title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 20 päivänä maaliskuuta 2003 asiassa T-76/94, Rendert Jansma vastaan Euroopan yhteisöjen neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (Vahingonkorvauskanne – Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Maito – Lisämaksu – Viitemäärä – Tuottaja, joka on antanut sitoumuksen maidon kaupan pitämisestä luopumisesta – SLOM-tilan myynti – Vanhentuminen – Lausunnon antaminen asiasta raukeaa)

text:
C 124/20                FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                          24.5.2003
komissio (asiamiehenään J. Currall), jossa ensimmäisen oikeus-           2)     Kanne jätetään muilta osin tutkittavaksi ottamatta.
asteen tuomioistuinta vaaditaan kumoamaan komission
29.1.2001 tekemä päätös, jossa kantajan palvelukseenotopai-              3)     Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoite-
kaksi vahvistetaan Bryssel eikä hänelle myönnetä päivärahaa,                    taan korvaamaan puolet kantajan oikeudenkäyntikuluista.
ja velvoittamaan komission maksamaan kantajalle määrät,
jotka vastaavat kantajan oikeuksia siinä tapauksessa, että               4)     Kantaja vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan.
hänen palvelukseenottopaikakseen olisi vahvistettu Rooma,
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (yhden                  (1 ) EYVL C 180, 27.7.2002.
tuomarin kokoonpano): tuomari M. Vilaras, kirjaaja: apulais-
kirjaaja B. Pastor, on 5.3.2003 antanut tuomion, jonka tuomio-
lauselma on seuraava:
1)     Kanne hylätään.
2)     Kukin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.                   YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
( 1) EYVL C 44, 16.2.2002.                                                                 20 päivänä maaliskuuta 2003
                                                                         asiassa T-76/94, Rendert Jansma vastaan Euroopan yhtei-
                                                                              söjen neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                         (Vahingonkorvauskanne – Sopimussuhteen ulkopuolinen
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                               vastuu – Maito – Lisämaksu – Viitemäärä – Tuottaja,
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   joka on antanut sitoumuksen maidon kaupan pitämisestä
                                                                         luopumisesta – SLOM-tilan myynti – Vanhentuminen –
                  13 päivänä maaliskuuta 2003                                         Lausunnon antaminen asiasta raukeaa)
asiassa T-166/02, José Pedro Pessoa e Costa vastaan                                                 (2003/C 124/36)
               Euroopan yhteisöjen komissio ( 1)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
(Henkilöstö – Kurinpitomenettelymenettelyn aloittamista
koskeva päätös – Päätös hylätä siirtopyyntö Euroopan
huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuk-                   Asiassa T-76/94, Rendert Jansma, kotipaikka Engelbert (Alan-
                                seen)                                    komaat), edustajinaan asianajajat E. H. Pijnacker Hordijk ja
                                                                         H. J. Bronkhorst, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroo-
                          (2003/C 124/35)                                pan yhteisöjen neuvosto (asiamiehenään A.-M. Colaert) ja
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään T. van Rijn ja
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        H.-J. Rabe), jossa kantaja vaatii EY:n perustamissopimuksen
                                                                         178 artiklan ja 215 artiklan toisen kohdan (joista on tullut EY
                                                                         235 artikla ja EY 288 artiklan toinen kohta) nojalla korvausta
Asiassa T-166/02, José Pedro Pessoa e Costa, Euroopan                    hänelle siitä aiheutuneesta vahingosta, että hän ei voinut
yhteisöjen komission virkamies, kotipaikka Lissabon, edustaja-           myydä maitoa asetuksen (ETY) N:o 804/68 5 c artiklassa
naan asianajajat J.-N. Louis, E. Marchal ja A. Coolen, prosessi-         tarkoitetun maksun soveltamista maito- ja maitotuotealalla
osoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio               koskevista yleisistä säännöistä 31 päivänä maaliskuuta 1984
(asiamiehinään J. Currall, F. Clotuche-Duvieusart ja D. Wael-            annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 857/84 (EYVL L 90,
broeck), jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuo-              s. 13), sellaisena kuin se on täydennettynä asetuksen (ETY)
mioistuinta ensiksikin kumoamaan 3.7.2001 tehdyn komis-                  N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun lisämaksun yksityiskoh-
sion päätöksen, jolla kantajaa vastaan aloitettiin kurinpitome-          taisista soveltamissäännöistä 16 päivänä toukokuuta 1984
nettely, ja toiseksi kumoamaan 21.7.2001 tehdyn komission                annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 1371/84 (EYVL
päätöksen, jolla hylättiin Euroopan huumausaineiden ja niiden            L 132, s. 11), soveltamisen seurauksena, yhteisöjen ensimmäi-
väärinkäytön seurantakeskuksen johtajan tekemä pyyntö kan-               sen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien
tajan siirtämisestä tämän keskuksen palvelukseen, yhteisöjen             kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf, sekä tuomarit
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toi-              R. M. Moura Ramos ja H. Legal, kirjaaja: H. Jung, on antanut
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts sekä               20.3.2003 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
tuomarit J. Azizi ja M. Jaeger, kirjaaja: hallintovirkamies
D. Christensen, on 13.3.2003 antanut tuomion, jonka tuomio-              1)     Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.
lauselma on seuraava:
                                                                         2)     Vastaajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
1)     Kumotaan 23.7.2001 tehty komission päätös, jolla hylättiin
       Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seuranta-         (1 ) EYVL C 90, 26.3.1994.
       keskuksen johtajan tekemä pyyntö kantajan siirtämisestä tämän
       keskuksen palvelukseen.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11 päivänä tammikuuta 2001 asiassa C-226/99 (Tribunale civile e penale di Genovan esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Siples Srl, selvitystilassa, vastaan Ministero delle Finanze ja Servizio della Riscossione dei Tributi – Concessione Provincia di Genova – San Paolo Riscossioni Genova SpA (Yhteisön tullikoodeksi – Muutoksenhaku – Tulliviranomaisten tekemän päätöksen täytäntöönpanon lykkääminen)

