title: Asia T-419/12: Kanne 25.9.2012 — LVM v. komissio

text:
               1.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 373/7

         Kanne 25.9.2012 — LVM v. komissio
   (Asia T-419/12)
   2012/C 373/12
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: LVM Landwirtschaftlicher Versicherungsverein Münster a. G. (Münster, Saksa) (edustajat: asianajajat A. Birnstiel, H. Heinrich ja J.-O. Schrotz)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 17.7.2012 annetun komission päätöksen, jolla evättiin kantajan asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) nojalla tekemä hakemus saada tutustua tiettyihin kartellimenettelyä koskeviin asiakirjoihin (COMP/39.125 — Carglass)

               —

               velvoittamaan vastaajan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei hakemuksessa nimettyjä yksittäisiä asiakirjoja ole tutkittu

                           —

                           Kantaja väittää ensimmäisellä kanneperusteellaan, ettei päätös perustu kunkin yksittäisen asiakirjan tutkimiseen konkreettisesti ja erikseen. Kantajan mielestä riidanalainen päätös perustuu siihen oikeudellisesti virheelliseen lähtökohtaan, että nyt käsiteltävässä asiassa oletetaan yleisesti, että poikkeusta sovelletaan.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin

                           —

                           Kantaja toteaa tästä, että komissio on perustellut päätöksessään kantajan hakemuksen hylkäämistä kokonaisuudessaan vain yleisillä toteamuksilla ja siten riittämättömästi. Kantajan mielestä näin on laiminlyöty perusteluvelvollisuutta ja siten jätetty noudattamatta olennaisia menettelymääräyksiä.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisen ja kolmannen luetelmakohdan oikeudellisesti virheelliseen tulkintaan

                           —

                           Kolmannella kanneperusteellaan kantaja väittää, että komissio on tulkinnut ja soveltanut asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä ja kolmannessa luetelmakohdassa säädettyjä poikkeuksia oikeudellisesti virheellisesti. Kantajan mielestä komissio sivuuttaa pääsääntö-poikkeus-suhteen ja lähtee aivan liian laajasta ”tutkintatoimien suojan” ja ”taloudellisten etujen” käsitteestä,

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu yksityisoikeuden alaan kuuluvan kartellilainsäädännön täytäntöönpanon sivuuttamiseen asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna yleisenä etuna

                           —

                           Neljännellä kanneperusteella kantaja väittää, että komissio on perusteettomasti kiistänyt, että on olemassa ylivoimainen yleinen etu saada tutustua pyydettyihin asiakirjoihin. Kantajan mielestä komission olisi pitänyt erityisesti etujen vertailun puitteissa ottaa huomioon, että myös yksityisoikeuden alaan kuuluvan kartellilainsäädännön täytäntöönpano on asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu yleinen etu.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).


title: Asia T-446/14: Kanne 16.6.2014 – Taihan Electric Wire v. komissio

text:
               25.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/46

         Kanne 16.6.2014 – Taihan Electric Wire v. komissio
   (Asia T-446/14)
   2014/C 282/60
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Taihan Electric Wire Co. Ltd (Anyang-Si, Korean tasavalta) (edustajat: asianajajat R. Antonini ja E. Monard)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia AT.39610 – Sähkökaapelit) 2.4.2014 annetun komission päätöksen C(2014) 2139 (jäljempänä päätös) siltä osin kuin se on osoitettu kantajalle

               —

               vaihtoehtoisesti alentamaan kantajalle määrättyä sakkoa

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan tämän oikeudenkäynnin oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäisessä kanneperusteessa väitetään, ettei komissio voinut todeta olevansa toimivaltainen arvioimaan kantajan menettelyä ja ettei se osoittanut kantajan osallistuneen sellaiseen kilpailusääntöjen rikkomiseen, josta se voi määrätä seuraamuksia SEUT 101 artiklan nojalla, koska kantajan väitetyn kilpailunvastaisen menettelyn tarkoitus ei liittynyt ETA:n markkinoihin ja koska kantajan väitetyllä osallisuudella kilpailunvastaiseen menettelyyn ei voinut olla – eikä ollut – mitään vaikutuksia kauppaan ETA:n markkinoilla.

               2.

               Toisessa kanneperusteessa väitetään, että komissio tukeutui virheellisesti todisteisiin, jotka oli saatu tietyissä yhtiöissä toimitettujen tarkastusten yhteydessä, kun otetaan huomioon tarkastuspäätösten lainvastaisuus.

               3.

               Kolmannessa kanneperusteessa väitetään, että komissio määritti virheellisesti väitetyn kilpailusääntöjen rikkomisen keston kantajan osalta ja loukkasi täten muun muassa in dubio pro reo -periaatetta ja syrjintäkiellon periaatetta sekä jätti esittämättä merkityksellisiä todisteita.

               4.

               Neljännessä kanneperusteessa väitetään, että sillä, että komissio omaksui eri lähestymistavan kantajan osalta ja muiden sellaisten yhtiöiden osalta, joita koskevia samanlaisia todisteita oli saatavilla asiakirja-aineistossa, loukataan syrjintäkiellon periaatetta sekä suhteellisuusperiaatetta kantajaan nähden.

               5.

               Viidennessä kanneperusteessa väitetään, että komission toteuttamalla kantajalle määrättävän sakon määrittämisellä loukattiin syrjintäkiellon periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta sellaisena kuin siitä on määrätty muun muassa SEU 5 artiklassa sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklassa sekä rikottiin perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 23 artiklan 3 kohtaa ja suuntaviivoja (mukaan lukien suuntaviivojen 18 ja 37 kohta) sekä loukattiin luottamuksensuojan periaatetta.


title: Asia C-171/08: Kanne 25.4.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               5.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/24

         Kanne 25.4.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-171/08)
   (2008/C 171/36)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. Montaguti, P. Guerra e Andrade ja M. Telles Romão)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut EY 56 ja EY 43 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa Portugal Telecom SA:ssa valtion ja muiden julkisyhteisöjen erityisoikeuksia, joita on myönnetty Portugalin valtion Portugal Telecom SA:ssa omistamiin etuoikeudellisiin osakkeisiin (golden shares) liittyen.

               —

               Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Portugalin valtiolla on hallussaan 500 etuoikeudellista osaketta (golden shares) Portugal Telecom SA:ssa (jäljempänä PT). Kyseiset osakkeet antavat valtiolle veto-oikeuden päätöksenteossa seuraavissa tilanteissa: yleiskokouksessa toteutettavat valinnat, tilintarkastajaryhmän puheenjohtajan ja lakisääteisen tilintarkastajan valinta, yhtiön tuloksen käyttämisestä päättäminen, yhtiöjärjestyksen muuttaminen, yhtiöpääoman korottaminen, etuoikeuksien rajoittaminen ja poistaminen, obligaatioiden ja muiden arvopaperien liikkeelle laskeminen, yhtiön toiminnan yleisten tavoitteiden ja perustavanlaatuisten periaatteiden vahvistaminen, muihin yhtiöihin suuntautuvan sijoitustoiminnan yleisten periaatteiden määrittäminen, kotipaikan muuttamiselle myönnettävä lupa ja lupa yli 10 prosenttiosuutta pääomasta vastaavien osakkeiden hankkimiselle, jonka toteuttavat osakkeenomistajat, jotka harjoittavat suoraan tai välillisesti toimintaa, joka kilpailee PT:n valvonnassa olevien yhtiöiden harjoittaman toiminnan kanssa. Veto-oikeus koskee myös kolmasosaa hallintoneuvoston jäsenten kokonaismäärästä, johon sisältyy myös hallintoneuvoston puheenjohtaja.
   Komissio katsoo, että tällaiset veto-oikeudet rajoittavat pääomien vapaata liikkuvuutta ja sijoittautumisvapautta. Tällaiset keinot estävät suoria sijoituksia PT:hen, salkkusijoituksia ja sijoittautumisvapauden harjoittamista.
   Kyseiset valtion erityisoikeudet ovat valtion toimenpiteitä jo sillä perusteella, että etuoikeutetut osakkeet eivät perustu yhteisöoikeuden normaaliin soveltamiseen.
   Kyseiset etuoikeutetut osakkeet (golden shares) eivät ole yleisen edun mukaisten oikeutettujen tavoitteiden ja erityisesti niiden tavoitteiden mukaisia, jotka Portugalin tasavalta mainitsee ja joita ovat yleinen järjestys ja turvallisuus, kaapeli- ja kupariverkostojen ylläpitäminen ja PT:n tukku- ja vähimmäistoiminnan ylläpitäminen, julkisen palvelun tarjoaminen, televiestintäalan sääntelymalli ja pääomamarkkinoiden mahdolliset häiriöt.
   Missään tapauksessa Portugalin tasavalta ei noudata suhteellisuusperiaatetta, sillä kyseiset keinot eivät ole asianmukaisia tavoiteltujen päämäärien toteuttamiseksi ja ylittävät sen, mikä on tarpeen näiden päämäärien saavuttamiseksi.


title: Asia C-559/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 26.3.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Sosiaalipolitiikka — EY 141 artikla — Miespuolisten ja naispuolisten työntekijöiden samapalkkaisuus — Kansallinen siviili- ja sotilaseläkejärjestelmä — Erilainen kohtelu eläkeiän ja vaaditun vähimmäispalveluajan osalta — Perustelut, joita ei voida hyväksyä)

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/9

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 26.3.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-559/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Sosiaalipolitiikka - EY 141 artikla - Miespuolisten ja naispuolisten työntekijöiden samapalkkaisuus - Kansallinen siviili- ja sotilaseläkejärjestelmä - Erilainen kohtelu eläkeiän ja vaaditun vähimmäispalveluajan osalta - Perustelut, joita ei voida hyväksyä)
   2009/C 113/16
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Patakia ja M. van Beek)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: F. Spathopoulos, K. Boskovits, A. Samoni-Rantou, E.-M. Mamouna ja S. Vodina)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 141 artiklan rikkominen — Miespuolisten ja naispuolisten työntekijöiden samapalkkaisuusperiaatteen loukkaaminen — Kansallinen siviili- ja sotilaseläkejärjestelmä, jossa eläkeikä määräytyy sukupuolen mukaan

