Luvan                Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään P.-J. Kuijper ja
peruuttaminen – Kumoamiskanne – Tutkittavaksi ottami-                  B. Schöfer), jossa hakija vaatii komission 22.2.2002 tekemän
nen – Peruuttamisen edellytykset – Varovaisuusperiaate –               sellaisen päätöksen täytäntöönpanon keskeyttämistä, joka kos-
Yhdenvertaisen kohtelun, oikeusvarmuuden, hyvän hallin-                kee Asia-Invest-ohjelmaan kuuluvan tutkimussopimuksen te-
               non ja vilpittömän mielen periaatteet)                  kemistä Center for Energy-Environment Research and Deve-
                                                                       lopmentin kanssa, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                            (2004/C 7/62)                              mioistuimen presidentti on 9.7.2003 antanut määräyksen,
                                                                       jonka määräysosa on seuraava:
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                       1)    Välitoimihakemus hylätään.
asiassa T-392/02, Solvay Pharmaceuticals BV, kotipaikka
Weesp (Alankomaat), edustajinaan asianajajat C. Meijer, F. Her-        2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
bert ja M. L. Struys, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan
Euroopan unionin neuvosto, asiamiehinään M. Balta ja M. Rug-
gery Laderchi, jota tukee Euroopan yhteisöjen komissio, asia-
miehenään A. Bordes, jossa kantaja vaatii, yhteisöjen ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan rehujen li-
säaineista annetun neuvoston direktiivin 70/524/ETY muutta-
misesta tietyn lisäaineen hyväksymisen peruuttamisen osalta
ja komission asetuksen (EY) N:o 2430/1999 muuttamisesta
23 päivänä syyskuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY)             Deutsche Post AG:n ja Securicor Omega Express Limite-
N:o 1756/2002 (EYVL L 265, s. 1), yhteisöjen ensimmäisen               din 8.10.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpa-                                   nostama kanne
nossa: jaoston puheenjohtaja N. J. Forwood sekä tuomarit
J. Pirrung ja A. W. H. Meij, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
                                                                                (Asia T-343/03)
J. Palacio González, on 21.10.2003 antanut tuomion, jonka
tuomiolauselma on seuraava:
                                                                                (2004/C 7/64)
1)     Kanne hylätään.
2)     Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoite-                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
       taan korvaamaan neuvoston oikeudenkäyntikulut välitoimime-
       nettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.
3)     Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan välitoimime-
       nettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.                     Deutsche Post AG ja Securicor Omega Express Limited ovat
                                                                       nostaneet 8.10.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
(1) EUVL C 55, 8.3.2003.                                               keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
                                                                       komissiota vastaan. Kantajien edustajana on asianajaja
                                                                       T. Lübbig.


title: Asia C-347/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 18.7.2014 – New Media Online GmbH v. Bundeskommunikationssenat

text:
               22.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 329/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 18.7.2014 – New Media Online GmbH v. Bundeskommunikationssenat
   (Asia C-347/14)
   2014/C 329/07
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: New Media Online GmbH

      Vastapuolena oleva viranomainen: Bundeskommunikationssenat

      Muu osapuoli: Der Bundeskanzler

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko audiovisuaalisten mediapalvelujen tarjoamista koskevien jäsenvaltioiden tiettyjen lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 10.3.2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/13/EU (1) (audiovisuaalisia mediapalveluja koskeva direktiivi) 1 artiklan 1 kohdan b alakohtaa tulkittava siten, että kyseessä olevan palvelun voidaan katsoa olevan muodoltaan ja sisällöltään vaaditulla tavalla verrattavissa televisiolähetyksiin, kun tällaisia palveluja tarjotaan myös televisiolähetyksissä, joita voidaan pitää joukkoviestintäpalveluina eli palveluina, joiden vastaanottajiksi on tarkoitettu merkittävä osa suuresta yleisöstä ja joilla voi olla selkeä vaikutus merkittävään osaan suuresta yleisöstä?

               2)

               Onko audiovisuaalisten mediapalvelujen tarjoamista koskevien jäsenvaltioiden tiettyjen lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 10.3.2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/13/EU (audiovisuaalisia mediapalveluja koskeva direktiivi) 1 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohtaa tulkittava siten, että sanomalehtien sähköisten versioiden kohdalla tutkittaessa tarjotun palvelun pääasiallista tarkoitusta lähtökohdaksi voidaan ottaa palvelun osa, jossa lähinnä tarjotaan kootusti lyhyitä videoita, joita käytetään kyseisen sähköisen tiedotusvälineen verkkosivuston muissa osissa ainoastaan sanomalehden sähköisen version tekstisisältöjen täydentämiseen?

      (1)  EUVL L 95, s. 1.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (Tuomioistuin) 13 päivänä heinäkuuta 2003, asiassa C-27/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Euroopan yhteisöjen neuvosto (Kumoamiskanne — EY 104 artikla — Asetus (EY) N:o 1467/97 — Vakaus- ja kasvusopimus — Liialliset julkistalouden alijäämät — Neuvoston EY 104 artiklan 8 ja 9 kohdan nojalla tekemät päätökset — Vaadittu määräenemmistö, jota ei ole saavutettu — Päätökset, joita ei ole tehty — Kanne ”päätöksistä olla ottamatta käyttöön komission suosituksissa mainittuja varsinaisia keinoja” — Tutkimatta jättäminen — Kanne ”neuvoston päätelmistä”)

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/16

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (Tuomioistuin)
   13 päivänä heinäkuuta 2003,
   asiassa C-27/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Euroopan yhteisöjen neuvosto (1)

   (Kumoamiskanne - EY 104 artikla - Asetus (EY) N:o 1467/97 - Vakaus- ja kasvusopimus - Liialliset julkistalouden alijäämät - Neuvoston EY 104 artiklan 8 ja 9 kohdan nojalla tekemät päätökset - Vaadittu määräenemmistö, jota ei ole saavutettu - Päätökset, joita ei ole tehty - Kanne ”päätöksistä olla ottamatta käyttöön komission suosituksissa mainittuja varsinaisia keinoja” - Tutkimatta jättäminen - Kanne ”neuvoston päätelmistä”)
   (2004/C 228/31)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-27/04, Euroopan yhteisöjen komissio (edustajinaan M. Petite, A. van Solinge ja P. Aalto) vastaan Euroopan yhteisöjen neuvosto (asiamiehinään: J.-C. Piris, T. Middleton ja J. Monteiro), jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan kumoamaan neuvoston 25.11.2003 toteuttamat toimet eli

