title: Asia T-218/18: Kanne 29.3.2018–Deutsche Lufthansa v. komissio

text:
               4.6.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/36

         Kanne 29.3.2018–Deutsche Lufthansa v. komissio
   (Asia T-218/18)
   (2018/C 190/60)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Deutsche Lufthansa AG (Köln, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Martin-Ehlers)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan asiassa SA.47969, C(2017)5289 – Hahnin lentokenttä – 31.7.2017 tehdyn Euroopan komission päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi pääasiallisesti seuraaviin perusteisiin.

               —

               menettelyvirheet, koska vastaaja teki Saksan liittotasavallan kanssa ”dealin” Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH:lle (jäljempänä FFHG) ja Ryanairille myönnettyjen tukien arvioimisesta

               —

               tosiseikaston olennaisten osien huomioon ottamatta jättäminen, vaikka vastaaja oli niistä täysin tietoinen riidanalaisen päätöksen tekemisen aikaan

               —

               asian tosiseikaston esittäminen osittain virheellisesti

               —

               FFHG:n hyväksi tulevien muiden tukien, jotka lopulta siirtyvät Ryanairille lentokentän tärkeimpänä käyttäjänä, huomioon ottamatta jättäminen


title: Asia T-119/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.4.2018 – Alba Aguilera v. EUH (Henkilöstö — Virkamiehet — Väliaikaiset toimihenkilöt — Sopimussuhteiset toimihenkilöt — Palkkaus — Kolmannessa maassa työskentelevät EUH:n työntekijät — Henkilöstösääntöjen liitteessä X oleva 10 artikla — Elinolosuhteista maksettavan korvauksen vuosittainen arviointi — Päätös, jolla elinolosuhteista maksettavaa korvausta Etiopiassa alennetaan 30 prosentista 25 prosenttiin — Henkilöstösääntöjen liitteessä X olevan 10 artiklan yleisiä täytäntöönpanomääräyksiä ei ole annettu — Vastuu — Henkinen kärsimys)

text:
               4.6.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.4.2018 – Alba Aguilera v. EUH
   (Asia T-119/17) (1)

   ((Henkilöstö - Virkamiehet - Väliaikaiset toimihenkilöt - Sopimussuhteiset toimihenkilöt - Palkkaus - Kolmannessa maassa työskentelevät EUH:n työntekijät - Henkilöstösääntöjen liitteessä X oleva 10 artikla - Elinolosuhteista maksettavan korvauksen vuosittainen arviointi - Päätös, jolla elinolosuhteista maksettavaa korvausta Etiopiassa alennetaan 30 prosentista 25 prosenttiin - Henkilöstösääntöjen liitteessä X olevan 10 artiklan yleisiä täytäntöönpanomääräyksiä ei ole annettu - Vastuu - Henkinen kärsimys))
   (2018/C 190/47)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ruben Alba Aguilera (Addis Abeba, (Etiopia) ja 28 muuta Euroopan ulkosuhdehallinnon (EUH) virkamiestä ja toimihenkilöä (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

      Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH) (asiamiehet: S. Marquardt ja R. Spac, avustajinaan asianajajat M. Troncoso Ferrer, F.-M. Hislaire ja S. Moya Izquierdo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 270 artiklaan perustuva kanne jossa vaaditaan yhtäältä kumottavaksi EUH:n 19.4.2016 tekemä päätös, jolla alennettiin 1.1.2016 lähtien korvausta elinolosuhteista, jota maksetaan Euroopan unionin Etiopiassa työskentelevälle henkilöstölle, ja toisaalta korvausta kantajille väitetysti aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan ulkosuhdehallinnon (EUH) 19.4.2016 tekemä päätös, jolla alennettiin 1.1.2016 lähtien Euroopan unionin Etiopiassa työskentelevälle henkilöstölle elinolosuhteista maksettavaa korvausta 30 prosentista 25 prosenttiin viitesummasta, kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               EUH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 129, 24.4.2017.


title: Asia C-533/17: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 15.1.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Hannover – Saksa) – Anja Oehlke ja Wolfgang Oehlke v. TUIfly GmbH

text:
               4.6.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/20

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 15.1.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Hannover – Saksa) – Anja Oehlke ja Wolfgang Oehlke v. TUIfly GmbH
   (Asia C-533/17) (1)

   (2018/C 190/36)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 424, 11.12.2017.


title: Asia T-220/18: Kanne 28.3.2018 – Torrefazione Caffè Michele Battista v. EUIPO – Battista Nino Caffè (Battistino)

text:
               4.6.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/37

         Kanne 28.3.2018 – Torrefazione Caffè Michele Battista v. EUIPO – Battista Nino Caffè (Battistino)
   (Asia T-220/18)
   (2018/C 190/61)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Torrefazione Caffè Michele Battista Srl (Triggiano, Italia) (edustajat: asianajajat V. Franchini, F. Paesan ja R. Bia)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Battista Nino Caffè Srl (Triggiano, Italia)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Sanaosan Battistino sisältävän kuviomerkin Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti nro 1 071 387

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 22.1.2018 tekemä päätös asiassa R 400/2017-5

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja näin ollen hylkää hakemuksen riidanalaisen tavaramerkin mitättömäksi julistamisesta ja

               —

               velvoittaa EUIPO:n ja Battista Nino Caffè Srl:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut tässä menettelyssä ja kahdessa edeltävässä menettelyssä EUIPO:n mitättömyysosastossa ja viidennessä valituslautakunnassa.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 2017/1001 64 artiklan 2 kohdan, 60 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia C-191/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court (Irlanti) on esittänyt 16.3.2018 – KN v. Minister for Justice and Equality

text:
               4.6.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court (Irlanti) on esittänyt 16.3.2018 – KN v. Minister for Justice and Equality
   (Asia C-191/18)
   (2018/C 190/12)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supreme Court

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: KN

      Vastapuoli: Minister for Justice and Equality

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kun otetaan huomioon

                           a)

                           Yhdistyneen kuningaskunnan SEU 50 artiklan nojalla antama ilmoitus

                           b)

                           epävarmuus järjestelyistä, joita Euroopan unioni ja Yhdistynyt kuningaskunta ottavat käyttöön keskinäisten suhteidensa järjestämiseksi Yhdistyneen kuningaskunnan eron jälkeen, ja

                           c)

                           tästä seuraava epävarmuus siitä, missä määrin KN voisi käytännössä nauttia perussopimusten, perusoikeuskirjan tai asiaa koskevan lainsäädännön mukaisista oikeuksista, jos hänet luovutetaan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja hän on vankeudessa Yhdistyneen kuningaskunnan eron jälkeen,

                     onko luovutuspyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion unionin oikeuden nojalla kieltäydyttävä luovuttamasta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan henkilöä, josta on annettu eurooppalainen pidätysmääräys ja jonka luovuttamista muutoin edellytettäisiin kyseisen jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä,

                           i)

                           kaikissa tapauksissa

                           ii)

                           joissain tapauksissa kyseisen tapauksen erityisolosuhteet huomioon ottaen vai

                           iii)

                           ei missään tapauksessa?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan sen ii kohdassa tarkoitetulla tavalla, mitä perusteita tai näkökohtia luovutuspyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion tuomioistuimen on arvioitava sen määrittämiseksi, onko luovuttaminen kiellettyä?

               3)

               Onko toisen kysymyksen yhteydessä luovutuspyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion tuomioistuimen lykättävä lopullisen ratkaisun tekemistä eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta odottaakseen, että luovutuspyynnön esittäneen jäsenvaltion unionista eroamisen jälkeistä oikeudellista kehystä koskeva tilanne selkiintyy,

                           i)

                           kaikissa tapauksissa

                           ii)

                           joissain tapauksissa kyseisen tapauksen erityisolosuhteet huomioon ottaen vai

                           iii)

                           ei missään tapauksessa?

               4)

               Jos kolmanteen kysymykseen vastataan sen ii kohdassa tarkoitetulla tavalla, mitä perusteita tai näkökohtia luovutuspyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion tuomioistuimen on arvioitava sen määrittämiseksi, onko sen lykättävä lopullisen ratkaisun tekemistä eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta?


title: Asia T-364/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.4.2018 – Bielawski v. EUIPO (HOUSE OF CARS) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin HOUSE OF CARS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Luottamuksensuoja — Oikeusvarmuus)

text:
               4.6.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.4.2018 – Bielawski v. EUIPO (HOUSE OF CARS)
   (Asia T-364/17) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin HOUSE OF CARS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Luottamuksensuoja - Oikeusvarmuus))
   (2018/C 190/48)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Marcin Bielawski (Varsova, Puola) (edustaja: asianajaja M. Kondrat)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Walicka)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 27.3.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 2047/2016-5), joka koskee hakemusta sanamerkin HOUSE OF CARS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Marcin Bielawski velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 249, 31.7.2017.


title: Asia C-215/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Obvodní soud pro Prahu 8 (Tšekki) on esittänyt 26.3.2018 – Libuše Králová v. Primera Air Scandinavia

text:
               4.6.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Obvodní soud pro Prahu 8 (Tšekki) on esittänyt 26.3.2018 – Libuše Králová v. Primera Air Scandinavia
   (Asia C-215/18)
   (2018/C 190/17)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Obvodní soud pro Prahu 8

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Libuše Králová

      Vastaaja: Primera Air Scandinavia

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kantajan ja vastaajan välillä ollut tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) 5 artiklan 1 alakohdan mukainen sopimussuhde, vaikka kantajan ja vastaajan välillä ei ollut tehty sopimusta ja lento oli ollut osa matkapakettia, jonka oli tarjonnut kolmas osapuoli (matkatoimisto) kantajan kanssa tehdyn sopimuksen perusteella?

               2)

               Voidaanko tällainen suhde määritellä kuluttajasopimukseen perustuvaksi suhteeksi tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 4 jakson 15–17 artiklan säännösten nojalla?

               3)

               Onko vastaajalla passiivilegitimaatio siltä osin kuin on kyse matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 261/2004 perustuvista vaatimuksista?