text:
2.6.2001                   FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               C 161/3
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Westdeutsche Lan-                  (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistui-
desbank Girozentrale vastaan Friedrich Stefan Itävallan tasaval-              men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui-
lan osallistuessa oikeudenkäyntiin, ennakkoratkaisun EY:n pe-                 messa vireillä olevassa asiassa Kofisa Italia Srl vastaan Ministero
rustamissopimuksen 73 b artiklan (josta on tullut EY 56 artikla)              delle Finanze ja Servizio della Riscossione dei Tributi —
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien                 Concessione Provincia di Genova – San Paolo Riscossioni
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. La Pergola sekä                       Genova SpA ennakkoratkaisun yhteisön tullikoodeksista
tuomarit M. Wathelet (esittelevä tuomari), D.A.O. Edward,                     12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen
P. Jann ja L. Sevón, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: apulaiskir-         (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1) 243 ja 244 artiklan
jaaja H. von Holstein, on antanut 11.1.2001 tuomion, jonka                    tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien
tuomiolauselma on seuraava:                                                   kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. La Pergola sekä
                                                                              tuomarit M. Wathelet, D.A.O. Edward, P. Jann (esittelevä
1)     EY:n perustamissopimuksen 73 b artiklaa (josta on tullut EY            tuomari) ja L. Sevón, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer,
       56 artikla) on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan       kirjaaja: johtava hallintovirkamies H.A. Rühl, on antanut
       kaltainen kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan kiinnitys             11.1.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
       toisen jäsenvaltion valuutan määräisen velan vakuudeksi on
       vahvistettava kansallisen valuutan määräisenä, on ristiriidassa        1)     Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun
       tämän artiklan kanssa.                                                        neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 243 artiklan on
                                                                                tulkittava siten, että kansallisessa oikeudessa määritetään se,
2)     Perustamissopimuksen 73 b artiklaa on tulkittava siten, että                  onko ensin haettava muutosta tulliviranomaisilta vai voiko
       sitä ei ollut sovellettava Itävallassa ennen Itävallan tasavallan             asian saattaa suoraan lainkäyttöelimen käsiteltäväksi.
       liittymistä Euroopan unioniin.
                                                                              2)     Asetuksen (ETY) N:o 2913/92 244 artiklaa on tulkittava
3)     Perustamissopimuksen 73 b artiklaa on tulkittava siten että                   siten, että siinä ei anneta mahdollisuutta riidanalaisen päätök-
       sen perusteella ei voi korjautua päteväksi EY:n perustamissopi-               sen täytäntöönpanon lykkäämiseen muille kuin tulliviranomai-
       muksen voimaantulon jälkeen Itävallassa kiinnitysmerkintä,                    sille. Tällä säännöksellä ei kuitenkaan rajoiteta tullikoodeksin
       joka on kyseisessä kansallisessa oikeusjärjestyksessä ehdottomal-             243 artiklan nojalla muutoksenhakua käsittelevien lainkäyttö-
       la ja korjaamattomalla tavalla pätemätön siten, että pätemättö-               elinten toimivaltaa määrätä täytäntöönpanon lykkäämisestä
       myys vaikuttaa taannehtivasti ja merkitsee kyseisen kiinnitys-                sen velvoitteensa noudattamiseksi, joka koskee yhteisön oikeuden
       merkinnän mitättömyyttä.                                                      täyden vaikutuksen turvaamista.
(1) EYVL C 71, 13.3.1999.
                                                                              (1) EYVL C 71, 13.3.1999.
          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                              (viides jaosto)
                                                                                (viides jaosto)
                    11 päivänä tammikuuta 2001
                                                                                11 päivänä tammikuuta 2001
asiassa C-1/99 (Tribunale civile e penale di Genovan
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Kofisa Italia Srl vastaan                    asiassa C-226/99 (Tribunale civile e penale di Genovan
Ministero delle Finanze ja Servizio della Riscossione dei                     esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Siples Srl, selvitysti-
Tributi – Concessione Provincia di Genova – San Paolo                         lassa, vastaan Ministero delle Finanze ja Servizio della
                     Riscossioni Genova SpA (1)                               Riscossione dei Tributi – Concessione Provincia di Geno-
                                                                                va – San Paolo Riscossioni Genova SpA (1)
(Ennakkoratkaisupyyntö – Yhteisöjen tuomioistuimen toimi-
valta – Kansallinen lainsäädäntö, jossa toistetaan yhteisön                   (Yhteisön tullikoodeksi – Muutoksenhaku – Tulliviranomais-
oikeuden säännöksiä – Yhteisön tullikoodeksi – Muutoksen-                         ten tekemän päätöksen täytäntöönpanon lykkääminen)
haku – Muutoksenhaun kaksivaiheisuuden pakottavuus –
Tulliviranomaisten tekemän päätöksen täytäntöönpanon
                                  lykkäys)                                                                 (2001/C 161/06)
                            (2001/C 161/05)                                                           (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                       (Oikeudenkäyntikieli: italia)                          (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                        Asiassa C-226/99, jonka Tribunale civile e penale di Genova
                                                                              (Italia) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuo-
Asiassa C-1/99, jonka Tribunale civile e penale di Genova                     mioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuo-
(Italia) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan                  mioistuimessa vireillä olevassa asiassa Siples Srl, selvitystilassa,
 ---pagebreak--- C 161/4                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       2.6.2001
vastaan Ministero delle Finanze ja Servizio della Riscossione           yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-
dei Tributi – Concessione Provincia di Genova – San Paolo               nossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann (esittelevä tuomari)
Riscossioni Genova SpA ennakkoratkaisun yhteisön tullikoo-              sekä tuomarit J.-P. Puissochet ja R. Schintgen, julkisasiamies:
deksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston                    D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1) 244 artiklan             H.A. Rühl, on antanut 16.1.2001 tuomion, jonka tuomiolau-
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien           selma on seuraava:
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. La Pergola sekä
tuomarit M. Wathelet, D.A.O. Edward, P. Jann (esittelevä                1)    Tecnologie Vetroresina SpA (TVR) velvoitetaan maksamaan
tuomari) ja L. Sevón, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer,                Euroopan yhteisöjen komissiolle 211 307 euroa sopimuksen
kirjaaja: johtava hallintovirkamies H.A. Rühl, on antanut                     mukaisine korkoineen 21.12.1991 lukien, kunnes velka on
11.1.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                          kokonaisuudessaan maksettu.
Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun             2)    Kanne hylätään muilta osin.
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 244 artiklaa on tulkittava
siten, että siinä ei anneta mahdollisuutta riidanalaisen päätöksen      3)    Tecnologie Vetroresina SpA (TVR) velvoitetaan korvaamaan
täytäntöönpanon lykkäämiseen muille kuin tulliviranomaisille. Tällä           oikeudenkäyntikulut.
säännöksellä ei kuitenkaan rajoiteta tullikoodeksin 243 artiklan
nojalla muutoksenhakua käsittelevien lainkäyttöelinten toimivaltaa      (1) EYVL C 137, 2.5.1998.
määrätä täytäntöönpanon lykkäämisestä sen velvoitteensa noudatta-
miseksi, joka koskee yhteisön oikeuden täyden vaikutuksen turvaa-
mista.
(1) EYVL C 246, 28.8.1999.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (kuudes jaosto)
                                                                                16 päivänä tammikuuta 2001
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                        asiassa C-41/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                          (kuudes jaosto)                                           Tecnologie Vetroresina SpA (TVR) (1)
                  16 päivänä tammikuuta 2001                                (Välityslauseke – Sopimuksen täyttämättä jättäminen)
asiassa C-40/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                                           (2001/C 161/08)
             Tecnologie Vetroresina SpA (TVR) (1)
    (Välityslauseke – Sopimuksen täyttämättä jättäminen)                                    (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                         (2001/C 161/07)                                (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                        Asiassa C-41/98, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
                                                                        nään E. de March ja A. Dal Ferro), vastaan Tecnologie
                                                                        Vetroresina SpA (TVR) (edustajanaan G. Merla), jossa komissio
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen        on nostanut EY:n perustamissopimuksen 181 artiklan (josta
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                   on tullut EY 238 artikla) nojalla kanteen, jossa se vaatii
                                                                        yhteisöjen tuomioistuinta velvoittamaan Tecnologie Vetroresi-
Asiassa C-40/98, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-               na SpA:n palauttamaan komissiolle yhteensä 77 558,80 ecun
nään E. de March ja A. Dal Ferro), vastaan Tecnologie                   suuruisen summan, jonka komissio on suorittanut ennakkona
Vetroresina SpA (TVR) (edustajanaan G. Merla), jossa komissio           sopimuksen nro BREU-0114-I (A) mukaisesti, sopimuksen
on nostanut EY:n perustamissopimuksen 181 artiklan (josta               mukaisine korkoineen 1.2.1990 lukien sekä maksamaan ko-
on tullut EY 238 artikla) nojalla kanteen, jossa se vaatii              missiolle vahingonkorvauksena 7 700 ecua, yhteisöjen tuo-
yhteisöjen tuomioistuinta velvoittamaan Tecnologie Vetroresi-           mioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
na SpA:n palauttamaan komissiolle yhteensä 211 307 ecun                 puheenjohtaja C. Gulmann (esittelevä tuomari) sekä tuomarit
suuruisen summan, jonka komissio on suorittanut ennakkona               J.-P. Puissochet ja R. Schintgen, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo
sopimuksen nro 3440/1/0/187/91/6-BCR-I(30) mukaisesti,                  Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H.A. Rühl, on
sopimuksen mukaisine korkoineen 21.12.1991 lukien sekä                  antanut 16.1.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
maksamaan komissiolle vahingonkorvauksena 20 000 ecua,                  raava:


title: Asia F-16/06: Virkamiestuomioistuimen määräys 23.9.2008 — Augenault ym. v. neuvosto

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/68

         Virkamiestuomioistuimen määräys 23.9.2008 — Augenault ym. v. neuvosto
   (Asia F-16/06) (1)

   (2008/C 301/135)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 96, 22.4.2006, s. 38.


title: Asia C-152/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 24.3.2017 – Consorzio Italian Management ja Catania Multiservizi SpA v. Rete Ferroviaria Italiana SpA

text:
               3.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 24.3.2017 – Consorzio Italian Management ja Catania Multiservizi SpA v. Rete Ferroviaria Italiana SpA
   (Asia C-152/17)
   (2017/C 213/25)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Consorzio Italian Management ja Catania Multiservizi SpA

      Vastapuoli: Rete Ferroviaria Italiana SpA

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko sellainen kansallisen oikeuden tulkinta, jolla evätään hintojen tarkistaminen nk. erityisalojen sopimuksissa, erityisesti siltä osin kuin kyse on sopimuksista, joilla on muu kuin tässä direktiivissä tarkoitettu kohde mutta jotka liittyvät viimeksi mainittuun välineellisellä yhteydellä, Euroopan unionin oikeuden (erityisesti SEU 3 artiklan 3 kohdan, SEUT 26, 56–58 ja 101 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 artiklan) ja direktiivin 2004/17/EY (1) mukainen?

               2)

               Onko direktiivi 2004/17/EY (mikäli katsotaan, että hintojen tarkistamisen epääminen kaikissa nk. erityisaloilla tehdyissä ja sovelletuissa sopimuksissa perustuu suoraan direktiiviin) Euroopan unionin periaatteiden (erityisesti SEU 3 artiklan 1 kohdan, SEUT 26, 56–58 ja 101 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 artiklan) vastainen sen vuoksi, että se on ”epäoikeudenmukainen, suhteeton ja vääristää sopimustasapainoa ja siten tehokkaiden markkinoiden sääntöjä”?

      (1)  Vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/17 (EUVL 2004, L 134, s. 1).


title: SA Edouard Dubois et Fils:n 3.4.1998 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston asiassa T-113/96, SA Edouard Dubois et Fils vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio, 29.1.1998 antamasta tuomiosta (Asia C-95/98 P)

