title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 17 päivänä maaliskuuta 2005, asiassa T-160/03, AFCon Management Consultants ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Tacis-ohjelma — Tarjouspyyntö — Tarjouskilpailumenettelyssä esiintyneet lainvastaisuudet — Vahingonkorvauskanne)

text:
               28.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 132/25

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   17 päivänä maaliskuuta 2005,
   asiassa T-160/03, AFCon Management Consultants ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Tacis-ohjelma - Tarjouspyyntö - Tarjouskilpailumenettelyssä esiintyneet lainvastaisuudet - Vahingonkorvauskanne)
   (2005/C 132/46)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asiassa T-160/03, AFCon Management Consultants, kotipaikka Bray (Irlanti), Patrick Mc Mullin, kotipaikka Bray, ja Seamus O'Grady, kotipaikka Bray, edustajinaan solicitor B. O'Connor ja asianajaja I. Carreño, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. Enegren ja F. Hoffmeister, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa vaaditaan korvausta vahingosta, jonka väitetään aiheutuneen Tacis-ohjelmasta rahoitettua hanketta (”FDRUS 9902 -hanke — Agricultural extension services in South Russia”) koskevassa tarjouskilpailumenettelyssä esiintyneistä lainvastaisuuksista, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit R. García-Valdecasas ja J. D. Cooke, kirjaaja: D. Christensen, on 17.3.2005 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Komissio velvoitetaan maksamaan AFCon:lle 48 605 euron suuruinen määrä korkoineen, jotka on laskettava tämän tuomion julistamispäivästä aina siihen asti, kunnes maksu on kokonaan suoritettu. Korkoihin sovellettava korkokanta on laskettava sen korkokannan perusteella, jonka Euroopan keskuspankki on vahvistanut jälleenrahoitusta koskeville pääasiallisille liiketoimille ja jota sovelletaan kyseessä olevan ajanjakson eri vaiheissa, kahdella prosenttiyksiköllä lisättynä. Korkojen määrä on laskettava yhdistettyjä korkoja koskevan menetelmän perusteella.

               2)

               Muilta osin kanne hylätään.

               3)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 200, 23.8.2003.


title: Asia T-243/13: Kanne 30.4.2013 — ICT v. komissio

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/39

         Kanne 30.4.2013 — ICT v. komissio
   (Asia T-243/13)
   2013/C 171/79
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Industrie Cartarie Tronchetti SpA (ICT) (Borgo a Mozzano, Italia) (edustajat: asianajajat J.-M. Leprêtre ja N. Chahid-Nouraï)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 263 artiklan nojalla välittömin vaikutuksin pakkauksista ja pakkausjätteistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/62/EY liitteen I muuttamisesta 7.2.2013 annetun komission direktiivin 2013/2/EU siltä osin kuin siinä lisätään hylsyt, teolliseen käyttöön tarkoitettuja hylsyjä lukuun ottamatta, pakkauksia koskevaan esimerkkiluetteloon

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osin samat tai samankaltaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-202/13, Group’Hygiène vastaan komissio.


title: Asia C-25/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 25.2.2010 (Fővárosi Bíróságin (Unkarin tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Sió-Eckes Kft. v. Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve (Yhteinen maatalouspolitiikka — Asetus (EY) N:o 2201/96 — Hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteinen markkinajärjestely — Asetus (EY) N:o 1535/2003 — Hedelmä- ja vihannesjalostealan tukijärjestelmä — Jalosteet — Sokeriliemeen ja/tai omaan liemeen säilötyt persikat — Lopputuotteet)

text:
               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 25.2.2010 (Fővárosi Bíróságin (Unkarin tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Sió-Eckes Kft. v. Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   (Asia C-25/09) (1)

   (Yhteinen maatalouspolitiikka - Asetus (EY) N:o 2201/96 - Hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteinen markkinajärjestely - Asetus (EY) N:o 1535/2003 - Hedelmä- ja vihannesjalostealan tukijärjestelmä - Jalosteet - Sokeriliemeen ja/tai omaan liemeen säilötyt persikat - Lopputuotteet)
   2010/C 100/10
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Bíróság

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Sió-Eckes Kft.

      Vastaaja: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Fővárosi Bíróság (Unkari) — Hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteisestä markkinajärjestelystä 28.11.1996 annetun neuvoston asetuksen 2201/96EY (EYVL L 297, s. 29) 2 artiklan 1 kohdan, neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/96 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä hedelmä- ja vihannesjalostealan tukijärjestelmän osalta 29.8.2003 annetun komission asetuksen 1535/2003/EY (EYVL L 218, s. 14) 2 artiklan 1 kohdan ja tuotantotukijärjestelmään kuuluvien sokeriliemeen ja omaan liemeen säilöttyjen persikoiden vähimmäislaatuvaatimuksista 28.7.1989 annetun komission asetuksen 2320/89/ETY (EYVL L 220, s. 54) 3 artiklan tulkinta — Persikkahedelmäliha, jota tuotetaan hedelmä- ja vihannesjalostealan tukijärjestelmän puitteissa — Tukijärjestelmän soveltaminen persikkavalmisteisiin, joita tarjotaan myytäväksi muissa kuin asetuksessa (ETY) N:o 2320/89 säädetyissä muodoissa, sekä eri tuotantovaiheissa syntyviin puolivalmisteisiin, jotka on tarkoitettu edelleen jalostettaviksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteisestä markkinajärjestelystä 28.10.1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/96, sellaisena kuin se on muutettuna 1.3.2004 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 386/2004, 2 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä tarkoitettuun tukeen kelpoinen on tuote, joka kuuluu johonkin tämän asetuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, liitteessä I luetelluista CN-koodeista, CN 2008 70 92 mukaan lukien, ja joka vastaa tässä asetuksessa, luettuna yhdessä neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/96 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä hedelmä- ja vihannesjalostealan tukijärjestelmän osalta 29.8.2003 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1535/2003, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 386/2004, ja tuotantotukijärjestelmään kuuluvien sokeriliemeen ja omaan liemeen säilöttyjen persikoiden vähimmäislaatuvaatimuksista 28.7.1989 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2320/89, sellaisena kuin se on muutettuna 22.5.2001 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 996/2001, olevaa määritelmää ”sokeriliemeen tai omaan liemeen säilötyt persikat”.

               2)

               Persikoiden jalostuksen jossakin vaiheessa syntyvää tuotetta voidaan pitää asetuksessa N:o 2201/96 ja asetuksessa N:o 1535/2003, sellaisina kuin ne ovat muutettuina, tarkoitettuna lopputuotteena, mikäli sillä on asetuksen N:o 1535/2003, sellaisena kuin se on muutettuna, 2 artiklan 1 kohdassa määritellyt ominaisuudet.

      (1)  EUVL C 82, 4.4.2009.


title: Asia C-250/15: Unionin tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 3.9.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen – Belgia) – Vivium SA v. Belgian valtio (Ennakkoratkaisupyyntö — Pääasian oikeudenkäyntiin liittyvät tosiseikat ja lainsäädäntö — Riittävien tietojen puuttuminen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               16.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 381/11

         Unionin tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 3.9.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen – Belgia) – Vivium SA v. Belgian valtio
   (Asia C-250/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Pääasian oikeudenkäyntiin liittyvät tosiseikat ja lainsäädäntö - Riittävien tietojen puuttuminen - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
   (2015/C 381/13)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Asianosaiset

      Kantaja: Vivium SA

      Vastaaja: Belgian valtio

      Määräysosa

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpenin (Belgia) 13.5.2015 tekemällään päätöksellä asiassa C-250/15 esittämän ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat selvästi.

      (1)  EUVL C 262, 10.8.2015.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 11 päivänä syyskuuta 2003 asiassa C-114/01 (Korkeimman hallinto-oikeuden esittämä ennakkoratkaisupyyntö): AvestaPolarit Chrome Oy, aiemmin Outokumpu Chrome Oy (Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Direktiivit 75/442/ETY ja 91/156/ETY – Jätteen käsite – Tuotantojäämä – Kaivos – Käyttö – Varastointi – 2 artiklan 1 kohdan b alakohta – Muun lainsäädännön käsite – Direktiivien 75/442/ETY ja 91/156/ETY alaan kuulumaton kansallinen lainsäädäntö)