               —

               päätökset siitä, että Ranskan tasavallan ja Saksan liittotasavallan osalta ei oteta käyttöön komission EY 104 artiklan 8 ja 9 artiklan nojalla antamissa suosituksissa mainittuja varsinaisia keinoja;

               —

               näiden kummankin jäsenvaltion osalta esitetyt päätelmät, joiden otsikkona on ”neuvoston päätelmät niiden toimenpiteiden arvioinnista, jotka [Ranskan tasavalta ja Saksan liittotasavalta ovat toteuttaneet] vastauksena suosituksiin, jotka neuvosto antoi Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan nojalla, ja liiallisen alijäämän korjaamiseen tarkoitettujen jatkotoimenpiteiden tarkastelusta”, siltä osin kuin nämä päätelmät merkitsevät liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn keskeyttämistä, turvautumista keinoon, josta ei määrätä perustamissopimuksessa, ja neuvoston EY 104 artiklan 7 kohdan nojalla antamien suositusten muuttamista,

         yhteisöjen tuomioistuin (täysistunto), toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen puheenjohtajat P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, C. Gulmann (esittelevä tuomari), J.-P. Puissochet ja J. N. Cunha Rodrigues sekä tuomarit R. Schintgen, F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr, R. Silva de Lapuerta ja K. Lenaerts, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 13.7.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Euroopan yhteisöjen komission kanne jätetään tutkimatta siltä osin kuin siinä vaaditaan kumoamaan se, että Euroopan unionin neuvosto ei ole ottanut käyttöön komission EY 104 artiklan 8 ja 9 artiklan nojalla antamissa suosituksissa mainittuja varsinaisia keinoja.

               2)

               Neuvoston 25.11.2003 yhtäältä Ranskan tasavallan ja toisaalta Saksan liittotasavallan osalta antamat päätelmät kumotaan siltä osin kuin ne sisältävät päätöksen keskeyttää liiallisia alijäämiä koskeva menettely ja päätöksen, jolla muutetaan neuvoston aiemmin EY 104 artiklan 7 kohdan nojalla antamia suosituksia.

               3)

               Kumpikin asianosaisista vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 35, 7.2.2004.


title: Asia C-300/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 17.12.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt hof van beroep te Antwerpen – Belgia) – Imtech Marine Belgium NV v. Radio Hellenic SA (Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Asetus (EY) N:o 805/2004 — Riitauttamattomia vaatimuksia koskeva eurooppalainen täytäntöönpanoperuste — Vahvistamisen edellytykset — Velallisen oikeudet — Tuomion uudelleentutkiminen)

text:
               22.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 68/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 17.12.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt hof van beroep te Antwerpen – Belgia) – Imtech Marine Belgium NV v. Radio Hellenic SA
   (Asia C-300/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus (EY) N:o 805/2004 - Riitauttamattomia vaatimuksia koskeva eurooppalainen täytäntöönpanoperuste - Vahvistamisen edellytykset - Velallisen oikeudet - Tuomion uudelleentutkiminen))
   (2016/C 068/12)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hof van beroep te Antwerpen

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Imtech Marine Belgium NV

      Vastaaja: Radio Hellenic SA

      Tuomiolauselma

               1)

               Riitauttamattomia vaatimuksia koskevan eurooppalaisen täytäntöönpanoperusteen käyttöönotosta 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 805/2004 19 artiklaa, kun se luetaan SEUT 288 artiklan valossa, on tulkittava siten, että siinä ei aseteta jäsenvaltioille velvollisuutta ottaa kansallisessa oikeudessa käyttöön mainitussa 19 artiklassa tarkoitetun kaltaista uudelleentutkimismenettelyä.

               2)

               Asetuksen N:o 805/2004 19 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että jotta yksipuolinen tuomio voidaan vahvistaa eurooppalaiseksi täytäntöönpanoperusteeksi, on tuomioistuimen, jonka käsiteltäväksi tätä koskeva hakemus on saatettu, varmistauduttava siitä, että kansallisessa oikeudessa sallitaan tosiasiallisesti ja ilman poikkeuksia tuomion uudelleentutkiminen kaikilta osin sekä oikeudellisten seikkojen että tosiseikkojen osalta kyseisessä säännöksessä tarkoitetuissa kahdessa tilanteessa ja että kansallisen oikeuden nojalla voidaan pidentää riitauttamatonta vaatimusta koskevan tuomion muutoksenhakua koskevia määräaikoja paitsi silloin, kun kyseessä on ylivoimainen este, myös silloin, kun muut velallisen tahdosta riippumattomat poikkeukselliset olosuhteet ovat estäneet viimeksi mainittua riitauttamasta kyseessä olevaa vaatimusta.

               3)

               Asetuksen N:o 805/2004 6 artiklaa on tulkittava siten, että tuomion vahvistaminen eurooppalaiseksi täytäntöönpanoperusteeksi, mitä koskeva hakemus voidaan tehdä milloin tahansa, on jätettävä tuomarin tehtäväksi.

      (1)  EUVL C 303, 8.9.2014.


title: Asia C-183/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 10.7.2014 (Supremo Tribunal Administrativon (Portugali) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Fazenda Pública v. Banco Mais SA (Verotus — Arvonlisävero — Direktiivi 77/388/ETY — 17 artiklan 5 kohdan kolmannen alakohdan c alakohta — 19 artikla — Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen — Leasingtoimet — Sekakäytössä olevat tavarat ja palvelut — Suoritettavan arvonlisäverovähennyksen määrän määrittämistä koskeva sääntö — Poikkeusjärjestelmä — Edellytykset)

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 10.7.2014 (Supremo Tribunal Administrativon (Portugali) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Fazenda Pública v. Banco Mais SA
   (Asia C-183/13) (1)

   ((Verotus - Arvonlisävero - Direktiivi 77/388/ETY - 17 artiklan 5 kohdan kolmannen alakohdan c alakohta - 19 artikla - Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen - Leasingtoimet - Sekakäytössä olevat tavarat ja palvelut - Suoritettavan arvonlisäverovähennyksen määrän määrittämistä koskeva sääntö - Poikkeusjärjestelmä - Edellytykset))
   2014/C 315/18
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supremo Tribunal Administrativo