      Tuomiolauselma

               1)

               Helleenien tasavalta ei ole noudattanut EY 141 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa säännökset, joissa säädetään miespuolisten ja naispuolisten työntekijöiden erilaisesta kohtelusta siltä osin kuin kyse on eläkeiästä ja vähimmäispalveluajasta, jota vaaditaan siviili- ja sotilaseläkkeitä koskevassa Kreikan koodeksissa, joka on otettu käyttöön 3.7.2000 annetulla presidentin asetuksella 166/2000, sellaisena kuin sitä sovelletaan nyt esillä olevassa asiassa.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 37, 9.2.2008.


title: Asia F-20/08: Kanne 19.2.2008 — Aparicio ym. v. komissio

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/52

         Kanne 19.2.2008 — Aparicio ym. v. komissio
   (Asia F-20/08)
   (2008/C 92/107)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantajat: Jorge Aparicio ym. (Antiguo Cuscatlan, Salvador) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   Euroopan yhteisöjen henkilöstövalintatoimiston sellaisen päätöksen kumoaminen, jossa kantajat jätetään merkitsemättä kilpailun läpäisseiden hakijoiden luetteloon ja CAST 27/Relex -tietokantaan.
   Vaatimukset

               —

               On kumottava Euroopan yhteisöjen henkilöstövalintatoimiston päätös jättää kantajat merkitsemättä kilpailun läpäisseiden hakijoiden luetteloon ja CAST 27/Relex -tietokantaan

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 14 päivänä toukokuuta 1998, asiassa T-334/94, Sarrió SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu - EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta - Yhden rikkomisen käsite - Tietojen vaihto - Kieltomääräys - Sakko - Sakon suuruuden määrääminen - Laskentamenetelmä - Perustelut - Lieventävät asianhaarat)

text:
4.7.98                 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   C 209/33
     telmää tai sen seuraajaa, on hallinnoitava siten, että              YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
     sen ulkopuolelle on jätettävä tiedot, joista voidaan                         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
     saada selville yksittäisten tuottajien toiminta.º                               14 päivänä toukokuuta 1998,
                                                                    asiassa T-327/94, SCA Holding Ltd vastaan Euroopan
3) Kantajalle komission päätöksen 94/601/EY 3 artiklassa                                yhteisöjen komissio (1)
     määrätty sakko vahvistetaan 2 500 000 ecuksi.
                                                                    (Kilpailu Ð EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
                                                                    1 kohta Ð Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toi-
4) Muilta osin kanne hylätään.                                      minnasta vastuuseen joutuminen Ð Sakko Ð Perustelut
                                                                                Ð Lieventävät asianhaarat)
5) Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäynti-                                      (98/C 209/70)
     kuluistaan.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
(1) EYVL C 380, 31.12.1994.
                                                                    Asiassa T-327/94, SCA Holding Ltd, kotipaikka Aylesford
                                                                    (Yhdistynyt kuningaskunta), edustajinaan asianajajat Giu-
                                                                    seppe Scasselati-Sforzolini, Bologna, ja Laurent Garzaniti,
                                                                    Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
                                                                    Elvinger, Hoss & Preussen, 15 Côte d'Eich, vastaan
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                            Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään Julian Cur-
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                rall ja Richard Lyal), jossa kantaja vaatii EY:n perustamis-
                                                                    sopimuksen 85 artiklan soveltamisesta 13 päivänä heinä-
                14 päivänä toukokuuta 1998,                         kuuta 1994 tehdyn komission päätöksen 94/601/EY (IV/C/
asiassa T-319/94, Fiskeby Board AB vastaan Euroopan                 33.833 Ð Kartonki; EYVL L 243, 19.9.1994, s. 1)
                     yhteisöjen komissio (1)                        kumoamista, Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
                                                                    teen tuomioistuin (laajennettu kolmas jaosto), toimien
(Kilpailu Ð EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan                   kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit
1 kohta Ð Sakko Ð Sakon suuruuden määrääminen Ð                     C. P. BrieÈt, P. Lindh, A. Potocki ja J. D. Cooke, kirjaaja:
            Lieventävät asianhaarat Ð Perustelut)                   hallintovirkamies J. Palacio GonzaÂlez, on antanut
                                                                    14.5.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                         (98/C 209/69)
                                                                    1) Kanne hylätään.
               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                    2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
Asiassa T-319/94, Fiskeby Board AB, kotipaikka Norrkö-                   lut.
ping (Ruotsi), edustajinaan asianajaja Carl Wetter, Tuk-
holma, ja barrister Christopher Vajda, Englannin ja Wale-
                                                                    (1) EYVL C 380, 31.12.1994.
sin asianajajayhteisö, prosessiosoite Luxemburgissa asian-
ajotoimisto Elvinger, Hoss & Prussen, 15 Côte d'Eich,
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään
Julian Currall ja Richard Lyal), jossa kantaja vaatii sille
EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta
13 päivänä heinäkuuta 1994 tehdyllä komission päätök-
sellä 94/601/EY (IV/C/33.833 Ð Kartonki; EYVL L 243,                     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
19.9.1994, s. 1) määrätyn sakon alentamista, Euroopan                             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajen-
nettu kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti                             14 päivänä toukokuuta 1998,
B. Vesterdorf sekä tuomarit C. P. BrieÈt, P. Lindh, A.              asiassa T-334/94, Sarrió SA vastaan Euroopan yhteisöjen
Potocki ja J. D. Cooke, kirjaaja: hallintovirkamies J. Pala-                                  komissio (1)
cio GonzaÂlez, on antanut 14.5.1998 tuomion, jonka tuo-
miolauselma on seuraava:                                            (Kilpailu Ð EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
                                                                    1 kohta Ð Yhden rikkomisen käsite Ð Tietojen vaihto Ð
                                                                    Kieltomääräys Ð Sakko Ð Sakon suuruuden määräämi-
1) Kanne hylätään.                                                  nen Ð Laskentamenetelmä Ð Perustelut Ð Lieventävät
                                                                                asianhaarat)
2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-                                        (98/C 209/71)
     lut.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(1) EYVL C 380, 31.12.1994.
                                                                    Asiassa T-334/94, Sarrió SA, kotipaikka Pamplona
                                                                    (Espanja), edustajinaan asianajajat Antonio Creus Carre-
 ---pagebreak--- C 209/34               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     4.7.98
ras, Barcelona, Alberto Mazzoni, Milano, sekä Antonio                    YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
Tizzano ja Gian Michele Roberti, Napoli, prosessiosoite                           TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
Luxemburgissa asianajotoimisto Alain Lorang, 51 rue                                  14 päivänä toukokuuta 1998,
Albert 1er, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
hinään Richard Lyal ja Alberto Dal Ferro), jossa kantaja            asiassa T-337/94, Enso-Gutzeit Oy vastaan Euroopan
vaatii EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltami-                                  yhteisöjen komissio (1)
sesta 13 päivänä heinäkuuta 1994 tehdyn komission pää-              (EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta Ð Kil-
töksen 94/601/EY (IV/C/33.833 Ð Kartonki; EYVL L 243,                           pailusääntöjen rikkominen Ð Näyttö)
19.9.1994, s. 1) kumoamista, Euroopan yhteisöjen ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu kolmas                                         (98/C 209/72)
jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf
sekä tuomarit C. P. BrieÈt, P. Lindh, A. Potocki ja J. D.                           (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Cooke, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio GonzaÂlez, on
antanut 14.5.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on                  Asiassa T-337/94, Enso-Gutzeit Oy, kotipaikka Helsinki,
seuraava:                                                           edustajinaan asianajajat Ivo Van Bael ja Jean-FrancËois Bel-
                                                                    lis, Bryssel, ja solicitor CiaraÂn Keaney, Irlannin Law
                                                                    Society, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
1) EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta
                                                                    Freddy Brausch, 11 rue Goethe, vastaan Euroopan yhteisö-
     13 päivänä heinäkuuta 1994 tehdyn komission päätök-
                                                                    jen komissio (asiamiehinään Hans Gerald Crossland ja
     sen 94/601/EY (IV/C/33.833 Ð Kartonki) 2 artiklan
                                                                    Richard Lyal), jossa kantaja vaatii EY:n perustamissopi-
     ensimmäinen, toinen, kolmas ja neljäs kohta kumotaan
                                                                    muksen 85 artiklan soveltamisesta 13 päivänä heinäkuuta
     kantajan osalta, lukuun ottamatta seuraavia kappa-
                                                                    1994 tehdyn komission päätöksen 94/601/EY (IV/C/
     leita:
                                                                    33.833 Ð Kartonki; EYVL L 243, 19.9.1994, s. 1)
                                                                    kumoamista, Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
     ºEdellä 1 artiklassa mainittujen yritysten on välittö-         teen tuomioistuin (laajennettu kolmas jaosto), toimien
     mästi lopetettava edellä mainitut rikkomiset, elleivät         kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit
     ne ole sitä jo tehneet. Niiden on kartonkialan toimin-         C. P. BrieÈt, P. Lindh, A. Potocki ja J. D. Cooke, kirjaaja:
     nassaan vastedes oltava tekemättä sopimuksia ja nou-           hallintovirkamies J. Palacio GonzaÂlez, on antanut
     dattamatta yhdenmukaistettuja menettelytapoja, joilla          14.5.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
     voi olla sama tai samanlainen tarkoitus tai vaikutus,
     mukaan luettuna kaikki sellainen kaupallisten tietojen         1) EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta
     vaihto                                                              13 päivänä heinäkuuta 1994 tehty komission päätös
                                                                         94/601/EY (IV/C/33.833 Ð Kartonki) kumotaan kan-
     a) jonka avulla siihen osallistuvat voivat suoraan tai              tajan osalta.
          epäsuorasti saada tietoja muiden tuottajien tuotan-
          nosta, myynnistä, tilauskannoista, koneiden käyt-         2) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
          töasteista, myyntihinnoista, kustannuksista tai                lut.
          markkinointisuunnitelmista.
                                                                    (1) EYVL C 392, 31.12.1994.
     Kaikkia sellaisia yleisten tietojen vaihtoa koskevia jär-
     jestelmiä, joihin ne ovat liittyneet, kuten Fides-järjes-
     telmää tai sen seuraajaa, on hallinnoitava siten, että
     sen ulkopuolelle on jätettävä tiedot, joista voidaan
     saada selville yksittäisten tuottajien toiminta.º
                                                                         YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
2) Kantajalle komission päätöksen 94/601/EY 3 artiklassa                             14 päivänä toukokuuta 1998,
     määrätty sakko vahvistetaan 14 000 000 ecuksi.
                                                                    asiassa T-338/94, Finnish Board Mills Association Ð
                                                                        Finnboard vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
3) Muilta osin kanne hylätään.
                                                                    (Kilpailu Ð EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
                                                                    1 kohta Ð Tietojen vaihto Ð Kieltomääräys Ð Sakko Ð
4) Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se            Sakon suuruuden määrääminen Ð Perustelut Ð Yhteistyö
     velvoitetaan korvaamaan puolet komission oikeuden-                            hallinnollisen menettelyn aikana)
     käyntikuluista.                                                                         (98/C 209/73)
5) Komissio vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulu-                                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
     jaan.
                                                                    Asiassa T-338/94, Finnish Board Mills Association Ð
(1) EYVL C 380, 31.12.1994.                                         Finnboard, kotipaikka Helsinki, edustajinaan aluksi asian-
                                                                    ajajat Hans Hellmann ja Hans-Joachim Voges, Köln, ja sit-
                                                                    temmin ainoastaan asianajaja Hans Hellmann, prosessi-
                                                                    osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Loesch & Wolter,