      (1)  EYVL 2001, L 12, s. 1.


title: Asia T-221/18: Kanne 28.3.2018 – Torrefazione Caffè Michele Battista v. EUIPO – Battista Nino Caffè (BATTISTINO)

text:
               4.6.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/38

         Kanne 28.3.2018 – Torrefazione Caffè Michele Battista v. EUIPO – Battista Nino Caffè (BATTISTINO)
   (Asia T-221/18)
   (2018/C 190/62)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Torrefazione Caffè Michele Battista Srl (Triggiano, Italia) (edustajat: asianajajat V. Franchini, F. Paesan ja R. Bia)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Battista Nino Caffè Srl (Triggiano, Italia)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Tavaramerkin BATTISTINO Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti nro 1 070 313

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 22.1.2018 asiassa R 402/2017-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja näin ollen hylkää hakemuksen riidanalaisen tavaramerkin mitättömäksi julistamisesta ja

               —

               velvoittaa EUIPO:n ja Battista Nino Caffèn korvaamaan oikeudenkäyntikulut tässä menettelyssä ja kahdessa edeltävässä menettelyssä EUIPO:n mitättömyysosastossa ja viidennessä valituslautakunnassa.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen 2017/2001 64 artiklan 2 kohdan, 60 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia C-605/17: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 28.2.2018 – Euroopan komissio v. Slovakian tasavalta

text:
               4.6.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/21

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 28.2.2018 – Euroopan komissio v. Slovakian tasavalta
   (Asia C-605/17) (1)

   (2018/C 190/37)
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 13, 15.1.2018.


title: Asia T-223/18: Kanne 26.3.2018 – Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo v. komissio

text:
               4.6.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/38

         Kanne 26.3.2018 – Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo v. komissio
   (Asia T-223/18)
   (2018/C 190/63)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo (Albano Laziale, Italia) (edustaja: asianajaja F. Rosi)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii

               —

               ensisijaisesti, että unionin yleinen tuomioistuin toteaa kanteen kohteena olevan päätöksen lainvastaiseksi, koska se on laadittu englanniksi eikä italiaksi

               —

               että se hyväksyy kanteen ja kumoaa komission päätöksen, koska se ei ole perusteltu ja joka tapauksessa, koska se ei perustu asianmukaiseen selvitykseen

               —

               että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevia sääntöjä ja näin unionin tuomioistuimen vuonna 2003 antamassa tuomiossa Altmark vahvistettuja periaatteita sovelletaan Italian terveydenhuoltojärjestelmään SEUT 106 ja SEUT 107 artiklan valtiontukisääntöjen osalta. Tämän johdosta Regione Lazion toteuttamat julkisten yksikköjen rahoittamista koskevat toimet olisi pitänyt toteuttaa mainittuja sääntöjä noudattaen ja näin rajoittaa julkisten terveydenhuollon yksikköjen rahoittaminen Altamark tuomiossa keskivertoyrityksen käsitteen avulla vahvistettujen kriteerien mukaisesti kulukorvauksiin ja todeta muu rahoitus liialliseksi

               —

               että unionin yleinen tuomioistuin toteaa, että Regione Lazion on rahoitettava kantajan toimintaa keskivertoyrityksen periaatteen mukaisesti eli että huomioon otetaan työn hinnan nousu kaikkien sen palveluksessa vuosina 2005 – 2006 olleiden työntekijöiden osalta, ja vahvistaa tämän tulevina vuosina sovellettavaksi periaatteeksi

               —

               että unionin yleinen tuomioistuin velvoittaa sovellettavien sääntöjen mukaisesti komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteella on riitautettu 4.12.2017 tehty komission päätös C (2017) 7973 final, jolla hylättiin Italiassa toimivan kirkollisen sairaalan kantelu, joka koski Lazion julkisten sairaaloiden väitettyä rahoitusta. Riitautetussa päätöksessä katsottiin, ettei rahoitusta ole pidettävä valtiontukena.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen:

               1)

               Ensimmäisessä kanneperusteessa riitautetaan englanninkielen käyttäminen lopullisessa todistusvoimaisessa päätöksessä.

               2)

               Toinen kanneperuste koskee perustelujen puutteellisuutta. Kantajan mukaan komissio on kokonaan sivuuttanut tietyt asiaa koskevat aineelliset seikat ja jättänyt huomiotta tietyt väitteet, joiden tueksi kantaja oli esittänyt asiakirjanäytön. Komissiolla on velvollisuus vastata kaikkiin asian vireille panneen kysymysiin avoimuusperiaatteen ja vilpittömän mielen periaatteen vuoksi.

               3)

               Kolmannessa kanneperusteessaan kantaja kiistää sen, että Italian terveydenhuolto perustuu universaalin hoidon periaatteeseen tai että 100 prosenttia terveyspalveluista saadaan kansallisesta terveydenhuoltojärjestelmästä. Kantaja esittää, ettei näyttöä ollut komission näkemykselle siitä, että Italian valtio rahoittaa kaikki kansalaistensa hoitopalvelut eli vastaa niistä 100 prosenttisesti, sillä tämä ei todellisuudessa pidä paikkaansa. Kantaja on esittänyt, ettei universaalisuutta pidä ymmärtää abstraktina käsitteenä vaan se on ymmärrettävä konkreettisesti, sen toteutuminen on oltava selvitettävissä, näkyvää, eikä sen voida todeta olevan periaatteena voimassa vain siksi, että Italian hallitus on näin väittänyt.


title: Asia C-216/18 PPU: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court (Irlanti) on esittänyt 27.3.2018 – Minister for Justice and Equality v. LM

text:
               4.6.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court (Irlanti) on esittänyt 27.3.2018 – Minister for Justice and Equality v. LM
   (Asia C-216/18 PPU)
   (2018/C 190/18)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court

      Pääasian asianosaiset

      Hakija: Minister for Justice and Equality

      Vastapuoli: LM

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Siitä huolimatta, mitä unionin tuomioistuin päätteli tuomiossa Aranyosi ja Căldăraru: jos kansallinen tuomioistuin katsoo olevan vakuuttavia todisteita siitä, että olosuhteet pidätysmääräyksen antaneessa jäsenvaltiossa eivät ole oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevan perusoikeuden mukaisia, koska pidätysmääräyksen antaneen jäsenvaltion tuomioistuinjärjestelmä itsessään ei enää toimi oikeusvaltioperiaatteen mukaisesti, onko täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen lisäksi tarkastettava konkreettisesti ja tarkasti, altistuuko kyseessä oleva henkilö vaaralle epäoikeudenmukaisesta oikeudenkäynnistä, jos hänen oikeudenkäyntinsä järjestetään järjestelmässä, joka ei enää toimi oikeusvaltioperiaatteen mukaisesti?

               2)

               Jos sovellettava arviointi edellyttää sen konkreettista tarkastamista, altistuuko etsitty henkilö todelliseen vaaraan oikeuksien räikeästä epäämisestä, ja jos kansallinen tuomioistuin on katsonut oikeusvaltioperiaatetta loukattavan järjestelmällisesti, onko kansallinen tuomioistuin täytäntöönpanosta vastaavana oikeusviranomaisena velvollinen pyytämään pidätysmääräyksen antaneelta oikeusviranomaiselta tarvittavia lisätietoja, joiden perusteella kansallinen tuomioistuin voisi sulkea pois vaaran epäoikeudenmukaisesta oikeudenkäynnistä, ja jos on, mitä takeita oikeudenmukaisesta oikeudenkäynnistä edellytettäisiin?


title: Asia T-227/18: Kanne 3.4.2018 – Microsemi Europe ja Microsemi v. komissio

text:
               4.6.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/39

         Kanne 3.4.2018 – Microsemi Europe ja Microsemi v. komissio
   (Asia T-227/18)
   (2018/C 190/64)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantajat: Microsemi Europe LtD (Reading, Yhdistynyt kuningaskunta) ja Microsemi Corp. (Aliso Viejo, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat D. Aulfes ja J. Lenz)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 23.1.2018 tehdyn komission päätöksen (jonka kohteena on Case AT.40529 – TSMC), joka perustuu asetuksen (EY) N:o 1/2003 18 artiklan 3 kohtaan

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi 12 kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: Olennaisten menettelymääräysten rikkominen, koska päätöksen adressaattia ei ole ilmoitettu riittävän selvästi

               2)

               Toinen kanneperuste: Puuttuva toimivalta siltä osin kuin toista kantajaa on pidettävä riidanalaisen päätöksen adressaattina
               Kantajat väittävät, että komissiolla ei ole toimivaltaa toteuttaa oikeudellisia toimia, joilla on Euroopan unionin alueen yli ulottuvia oikeusvaikutuksia eikä se voi velvoittaa yritystä, jonka kotipaikka on Amerikan yhdysvalloissa, antamaan tietoja.

               3)

               Kolmas kanneperuste: Sopimusten ja sopimusten täytäntöönpanossa sovellettavien oikeusnormien rikkominen siltä osin kuin toista kantajaa on pidettävä riidanalaisen päätöksen adressaattina
               Tältä osin kantajat väittävät, ettei komissio voi velvoittaa yritystä, jonka kotipaikka on Amerikan yhdysvallat, antamaan tietoja eikä se voi antaa virheellisiä tietoja tälle yritykselle sakkojen määräämisen mahdollisuudesta.

               4)

               Neljäs kanneperuste: Sopimusten ja sopimusten täytäntöönpanossa sovellettavien oikeusnormien rikkominen
               Kantajat väittävät lisäksi, ettei komissio saa asetuksen (EY) N:o 1/2003 23 perustelukappaleen perusteella vaatia tietoja kaikilta yrityksiltä ja yritysryhmiltä maailmanlaajuisesti, vaan se saa vaatia ainoastaan tietoja, jotka koskevat eurooppalaisia markkinoita.

               5)

               Viides kanneperuste: Sopimusten ja sopimusten täytäntöönpanossa sovellettavien oikeusnormien rikkominen
               Kantajat väittävät myös, että komissio loukkaa myös suhteellisuusperiaatetta, kun se vaatii Euroopan unionin ulkopuolisia markkinoita koskevia tietoja.

               6)

               Kuudes kanneperuste: Sopimusten ja sopimusten täytäntöönpanossa sovellettavien oikeusnormien rikkominen siltä osin kuin ensimmäistä kantajaa on pidettävä riidanalaisen päätöksen adressaattina
               Tältä osin kantajat toteavat, että on suhteellisuusperiaatteen vastaista vaatia Euroopan unionissa sijaitsevilta tytäryhtiöiltä tietoja Amerikan yhdysvalloissa sijaitsevasta emoyhtiöstä ja muista eurooppalaisista etuyhteydessä olevista yrityksistä.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste: Harkintavallan väärinkäyttö
               Kantajat väittävät, että Euroopan unionissa sijaitsevia etuyhteydessä olevia yrityksiä koskevien tietojen vaatiminen merkitsee harkintavallan väärinkäyttöä, koska nämä yritykset voidaan suoraan velvoittaa tietojen antamiseen.