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Fazenda Pública

      Vastaaja: Banco Mais SA

      Tuomiolauselma

   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 5 kohdan kolmannen alakohdan c alakohtaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä sille, että jäsenvaltio velvoittaa pääasian kaltaisessa tilanteessa pankin, joka harjoittaa muun muassa leasingtoimintaa, sisällyttämään murtoluvun, jonka perusteella määritetään yksi ainoa vähennyksen suhdeluku kaikille sen sekakäytössä oleville tavaroille ja palveluille, osoittajaan ja nimittäjään vain korkoja vastaavan osuuden asiakkaiden leasingsopimustensa perusteella maksamista vuokrista, kun näiden tavaroiden ja palvelujen käyttö johtuu ennen kaikkea kyseisten sopimusten rahoituksesta ja hallinnoinnista, mikä on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tutkittava.

      (1)  EUVL C 189, 29.6.2013.


title: Asia C-323/05: Euroopan yhteisöjen komission 24.8.2005 Yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
               29.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 271/15

         Euroopan yhteisöjen komission 24.8.2005 Yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-323/05)
   (2005/C 271/28)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.8.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Antonio Aresu ja Nicola Yerrell, prosessiosoite Luxemburg.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen ja yleisestä tuoteturvallisuudesta 3 päivänä joulukuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/95/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja/tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut komissiolle mainituista toimenpiteistä;

               2)

               velvoittaa Yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika, jossa direktiivi oli saatettava osaksi kansallista oikeusjärjestystä, päättyi 15.1.2004.

      (1)  EYVL L 11, s. 4.


title: Asia C-1/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 27.2.2014 (Cour de cassationin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Cartier parfums – lunettes SAS ja Axa Corporate Solutions Assurance SA v. Ziegler France SA, Montgomery transports SARL, Inko Trade s.r.o., Jaroslav Matěja ja Groupama transport (Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Asetus (EY) N:o 44/2001 — 27 artiklan 2 kohta — Vireilläolovaikutus — 24 artikla — Oikeuspaikkasopimus — Sen ratkaiseminen, että tuomioistuin, jossa kanne on ensin nostettu, on toimivaltainen, koska asianosaiset ovat vastanneet asiassa riitauttamatta sen toimivaltaisuutta tai koska on annettu lopulliseksi tullut ratkaisu)

text:
               14.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 27.2.2014 (Cour de cassationin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Cartier parfums – lunettes SAS ja Axa Corporate Solutions Assurance SA v. Ziegler France SA, Montgomery transports SARL, Inko Trade s.r.o., Jaroslav Matěja ja Groupama transport
   (Asia C-1/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus (EY) N:o 44/2001 - 27 artiklan 2 kohta - Vireilläolovaikutus - 24 artikla - Oikeuspaikkasopimus - Sen ratkaiseminen, että tuomioistuin, jossa kanne on ensin nostettu, on toimivaltainen, koska asianosaiset ovat vastanneet asiassa riitauttamatta sen toimivaltaisuutta tai koska on annettu lopulliseksi tullut ratkaisu))
   2014/C 112/14
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Cartier parfums – lunettes SAS ja Axa Corporate Solutions Assurance SA

      Vastaajat: Ziegler France SA, Montgomery transports SARL, Inko Trade s.r.o., Jaroslav Matěja ja Groupama transport

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – Cour de cassation (Ranska) – Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (EYVL 2001, L 12, s. 1) 27 artiklan 2 kohdan tulkinta – Vireilläolovaikutus – Sen tuomioistuimen toimivalta, jossa kanne on ensin nostettu, on ratkaistu joko siten, että kukaan asianosaisista ei ole vedonnut sen toimivallan puuttumiseen, tai siten, että kyseinen tuomioistuin on vahvistanut toimivaltansa päätöksellä, jota ei voida millään perusteella kumota

      Tuomiolauselma

   Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 27 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että jos kyse ei ole tilanteesta, jossa tuomioistuimella, jossa kanne on nostettu toiseksi, on kyseisen asetuksen nojalla yksinomainen toimivalta, on katsottava, että tässä säännöksessä tarkoitetulla tavalla on ratkaistu, että se tuomioistuin, jossa kanne on ensin nostettu, on toimivaltainen, kun tämä tuomioistuin ei ole omasta aloitteestaan todennut toimivaltansa puuttumista eikä yksikään asianosainen ole riitauttanut sen toimivaltaisuutta ennen kuin on esitetty sellainen lausunto, joka kansallisessa prosessioikeudessa katsotaan aineellista kysymystä koskevaksi ensimmäiseksi puolustautumistoimeksi tässä tuomioistuimessa.

      (1)  EUVL C 63, 2.3.2013.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 27 päivänä marraskuuta 2003 asiassa C-66/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivin täytäntöönpanon laiminlyönti – Direktiivi 2000/39/EY)