title: Asia C-335/04: Euroopan yhteisöjen komission 30.7.2004 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               25.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/8

         Euroopan yhteisöjen komission 30.7.2004 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-335/04)
   (2004/C 239/15)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 30.7.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat komission oikeudellisen yksikön virkamies Denis Martin ja oikeudellisessa yksikössä kansallisten virkamiesten vaihdon puitteissa toimiva Arbeitsgerichtin tuomari Horstpeter Kreppel, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta 29 päivänä kesäkuuta 2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/43/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ilmoittanut niistä komissiolle,

               2.

               velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin 2000/43/EY täytäntöönpanon määräaika päättyi 19.7.2003.

      (1)  EYVL L 180, s. 22.


title: Euroopan yhteisöjen komission 26.10.1998 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-385/98)

text:
5.12.98                 FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 378/15
     jestelyn yhteydessä myönnettyjen tukien, jotka kysei-          Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     sessä päätöksessä todettiin laittomiksi ja yhteismarkki-
     noiden vastaisiksi, perimiseksi takaisin tuen saaneilta        a) toteaa, että koska Italian tasavalta ei ole saattanut voi-
     yrityksiltä, ja                                                     maan nuorten työntekijöiden suojelusta 22 päivänä
                                                                         kesäkuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/33/
Ð velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-                    EY (1) noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
     denkäyntikulut.                                                     hallinnollisia määräyksiä, ja/tai ilmoittanut näistä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      komissiolle, se on jättänyt noudattamatta sille EY:n
                                                                         perustamissopimuksen mukaan kuuluvia jäsenyysvel-
Komission 4.12.1996 tehdystä päätöksestä nostetulla                      voitteita;
kumoamiskanteella (1) ei ole lykkäävää vaikutusta. Ainoa
peruste, johon jäsenvaltio voi vedota perustellakseen sitä,         b) velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeuden-
ettei se ole pannut täytäntöön päätöstä, jossa se velvoite-              käyntikulut.
taan perimään laittomasti maksettu tuki takaisin, on se,
että päätöksen virheetön täytäntöönpano on absoluutti-              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
sesti mahdotonta.
Komissio väittää ensiksi, että Belgian kuningaskunta ei             EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan mukaan direk-
todellisuudessa ole noudattanut lojaalin yhteistyön velvoi-         tiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden jokaista
tetta. Vaikka Belgian kuningaskunta oli ollut yhteydessä            jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, mikä tarkoittaa, että
komissioon selvittääkseen sille niitä mahdollisia ongelmia,         jäsenvaltioiden on noudatettava direktiiveissä niiden täy-
joita sillä oli laittomasti maksettujen tukien takaisinperi-        täntöönpanolle asetettuja määräaikoja. Tämä määräaika
misessä, ja selvittääkseen porrastettua takaisinmaksua kos-         päättyi 22.6.1996 ilman, että Italian tasavalta on toteutta-
kevan ehdotuksen päälinjat ja vaikka komissio ei ollut              nut komission vaatimuksissa mainittuja, kyseisen direktii-
suhtautunut kielteisesti tähän ehdotukseen, Belgian kunin-          vin noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä.
gaskunta kuitenkin yhtäkkiä omaksui kannan, jonka ei
voida katsoa täyttävän lojaalin yhteistyön vaatimusta eikä          (1) EYVL L 216, 20.8.1994, s. 12.
merkitsevän vilpitöntä yhteistoimintaa komission kanssa,
ja se väittää nyt tämän oikeudenkäyntiasian yhteydessä,
että sen on absoluuttisesti mahdotonta panna päätöstä täy-
täntöön.
Toiseksi komissio väittää, että Belgian kuningaskunta ei                      Asian C-51/98 (1) poistaminen rekisteristä
ole ryhtynyt mihinkään toimenpiteisiin periäkseen tuen                                       (98/C 378/26)
takaisin asianomaisilta yrityksiltä.
Kolmanneksi komissio väittää, että Belgian kuningaskunta            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 8.9.1998
ei ole esittänyt sille sellaisia päätöksen vaihtoehtoisia täy-      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
täntöönpanokeinoja, joiden avulla ongelmat olisi voitu              poistettu asia C-51/98 (Arbeitsgericht de Wiesbadenin esit-
sivuuttaa.                                                          tämä ennakkoratkaisupyyntö), Urlaubs- und Lohnaus-
                                                                    gleichskasse der Bauwirtschaft vastaan Works in The
(1) Asia C-75/97 (EYVL C 131, 26.4.1997, s. 5).                     World, s.r.l.
                                                                    (1) EYVL C 137, 2.5.1998.
Euroopan yhteisöjen komission 26.10.1998 Italian tasaval-
                   taa vastaan nostama kanne
                         (Asia C-385/98)
                                                                              Asian C-255/98 (1) poistaminen rekisteristä
                          (98/C 378/25)
                                                                                (98/C 378/27)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 26.10.1998
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian                Euroopan        yhteisöjen    tuomioistuimen      presidentin
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelli-           12.10.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis-
set neuvonantajat Pieter Jan Kuijper ja Antonio Aresu, ja           teristä on poistettu asia C-255/98, Espanjan kuningas-
prosessiosoite Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön           kunta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,
Kirchberg.                                                          (1) EYVL C 278, 5.9.1998.


title: Euroopan yhteisöjen komission 4.4.1995 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-117/95)