text:
C 166/8                  FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          30.5.98
89/104/ETY (1) 7 artiklan 1 kohdasta, että jäsenvaltiot                       misteen X valmistamista ja myymistä muissa
eivät saa ottaa käyttöön tai pitää voimassa lainsäädäntöä,                    jäsenvaltioissa kuin jäsenvaltiossa B?
jonka mukaan tavaramerkkioikeudellisen sammumisen
katsotaan tapahtuvan siinä tapauksessa, että tavara, jonka
tunnuksena tavaramerkki on, saatetaan markkinoille                  2) Missä määrin ensimmäisen kysymyksen kannalta on
Euroopan yhteisön ulkopuolella?                                          merkitystä sillä, että
(1) EYVL L 40, 11.2.1989, s. 1.                                          i)   lääkevalmisteen X makkinoille saattamista kos-
                                                                              keva lupa lakkasi olemasta voimassa jäsenval-
                                                                              tiossa B siksi, että henkilö, jolle lupa oli myön-
                                                                              netty, luopui siitä vapaaehtoisesti; ja/tai
                                                                         ii)  lääkevalmisteen Y kaava kehitettiin ja otettiin
Divisional Court, Queen's Bench Division 31.7.1997 teke-                      käyttöön sellaisen kansanterveydellisen edun
mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                            aikaansaamiseksi, jota ei saavuteta lääkevalmis-
asiassa The Queen vastaan The Licensing Authority                             teella X (jota valmistetaan eri kaavan mukaan);
Established by the Medicines Act 1968 (edustajanaan The                       ja/tai
Medicines Control Agency), ex parte: 1) Rhône-Poulenc
               Rorer Ltd ja 2) May & Baker Ltd                           iii) kansanterveydellistä etua ei saavutettaisi, jos val-
                          (Asia C-94/98)                                      miste X ja valmiste Y olisivat molemmat yhtä
                                                                              aikaa jäsenvaltion B markkinoilla; ja/tai
                           (98/C 166/12)
                                                                         iv) erot lääkevalmisteen X ja lääkevalmisteen Y kaa-
Divisional Court, Queen's Bench Division on pyytänyt                          voissa ovat sellaisia, ettei kumpaakaan voida lailli-
31.7.1997 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut                           sesti markkinoida toiselle valmisteelle myönnetyn
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 1.4.1998, Euroo-                         markkinoille saattamista koskevan luvan nojalla;
pan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa The Licensing                         ja/tai
Authority Established by the Medicines Act 1968 (edusta-
janaan The Medicines Control Agency), ex parte: 1)                       v)   toimivaltaisella viranomaisella on direktiivissä 65/
Rhône-Poulenc Rorer Ltd ja 2) May & Baker Ltd, ennak-                         65/ETY edellytetyt tiedot sekä valmisteesta X että
koratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                                           valmisteesta Y; ja/tai
1) Tapauksessa, jossa on tehty hakemus lääkevalmisteen
                                                                         vi) toimivaltainen viranomainen katsoo, että valmis-
     X tuomiseksi jäsenvaltiosta A jäsenvaltioon B, voiko
                                                                              teen X tuontia jäsenvaltiosta A koskevan kiellon
     henkilö, joka pyytää saada markkinoida tuontituotetta
                                                                              vaikutuksena olisi markkinoiden jakaminen; ja/tai
     jäsenvaltiossa B, hakea markkinoille saattamista kos-
     kevaa lupaa jäsenvaltion B toimivaltaiselta viranomai-
     selta ja voidaanko lupa myöntää tälle, jos neuvoston                vii) toimivaltainen viranomainen katsoo, ettei valmis-
     direktiivissä 65/65/ETY (1) (sellaisena kuin se on muu-                  teen X tuonnin ja myynnin kieltäminen ole EY:n
     tettuna) säädetyt edellytykset eivät täyty, kun:                         perustamissopimuksen 36 artiklan nojalla perus-
                                                                              teltua?
     i)   lääkevalmisteelle X on myönnetty markkinoille
          saattamista koskeva lupa jäsenvaltiossa A ja sillä        (1) Lääkevalmisteita koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten
          oli markkinoille saattamista koskeva lupa jäsen-              määräysten lähentämisestä 26 päivänä tammikuuta 1965
          valtiossa B, mutta tämä lupa on lakannut ole-                 annettu neuvoston direktiivi 65/65/ETY (EYVL 22, 9.2.1965,
          masta voimassa; ja                                            s. 369 (Ks. SER1 (65Ð66) s. 20).
     ii)  lääkevalmisteella X on samat vaikuttavat aineet ja
          sama terapeuttinen vaikutus kuin lääkevalmis-
          teella Y, mutta sitä ei valmisteta saman kaavan
          mukaan kuin lääkevalmistetta Y; ja
     iii) lääkevalmisteelle Y on myönnetty markkinoille             SA Edouard Dubois et Fils:n 3.4.1998 tekemä valitus
          saattamista koskeva lupa jäsenvaltiossa B, mutta          Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
          sille ei ole myönnetty markkinoille saattamista           tuimen viidennen jaoston asiassa T-113/96, SA Edouard
          koskevaa lupaa jäsenvaltiossa A; ja                       Dubois et Fils vastaan Euroopan unionin neuvosto ja
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissio, 29.1.1998 antamasta
     iv) edellä i) ja iii) kohdassa viitatut markkinoille saat-                                 tuomiosta
          tamista koskevat luvat myönnettiin samaan kon-                                    (Asia C-95/98 P)
          serniin kuuluville eri yrityksille ja myös lääkeval-
          misteiden X ja Y valmistajat kuuluvat kyseiseen                                    (98/C 166/13)
          konserniin; ja
     v)   yritykset, jotka kuuluvat samaan konserniin kuin          SA Edouard Dubois et Fils on valittanut 3.4.1998 Euroo-
          se yritys, jolle on myönnetty valmisteen X markki-        pan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen
          noille saattamista koskeva lupa, jatkavat yhä val-        ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaos-
 ---pagebreak--- 30.5.98                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 166/9
ton asiassa T-113/96, SA Edouard Dubois et Fils, vastaan            Euroopan yhteisöjen komission 3.4.1998 Ranskan tasaval-
Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komis-                               taa vastaan nostama kanne
sio, 29.1.1998 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajat
                                                                                (Asia C-96/98)
ovat asianajaja Pierre Ricard, Conseil d'EÂtat ja Cour de
Cassation francËaise ja asianajaja Alain Crosson de Cor-                                     (98/C 166/14)
mier, Pariisi, prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoi-
misto Marc Feiler, 67 rue Ermesinde.
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 3.4.1998
                                                                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                    tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelli-
                                                                    sen yksikön virkamies Paolo Stancanelli ja samassa yksi-
                                                                    kössä toimiva kansallinen virkamies Olivier Couvert-Cas-
Ð kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                    tera, prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksi-
     tuomion,                                                       kön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,
                                                                    Kirchberg.
Ð toteaa, että vastaajat ovat perustamissopimuksen 215
     artiklan 2 kohdassa tarkoitetuin tavoin vastuussa valit-       Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo-
     tajan harjoittamalle valtuutetun tulliasioitsijan toimin-      mioistuin
     nalle aiheutetusta vahingosta,
                                                                    Ð toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut
Ð verlvoittaa vastaajat yhteisvastuullisesti korvaamaan
                                                                        direktiivin 79/498/ETY (1) 4 artiklan mukaisia velvoit-
     valittajalle aiheutetun vahingon 112 339 702 Ranskan
                                                                        teitaan, koska se on jättänyt Poitoun vuorovesialueella
     frangilla,
                                                                        toteuttamatta erityistoimet lintujen elinympäristöjen
                                                                        suojelemiseksi ja tarvittavat toimenpiteet, jotta nämä
                                                                        elinympäristöt eivät huonontuisi,
Ð velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                    Ð velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     käyntikulut.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tuottamuksesta             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
riippumattoman vastuun osalta katsonut virheellisesti, että
vahinko on aiheutunut yhtenäisasiakirjasta ja sen perus-
teella toteutetusta sisäisiä rajoja vailla olevasta alueesta.
                                                                    Luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta
Yhteisön toimielimille asetettiin tässä yhteydessä uusia toi-
                                                                    1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY 4 artik-
mimisvelvoitteita, muun muassa velvollisuus ryhtyä kor-
                                                                    lan 1 ja 2 kohdassa säädetään velvollisuudesta osoittaa eri-
vaaviin lisätoimenpiteisiin valtuutetun tulliasioitsijan
                                                                    tyissuojelualueiksi direktiivissä tarkoitettujen lajien elin-
ammatin sopeuttamiseksi.
                                                                    ympäristöjen suojelemiseksi sopivimmat alueet, ja sen 4
                                                                    kohdassa säädetään velvollisuudesta toteuttaa suojelu-
                                                                    alueilla elinympäristöjen pilaantumisen estämiseksi asian-
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tuottamukseen              mukaiset toimenpiteet. Viimeksi mainittu velvollisuus
perustuvan vastuun osalta katsonut virheellisesti, ettei toi-       käsittää yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön
mielimillä ollut lakiin perustuvaa toimimisvelvollisuutta ja        mukaan (2) paitsi tosiasiallisesti erityissuojelualueiksi osoi-
ettei yhteisön vastuu näin ollen voinut perustua siihen,            tetut alueet, myös alueet, jotka olisi pitänyt tällaisiksi
ettei asianmukaisiin toimenpiteisiin ollut ryhdytty. Toimi-         osoittaa.
elimet ryhtyivät toimenpiteisiin antamalla tulliasiamiehen
ja tulliasioitsijan ammatin sopeuttamisesta sisämarkki-
noille 17 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston
                                                                    Poitoun vuorovesialueelta erityissuojelualueeksi osoitettu
asetuksen (ETY) N:o 3904/92 (1). Tämä toimielinten
                                                                    alue ei ole riittävä. Erityissuojelualueeksi on tällä hetkellä
toteuttama toimenpide on kuitenkin hajanainen ja riittä-
                                                                    osoitettu 29 790 hehtaarin kokoinen alue. Alueen osoitta-
mätön. Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
                                                                    minen on tapahtunut liian myöhään, peräkkäisinä vaiheina
katsonut virheellisesti, ettei yksityisiä suojaavaa ylemmän-
                                                                    ja vasta vuoden 1991 jälkeen. Saatavilla olevien asianmu-
tasoista oikeussääntöä missään tapauksessa ole rikottu.
                                                                    kaisimpien tieteellisten tietojen eli Ranskan ympäristömi-
Saavutettujen oikeuksien koskemattomuutta on loukattu,
                                                                    nisteriön vuonna 1994 julkaisema lintujen suojelun kan-
koska tulliasioitsijan ammatin olemassaolo on tunnustettu
                                                                    nalta tärkeiden alueiden luettelon perusteella 77 980 heh-
yhteisön lainsäädännössä.
                                                                    taarilla on objektiivisia erityispiirteitä, joiden perusteella
                                                                    osoittaminen erityissuojelualueeksi olisi perusteltua. Elin-
(1) EYVL L 394, 31.12.1992, s. 1.                                   ympäristöjen huonontumisen estämiseksi tarvittavien toi-
                                                                    menpiteiden riittämättömyys johtuu siitä, ettei riittäviä
                                                                    suojelujärjestelmiä ole, ja siitä, että luonnonympäristöt
                                                                    vähenevät ja häiriintyvät. Erityisesti kyse on siitä, että kos-


title: Asia C-599/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 29.3.2012 (Najvyšší súd Slovenskej republikyn (Slovakia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — SAG ELV Slovensko as, FELA Management AG, ASCOM (Schweiz) AG, Asseco Central Europe as, TESLA Stropokov as, Autostrade per l’Italia SpA, EFKON AG ja Stalexport Autostrady SA v. Úrad pre verejné obstarávanie (Julkiset hankinnat — Direktiivi 2004/18/EY — Hankintamenettelyt — Rajoitettu tarjouspyyntö — Tarjouksen arviointi — Hankintaviranomaisen pyynnöt, jotka koskevat tarjouksen täsmentämistä — Edellytykset)

text:
               26.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 29.3.2012 (Najvyšší súd Slovenskej republikyn (Slovakia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — SAG ELV Slovensko as, FELA Management AG, ASCOM (Schweiz) AG, Asseco Central Europe as, TESLA Stropokov as, Autostrade per l’Italia SpA, EFKON AG ja Stalexport Autostrady SA v. Úrad pre verejné obstarávanie
   (Asia C-599/10) (1)

   (Julkiset hankinnat - Direktiivi 2004/18/EY - Hankintamenettelyt - Rajoitettu tarjouspyyntö - Tarjouksen arviointi - Hankintaviranomaisen pyynnöt, jotka koskevat tarjouksen täsmentämistä - Edellytykset)
   2012/C 151/13
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: SAG ELV Slovensko as, FELA Management AG, ASCOM (Schweiz) AG, Asseco Central Europe as, TESLA Stropokov as, Autostrade per l’Italia SpA, EFKON AG ja Stalexport Autostrady SA

      Vastaaja: Úrad pre verejné obstarávanie

      Muu osapuoli: Národná dial’ničná spoločnost’ a.s.