               8)

               Kahdeksas kanneperuste: Olennaisten menettelymääräysten rikkominen riidanalaisen päätöksen riittämättömien perustelujen vuoksi

               9)

               Yhdeksäs kanneperuste: Olennaisten menettelymääräysten rikkominen, koska tiedonsaantipyyntöjen tarkoituksesta ei ole annettu riittävää tietoa

               10)

               Kymmenes kanneperuste: Olennaisten menettelymääräysten rikkominen, koska kysymykset, jotka riidanalaisessa päätöksessä esitetään, eivät ole sallittuja

               11)

               Yhdestoista kanneperuste: Sopimusten ja sopimusten täytäntöönpanossa sovellettavien oikeusnormien rikkominen, koska kysymykset, jotka riidanalaisessa päätöksessä esitetään, ovat epätäsmällisiä

               12)

               Kahdestoista kanneperuste: Sopimusten ja sopimusten täytäntöönpanossa sovellettavien oikeusnormien rikkominen


title: Asia C-236/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 29.3.2018 – GRDF SA v. Eni Gas & Power France SA, Direct énergie, Commission de régulation de l’énergie ja Procureur général près la Cour d’appel de Paris

text:
               4.6.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 29.3.2018 – GRDF SA v. Eni Gas & Power France SA, Direct énergie, Commission de régulation de l’énergie ja Procureur général près la Cour d’appel de Paris
   (Asia C-236/18)
   (2018/C 190/19)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: GRDF SA

      Vastapuolet: Eni Gas & Power France SA, Direct énergie, Commission de régulation de l’énergie ja Procureur général près la Cour d’appel de Paris

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/73/EY (1) 41 artiklan 11 kohtaa tulkittava siten, että riidan ratkaisevalla sääntelyviranomaisella on toimivaltuudet tehdä päätös, jota sovelletaan koko sen käsiteltäväksi saatetussa riidassa kyseessä olevaan ajanjaksoon riippumatta siitä, milloin riita on osapuolten välille syntynyt, ja erityisesti laajentaa päätöksensä oikeusvaikutukset koskemaan koko sopimuskautta sen perusteella, ettei sopimus ole direktiivin säännösten mukainen?

      (1)  Maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/55/EY kumoamisesta 13.7.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/73/EY (EUVL 2009, L 211, s. 94).


title: Asia T-229/18: Kanne 4.4.2018 – Biolatte v. EUIPO (Biolatte)

text:
               4.6.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/41

         Kanne 4.4.2018 – Biolatte v. EUIPO (Biolatte)
   (Asia T-229/18)
   (2018/C 190/65)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Biolatte Oy (Turku, Suomi) (edustaja: asianajaja J. Ikonen)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”Biolatte” – Rekisteröintihakemus nro 15 759 319

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 6.2.2018 asiassa R 351/2017-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen kokonaisuudessaan

               —

               määrää, että sanamerkki on rekisteröitävä Biolatte Oy:n 17.8.2016 esittämän hakemuksen (sellaisena kuin se on muutettuna 28.10.2016) mukaisesti.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-185/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.4.2018 – Make up for ever v. EUIPO – L’Oréal (MAKE UP FOR EVER PROFESSIONAL) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Mitättömyysvaatimuksen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               4.6.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.4.2018 – Make up for ever v. EUIPO – L’Oréal (MAKE UP FOR EVER PROFESSIONAL)
   (Asia T-185/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Mitättömyysvaatimuksen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2018/C 190/49)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Make up for ever (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja C. Caron)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: S. Bonne ja D. Hanf)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: L’Oréal SA (Pariisi) (edustaja: asianajaja S. Micallef)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 5.2.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 3222/2014-5), joka koskee osapuolten L’Oréal ja Make up for ever välistä mitättömyysmenettelyä.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Make up for ever ja L’Oréal SA vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne kumpikin velvoitetaan korvaamaan puolet Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 243, 4.7.2016.


title: Asia C-636/17: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 28.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landesgericht Korneuburg – Itävalta) – Germanwings GmbH v. Emina Pedić

text:
               4.6.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/21

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 28.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landesgericht Korneuburg – Itävalta) – Germanwings GmbH v. Emina Pedić
   (Asia C-636/17) (1)

   (2018/C 190/38)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 63, 19.2.2018.


title: Asia C-237/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de première instance de Liège (Belgia) on esittänyt 3.4.2018 – Pauline Stiernon, Marion Goraguer, Muriel Buccarello, Clémentine Vasseur, Manon Pirotton ja Anissa Quotb v. Belgian valtio – SPF Santé publique ja Communauté française de Belgique

text:
               4.6.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de première instance de Liège (Belgia) on esittänyt 3.4.2018 – Pauline Stiernon, Marion Goraguer, Muriel Buccarello, Clémentine Vasseur, Manon Pirotton ja Anissa Quotb v. Belgian valtio – SPF Santé publique ja Communauté française de Belgique
   (Asia C-237/18)
   (2018/C 190/20)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal de première instance de Liège

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Pauline Stiernon, Marion Goraguer, Muriel Buccarello, Clémentine Vasseur, Manon Pirotton ja Anissa Quotb

      Vastaaja: Belgian valtio – SPF Santé publique ja Communauté française de Belgique

      Ennakkoratkaisukysymys

   Rajoitetaanko 2.7.2009 annetulla kuninkaan asetuksella, jolla vahvistetaan terveydenhuollon ammattien luettelo, henkilöiden vapaata liikkuvuutta, elinkeinon harjoittamisen vapautta ja oikeutta tehdä työtä, kun siinä ei mainita terveydenhuollon ammattien joukossa psykomotorista ohjausta, vaikka psykomotoriikan alempi korkeakoulututkinto (bachelier en psychomotricité) on olemassa Belgiassa, ja rikotaanko näin SEUT 20, 21 ja 45 artiklaa sekä perusoikeuskirjan 15 artiklaa?


title: Asia T-320/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.4.2018 – Make up for ever v. EUIPO – L’Oréal (MAKE UP FOR EVER) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Mitättömyysvaatimuksen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               4.6.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.4.2018 – Make up for ever v. EUIPO – L’Oréal (MAKE UP FOR EVER)
   (Asia T-320/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Mitättömyysvaatimuksen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2018/C 190/50)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Make up for ever (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja C. Caron)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: S. Bonne ja D. Hanf)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: L’Oréal SA (Pariisi) (edustaja: asianajaja S. Micallef)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 21.3.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 985/2015-5), joka koskee osapuolten L’Oréal ja Make up for ever välistä mitättömyysmenettelyä.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Make up for ever ja L’Oréal SA vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne kumpikin velvoitetaan korvaamaan puolet Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 296, 16.8.2016.


title: Asia C-244/18 P: Valitus, jonka Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE on tehnyt 4.4.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-423/14, Larko v. komissio, 1.2.2018 antamasta tuomiosta

text:
               4.6.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/15

         Valitus, jonka Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE on tehnyt 4.4.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-423/14, Larko v. komissio, 1.2.2018 antamasta tuomiosta
   (Asia C-244/18 P)
   (2018/C 190/21)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Valittaja: Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE (edustajat: asianajajat I. Dryllerakis, I. Soufleros, E. Triantafyllou, G. Psaroudakis, E. Rantos ja N. Korogiannakis)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Valitus on hyväksyttävä ja

               —

               asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen uudelleen käsittelyä varten ja nyt vireillä olevan menettelyn oikeudenkäyntikuluista on päätettävä myöhemmin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa valituksensa perusteeksi seuraaviin neljään valitusperusteeseen:

               1.

                  Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkomiseen, koska unionin yleinen tuomioistuin on päätellyt yksityinen sijoittaja -periaatetta virheellisesti soveltamalla, että toimenpiteellä nro 3 annetaan kantajalle etua.

               2.

                  Toinen valitusperuste, joka perustuu SEUT 107 artiklan 1 kohdan ja SEUT 296 artiklan 2 kohdan rikkomiseen, koska unionin yleinen tuomioistuin on päätellyt, että toimenpiteellä nro 2 ja 4 annetaan valittajalle etua. Toimenpiteen nro 2 (vuoden 2008 vakuus) osalta vaikeuksissa olevan yrityksen käsitteeseen sisältyvien ajallisten kriteerien virheellinen tulkitseminen. Vakuudesta maksettavaa korvausta koskevan kriteerin virheellinen tulkitseminen. Toimenpiteen nro 4 (vuoden 2010 vakuus) osalta a) puutteelliset perustelut siltä osin kuin on kyse vakuuden antamisesta vakiintuneen käytännön mukaan; b) puutteelliset perustelut siltä osin kuin on kyse korvaamattomasta vahingosta, joka valittajalle on väitetysti aiheutunut; c) puutteelliset perustelut ja SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen sekä luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen siltä osin kuin on kyse vakuuden ehdoista ja palkkion määrästä; d) puutteelliset perustelut siltä osin kuin on kyse National Bank of Greece SA (ETE):n erityisasemasta yksityisenä osakkeenomistajana.

               3.

                  Kolmas valitusperuste, joka perustuu SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan ja SEUT 296 artiklan 2 kohdan rikkomiseen, koska unionin yleinen tuomioistuin on päätellyt, että toimenpide nro 6 oli yhteismarkkinoille soveltumaton. a) Vuoden 2011 tilapäisten puitteiden soveltamisen osalta; b) vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen suuntaviivojen soveltamisen osalta.

               4.

                  Neljäs valitusperuste, joka perustuu SEUT 108 artiklan 2 kohdan, asetuksen N:o 659/1999 (1)
                  14 artiklan 1 kohdan ja SEUT 296 artiklan 2 kohdan rikkomiseen siltä osin kuin on kyse toimenpiteiden 2, 4 ja 6 osalta takaisin perittävien tukien määrän määrittämisestä. Niiden valituksenalaisessa tuomiossa hyväksyttyjen kohtien osalta, jotka koskevat vakuutena myönnettyjen valtiontukien erityisyyttä.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL 1999, L 83, s. 1).


title: Asia T-235/18: Kanne 6.4.2018 – Qualcomm v. komissio

text:
               4.6.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/41

         Kanne 6.4.2018 – Qualcomm v. komissio
   (Asia T-235/18)
   (2018/C 190/66)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Qualcomm, Inc. (San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat M. Pinto de Lemos Fermiano Rato, M. Davilla ja M. English)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen

               —

               kumoamaan sakon tai vaihtoehtoisesti alentamaan tuntuvasti sen määrää

               —

               päättämään kannekirjelmässä mainituista prosessinjohtotoimista tai asian selvittämistoimista

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seitsemään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu väitteeseen riidanalaista päätöstä rasittavista ilmeisistä menettelyvirheistä.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu väitteeseen, jonka mukaan riidanalaisessa päätöksessä on tehty ilmeisiä arviointivirheitä, jätetty esittämättä perustelut ja vääristetty selvitysaineistoa loukkaamalla Qualcommin oikeutta tehokkaaseen puolustautumiseen.