text:
N:o C 159/ 10             FI                    Euroopan yhteisojen virallinen lehti                                         24.6.95
      sen maksun, joutuu palauttamaan tällaisen maksun itse               ETY ( 1 ), jossa vakiinnutetaan tietyillä aluksilla käsitel
      takaisin, vaikka maksun saaja on itsenäinen hallinto               tyjä kalastustuotteita koskevien hygieniasääntöjen
      subjekti kunnallishallinnossa ?                                     vähimmäisvaatimukset direktiivin 91 /493/ETY 3 artik
                                                                          lan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaisesti,
                                                                          noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin
6 . Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneesta oikeuskäy                   nollisia määräyksiä , se on jättänyt noudattamatta sille
      tännöstä käy ilmi, että yhteisön säädösten vastaisesti              EY:n perustamissopimuksen mukaan kuuluvia jäse
      perittyjen maksujen palauttamisen on tapahduttava                   nyysvelvoitteita .
      kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen aineellisten ja
      muodollisten edellytysten pohjalta, ja asiassa 1 99/82 (4),
      San Giorgio, 9.11.1983 annetun tuomion mukaan                 2 , velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeuden
      katsotaan, että oikeus jäsenvaltion yhteisön oikeuden               käyntikulut.
      vastaisesti perimien maksujen takaisinsaantiin on niiden
      yhteisön oikeudessa yksittäiselle oikeussubjektille
      myönnettyjen oikeuksien vaikutusta ja täydennystä ,           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
      joissa kielletään tulleja vastaavat maksut, tai valtion       asiassa C-79/95 esitettyjä; säännösten saattamiselle osaksi
      sisäisten maksujen käyttäminen syrjivällä tavalla , ja        kansallista oikusjärjestystä asetettu määräaika päättyi 1.1 .
      siten kysytään, onko yhteisöjen tuomioistuimen oikeus        1993 .
      käytäntöä tulkittava sillä tavalla, että yhteisön oikeu
      dessa edellytetään niiden maksujen ehdotonta palautta
      mista, jotka kysymyksiin 1 —4 annettujen vastauksien          ( ! ) EYVL N:o L 187, 7.7.1992 , s . 41
      kanssa olisivat yhteisön oikeuden vastaisia , ja vaikka
      itse palauttamista koskevat tarkemmat määräykset on
      annettu asiaa koskevissa kansallisissa säädöksissä ja
      tälle olisi tuomioistuinkäytännössä asetettu tiettyjä rajo
      itteita ?
7. Jos katsotaan, että yleisen tavaramaksun 40 % lisäys on
      yhteisön oikeuden vastainen, tähän kuuluvat myös
      vapaakauppasopimukset, onko sitten yhteisön oikeu            Euroopan yhteisöjen komission 4.4.1995 Italian tasavaltaa
      den mukaista, että kansallisessa oikeudessa maksun                                   vastaan nostama kanne
      takaisinsaannin oikeuden vanhentumisaika alkaa kulua
      aikaisemmasta ajankohdasta kuin asianomainen jäsen                                      Asia C-117/95 )
      valtio purkaa yhteisön oikeuden vastaisen maksun ?                                         95/C 159/21
H EYVL N:o L 172 , 22.7.1968 , s . 1
( 2 ) EYVL N:o L 256 , 7.9.1987, s . 1                              Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään oikeudelli
( 3 ) EYVL N:o L 378 , 31.12.1986 , s . 1                           nen neuvonantaja Eugenio de March, prosessiosoite
( 4 ) Kok . 1983 , s . 359 5                                        Luxemburgissa Georgios Kremlisin toimisto, Centre Wag
                                                                    ner, Kirchberg, on nostanut 4.4.1995 Euroopan yhteisöjen
                                                                    tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa vastaan .
                                                                    Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin:
Euroopan yhteisöjen komission 4.4.1995 Italian tasavaltaa           — julistaa, että Italian tasavalta on jättänyt noudattamatta
                        vastaan nostama kanne                             sille EY :n perustamissopimuksen mukaan kuuluvia vel
                                                                          voitteita , koska se ei ole saattanut voimaan direktiivien
                             ( Asia C-1 16/95 )                           92/35/ETY ( 1 ) ( afrikkalaisen hevosruton valvontasään
                               ( 95/C 159/20 )                            nöistä ja torjuntatoimenpiteistä annettu neuvoston
                                                                          direktiivi ) ja 92/40/ETY (2 ) (yhteisön toimenpiteistä
                                                                          avian influenssan torjumiseksi annettu neuvoston direk
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään oikeudelli                   tiivi ) noudattamisen edellyttämiä lakeja , asetuksia ja
nen neuvonantaja Eugenio de March, prosessiosoite                         hallinnollisia määräyksiä asetetussa määräajassa, ja
Luxemburgissa Georgios Kremlisin toimisto, Centre Wag
ner, Kirchberg, on nostanut Euroopan yhteisöjen tuomio
istuimessa 4.4.1995 kanteen Italian tasavaltaa vastaan .            — velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn
                                                                          tikulut .
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:
                                                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
 1 , toteaa , että koska Italian tasavalta ei ole säädetyssä         samat kuin asiassa C-79/95 ; säännösten saattamiselle osaksi
       määräajassa saattanut voimaan direktiivin 92/48/              kansallista oikeusjärjestystä asetettu määräaika päättyi
 ---pagebreak--- 24.6.95                 H                           Euroopan yhteisojen virallinen lehti                                   N:o C 159/11
31.12.1992 ( direktiivi 92/35/ETY ) ja 1.1.1993 ( direktiivi            Department, ex parte: Mann Singh Shingara, seuraaviin
92/40/ETY ).                                                            kysymyksiin:
(!) EYVL N:o L 157, 10.6.1992, s. 19                                    1 . 1 ) Tarkoittaako ulkomaalaisten liikkumista ja oleske
( 2 ) EYVL N:o L 167, 22.6.1992 , s. 1                                           lua koskevien, yleiseen järjestykseen ja turvallisuu
                                                                                teen sekä kansanterveyteen perustuvien erityisto
                                                                                imenpiteiden yhteensovittamisesta 25 päivänä hel
                                                                                mikuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin 64/
                                                                                221 /ETY ( 1 ) 8 artiklan sanamuoto " samat hallinto
                                                                                toimia koskevat oikeussuojakeinot kuin kyseisen
Euroopan yhteisöjen komission 4.4.1995 Italian tasavaltaa                        valtion kansalaisilla " ( a ) käytettävissä olevia erity
                      vastaan nostama kanne                                      isiä oikeussuojakeinoja , jotka liittyvät kyseisen val
                                                                                tion kansalaisten maahantuloa koskeviin päätöksiin
                          (Asia C-1 18/95 )                                      ( tässä tapauksessa valitus maahanmuuttovirano
                            ( 95/C 159/22 )                                      maiselle ) vai ( b ) tarkoittaako se ainoastaan yleisessä
                                                                                merkityksessä hallintotoimia varten käytössä olevia
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään oikeudelli                          oikeussuojakeinoja ( tässä tapauksessa muutoksen
nen neuvonantaja Eugenio de March, prosessiosoite                                hakua tuomioistuimelta )?
Luxemburgissa Georgios Kremlisin toimisto, Centre Wag
ner, Kirchberg, on nostanut 4.4.1995 Euroopan yhteisöjen                    2 ) Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on ( a ),
                                                                                tarkoittaako direktiivin 64/221 /ETY 8 artiklasta
tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa vastaan .
                                                                                lainattu sanamuoto ainoastaan samoissa olosuh
                                                                                teissa ( tässä tapauksessa maahantulon kieltäminen
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:                                    valtion yleiseen turvallisuuteen liittyvillä perusteilla )
                                                                                kyseisen valtion kansalaisten käytössä olevia
— julistaa , että Italian tasavalta on jättänyt noudattamatta                    oikeussuojakeinoja, vai tarkoittaako se myös analo
      sille EY:n perustamissopimuksen mukaan kuuluvia vel                       gisissa tai samankaltaisissa olosuhteissa kyseisen
      voitteita , koska se ei ole saattanut voimaan direktiivien                 valtion kansalaisten käytössä olevia oikeussuojakei
      92/33/ETY ( 1 ) ( vihannesten lisäys- ja taimiaineiston,                   noja , ja jos näin on, kuinka samankaltaisia tai
      lukuun ottamatta siemeniä, pitämisestä kaupan annettu                      analogisia olosuhteiden pitää olla ?
      neuvoston direktiivi ) ja 92/34/ETY ( 2 ) ( hedelmäntuotan
      toon tarkoitettujen hedelmäkasvien taimien ja niiden              2 . Ensimmäiseen kysymykseen annettava vastaus huo
      lisäysaineiston pitämisestä kaupan annettu neuvoston                  mioon ottaen edellytetäänkö direktiivin 64/221 /ETY 8
      direktiivi ) noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia             artiklassa, että silloin kun yhteisön jäsenvaltion kansa
      ja hallinnollisia määräyksiä asetetussa määräajassa, ja               laiselta kielletään pääsy Yhdistyneeseen kuningaskun
                                                                            taan valtion yleiseen turvallisuuteen liittyvillä perus
— velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn                    teilla, tällä kansalaisella on oltava oikeus valittaa
      tikulut .
                                                                            maahanmuuttoviranomaiselle, jos kansallisen oikeuden
                                                                            asiaa koskevien säännösten oikean tulkinnan mukaan
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat                    Ison-Britannian kansalaisella, jolta on evätty pääsy
samat kuin asiassa C-79/95 ; säännösten saattamiselle osaksi                Yhdistyneeseen kuningaskuntaan valtion yleiseen tur
kansallista oikeusjärjestystä asetettu määräaika päättyi                    vallisuuteen liittyvillä perusteilla, on muutoksenhakuoi
31.12.1992 .                                                                keus sen osoittamiseksi, että hän on Ison-Britannian
                                                                            kansalainen ja hänellä on siten oikeus saapua Yhdisty
( ! ) EYVL N:o L 157, 10.6.1992 , s. 1                                      neeseen kuningaskuntaan riippumatta siitä, onko hänen
( 2 ) EYVL N:o L 157, 10.6.1992 , s. 10                                     oleskelunsa Yhdistyneessä kuningaskunnassa epäsuota
                                                                            vaa valtion yleiseen turvallisuuteen liittyvistä syistä ?
                                                                        3.  Sovelletaanko direktiivin 64/221 /ETY 9 artiklan 1
                                                                            kohdan alkua (" jos oikeutta hakea muutosta tuomio
                                                                            istuimelta ei ole tai jos muutosta voi hakea vain
High Court of Justicen Queen's Bench Divisionin 3.2.1995                    päätöksen laillisuuden perusteella taikka jos muutok
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                      senhaun johdosta annetulla päätöksellä ei ole lykkäävää
asiassa The Queen vastaan Secretary of State for the Home                   vaikutusta ") myös 9 artiklan 2 kohtaan ?
           Department, ex parte: Mann Singh Shingara
                           (Asia C-65/95 )                              4. Silloin kun yhteisön jäsenvaltion kansalaisen pääsy
                                                                            muun kuin sen jäsenvaltion alueelle, jonka kansalainen
                            ( 95/C 159/23 )                                 hän on, on evätty yleiseen järjestykseen tai turvallisuu
                                                                            teen liittyvillä perusteilla, ja hän on poistunut tältä
High Court of Justicen Queen's Bench Division on 3.2 . 1995                 alueelta hakematta muutosta tai hankkimatta neuvoa
tekemällään päätöksellä , joka on saapunut yhteisöjen                       antavaa lausuntoa toimivaltaiselta riippumattomalta
tuomioistuimen kirjaamoon 13.3.1995 , pyytänyt Euroopan                     viranomaiselta neuvoston direktiivin 64/221 /ETY 8 ja 9
yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa The                    artiklan nojalla, ja jos mainittu kansalainen tämän
Queen vastaan Secretary of State for the Home                               jälkeen palaa tai yrittää palata kyseisen jäsenvaltion


title: Asia T-261/03: Euro Style '94 S.r.l:n 18.7.2003 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne

text:
C 264/28                 FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                              1.11.2003
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            kantajalta kaikki mahdollisuudet käyttää menestyksek-
                                                                               käästi puolustautumisoikeuttaan.
                                                                        (1) Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista 25 päi-
Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) määräsi suoritetta-                 vänä toukokuuta 1999 annettu Euroopan parlamentin ja neuvos-
vaksi kantajaa koskevan tutkimuksen ja suoritti sen. Sen                    ton asetus (EY) N:o 1073/1999 (EYVL L 136, 31.5.1999, s. 1).
jälkeen, kun tutkimus oli suoritettu loppuun, ilmestyi euroop-          (2) Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen
palaisessa lehdistössä tiettyjä artikkeleita, jossa viitattiin kanta-       vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annettu
jaan ja häntä koskevaan tutkimukseen tavalla, jota kantaja                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY (EYVL
                                                                            L 281, 23.11.1995, s. 31).
pitää nöyryyttävänä ja loukkaavana. OLAF myös julkaisi tätä
                                                                        (3) Yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suoritta-
tutkimusta koskevan lehdistötiedotteen, ja kantajaan viitattiin             massa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta
myös OLAFin toimintaa koskevassa vuosittaisessa raportissa.                 liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annettu Euroopan
Vaikka kantajaan ei nimeltä viitata OLAFin julkaisemissa                    parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 45/2001 (EYVL L 8,
asiakirjoissa, kantaja katsoo, että julkaistujen tietojen avulla            12.1.2001, s. 1).
kantajan henkilöllisyyden selvittäminen on erityisen helppoa
ja että niistä saadaan selville, kenestä on kyse. Tutkimuksen
tultua loppuunsaatettua kantaja pyysi OLAFia antamaan hänel-
le tiedoksi kantajaa koskevan asiakirjavihkon, loppuraportin ja
kaikki muut tiedot, joihin OLAFin kantajaa koskevat johtopää-
tökset perustuvat. OLAF kuitenkin kieltäytyi antamasta tiedok-
si mitään näistä.
                                                                        Euro Style ’94 S.r.l:n 18.7.2003 sisämarkkinoiden harmo-
                                                                        nisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan
Kantaja vaatii kanteessaan vahingonkorvausta aineettomasta                                         nostama kanne
vahingosta ja terveydelleen koituneesta vahingosta, jotka se
väittää aiheutuneen edellä mainituista syistä. Kanteensa tueksi
kantaja vetoaa seuraaviin seikkoihin:                                                              (Asia T-261/03)
                                                                                (2003/C 264/50)
–     OLAF on rikkonut asetuksen N:o 1073/1999 (1) 12 artik-
      lan 3 kohdan 2 alakohtaa, kun sitä luetaan yhdessä
      direktiivin N:o 95/46 (2) ja asetuksen N:o 45/2001 (3)
      kanssa. Kantaja väittää edellä manituista säännöksistä            (Oikeudenkäyntikieli määritetään työjärjestyksen 131 artiklan
      ilmenevän, että julkaistessaan toimintaraporttinsa                     2 kohdan mukaisesti kieli, jolla kanne on nostettu: englanti)
      OLAFin on esitettävä tiedot siten, että se ei välillisesti
      tai suorana paljasta sen henkilön henkilöllisyyttä, jota
      tutkimus koskee.
                                                                        Euro Style ’94 S.r.l., kotipaikka Barletta (Italia), on nostanut
                                                                        18.7.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
–     OLAF on rikkonut asetuksen 1073/1999 8 artiklan                   tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-
      2 kohtaa, koska OLAF on itse antanut tai sallinut antaa           rastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan. Kantajan edus-
      lehdistölle kantajaa koskevaan tutkimukseen liittyviä tie-        tajana on lakimies G. Pica, prosessiosoite Luxemburgissa. Myös
      toja tai ainakin sallinut tällaisia tietoja koskeva vuodon        RCN-Companhia de Importaçao e Esportaçao de Texteis, LDA.
      lehdistölle.                                                      osallistui menettelyyn valituslautakunnassa.
–     Asetuksen N:o 1073/1999 8 artiklan 2 ja 3 kohdan                  Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      rikkominen, sillä näissä säännöksissä kielletään kantajan
      mukaan OLAFia julkaisemasta lehdistötiedotetta tutki-
                                                                        –      kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston toisen
      muksista, joita se suorittaa.
                                                                               valituslautakunnan päätöksen R0067/2001-2 tai muuttaa
                                                                               kyseistä päätöstä;
–     OLAF on rikkonut asetuksen 1073/1999 4 artiklan
                                                                        –      määrää, että tavaramerkki ”GLOVE” rekisteröidään myös
      1, 2 ja 6 kohtaa, valvontakomitean 16.12.1999 tekemän
                                                                               luokkaan 25 kuuluville tavaroille Euro Style ’94 S.r.l.
      päätöksen 99-50 4 artiklaa ja Euroopan unionin perusoi-
                                                                               -yhtiön tekemän hakemuksen mukaisesti;
      keuskirjan 41 artiklassa määrättyä yleisempää velvolli-
      suutta kunnioittaa oikeutta hyvään hallintoon, koska se
      on kieltäytynyt antamasta kantajalle kantajaa koskevat            –      määrää, että oikeudenkäyntikulut korvataan asetuksen
      asiakirjat ja lopullisen tutkimusraportin ja näin evännyt                mukaisesti.
 ---pagebreak--- 1.11.2003                FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                       C 264/29
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Yhteisön tavaramerkin           kantaja.
                                                                         –      kumoaa vastaajan 21.5.2003 tekemän päätöksen, joka
hakija:
                                                                                on annettu tiedoksi numerolla K(2003)1536 lopull.,
Haettu yhteisön tavara-         figuratiivinen            värimerkki
merkki:                         ”GLOVE”          – hakemusnume-          –      vaihtoehtoisesti määrittää vapaan harkintansa mukaan
                                ro 464016 luokkiin 25, 35 ja 41                 vastaajan päätöksensä 3 artiklassa vahvistaman sakon
                                kuuluville tavaroille ja palveluille.           määrän, ja
Sen tavaramerkki- tai           RCN-Companhia de Importaçao e
merkki- oikeuden halti-         Esportaçao de Texteis, Lda.              –      velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäynnis-
ja, johon väite- menette-                                                       tä aiheutuneet kulut, mukaan luettuna tuomioistuimen
lyssä on vedottu:                                                               ulkopuoliset kulut.
Tavaramerkki- tai merk-         espanjalainen (rekisteröintinume-
kioikeus, johon väiteme-        ro 1.629.840) ja kansainvälinen
nettelyssä on vedottu:          (rekisteröintinumero 651.424)
                                figuratiivinen         tavaramerkki
                                ”GLOIBE” sekä portugalilainen            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                (rekisteröintinumero 310.796) ja
                                espanjalainen       (rekisteröintinu-
                                mero 1.981.850) sanamerkki
                                ”GLOBE” luokkaan 25 kuuluville           Kumottavaksi vaadittavassa päätöksessä komissio vahvisti kan-
                                tavaroille (vaatteet, jalkineet ja       tajan rikkoneen EY-sopimuksen 82 artiklan a kohtaa, kun tämä
                                vyöt).                                   oli perinyt kilpailijoiltaan ja loppuasiakkailtaan suhteettomia
                                                                         kuukausi- ja kertamaksuja paikallisverkkoon pääsystä ja siten
Väiteosaston ratkaisu:          yhteisön tavaramerkkiä koskeva           estänyt kilpailun paikallisverkkoon pääsyn markkinoilla. Kan-
                                hakemus on hylätty luokkaan 25           tajalle määrättiin 12,6 miljoonan euron suuruinen sakko.
                                kuuluvien tavaroiden (eli vaattei-
                                den, jalkineiden ja vöiden) osalta
                                ja hyväksytty luokkiin 35 ja 41
                                kuuluvien palveluiden osalta.            Kantajan mukaan komissio rikkoi EY 82 artiklaa, koska
                                                                         kantajaan ei voitu kohdistaa moitteita epäasianmukaisuudesta,
Valituslautakunnan rat-         valitus on hylätty.
                                                                         sillä moitteiden kohteena olevien maksujen suuruus kilpailun-
kaisu:
                                                                         rajoituksen puuttuessa ei ollut kohtuuton. Vastoin komission
Kanneperuste:                   asetuksen N:o 40/94 8 artiklan           käsitystä ei kantajan suoritus- ja loppuasiakasmaksujen epäa-
                                1 kohdan virheellinen soveltami-         sianmukaisuuden osoittaminen kustannus-hinta-erotus -ana-
                                nen (sekaannusvaaraa ei ole, vaa-        lyysin avulla, siinä käytetyn menetelmän mukaisesti, ole asian-
                                raa mielleyhtymästä ei ole ja tava-      mukaista eikä riittävää. Komission kustannus-hinta-erotus
                                roiden samankaltaisuus on vain           -analyysi on menetelmän osalta virheellinen, eikä kilpailua ole
                                vähäistä).                               estetty.
                                                                         Kantaja väittää lisäksi, että tehdessään kumottavaksi vaaditun
                                                                         päätöksen komissio käytti harkintavaltaansa väärin. Komissio
                                                                         puuttuu päätöksessään Saksan tele- ja postialan sääntelyviran-
Deutsche Telekom AG:n 30.7.2003 Euroopan yhteisöjen                      omaisten yhteisön oikeuden kautta saamaan toimivaltaan ja
              komissiota vastaan nostama kanne                           haluaa oikaista niiden harjoittamaa sääntelyä, joka koskee
                                                                         kyseisiä maksuja. Samasta syystä päätös on myös suhteellisuus-
                                                                         periaatteen vastainen. Päätöksessä alistetaan kantajan paikallis-
                           (Asia T-271/03)
                                                                         verkkoon pääsystä perimät maksut kahdenkertaiselle sääntelyl-
                                                                         le ja loukataan siten oikeusvarmuutta, jonka yhteisön oikeuden
                          (2003/C 264/51)                                toimivallanjako takaa telealan maksujen osalta.
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                         Vastaaja on niin ikään rikkonut olennaisia muotomääräyksiä
                                                                         ja asetuksen N:o 17/62 15 artiklan 2 kohtaa määrätessään
Deutsche Telekom AG, kotipaikka Bonn, (Saksa), on nostanut               kantajalle sakon.
30.7.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat K. Quack,
U. Quack ja S. Ohlhoff.