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Najvyšší súd Slovenskej republiky — Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (EUVL L 134, s. 114) ja erityisesti sen 2, 51 ja 55 artiklan tulkinta — Hankintaviranomaista mahdollisesti koskeva velvollisuus pyytää tarvittaessa tarjouksen täsmentämistä — Velvoitteen laajuus

      Tuomiolauselma

               1)

               Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY 55 artiklaa on tulkittava siten, että siinä edellytetään, että kansallisessa lainsäädännössä on julkisista hankinnoista annetun lain nro 25/2006, sellaisena kuin sitä sovelletaan pääasiassa, 42 §:n 3 momentin kaltainen säännös, jossa olennaisilta osin säädetään, että jos ehdokkaan tarjous on poikkeuksellisen alhainen, hankintaviranomainen pyytää kirjallisesti ehdokkaalta tätä koskevia täsmennyksiä. Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida kaikkien sille esitettyjen asiakirjojen valossa, onko täsmennyspyyntö mahdollistanut sen, että kyseinen ehdokas on voinut täsmentää riittävällä tavalla tarjouksensa pääkohtia.

               2)

               Direktiivin 2004/18 55 artikla on esteenä sille, että hankintaviranomainen omaksuu kannan, jonka mukaan se ei ole velvollinen pyytämään ehdokkaalta poikkeuksellisen alhaista hintaa koskevia täsmennyksiä.

               3)

               Direktiivin 2004/18 2 artikla ei ole esteenä lain nro 25/2006 42 §:n 2 momentin kaltaiselle kansallisen lainsäädännön säännökselle, jossa olennaisilta osin säädetään, että hankintaviranomainen voi pyytää kirjallisesti ehdokkailta täsmennyksiä niiden tarjoukseen ilman, että se kuitenkaan pyytää tai hyväksyy mitään muutosta kyseiseen tarjoukseen. Kun hankintaviranomainen käyttää sillä näin ollen olevaa harkintavaltaa, sen on kohdeltava ehdokkaita samalla tavalla ja lojaalisti, jotta tarjousten valintamenettelyn päättyessä ja sen lopputuloksen valossa täsmennyspyynnöstä ei voisi saada sellaista vaikutelmaa, että sillä on perusteettomasti suosittu tai syrjitty ehdokasta tai ehdokkaita, jolle tai joille kyseinen pyyntö on osoitettu.

      (1)  EUVL C 72, 5.3.2011.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12 päivänä joulukuuta 2002 asiassa T-181/00, Carmelo Morello vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Avointen virkojen täyttämismenettely – Perustelut – Hakemusten vertailu ja virkamiesten yhdenvertainen kohtelu – Kumoamiskanne – Vahingonkorvauskanne)

text:
C 44/24                  FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                        22.2.2003
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                   12 päivänä joulukuuta 2002                                           12 päivänä joulukuuta 2002
asiassa T-164/00, Carmelo Morello vastaan Euroopan                    asiassa T-181/00, Carmelo Morello vastaan Euroopan
                      yhteisöjen komissio ( 1)                                              yhteisöjen komissio (1)
(Henkilöstö – Avointen virkojen täyttämismenettely – Perus-           (Henkilöstö – Avointen virkojen täyttämismenettely – Perus-
telut – Hakemusten vertailu ja virkamiesten yhdenvertainen            telut – Hakemusten vertailu ja virkamiesten yhdenvertainen
     kohtelu – Kumoamiskanne – Vahingonkorvauskanne)                       kohtelu – Kumoamiskanne – Vahingonkorvauskanne)
                           (2003/C 44/43)                                                        (2003/C 44/44)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                      Asiassa T-181/00, Carmeno Morello, Euroopan yhteisöjen
Asiassa T-164/00, Carmeno Morello, Euroopan yhteisöjen                komission virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajinaan asianaja-
komission virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajinaan asianaja-       jat J. Sambon ja P.-P. Van Gehuchten, prosessiosoite Luxembur-
jat J. Sambon ja P.-P. Van Gehuchten, prosessiosoite Luxembur-        gissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään
gissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään            C. Berardis-Kayser ja D. Waelbroeck), jossa kantaja vaatii
C. Berardis-Kayser ja D. Waelbroeck), jossa kantaja vaatii            yhtäältä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa
yhtäältä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa           komission päätöksen olla nimittämättä kantajaa kilpailun
komission päätöksen olla nimittämättä kantajaa kilpailun              pääosaston linjalla C ”tiedotus, viestintä ja multimedia” olevan
pääosaston linjalla E ”kartellit, perusteollisuus ja energia-ala”     yksikön 1 ”televiestintä ja posti, tietoyhteiskunnan koordinoin-
olevan yksikön 2 ”perusteollisuus” päällikön virkaan (KOM/            ti” päällikön virkaan (KOM/090/99), sekä päätöksen, jolla
091/99) sekä päätöksen, jolla se nimitti toisen hakijan tähän         se nimitti toisen hakijan tähän virkaan, ja toisaalta, että
virkaan, ja toisaalta, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-        ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin velvoittaa komission
tuin velvoittaa komission maksamaan kantajalle vahingonkor-           maksamaan kantajalle vahingonkorvausta, yhteisöjen ensim-
vausta, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin              mäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien
(kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-          kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Jaeger sekä tuomarit
ja M. Jaeger sekä tuomarit K. Lenaerts ja J. Azizi, kirjaaja:         K. Lenaerts ja J. Azizi, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
johtava hallintovirkamies J. Palacio González, on antanut             J. Palacio González, on antanut 12.12.2002 tuomion, jonka
12.12.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                 tuomiolauselma on seuraava:
1)     Komissio velvoitetaan maksamaan kantajalle 5 000 euroa.        1)     Komissio velvoitetaan maksamaan kantajalle 5 000 euroa.
2)     Kanne hylätään muilta osin.                                    2)     Kanne hylätään muilta osin.
3)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.          3)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
( 1) EYVL C 247, 26.8.2000.                                           (1 ) EYVL C 273, 23.9.2000.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 5 päivänä helmikuuta 2004 asiassa C-357/02 (Supremo Tribunal Administrativon esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Fazenda Pública vastaan SONAE Distribuição SGPS SA

text:
               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/14

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS

   (toinen jaosto)
   5 päivänä helmikuuta 2004
   asiassa C-357/02 (Supremo Tribunal Administrativon esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Fazenda Pública vastaan SONAE Distribuição SGPS SA (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta - Direktiivi 69/335/ETY - Pääoman hankinnasta kannettavat välilliset verot - Pörssin ulkopuolisista osakkeiden luovutuksista kannettava vero)
   (2004/C 94/28)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asiassa C-357/02, jonka Supremo Tribunal Administrativo (Portugali) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Fazenda Pública vastaan SONAE Distribuição SGPS SA ennakkoratkaisun pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY (EYVL L 249, s. 25), sellaisena kuin se on muutettuna 10 päivänä kesäkuuta 1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY (EYVL L 156, s. 23), 11 ja 12 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: V. Skouris, joka hoitaa toisen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit R. Schintgen (esittelevä tuomari) ja N. Colneric, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: R. Grass, on 5.2.2004 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
   Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 10 päivänä kesäkuuta 1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY, 11 ja 12 artiklaa on tulkittava siten, että niiden vastaista ei ole se, että pörssin ulkopuolisista osakkeiden luovutuksista kannetaan vero, jonka määrä nousee suoraan ja rajoituksetta kaupan arvon mukaan.

      (1)  EYVL C 289, 23.11.2002.


title: Asia C-121/09: Kanne 1.4.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/29

         Kanne 1.4.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-121/09)
   2009/C 141/51
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: W. Wils ja C. Cattabriga)

      Vastaaja: Italian tasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Italian tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 90/314/ETY (1) 7 artiklan mukaisia velvoitteitaan

               —

               Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Italian tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 90/314 7 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on vahvistanut kolmen kuukauden määräajan, jonka kuluessa lomapaketin ostajan on tehtävä hakemus vakuusrahastosta maksettavaa korvausta varten ja joka alkaa kulua ajankohdasta, jolloin matkan on tarkoitus päättyä.

               2.

               Direktiivin 90/314 7 artiklassa säädetään, että sopimuksen osapuolena olevan matkanjärjestäjän tai välittäjän on asetettava maksukyvyttömyyden varalta riittävä vakuus suoritettujen maksujen palauttamisen ja kuluttajan paluukuljetuksen turvaamiseksi. Yhteisön oikeuskäytännön mukaan tällaisella säännöksellä valtioille asetetaan tulosta koskeva velvoite, joka edellyttää pakettimatkan ostajalle annettavaa oikeutta tehokkaaseen suojaan matkanjärjestäjien maksukyvyttömyyden varalta ja erityisesti suoritettujen maksujen palauttamiseen ja paluukuljetukseen.

               3.

               Direktiivin 90/314 8 artiklassa jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus antaa tiukempia säännöksiä, mutta kuitenkin vain siinä tapauksessa, että niillä annetaan kuluttajalle tehokkaampaa suojaa.

               4.

               Esillä olevassa tapauksessa kyseessä olevan Italian säännöksen tarkoituksena on kansallisten viranomaisten jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn kuluessa toimittamien tietojen mukaan turvata mahdollisuus saada takaisin valtion varoihin kuluttajille suoritetut maksut ja säilyttää näin ollen valtion taloudelliset intressit pikemminkin kuin taata tehokkaampi suoja pakettimatkojen ostajille.

               5.

               Vaikka komissio ymmärtää Italian intressin turvata vakuusrahaston asianmukainen ja tasapainoinen hallinnointi helpottamalla rahastolla olevan takautumisoikeuden käyttämistä matkanjärjestäjään nähden, se väittää, että tällaisella toimenpiteellä, jolla vahvistetaan sitova määräaika vakuutusrahaston maksettavaa korvausta koskevan hakemuksen tekemiseksi, otetaan käyttöön edellytys, jolla kuluttajilta saatetaan ottaa pois direktiivissä 90/314 taatut oikeudet.