               3)

               Kolmas kanneperuste perustuu väitteeseen, jonka mukaan riidanalaisessa päätöksessä on tehty ilmeisiä oikeudellisia virheitä ja arviointivirheitä, kun siinä on katsottu, että riidanalaisilla sopimuksilla on voinut olla mahdollisia kilpailunvastaisia vaikutuksia.

               4)

               Neljäs kanneperuste perustuu väitteeseen, jonka mukaan riidanalaisessa päätöksessä on tehty ilmeisiä arviointivirheitä asianomaisen tuotteen markkinoiden määrittelyssä ja hallitsevan aseman arvioinnissa.

               5)

               Viides kanneperuste perustuu väitteeseen, jonka mukaan riidanalaisessa päätöksessä on tehty ilmeisiä oikeudellisia virheitä ja arviointivirheitä sekä jätetty esittämättä väitetyn rikkomisen kestoaikaa koskevat perustelut.

               6)

               Kuudes kanneperuste perustuu väitteeseen, jonka mukaan riidanalaisessa päätöksessä on tehty ilmeisiä arviointivirheitä sakon määrän vahvistamista koskevien suuntaviivojen soveltamisessa sekä loukattu suhteellisuusperiaatetta.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste perustuu väitteeseen, jonka mukaan riidanalaisessa päätöksessä on tehty ilmeisiä arviointivirheitä komission toimivaltaa ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan kohdistuvaa vaikutusta koskevissa toteamuksissa.


title: Asia C-252/18 P: Valitus, jonka Helleenien tasavalta on tehnyt 6.4.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-506/15, Helleenien tasavalta v. Euroopan komissio, 1.2.2018 antamasta tuomiosta

text:
               4.6.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/16

         Valitus, jonka Helleenien tasavalta on tehnyt 6.4.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-506/15, Helleenien tasavalta v. Euroopan komissio, 1.2.2018 antamasta tuomiosta
   (Asia C-252/18 P)
   (2018/C 190/22)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Valittaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou, A. Vasilopoulou ja E. Chroni)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin tutkii sen valituksen, kumoaa 1.2.2018 annetun unionin yleisen tuomioistuimen valituksenalaisen tuomion T-506/15 sen valituksessa esitetyllä tavalla, tutkii Helleenien tasavallan 29.8.2015 nostaman kanteen sen valituksessa esitetyllä tavalla, kumoaa 22.6.2015 tehdyn komission päätöksen 2015/1119/EU siltä osin kuin komissio asettaa siinä a) 313 483 531,71 euron suuruiset kertaluonteiset ja kiinteät rahoitusoikaisut hakuvuosille 2009, 2010 ja 2011 pinta-alaperusteisten suorien tukien alalla ja b) 2 prosentin suuruisen kiinteän rahoitusoikaisun täydentävien ehtojen osalta hakuvuodelle 2011 sekä velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää valituksensa tueksi viisi valitusperustetta.

               A.

               Siltä osin kuin valituksenalaisessa tuomiossa tarkastellaan ensimmäistä ja toista kanneperustetta, jotka koskevat pinta-alaperusteisen tuen 25 prosentin suuruista oikaisua (valituksenalaisen tuomion 48–140 kohta).
               Ensimmäinen valitusperuste koskee 21.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 796/2004 2 artiklan virheellistä tulkintaa ja soveltamista laitumen määritelmän osalta sekä SEUT 296 artiklan virheellistä soveltamista sekä valituksenalaisen tuomion riittämättömiä ja epäasianmukaisia perusteluja.
               Toinen valitusperuste koskee suuntaviivojen (asiakirja VI/5530/1997) virheellistä tulkintaa ja soveltamista sen osalta, täyttyvätkö edellytykset 25 prosentin rahoitusoikaisun asettamiselle, SEUT 296 artiklan sekä asetuksen N:o 73/2009 43, 44 ja 137 artiklan virheellistä tulkintaa ja soveltamista, valituksenalaisen tuomion riittämättömiä ja ristiriitaisia perusteluja, prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaatteen loukkaamista ja yhteenvedon muuttamista.

               B.

               Siltä osin kuin valituksenalaisessa tuomiossa tutkitaan kolmatta kanneperustetta, joka koskee 5 prosentin suuruista rahoitusoikaisua viljelylohkojen tunnistamisjärjestelmän heikkouksien vuoksi (valituksenalaisen tuomion 141–162 kohta)
               Kolmas valitusperuste koskee laillisuusperiaatteen ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamista, hallintoalamaisen puolustautumisoikeuksien loukkaamista, suhteellisuusperiaatteen loukkaamista, SEUT 296 artiklan virheellistä tulkintaa ja soveltamista sekä perustelujen riittämättömyyttä.

               C.

               Siltä osin kuin valituksenalaisessa tuomiossa tutkitaan neljättä kanneperustetta, joka koskee 2 prosentin suuruista rahoitusoikaisua (valituksenalaisen tuomion 163–183 kohta).
               Neljäs valitusperuste koskee asetuksen N:o 1122/2009 31 artiklan 2 kohdan ja asetuksen N:o 796/2004 27 artiklan virheellistä tulkintaa ja soveltamista, valituksenalaisen tuomion perustelujen riittämättömyyttä sekä kanteen sisällön huomioon ottamista vääristyneellä tavalla.

               D.

               Siltä osin kuin valituksenalaisessa tuomiossa tutkitaan viidettä kanneperustetta, joka koskee täydentävien ehtojen järjestelmää (valituksenalaisen tuomion 184–268 kohta).
               Viides valitusperuste koskee asetuksen N:o 885/2006 11 artiklan ja asetuksen N:o 1290/2005 31 artiklan virheellistä tulkintaa ja soveltamista sekä valituksenalaisen tuomion perustelujen riittämättömyyttä.


title: Asia T-320/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.4.2018 – European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki v. EIR

text:
               4.6.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/42

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.4.2018 – European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki v. EIR
   (Asia T-320/17) (1)

   (2018/C 190/67)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Yhdeksännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 256, 7.8.2017.


title: Asia T-813/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.4.2018 – ABES v. komissio (Kumoamiskanne — Valtiontuet — Portugalin viranomaisten vanhusten sosiaalisia palveluja tarjoavalle yksikölle myöntämät avustukset — Alustava tutkintamenettely — Päätös, jossa todetaan, ettei kyseessä ole valtiontuki — Kanne, jolla riitautetaan riidanalaisen toimen perusteltavuus — Kilpailuasemaan kohdistuvan huomattavan vaikutuksen puuttuminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               4.6.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.4.2018 – ABES v. komissio
   (Asia T-813/16) (1)

   ((Kumoamiskanne - Valtiontuet - Portugalin viranomaisten vanhusten sosiaalisia palveluja tarjoavalle yksikölle myöntämät avustukset - Alustava tutkintamenettely - Päätös, jossa todetaan, ettei kyseessä ole valtiontuki - Kanne, jolla riitautetaan riidanalaisen toimen perusteltavuus - Kilpailuasemaan kohdistuvan huomattavan vaikutuksen puuttuminen - Tutkimatta jättäminen))
   (2018/C 190/51)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Abes – companhia de assistência, bem-estar e serviços para seniores, Lda (São Pedro de Tomar, Portugali) (edustaja: asianajaja N. Mimoso Ruiz)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. França ja K. Herrmann)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo ja M. J. Castanheira Neves)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus siitä, että kumotaan valtiontuesta SA.38920 (2014/NN) 9.8.2016 tehty komission päätös C(2016) 5054 final, jossa todetaan alustavan tutkinnan vaiheen päättyessä, että Santa Casa de Misericórdia de Tomarille myönnetty tuki ei ole SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Abes – companhia de assistência, bem-estar e serviços para seniores, Lda vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Portugalin tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 30, 30.1.2017.


title: Asia C-344/16: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 23.1.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof – Saksa) – Die Länderbahn GmbH DLB v. DB Station & Service AG

text:
               4.6.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/17

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 23.1.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof – Saksa) – Die Länderbahn GmbH DLB v. DB Station & Service AG
   (Asia C-344/16) (1)

   (2018/C 190/23)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 428, 21.11.2016.


title: Asia C-603/16 P: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 16.2.2018 – Euroopan unionin neuvosto v. PT Wilmar Bioenergi Indonesia, PT Wilmar Nabati Indonesia, Euroopan komissio ja European Biodiesel Board (EBB)

text:
               4.6.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/17

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 16.2.2018 – Euroopan unionin neuvosto v. PT Wilmar Bioenergi Indonesia, PT Wilmar Nabati Indonesia, Euroopan komissio ja European Biodiesel Board (EBB)
   (Asia C-603/16 P) (1)

   (2018/C 190/24)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 30, 31.1.2017.


title: Asia C-604/16 P: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 16.2.2018 – Euroopan unionin neuvosto v. PT Pelita Agung Agrindustri, Euroopan komissio ja European Biodiesel Board (EBB)

text:
               4.6.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/18

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 16.2.2018 – Euroopan unionin neuvosto v. PT Pelita Agung Agrindustri, Euroopan komissio ja European Biodiesel Board (EBB)
   (Asia C-604/16 P) (1)

   (2018/C 190/25)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 30, 30.1.2017.