text:
1.11.2003                  FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                                C 264/7
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                        kyseisessä direktiivissä tarkoitettua tasoa, ja asia on näin, olipa
                                                                                kyseisen kansallisen lainsäädännön voimaantulopäivä mikä
                             (kuudes jaosto)                                    tahansa.
                    11 päivänä syyskuuta 2003                             (1) EYVL C 173, 16.6.2001.
asiassa C-114/01 (Korkeimman hallinto-oikeuden esittämä
ennakkoratkaisupyyntö): AvestaPolarit Chrome Oy,
              aiemmin Outokumpu Chrome Oy (1)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Direktiivit
75/442/ETY ja 91/156/ETY – Jätteen käsite – Tuotantojää-                                              (viides jaosto)
mä – Kaivos – Käyttö – Varastointi – 2 artiklan 1 kohdan
b alakohta – Muun lainsäädännön käsite – Direktiivien 75/                                    18 päivänä syyskuuta 2003
442/ETY ja 91/156/ETY alaan kuulumaton kansallinen
                              lainsäädäntö)                               asiassa C-125/01 (Sozialgericht Leipzigin esittämä ennak-
                                                                          koratkaisupyyntö): Peter Pflücke vastaan Bundesanstalt
                            (2003/C 264/10)                                                            für Arbeit (1)
                      (Oikeudenkäyntikieli: suomi)                        (Työntekijöiden suojelu – Työnantajan maksukyvyttömyys –
                                                                          Palkkasaatavan maksamista koskeva takuu – Kansallinen
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen          lainsäädäntö, jossa säädetään kahden kuukauden preklusii-
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                    visesta määräajasta maksuvaatimuksen esittämiselle sekä
                                                                          tämän määräajan palauttamista koskevasta mahdollisuu-
                                                                                desta)
Asiassa C-114/01, jonka korkein hallinto-oikeus (Suomi) on                                           (2003/C 264/11)
saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa                                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
vireillä olevassa oikeudenkäynnissä, jossa muutoksenhakijana
on AvestaPolarit Chrome Oy, aiemmin Outokumpu Chrome                      (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
Oy, ennakkoratkaisun jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975                               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY (EYVL L 194,
s. 39), sellaisena kuin se on muutettuna 18.3.1991 annetulla
neuvoston direktiivillä 91/156/ETY (EYVL L 78, s. 32), 1 artik-           Asiassa C-125/01, jonka Sozialgericht Leipzig (Saksa) on
lan a alakohdan ja 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan tulkinnasta,           saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-                käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
nossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet (esittelevä tuoma-          vireillä olevassa asiassa Peter Pflücke ja Bundesanstalt für
ri) sekä tuomarit R. Schintgen, V. Skouris, F. Macken ja                  Arbeit ennakkoratkaisun työntekijöiden suojaa työnantajan
J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja:            maksukyvyttömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lain-
johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut 11.9.2003                säädännön lähentämisestä 20 päivänä lokakuuta 1980 anne-
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                tun neuvoston direktiivin 80/987/ETY (EYVL L 283, s. 23)
                                                                          9 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto),
1)    Pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa kaivostoimin-    toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet
      nassa sivukiven ja malmin rikastuksessa syntyvän rikastushie-       sekä tuomarit C. W. A. Timmermans, D. A. O. Edward
      kan haltija hävittää tai aikoo hävittää tai on velvollinen          (esittelevä tuomari), P. Jann ja A. Rosas, julkisasiamies: J. Mi-
      hävittämään nämä aineet, joita on siten pidettävä jätteistä         scho, kirjaaja: R. Grass, on antanut 18.9.2003 tuomion, jonka
      15 päivänä heinäkuuta 1975 annetussa neuvoston direktiivissä        tuomiolauselma on seuraava:
      75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 18.3.1991
      annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY, tarkoitettuina        1)    Työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyystilan-
      jätteinä, paitsi jos jätteiden haltija käyttää niitä laillisesti          teessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
      kyseisen kaivoksen käytävien välttämättömään täyttämiseen ja              20 päivänä lokakuuta 1980 annetun neuvoston direktiivin
      esittää riittävät takeet tähän tarkoitettujen aineiden yksilöimi-         80/987/ETY kanssa ristiriidassa ei ole sellaisen kansallisen
      sestä ja tosiasiallisesta käytöstä.                                       lainsäädännön mukaisen preklusiivisen määräajan soveltami-
                                                                                nen, joka koskee palkatun työntekijän sellaisen vaatimuksen
2)    Mikäli kansallinen lainsäädäntö ei ole direktiivin 75/442/                esittämistä, jolla on tarkoitus saada kyseisellä direktiivillä
      ETY, sellaisena kuin tämä direktiivi on muutettuna direktiivillä          vahvistettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti työnanta-
      91/156/ETY, ja erityisesti sen 11 artiklan täytäntöönpanotoi-             jan maksukyvyttömyydestä johtuvia palkkasaatavia koskeva
      mi, sitä on pidettävä tämän direktiivin 2 artiklan 1 kohdan               palkkaturvakorvaus, edellyttäen että tällainen määräaika ei ole
      b alakohdassa tarkoitettuna ”muuna lainsäädäntönä”, jonka                 epäedullisempi kuin ne määräajat, jotka koskevat samankaltai-
      alaan kyseisessä säännöksessä mainittu jätelaji kuuluu, jos se            sia jäsenvaltion sisäiseen oikeuteen perustuvia vaatimuksia
      koskee kyseisten jätteiden käsittelyä jätteinä saman direktiivin          (vastaavuusperiaate) eikä sillä tehdä yhteisön oikeusjärjestyk-
      1 artiklan d alakohdassa tarkoitetulla tavalla ja jos se johtaa           sessä tunnustettujen oikeuksien käyttämistä käytännössä mah-
      sellaiseen ympäristönsuojelun tasoon, joka vähintään vastaa               dottomaksi (tehokkuusperiaate).


title: Asia T-160/11: Kanne 18.3.2011 — Petroci v. neuvosto

text:
               7.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 139/26

         Kanne 18.3.2011 — Petroci v. neuvosto
   (Asia T-160/11)
   2011/C 139/49
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Petroci Holding (Abidjan, Norsunluurannikko) (edustaja: asianajaja M. Ceccaldi)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvien rajoittavien toimenpiteiden toteuttamisesta 14.1.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/17/YUTP ja 14.1.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 25/2011 erityisesti siltä osin kuin ne koskevat Petroci-yhtiötä

               —

               velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajan esittämät oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat olennaisilta osiltaan samat kuin asiassa T-142/11, SIR vastaan neuvosto esitetyt oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut.


title: Asia C-343/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 14.4.2011 — Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 91/271/ETY — Saasteet ja haitat — Yhdyskuntajätevesien käsittely — 3 ja 4 artikla)

text:
               18.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 14.4.2011 — Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-343/10) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 91/271/ETY - Saasteet ja haitat - Yhdyskuntajätevesien käsittely - 3 ja 4 artikla)
   2011/C 179/08
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamies: S. Pardo Quintillán)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: F. Díez Moreno)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21.5.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY (EYVL L 135, s. 40) 3 ja 4 artiklan rikkominen

      Tuomiolauselma

               1)

               Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21.5.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole varmistanut

                           —

                           yhdyskuntajätevesien keräämistä Valle de Güimarin, Noresten (Valle Guerra), Valle de la Orotavan, Arenys de Marin, Alcossebren ja Cariñon taajamissa, joiden asukasvastineluku (avl) on suurempi kuin 15 000, kyseisen direktiivin 3 artiklan mukaisesti eikä

                           —

                           yhdyskuntajätevesien käsittelyä Arroyo de la Mielin, Arroyo de la Víboran, Esteponan (San Pedro de Alcántara), Alhaurín el Granden, Coínin, Barbaten, Chipionan, Isla Cristinan, Matalascañasin, Nerjan, Tarifan, Torrox Costan, Vejer de la Fronteran, Gijón-Esten, Llanesin, Valles de Güimarin, Noresten (Valle Guerra), Los Llanos de Aridanen, Arenys de Marin, Pineda de Marin, Ceutan, Alcossebren, Benicarlón, Elxin (Arenales), Peñíscolan, Teulada Morairan (Rada Moraira), Vinaròsin, A Coruñan, Cariñon, Tuin, Vigon, Aguiño-Carreira-Ribeiran, Baionan, Noian, Santiagon, Viveiron ja Irúnin (Hondarribia) taajamissa, joiden avl on suurempi kuin 15 000, kyseisen direktiivin 4 artiklan 1, 3 ja tarvittaessa 4 kohdan mukaisesti.

               2)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 234, 28.8.2010.


title: Asia T-174/04: Petrotub S.A:n 6.5.2004 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
               10.7.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/16

         Petrotub S.A:n 6.5.2004 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
   (Asia T-174/04)
   (2004/C 179/32)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Petrotub S.A., jonka kotipaikka on Roman, Romania, on nostanut 6.5.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja A.L. Merckx ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tiettyjen muun muassa Romaniasta peräisin olevien raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen saumattomien putkien tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 2320/97 muuttamisesta siltä osin kuin se koskee Petrotub SA:n ja Republica SA:n valmistamien tuotteiden tuontia Euroopan yhteisöön 10 päivänä helmikuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 235/2004 (1) 1 artiklan.

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Neuvosto antoi riitautetun asetuksen noudattaakseen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-76/00 P 9.1.2003 antamaa tuomiota. Tällä tuomioilla kumottiin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-33/98 ja T-34/98, Petrotub ja Republica v. neuvosto, 15.12.1999 antama tuomio (2) ja lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tiettyjen raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen saumattomien putkien tuonnissa 17.11.1997 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2320/1997 siltä osin kuin se koskee Petrotub SA:ta ja Republica SA:ta.
   Kanteensa tueksi kantaja väittää, että neuvosto on ylittänyt EY 233 artiklan mukaisen harkintavaltansa pannessaan tuomion täytäntöön asetuksen (EY) N:o 384/96 (3) 6 artiklan 1 ja 9 kohdan ja 2 artiklan 11 kohdan vastaisesti. Tarkemmin sanottuna kantaja väittää, että 6 artiklan 9 kohtaa rikottiin, koska riitautettu asetus annettiin alkuperäisen tutkimuksen perusteella, vaikka tämän aloittamisesta oli kulunut yli 15 kuukautta. Lisäksi 6 artiklan 1 kohtaa rikottiin, koska toteutetut polkumyyntitoimenpiteet eivät enää liittyneet ennen menettelyn aloittamista välittömästi edeltäneen vähintään kuuden kuukauden jakson tietoihin. Kantaja väittää myös, että riitautetussa asetuksessa ei ole asianmukaisesti perusteltu sitä, miksi asetuksen N:o 384/96 2 artiklan 11 kohdassa säädetyt kaksi ensimmäistä polkumyyntimarginaalin laskentatapaa hylättiin ja niiden sijasta käytettiin kolmatta tapaa. Tämän perusteella kantaja väittää, että riitautetulla asetuksella rikottiin myös asetuksen N:o 384/1996 2 artiklan 11 kohtaa sekä EY 253 artiklaa.