text:
C 21/8                  FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                                24.1.2004
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                          (kolmas jaosto)                                                          (kolmas jaosto)
                  27 päivänä marraskuuta 2003                                             27 päivänä marraskuuta 2003
asiassa C-332/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                  asiassa C-66/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningas-                                        Ranskan tasavalta (1)
                              kunta (1)
                                                                        (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-             vin täytäntöönpanon laiminlyönti – Direktiivi 2000/39/EY)
        vin 1999/13/EY täytäntöönpanon laiminlyönti)
                                                                                (2004/C 21/14)
                          (2004/C 21/13)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                        (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                      tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                        Asiassa C-66/03, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
Asiassa C-332/02, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-              nään: N. Yerrell), prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Rans-
nään: X. Lewis) prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Ison-             kan tasavalta (asiamiehinään: G. de Bergues ja C. Bergeot-
Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asia-          Nunes), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta totea-
miehenään: P. Ormond, sittemmin C. Jackson, avustajanaan                maan, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n perusta-
M. Demetriou), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta           missopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
toteamaan, että Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt          ensimmäisen työperäisen altistumisen viiteraja-arvojen luette-
kuningaskunta ei ole noudattanut orgaanisten liuottimien                lon laatimisesta työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden
käytöstä tietyissä toiminnoissa ja laitoksissa aiheutuvien haih-        suojelemisesta työpaikalla esiintyviin kemiallisiin tekijöihin
tuvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen rajoittamisesta                liittyviltä riskeiltä annetun neuvoston direktiivin 98/24/EY
11 päivänä maaliskuuta 1999 annetun direktiivin 1999/13/EY              täytäntöönpanemiseksi 8 päivänä kesäkuuta 2000 annetun
(EYVL L 85, s. 1) 15 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se         komission direktiivin 2000/39/EY (EYVL L 142, s. 47) noudat-
ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä          tamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyk-
lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei          siä ja/tai koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä
ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle,             komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien
yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-              kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas sekä tuomarit
nossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas (esittelevä tuomari)              D. A. O. Edward (esittelevä tuomari) ja R. Schintgen, julkisasia-
sekä tuomarit R. Schintgen ja N. Colneric, julkisasiamies:              mies: A. Tizzano, kirjaaja: R. Grass, on antanut 27.11.2003
L. A. Geelhoed, kirjaaja: R. Grass, on antanut 27.11.2003               tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                        1)    Ranskan tasavalta ei ole noudattanut ensimmäisen työperäisen
1)    Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta            altistumisen viiteraja-arvojen luettelon laatimisesta työntekijöi-
      ei ole noudattanut orgaanisten liuottimien käytöstä tietyissä           den terveyden ja turvallisuuden suojelemisesta työpaikalla esiin-
      toiminnoissa ja laitoksissa aiheutuvien haihtuvien orgaanisten          tyviin kemiallisiin tekijöihin liittyviltä riskeiltä annetun neuvos-
      yhdisteiden päästöjen rajoittamisesta 11 päivänä maaliskuuta            ton direktiivin 98/24/EY täytäntöönpanemiseksi 8 päivänä
      1999 annetun direktiivin 1999/13/EY 15 artiklan mukaisia                kesäkuuta 2000 annetun komission direktiivin 2000/39/EY
      velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin            mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia tämän
      noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia          direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
      määräyksiä.                                                             hallinnollisia määräyksiä.
2)    Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta      2)    Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
      velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                            kulut.
(1) EYVL C 274, 9.11.2002.                                              (1) EUVL C 70, 22.3.2003.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 15 päivänä kesäkuuta 1999 asiassa T-277/97, Ismeri Europa Srl vastaan Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - MED-ohjelmat - Tilintarkastustuomioistuimen kertomus - Kantajaan kohdistettu arvostelu)

text:
C 265/12                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    18.9.1999
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                    MIOISTUIMEN TUOMIO                                                     MIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                15 päivänä kesäkuuta 1999
                   9 päivänä maaliskuuta 1999
                                                                        asiassa T-277/97, Ismeri Europa Srl vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (1)
asiassa T-273/97, Pierre Richard vastaan Euroopan parla-
                              mentti (1)                                (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – MED-ohjelmat –
                                                                        Tilintarkastustuomioistuimen kertomus – Kantajaan koh-
                                                                                distettu arvostelu)
(Henkilöstö – Palvelukseenottomenettely – Henkilöstösään-
töjen 29 artiklan ensimmäisen kohdan soveltaminen – Vain                                        (1999/C 265/23)
uusien jäsenvaltioiden kansalaisille tarkoitetun avoimen
kilpailun varallaololuettelossa olevan henkilön ottaminen
           palvelukseen – Hakemuksen hylkääminen)                                           (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                        Asiassa T-277/97, Ismeri Europa Srl, kotipaikka Rooma,
                                                                        edustajinaan asianajajat Sergio Ristuccia ja Gian Luigi Tosato,
                          (1999/C 265/22)
                                                                        Rooma, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Alex
                                                                        Schmitt, 7 Val Sainte-Croix, vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                        tilintarkastustuomioistuin (asiamiehinään Jean-Marie Stenier,
                                                                        Jan Inghelram ja Paolo Giusta), jossa kantaja vaatii EY 235
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      artiklan ja EY 288 artiklan toisen kohdan (aiemmat 178 ja 215
                                                                        artikla) korvausta vahingosta, jonka se väittää kärsineensä
                                                                        tilintarkastustuomioistuimen MED-ohjelmista annetussa eri-
Asiassa T-273/97, Pierre Richard, Euroopan parlamentin virka-           tyiskertomuksessa N:o 1/96 sekä komission vastauksissa (an-
mies, kotipaikka Luxemburg, edustajinaan asianajaja André               nettu EY:n perustamissopimuksen 188 c artiklan 4 kohdan
Lutgen sekä suullisessa käsittelyssä asianajaja Jeanne Feltgen,         toisen alakohdan nojalla; EYVL 1996, C 240, s. 1) siihen
Luxemburg, prosessiosoite Luxemburgissa heidän asianajotoi-             kohdistaman arvostelun takia, yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
mistonsa, 1 rue Jean-Pierre Brasseur, vastaan Euroopan parla-           asteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa:
mentti (asiamiehenään João Sant’Anna), jossa kantaja vaatii,           jaoston puheenjohtaja M. Jaeger sekä tuomarit K. Lenaerts ja
että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ku-               J. Azizi, kirjaaja: hallintovirkamies A. Mair, on 15.6.1999
moaa parlamentin päätöksen, jolla kantajan hakemus avointa              antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
virkaa koskevassa ilmoituksessa nro 8 011 tarkoitettuun virka-
an on hylätty, sekä kumoaa S:n nimittämisen kyseiseen virkaan           1) Kanne hylätään.
ja tähän nimittämiseen johtaneen menettelyn, yhteisöjen en-
simmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien            2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. D. Cooke sekä tuo-
marit R. Garcı́a-Valdecasas ja P. Lindh, kirjaaja: hallintovirka-       (1) EYVL C 7, 10.1.1998.
mies A. Mair, on 9.3.1999 antanut tuomion, jonka tuomiolau-
selma on seuraava:
1) Menettely, jossa S on nimitetty palkkaluokan A 3 osastopääl-
     likön virkaan, sekä 9.1.1997 tehty päätös kumotaan.
                                                                        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                MIOISTUIMEN TUOMIO
2) Kantajan hakemuksen hylkäämisestä 11.2.1997 tehty päätös ja
     hänen valituksensa hylkäämisestä 23.7.1997 tehty päätös                             27 päivänä huhtikuuta 1999
     kumotaan.
                                                                        asiassa T-283/97, Germain Thinus vastaan Euroopan yh-
                                                                                teisöjen komissio (1)
3) Parlamentti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut koko-
     naisuudessaan.                                                     (Henkilöstö – Ylentämättä jättäminen – Ansioiden vertailu
                                                                              – Muut huomioon otettavat perusteet – Perustelut)
                                                                                (1999/C 265/24)
(1) EYVL C 387, 20.12.1997.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        Asiassa T-283/97, Germain Thinus, Euroopan yhteisöjen ko-
                                                                        mission virkamies, edustajinaan asianajajat Jean-Noël Louis,
                                                                        Thierry Demaseure, Ariane Tornel ja Françoise Parmentier,
                                                                        Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa on Fiduciaire Myson