201805250591897312018/C 200/481832017TC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL20180424383811Asia T-183/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.4.2018 – Menta y Limón Decoración v. EUIPO – Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma (Kansallispukuista miestä esittävä kuva) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-kuviomerkki, joka esittää kansallispukuista miestä — Aiemmat kansalliset teollismallit — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 2 kohdan d alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 60 artiklan 2 kohdan d alakohta) — EU-tavaramerkin käytön kieltäminen kansallisen lainsäädännön perusteella — Kansallisen oikeuden soveltaminen EUIPO:ssa)
 ---documentbreak--- C2002018FI3810120180424FI0048381381Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.4.2018 – Menta y Limón Decoración v. EUIPO – Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma (Kansallispukuista miestä esittävä kuva)
   (Asia T-183/17) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-kuviomerkki, joka esittää kansallispukuista miestä — Aiemmat kansalliset teollismallit — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 2 kohdan d alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 60 artiklan 2 kohdan d alakohta) — EU-tavaramerkin käytön kieltäminen kansallisen lainsäädännön perusteella — Kansallisen oikeuden soveltaminen EUIPO:ssa)”2018/C 200/48Oikeudenkäyntikieli: espanja
      Asianosaiset

      Kantaja: Menta y Limón Decoración, SL (Argame, Espanja) (edustaja: asianajaja E. Estella Garbayo)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: aluksi S. Palmero Cabezas, sitten J. Crespo Carrillo)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma (Santa Cruz de La Palma, Espanja) (edustaja: asianajaja M. J. Sanmartín Sanmartín)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 9.1.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 510/2015-5), joka koskee osapuolten Menta y Limón Decoración ja Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Menta y Limón Decoración, SL velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 151, 15.5.2017.


201805250521897062018/C 200/642492018TC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL20180416505011Asia T-249/18: Kanne 16.4.2018 – Saab Halabi v. neuvosto
 ---documentbreak--- C2002018FI5010120180416FI0064501501Kanne 16.4.2018 – Saab Halabi v. neuvosto
   (Asia T-249/18)2018/C 200/64Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Tarek William Saab Halabi (Venezuela) (edustajat: asianajajat L. Giuliano ja F. Di Gianni)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan Venezuelan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen (YUTP) 2017/2074 muuttamisesta 22.1.2018 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2018/90 ja Venezuelan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) 2017/2063 täytäntöönpanosta 22.1.2018 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/88 siltä osin kuin ne koskevat kantajaa

            —

            velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäisen kanneperusteen mukaan neuvosto loukkasi hyvän hallinnon periaatetta ja kantajan puolustautumisoikeuksia sekä hänen oikeuttaan tehokkaaseen tuomioistuimen tarjoamaan oikeussuojaan, koska se ei antanut kantajan tutustua näyttöön, jolla väitetysti perustellaan rajoittavien toimenpiteiden kohdistaminen häneen huomattavan pitkäksi aikaa.

            2)

            Toisen kanneperusteen mukaan neuvosto ei näyttänyt toteen, että edellytykset rajoittavien toimenpiteiden kohdistamiseksi häneen täyttyivät, ja teki ilmeisen arviointivirheen, koska se ei osoittanut, että kantaja oli yleisenä syyttäjänä ja aiemmissa rooleissaan oikeusasiamiehenä ja tasavallan moraalineuvoston (Consejo Moral Republicano) puheenjohtajana heikentänyt demokratiaa ja oikeusvaltiota Venezuelassa.


201806080301931522018/C 221/372252018TC22120180625FI01FIINFO_JUDICIAL20180401313221Asia T-225/18: Kanne 1.4.2018 – Manéa v. CdT
 ---documentbreak--- C2212018FI3110120180401FI0037311322Kanne 1.4.2018 – Manéa v. CdT
   (Asia T-225/18)2018/C 221/37Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Kantaja: Camelia Manéa (Echternach, Luxemburg) (edustaja: asianajaja M.-A. Lucas)

      Vastaaja: Euroopan unionin elinten käännöskeskus (CdT)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan Euroopan unionin elinten käännöskeskuksen 29.5.2017 tekemän päätöksen olla uusimatta 12.11.2015 alkaen määräaikaista sopimusta, jolla kantaja on otettu palvelukseen väliaikaiseksi toimenhaltijaksi ja joka on näin ollen tosiasiallisesti päättynyt 31.1.2016

            —

            määräämään, että kantaja on otettava uudelleen käännöskeskuksen palvelukseen 1.1.2019 alkaen tai, mikäli tämä osoittautuu mahdottomaksi, velvoittamaan vastaajan maksamaan hänelle korvauksena aineellisesta ja aineettomasta vahingosta, joka hänelle on aiheutunut toistaiseksi voimassa olevan palvelussuhteen menetyksestä, määrän, joka vastaa korvausta, jonka hän olisi ansainnut, jos hän olisi edelleen pysynyt käännöskeskuksen palveluksessa neljä vuotta, vähennettynä tarvittaessa muualta saatavilla maksuilla, ja suorittamaan yhteisön eläkejärjestelmään vastaavat maksut

            —

            velvoittamaan käännöskeskuksen maksamaan hänelle korvauksena aineettomasta ja aineellisesta vahingosta, jota 12.11.2015 tehdystä päätöksestä on aiheutunut, 11136 euroa henkisen kärsimyksen, 12000 euroa ansionmenetyksen ja 9674 euroa aiheutuneiden avustajakulujen perusteella

            —

            velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu sellaisen velvollisuuden laiminlyöntiin, jonka mukaisesti kantaja olisi asetettava ennen peruutettua tointa vallinneeseen oikeudelliseen asemaan, tosiseikkoja koskeviin virheisiin, ilmeisiin arviointivirheisiin tai perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin ja yksikön edun huomiotta jättämiseen sillä perusteella, että uusi 31.1.2016 tehty päätös siitä, ettei kantajaa oteta uudelleen palvelukseen, perustui sellaisiin tekijöihin, jotka, toisin kuin kyseisessä päätöksessä katsottiin, eivät olleet olemassa silloin, kun kysymys hänen ottamisestaan uudelleen palvelukseen tuli esille vuoden 2015 marraskuussa.

            2)

            Toinen kanneperuste, joka perustuu ensinnäkin hallintovaliokunnan määrittämän henkilöstöpolitiikan huomioitta jättämiseen sillä perusteella, että uudelleen palvelukseen ottamatta jättämistä koskevassa päätöksessä katsottiin, että yksikön edun mukaista oli noudattaa politiikkaa, joka perustui väliaikaisten toimenhaltijoiden korvaamiseen sopimussuhteisilla toimenhaltijoilla. Kyseinen kanneperuste perustuu toisaalta arviointivirheeseen, koska siinä on katsottu, että kantajan korvaaminen sopimussuhteisella toimenhaltijalla voitiin perustella käännöksen tukiyksikön uudelleenorganisoinnilla, ja kolmanneksi tosiseikkoja koskevaan virheeseen, koska päätöksessä katsottiin, että asia oli näin.

            3)

            Kolmas kanneperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen, ilmeiseen arviointivirheeseen ja/tai perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin, koska taannehtivasti ja ainoastaan yksikön edun perusteella on päätetty olla ottamatta kantaja uudelleen palvelukseen vaan pikemminkin suorittaa hänelle korvauksia, vaikka kantajan mukaan peruutetun päätöksen korjaaminen oli mahdotonta tai erityisen vaikeaa. Kyseinen päätös ei myöskään ole välttämätön toimenpiteen tavoitteiden saavuttamiseksi, se ei merkitse kaikkien asiaan liittyvien tekijöiden täydellistä uudelleentarkastelua, sillä loukataan luottamuksensuojaa ja sillä jätetään voimaan velvollisuus korjata vahinkoja, joita aiheutuu muista alkuperäiseen päätökseen liittyvistä sääntöjenvastaisuuksista.


201806150681955372018/C 231/256262016TC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180516212222Asia T-626/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.5.2018 – Troszczynski v. parlamentti (Euroopan parlamentin jäsenten kuluja ja korvauksia koskevat säännöt — Parlamentin jäsenten avustajakorvaus — Perusteettomasti suoritettujen summien takaisinperiminen — Pääsihteerin valtuudet — Electa una via — Puolustautumisoikeudet — Todistustaakka — Perusteluvelvollisuus — Poliittiset oikeudet — Yhdenvertainen kohtelu — Harkintavallan väärinkäyttö — Parlamentin jäsenten riippumattomuus — Tosiseikkoja koskeva virhe — Oikeasuhteisuus)
 ---documentbreak--- C2312018FI2120120180516FI0025212222Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.5.2018 – Troszczynski v. parlamentti
   (Asia T-626/16) (
         1
      )
   ”(Euroopan parlamentin jäsenten kuluja ja korvauksia koskevat säännöt — Parlamentin jäsenten avustajakorvaus — Perusteettomasti suoritettujen summien takaisinperiminen — Pääsihteerin valtuudet — Electa una via — Puolustautumisoikeudet — Todistustaakka — Perusteluvelvollisuus — Poliittiset oikeudet — Yhdenvertainen kohtelu — Harkintavallan väärinkäyttö — Parlamentin jäsenten riippumattomuus — Tosiseikkoja koskeva virhe — Oikeasuhteisuus)”2018/C 231/25Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Kantaja: Mylène Troszczynski (Noyon, Ranska) (edustajat: aluksi asianajaja M. Ceccaldi, sitten asianajaja F. Wagner)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: G. Corstens ja S. Seyr)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan Euroopan parlamentin pääsihteerin 23.6.2016 tekemän päätöksen, jonka mukaan kantajan on maksettava takaisin 56554 euron määrä, joka on suoritettu perusteettomasti parlamentin jäsenen avustajakorvauksina, sekä siihen liittyvän veloitusilmoituksen kumoamista.

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Mylène Troszczynski vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan parlamentin oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      (
         1
      )	EUVL C 383, 17.10.2016.


201806150441954822018/C 231/182622018CJC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180416141632Asia C-262/18 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 16.4.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-216/15, Dôvera zdravotná poist'ovňa, a.s. v. Euroopan komissio, 5.2.2018 antamasta tuomiosta
 ---documentbreak--- C2312018FI1420120180416FI0018142163Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 16.4.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-216/15, Dôvera zdravotná poist'ovňa, a.s. v. Euroopan komissio, 5.2.2018 antamasta tuomiosta
   (Asia C-262/18 P)2018/C 231/18Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. J. Loewenthal, F. Tomat)

      Muut osapuolet: Dôvera zdravotná poist’ovňa a.s., Slovakian tasavalta, Union zdravotná poist’ovňa a.s.