      (1)  EUVL L 40, 12.2.2004, s. 12

      (2)  Kok. 1999, s. II-3837

      (3)  EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1


title: Asia C-314/11 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 24.6.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-320/09, Planet AE v. komissio, 13.4.2011 antamasta määräyksestä

text:
               13.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 238/12

         Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 24.6.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-320/09, Planet AE v. komissio, 13.4.2011 antamasta määräyksestä
   (Asia C-314/11 P)
   2011/C 238/18
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Dintilhac ja D. Triantafyllou)

      Muut osapuolet: Planet AE

      Vaatimukset

               —

               unionin tuomioistuimen asiassa T-320/09 13.4.2011 antama määräys on kumottava

               —

               kanne on jätettävä tutkimatta

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   —   Päätöksen 2008/969 virheellinen tulkinta
   Se tapa, jolla vastaaja on kirjattu ennakkovaroitusjärjestelmään ja joka (toisin kuin muut kirjaamiset) perustuu pelkkiin epäilyihin, ei voi johtaa muuhun seuraukseen kuin sellaisten varotoimenpiteiden vahvistamiseen (päätöksen 16 artikla), joilla ei ole sitovia vaikutuksia vastaajaan nähden. Määräyksessä sekoitetaan toisiinsa riidanalaiset kirjaamiset sellaisiin kirjaamisiin, joilla on erilaisia seurauksia.
   —   Vastaajan oikeudellisen aseman merkityksetön muuttuminen riidanalaisten kirjaamisten perusteella
   Pelkästään se, että kirjaamisen kohteena olevaa oikeushenkilöä valvotaan, ei sellaisenaan selvästi muuta sen oikeudellista asemaa.
   —   Riidanalaiset kirjaamiset eivät koske vastaajaa suoraan
   Kaikista toteutetuista toimenpiteistä on päätetty toimivaltaisen tulojen ja menojen hyväksyjän toimesta sen jälkeen, kun vastaajaa ja sen pankkia oli kuultu ja niiden kanssa oli neuvoteltu. Ne eivät ole kirjaamisten suora ja automaattinen seuraus. Suora vaikutus on kuitenkin kanteen tutkittavaksi ottamisen välttämätön edellytys (SEUT 263 artiklan 4 kohta).
   —   Suoraa vaikutusta koskevien relevanttien argumenttien ja näytön tutkimatta jättäminen
   Vaikka edellä mainitut kuulemiset ja neuvottelut kuvailtiin kanteessa, unionin yleinen tuomioistuin jätti ne ottamatta huomioon ja loukkasi siten puolueettomuuden ja objektiivisuuden periaatteita.
   —   Perustelujen puuttuminen
   Valituksenalaisessa määräyksessä ei täsmennetä sitä, mihin perustuu kantajan aseman ”epäedullinen muutos”, vaikka kantajalta ei ole evätty taloudellista etuutta vaan se on vapautettu velvollisuudesta siirtää maksuja.
   Sama koskee kyseessä olevien erityisten kirjaamisten vaikutuksia, koska kyseisten kirjaamisten sitovaa luonnetta ei selitetä mitenkään.
   —   Oikeussuojakeinojen sekoittuminen
   Vastaajan osa konsortiossa liittyi sopimuksen syntymiseen. Sopimusjärjestelyn olennaisen osana se olisi voinut olla välityslausekkeen kohteena (SEUT 272 artikla) mutta ei kumoamiskanteen kohteena, koska kyseiset oikeussuojakeinot ovat olemassa yhtä aikaa itsenäisesti.
   —   Sopimusvapauden ja konsensusperiaatteen loukkaaminen
   Komissio ei yhtäältä ole velvollinen sitoutumaan sopimukseen toteuttamatta tiettyjä varotoimenpiteitä ja toisaalta vastaaja oli suostunut lopulliseen sopimusjärjestelyyn. Näin ollen unionin yleinen tuomioistuin edellyttää virheellisesti sellaisia oikeudellisia perustoja, kuulemisia jne., joita edellytetään ”seuraamusten” tapauksessa ja jotka eivät ole yhteensopivia sopimuspuolten yhdenvertaisuuden kanssa.
   —   Kirjaamisten virheellinen luokittelu päätöksiksi
   Kirjaamiset ennakkovaroitusjärjestelmään ovat luonteeltaan sisäisiä toimenpiteitä, eli sellaisia hyvän varainhoidon periaatteen (varainhoitoasetuksen 27 artikla) nojalla toteutettavia varotoimenpiteitä, joista on säädetty päätöksessä 2008/969 komission sisäisinä sääntöinä (ks. varainhoitoasetuksen 51 artikla), joilla annetaan tietoa kyseisen toimielimen toimeksiannon saaneille tulojen ja menojen hyväksyjille ja jotka on tarkoitettu näiden käyttöön.
   —   Kanteen tutkittavaksi ottamisen riippuminen siitä, onko kanne perusteltu
   Unionin yleinen tuomioistuin perustelee määräyksensä tarpeella tutkia sen, oliko komissiolla toimivalta tehdä päätös 2008/969. Toimivaltaa koskeva kysymys liittyy kuitenkin siihen, onko kanne perusteltu, eikä sen perusteella voida määrittää, onko kanne otettavissa tutkittavaksi.


title: Asia T-297/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.3.2014 – Buzzi Unicem v. komissio (Kilpailu  — Hallinnollinen menettely  — Päätös tietojensaantipyynnöstä  — Pyydettyjen tietojen tarpeellisuus  — Hyvän hallinnon periaate  — Perusteluvelvollisuus  — Oikeasuhteisuus)

text:
               5.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 135/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.3.2014 – Buzzi Unicem v. komissio
   (Asia T-297/11) (1)

   ((Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Päätös tietojensaantipyynnöstä - Pyydettyjen tietojen tarpeellisuus - Hyvän hallinnon periaate - Perusteluvelvollisuus - Oikeasuhteisuus))
   2014/C 135/37
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Buzzi Unicem SpA (Casale Monferrato, Italia) (edustajat: asianajajat C. Osti ja A. Prastaro)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi B. Gencarelli, L. Malferrari ja C. Hödlmayr, sitten Malferrari ja Hödlmayr, avustajanaan asianajaja M. Merola)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamisvaatimus neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 18 artiklan 3 kohdan soveltamismenettelystä 30.3.2011 tehdystä komission päätöksestä K(2011) 2356 lopullinen (asia 39520 – Sementti ja sen oheistuotteet)

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Buzzi Unicem SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 226, 30.7.2011.


title: Yhdistetyt asiat C-14/15 ja C-116/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 22.9.2016 – Euroopan parlamentti v. Euroopan unionin neuvosto (Kumoamiskanne — Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa — Automatisoitu tietojenvaihto — Ajoneuvojen rekisteröinti — Sormenjälkitiedot — Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen sovellettavat oikeussäännöt — Siirtymämääräykset — Johdettu oikeusperusta — Lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävien toimien ja täytäntöönpanotoimenpiteiden erottaminen — Euroopan parlamentin kuuleminen — Jäsenvaltion tai Euroopan komission aloite — Äänestyssäännöt)

text:
               14.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 419/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 22.9.2016 – Euroopan parlamentti v. Euroopan unionin neuvosto
   (Yhdistetyt asiat C-14/15 ja C-116/15) (1)

   ((Kumoamiskanne - Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - Automatisoitu tietojenvaihto - Ajoneuvojen rekisteröinti - Sormenjälkitiedot - Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen sovellettavat oikeussäännöt - Siirtymämääräykset - Johdettu oikeusperusta - Lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävien toimien ja täytäntöönpanotoimenpiteiden erottaminen - Euroopan parlamentin kuuleminen - Jäsenvaltion tai Euroopan komission aloite - Äänestyssäännöt))
   (2016/C 419/13)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: F. Drexler, A. Caiola ja M. Pencheva)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M.-M. Joséphidès, K. Michoel ja K. Pleśniak)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze ja A. Lippstreu) ja Ruotsin kuningaskunta (asiamiehet: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, E. Karlsson ja L. Swedenborg)

      Tuomiolauselma

               1)

               Ajoneuvorekisteritietoja koskevan automaattisen tietojenvaihdon aloittamisesta Maltassa 9.10.2014 annettu neuvoston päätös 2014/731/EU, ajoneuvorekisteritietoja koskevan automaattisen tietojenvaihdon aloittamisesta Kyproksessa 21.10.2014 annettu neuvoston päätös 2014/743/EU, ajoneuvorekisteritietoja koskevan automaattisen tietojenvaihdon aloittamisesta Virossa 21.10.2014 annettu neuvoston päätös 2014/744/EU ja sormenjälkitietoja koskevan automaattisen tietojenvaihdon aloittamisesta Latvian kanssa 4.12.2014 annettu neuvoston päätös 2014/911/EU kumotaan.

               2)

               Päätösten 2014/731, 2014/743, 2014/744 ja 2014/911 vaikutukset pidetään voimassa ne korvaavien uusien toimien voimaantuloon asti.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Saksan liittotasavalta ja Ruotsin kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 96, 23.3.2015. EUVL C 146, 4.5.2015.


title: Asia C-321/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 14.6.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2002/14/EY — Tietojen antaminen työntekijöille ja työntekijöiden kuuleminen — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               4.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/14

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 14.6.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-321/06) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2002/14/EY - Tietojen antaminen työntekijöille ja työntekijöiden kuuleminen - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2007/C 183/22)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Enegren ja G. Rozet)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta (asiamies: C. Schiltz)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Laiminlyönti antaa säädetyssä määräajassa työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevista yleisistä puitteista Euroopan yhteisössä 11.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/14/EY (EYVL L 80, s. 29) noudattamisen edellyttämät säännökset
   Tuomiolauselma

               1)

               Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevista yleisistä puitteista Euroopan yhteisössä 11.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/14/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Luxemburgin suurherttuakunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 212, 2.9.2006.


title: Asia C-160/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 7.4.2015 – GS Media BV v. Sanoma Media Netherlands BV ym.

text:
               22.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 7.4.2015 – GS Media BV v. Sanoma Media Netherlands BV ym.
   (Asia C-160/15)
   (2015/C 205/26)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: GS Media BV

      Vastapuolet: Sanoma Media Netherlands BV, Playboy Enterprises International Inc. ja Britt Geertruida Dekker

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1) a

               Onko kyse ”yleisölle välittämisestä” direktiivin 2001/29 (1) 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä silloin, kun muu kuin tekijänoikeuden haltija viittaa ylläpitämällään internetsivustolla olevalla hyperlinkillä kolmannen ylläpitämään, internetyleisön saavutettavissa olevaan internetsivustoon, jolla teos on saatettu saataviin ilman oikeudenhaltijan lupaa?