               6.

               On tosin totta, kuten Italian viranomaiset väittävät, että se, että kuluttaja voi tehdä oman hakemuksensa rahastosta maksettavasta korvauksesta, kun se saa tiedon siitä, että sopimuksen täytäntöönpano saattaa estyä. Jotta kuluttaja voi käyttää tätä mahdollisuutta, on kuitenkin tarpeen, että se on tietoinen kysymyksessä olevista seikoista. Jos suljetaan pois tilanteet, joissa matkanjärjestäjän maksukyvyttömyys on selvästi tiedossa siltä osin kuin se on todettu tuomiolla, suurimmassa osassa tapauksista kuluttaja ei kuitenkaan ole tietoinen siitä, minkälainen mainitun matkanjärjestäjän varallisuus täsmälleen on. On siis tavallista, että kuluttaja kääntyy ensimmäiseksi viimeksi mainitun puoleen saadakseen takaisin suoritetut maksut lähettämällä kirjeen, mahdollisen karhukirjeen ja lopuksi virallisen maksukehotuksen. Tällä tavalla ministeriön asetuksen nro 349/1999 5 §:ssä säädetty kolmen kuukauden määräaika uhkaa jo olla lopullisesti umpeutunut sillä hetkellä, kun vakuusrahastosta maksettavaa korvausta koskevan hakemus tehdään, minkä johdosta kuluttajalta otetaan pois oikeus saada takaisin suoritetut maksut.

               7.

               Tässä menettelyssä väitetyn jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen korjaamiseksi Italian viranomaiset ovat ilmoittaneet ensin haluavansa pidentää määräaikaa, jonka kuluessa hakemus rahastosta maksettavasta korvauksesta on tehtävä, kolmesta kuukaudesta kahteentoista kuukauteen, ja tämän jälkeen haluavansa kumota sen.

               8.

               Ne ovat lisäksi julkaisseet Italian tasavallan virallisessa lehdessä tiedonannon, jolla mahdollisille asianomaisille ilmoitettiin, että kuluttajien suojelun varmistamiseksi vakuusrahastosta maksettavaa korvausta koskeva hakemus voidaan siihen saakka, kunnes kysymyksessä oleva määräaika kumotaan, tehdä milloin tahansa.

               9.

               Komissio katsoo, että vaikka tällaisilla toimenpiteillä pyritäänkin kiitettävällä tavalla korjaamaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen seuraukset, ne eivät kuitenkaan ole riittäviä sen vaaran poistamiseksi, että pakettimatkan ostaja menettää oikeutensa saada tehokasta suojaa matkanjärjestäjän maksukyvyttömyyden varalta.

               10.

               Jotta oikeusvarmuuden vaatimus täyttyy ja yksityiset ovat tietoisia kaikista oikeuksistaan ja voivat toteuttaa ne kansallisissa tuomioistuimissa, direktiivin säännökset on pantava täytäntöön sitovasti, yksilöidysti ja kiistattoman selvästi eikä niitä voida panna täytäntöön pelkällä hallintokäytännöllä, jolle on ominaista se, että hallintoelimet voivat halutessaan muuttaa sitä.

               11.

               Se, että Italian oikeusjärjestyksessä on olemassa yhtäältä säännös, jota ei koskaan ole virallisesti kumottu ja jossa säädetään rahastosta maksettavaa korvausta koskevan hakemuksen jättämiselle asetetusta kolmen kuukauden pituisesta preklusiivisesta määräajasta, ja toisaalta viranomaisten tiedonanto, jonka mukaan tällaista määräaikaa ei tarvitse ottaa huomioon, aiheuttaa ilmeistä epävarmuutta pakettimatkojen ostajien keskuudessa.

      (1)  Matkapaketeista, pakettilomista ja pakettikiertomatkoista 13.6.1990 annettu neuvoston direktiivi 90/314/ETY (EYVL L 158, s. 59).


title: Francisca Soto Revalienten 29.6.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-135/95)

text:
2.9.95                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 229/23
Dysan Magnetics Limited ja Review Magnetics (MACAO )                       että valittajien osuus 3.5" levykkeiden kokonaistuotan
Limited -nimisten yritysten 22.6.1995 Euroopan yhteisöjen                  nosta on 25 prosenttia .
              komissiota vastaan nostama kanne
                          ( Asia T-134/95                            ( ] ) EYVL N:o C 84, 6.4.1995 , S. 4
                            ( 95/C 229/50 )
                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                     Francisca Soto Revalienten 29.6.1995 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
Dysan Magnetics Limited ja Review Magnetics ( MACAO )
Limited -nimiset yritykset, edustajanaan toimisto Rosen                                      ( Asia T-135/95 )
blatt, Solicitorsin toimeksiannosta barrister Mark Clough ja                                     95/C 229/51 )
barrister Mark Brealey, prosessiosoite Luxemburgissa
Aloyse Mayn toimisto, 31 Grand-Rue, L-1661 , on nostanut
22.6.1995 kanteen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
oikeusasteen tuomioistuimessa Euroopan yhteisöjen komis
siota vastaan.                                                       Francisca Soto Revaliente, kotipaikka Malaga ( Espanja ),
                                                                     edustajanaan asianajaja Jean-Frangois Neven, Bryssel, pro
                                                                     sessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Catherine Des
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio                soy, 31 , rue d'Eich, on nostanut 29.6.1995 yhteisöjen
istuin                                                               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euro
                                                                     opan yhteisöjen komissiota vastaan .
— kumoaa tiettyjä Kanadasta, Indonesiasta, Macaosta ja               Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta
     Thaimaasta peräisin olevia magneettilevykkeitä ( 3.5"
     mikrolevykkeitä ) koskeviin polkumyynnin vastaisiin             — kumoamaan komission 6.9.1994 tekemän päätöksen
     menettelyihin ryhtymisestä 6.4.1 995 tehdyn komission                 siltä osin kuin se on vahvistettu komission 4.4.1995
     päätöksen^) ja                                                        tiedoksiantamassa oikaisua koskevassa päätöksessä ja
— velvoittaa komission korvaamaan kantajien oikeuden                — velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäynti
                                                                           kulut .
     käyntikulut.
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                     Kantaja riitauttaa päätöksen, jossa komissio on katsonut,
                                                                     että kantaja oli sääntöjen vastaisesti poissa työstä
Kantajat väittävät, että riitautettu päätös on laiton kahdesta        6.3 .—25.10.1994 , ja jossa komissio päätti henkilöstösään
syystä :                                                              nön 60 artiklan mukaisesti olla maksamatta hänelle tältä
                                                                      ajalta kuuluvaa palkkaa . Kantaja katsoo, että tätä päätöstä
                                                                     ei ole perusteltu ja että se on tehty henkilöstösännön 59 ja
a ) Päätöksessä rikotaan asetuksen N:o 3283/94 5 artiklan             60 artiklan vastaisesti .
     7 kohtaa, jonka mukaan " valitus hylätään, jos polku
     myyntiä tai vahinkoa koskevat todisteet ovat riittämät          Kantaja korostaa, että komission päätös perustuu lääkärin
     tömät menettelyn jatkamisen oikeuttamiseksi ". Yhtei            tarkastukseen, jonka väitetään tapahtuneen 16.3.1994,
     sössä toimivista levykkeiden valmistajista koostuvan             vaikka tällöin ei ole tehty lääkärintarkastusta hänen työky
     pienen ryhmän tekemä valitus perustui perusteettomiin            kynsä totelamiseksi . Hänet on kyseisenä päivänä komission
     väitteisiin . Itse asiassa se oli suurimmaksi osaksi täsmäl     pyynnöstä tutkinut asiantuntijakokous, mutta tutkimus on
     linen kopio aikaisemmasta samojen tuottajien tekemä             tehty sen toteamiseksi, voiko hän matkustaa Brysseliin
     stä valituksesta; ainoa ero oli maiden vaihtuminen.              kuultavaksi kurinpitomenettelyssä, ja vaikka kokous on
                                                                      todennut, ettei hänen sairauskohtauksensa estä häntä
                                                                      palaamasta Brysseliin, se ei ole lausunut mitään hänen
 b ) Päätös on asetuksen ( EY ) N:o 3283/94 5 artiklan                työkyvystään.
     4 kohdan vastainen. Tässä kohdassa säädetään, että
      " tutkimus pannaan vireille vain, jos . . . päätetään, että     Tämän vuoksi kantaja katsoo, että riidanalainen päätös on
     yhteisön teollisuus on tehnyt valituksen tai valitus on          tehty ilman että sitä olisi edeltänyt hänen työkykyään
     tehty sen puolesta " ja että " tutkimusta ei kuitenkaan          mittaava lääkärintarkastus ja että näin ollen se perustuu
     panna vireille, jos valitusta selvästi tukevat yhteisön          virheellisesti henkilöstösännön 60 artiklan käsitteeseen
     tuottajat vastaavat alle 25 prosentista yhteisön teolli          " sääntöjen vastaiseksi todettu poissaolo ".
      suuden tuottaman samankaltaisen tuotteen kokonaistu
      otannosta ". Komissio ei ole laillisesti todennut sitä, että
      valitus on tehty yhteisön teollisuuden puolesta eikä sitä,


title: Asia T-444/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.5.2012 — La City v. SMHV — Bücheler ja Ewert (citydogs) (Yhteisön tavaramerkki — Uuden edustajan nimeäminen — Kantajan toimimattomuus — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               14.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/7

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.5.2012 — La City v. SMHV — Bücheler ja Ewert (citydogs)
   (Asia T-444/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Uuden edustajan nimeäminen - Kantajan toimimattomuus - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2012/C 209/11
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: La City (La Courneuve, Ranska) (edustaja: aluksi asianajaja S. Bénoliel-Claux)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamiehet: aluksi S. Schäffner, sitten R. Pethke)

      Vastapuolet valituslautakunnassa ja väliintulijat unionin yleisessä tuomioistuimessa: Andreas Bücheler ja Konstanze Ewert (Engelskirchen, Saksa) (edustajat: asianajajat G. Würtenberger ja R. Kunze)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 5.8.2009 (asia R 233/2008-1) tekemästä päätöksestä, joka koskee yhtäältä La Cityn ja toisaalta Andreas Büchelerin et Konstanze Ewertin välistä väitemenettelyä.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen tästä kanteesta raukeaa.