title: Asia T-721/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.4.2017 – BASF v. EUIPO – Evonik Industries (DINCH) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki DINCH — Ehdottomat hylkäysperusteet — Kuvailevuus — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohta)

text:
               19.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.4.2017 – BASF v. EUIPO – Evonik Industries (DINCH)
   (Asia T-721/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki DINCH - Ehdottomat hylkäysperusteet - Kuvailevuus - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohta))
   (2017/C 195/29)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: BASF SE (Ludwigshafen, Saksa) (edustajat: asianajajat A. Schulz ja C. Onken)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: R. Pethke ja M. Fischer)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Evonik Industries AG (Essen, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Schabenberger)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 23.9.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2080/2014-1), joka koskee Evonik Industries AG:n ja BASF SE:n välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               BASF SE velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 68, 22.2.2016.


title: Asia C-207/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 19.12.2012 (Commissione tributaria regionale di Milanon (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — 3D I srl v. Agenzia delle Entrate Ufficio di Cremona (Verotus — Direktiivi 90/434/ETY — Eri jäsenvaltioissa olevia yhtiöitä koskeviin sulautumisiin, diffuusioihin, varojensiirtoihin ja osakkeidenvaihtoihin sovellettava yhteinen verojärjestelmä — 2, 4 ja 9 artikla — Varojensiirto — Siirtävälle yhtiölle varojensiirron yhteydessä realisoituneen arvonnousun verottaminen — Verotuksen lykkääminen — Ehto, jonka mukaan siirtävän yhtiön taseeseen on kirjattava realisoitunutta arvonnousua vastaava rahasto, jossa olevien erien verotusta lykätään)

text:
               16.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 19.12.2012 (Commissione tributaria regionale di Milanon (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — 3D I srl v. Agenzia delle Entrate Ufficio di Cremona
   (Asia C-207/11) (1)

   (Verotus - Direktiivi 90/434/ETY - Eri jäsenvaltioissa olevia yhtiöitä koskeviin sulautumisiin, diffuusioihin, varojensiirtoihin ja osakkeidenvaihtoihin sovellettava yhteinen verojärjestelmä - 2, 4 ja 9 artikla - Varojensiirto - Siirtävälle yhtiölle varojensiirron yhteydessä realisoituneen arvonnousun verottaminen - Verotuksen lykkääminen - Ehto, jonka mukaan siirtävän yhtiön taseeseen on kirjattava realisoitunutta arvonnousua vastaava rahasto, jossa olevien erien verotusta lykätään)
   2013/C 46/07
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Commissione tributaria regionale di Milano

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: 3D I srl

      Vastaaja: Agenzia delle Entrate Ufficio di Cremona

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Commissione tributaria regionale di Milano — Eri jäsenvaltioissa olevia yhtiöitä koskeviin sulautumisiin, diffuusioihin, varojensiirtoihin ja osakkeidenvaihtoihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/434/ETY (EYVL L 225, s. 1) 2 ja 4 artiklan sekä 8 artiklan 1 ja 2 kohdan tulkinta — Varojensiirto — Kansallinen lainsäädäntö, jossa kannetaan veroa varojensiirron yhteydessä syntyneestä luovutusvoitosta, joka vastaa siirrettyjen osakkeiden tai osuuksien alkuperäisten hankintakustannusten ja markkina-arvon välistä eroa — Verovapautus, joka koskee tilanteita, joissa siirtävä yhtiö kirjaa taseeseensa vararahaston, joka vastaa syntynyttä arvonkorotusta

      Tuomiolauselma

   Eri jäsenvaltioissa olevia yhtiöitä koskeviin sulautumisiin, diffuusioihin, varojensiirtoihin ja osakkeidenvaihtoihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/434/ETY 2, 4 ja 9 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne ole pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa esteenä sille, että siirtävältä yhtiöltä kannetaan veroa varojensiirtoon liittyvästä arvonnoususta, joka muodostuu siirrettyjen osakkeiden tai yhtiöosuuksien alkuperäisten hankintakustannusten ja markkina-arvon välisestä erosta, paitsi jos siirtävä yhtiö kirjaa taseeseensa tähän tarkoitukseen varatun rahaston, joka vastaa mainitun siirron yhteydessä todettua arvonnousua.

      (1)  EUVL C 211, 16.7.2011.


title: Asia F-137/12: Kanne 14.11.2012 — ZZ v. komissio

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/75

         Kanne 14.11.2012 — ZZ v. komissio
   (Asia F-137/12)
   2013/C 26/156
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja S. Pappas)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   EPSO:n sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla kantaja jätettiin merkitsemättä niistä henkilöistä laadittuun luetteloon, jotka läpäisivät sertifiointimenettelyyn kuuluvan koulutuksen päätteeksi järjestetyt kokeet, sekä vahingonkorvausvaatimus.

      Vaatimukset

               —

               kanne on otettava tutkittavaksi ja sen on katsottava olevan perusteltu

               —

               riidanalainen päätös on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle 10 000 euroa korvauksena aiheutuneesta vahingosta

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-19/05: Boliden AB:n, Outokumpu Copper Fabrication AB:n ja Outokumpu Copper BCZ S.A:n 20.1.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               2.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/34

         Boliden AB:n, Outokumpu Copper Fabrication AB:n ja Outokumpu Copper BCZ S.A:n 20.1.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-19/05)
   (2005/C 82/64)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Boliden AB, kotipaikka Tukholma (Ruotsi), Outokumpu Copper Fabrication AB, kotipaikka Västerås (Ruotsi) ja Outokumpu Copper BCZ S.A., kotipaikka Liège (Belgia), ovat nostaneet 20.1.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat C. Wetter ja O. Rislund.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa 3.9.2004 tehdyn komission päätöksen (asia COMP/E-1/38.069 – kupariset vesijohtoputket) 1 artiklan a, b ja c kohdan siltä osin kuin ne koskevat 1.7.1995–27.8.1998 välistä aikaa ja 10.12.1998–7.10.1999 välistä aikaa

               —

               muuttaa riidanalaisen päätöksen 2 artiklaa ja alentaa kantajille määrättyä sakkoa

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio katsoi riidanalaisessa päätöksessä, että kantajat rikkoivat muiden yritysten mukana EY 81 artiklan 1 kohtaa osallistumalla monitahoisiin sopimuksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, joilla vahvistettiin hintoja ja jaettiin markkinoita kuparisten vesijohtoputkien alalla.
   Kanteensa tueksi kantajat väittävät, että komissio teki EY 81 artiklan 1 kohdan soveltamisessa oikeudellisen virheen katsoessaan, että kantajat osallistuivat yhtenä kokonaisuutena pidettävään jatkettuun kilpailusääntöjen rikkomiseen, joka kesti 3.6.1998–22.3.2001 välisen ajan. Kantajat väittävät edelleen, että vaikka tämä rikkominen olisikin luonnehdittava yhtenä kokonaisuutena pidettäväksi jatketuksi kilpailusääntöjen rikkomiseksi, komissio rikkoi suhteellisuusperiaatetta, kun se ei ottanut huomioon, että kantajien osallistuminen kyseiseen rikkomiseen oli vähäisempää huomattavan osan siitä ajanjaksosta, jonka kyseinen rikkominen kesti. Kantajien mukaan komissio myös katsoi virheellisesti, ettei vanhentumissääntöjä voitu soveltaa kantajien tapaukseen, ja siksi kantajat väittävät, että mitään sakkoa ei olisi pitänyt määrätä niiden rikkomisten osalta, jotka loppuivat ennen 22.3.1996, kun otetaan huomioon, että komissio aloitti tutkimuksensa 22.3.2001. Lopuksi kantajat väittävät, että komissio ei soveltanut kantajiin asianmukaisesti yhteistyötiedonantoaan eikä sakkojen laskemista koskevia vuoden 1998 suuntaviivoja, koska komission myöntämä sakonalennus ei heijasta asianmukaisesti sitä yhteistyötä, jota kantajat tekivät komission kanssa. Samassa yhteydessä kantajat myös väittävät, että yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu, koska kantajille myönnettiin sama sakonalennus kuin toiselle kyseiseen rikkomiseen osallistuneelle yritykselle, vaikka kantajat tekivät komission kanssa tiiviimpää yhteistyötä kuin kyseinen yritys.


title: Asia F-16/07: Kanne 27.2.2007 — Dragoman v. komissio

text:
               9.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/26

         Kanne 27.2.2007 — Dragoman v. komissio
   (Asia F-16/07)
   (2007/C 129/44)
   Oikeudenkäyntikieli: romania
   Asianosaiset

      Kantaja: Adriana Dragoman (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja G. Dinulescu)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               kilpailun EPSO/AD/34/06 valintalautakunnan 28.11.2006 tekemä se suullinen päätös on kumottava, jolla tämä valintalautakunta antoi kantajalle ensimmäisestä suullisesta tulkkauskokeesta hylkäävän arvosanan, jonka takia, kuten edellä mainittua kilpailua koskevassa kilpailuilmoituksessa todetaan, kantaja ei päässyt osallistumaan seuraaviin suullisiin tulkkauskokeisiin ja suulliseen loppukokeeseen

               —

               kirjallinen päätös, jolla vahvistetaan edellä mainittu päätös ja joka liitettiin kantajan EPSO-kansioon 12.12.2006, on kumottava