               1) b

               Vaikuttaako edeltävään kysymykseen annettavaan vastaukseen se, että teosta ei myöskään muulla tavoin ole aiemmin välitetty yleisölle oikeudenhaltijan luvalla?

               1) c

               Onko merkitystä sillä, että ”hyperlinkittäjä” tietää tai sen pitäisi tietää siitä, että oikeudenhaltija ei ole antanut lupaa teoksen lataamiseen ensimmäisen kysymyksen a kohdassa mainitulle kolmannen internetsivustolle, ja tilanteen mukaan siitä, että teosta ei myöskään muulla tavoin ole aiemmin välitetty yleisölle oikeudenhaltijan luvalla?

               2) a

               Mikäli vastaus ensimmäisen kysymyksen a kohtaan on kieltävä: onko kyseisessä tapauksessa kuitenkin kyse yleisölle välittämisestä tai voiko siitä olla kyse, jos internetsivusto, johon hyperlinkki osoittaa, ja sen myötä teos ovat kyllä internetyleisön löydettävissä mutta eivät helposti, joten hyperlinkin tarjoaminen helpottaa huomattavasti teoksen löytämistä?

               2) b

               Onko toisen kysymyksen a kohtaan vastaamisen kannalta merkitystä sillä, että ”hyperlinkittäjä” tiesi tai hänen olisi pitänyt tietää siitä seikasta, että internetsivusto, johon hyperlinkki osoittaa, ei ole helposti internetyleisön löydettävissä?

               3)

               Onko muita seikkoja, jotka on otettava huomioon vastattaessa kysymykseen siitä, onko kyse yleisölle välittämisestä, jos hyperlinkin kautta saatetaan saataviin teos, jota ei aiemmin ole oikeudenhaltijan luvalla välitetty yleisölle?

      (1)  Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY (EYVL L 167, s. 10).


title: Asia C-602/13: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 11.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de Primera Instancia – Espanja) – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA v. Fernando Quintano Ujeta ja María Isabel Sánchez García (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 93/13/ETY — Elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välinen sopimussuhde — Kiinnelaina — Viivästyskorko — Ennenaikaista erääntymistä koskeva sopimusehto — Kiinnitetyn kiinteistön ulosmittausmenettely — Korkojen määrän kohtuullistaminen — Kansallisen tuomioistuimen valtuudet)

text:
               28.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/2

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 11.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de Primera Instancia – Espanja) – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA v. Fernando Quintano Ujeta ja María Isabel Sánchez García
   (Asia C-602/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 93/13/ETY - Elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välinen sopimussuhde - Kiinnelaina - Viivästyskorko - Ennenaikaista erääntymistä koskeva sopimusehto - Kiinnitetyn kiinteistön ulosmittausmenettely - Korkojen määrän kohtuullistaminen - Kansallisen tuomioistuimen valtuudet))
   (2015/C 320/02)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de Primera Instancia

      Asianosaiset

      Kantaja: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA

      Vastaajat: Fernando Quintano Ujeta ja María Isabel Sánchez García

      Määräysosa

               1)

               Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 6 artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä kansallisille säännöksille, joissa säädetään viivästyskorkojen kohtuullistamisesta kiinnelainasopimuksen asiayhteydessä, kunhan kyseisillä kansallisilla säännöksillä

                           —

                           ei estetä kansallista tuomioistuinta, jonka käsiteltäväksi on saatettu kyseiseen sopimukseen perustuva kiinnitetyn kiinteistön ulosmittausmenettely, arvioimasta, että viivästyskorkoja koskeva sopimusehto on kohtuuton

                           —

                           ei estetä sitä, että mainittu tuomioistuin katsoo mainitun ehdon pätemättömäksi, jos se katsoo, että ehto on kyseisen direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla pätemätön.

               2)

               Direktiiviä 93/13 on tulkittava siten, että kun kansallinen tuomioistuin on todennut kuluttajan ja elinkeinonharjoittajan välillä tehdyn sopimuksen tietyn ehdon kohtuuttomaksi direktiivin 93/13 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, se, ettei kyseistä ehtoa ole sovellettu, ei sellaisenaan estä sitä, että kansallinen tuomioistuin johtaa mainitun ehdon kohtuuttomuudesta kaikki seuraukset.

      (1)  EUVL C 31, 1.2.2014.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 13 päivänä heinäkuuta 2000 asiassa T-24/99, Claudio d'Aloya vastaan Euroopan unionin neuvosto (Virkamiehet – Ylennys – Kumoamiskanne – Vahingonkorvauskanne)

text:
C 259/18                FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         9.9.2000
quardt ja G. M. Berrisch), jota tukee Euroopan yhteisöjen                  ja toiseksi aineettoman vahingon korvaamista, ensimmäisen
komissio (asiamiehinään V. Kreuschitz ja N. Khan), jossa kanta-            oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpa-
ja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa               nossa: jaoston puheenjohtaja J. Pirrung sekä tuomarit A. Potoc-
osittain lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta                 ki ja A.W.H. Meij, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio Gonzá-
Kiinan tasavallasta peräisin olevien nahasta valmistettujen                lez, on antanut 13.7.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on
käsilaukkujen tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 1567/97                 seuraava:
muuttamisesta 3 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvos-
ton asetuksen (EY) N:o 2380/98 (EYVL L 296, s. 1), ensimmäi-               1)    Kanne hylätään.
sen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu neljäs jaosto), toi-
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili sekä tuo-               2)    Asianosaiset vastaavat kukin omista oikeudenkäyntikuluistaan.
marit P. Lindh ja R. M. Moura Ramos, J. D. Cooke ja P. Men-
gozzi, kirjaaja: johtava hallintovirkamies B. Pastor, on
29.6.2000 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-                    (1) EYVL C 86, 27.3.1999.
raava:
1)    Lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kan-
      santasavallasta peräisin olevien nahasta valmistettujen käsi-
      laukkujen tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 1567/97
      muuttamisesta 3 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvos-
      ton asetuksen (EY) N:o 2380/98 2 artikla kumotaan niiltä
      osin kuin neuvosto ei ole ryhtynyt tarkastelututkimuksen             EUROOPAN YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSAS-
      loppuyhteenvedon perusteella kaikkiin tarpeellisiin toimenpitei-                 TEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
      siin kantajan maahantuomien Lucci Creation Ltd:n tuotteiden
      osalta.
                                                                                27 päivänä kesäkuuta 2000
2)    Tullien määrälliset muutokset pidetään voimassa siihen asti
      kunnes toimivaltaiset toimielimet ovat toteuttaneet tämän
                                                                           asiassa T-67/99, K vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
      tuomion täytäntöönpanemiseen liittyvät toimet.
                                                                                sio (1)
3)    Neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja lisäksi se
      velvoitetaan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.                (Virkamiehet – Hallinnolle kuuluva avustamisvelvollisuus –
                                                                               Henkilöstösääntöjen 24 artikla – Ulottuvuus – Rajat)
4)    Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                                (2000/C 259/30)
(1) EYVL C 86, 27.3.1999.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                           Asiassa T-67/99, K, Euroopan yhteisöjen komission virkamies,
                                                                           kotipaikka Bryssel, edustajanaan asianajaja E. Boigelot, Bryssel,
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                                 prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto L. Schiltz, 2 rue
                    MIOISTUIMEN TUOMIO                                     du Fort Rheinsheim, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                           (asiamiehinään G. Valsesia ja F. Clotuche-Duvieusart), jossa
                  13 päivänä heinäkuuta 2000                               kantaja vaatii sellaisen komission 15.5.1998 tekemän päätök-
                                                                           sen kumoamista, jolla komissio hylkäsi kantajan Euroopan
asiassa T-24/99, Claudio d’Aloya vastaan Euroopan unio-                    yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen
                         nin neuvosto (1)                                  24 artiklan mukaisen avustushakemuksen, jossa kantaja pyysi,
                                                                           että komissio vastaisi Brysselin syyttäjänviraston nostaman
(Virkamiehet – Ylennys – Kumoamiskanne – Vahingonkor-                      syytteen seurauksena aloitetussa rikosoikeudellisessa menette-
                            vauskanne)                                     lyssä syntyvistä kuluista, ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                           tuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
                         (2000/C 259/29)                                   johtaja R. Garcı́a-Valdecasas sekä tuomarit P. Lindh ja J.D. Coo-
                                                                           ke, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González, on antanut
                                                                           27.6.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                           1)    Kanne hylätään.
Asiassa T-24/99, Claudio d’Aloya, Euroopan unionin neuvos-
ton virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajanaan asianajajat                2)    Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
W. Viscardini Donà ja G. Donà, Padova, prosessiosoite Luxem-
burgissa asianajotoimisto E. Arendt, 8-10 rue Mathias Hardt,
vastaan Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään G. Magan-                 (1) EYVL C 160, 5.6.1999.
za ja M. Bauer), jossa kantaja ensinnäkin vaatii neuvoston
oikeudellisen yksikön palkkaluokan A 2 virantäyttömenettelyn
yhteydessä tehtyjen kahden neuvoston päätöksen kumoamista,


title: Asia T-178/16: Kanne 22.4.2016 – Policolor v. EUIPO – CWS-Lackfabrik Conrad W. Schmidt (Policolor)

text:
               13.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/65

      Kanne 22.4.2016 – Policolor v. EUIPO – CWS-Lackfabrik Conrad W. Schmidt (Policolor)
      (Asia T-178/16)
      (2016/C 211/80)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: Policolor SA (Bukarest, Romania) (edustaja: asianajaja M. Comanescu)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: CWS-Lackfabrik Conrad W. Schmidt GmbH & Co. KG (Düren-Merken, Saksa)

         Menettely EUIPOssa

         Hakija: Kantaja

         Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”Policolor” – Rekisteröintihakemus nro 10 277 176

         EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

         Riidanalainen päätös: EUIPOn ensimmäisen valituslautakunnan 29.1.2016 asiassa R 346/2015-1 antama päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  muuttaa riidanalaista päätöstä kokonaisuudessaan;

                  —

                  tämän seurauksena kumoaa riidanalaisen päätöksen;

                  —

                  kumoaa EUIPOn väiteosaston 16.12.2014 väitteen B 1 991 457 osalta antaman päätöksen;

                  —

                  hylkää väliintulijan väitteen, joka koskee hakemusta nro 10 277 176 rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi;

                  —

                  velvoittaa EUIPOn ja muun osapuolen EUIPOn valituslautakunnassa korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä aiheutuneet kulut.