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

            —

            kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) 5.2.2018 asiassa T-216/15, Dôvera v. komissio, 5.2.2018 antaman tuomion

            —

            palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen

            —

            vaihtoehtoisesti käyttää Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan ensimmäisen kohdan toisessa virkkeessä säädettyä toimivaltaansa ratkaista asia lopullisesti

            —

            palauttaessaan asian unionin yleiseen tuomioistuimeen päättää, että oikeudenkäyntikuluista määrätään myöhemmin, tai ratkaistessaan asian lopullisesti velvoittaa Dôvera zdravotná poist’ovňa a.s:n ja Union zdravotná poist’ovňa a.s:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksenalaisella tuomiolla unionin yleinen tuomioistuin kumosi toimenpiteistä SA.23008 (2013/C) (ex 2013/NN), jotka Slovakia on toteuttanut yritysten Spoločná zdravotná poisťovňa, a. s. (SZP) ja Všeobecná zdravotná poisťovňa, a. s. (VZP) hyväksi, 15.10.2014 annetun komission päätöksen (EU) 2015/248 (EUVL 2015, L 41, s. 25).
   Komissio vetoaa valituksenalaisesta tuomiosta tekemänsä valituksen tueksi kolmeen valitusperusteeseen.
   Ensimmäisessä valitusperusteessa komissio katsoo unionin yleisen tuomioistuimen laiminlyöneen Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 36 artiklan ja 53 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisen perusteluvelvollisuutensa. Valituksenalaisessa tuomiossa unionin yleinen tuomioistuin ilmoittaa kumoavansa riidanalaisen päätöksen hyväksyttyään kantajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämän toisen kanneperusteen, jonka mukaan komissio oli menetellyt virheellisesti katsoessaan Slovakian pakollisen sairausvakuutusjärjestelmän perustuvan pääasiallisesti solidaarisuuteen. Oikeussääntö, jota unionin yleinen tuomioistuin todellisuudessa sovelsi kumotessaan riidanalaisen päätöksen, vastasi kuitenkin kantajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämää ensimmäistä kanneperustetta, jonka mukaan minkä tahansa taloudellisen piirteen olemassaolo muuttaa sairausvakuutuksen tarjoamisen taloudelliseksi toiminnaksi. Koska kantajan ensimmäisessä ja toisessa kanneperusteessa esittämät oikeussäännöt olivat toisensa poissulkevia, komissiolla ei ole mahdollisuutta ymmärtää, millä perusteella riidanalainen päätös kumottiin.
   Toisessa valitusperusteessa komissio katsoo unionin yleisen tuomioistuimen tehneen oikeudellisen virheen tulkitsemalla SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua yrityksen käsitettä virheellisesti. Valituksenalaisessa tuomiossa unionin yleinen tuomioistuin hyväksyi komission johtopäätöksen, jonka mukaan Slovakian pakollinen sairausvakuutusjärjestelmä perustuu pääasiallisesti solidaarisuuteen, sekä komission selityksen, jonka mukaan siihen sisältyvien taloudellisten piirteiden tarkoitus oli varmistaa, että sen sosiaaliset ja solidaariset tavoitteet saavutetaan. Unionin yleinen tuomioistuin katsoi kuitenkin, että komissio oli tehnyt arviointivirheen päätyessään katsomaan, ettei sairausvakuutuksen tarjoajien Slovakian pakollisen sairausvakuutusjärjestelmän mukaisesti harjoittama toiminta ole luonteeltaan taloudellista. Se tuli tähän johtopäätökseen todettuaan vakuutuksenantajien pystyvän tekemään, käyttämään ja jakamaan osan voitoistaan ja hyödyntämään vakuutuksenantajien välistä kilpailua asiakkaiden hyväksi ja palvelun laadun parantamiseksi. Sen jälkeen se katsoi, että jo voittoa tavoittelevien vakuutusyritysten olemassaolo Slovakiassa riittää vaikutuksen leviämisen vuoksi muuttamaan SZP:n ja VZP:n SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuiksi yrityksiksi. Tähän lopputulokseen päätyessään unionin yleinen tuomioistuin on jättänyt huomiotta oikeuskäytännön, jonka mukaan sairausvakuutusjärjestelmä, joka perustuu pääasiallisesti solidaarisuuteen ja johon sisältyvien taloudellisten piirteiden tarkoituksena on varmistaa järjestelmän jatkuvuus ja sen taustalla olevien sosiaalisten ja solidaaristen tavoitteiden saavuttaminen, ei ole luonteeltaan taloudellinen, joten tässä järjestelmässä toimivat sairausvakuutuksen tarjoajat eivät ole yrityksiä.
   Kolmannessa valitusperusteessa komissio katsoo unionin yleisen tuomioistuimen vääristäneen sille ensimmäisenä oikeusasteena esitettyä selvitysaineistoa päätyessään katsomaan, että sairausvakuutuksen tarjoajien välinen kilpailu Slovakiassa oli voimakas ja monitahoinen, vaikka asiakirja-aineistossa viitattiin vain hyvin vähäiseen kilpailuun muiden kuin pakollisten etuuksien myöntämisessä maksuttomasti.


201808030342049932018/C 294/181182018CJC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180214131422Asia C-118/18 P: Valitus, jonka Hochmann Marketing GmbH, aiemmin Bittorrent Marketing GmbH, on tehnyt 14.2.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-771/15, Hochmann Marketing v. EUIPO, 12.12.2017 antamasta tuomiosta
 ---documentbreak--- C2942018FI1320120180214FI0018132142Valitus, jonka Hochmann Marketing GmbH, aiemmin Bittorrent Marketing GmbH, on tehnyt 14.2.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-771/15, Hochmann Marketing v. EUIPO, 12.12.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-118/18 P)2018/C 294/18Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Valittaja: Hochmann Marketing GmbH, aiemmin Bittorrent Marketing GmbH (edustaja: C. Hoppe, Rechtsanwalt)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto
   Unionin tuomioistuin (yhdeksäs jaosto) on todennut 28.6.2018 antamallaan määräyksellä, että valitus oli jätettävä tutkimatta.


201808030202050072018/C 294/514072018CJC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180621373822Asia C-407/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Višje sodišče v Mariboru (Slovenia) on esittänyt 21.6.2018 – Aleš Kuhar ja Jožef Kuhar v. Addiko Bank d.d.
 ---documentbreak--- C2942018FI3720120180621FI0051372382Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Višje sodišče v Mariboru (Slovenia) on esittänyt 21.6.2018 – Aleš Kuhar ja Jožef Kuhar v. Addiko Bank d.d.
   (Asia C-407/18)2018/C 294/51Oikeudenkäyntikieli: sloveeni
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Višje sodišče v Mariboru

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Aleš Kuhar ja Jožef Kuhar

      Vastapuoli: Addiko Bank d.d.

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko neuvoston direktiiviä 93/13/ETY (
         1
      ) tulkittava Euroopan unionin oikeuden tehokkuusperiaatteen valossa siten, että täytäntöönpanosta vastaavan tuomioistuimen on ulosmittausmenettelyssä viran puolesta kieltäydyttävä ulosmittauksesta sellaisen kohtuuttoman (haitantekomielessä laaditun) ehdon perusteella, joka sisältyy välittömästi täytäntöönpanokelpoiseen notaarin vahvistamaan asiakirjaan (ulosmittausperuste) käsiteltävän asian kaltaisessa tapauksessa, jossa jäsenvaltion prosessilainsäädännössä ei myönnetä täytäntöönpanosta vastaavalle tuomioistuimelle tosiasiallista mahdollisuutta keskeyttää ulosmittaus tai lykätä sitä (velallisen hakemuksesta tai viran puolesta) velallisen kuluttajana vireille paneman pääasiamenettelyn päätteeksi sopimusehdon kohtuuttomuudesta pääasiassa annettavaan lainvoimaiseen ratkaisuun asti.
   (
         1
      )	Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL 1993, L 95, s. 29).


201808030252049692018/C 294/075642016CJC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL201806286611Asia C-564/16 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 28.6.2018 – Valittajana Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja muuna osapuolena Puma SE (Muutoksenhaku — EU-tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 207/2009 — 8 artiklan 5 kohta — 76 artikla — Väitemenettely — Suhteelliset hylkäysperusteet — Asetus (EY) N:o 2868/95 — 19 sääntö — 50 säännön 1 kohta — Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) aikaisemmat päätökset, joissa todetaan aikaisemman tavaramerkin olevan laajalti tunnettu — Hyvän hallinnon periaate — Näiden päätösten huomioon ottaminen myöhemmissä väitemenettelyissä — Perusteluvelvollisuus — EUIPO:n valituslautakuntien menettelylliset velvoitteet)
 ---documentbreak--- C2942018FI610120180628FI00076161Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 28.6.2018 – Valittajana Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja muuna osapuolena Puma SE
   (Asia C-564/16 P) (
         1
      )
   ”(Muutoksenhaku — EU-tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 207/2009 — 8 artiklan 5 kohta — 76 artikla — Väitemenettely — Suhteelliset hylkäysperusteet — Asetus (EY) N:o 2868/95 — 19 sääntö — 50 säännön 1 kohta — Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) aikaisemmat päätökset, joissa todetaan aikaisemman tavaramerkin olevan laajalti tunnettu — Hyvän hallinnon periaate — Näiden päätösten huomioon ottaminen myöhemmissä väitemenettelyissä — Perusteluvelvollisuus — EUIPO:n valituslautakuntien menettelylliset velvoitteet)”2018/C 294/07Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: D. Botis ja D. Hanf)

      Muu osapuoli: Puma SE (edustaja: P. González-Bueno Catalán de Ocón, abogado

      Tuomiolauselma

            1)

            Valitus hylätään.

            2)

            Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 86, 20.3.2017.


201808030052049982018/C 294/293562018CJC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180531222211Asia C-356/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Salzburg (Itävalta) on esittänyt 31.5.2018 – Christian Gmoser v. Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich
 ---documentbreak--- C2942018FI2210120180531FI0029221221Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Salzburg (Itävalta) on esittänyt 31.5.2018 – Christian Gmoser v. Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich
   (Asia C-356/18)2018/C 294/29Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landesgericht Salzburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Christian Gmoser

      Vastaaja: Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Onko direktiivin 90/619/ETY (
                  1
               ) (toinen henkivakuutusdirektiivi) 15 artiklan 1 kohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 92/96/ETY (
                  2
               ) (kolmas henkivakuutusdirektiivi), luettuna yhdessä direktiivin 92/96/ETY 31 artiklan kanssa, tulkittava siten, että ilmoitukseen peruutusmahdollisuudesta on sisällyttävä myös maininta siitä, ettei peruuttamista tarvitse tehdä tietyssä muodossa?