               —

               kilpailu on järjestettävä uudelleen kantajaa varten siten, että kaikkia yhteisön oikeuden säädöksiä ja kilpailuilmoituksen säännöksiä noudatetaan tarkasti

               —

               henkilöstösääntöjen liitteessä III oleva 6 artikla on todettava lainvastaiseksi ja tämä lainvastaisuus on merkittävä tiedoksi

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja esittää kanteensa tueksi kolme kanneperustetta, joista ensimmäinen liittyy siihen, että yhdenvertaisuusperiaatetta ja syrjintäkiellon periaatetta on loukattu. Tämän kanneperusteen ensimmäisessä osassa kantaja väittää, että häntä on syrjitty kansalaisuuden perusteella, mikä on kielletty muun muassa henkilöstösääntöjen 27 artiklassa. Sen jälkeen kun kantaja oli jo esittänyt näyttöä siitä, että hän on Belgian kansalainen, häntä kehotettiin esittämään näyttöä siitä, että hän on Romanian kansalainen. Toisessa osassa kantaja väittää, että valintalautakunta syrji hänen kaltaisiaan hakijoita, jotka eivät jo olleet toimielinten palveluksessa väliaikaisena toimihenkilönä tai sopimussuhteisena toimihenkilönä.
   Toisessa kanneperusteessaan kantaja vetoaa siihen, että kilpailuilmoituksen säännöksiä on rikottu ja että hyvän hallinnon periaatetta on loukattu. Yhtäältä kantajaa kehotettiin kokeen aikana kertomaan työkokemuksestaan, vaikka hänen kaltaisiltaan kantajilta, joilla on yliopistotasoinen loppututkinto konferenssitulkkauksen alalla, ei vaadittu minkäänlaista työkokemusta. Toisaalta kantaja väittää, että valintalautakunta laati ja sovelsi läpäisykiintiöitä kantajien valitsemien kieliyhdistelmien mukaan ilman, että kilpailuilmoituksessa säädetään tällaisesta mahdollisuudesta.
   Kolmannessa kanneperusteessaan kantaja vetoaa siihen, että perusteluvelvollisuutta on laiminlyöty.


title: Yhdistetyt asiat T-168/10 ja T-572/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.9.2012 — komissio v. SEMEA ja Commune de Millau (Välityslauseke — Millaun (Ranska) paikallisyritysten Eurooppa-keskuksen valmistelu- ja käynnistämistöiden toteuttamisen käsittävää paikallista kehittämishanketta koskeva tukisopimus — Ennakkomaksujen osan takaisinmaksu — Ranskan oikeuden mukaan perustettua, kaupparekisteristä poistettua yhtiötä vastaan nostetun kanteen tutkittavaksi ottaminen — Ranskan oikeuden soveltaminen — Hallinnollinen sopimus — Perusteettoman edun palautus — Vanhentuminen — Välityslausekkeeseen vetoaminen — Velasta vastattavaksi ottaminen — Liitännäisyyttä koskeva teoria — Kolmannen hyväksi tehty sopimusehto)

text:
               27.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/18

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.9.2012 — komissio v. SEMEA ja Commune de Millau
      (Yhdistetyt asiat T-168/10 ja T-572/10) (1)

      (Välityslauseke - Millaun (Ranska) paikallisyritysten Eurooppa-keskuksen valmistelu- ja käynnistämistöiden toteuttamisen käsittävää paikallista kehittämishanketta koskeva tukisopimus - Ennakkomaksujen osan takaisinmaksu - Ranskan oikeuden mukaan perustettua, kaupparekisteristä poistettua yhtiötä vastaan nostetun kanteen tutkittavaksi ottaminen - Ranskan oikeuden soveltaminen - Hallinnollinen sopimus - Perusteettoman edun palautus - Vanhentuminen - Välityslausekkeeseen vetoaminen - Velasta vastattavaksi ottaminen - Liitännäisyyttä koskeva teoria - Kolmannen hyväksi tehty sopimusehto)
      (2012/C 331/29)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Euroopan komissio (asiamies: S. Petrova, avustajanaan asianajaja E. Bouttier)

         Vastaajat: Société d’économie mixte d’équipement de l’Aveyron (SEMEA) (Millau, Ranska) ja Commune de Millau (Ranska) (edustajat: asianajajat L. Hincker ja F. Bleykasten)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne, jossa vastaajia vaaditaan palauttamaan 41 012 euron suuruinen pääoma, jonka komissio on maksanut myöntämänsä takauksen nojalla SEMEAlle myönnetyn rahoituksen yhteydessä, erääntyneine ja tulevaisuudessa erääntyvine korkoineen sekä maksamaan kaikki muut komissiolle aiheutuneen vahingon korvaamiseksi tarvittavat summat.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Asiat T-168/10 ja T-572/10 yhdistetään tuomion antamista varten.

                  2)

                  Société d’économie mixte d’équipement de l’Aveyron (SEMEA) ja Millaun kunta (Ranska) velvoitetaan maksamaan yhteisvastuullisesti Euroopan komissiolle 41 012 euron pääoma viivästyskorkoineen Ranskassa sovelletun laillisen vuotuisen korkokannan mukaan 27.4.1993 lukien siihen saakka, kunnes kyseinen summa on kokonaan maksettu. Korot, jotka ovat erääntyneet 15.4.2010, ja siitä lähtien kunakin vuotuisena eräpäivänä, pääomitetaan, ja niille itselleen maksetaan korkoa.

                  3)

                  Komission asioissa T-168/10 ja T-572/10 nostamat kanteet hylätään muilta osin.

                  4)

                  SEMEAn vastakanne asiassa T-168/10 ja Millaun kunnan vastakanne asiassa T-572/10 hylätään.

                  5)

                  SEMEA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut asiassa T-168/10.

                  6)

                  Millaun kunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut asiassa T-572/10.

         (1)  EUVL C 161, 19.6.2010.


title: Asia C-3/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Rossano (Italia) on esittänyt 5.1.2010 — Franco Affatato v. Azienda Sanitaria Provinciale di Cosenza, Azienda Sanitaria n. 3 di Rossano

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/34

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Rossano (Italia) on esittänyt 5.1.2010 — Franco Affatato v. Azienda Sanitaria Provinciale di Cosenza, Azienda Sanitaria n. 3 di Rossano
   (Asia C-3/10)
   2010/C 63/55
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Rossano

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Franco Affatato

      Vastaaja: Azienda Sanitaria Provinciale di Cosenza, Azienda Sanitaria n.3 di Rossano

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen (decreto legislativo) nro 468/97 8 §:n 1 momentilla ja asetuksen (decreto legislativo) nro 81/00 4 §:n 1 momentilla tukityöllistettyjen työntekijöiden (lavoratori socialmente utili, LSU/lavoratori di pubblica utilità, LPU) osalta annetun kaltainen kansallinen oikeussääntö ristiriidassa direktiivillä 1999/70/EY (1) täytäntöön pannun puitesopimuksen 2.1 lausekkeen kanssa, kun työsuhteen perustaminen ei ole tämän kansallisen oikeussäännön mukaan mahdollista siinä tarkoitettujen työntekijöiden osalta, mikä merkitsee sitä, että direktiivin 1999/70/EY täytäntöön panemiseksi annettua määräaikaista työsuhdetta koskevaa lainsäädäntöä ei voida soveltaa?

               2)

               Sallitaanko direktiivillä 1999/70/EY täytäntöön pannun puitesopimuksen 2.2 lausekkeessa se, että asetuksessa nro 468/97 ja asetuksessa nro 81/00 tarkoitettujen tukityöllistettyjen työntekijöiden (LSU/LPU) kaltaiset työntekijät jätetään direktiivin 1999/70/EY soveltamisalan ulkopuolelle?

               3)

               Kuuluvatko kysymyksessä 2 tarkoitetut työntekijät direktiivillä 1999/70/EY täytäntöön pannun puitesopimuksen 3.1 lausekkeen määritelmän soveltamisalaan?

               4)

               Onko opetusalan työntekijöitä koskeva lainsäädäntö (ks. erityisesti lain nro 124/99 4 §:n 1 momentti ja asetuksen nro 430/00 1 §:n 1 momentin a kohta) direktiivillä 1999/70/EY täytäntöön pannun puitesopimuksen 5 lausekkeen sekä yhdenvertaisuusperiaatteen ja syrjintäkiellon periaatteen vastainen, kun siinä sallitaan se, että ensimmäisen määräaikaisen sopimuksen syytä ei ilmoiteta, vaikka ilmoitusvelvollisuudesta määrätään kansallisessa lainsäädännössä yleisesti kaikkien muiden määräaikaisten työsuhteiden osalta, sekä sopimusten uusiminen riippumatta siitä, että henkilöstötarpeet ovat pysyviä ja jatkuvia, eikä siinä säädetä määräaikaisten työsopimusten tai -suhteiden yhteenlasketusta enimmäiskestosta, näiden sopimusten ja suhteiden uusimisten lukumäärästä eikä normaalisti minkäänlaisesta vähimmäisajanjaksosta sopimusten uusimisten välillä tai kouluvuoden pituisten sijaisuuksien osalta kesälomaa vastaavasta ajasta silloin, kun jolloin koulun toiminta on keskeytetty tai se on erittäin vähäistä?

               5)

               Voidaanko edellä kuvattua opetusalan säännöstöä pitää vastaavina oikeudellisina toimenpiteinä väärinkäytösten estämiseksi?

               6)

               Voidaanko asetusta nro 368/01 ja asetuksen nro 165/01 36 §:ää pitää direktiivin 1999/70/EY 2 artiklan perusteella säännöksinä, jotka ovat direktiivin 1999/70/EY täytäntöönpanosäännösten luonteisia opetusalan määräaikaisten työsuhteiden osalta?