         Kanneperusteet

                  —

                  Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

                  —

                  Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan 1 kohtaa on rikottu.


title: Asia T-128/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 30.1.2008 — Japan Tobacco v. SMHV — Torrefacção Camelo (CAMELO) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin CAMELO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen kuviomerkki CAMEL — Suhteellinen hylkäysperuste — Vaaraa aikaisemman tavaramerkin erottamiskyvyn tai maineen epäoikeudenmukaisesta hyväksikäytöstä tai sille aiheutuneesta haitasta ei ole — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 5 kohta — Valitusmenettelyä koskevia sääntöjä ei ole rikottu — Asetuksen N:o 40/94 74 artikla)

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/36

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 30.1.2008 — Japan Tobacco v. SMHV — Torrefacção Camelo (CAMELO)
   (Asia T-128/06) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin CAMELO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen kuviomerkki CAMEL - Suhteellinen hylkäysperuste - Vaaraa aikaisemman tavaramerkin erottamiskyvyn tai maineen epäoikeudenmukaisesta hyväksikäytöstä tai sille aiheutuneesta haitasta ei ole - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 5 kohta - Valitusmenettelyä koskevia sääntöjä ei ole rikottu - Asetuksen N:o 40/94 74 artikla)
   (2008/C 64/58)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Japan Tobacco, Inc. (Tokio, Japani) (edustajat: asianajajat A. Ortiz López, S. Ferrandis González ja E. Ochoa Santamaría)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Torrefacção Camelo Lda (Campo Maior, Portugali) (edustajat: asianajajat A. De Sampaio, I. Carvalho Franco ja C. de Almeida Carvalho)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 22.2.2006 tekemästä päätöksestä (asia R 669/2003-2), joka liittyy Japan Tobacco, Inc:n ja Torrefacção Camelo Ldan väliseen väitemenettelyyn.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Japan Tobacco, Inc. vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Torrefacção Camelo Lda vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 154, 1.7.2006.


title: Asia C-622/16 P: Valitus, jonka Scuola Elementare Maria Montessori Srl on tehnyt 25.11.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-220/13, Scuola Elementare Maria Montessori v. komissio, 15.9.2016 antamasta tuomiosta

text:
               6.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/16

         Valitus, jonka Scuola Elementare Maria Montessori Srl on tehnyt 25.11.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-220/13, Scuola Elementare Maria Montessori v. komissio, 15.9.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-622/16 P)
   (2017/C 038/21)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Scuola Elementare Maria Montessori Srl (edustajat: asianajajat E. Gambaro ja F. Mazzocchi)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio ja Italian tasavalta

      Vaatimukset

               —

               Tuomio, jolla hylättiin Scuola Elementare Maria Montessorin nostama kanne, on kumottava ja tämän seurauksena on kumottava komission päätös 2013/284/EU (1) siltä osin kuin siinä katsottiin, että ei ollut tarpeen määrätä vapautuksena kunnallisesta kiinteistöverosta (Imposta Comunale sugli Immobili, ICI) myönnetyn tuen takaisinperimistä sekä siltä osin kuin siinä katsottiin, että vapautusta uudesta kiinteistöverosta (Imposta Municipale Propria, IMU) koskevat toimet eivät kuulu SEUT 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan

               —

               tuomio on kumottava joka tapauksessa valituskirjelmän niiltä osin, joiden unionin tuomioistuin katsoo olevan perusteltuja ja jotka voidaan hyväksyä

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut molemmissa oikeusasteissa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1)

               Ensimmäisessä valitusperusteessa, joka jakautuu neljään osaan, Scuola Elementare Maria Montessori väittää, että SEUT 108 artiklaa, asetuksen (EY) N:o 659/1999 (2) 14 artiklan 1 kohtaa ja SEU 4 artiklan 3 kohdassa vahvistettua lojaalin yhteistyön periaatetta on rikottu ja sovellettu virheellisesti ja täytäntöönpanon mahdottomuutta koskevaa käsitettä on tulkittu virheellisesti, tosiseikkojen oikeudellinen luonnehdinta on virheellinen, osa näytöstä on otettu huomioon vääristyneellä tavalla ja perustelut ovat ristiriitaisia, koska unionin yleinen tuomioistuin on katsonut, että komissio ei ole tehnyt virhettä, kun se ei ole määrännyt Italian tasavaltaa perimään takaisin niihin verovapautuksiin liittyviä määriä, joita ei-kaupallisille yhteisöille on myönnetty kunnallista kiinteistöveroa (ICI) koskevassa säännöstössä tarkoitettuja erityisiä tarkoituksia varten ja joiden komissio on katsonut olevan lainvastaisia ja soveltumattomia sisämarkkinoille.

               2)

               Toisessa valitusperusteessa Scuola Elementare Maria Montessori vetoaa SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkomiseen ja virheelliseen soveltamiseen, koska unionin yleinen tuomioistuin on katsonut, että vapautuksen myöntäminen uudesta kiinteistöverosta (IMU), jolla korvattiin ICI-säännöstö vuodesta 2012 lähtien, ei ole SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki.

      (1)  Valtiontuesta SA.20829 (C 26/2010, ex NN 43/2010 (ex CP 71/2006)) Ei-kaupallisten yhteisöjen tiettyihin tarkoituksiin käyttämille kiinteistöille myönnettävää vapautusta kunnallisesta kiinteistöverosta koskeva järjestely, jonka Italia on toteuttanut 19.12.2012 annettu komission päätös 2013/284/EU (EUVL 2013, L 166, s. 24).

      (2)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL 1999, L 83, s. 1).


title: Asia C-20/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.4.2011 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Kanteen tutkittavaksi ottaminen — Pääomien vapaa liikkuvuus — EY 56 artikla — ETA-sopimuksen 40 artikla — Valtion velkakirjat — Suosiminen verotuksessa — Oikeuttaminen — Veropetosten estäminen — Veron kiertämisen torjunta)

text:
               28.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 160/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.4.2011 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-20/09) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Kanteen tutkittavaksi ottaminen - Pääomien vapaa liikkuvuus - EY 56 artikla - ETA-sopimuksen 40 artikla - Valtion velkakirjat - Suosiminen verotuksessa - Oikeuttaminen - Veropetosten estäminen - Veron kiertämisen torjunta)
   2011/C 160/03
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: R. Lyal ja A. Caeiros)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes, C. Guerra Santos ja J. Menezes Leitão)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 56 artiklan ja ETA-sopimuksen 40 artiklan rikkominen — Valtion velkakirjat — Portugalin valtion liikkeeseen laskemien velkakirjojen etuuskohtelu verotuksessa

      Tuomiolauselma

               1)

               Portugalin tasavalta ei ole noudattanut EY 56 artiklan ja Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehdyn sopimuksen 40 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on säätänyt, että muualla kuin Portugalin alueella 31.12.2004 sijainneiden varallisuuserien verotuksellista korjausta koskevan poikkeusjärjestelyn (regime excepcional de regularização tributária de elementos patrimoniais que não se encontrem no território português em 31 de Dezembro de 2004), josta on säädetty 29.7.2005 annetulla lailla nro 39-A/2005, soveltamisen yhteydessä edullisempi verokohtelu myönnetään ainoastaan Portugalin valtion liikkeeseen laskemille velkakirjoille.