            2)

            Voidaanko peruuttamisesta, joka tapahtuu virheellisen peruutusoikeudesta ilmoittamisen vuoksi, ilmoittaa myös vielä senkin jälkeen, kun henkivakuutussopimus on päättynyt vakuutuksenottajan tekemän irtisanomisen (ja takaisinoston) seurauksena?

      (
         1
      )	Henkivakuutuksen ensivakuutusliikettä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta, säännöksistä, joilla helpotetaan palvelujen tarjoamisen vapauden tehokasta käyttämistä, sekä direktiivin 79/267/ETY muuttamisesta 8.11.1990 annettu toinen neuvoston direktiivi 90/619/ETY (EYVL 1990, L 330, s. 50).
   (
         2
      )	Henkivakuutuksen ensivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 79/267/ETY ja 90/619/ETY muuttamisesta (kolmas henkivakuutusdirektiivi) 10.11.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/96/ETY (EYVL 1992, L 360, s. 1).


201808030692050792018/C 294/604022017TC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180703454622Asiat T-402/17 ja T-403/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.7.2018 – Vienna International Hotelmanagement v. EUIPO (Vienna House ja VIENNA HOUSE) (EU-tavaramerkki — Hakemukset sanamerkin Vienna House ja kuviomerkin VIENNA HOUSE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkeiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta))
 ---documentbreak--- C2942018FI4520120180703FI0060452462Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.7.2018 – Vienna International Hotelmanagement v. EUIPO (Vienna House ja VIENNA HOUSE)
   (Asiat T-402/17 ja T-403/17) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Hakemukset sanamerkin Vienna House ja kuviomerkin VIENNA HOUSE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkeiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta))”2018/C 294/60Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantaja: Vienna International Hotelmanagement AG (Wien, Itävalta) (edustaja: asianajaja E. Zrzavy)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Hanf)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kaksi kannetta EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 25.4.2017 tekemistä päätöksistä (asiat R 333/2016-4 ja R 332/2016-4), jotka koskevat hakemuksia yhtäältä sanamerkin Vienna House ja toisaalta kuviomerkin VIENNA HOUSE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkeiksi.

      Tuomiolauselma

            1)

            Asiat T-402/17 ja T-403/17 yhdistetään tämän tuomion antamista varten.

            2)

            Kanteet hylätään.

            3)

            Vienna International Hotelmanagement AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 277, 21.8.2017.


201808030752050992018/C 294/764132018TC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180704616111Asia T-413/18: Kanne 4.7.2018 – Portigon v. SRB
 ---documentbreak--- C2942018FI6110120180704FI0076611611Kanne 4.7.2018 – Portigon v. SRB
   (Asia T-413/18)2018/C 294/76Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantaja: Portigon AG (Düsseldorf, Saksa) (edustajat: asianajajat D. Bliesener ja V. Jungkind)

      Vastaaja: yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan vastaajan 12.4.2018 antaman päätöksen yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuonna 2018 maksettavien ennakollisten vakausmaksujen laskemisesta (SRB/ES/SRF/2018/03) kantajaa koskevilta osin

            —

            velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seitsemään kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisesti samoja tai samanlaisia kuin kanneperusteet, joihin on vedottu asiassa T-420/17, Portigon v. SRB. (
         1
      )
   (
         1
      )	EUVL 2017, C 277, s. 56.


201808030632050822018/C 294/774152018TC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180704626321Asia T-415/18: Kanne 4.7.2018 – Silgan Closures ja Silgan Holdings v. komissio
 ---documentbreak--- C2942018FI6210120180704FI0077621632Kanne 4.7.2018 – Silgan Closures ja Silgan Holdings v. komissio
   (Asia T-415/18)2018/C 294/77Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantajat: Silgan Closures GmbH (München, Saksa) ja Silgan Holdings Inc. (Stamford, Connecticut, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat D. Seeliger, Y. Gürer, R. Grafunder ja V. Weiss)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan 6.4.2018 annetun tarkastuspäätöksen C(2018) 2173 final, joka annettiin tiedoksi 24.4.2018,

            —

            kumoamaan tarkastukseen perustuvat toimenpiteet, koska tarkastus tehtiin kyseisen lainvastaisen päätöksen nojalla,

            —

            erityisesti velvoittamaan komissio palauttamaan kaikki asiakirjoista tarkastusten yhteydessä otetut jäljennökset sillä uhalla, että yleinen tuomioistuin kumoaa komission jatkossa tekemän päätöksen, ja

            —

            velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi seuraaviin perusteisiin.

            1)

            Olennaisten puolustautumisoikeuksien ja menettelyllisten periaatteiden loukkaaminen
            Ensimmäisessä kanneperusteessa kantajat väittävät erityisesti, että Bundeskartellamt (Saksan kilpailuviranomainen) on antanut komissiolle tietoja, jotka kantajat olivat antaneet Bundeskartellamtin käyttöön vuodesta 2014 alkaen vireillä olleessa kansallisessa menettelyssä tehdyn yhteistyön puitteissa, eikä niitä olisi tämän vuoksi saanut luovuttaa edelleen neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (
                  1
               ) 12 artiklan mukaisen tietojenvaihdon yhteydessä.

            2)

            Tarkastuspäätös on perusteltu virheellisesti, tarkastuksen kohteiden kuvailu on hyvin laaja ja epämääräinen (fishing expedition), ja riittävät aihetodisteet puuttuvat.

            3)

            Suhteellisuusperiaatteen rikkominen
            Kantajat esittävät, että tarkastuksen määrääminen Bundeskartellamtin selvitysten ja menettelyn vaiheen perusteella ei ollut tarpeellista eikä kohtuullista.

            4)

            Harkintavallan väärinkäyttö
            Neljännessä kanneperusteessa väitetään, että tarkastuksen määrääminen perustuu epäasianmukaisiin näkökohtiin. On kyse tarkoituksen vastaisesta Bundeskartellamtin ja komission yhteistoiminnasta, jotta komissio voisi asettaa yrityksille seuraamuksia, joita ei mahdollisesti olisi voitu asettaa kansallisella tasolla laissa olevista aukoista johtuen.

            5)

            Komission toimivallan puuttuminen ja toissijaisuusperiaatteen loukkaaminen
            Kantajien mukaan ei ole ilmeistä, että Bundeskartellamt ei olisi voinut saattaa asianmukaisesti päätökseen siinä vireillä olevaa menettelyä, tai että minkä vuoksi menettely olisi sen laajuuden tai sen vaikutusten vuoksi parempi käydä unionin tasolla näin myöhäisenä ajankohtana.

      (
         1
      )	Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1)


201808030242050482018/C 294/303572018CJC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180531232311Asia C-357/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Salzburg (Itävalta) on esittänyt 31.5.2018 – Bettina Plackner v. Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich
 ---documentbreak--- C2942018FI2310120180531FI0030231231Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Salzburg (Itävalta) on esittänyt 31.5.2018 – Bettina Plackner v. Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich
   (Asia C-357/18)2018/C 294/30Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landesgericht Salzburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Bettina Plackner

      Vastaaja: Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko direktiivin 90/619/ETY (
         1
      ) (toinen henkivakuutusdirektiivi) 15 artiklan 1 kohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 92/96/ETY (
         2
      ) (kolmas henkivakuutusdirektiivi), luettuna yhdessä direktiivin 92/96/ETY 31 artiklan kanssa, tulkittava siten, että ilmoitukseen peruutusmahdollisuudesta on sisällyttävä myös maininta siitä, ettei peruuttamista tarvitse tehdä tietyssä muodossa?
   (
         1
      )	Henkivakuutuksen ensivakuutusliikettä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta, säännöksistä, joilla helpotetaan palvelujen tarjoamisen vapauden tehokasta käyttämistä, sekä direktiivin 79/267/ETY muuttamisesta 8.11.1990 annettu toinen neuvoston direktiivi 90/619/ETY (EYVL 1990, L 330, s. 50).
   (
         2
      )	Henkivakuutuksen ensivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 79/267/ETY ja 90/619/ETY muuttamisesta (kolmas henkivakuutusdirektiivi) 10.11.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/96/ETY (EYVL 1992, L 360, s. 1).


201808030162050392018/C 294/443872018CJC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180612323211Asia C-387/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie (Puola) on esittänyt 12.6.2018 – Delfarma Sp. z o.o. v. Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych
 ---documentbreak--- C2942018FI3210120180612FI0044321321Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie (Puola) on esittänyt 12.6.2018 – Delfarma Sp. z o.o. v. Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych
   (Asia C-387/18)2018/C 294/44Oikeudenkäyntikieli: puola
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Delfarma Sp. z o.o.

      Vastaaja: Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko unionin oikeus, erityisesti SEUT 34 ja 36 artikla, esteenä kansallisen oikeuden säännöstölle, jonka mukaan rinnakkaistuodun lääkkeen osalta jäsenvaltiossa markkinoille saattamista koskevaa lupaa ei voida myöntää pelkästään siksi, että rinnakkaistuotu lääke on hyväksytty vientijäsenvaltiossa geneerisenä vertailulääkkeenä, eli asiakirjojen tiivistelmän perusteella, ja maahantuontijäsenvaltiossa tällainen lääke on saanut luvan vertailulääkkeenä, eli täydellisen asiakirja-aineiston perusteella, ja tällainen epääminen tehdään tutkimatta, ovatko molemmat lääkkeet terapeuttisesti olennaisesti samanlaiset ja ilman, että kansallinen viranomainen tällaisesta mahdollisuudesta huolimatta pyytäisi asiakirjoja toimivaltaiselta vientivaltion viranomaiselta?


201808030432049872018/C 294/313592018CJC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180601232422Asia C-359/18 P: Valitus, jonka Euroopan lääkevirasto on tehnyt 1.6.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-80/16, Shire Pharmaceuticals Ireland v. EMA, 22.3.2018 antamasta tuomiosta
 ---documentbreak--- C2942018FI2320120180601FI0031232242Valitus, jonka Euroopan lääkevirasto on tehnyt 1.6.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-80/16, Shire Pharmaceuticals Ireland v. EMA, 22.3.2018 antamasta tuomiosta
   (Asia C-359/18 P)2018/C 294/31Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan lääkevirasto (EMA) (asiamiehet: S. Marino, A. Spina, S. Drosos ja T. Jabłoński)

      Muut osapuolet: Shire Pharmaceuticals Ireland Ltd ja Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin:

            —

            hyväksyy EMA:n valituksen ja kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-80/16 antaman tuomion,

            —

            hylkää kumoamisvaatimuksen perusteettomana, ja

            —

            velvoittaa ensimmäisessä oikeusasteessa kantajana olleen korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut (mukaan lukien unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet kulut).