               2)

               La City, sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) sekä Andreas Bücheler ja Konstanze Ewert vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 11, 16.1.2010.


title: Asia C-251/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.10.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Unkari) – György Balázs v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága (Ennakkoratkaisupyyntö — Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Dieselpolttoaineiden laatu — Kansallinen tekninen standardi, jolla asetetaan laadullisia lisävaatimuksia unionin oikeuteen nähden)

text:
               7.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 406/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.10.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Unkari) – György Balázs v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (Asia C-251/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Dieselpolttoaineiden laatu - Kansallinen tekninen standardi, jolla asetetaan laadullisia lisävaatimuksia unionin oikeuteen nähden))
   (2015/C 406/07)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: György Balázs

      Vastapuoli: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Tuomiolauselma

               1)

               Bensiinin ja dieselpolttoaineiden laadusta ja neuvoston direktiivin 93/12/ETY muuttamisesta 13.10.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/70/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 29.9.2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003, 4 artiklan 1 kohtaa ja 5 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sille, että jäsenvaltio säätää kansallisessa oikeudessaan dieselpolttoaineen markkinoille saattamiseksi pääasiassa kyseessä olevan kaltaisista syttymispistettä koskevista laadullisista vaatimuksista, jotka ovat tähän direktiiviin sisältyviin vaatimuksiin nähden ylimääräisiä, koska kyseessä ei ole dieselpolttoainetta koskeva tekninen laatuvaatimus, joka liittyy terveyteen ja ympäristönäkökohtiin mainitussa direktiivissä tarkoitetulla tavalla.

               2)

               Teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22.6.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.11.2006 annetulla neuvoston direktiivillä 2006/96/EY 1 artiklan 6 ja 11 alakohtaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sille, että jäsenvaltio tekee pääasiassa kyseessä olevan unkarilaisen standardin MSZ EN 590:2009 kaltaisesta kansallisesta standardista sitovan.

               3)

               Direktiivin 98/34, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2006/96, 1 artiklan 6 alakohtaa on tulkittava siten, ettei siinä vaadita, että kyseisessä säännöksessä tarkoitettu standardi olisi asetettava saataville kyseessä olevan jäsenvaltion virallisella kielellä.

      (1)  EUVL C 303, 8.9.2014.


title: Asia T-482/15: Kanne 24.8.2015 – Ahrend Furniture v. komissio

text:
               12.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 337/40

         Kanne 24.8.2015 – Ahrend Furniture v. komissio
   (Asia T-482/15)
   (2015/C 337/45)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ahrend Furniture (Zaventem, Belgia) (edustajat: asianajajat A. Lepièce, V. Dor ja S. Engelen)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan tuntemattomana ajankohtana tehdyn komission päätöksen erää 1 koskevan hankintasopimuksen tekemisestä muun tarjouksentekijän kanssa hankintamenettelyssä N:o OIB.DR.2/PO/2014/055/622 – Kalusteiden toimitus

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste koskee vastaajan tekemiä tosiseikkoja koskevia virheitä ja oikeudellisia virheitä kantajan tarjouksen laadullisen ja teknisen arvioinnin yhteydessä.

               2)

               Toinen kanneperuste koskee sitä, ettei kantajalle tämän pyynnöistä huolimatta annettu tiedoksi tarjousten taloudelliseen arviointiin liittyviä seikkoja.


title: Asia C-507/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 26.9.2016 – Еntertainment Balgaria System ЕООD v. Direktor na Direktsia ”bzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia

text:
               28.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 441/13

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 26.9.2016 – Еntertainment Balgaria System ЕООD v. Direktor na Direktsia ”bzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia
      (Asia C-507/16)
      (2016/C 441/16)
      Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Administrativen sad Sofia-grad

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Еntertainment Balgaria System ЕООD

         Vastaaja: Direktor na Direktsia ”bzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko direktiivin 2006/112 (1) 214 artiklaa tulkittava siten, että verovähennysoikeuden yhteydessä on annettava arvonlisäverovelvolliseksi rekisteröintitapauksille eri merkityksiä, tai onko se esteenä sille, että rekisteröintitapauksille on annettu jäsenvaltioissa eri merkityksiä, kuten ZDDS:n 97a §:ssä ja 70 §:n 4 momentissa?

                  2)

                  Onko direktiivin 2006/112 168 artiklan a alakohtaa ja 169 artiklan a alakohtaa tulkittava siten, ettei henkilöllä, joka on rekisteröitynyt direktiivin 214 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaisesti, ole oikeutta vähentää laskussa mainittua veroa vastaanottamistaan, verovelvollisten muista jäsenvaltioista suorittamista palveluista, jos se käyttää näitä palveluja palvelujen suorittamiseen muissa jäsenvaltioissa ja vähennysoikeuden käytön muut sisältöä ja menettelyä koskevat vaatimukset täyttyvät?

                  3)

                  Onko direktiivin 2006/112 168 artiklan a alakohtaa ja 169 artiklan a alakohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä ZDDS:n 70 §:n 4 momentin kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jonka mukaan direktiivin 214 artiklan 1 kohdan d tai e alakohdan nojalla mutta ei direktiivin 214 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla arvonlisäverovelvolliseksi rekisteröidyllä henkilöllä ei ole verovähennysoikeutta missään olosuhteissa?

         (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s. 1).


title: Euroopan yhteisöjen komission 28 päivänä helmikuuta 1995 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-52/95)