               2)

               Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 82, 4.4.2009.


title: Asia T-311/08: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 2.7.2009 — Fitoussi v. SMHV — Loriot (IBIZA REPUBLIC) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuvamerkin IBIZA REPUBLIC rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ympyrän ympäröimää viisisakaraista tähteä esittävä kansallinen kuviomerkki — Ehdoton hylkäysperuste — Sekaantumisvaaran puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               15.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/21

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 2.7.2009 — Fitoussi v. SMHV — Loriot (IBIZA REPUBLIC)
   (Asia T-311/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuvamerkin IBIZA REPUBLIC rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ympyrän ympäröimää viisisakaraista tähteä esittävä kansallinen kuviomerkki - Ehdoton hylkäysperuste - Sekaantumisvaaran puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2009/C 193/32
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Paul Fitoussi (Vincennes, Ranska) (edustajat: asianajajat K. Manhaeve, T. van Innis ja G. Glas)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: R. Bianchi)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Bernadette Nicole J. Loriot (Ibiza, Espanja)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) toisen valituslautakunnan 7.5.2008 tekemästä päätöksestä (asia R 1135/2007-2), joka liittyy Paul Fitoussin ja Bernadette Nicole J. Loriotin väliseen väitemenettelyyn

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään

               2)

               Paul Fitoussi velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      (1)  EUVL C 272, 25.10.2008.


title: Asia C-175/07, Asia C-176/07, Asia C-177/07, Asia C-178/07, Asia C-179/07, Asia C-180/07, Asia C-181/07, Asia C-182/07, Asia C-183/07, Asia C-184/07: Ennakkoratkaisupyynnöt, jotka tribunal de grande instance de Nanterre (Ranska) on esittänyt 2.4.2007 — 1. S.A. SAFBA vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 2. S.A. Sucreries et Raffineries d'Erstein vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 3. SA Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 4. SA Sucrerie de Bourgogne vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 5. Sucrerie Bourdon vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 6. S.A. des Sucreries du Marquenterre vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 7. Cristal Union vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 8. S.A. Lesaffre Frères vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 9. Société Vermendoise Industries vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 10. S.A. Sucreries de Toury et Usines annexes vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

text:
               26.5.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 117/19

         Ennakkoratkaisupyynnöt, jotka tribunal de grande instance de Nanterre (Ranska) on esittänyt 2.4.2007 — 1. S.A. SAFBA vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 2. S.A. Sucreries et Raffineries d'Erstein vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 3. SA Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 4. SA Sucrerie de Bourgogne vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 5. Sucrerie Bourdon vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 6. S.A. des Sucreries du Marquenterre vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 7. Cristal Union vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 8. S.A. Lesaffre Frères vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 9. Société Vermendoise Industries vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 10. S.A. Sucreries de Toury et Usines annexes vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers
   (Asia C-175/07 - Asia C-176/07 - Asia C-177/07 - Asia C-178/07 - Asia C-179/07 - Asia C-180/07 - Asia C-181/07 - Asia C-182/07 - Asia C-183/07 - Asia C-184/07)
   (2007/C 117/32)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunal de grande instance de Nanterre
   Pääasioiden asianosaiset

      Kantajat: S.A. SAFBA (C-175/07), S.A. Sucreries et Raffineries d'Erstein (C-176/07), SA Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils (C-177/07), SA Sucrerie de Bourgogne (C-178/07), Sucrerie Bourdon (C-179/07), S.A. des Sucreries du Marquenterre (C-180/07), Cristal Union (C-181/07), S.A. Lesaffre Frères (C-182/07), Société Vermendoise Industries (C-183/07), S.A. Sucreries de Toury et Usines annexes (C-184/07)

      Vastaajat: Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko komission asetus N:o 314/2002 (1) pätemätön, kun sitä tarkastellaan sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen N:o 1260/2001 15 artiklan (2) kannalta ja suhteellisuusperiaatteen ja syrjintäkiellon periaatteen kannalta, siltä osin kuin siinä ei säädetä tuotantomaksun laskemista varten, että rahoitustarpeesta on suljettava pois sokerimäärät, jotka sisältyvät jalostettuihin tuotteisiin, jotka on viety maasta ilman, että niille on maksettu vientitukea?

               2)

               Jos tähän kysymykseen on vastattava kieltävästi, onko asetus N:o 1686/2005 (3) pätemätön, kun sitä tarkastellaan komission asetuksen N:o 314/2002 ja neuvoston asetuksen N:o 1260/2001 15 artiklan sekä suhteellisuusperiaatteen kannalta, siltä osin kuin siinä vahvistetaan sokerin tuotantomaksu, joka on laskettu sen perusteella, mikä on ”keskimääräinen tappio ”jokaiselta viedyltä tonnilta ja jossa ei oteta huomioon niitä määriä, jotka on viety ilman vientitukea, vaikka nämä samat määrät on laskettu mukaan kokonaismäärään, joka otetaan huomioon rahoitettavan kokonaistappion arvioimista varten?

      (1)  Kiintiöjärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sokerialalla 20.2.2002 annettu komission asetus (EY) N:o 314/2002 (EYVL L 50, s. 40).

      (2)  Sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 19.6.2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1260/2001 (EYVL L 178, s. 1).

      (3)  Tuotantomaksujen ja lisämaksun kertoimen vahvistamisesta sokerialalla markkinointivuodeksi 2004/2005 14.10.2005 annettu komission asetus (EY) N:o 1686/2005 (EUVL L 271, s. 12).


title: Asia T-661/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.7.2016 – Latvia v. komissio (EMOTR, maataloustukirahasto ja maaseuturahasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Kiinteämääräinen rahoitusoikaisu — Täydentävät ehdot — Hyvää maataloutta ja ympäristöä koskevat vähimmäisvaatimukset — Normit — Asetuksen (EY) N:o 1782/200 5 artiklan 1 kohta ja liite IV — Asetuksen (EY) N:o 73/2009 6 artikla 1 kohta ja liite III)

text:
               22.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 305/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.7.2016 – Latvia v. komissio
   (Asia T-661/14) (1)

   ((EMOTR, maataloustukirahasto ja maaseuturahasto - Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Kiinteämääräinen rahoitusoikaisu - Täydentävät ehdot - Hyvää maataloutta ja ympäristöä koskevat vähimmäisvaatimukset - Normit - Asetuksen (EY) N:o 1782/200 5 artiklan 1 kohta ja liite IV - Asetuksen (EY) N:o 73/2009 6 artikla 1 kohta ja liite III))
   (2016/C 305/40)
   Oikeudenkäyntikieli: latvia

      Asianosaiset

      Kantaja: Latvian tasavalta (asiamiehet: I. Kalniņš ja D. Pelše)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Sauka ja D. Triantafyllou)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, jossa vaaditaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta, Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 9.7.2014 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen 2014/458/EU (EUVL 2014, L 205, s. 62) kumoamista siltä osin kuin tällä päätöksellä jätetään Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 739 393,95 euron määrä tietyistä Latvian tasavallan menoista sillä perusteella, että ne eivät ole unionin sääntöjen mukaisia.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta, Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 9.7.2014 annettu komission täytäntöönpanopäätös 2014/458/EU kumotaan siltä osin kuin tällä päätöksellä jätetään Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 739 393,95 euron määrä tietyistä Latvian tasavallan menoista sillä perusteella, että ne eivät ole unionin sääntöjen mukaisia.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 395, 10.11.2014.