title: Asia C-113/01: Korkeimman hallinto-oikeuden 8.3.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa, jossa asianosaisena on Paranova Oy

text:
C 150/12                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        19.5.2001
–    EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan, josta on tullut              2.    Ja jos on, voiko tämä jäsenvaltio kieltäytyä
     EY 87 artikla, rikkominen: ensimmäisen oikeusasteen
     tuomioistuin jätti ottamatta huomioon oikeudellisen
     asiayhteyden, josta seuraa, että La Posten on tarjottava                  a)    kumoamasta tämän henkilön puolisolle asetettua
     kaikille sellaisille Chronopostin kilpailijoille, jotka pyytä-                  estettä (voimassa olevaa karkotuspäätöstä) tulla
     vät saada oikeuden samanlaisiin suorituksiin, oikeus saada                      tähän jäsenvaltioon ja
     käyttää La Posten verkkoa samankaltaisissa olosuhteissa.
     La Posten ja Chronopostin välinen suhde ei sisällä mitään
                                                                               b)    myöntämästä tämän henkilön puolisolle oikeutta
     Chronopostin hyväksi luettavaa valikoivaa etua.
                                                                                tulla alueelleen?
–    Perusteluvollisuuden rikkominen: ensimmäisen oikeusas-
     teen tuomioistuimen tehtäviin kuului perustella, miksi se
     katsoi, että La Posten huomioon ottamat kokonaiskustan-
     nukset olivat riittämättömät ainoastaan suljetun sektorin
     perusteella.
                                                                         Korkeimman hallinto-oikeuden 8.3.2001 tekemällään pää-
                                                                         töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa, jossa
                                                                                asianosaisena on Paranova Oy
Immigration Appeal Tribunalin (Yhdistynyt kuningaskun-
ta) 3.10.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakko-                                            (Asia C-113/01)
ratkaisupyyntö asiassa Secretary of State for the Home
             Department vastaan Hacene Akrich
                                                                                (2001/C 150/23)
                          (Asia C-109/01)
                                                                         Korkein hallinto-oikeus on pyytänyt 8.3.2001 tekemällään
                          (2001/C 150/22)                                päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
                                                                         kirjaamoon 14.3.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
                                                                         ennakkoratkaisua asiassa, jossa asianosaisena on Paranova Oy,
Immigration Appeal Tribunal (Yhdistynyt kuningaskunta) on                seuraaviin kysymyksiin:
pyytänyt 3.10.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
yhteisöjen tuomioistuimeen 7.3.2001, Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Secretary of State             1.    Onko EY:n perustamissopimuksen 28 ja 30 artiklan
for the Home Department vastaan Hacene Akrich seuraaviin                       mukaista, että jäsenvaltion viranomainen toteaa, että
kysymyksiin:                                                                   rinnakkaistuotavan lääkevalmisteen myyntilupa lakkaa
                                                                               automaattisesti, jos lääkevalmisteen alkuperäinen myynti-
                                                                               lupa on sen haltijan pyynnöstä peruutettu, vaikka peruut-
Jos yhteisön jäsenvaltion kansalainen, joka on naimisissa                      taminen ei perustu lääkevalmisteen tehoa tai turvallisuut-
yhteisön ulkopuolisen valtion kansalaisen kanssa, joka ei täytä                ta koskeviin syihin ja vaikka lääkevalmistetta varten on
jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä maahantulolle ja                    voimassa oleva myyntilupa siinä jäsenvaltiossa, josta
oleskelulle asetettuja edellytyksiä, muuttaa toiseen jäsenval-                 rinnakkaistuonti tapahtuu?
tioon puolisonsa kanssa tarkoituksenaan käyttää yhteisön
oikeudessa taattuja oikeuksia työskentelemällä tässä toisessa
jäsenvaltiossa ainoastaan lyhyen aikaa vaatiakseen tämän jäl-            2.    Jos yhteisön oikeudessa asetetaan rajoituksia tai ehtoja
keen yhteisön oikeudessa taattujen oikeuksien soveltamista                     viranomaisen oikeudelle todeta rinnakkaistuontia varten
palatakseen puolisonsa kanssa siihen jäsenvaltioon, jonka                      myönnetyn myyntiluvan lakanneen kysymyksessä 1 tar-
kansalainen hän on                                                             koitetussa tilanteessa, mikä merkitys on sillä, että
1.   Onko sillä jäsenvaltiolla, jonka kansalaisesta on kysymys,                a)    alkuperäisen myyntiluvan haltija on saanut uuden
     oikeus ottaa huomioon tällaisen henkilön ja hänen puoli-                        myyntiluvan lääkevalmisteelle, jolla on tarkoitus
     sonsa aikomus, kun he muuttavat toiseen jäsenvaltioon,                          korvata alkuperäinen lääkevalmiste, mutta uuden
     vaatia yhteisön oikeudessa taattujen oikeuksien sovelta-                        valmisteen lääkemuoto ei ole sama (enterokapselin
     mista palatessaan ensin mainittuun jäsenvaltioon, siitä                         sijasta enterotabletti) eikä vaikuttava aine ole täysin
     riippumatta, että puoliso ei täytä tämänjäsenvaltion kan-                       sama (omepratsolin sijasta omepratsolimagnesium);
     sallisessa lainsäädännössä asetettuja edellytyksiä, vetoam-                     toisaalta nämä lääkevalmisteet ovat viranomaisen
     alla yhteisön oikeuteen ja välttääkseen näin kansallisen                        mukaan bioekvivalentteja, ja kummallakin voidaan
     lainsäädännön soveltamisen?                                                     aikaansaada sama terapeuttinen vaikutus;
 ---pagebreak--- 19.5.2001               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 150/13
     b)     rinnakkaistuotavan lääkevalmisteen tehon ja turval-         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
            lisuuden jälkivalvonta ehkä vaikeutuu, kun alkupe-
            räistä lääkevalmistetta varten myönnetty myyntilupa
            on peruutettu;                                              Direktiivin, johon komission vaatimuksissa viitataan, noudat-
                                                                        tamiselle asetettu määräaika päättyi 1.1.1993 ilman, että
     c)     rinnakkaistuotava lääkevalmiste on ollut usean vuo-         Yhdistynyt kuningaskunta olisi antanut direktiivin 5 artiklan
            den ajan hyvin yleisesti käytetty lääkevalmiste jäsen-      1 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan täytäntöönpanon edellyttämiä
            valtioissa ja on epätodennäköistä, että myynnin             säännöksiä. Yhdistynyt kuningaskunta on näin ollen rikkonut
            jatkamisesta aiheutuisi vaaraa ihmisten terveydelle?        direktiivin 3 ja 13 artiklaa.
3.   Jos kysymyksessä 1 tarkoitetussa tilanteessa on EY:n
     perustamissopimuksen 28 ja 30 artiklan perusteella sallit-         (1) EYVL L 76, 23.3.1992, s. 14.
     tua, että rinnakkaistuontia varten myönnetyn myyntilu-
     van todetaan lakanneen, voidaanko rinnakkaistuontia
     varten myönnetyn myyntiluvan todeta lakanneen välittö-
     mästi alkuperäisen myyntiluvan peruuttamisen jälkeen eli
     varaamatta rinnakkaistuojalle aikaa toimintansa mukaut-
     tamiseen peruuttamisen jälkeen? Vaikuttaako jokin tai
     jotkut kysymyksessä 2 mainitut seikat siihen, onko
     sallittua todeta, että rinnakkaistuontia varten myönnetty
     myyntilupa lakkaa välittömästi?
                                                                        Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division)
                                                                        14.12.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
                                                                        kaisupyyntö asiassa KB vastaan 1) National Health Service
                                                                            Pensions Agency ja 2) Secretary of State for Health
                                                                                (Asia C-117/01)
Euroopan yhteisöjen komission 14.3.2001 Yhdistynyttä
           kuningaskuntaa vastaan nostama kanne                                                   (2001/C 150/25)
                         (Asia C-115/01)
                                                                        Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) on pyytanyt
                                                                        14.12.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhtei-
                         (2001/C 150/24)                                söjen tuomioistuimen kirjaamoon 15.3.2001, Euroopan yhtei-
                                                                        söjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa KB vastaan
                                                                        1) National Health Service Pensions Agency ja 2) Secretary of
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.3.2001 Euroo-               State for Health, seuraavaan kysymykseen:
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Yhdistynyttä kunin-
gaskuntaa vastaan. Kantajan asiamies on Richard Wainwright,
prosessiosoite Luxemburgissa.                                           Onko menettely, jossa on kieltäydytty myöntämästä eläkettä
                                                                        sellaisen naisen transseksuaaliselle kumppanille (alunperin
                                                                        naispuoliselle henkilölle), joka on ollut vakuutettu National
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                            Health Service Pension Schemen – jonka mukaan ainoastaan
                                                                        leskellä on oikeus saada vakuutetun kuoleman perusteella
                                                                        maksettavat etuudet – mukaisesti, EY 141 artiklan ja direktiivin
–    toteaa, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut           75/117 (1) vastaista sukupuoleen perustuvaa syrjintää?
     vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alalla
     toimivien yksiköiden hankintamenettelyjä koskevien yh-
     teisön sääntöjen soveltamiseen liittyvien lakien, asetusten
     ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 25 päi-         (1) Miesten ja naisten samapalkaisuuden periaatteen soveltamista
     vänä helmikuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin                     koskevan lainsäädännön lähentämisestä 10 päivänä helmikuuta
     92/13/ETY (1) 3 ja 13 artiklaa, koska se ei ole pannut                 1975 annettu neuvoston direktiivi 75/117/ETY (EYVL L 45,
     täytäntöön direktiivin 5 artiklan 1 kohtaa ja 6 artiklan               19.2.1975, s. 19).
     1 kohtaa,
–    velvoittaa Yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oi-
     keudenkäyntikulut.