text:
8.4.95               |_FL_                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 87/7
      jo olevat budjettikohdat ja vahvistamalla tulevaisuutta        pannut täytäntöön tarvittavia säänöksiä noudattaakseen
      varten uusien kohtien luokittelumenetelmän poikke             komission vaatimuksissa mainitun direktiivin määräyksiä .
      amatta EY:n perustamissopimuksen 203 artiklan 4—6
      kohdan mukaisesta menetelmästä, kyseiset kolme                 (M EYVL N:o L 357, 7.12.1989 , s . 31
      toimielintä ovat luoneet järjestelyn, jota ne eivät voi
      yksipuolisesti riitauttaa . Vaikka neuvosto on hyväksy
      nyt vuonna 1993 toisen budjettivallan käyttäjän pyyn
      nöstä pitävänsä vastedes maatalouden menojen 2 ja 3
      budjettiotsakkeeseen kuuluvaa kokonaisuutta muina
      kuin pakollisina menoina, maatalouden tukiin liittyvät         Euroopan yhteisöjen komission 28 päivänä helmikuuta
      menot ( eli talousarvion alaluokkaan B1 —EMOTR                       1995 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne
      " tuet " kuuluvat menot) ovat edelleen vuoden 1982
      luokittelun mukaisesti pakollisia menoja .                                              ( Asia C-52/95 )
                                                                                ( 95/C 87/ 14 )
(!) EYVL N:o L 369 , 31.12.1994
(2 ) EYVL N:o C 194, 28.7.1982 , s . 1                               Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään oikeudelli
( 3 ) EYVL N:o C 331 , 7.12.1993 , s . 1                             nen neuvonantaja Gerard Rozet, prosessiosoite Luxembur
                                                                     gissa Georgios Kremlisin toimisto, Centre Wagner, Kirch
                                                                     berg, on 28 päivänä helmikuuta 1995 nostanut kanteen
                                                                     Ranskan tasavaltaa vastaan Euroopan yhteisöjen tuomio
                                                                     istuimessa .
Euroopan yhteisöjen komission 24 päivänä helmikuuta                  Kantaja vaatii toumioistuinta
1995 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama
                                kanne                                1 . toteamaan, että
                          ( Asia C-46/95 )
                                                                     — jättämällä kieltämättä väliaikaisesti kalastusalustensa
                            ( 95/C 87/13 )                                ICES VIII alueella harjoittaman anjoviskannan pyynnin
                                                                          siten, että sille vuosina 1991 ja 1992 myönnettyjen
Tuomioistuimessa on 24 päivänä helmikuuta 1995 nostettu                   kiintiöiden noudattaminen olisi voitu turvata ja
kanne Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan kantajana
Euroopan yhteisöjen komissio, edustajanaan Thomas                    — jättämällä saattamatta edesvastuuseen komission vuo
F. Cusack ja Jean-Francis Pasquier, prosessiosoite Luxem                 sina 1991 ja 1992 määräämän kalastuskiellon jälkeen
burgissa Georgios Kremlisin toimisto, Centre Wagner,                      suoritetuista, samaa kalakantaa koskeneista kalastus- ja
Kirchberg.                                                                muista siihen liittyvistä toiminnoista vastuussa olleet,
                                                                     Ranskan tasavalta on jättänyt täyttämättä sille eräistä
Kantaja vaatii tuomioistuinta                                        kalastustoimintaa koskevista toimenpiteistä annetun ase
                                                                     tuksen ( ETY ) N:o 2241/87 (*) 1 artiklan ja 11 artiklan
— toteamaan, että laiminlyömällä säätää kaikkia tarvitta            2 kohdassa luettuna yhdessä 3 artiklan kanssa, sekä
      via lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä pan        asetusten ( ETY) N:o 3926/90 ( 2 ) ja ( ETY ) N:o 3882/91 ( 3 )
      nakseen täytäntöön neuvoston 27 päivänä marraskuuta            liitteissä säädetyt velvollisuudet, sekä
      1989 väestön tiedottamisesta säteilyvaaran uhatessa
      sovellettavista terveydellisistä suojatoimenpiteistä sekä      2.   velvoittamaan Ranskan tasavalta korvaamaan oikeu
      käyttäytymisohjeista antaman direktiivin 89/61 8/Eura              denkäyntikulut.
      tom (*) määräykset tai ainakin olemalla ilmoittamatta
      toimenpiteistä, joihin se on ryhtynyt noudattaakseen
      tämän direktiivin määräyksiä, Luxemburgin suurhert            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
      tuakunta on jättänyt täytäämättä sille Euroopan atomi
      energiayhteisön perustamissopimuksen mukaan kuulu             Asetuksen ( ETY ) Nro 2241/87 11 artiklan 2 kohdan
      van velvollisuuden;                                            sanamuodosta ilmenee selvästi, että jäsenvaltioilla on vel
                                                                     vollisuus ryhtyä tarpeellisiin toimenpiteisiin kieltääkseen
— velvoittamaan Luxemburgin suurherttuakunnan kor                   väliaikaisesti kaiken kalastustoiminnan jopa ennen, kuin
      vaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                     kiintiö on täyttynyt. Ranskan viranomaiset eivät missään
                                                                     vaiheessa ole ryhtyneet toimenpiteisiin nyt kyseenä olevan
                                                                     kalastuksen väliaikaiseksi lopettamiseksi .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
                                                                     Sitä paitsi komissio katsoo, että ranskalaisista aluksista
Perustamissopimuksen 189 artikla, jonka mukaan direktiivi            vastuussa olleet ovat syyllistyneet rikkomuksiin, koska
velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden jokaista jäsen           näillä aluksilla on jatkettu kalastusta ja muita kyseenä
valtiota, jolle se on osoitettu, sisältää jäsenvaltioiden velvol    olevaan kalakantaan liittyviä toimintoja komission vuosina
lisuuden noudattaa direktiiveissä säädettyjä määräaikoja             1991 ja 1992 määräämien kalastuskieltojen jälkeen . Näiden
niiden muuntamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä .          rikkomusten toteamisen jälkeen ranskalaisten viranomais
Vaikka tämä määräaika on kulunut umpeen 27 päivänä                   ten velvollisuutena asetuksen ( ETY ) Nro 2241 /87 ensim
marraskuuta 1991 , Luxemburgin suurherttuakunta ei ole               mäisen artiklan mukaan ei ainoastaan ole ollut viipymättä
 ---pagebreak--- N:o C 87/8           FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     8.4.95
ryhtyä kaikkiin valvontatoimenpiteisiin, jotta voimassa                     Asian C-146/94 ( ) poistaminen rekisteristä
olevien sääntöjen noudattaminen voidaan turvata, vaan                                      ( 95/C 87/16
myös ryhtyä rikos- tai hallinto-oikeudellisiin toimenpiteisiin
näitä säännöksiä rikkoneita vastaan . Ranskan viranomaiset
eivät missään vaiheessa ole väittäneetkään Ranskan täyttä         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen viidennen jaoston
neen nyt kyseenä olevat velvollisuutensa .                         puheenjohtajan 8 päivänä helmikuuta 1995 antamalla
                                                                   määräyksellä on tuomioistuimen rekisteristä poistettu asia
(!) EYVL N:o L 207, 29.7.1987, s. 1                                C-146/94, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Hellee
(2 ) EYVL N:o L 378 , 31.12.1990 , s . 1                           nien tasavalta .
( 3 ) EYVL N:o L 367, 31.12.1991 , s . 1
                                                                   (M EYVL N:o C 202, 23.7.1994
         Asian C-l 15/94 ( ) poistaminen rekisteristä
                         ( 95/C 87/15 )
                                                                            Asian C-203/94 (*) poistaminen rekisteristä
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 1 päivänä                                   ( 95/C 87/17
helmikuuta 1995 antamalla määräyksellä on tuomioistui
men rekisteristä poistettu asia C-l 15/94, Euroopan yhtei
söjen komissio vastaan Helleenien tasavalta .                      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentti on 3 päi
                                                                   vänä helmikuuta 1995 tekemällään päätöksellä määrännyt
                                                                   poistettavaksi rekisteristä asian C-203/94, Ranskan tasa
(!) EYVL N:o C 161 , 11.6.1994                                     valta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
                                                                   ( J ) EYVL N:o C 254, 10.9.1994
                                         ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                          komaat), Aannemersvereniging Veluwe en Zuidelijke IJssel
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                               meerpolders, kotipaikka Apeldoorn (Alankomaat), Combi
                21 päivänä helmikuuta 1995 ,                       natie van Aannemers in het Noorden, kotipaikka Leeuwar
                                                                   den ( Alankomaat), Vereniging Centrale Prijsregeling Kabel
asiassa T-29/92, Vereniging van Samenwerkende Prijsrege           werken, kotipaikka Leeuwarden, Delftse Aannemers Ver
lende Organisaties in de Bouwnijverheid ynnä muut vastaan          eniging, kotipaikka Rotterdam (Alankomaat), Economisch
              Euroopan yhteisöjen komissio (')                     Nationaal Verbond van Aannemers van Sloopwerken,
(Kilpailu — Mitättömyys — Yritysten yhteenliittymien               kotipaikka Utrecht, Aannemersvereniging " Gouda en
päätökset — Monimutkainen sääntely — Rikkomus —                    Omstreken ", kotipaikka Rotterdam, Gelderse Aannemers
 Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan — Poikkeus            Vereniging inzake Aanbestedingen, kotipaikka Arnheim
                        lupa — Sakko)                              ( Alankomaat), Gooise Aannemers Vereniging, kotipaikka
                         ( 95/C 87/18 )                            Huizen (Alankomaat), 's-Gravenhaagse Aannemers Vereni
                                                                   ging, kotipaikka ' s-Gravenhage (Alankomaat), Leidse Aan
               (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                     nemersvereniging, kotipaikka Leiden (Alankomaat), Ver
                                                                   eniging Markeer Aannemers Combinatie, kotipaikka Til
Asiassa T-29/92, Vereniging van Samenwerkende Prijsre             burg (Alankomaat), Nederlandse Aannemers- en Patroons
gelende Organisaties in de Bouwnijverheid, kotipaikka              bond voor de Bouwbedrijven, kotipaikka Dordrecht (Alan
Amersfoort ( Alankomaat), Amsterdamse Aannemers Ver               komaat), Noordhollandse Aannemers Vereniging voor
eniging, kotipaikka Amsterdam, Algemene Aannemersver              Waterbouwkundige Werken, kotipaikka Amsterdam,
eniging voor Waterbouwkundige Werken, kotipaikka                   Oostnederlandse-Vereniging-Aanbestedings-Regeling, Del
Utrecht (Alankomaat), Aannemersvereniging van Booron              den (Alankomaat), Provinciale Vereniging van Bouwbedrij
dernemers en Buizenleggers, kotipaikka Soest ( Alanko             ven in Groningen en Drenthe, kotipaikka Goningue (Alan
maat), Aannemersvereniging Velsen, Beverwijk en Ostre             komaat), Rotterdamse Aannemersvereniging, kotipaikka
ken, kotipaikka Velsen (Alankomaat), Aannemers Vereni             Rotterdam, Aannemersvereniging " de Rijnstreek ", koti
ging Haarlem-Bollenstreek; kotipaikka Heemstede (Alan              paikka Rotterdam, Stichting Aanbestedingsregeling van


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 29 päivänä huhtikuuta 2004 asiassa C-372/97, Italian tasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtiontuet — Maanteiden tavaraliikenne — Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja kilpailun vääristyminen — Edellytykset, joiden täyttyessä EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa (josta on muutettuna tullut EY 87 artiklan 1 kohta) määrätystä kiellosta voidaan poiketa — Olemassa olevat tuet tai uudet tuet — Suhteellisuusperiaate ja luottamuksensuojan periaate — Perustelut)

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/1

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (kuudes jaosto)
   29 päivänä huhtikuuta 2004
   asiassa C-372/97, Italian tasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Valtiontuet - Maanteiden tavaraliikenne - Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja kilpailun vääristyminen - Edellytykset, joiden täyttyessä EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa (josta on muutettuna tullut EY 87 artiklan 1 kohta) määrätystä kiellosta voidaan poiketa - Olemassa olevat tuet tai uudet tuet - Suhteellisuusperiaate ja luottamuksensuojan periaate - Perustelut)
   (2004/C 118/02)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asiassa C-372/97, Italian tasavalta (asiamiehenään I. M. Braguglia, avustajanaan O. Fiumara), prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään P. Nemitz ja P. Stancanelli, avustajinaan asianajaja M. Moretto), prosessiosoite Luxemburgissa, jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta osittain kumoamaan Friuli-Venezia Giulian alueen (Italia) myöntämistä tuista maanteiden tavaraliikennettä harjoittaville alueen yrityksille 30 päivänä heinäkuuta 1997 tehdyn komission päätöksen 98/182/EY (EY 1998, L 66, s. 18), yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: V. Skouris, joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit J. N. Cunha Rodrigues, J.-P. Puissochet, R. Schintgen ja F. Macken (esittelevä tuomari), julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: M.-F. Contet, on 29.4.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Lausunnon antaminen kanteessa esitetyistä vaatimuksista, joissa vaaditaan kumoamaan Frioul-Veneto Giulian alueen (Italia) alueen tavaroiden maantieliikennettä harjoittaville yrityksille myöntämistä tuista 30 päivänä heinäkuuta 1997 tehdyn komission päätöksen 98/182/EY 2 ja 5 artikla siltä osin kuin niissä todetaan lainvastaisiksi tuet, joita on 1.7.1990 alkaen myönnetty yrityksille, jotka suorittavat yksinomaan paikallisia, alueellisia tai kansallisia kuljetuksia, raukeaa.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Italian tasavalta ja Euroopan yhteisöjen komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 387, 20.12.1997.


title: Asia C-298/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Liettua) on esittänyt 18.6.2015 – ”Borta” UAB v. VĮ Klaipėdos valstybinio jūrų uosto direkcija

text:
               21.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Liettua) on esittänyt 18.6.2015 – ”Borta” UAB v. VĮ Klaipėdos valstybinio jūrų uosto direkcija
   (Asia C-298/15)
   (2015/C 311/24)
   Oikeudenkäyntikieli: liettua

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja:”Borta” UAB

      Vastapuoli: VĮ Klaipėdos valstybinio jūrų uosto direkcija

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2004/17 (1) 37, 38, 53 ja 54 artiklan säännökset yhdessä luettuina tai erikseen ymmärrettävä siten tai onko niitä tulkittava siten (rajoittumatta kuitenkaan pelkästään näihin säännöksiin), että

                           a)

                           ne ovat esteenä kansalliselle oikeussäännölle, jonka mukaan siinä tapauksessa, että urakkasopimuksen täytäntöönpanossa käytetään aliurakoitsijoita, tarjoajan on toteutettava hankintaviranomaisen yksilöimä pääurakka?