18.10.97                  f1                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 318/21
3 ) EPAC:ia vaadittiin investoimaan töihin, jotka valtio oli                omaisten taloudellisten toimijoiden luottamuksensuo
      velvollinen suorittamaan;                                             jan periaatetta sekä loukataan törkeästi suhteellisuus
                                                                            periaatetta .
4) SILOPOR, Empresa de Silos Portuários SA ei maksa
       nut velkaansa EPAC:ille .
Tämän vuoksi 17.5.1996 tehdyllä hallituksen päätöksellä
nro 887/96 ( valtiovarainministeriö ) tehtiin suunnitelma              Christopher Atkinin ym. 11.7.1997 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
EPAC:n taloudellisen elinkelpoisuuden parantamisesta ja
rahoituksen tervehdyttämisestä, joka hyväksyttiin valtiova                                     (Asia T-205/97)
rainministeriön valtiosihteerin ja maatalouden elintarvike
tuotannon valtiosihteerin yhteisesti 26.7.1996 tekemällä                                          ( 97/C 318/41 )
päätöksellä. Tällä yhteisellä päätöksellä EPAC:ille annet
tiin lupa neuvotella markkinaehdoin saatavasta lainasta,                                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
joka olisi arvoltaan enintään 50 miljardia escudoa ja jolle
myönnettäisiin 30 miljardin escudon osalta valtion takaus .
                                                                       Christopher Atkin, kotipaikka Bryssel, David Cornwell,
                                                                       kotipaikka Kraainem ( Belgia ), ja Paul Smeulders, koti
Kantaja esittää vaatimustensa tueksi seuraavaa :                       paikka Sutton Courtney (Iso-Britannia ), ovat nostaneet
                                                                       11.7.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                       tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
I. Komission päätöstä ei ole perusteltu asianmukaisesti .              vastaan. Kantajien edustajana on asianajaja Marc-Albert
Kantaja katsoo, että riidanalaisen päätöksen perustelujen              Lucas, Liege, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajo
selvittäminen on sitäkin tarpeellisempaa , koska on selvää,            toimisto Evelyne Korn, 21 rue de Nassau.
että yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä komis
siolle myönnetty toimivalta ryhtyä väliaikaisiin toimenpi             Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
teisiin tekemällä väliaikaisia päätöksiä on tähän asti kos            tuin
kenut vain valtion tukea saaville yrityksille myöntämän
tuen maksamisen lakkauttamista mutta ei sellaisen valtion
takauksen lakkauttamista, joka ei ole tukea niille pan                — kumoaa komission päätöksen, jolla heidän palkka
keille, joita se koskee ja jotka ovat kolmansia osapuolia                   luokkansa uudelleen määrittämistä koskeva hakemuk
suhteessa siihen yritykseen, jolle valtion takaus myönnet                  sensa on hylätty,
tiin .
                                                                       — kumoaa komission päätöksen, jolla heidän hallintova
                                                                            lituksensa on hylätty, ja
II. Komission päätös on lainvastainen niissä olosuhteissa,
joissa se tehtiin:
                                                                       — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                            lut.
a ) Portugalin valtion takaus ei ole EY:n perustamissopi
       muksen 92 artiklassa tarkoitettua valtion tukea . Kan
       taja korostaa tältä osin, että komissio ei väitä, että val     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       tion takaus, joka koski pelkkää EPAC:n vastattavien
       uudelleenjärjestelyä ja joka ei merkinnyt valtion varo         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
       jen suoraa tai epäsuoraa siirtoa tälle julkiselle yrityk       samat kuin asiassa T-16/97 ( M.
       selle, olisi valtion tukea. Riidanalaisessa päätöksessä ei
       myöskään kiinnitetä huomiota Portugalin valtion vel            (1) EYVL C 74 , 8.3.1997, s . 27.
       vollisuuksiin ja oikeuksiin tukea yritystä sen koko pää
       oman omistajan ominaisuudessa .
b ) Vaikka takausta pidettäisiin tukena, Portugalin val
       tiolla oli oikeus myöntää se ilmoittamatta siitä komis
       siolle .                                                        Georges Berthun 15.7.1997 Euroopan unionin neuvostoa
                                                                                vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-207/97)
c ) EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohtaa ei
       näin ollen ole rikottu .                                                                   ( 97/C 318/42 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
d) Joka tapauksessa komission väliaikainen päätös jyrk
       kyytensä vuoksi jättää kokonaan huomiotta asian olo
       suhteet ja asiassa kyseessä olevat intressit ja arvot, ja       Georges Berthu, kotipaikka Chelles ( Ranska ), on nostanut
       sillä loukataan vilpittömän mielen suojan ja asian               15.7.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
 ---pagebreak--- C 318/22             FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          18.10.97
tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Alexandre
Varaut, 9 rue Alfred de Vigny, Pariisi.
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
                                                                   asian T-187/97 ( : ) ja asian T-192/97 (2 ) osalta esitettyjä
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin         perusteita ja perusteluja; kantaja on tuonut 1.1.1991 —
kumoaa neuvoston asetuksen ( EY ) N:o 1103/97.                     15.1.1994 väritelevisioita Turkista ja riitauttanut sen Sak
                                                                   san liittotasavallalle osoitetun komission päätöksen, jonka
                                                                   mukaan tuontimaksujen peruuttamiseen ei kantajan osalta
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                ollut aihetta .
                                                                   (') Ks . tämän virallisen lehden s . 18 .
Kantajan, joka on Euroopan parlamentin jäsen, kanne                ( 2 ) Ks. tämän virallisen lehden s. 19 .
kohdistuu tietyistä euron käyttöön ottamiseen liittyvistä
säännöksistä 17 päivänä kesäkuuta 1997 annettuun neu
voston asetukseen ( EY ) N:o 1103/97, jonka mukaan
kaikki oikeudellisissa asiakirjoissa esiintyvät viittaukset
ecuun korvataan viittauksella euroon. Kanne on jatkoa
kantajan aikaisemmalle kanteelle, joka kohdistui komis
sion 16.10.1996 tekemään päätökseen, joka koski neuvos            Hertie Waren- und Kaufhaus GmbH:n 15.7.1997 Euroo
tolle esitettävää ehdotusta edellä mainituksi asetukseksi
( asia T-175/96 H ). Ensimmäisen oikeusasteen tuomiois                    pan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
tuin katsoi, että ensimmäinen kanne oli jätettävä tutki                                        ( Asia T-211/97)
matta, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset puut
                                                                                ( 97/C 318/44
tuivat selvästi . Kantaja totesi jo tuossa asiassa antamas
saan vastauskirjelmässä, että jos ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin on samaa mieltä kuin komissio siitä, että                                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
kannetta ei voida tutkia, hän nostaa uuden, itse asetusta
koskevan kanteen. Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset
perustelut ovat näin ollen samat kuin asiassa T-175/96 .           Hertie Waren- und Kaufhaus GmbH, kotipaikka Frankfurt
                                                                   am Main, on nostanut 15.7.1997 Euroopan yhteisöjen
O EYVL C 9 , 11.1.1997, s. 19 .                                    ensimmäisen          oikeusasteen        tuomioistuimessa  kanteen
                                                                   Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta
                                                                   jina ovat asianajajat Ehle ja Schiller, Köln, ja prosessio
                                                                   soite Luxemburgissa on asianajotoimisto Marc Lucius, 6
                                                                   rue Michel Welter.
Grundig AG:n 15.7.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota              Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                     vastaan nostama kanne                         tuin
                         (Asia T-210/97)
                          ( 97/C 318/43 )                          — kumoaa 19.2.1997 tehdyn komission päätöksen (REM
                                                                           18/96 ), jossa hylättiin vaatimus 593 110,16 Saksan
                                                                           markan suuruisen määrän peruuttamisesta,
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                   — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 Grundig AG, kotipaikka Fürth ( Saksan liittotasavalta ), on
 nostanut 15.7.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
 oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
jen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianaja
 jat Ehle ja Schiller, Köln, ja prosessiosoite Luxemburgissa
 on asianajotoimisto Marc Lucius, 6 rue Michel Welter.              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
                                                                    asian T-186/97 ( ] ) ja asian T-191 /97 ( 2) osalta esitettyjä
                                                                   perusteita ja perusteluja; kantaja on tuonut 1.9.1992—
 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois            1.3.1993 väritelevisioita Turkista ja riitauttanut sen Sak
 tuin                                                               san liittotasavallalle osoitetun komission päätöksen, jonka
                                                                    mukaan tuontimaksujen peruuttamiseen ei kantajan osalta
                                                                    ollut aihetta .
— kumoaa 19.2.1997 tehdyn komission päätöksen ( REM
      17/96 ), jossa hylättiin vaatimus 6 596 210,31 Saksan         (') Ks . tämän virallisen lehden s. 17.
      markan suuruisen määrän peruuttamisesta,                      ( 2 ) Ks . tämän virallisen lehden s . 19 .
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/63

         Yves Franchet'n ja Daniel Bykin 19.2.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-70/04)
   (2004/C 94/158)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Yves Franchet ja Daniel Byk, kotipaikka Luxemburg, ovat 19.2.2004 nostaneet Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat Georges Vandersanden ja Laure Levi.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa Euroopan komission implisiittisen päätöksen, jolla hylätään kantajien hakemus saada tutustua erinäisiin kyseisen toimielimen hallussa oleviin asiakirjoihin, ja 19.12.2003 tehdyn komission päätöksen, jolla hylätään kantajien 2.12.1993 tekemä uudistettu hakemus

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat riitauttavat vastaajan päätöksen olla antamatta niille oikeutta tutustua tiettyihin EUROSTAT-asiaan liittyviin asiakirjoihin. Kyseessä ovat erityisesti sisäisen tarkastuksen yksikön (SAI) loppukertomus ja SAI:n 7.7.2003 päivätyn kertomuksen liitteet.
   Vastaaja on perustanut hylkäyksensä Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) 4 artiklan 2 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa säädettyyn poikkeukseen eli tarkastus-, tutkinta- ja tilintarkastustoimien tarkoitusten suojaamiseen.
   Kantajat vetoavat väitteidensä tueksi seuraaviin seikkoihin:

               —

               edellä mainitun asetuksen 2 ja 4 artiklan rikkominen, asiakirjoihin tutustumista koskevan perustavanlaatuisen oikeuden ja suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen

               —

               ilmeisen arviointivirheen tapahtuminen

               —

               perusteluvelvollisuuden laiminlyönti

         Ne katsovat tältä osin, että vastaaja:

               —

               on riidanalaisessa päätöksessä antanut laajan soveltamisalan poikkeuksille, joihin se vetoaa

               —

               on arvioinut asiaa koskevia seikkoja selvästi virheellisesti

               —

               on jättänyt arvioimatta hakemuksia in concreto vertaamalla asiakirjojen varsinaista sisältöä poikkeuksiin, joihin on vedottu, vaikka oletettaisiin, että niihin voidaan vedota. Lisäksi se ei ole perustellut syitä, joiden vuoksi osittaista tutustumista ei ole voitu sallia.

               —

               ei ole vertaillut kysymyksessä olevia etuja.

      (1)  EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43.