               7)

               Voidaanko oikeussubjektia, jolla on Poste Italiane S.p.a:n ominaisuudet eli

                           —

                           joka on valtion omistama;

                           —

                           joka on valtion määräysvallassa;

                           —

                           jonka osalta viestintäministeriö valitsee yleispalvelun toimittajan ja yleisesti suorittaa kaikki selvitystoimet ja kyseisen oikeussubjektin aineellisen valvonnan ja kirjanpidon valvonnan sekä asettaa yleispalveluun liittyvät tavoitteet;

                           —

                           joka hoitaa erittäin tärkeään yleiseen etuun liittyvää julkista palvelua;

                           —

                           jonka tase on osa valtion tasetta;

                           —

                           jonka suorittamien palvelujen kustannukset määrittää valtio, joka suorittaa kyseiselle oikeussubjektille määrärahat palvelun tärkeimpien kulujen kattamiseksi,

                     pidettävä valtion elimenä, jolloin yhteisön oikeus on välittömästi sovellettavissa?

               8)

               Mikäli kysymykseen 7 vastataan myöntävästi, voiko kyseinen yhtiö muodostaa 5 lausekkeessa tarkoitetun erityisen alan tai voidaanko sen palvelukseen ottamaa henkilöstöä pitää kokonaisuudessaan erityisenä työntekijäryhmänä estäviä toimenpiteitä yksilöitäessä?

               9)

               Mikäli kysymykseen 7 vastataan myöntävästi, onko direktiivillä 1999/70/EY täytäntöön pannun puitesopimuksen 5 lauseke sellaisenaan tai yhdessä 2 ja 4 lausekkeen sekä yhdenvertaisuusperiaatteen [ja] syrjintäkiellon periaatteen kanssa esteenä asetuksen nro 368/01 2 §:n 1 bis momentin kaltaiselle säännökselle, jossa sallitaan työsopimuksen tekeminen määräaikaiseksi tietyn oikeussubjektin osalta ilman syytä tai vapautetaan kyseinen oikeussubjekti kansallisessa lainsäädännössä normaalisti säädetystä estävästä toimenpiteestä (asetuksen nro 368/01 1 §) poiketen velvollisuudesta ilmoittaa kirjallisesti ja näyttää riitauttamistapauksessa toteen tekniset syyt tai tuotantoon, organisointiin tai työntekijöiden sijaisuuksiin liittyvät syyt, joiden vuoksi työsuhteesta on tehty määräaikainen, kun otetaan huomioon, että alun perin tehtyä sopimusta on mahdollista pidentää objektiivisista ja siihen työtehtävään liittyvistä syistä, jota koskevasta sopimuksesta on tehty määräaikainen?

               10)

               Muodostavatko asetus nro 368/01 ja asetuksen nro 165/01 36 §:n 5 momentti direktiivin 1999/70/EY täytäntöönpanosta annetun yleisten lainsäädännön valtion henkilöstön osalta, kun otetaan huomioon näistä yleisistä säännöksistä tehdyt poikkeukset sellaisina kuin ne määritellään kysymyksiin 1–9 annettavan vastauksen perusteella?

               11)

               Koska edellä kuvattuja tukityöllistettyjä työntekijöitä (LSU/LPU) ja oppilaitoksen työntekijöitä koskevat seuraamussäännökset puuttuvat, onko direktiivin 1999/70/EY ja erityisesti puitesopimuksen 5 lausekkeen 2 kohdan b alakohdan vastaista soveltaa analogisesti pelkkää vahingonkorvauslainsäädäntöä, kuten säädetään asetuksen nro 165/01 36 §:n 5 momentissa, vai vahvistetaanko 5 lausekkeen 2 kohdan b alakohdassa etusijaperiaate, koska työsopimuksia tai -suhteita pidetään toistaiseksi voimassa olevina?

               12)

               Onko yhteisön yhdenvertaisuusperiaatteen ja syrjintäkiellon periaatteen sekä 4 lausekkeen ja 5.1 lausekkeen vastaista eriyttää seuraamuksia koskevaa lainsäädäntöä ”valtion elinten henkilöstön” osalta työsuhteen syntyhistorian tai työnantajana olevan oikeussubjektin perusteella taikka opetusalalla?

               13)

               Kun direktiivin 1999/70/EY täytäntöönpanon kansallinen soveltamisala on määritelty valtioon ja siihen rinnastettaviin elimiin nähden edellisiin kysymyksiin annettavan vastauksen perusteella, onko asetuksen nro 165/01 36 §:n 5 momentin kaltainen säännös ristiriidassa 5 lausekkeen kanssa, kun tässä säännöksessä kielletään ehdottomasti valtiota muuttamasta työsuhteita toistaiseksi voimassa oleviksi vai mitä muita selvityksiä on kansallisen tuomioistuimen tehtävä, jotta voitaisiin jättää soveltamatta kieltoa perustaa toistaiseksi voimassa olevia työsuhteita samojen julkishallinnon elinten kanssa?

               14)

               Täytyykö direktiiviä 1999/70/EY soveltaa kokonaisuudessaan Italian osalta vai onko työsuhteiden muuttaminen toistaiseksi voimassa oleviksi julkishallinnossa ristiriidassa kansallisen oikeusjärjestyksen perusperiaatteiden kanssa, jolloin 5 lauseketta ei voida tältä osin soveltaa, koska sillä on ratkaiseva Lissabonin sopimuksen I-5 artiklan vastainen vaikutus, sillä siinä ei kunnioiteta olennaista osaa Italian poliittisia ja valtiosäännön rakenteita eikä Italian valtion keskeisiä tehtäviä?

               15)

               Kun direktiivillä 1999/70/EY täytäntöön pannun puitesopimuksen 5 lausekkeessa määrätään, että silloin kun työsuhteen muuttaminen toistaiseksi voimassa olevaksi on kiellettyä, on otettava käyttöön toimenpide, jolla taataan työntekijöiden suoja tehokkaasti ja samalla tavoin kuin vastaavissa sisäisen oikeuden mukaisissa tilanteissa, jotta määrätään asianmukaiset seuraamukset 5 lausekkeen rikkomisesta johtuvista väärinkäytöksistä ja poistetaan yhteisön oikeuden rikkomisen seuraukset, onko sen perusteella otettava huomioon vastaavana sisäisen oikeuden mukaisena tilanteena toistaiseksi voimassa oleva työsuhde valtioon, johon työntekijällä olisi ollut oikeus ilman 36 §:ää, vai toistaiseksi voimassa oleva työsuhde yksityiseen oikeussubjektiin, jonka kanssa solmitulle työsuhteelle olisi ollut ominaista vastaava vakaus kuin työsuhteelle valtioon?

               16)

               Kun direktiivillä 1999/70/EY täytäntöön pannun puitesopimuksen 5 lausekkeessa määrätään, että silloin kun työsuhteen muuttaminen toistaiseksi voimassa olevaksi on kiellettyä, on otettava käyttöön toimenpide, jolla taataan työntekijöiden suoja tehokkaasti ja samalla tavoin kuin vastaavissa sisäisen oikeuden mukaisissa tilanteissa, jotta määrätään asianmukaiset seuraamukset 5 lausekkeen rikkomisesta johtuvista väärinkäytöksistä ja poistetaan yhteisön oikeuden rikkomisen seuraukset, onko seuraamusta määrättäessä otettava huomioon

                           a)

                           aika, jota tarvitaan uuden työpaikan löytämiseen, tai mahdottomuus saada työtä, joka vastaa edellä kysymyksessä 15 mainittuja ominaisuuksia, vai sitä vastoin

                           b)

                           sen palkan määrä, jonka asianomainen olisi saanut, jos työsuhde olisi muutettu määräaikaisesta toistaiseksi voimassa olevaksi?

      (1)  EYVL L 175, s. 43.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (suuri jaosto)  10 päivänä tammikuuta 2006 , asiassa C-344/04 (High Court of Justicen (England & Wales) esittämä ennakkoratkaisupyyntö): The Queen vastaan Department for Transport (Lentoliikenne — Asetus (EY) N:o 261/2004 — Asetuksen 5, 6 ja 7 artikla — Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettava korvaus ja apu — Pätevyys — EY 234 artiklan tulkinta)

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/7

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (suuri jaosto)
   10 päivänä tammikuuta 2006,
   asiassa C-344/04 (High Court of Justicen (England & Wales) esittämä ennakkoratkaisupyyntö): The Queen vastaan Department for Transport (1)

   (Lentoliikenne - Asetus (EY) N:o 261/2004 - Asetuksen 5, 6 ja 7 artikla - Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettava korvaus ja apu - Pätevyys - EY 234 artiklan tulkinta)
   (2006/C 60/14)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asiassa C-344/04, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 14.7.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 12.8.2004, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa The Queen, ex parte: International Air Transport Association ja European Low Fares Airline Association vastaan Department for Transport, yhteisöjen tuomioistuin (suuri jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen puheenjohtajat P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Schiemann ja J. Malenovský (esittelevä tuomari) sekä tuomarit C. Gulmann, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts, P. Kūris, E. Juhász, G. Arestis ja A. Borg Barthet, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: johtava hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 10.1.2006 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kun tuomioistuin, jonka päätöksiin saa kansallisen lainsäädännön mukaan hakea muutosta, katsoo, että yksi tai useampi asianosaisten esittämistä tai mahdollisesti viran puolesta tutkittavista yhteisön toimen pätemättömyysperusteista on perusteltu, sen on lykättävä asian käsittelyä ja pyydettävä yhteisöjen tuomioistuimelta pätevyyden arviointia ennakkoratkaisumenettelyssä.

               2)

               Esitettyjen kysymysten tarkastelussa ei ole tullut ilmi mitään seikkaa, joka vaikuttaisi matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11 päivänä helmikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 5, 6 ja 7 artiklan pätevyyteen.

      (1)  EUVL C 251, 9.10.2004.