title: Asia C-200/10 P: Valitus, jonka Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE on tehnyt 26.4.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-340/07, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Euroopan komissio, 9.2.2010 antamasta tuomiosta

text:
               3.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/21

         Valitus, jonka Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE on tehnyt 26.4.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-340/07, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Euroopan komissio, 9.2.2010 antamasta tuomiosta
   (Asia C-200/10 P)
   2010/C 179/35
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (edustaja: asianajaja N. Korogiannakis)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin:

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen tuomion, velvoittaa komission maksamaan valittajalle korvausta vahingosta, joka on aiheutunut siitä, että komissio ei täyttänyt ”e-Content Exposure and Business Opportunities” -nimiseen hankkeeseen liittyvän EDC-53007 EEBO/27873 -sopimuksen mukaisia sopimusvelvoitteitaan ja velvoittaa komission korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut sekä muut kulut ja menot, joita alkuperäisen oikeudenkäynnin yhteydessä on aiheutunut, myös siinä tapauksessa, että kysymyksessä oleva valitus hylätään, sekä kysymyksessä olevan valituksen yhteydessä aiheutuneet vastaavat kulut siinä tapauksessa, että valitus hyväksytään.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin ei perustellut riittävän selvästi tiettyjen valittajan esittämien perustelujen hylkäämistä.
   Valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, koska se tulkitsi virheellisesti sopimuksen 7 kohdan 6 alakohtaa, jossa viitataan sopimusosapuolten velvollisuuteen ryhtyä asianmukaisiin toimenpiteisiin sitoumustensa peruuttamiseksi tai vähentämiseksi sopimuksen irtisanomista koskevan komission kirjeen vastaanottamisen jälkeen.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 10 päivänä lokakuuta 2004, asiassa T-402/02, August Storck KG vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki — Karamellin muotoista makeiskäärepaperin muotoa esittävä kuvamerkki — Hakemuksen tarkoitus — Ehdoton hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta — Käytössä saavutettu erottamiskyky — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 3 kohta — Oikeus tulla kuulluksi — Asetuksen (EY) N:o 40/94 73 artiklan 1 kohta — Tosiseikkojen tutkiminen viran puolesta — Asetuksen (EY) N:o 40/94 74 artiklan 1 kohta)

text:
               22.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 19/22