title: Asia T-284/02: Triantafyllia Dionyssopouloun 10.9.2002 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
C 289/30                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    23.11.2002
Gemeinschaftskernkraftwerk Neckar GmbH:n 23.9.2002                       se oli tarjonnut palveluja vastaajalle ilman sopimusta. Koska
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                    vastaaja ei ollut täyttänyt näitä odotuksia, se oli loukannut
                                                                         luottamuksensuojan periaatetta. Lisäksi vastaaja on aiheuttanut
                                                                         sopimusneuvottelujen epäonnistumisen ja siten loukannut
                          (Asia T-283/02)                                hyvän hallintotavan periaatetta. Näiden periaatteiden loukkaa-
                                                                         misesta on aiheutunut kanteessa esitettyjen vaatimusten suu-
                                                                         ruinen vahinko kantajalle.
                          (2002/C 289/55)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                         Triantafyllia Dionyssopouloun 10.9.2002 Euroopan unio-
Gemeinschaftskernkraftwerk Neckar GmbH, kotipaikka Nec-                               nin neuvostoa vastaan nostama kanne
karwestheim (Saksa), on nostanut 23.9.2002 Euroopan yhtei-
söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
                                                                                (Asia T-284/02)
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana
on Rechtsanwalt S. Zickgraf.
                                                                                (2002/C 289/56)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
–     velvoittaa       vastaajan        suorittamaan     kantajalle
      332 083,60 euron suuruisen summan, joka koostuu
                                                                         Triantafyllia Dionyssopoulou, kotipaikka Bryssel, on nostanut
      328 782,43 euron suuruisesta summasta 5,25 prosentin               10.9.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
      korkoineen 12.6.2000 lukien, sekä korkoa 5,25 prosent-             tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vas-
      tia 3 301,17 euron suuruisesta summasta 21.8.2000                  taan. Kantajan edustajana on avocat Jean A. Martin.
      lukien,
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –     kumoaa neuvoston päätöksen, jolla kantaja jätettiin ylen-
                                                                               tämättä palkkaluokkaan C2 vuoden 2001 ylennyskierrok-
                                                                               sella;
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         –     velvoittaa       neuvoston          maksamaan   kantajalle
                                                                               300 000,00 euron summan korvauksena kaikista aiheu-
Kantaja on suorittanut syyskuusta 1994 heinäkuuhun 1998                        tuneista vahingoista;
Tacis-ohjelman yhteydessä palveluja ukrainalaiselle Saporosh-
je-nimiselle ydinvoimalalle. Osapuolet olivat sopineet asiasta           –     velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Direct Agreements -sopimusmenettelyä käyttäen. Sopimusten
täytäntöön panemiseksi kantaja oli työllistänyt useita asiantun-
tijoita ja asettanut käyttöön projektivetäjän.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kanteen mukaan projektivetäjä oli tarjonnut elokuusta                    Kanteensa tueksi kantaja vetoaa ilmeiseen arviointivirheeseen,
1998 joulukuuhun 1999 ”on-site-assistance”-palveluja Sapo-               kun vastaaja ei ole ottanut edes toissijaisesti huomioon kanta-
roshjelle siitä huolimatta, ettei kantaja ollut elokuusta 1998           jan virkaikää hänen palkkaluokassaan. Kantaja vetoaa myös
alkaen enää sopimuksen mukaan velvollinen asettamaan pro-                henkilöstösääntöjen 5 artiklan noudattamatta jättämiseen,
jektivetäjää Saporoshjen käyttöön. Kantajat olivat neuvotelleet          koska kantajan kykyjen ja hänen palkkaluokkansa säilyttämi-
huhtikuussa 1998 neljännestä sopimuksesta, jota ei kuitenkaan            sen välillä on ristiriita. Kantajan mukaan vastaaja ei ole
tehty.                                                                   myöskään noudattanut pariteettikomitean 16.7.1993 tekemiä
                                                                         päätöslauselmia, koska vastaaja on ottanut huomioon kantajan
                                                                         tosiasiallisen työssäoloajan ja sairaudesta johtuneiden poissa-
Kantaja väittää ,että sille on aiheutunut kanteessa esitettyjen          olopäivien määrän. Lopuksi kantaja toteaa, että henkilöstö-
vaatimusten suuruinen vahinko sopimuksen ulkopuolisesta                  sääntöjen mukaan virkamiestä on kunnioitettava, tarvittaessa
tosiseikasta ja että vastaaja on EY 288 artiklan 2 kohdan                autettava ja hänestä on myös pidettävä huolta. Käsiteltävässä
mukaan velvollinen korvaamaan tämän vahingon. Vastaaja oli               asiassa kantaja on joutunut häirinnän uhriksi, mistä on
kantajan mukaan myöntymyksellään siihen, että kantaja saattoi            seurannut hänen uralla etenemisensä pysähtyminen.
jatkaa sopimusta tai että se saisi muulla perusteella korvausta
palveluistaan, synnyttänyt kantajassa odotuksia, joiden vuoksi


title: Asia C-167/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 11.5.2009 — Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland ja Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne v. Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland, kolmannet, joita asia koskee: E.On Benelux ja Burgemeester en Wethouders Rotterdam

text:
               15.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 11.5.2009 — Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland ja Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne v. Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland, kolmannet, joita asia koskee: E.On Benelux ja Burgemeester en Wethouders Rotterdam
   (Asia C-167/09)
   2009/C 193/04
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland ja Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne

      Vastapuoli: Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland

      Kolmannet, joita asia koskee: E.On Benelux ja Burgemeester en Wethouders Rotterdam

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1.

               Sisältyykö velvoitteeseen direktiivin mukaisesta tulkinnasta se, että ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annetussa direktiivissä 96/61/EY (1) (nykyisin ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annettu direktiivi 2008/1/EY (2)) säädettyjä velvoitteita, jotka on pantu täytäntöön ympäristöhallintolailla (Wet Milieubeheer), voidaan tulkita ja niitä on tulkittava siten, että päätettäessä ympäristölupahakemuksesta tiettyjen ilman epäpuhtauksien kansallisista rajoista annetussa direktiivissä 2001/81/EY (3) (jäljempänä päästökattodirektiivi) säädetyt rikkidioksidin typen oksidien kansalliset päästörajat on otettava täysimääräisesti huomioon, erityisesti siltä osin kuin kyse on direktiivin 96/61/EY (nykyisin direktiivi 2008/1/EY) 9 artiklan 4 kohdassa säädetyistä velvoitteista?

               2.a.

               Päteekö jäsenvaltiolle asetettu velvollisuus pidättäytyä toimenpiteistä, jotka vakavasti vaarantavat direktiivissä säädetyn tavoitteen saavuttamisen, myös päästökattodirektiivin 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna 27.11.2002 ja 31.12.2010 välisenä aikana?

               2.b.

               Kuuluuko asianomaiselle jäsenvaltiolle tarkasteltavan 27.11.2002 ja 31.12.2010 välisen ajanjakson aikana positiivisia velvollisuuksia mainitun pidättäytymisvelvollisuuden lisäksi tai sen asemesta, mikäli päästökattodirektiivin mukaiset rikkidioksidin ja/tai typen oksidien kansalliset päästörajat uhkaavat ylittyä tai ne ylittyvät kyseisen ajanjakson päätyttyä?

               2.c.

               Onko vastattaessa 2.a. ja 2.b. kysymyksiin merkityksellistä, että sellaista laitosta koskevan ympäristölupahakemuksen mukaan, joka osaltaan vaikuttaa päästökattodirektiivin mukaisten rikkidioksidin ja/tai typen oksidien kansallisten päästörajojen ylittymiseen tai niiden ylittymisen uhkaan, kyseinen laitos otetaan käyttöön aikaisintaan vuonna 2011?

               3.a.

               Onko jäsenvaltion toisessa kysymyksessä esitettyjen velvollisuuksien perusteella evättävä anottu ympäristölupa taikka liitettävä siihen tarkempia määräyksiä tai rajoituksia, jos ei ole olemassa takeita siitä, ettei laitos, jota varten ympäristölupaa on haettu, vaikuta päästökattodirektiivin mukaisten rikkidioksidin ja/tai typen oksidien päästörajojen ylittymiseen tai niiden ylittymisen uhkaan? Onko tähän kysymykseen vastattaessa merkitystä sillä, missä määrin laitos osaltaan vaikuttaa päästörajojen ylittymiseen tai niiden ylittymisen uhkaan?

               3.b.

               Vai seuraako päästökattodirektiivistä, että jäsenvaltiolla on myös silloin, kun rikkidioksidin ja/tai typen oksidien kansalliset päästörajat ylittyvät tai uhkaavat ylittyä, harkintavaltaa, jotta se voi saavuttaa direktiivillä tavoitellun tuloksen siten, että se ei epää lupaa tai liitä siihen tarkempia määräyksiä tai rajoituksia, vaan se niiden asemesta toteuttaa muita toimenpiteitä, kuten muualla toteutettavia kompensaatiotoimenpiteitä?

               4.

               Voiko yksityinen oikeussubjekti, siltä osin kuin jäsenvaltiolle kuuluu toisessa ja kolmannessa kysymyksessä tarkoitettujen kaltaisia velvoitteita, vedota kansallisessa tuomioistuimessa näiden velvoitteiden noudattamiseen?

               5.a.

               Voiko yksityinen oikeussubjekti suoraan vedota päästökattodirektiivin 4 artiklaan?

               5.b.

               Jos edelliseen kysymykseen annetaan myöntävä vastaus, kysytään, onko siihen mahdollista vedota 27.11.2002 jälkeen vai vasta 31.12.2010 jälkeen? Onko tähän kysymykseen vastattaessa merkitystä sillä, että ympäristölupahakemuksen mukaan laitos otetaan aikaisintaan käyttöön vuonna 2011?

               6.

               Tarkemmin ottaen kysytään, voiko silloin, jos ympäristöluvan myöntäminen ja/tai muut toimenpiteet osaltaan vaikuttavat päästökattodirektiivissä säädettyjen rikkidioksidin ja/tai typen oksidien kansallisten päästörajojen ylittymiseen tai niiden ylittymisen uhkaan, yksityisellä oikeussubjektilla olla päästökattodirektiivin 4 artiklan perusteella:

                           a.

                           yleinen oikeus siihen, että jäsenvaltio hyväksyy sarjan toimenpiteitä, joiden avulla rikkidioksidin ja typen oksidien vuotuisia kansallisia päästöjä rajataan vuoden 2010 loppuun mennessä määriin, jotka eivät ylitä päästökattodirektiivissä säädettyjä kansallisia päästörajoja, taikka, mikäli tämä ei onnistu, siihen, että jäsenvaltio toteuttaa sarjan toimenpiteitä, joiden avulla kyseiset päästöt mahdollisimman pian vuoden 2010 jälkeen rajataan säädettyihin määriin?

                           b.

                           konkreettisesti oikeus siihen, että jäsenvaltio toteuttaa erityistoimenpiteitä yksittäisen laitoksen suhteen, esimerkiksi epäisi luvan taikka liittäisi lupaan tarkempia määräyksiä tai rajoituksia, joiden avulla rikkidioksidin ja typen oksidien vuotuiset kansalliset päästöt rajataan vuoden 2010 loppuun mennessä määriin, jotka eivät ylitä päästökattodirektiivissä säädettyjä kansallisia päästörajoja, taikka, mikäli tämä ei onnistu, siihen, että jäsenvaltio toteuttaa erityistoimenpiteitä, joiden avulla kyseiset päästöt mahdollisimman pian vuoden 2010 jälkeen rajataan säädettyihin määriin?

               6.c.

               Onko edellä esitettyihin 6.a. ja 6.b. kysymyksiin vastattaessa merkitystä sillä, missä määrin laitos osaltaan vaikuttaa kansallisten päästörajojen ylittymiseen tai niiden ylittymisen uhkaan?

      (1)  Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 24.9.1996 annettu neuvoston direktiivi 96/61/EY (EYVL L 257, s. 26).

      (2)  Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi (Kodifioitu toisinto) 15.1.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/1/EY (EUVL L 24, s. 8).

      (3)  Tiettyjen ilman epäpuhtauksien kansallisista päästörajoista 23.10.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/81/EY (EYVL L 309, s. 22).