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   EMA vetoaa kahteen valitusperusteeseen.

            1)

            Ensimmäinen valitusperuste on kaksiosainen. EMA väittää ensimmäisen valitusperusteen ensimmäisessä osassa, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan valituksenalaisen tuomion 50 kohdassa, että harvinaislääkkeistä annetun asetuksen (
                  1
               ) 5 artiklan 1 kohtaa on tarkasteltava erillään 5 artiklan 2 kohdasta. Tällainen tulkinta merkitsee 5 artiklan 1 kohdan rikkomista, sillä se heikentää tämän säännöksen tehokkuutta.
            Ensimmäisen valitusperusteen toisessa osassa EMA väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan valituksenalaisen tuomion 64 kohdassa, että EMA:n olisi tukeuduttava lääkkeen käsitteeseen, kun se arvioi 5 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi sitä, ovatko harvinaislääkkeeksi määrittelemistä koskeva hakemus ja markkinoille saattamista koskeva lupahakemus päällekkäisiä.

            2)

            Toisessa valitusperusteessa EMA väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti lääkkeen käsitettä, sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 2001/83/EY (
                  2
               ) 1 artiklan 2 kohdassa, siltä osin kuin se on katsonut, että kahden tuotteen apuaineisiin ja antotapoihin liittyvät erot tekevät näistä tuotteista erilaiset harvinaislääkkeistä annetun asetuksen 5 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa.

      (
         1
      )	Harvinaislääkkeistä 16.12.1999 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 141/2000 (EYVL 2000, L 18, s. 1).
   (
         2
      )	Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/83/EY (EYVL 2001, L 311, s. 67).


201808030812050762018/C 294/784212018TC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180710636311Asia T-421/18: Kanne 10.7.2018 – Bauer Radio Ltd v. EUIPO – Simon Weinstein (MUSIKISS)
 ---documentbreak--- C2942018FI6310120180710FI0078631631Kanne 10.7.2018 – Bauer Radio Ltd v. EUIPO – Simon Weinstein (MUSIKISS)
   (Asia T-421/18)2018/C 294/78Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Bauer Radio Ltd (Peterborough, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: G. Messenger, barrister)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Simon Weinstein (Wien, Itävalta)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus sanamerkin ”MUSIKISS” rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 12 317 616

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 14.3.2018 asiassa R 510/2017-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            kumoaa riidanalaisen päätöksen

            —

            velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

            —

            Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


201808030822050902018/C 294/623412018TC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180531474821Asia T-341/18: Kanne 31.5.2018 – NEC Corporation v. komissio
 ---documentbreak--- C2942018FI4710120180531FI0062471482Kanne 31.5.2018 – NEC Corporation v. komissio
   (Asia T-341/18)2018/C 294/62Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: NEC Corporation (Tokio, Japani) (edustajinaan: lakimiehet R. Bachour, Solicitor, O. Brouwer ja A. Pliego Selie)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            kumoaa 21.3.2018 tehdyn komission päätöksen C(2018) lopullinen, joka koskee SEUT 110 ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 53 artiklan (Asia AT.40136 – Kondensaattorit) mukaista menettelyä, siltä osin kuin siinä katsotaan, että kantaja on rikkonut mainittuja määräyksiä

            —

            kumoaa riitautetun päätöksen siltä osin, kuin siinä määrätään kantajalle sakko (toissijainen vaatimus)

            —

            vahvistaa toimivaltansa nojalla sakon määrän ja mukauttaa sitä 1 ja 2 kanneperusteessa mainittujen syiden perusteella lain ja sen oikeudellisen käsitteen ration mukaisesti, joka koskee lainvastaisen teon ”uusimisen” käsitettä, joka oikeuttaa sakon korottamiseen, jotta sakko olisi oikeasuhteinen

            —

            velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan riitautetussa päätöksessä on ilmeisiä oikeudellisia virheitä, ilmeisiä arviointivirheitä, ja siinä tehty päättely on virheellinen, kun siinä on sovellettu ”teon uusimisen” käsitettä raskauttavana asianhaarana määrättäessä sakkoa NEC Corporationille, ja määrätty sakko suhteellisuusperiaatteen vastaisesti.

            2)

            Toinen kanneperuste, jonka mukaan riitautetulla päätöksellä on rikottu kantajan puolustautumisoikeuksia, kun sen 1 artiklassa todetaan, että kantaja on itse osallistunut todettuun rikkomiseen, vaikka tätä ei ollut tuotu esiin, eikä tähän ollut edes viitattu komission virallisessa huomautuksessa. Lisäksi päätöksessä on erehdytty niin oikeudellisesti kuin tosiseikkojenkin osalta, eikä siinä tehtyjä toteamuksia ja päättelyä voida pitää johdonmukaisina, kun siinä yhtäältä katsotaan, että NEC Corporation ei ollut tietoinen rikkomisesta (ja todetaan tämä merkityksettömäksi) ja toisaalta katsotaan sen olevan sisaryrityksen asemassa nimenomaisesti vastuussa siitä sen määräysvallan perusteella, joka sillä on (väitetysti) ollut Tokin Corporationissa tietyllä ajanjaksolla.

            3)

            Kolmas kanneperuste, jonka mukaan komissio ei ole soveltanut samaa vähennysperustetta sen sakon perusmäärään, jonka se oli määrännyt Tokin Corporationille, kuin vähennysperuste, jota se sovelsi NEC Corporationille määräämänsä sakon perusmäärään (mikä osoittaa päätöksen epäjohdonmukaisuutta, sillä riitautetun päätöksen perusteluissa ei ole tuotu esiin sitä, minkä vuoksi samaa vähennysperustetta ei ilmeisestikään sovellettu NEC Corporationille määrätyn sakon perusmäärään) ja jonka mukaan komission olisi lisäksi pitänyt sakon määrää vahvistaessaan soveltaa keskimääräisen liikevaihdon perustetta rikkomisen tapahtumisvuoden liikevaihtoon perustuvan sellaisen määräytymisperusteen sijasta, jonka ei voida katsoa edustavan yrityksen todellisuutta. Nämä virheet ovat johtaneet siihen, että sakko on laskettu väärin ja se on muodostunut suhteettomaksi.


201808030422049862018/C 294/323642018CJC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180604242411Asia C-364/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italia) on esittänyt 4.6.2018 – Eni SpA v. Ministero dello Sviluppo Economico ja Ministero dell’Economia e delle Finanze
 ---documentbreak--- C2942018FI2410120180604FI0032241241Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italia) on esittänyt 4.6.2018 – Eni SpA v. Ministero dello Sviluppo Economico ja Ministero dell’Economia e delle Finanze
   (Asia C-364/18)2018/C 294/32Oikeudenkäyntikieli: italia
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Eni SpA

      Vastaajat: Ministero dello Sviluppo Economico ja Ministero dell’Economia e delle Finanze

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko direktiivin 94/22/EY (
         1
      ) 6 artiklan 1 kohta ja johdanto-osan kuudes perustelukappale esteenä kansalliselle lainsäädännölle, erityisesti vuoden 1996 asetuksen (decreto legislativo) nro 625 19 §:n 5-bis momentille, joissa Consiglio di Staton tuomiolla nro 290/2018 antaman tulkinnan perusteella sallitaan rojaltien suorittamisen yhteydessä öljyn ja muiden polttoaineiden hintoihin perustuvan QE indeksin käyttö kaasun lyhyen kaupan markkinahintaan kiinnitetyn Pfor-indeksin sijasta.
   (
         1
      )	Hiilivetyjen etsintään, hyödyntämiseen ja tuotantoon tarkoitettujen lupien antamisen ja käytön edellytyksistä 30.5.1994 annettu Europan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/22/EY (EYVL 1994, L 164, s. 3).


201808030772050862018/C 294/794232018TC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180706646411Asia T-423/18: Kanne 6.7.2018 – Fissler v. EUIPO (vita)
 ---documentbreak--- C2942018FI6410120180706FI0079641641Kanne 6.7.2018 – Fissler v. EUIPO (vita)
   (Asia T-423/18)2018/C 294/79Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantaja: Fissler GmbH (Idar-Oberstein, Saksa) (edustajat: asianajajat G. Hasselblatt ja K. Middelhoff)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”vita” – Rekisteröintihakemus nro 15 857 188

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 28.3.2018 asiassa R 1326/2017-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            kumoaa riidanalaisen päätöksen

            —

            velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

            —

            Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu.


201808030452050172018/C 294/086352016CJC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL201806287711Asia C-635/16 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 28.6.2018 – Valittajana Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottaminen — Oikeudenkäynnin kohteen määrittäminen — Rahoitustuki Verkkojen Eurooppa -välineen (CEF) alalla — Liikennesektori vuosina 2014 – 2020 — Ehdotuspyyntö — Innovoinnin ja verkkojen toimeenpanovirasto (INEA) — Sähköpostiviesti, jolla kantajalle ilmoitetaan hänen ehdotuksensa hylkäämisestä — Euroopan komission myöhempi päätös, jolla vahvistetaan luettelo valituista ehdotuksista — Tehokas oikeussuoja)
 ---documentbreak--- C2942018FI710120180628FI00087171Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 28.6.2018 – Valittajana Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-635/16 P) (
         1
      )
   ”(Muutoksenhaku — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottaminen — Oikeudenkäynnin kohteen määrittäminen — Rahoitustuki Verkkojen Eurooppa -välineen (CEF) alalla — Liikennesektori vuosina 2014 – 2020 — Ehdotuspyyntö — Innovoinnin ja verkkojen toimeenpanovirasto (INEA) — Sähköpostiviesti, jolla kantajalle ilmoitetaan hänen ehdotuksensa hylkäämisestä — Euroopan komission myöhempi päätös, jolla vahvistetaan luettelo valituista ehdotuksista — Tehokas oikeussuoja)”2018/C 294/08Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Valittaja: Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV (edustaja: Y. de Vries, advocaat)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Samnadda ja J. Hottiaux)

      Tuomiolauselma

            1)

            Unionin yleisen tuomioistuimen 11.10.2016 antama määräys Spliethoff’s Bevrachtingskantoor vastaan komissio (T-564/15, ei julkaistu, EU:T:2016:611) kumotaan.

            2)

            Asia palautetaan unionin yleiseen tuomioistuimeen.

            3)

            Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (
         1
      )	EUVL C 70, 6.3.2017.