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   10 päivänä lokakuuta 2004,
   asiassa T-402/02, August Storck KG vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Karamellin muotoista makeiskäärepaperin muotoa esittävä kuvamerkki - Hakemuksen tarkoitus - Ehdoton hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Käytössä saavutettu erottamiskyky - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 3 kohta - Oikeus tulla kuulluksi - Asetuksen (EY) N:o 40/94 73 artiklan 1 kohta - Tosiseikkojen tutkiminen viran puolesta - Asetuksen (EY) N:o 40/94 74 artiklan 1 kohta)
   (2005/C 19/48)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa T-402/02, August Storck KG, kotipaikka Berliini (Saksa), edustajinaan asianajajat H. Wrage-Molkenthin, T. Reher, A. Heise ja I. Rohr, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), (asiamiehinään B. Müller ja G. Schneider), jossa kantaja vaatii kumottavaksi SMHV:n toisen valituslautakunnan 18.10.2002 tekemää päätöstä (asia R 0256/2001-2), jolla tämä epäsi rekisteröinnin karamellin muotoista käärepaperia esittävältä tavaramerkiltä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Legal sekä tuomarit V. Tiili ja M. Vilaras, kirjaaja: apulaiskirjaaja B. Pastor, on 10.10.2004 on ratkaissut asian seuraavasti:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 55, 8.3.2003.


title: Asia C-527/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 28.11.2007 — Generics (UK) Ltd, Regina v. Licensing Authority (Medicines and Healthcare products Regulatory Agencyn välityksellä)

text:
               26.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/36

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 28.11.2007 — Generics (UK) Ltd, Regina v. Licensing Authority (Medicines and Healthcare products Regulatory Agencyn välityksellä)
   (Asia C-527/07)
   (2008/C 22/64)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Generics (UK) Ltd, Regina

      Vastaaja: Licensing Authority (Medicines and Healthcare products Regulatory Agencyn välityksellä)
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Tapauksessa, jossa asetuksen N:o 2309/93 (1) liitteen soveltamisalaan kuulumaton lääke on saatettu jäsenvaltion (Itävallan) markkinoille sen kansallisen lupamenettelyn mukaisesti ennen kyseisen jäsenvaltion liittymistä ETA:an tai Euroopan yhteisöön ja

                           a)

                           kyseinen jäsenvaltio on sittemmin liittynyt ETA:an ja sitten Euroopan yhteisöön ja on osana liittymisehtoja saattanut direktiivin 65/65 (josta on tullut direktiivi 2001/83 (2)) lupasäännökset osaksi kansallista lainsäädäntöään ilman, että tältä osin sovellettaisiin siirtymäsäännöksiä;

                           b)

                           kyseistä lääkettä on pidetty kaupan kyseisessä jäsenvaltiossa joidenkin vuosien ajan sen liityttyä ETA:an ja Euroopan yhteisöön;

                           c)

                           kyseisen jäsenvaltion liityttyä ETA:an ja Euroopan yhteisöön kyseistä lääkettä koskevaa myyntilupaa on muutettu lisäämällä uusi käyttötarkoitus, ja kyseisen jäsenvaltion viranomaiset katsoivat muutoksen olevan yhteisön oikeuden vaatimusten mukainen;

                           d)

                           kyseistä lääkettä koskevia hakemusasiakirjoja ei ole päivitetty direktiivin 65/65 (josta on tullut direktiivi 2001/83) mukaisesti kyseisen jäsenvaltion liityttyä ETA:an ja Euroopan yhteisöön; ja

                           e)

                           samaa vaikuttavaa ainetta sisältävälle lääkkeelle on sittemmin myönnetty direktiivin 2001/83 6 artiklan mukainen lupa ja se on saatettu markkinoille Euroopan yhteisössä;

                     onko kyseistä lääkettä pidettävä direktiivin 2001/83 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna vertailulääkkeenä, ”jolla on tai on ollut 6 artiklan mukainen lupa jäsenvaltiossa”, ja jos on, niin mikä edellä mainituista ehdoista on tältä osin ratkaiseva tai mitkä edellä mainituista ehdoista ovat tältä osin ratkaisevia?

               2)

               Tapauksessa, jossa viitejäsenvaltion toimivaltainen viranomainen virheellisesti hylkää direktiivin 2001/83 10 artiklan 1 kohdan nojalla tehdyn myyntilupahakemuksen kyseisessä direktiivissä säädettyä hajautettua menettelyä käyttäen sillä perusteella, että lääke, johon viitattiin edellä kysymyksessä 1, ei ollut 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ”vertailulääke”, millaisia ohjeita, jos minkäänlaisia, yhteisöjen tuomioistuin katsoo tarpeelliseksi antaa niiden seikkojen osalta, jotka kansallisen tuomioistuimen tulisi ottaa huomioon ratkaistessaan, onko tämä yhteisön oikeuden rikkominen yhdistetyissä asioissa Brasserie du Pêcheur ja Factortame annetussa tuomiossa tarkoitettu riittävän ilmeinen rikkominen?

      (1)  EYVL L 214, s. 1.