                           b)

                           ne ovat esteenä hankintaviranomaisten riidanalaisessa tarjouspyynnön eritelmässä täsmentämän kaltaiselle hankinta-asiakirjoissa vahvistetulle järjestelylle, joka koskee tarjoajien ammatillisten voimavarojen yhdistämistä ja joka edellyttää sitä, että asianomaisen taloudellisen toimijan (yhteistyökumppanin) ammatillisia voimavaroja merkitsevän osuuden on vastattava sitä osuutta tietystä urakasta, jonka se tosiasiallisesti toteuttaa julkisen hankintasopimuksen perusteella?

               2)

               Onko direktiivin 2004/17 10, 46 ja 47 artiklan säännökset yhdessä luettuina tai erikseen ymmärrettävä siten tai onko niitä tulkittava siten (rajoittumatta kuitenkaan pelkästään näihin säännöksiin), että

                           a)

                           tarjoajien yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja avoimuusperiaatetta ei loukata siinä tapauksessa, että hankintaviranomainen

                                       —

                                       tarjoaa etukäteen hankinta-asiakirjoissa yleisesti mahdollisuuden tarjoajien ammatillisten voimavarojen yhdistämiseen mutta ei vahvista järjestelyä, jonka mukaisesti tätä mahdollisuutta pitäisi käyttää;

                                       —

                                       määrittelee tämän jälkeen julkisen hankintamenettelyn aikana yksityiskohtaisemmin vaatimukset, joita sovelletaan arvioitaessa tarjoajien pätevyyttä, vahvistamalla tiettyjä rajoituksia sille, miten tarjoajien ammatillisia voimavaroja voidaan yhdistää;

                                       —

                                       tämän pätevyysvaatimusten sisällön yksityiskohtaisemman määrittelyn vuoksi pidentää tarjousten jättämisen määräaikaa ja julkaisee tämä määräajan pidentämisen virallisessa lehdessä?

                           b)

                           rajoitusta, joka koskee tarjoajien voimavarojen yhdistämistä, ei tarvitse ilmoittaa selvästi etukäteen, jos tällainen rajoitus on ennakoitavissa ja perusteltu hankintaviranomaisen toiminnan erityisen luonteen ja julkisen hankintasopimuksen erityispiirteiden vuoksi?

      (1)  Vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY (EUVL L 134, s. 1)


title: Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehtiEUVL C 69, 19.3.2005

text:
               2.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/46

         (2005/C 82/80)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu
         Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 69, 19.3.2005

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 57, 5.3.2005

      EUVL C 45, 19.2.2005

      EUVL C 31, 5.2.2005

      EUVL C 19, 22.1.2005

      EUVL C 6, 8.1.2005

      EUVL C 314, 18.12.2004

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Asia C-267/99: Tribunal d'arrondissement de Luxembourgin 15.7.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Christiane Adam vastaan l'administration de l'enregistrement et des domaines (rekisteri- ja kiinteistöhallitus)

text:
C 281/4                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       2.10.1999
     Vuoden 1998 uusi lainsäädäntö ei vaikuta taannehtivasti             –    Direktiivin 75/440/ETY 4 artiklan 2 kohdan rikkominen:
     eikä sillä lopeteta syrjivää verotusta, joka kohdistuu oikeu-            Komissio on todennut Ranskan viranomaisten viivytelleen
     denkäynnin aiheena oleviin ajoneuvoihin, jotka on jo                     huomattavan kauan (1977-1993 eli 17 vuotta) direktiivin
     otettu käyttöön Ranskassa ennen 1.7.1998.                                75/440/ETY mukaisten velvoitteiden noudattamisen edel-
                                                                              lyttämien toimenpiteiden toteuttamisessa, vaikka pintave-
                                                                              den saastumisongelmia on esiintynyt Ranskan virano-
(1.1.1978-12.1.1988 ajoneuvokohtaisesti liikenteeseen hyväk-                  maistenkin mukaan jo 1980-luvulta lähtien. Pintavesien
sytyt ajoneuvot)                                                              laadun jatkuva heikkeneminen nitraattipäästöjen vuoksi
–    EY 90 artiklan rikkominen: Komissio katsoo sen seikan,                   on osoitus ranskalaisten viranomaisten rakenteelliseen
     että Ranskan viranomaiset ovat rajanneet syrjivän verotuk-               toimintasuunnitelmaan sisältyvien tärkeimpien toimien
     sen kohteena olleiden ulkomaisten ajoneuvojen hallinnolli-               tehottomuudesta.
     sen tehon muutoksen ja siihen liittyvän uuden rekisteriot-          –    Direktiivin 75/440/ETY 4 artiklan 3 kohdan rikkominen:
     teen myöntämisen ja välittömät verotukselliset vaikutukset               Huonolaatuisen veden käyttö juomaveden valmistamiseen
     koskemaan pelkästään tyypihyväksyttyä mallia olevia ajo-                 on periaatteessa kielletty, ja se on mahdollista vain, jos
     neuvoja, osoittavan, että asiassa Feldain annettu tuomio (1)             molemmat kahdesta edellytyksestä täyttyvät, mikä ei toteu-
     on otettu huomioon vain osittain.                                        du tässä tapauksessa. Näin valmistetussa juomavedessä
                                                                              nitraattien raja-arvot usein ylittyvät, ja siksi Ranskan
                                                                              viranomaiset toteavat, että ”raskaana olevia naisia ja ime-
(1) Asia 433/85, tuomio 17.9.1987, Kok. 1987, s. 3521.                        väisikäisiä lapsia kehotetaan välttämään näiden vesien
                                                                              juomista silloin, kun ne eivät ole laatuvaatimusten mukai-
                                                                              sia”. Komissio on todennut, että Ranskan viranomaiset
                                                                              eivät ole toteuttaneet 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja
                                                                              hoitosuunnitelmia, kun se olisi ollut tarpeen.
                                                                         (1) EYVL L 194, 25.7.1975, s. 26.
Euroopan yhteisöjen komission 16.7.1999 Ranskan tasa-
                  valtaa vastaan nostama kanne
                          (Asia C-266/99)
                          (1999/C 281/06)                                Tribunal d’arrondissement de Luxembourgin 15.7.1999
                                                                         tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                         asiassa Christiane Adam vastaan l’administration de l’enre-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.7.1999 Euroo-                gistrement et des domaines (rekisteri- ja kiinteistöhallitus)
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellisen yksikön virkamies                                      (Asia C-267/99)
Michel Nolin ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos
Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                                (1999/C 281/07)
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin                                                                     Tribunal d’arrondissement de Luxembourg on pyytänyt
                                                                         15.7.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
–    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut direktiivin       jen tuomioistuimeen 19.7.1999, Euroopan yhteisöjen tuo-
     75/440/ETY (1) ja erityisesti sen 4 artiklan mukaisia velvoit-      mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Christiane Adam vas-
     teitaan, koska se ei ole antanut tarvittavia säädöksiä              taan l’administration de l’enregistrement et des domaines
     sitä varten, että juomaveden valmistamiseen tarkoitetun             (rekisteri- ja kiinteistöhallitus) seuraaviin kysymyksiin:
     pintaveden laatu olisi 3 artiklassa säädettyjen arvojen
     mukainen, ja                                                        1. Muodostaako jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädän-
                                                                              nön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston
–    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-                 direktiivin 77/388/ETY (1) liitteen F 2 kohdassa esiintyvä
     kulut.                                                                   vapaan ammatin käsite yhteisön oikeudessa itsenäisen
                                                                              käsitteen?
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           Siinä tapauksessa, että vastaus ensimmäiseen kysymykseen
                                                                              on myöntävä:
Komission perustellussa lausunnossaan tarkoittama yhteisön               2. Käsittääkö vapaan ammatin käsite asuntoyhtiön isännöit-
oikeuden rikkominen koskee yksinomaan direktiivin puutteel-                   sijän ammatin harjoittamisen?
lista soveltamista Bretagnen hallintoalueella.
–    Direktiivin 75/440/ETY 4 artiklan 1 kohdan rikkominen:              (1) EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1.
     Kyseessä olevissa neljässä departementissa pintavesien
     laatu ei ole pysyvästi ja laajassa mittakaavassa 3 artiklassa
     säädettyjen arvojen mukainen.


title: Asia T-242/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 1.2.2007 — komissio v. IAMA Consulting (Esprit-ohjelma — Yhteisön myöntämä rahoitus — Välityslausekkeen perusteella nostettu vastakanne — Komission liikaa maksamien tukien takaisinmaksu)

text:
               24.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/17

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 1.2.2007 — komissio v. IAMA Consulting
   (Asia T-242/04) (1)

   (Esprit-ohjelma - Yhteisön myöntämä rahoitus - Välityslausekkeen perusteella nostettu vastakanne - Komission liikaa maksamien tukien takaisinmaksu)
   (2007/C 69/41)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: E. de March, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Vastaaja: IAMA Consulting Srl (Milano, Italia) (edustaja: ensiksi asianajaja V. Salvatore, sittemmin asianajaja P. Sorteni)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Komission kanne, jossa vaaditaan, että IAMA Consulting Srl velvoitetaan maksamaan takaisin sellaiset määrät, jotka komissio on aiheetta maksanut sille yhteisön Esprit-ohjelmaan kuuluvien hankkeiden Regis 22337 ja Refiag 23200 osalta
   Tuomiolauselma

               1)

               IAMA Consulting Srl velvoitetaan Refiag-hankkeen osalta maksamaan komissiolle 31 757 euroa, lisättynä 4,78530 eurolla viivästyskorkoa päivältä 16.5.2004 alkaen maksun lopulliseen suorittamiseen saakka, mistä on vähennettävä IAMA:n tällä välin suorittamat maksut, sekä Regis-hankkeen osalta 164 345 euroa, lisättynä 24,76432 euroa viivästyskorkoa päivältä 16.5.2004 alkaen maksun lopulliseen suorittamiseen saakka, mistä on vähennettävä IAMA:n tällä välin suorittamat maksut.

               2)

               IAMA Consulting vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan puolet komission oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Komissio vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan.

      (1)  EUVL C 47, 21.2.2004 (aiemmin asia C-517/03).