      (2)  EYVL L 311, s. 67.


title: Asia C-19/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.3.2010 (Oberlandesgericht Wienin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Wood Floor Solutions Andreas Domberger GmbH v. Silva Trade, SA (Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano siviili- ja kauppaoikeuden alalla — Asetus (EY) N:o 44/2001 — Erityinen toimivalta — 5 artiklan 1 alakohdan a alakohdan toinen luetelmakohta — Palvelujen suorittaminen — Kauppaedustussopimus — Sopimuksen täytäntöönpano useissa jäsenvaltioissa)

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/14

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.3.2010 (Oberlandesgericht Wienin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Wood Floor Solutions Andreas Domberger GmbH v. Silva Trade, SA
   (Asia C-19/09) (1)

   (Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano siviili- ja kauppaoikeuden alalla - Asetus (EY) N:o 44/2001 - Erityinen toimivalta - 5 artiklan 1 alakohdan a alakohdan toinen luetelmakohta - Palvelujen suorittaminen - Kauppaedustussopimus - Sopimuksen täytäntöönpano useissa jäsenvaltioissa)
   2010/C 113/19
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht Wien

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Wood Floor Solutions Andreas Domberger GmbH

      Vastaaja: Silva Trade, SA

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Oberlandesgericht Wien (Itävalta) — Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (EYVL L 12, s. 1) 5 artiklan 1 alakohdan a alakohdan ja b alakohdan toisen luetelmakohdan tulkinta — Erityinen toimivalta — Soveltamisala — Kanne, jolla vaaditaan korvauksen maksamista suorituista palveluista — Sopimuksen mukaisesti eri jäsenvaltioissa suoritetut palvelut

      Tuomiolauselma

               1)

               Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 5 artiklan 1 alakohdan b alakohdan toista luetelmakohtaa on tulkittava siten, että tätä säännöstä voidaan soveltaa tilanteessa, jossa palveluja suoritetaan useissa jäsenvaltioissa.

               2)

               Asetuksen N:o 44/2001 5 artiklan 1 alakohdan b alakohdan toista luetelmakohtaa on tulkittava siten, että tilanteessa, jossa palveluja suoritetaan useissa jäsenvaltioissa, toimivalta tutkia kaikki sopimukseen perustuvat kanteet on tuomioistuimella, jonka tuomiopiirissä sijaitsee paikkakunta, jossa palvelut pääasiallisesti suoritetaan. Kauppaedustussopimuksen osalta tämä on paikkakunta, jossa kauppaedustajan palvelut pääasiallisesti suoritetaan, sellaisena kuin se ilmenee sopimusmääräyksistä, ja jollei tällaisia määräyksiä ole, paikkakunta, jossa tämä sopimus tosiasiallisesti pannaan täytäntöön, ja jollei määrittäminen tällä perusteella ole mahdollista, paikkakunta, jossa kauppaedustajalla on kotipaikka.

      (1)  EUVL C 82, 4.4.2009.


title: Asia C-346/07: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 13.12.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/32

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 13.12.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-346/07) (1)

   (2008/C 64/50)

      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 211, 8.9.2007.


title: Asia T-134/15: Kanne 23.3.2015 – salesforce.com v. SMHV (SOCIAL.COM)

text:
               26.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/32

         Kanne 23.3.2015 – salesforce.com v. SMHV (SOCIAL.COM)
   (Asia T-134/15)
   (2015/C 171/38)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: salesforce.com, Inc. (San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat A. Nordemann ja M. Maier)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki SOCIAL.COM – Rekisteröintihakemus nro 12 245 411

      Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 20.1.2015 asiassa R 1752/2014-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 2 kohtaa on rikottu

               —

               asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja 2 kohtaa on rikottu.


title: Asia T-255/11: Kanne 20.5.2011 — Fellah v. neuvosto

text:
               16.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/28

         Kanne 20.5.2011 — Fellah v. neuvosto
   (Asia T-255/11)
   2011/C 211/61
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Zakaria Fellah (New York, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja G. Collard)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että 6.4.2011 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 330/2011 ja 6.4.2011 tehty neuvoston päätös 2011/221/YUTP, jotka molemmat on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä 7.4.2011, eivät ole perusteltuja kantajana olevan Zakaria Fellahin osalta, ja

               —

               tämän johdosta

                           —

                           kumoamaan 6.4.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 330/2011 ja 6.4.2001 tehdyn neuvoston päätöksen 2011/221/YUTP;

                           —

                           toissijaisesti määräämään, että Zakaria Fellah poistetaan mainitun asetuksen ja mainitun päätöksen liitteissä olevista luetteloista.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste koskee perusteluvelvollisuuden noudattamatta jättämistä, koska syyt, joiden vuoksi kantaja on kirjattu sellaisten henkilöiden ja yhteisöjen luetteloon, joihin sovelletaan rajoittavia toimenpiteitä, ovat stereotyyppisiä, eikä ole mainittu mitään täsmällistä tosiseikkaa, jonka perusteella voitaisiin arvioida kyseisen kirjaamisen asianmukaisuutta.

               2)

               Toinen kanneperuste koskee ilmeistä arviointivirhettä, koska

                           —

                           kantajaa syytetään myötävaikuttamisesta L. Gbagbon hallinnon rahoittamiseen, vaikka yhtäältä kantaja on pääasiallisesti toiminut L. Gbagbon rinnalla tämän ollessa kansainvälisen yhteisön tunnustama valtionpäämies ja koska toisaalta kantajalla ei ole ollut varoja, joista L. Gbagbon hallintoa olisi voitu rahoittaa;

                           —

                           väitetyillä toimilla ei ole ollut kohdetta 11.4.2011 jälkeen, koska L. Gbagbo otettiin kiinni kyseisenä päivänä.


title: Asia F-73/11: Kanne 25.7.2011 — ZZ v. komissio

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/53

         Kanne 25.7.2011 — ZZ v. komissio
   (Asia F-73/11)
   2011/C 282/101
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz ja A. Blot)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Päätöksen, olla hyväksymättä kantajaa avoimen kilpailun EPSO/AD/181/10 arviointikeskusvaiheeseen, kumoaminen.

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että Euroopan unionin virkamiestuomioistuin

               —

               kumoaa European Personnel Selection Officen (jäljempänä EPSO) 20.8.2010 ja 15.9.2010 tekemän päätöksen, jossa ilmoitettiin kantajalle, ettei häntä ole hyväksytty avoimen kilpailun EPSO/AD/181/10 arviointikeskusvaiheeseen

               —

               tarvittaessa kumoaa myös EPSOn 15.4.2011 tekemän päätöksen, jolla hylättiin kantajan 10.11.2010 tekemä valitus edellä mainitusta päätöksestä

               —

               määrää vastaavasti, että kantaja osallistuu edelleen valintamenettelyyn; tarvittaessa on järjestettävä uusi koekierros

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.