title: Asia C-258/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 6.12.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ruotsin kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2004/18/EY — Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyt — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               26.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/17

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 6.12.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ruotsin kuningaskunta
   (Asia C-258/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2004/18/EY - Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyt - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2008/C 22/32)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: D. Kukovec ja K. Nyberg)

      Vastaaja: Ruotsin kuningaskunta (asiamies: A. Falk)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (EUVL L 134, s. 114) noudattamisen edellyttämien tarpeellisten säännösten antamatta jättäminen säädetyssä määräajassa
   Tuomiolauselma

               1)

               Ruotsin kuningaskunta ei ole noudattanut julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyssä määräajassa antanut direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Ruotsin kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 183, 4.8.2007.


title: Asia T-264/00: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.7.2012 — Compagnia Generale delle Acque v. komissio (Kumoamiskanne — Valtiontuet — Venetsian ja Chioggian alueelle sijoittautuneita yrityksiä hyödyttävät sosiaalimaksujen alennukset — Komission päätös, jossa tukijärjestelmä todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja jossa määrätään maksettujen tukien takaisinperimisestä — Kanne on osittain jätettävä tutkimatta ja osittain selvästi täysin perusteeton)

text:
               25.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 258/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.7.2012 — Compagnia Generale delle Acque v. komissio
   (Asia T-264/00) (1)

   (Kumoamiskanne - Valtiontuet - Venetsian ja Chioggian alueelle sijoittautuneita yrityksiä hyödyttävät sosiaalimaksujen alennukset - Komission päätös, jossa tukijärjestelmä todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja jossa määrätään maksettujen tukien takaisinperimisestä - Kanne on osittain jätettävä tutkimatta ja osittain selvästi täysin perusteeton)
   2012/C 258/38
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Compagnia Generale delle Acque SpA (Venetsia, Italia) (edustajat: asianajajat A. Biagini, P. Pettinelli ja A. Bortoluzzi)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamies: V. Di Bucci, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Italian tasavalta (asiamiehet: aluksi U. Leanza, sitten I. Braguglia, sitten R. Adam, ja lopuksi I. Bruni, avustajinaan avvocato dello Stato G. Aiello ja avvocato dello Stato P. Gentili)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sosiaaliturvamaksujen alentamista koskevien lakien nro 30/1997 ja nro 206/1995 mukaisista Venetsian ja Chioggian alueella sijaitseviin yrityksiin kohdistuvista tukitoimenpiteistä 25.11.1999 tehdyn komission päätöksen (EYVL 2000, L 150, s. 50) kumoamisvaatimus.

      Määräysosa

               1)

               Euroopan komission esittämä oikeudenkäyntiväite käsitellään asiakysymyksen yhteydessä.

               2)

               Kanne jätetään osittain tutkimatta ja se hylätään osittain selvästi täysin perusteettomana.

               3)

               Compagnia Generale delle Acque SpA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Italian tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 355, 9.12.2000.


title: Asian T-240/94 poistaminen rekisteristä

text:
N:o C 208/38       FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      12.8.95
vänä kesäkuuta 1995 antamalla määräyksellä tuomioistui         teristä on poistettu asia T-240/94, Imre Czigany vastaan
men rekisteristä on poistettu asia T-228/94 , Anton Rusp        Euroopan yhteisöjen komissio .
vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen
komissio .
                                                                (M EYVL N:o C 218 , 6.8.1994
H EYVL N:o C 218 , 6.8.1994
                                                                         Asian T-95/95 ( 1 ) poistaminen rekisteristä
                                                                                ( 95/C 208/85 )
       Asian T-240/94 ( 1 ) poistaminen rekisteristä                           (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                      ( 95/C 208/84 )
                                                                Euroopan yhteisöjen ensimmäisen asteen tuomioistuimen
                                                                kolmannen jaoston puheenjohtajan 20 päivänä kesäkuuta
               (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                     1995 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä
                                                                on poistettu asia T-95/95 , Didier Gambier vastaan Euroo
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio            pan yhteisöjen komissio.
istuimen kolmannen jaoston presidentin 19 päivänä kesä
kuuta 1995 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis          (1) EYVL N:o C 159 , 24.6.1995


title: Asia C-597/14 P: Valitus, jonka sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) on tehnyt 22.12.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-543/12, Grau Ferrer v. SMHV – Rubio Ferrer (Bugui Va), 24.10.2014 antamasta tuomiosta

text:
               16.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/5

         Valitus, jonka sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) on tehnyt 22.12.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-543/12, Grau Ferrer v. SMHV – Rubio Ferrer (Bugui Va), 24.10.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-597/14 P)
   (2015/C 089/06)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: S. Palmero Cabezas ja A. Folliard-Monguiral)

      Muut osapuolet: Xavier Grau Ferrer, Juan Cándido Rubio Ferrer ja Alberto Rubio Ferrer

      Vaatimukset

               —

               valituksenalainen tuomio on kumottava

               —

               pääasiassa on annettava uusi tuomio, jolla hylätään riidanalaisesta päätöksestä nostettu kanne, taikka asia on palautettava unionin yleisen tuomioistuimen käsiteltäväksi

               —

               unionin yleisessä tuomioistuimessa kantajana ollut on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut tavaramerkkiasetuksen (1) 76 artiklan 2 kohtaa ja täytäntöönpanoasetuksen (2) 50 säännön1 kohdan kolmatta alakohtaa katsoessaan niiden olevan sovellettavissa nyt käsiteltävässä asiassa virheellisten arviointiperusteiden perusteella.

               2.

               Unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut tavaramerkkiasetuksen 76 artiklan 2 kohtaa ja täytäntöönpanoasetuksen 50 säännön 1 kohdan kolmatta alakohtaa tehdessään virheellisen tulkinnan näistä säännöksistä johtuvan harkintavallan laajuudesta. Unionin yleinen tuomioistuin on katsonut, että valituslautakunnalla on tällainen harkintavalta riippumatta siitä, ovatko sille ensimmäisen kerran esitetyt asiakirjat lisäaineistoa vai eivät. Kysymys siitä, myönnetäänkö tavaramerkkiasetuksen 76 artiklan 2 kohdassa ja täytäntöönpanoasetuksen 50 säännön 1 kohdan kolmannessa alakohdassa valituslautakunnille harkintavaltaa silloinkin, kun valituslautakunnalle valmistelematta esitetyt asiakirjat ovat uusia, on oikeudellinen kysymys, joka unionin tuomioistuimen on ratkaistava.

               3.

               Unionin yleinen tuomioistuin on soveltanut virheellisesti tavaramerkkiasetuksen 15 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a alakohtaa katsoessaan, että aikaisempaa yhteisön tavaramerkkiä on käytetty muodossa, joka poikkeaa ainoastaan sellaisilta osin, ettei poikkeaminen vaikuta rekisteröidyn tavaramerkin erottamiskykyyn.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna (korvattu yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1)).

      (2)  Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13.12.1995 annettu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, s. 1).


title: Asia T-57/05: Jeremy Henry Moore Newsumin, Mark Anthony Lovedayn ja Robin Shedden Broadhurstin 8.2.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               30.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/29

         Jeremy Henry Moore Newsumin, Mark Anthony Lovedayn ja Robin Shedden Broadhurstin 8.2.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-57/05)
   (2005/C 106/62)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Jeremy Henry Moore Newsum, Mark Anthony Loveday ja Robin Shedden Broadhurst, kotipaikka Lontoo (Yhdistynyt kuningaskunta), ovat nostaneet 8.2.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat M. Kingston, QC, barrister D. Park ja solicitor J. Withinshaw.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa seuraavat osat neuvoston direktiivin 92/43/ETY mukaisesta luettelosta Atlantin luonnonmaantieteellisellä vyöhykkeellä olevista yhteisön tärkeinä pitämistä alueista 7 päivänä joulukuuta 2004 tehdystä komission päätöksestä (1) (tiedoksiannettu numerolla K(2004) 4032):

                           (i)

                           1 artiklan ja riidanalaisen päätöksen liitteessä 1 olevan kohdan, jonka koodi on UK0030163 Halkyn Mountain/Mynydd Helygain,

                           (ii)

                           tai toissijaisesti 1 artiklan ja riidanalaisen päätöksen liitteessä 1 olevan kohdan, jonka koodi on UK0030163 Halkyn Mountain/Mynydd Helygain ja joka esitetään punaisella värillä kannekirjelmän liitteenä olevassa kartassa

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat omistavat maa-alueita, joita käytetään osittain maanviljelyyn ja mineraalien louhintaan ja jotka on nyt riidanalaisessa päätöksessä todettu yhteisön tärkeänä pitämiksi alueiksi Atlantin luonnonmaantieteellisellä vyöhykkeellä.
   Kantajat väittävät, että riidanalaisella päätöksellä loukataan heidän perusoikeuksiaan, jotka taataan yhteisön oikeusjärjestyksen yleisperiaatteissa. Perusoikeuksien loukkaaminen liittyy kantajien mukaan olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen, koska komission päätöstä tehtäessä (ja direktiiviä 92/43/ETY (2) täytäntöönpantaessa) kyseisille maanomistajille ei annettu minkäänlaisia osallistumisoikeuksia. Kantajat väittävät myös, että komissio rohkaisi kyseessä olevan jäsenvaltion toteuttamaa luonteeltaan ja kestoltaan virheellistä ja riittämätöntä julkista keskustelua tai myöntyi siihen.
   Kantajat väittävät myös, että taloudellisia ja yhteiskunnallisia vaatimuksia, joihin kuuluvat kantajien yksityiset omistusoikeudet, ei otettu huomioon. Riidanalainen päätös rikkoo niiden mukaan myös direktiivin 92/43/ETY itsensä säännöksiä, koska kysymys maksettavasta korvauksesta on täysin ratkaisematta.
   Kantajien mukaan riidanalaisessa päätöksessä ei täsmennetä lajeja ja luontotyyppejä, joiden osalta luetteloidut alueet ovat yhteisön tärkeänä pitämiä, ja se perustuu virheellisiin teknisiin tietoihin. Vaikuttaisi siltä, että kyseiset alueet luetteloitiin siksi, että niillä esiintyy rupilisko ja kalamiininiittyjä. Kantajat väittävät, että rupilisko ei ole ensisijaisesti suojeltava laji ja että kalamiininiityt eivät ole ensisijaisesti suojeltava luontotyyppi, minkä vuoksi he eivät tiedä, mihin ensisijaisesti suojeltavaan luontotyyppiin tai lajiin riidanalaisessa päätöksessä viitataan.

      (1)  EUVL L 387, s. 1

      (2)  Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/43/ETY (EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7).


title: Asia T-125/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 28.1.2009 — Centro Studi Manieri v. neuvosto (Julkiset palveluhankinnat — Päiväkodin täysimääräistä hallinnointia koskeva tarjouspyyntömenettely — Päätös käyttää infrastruktuuri- ja logistiikkatoimiston (OIB) palveluja ja luopua tarjouspyyntömenettelystä)

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/34

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 28.1.2009 — Centro Studi Manieri v. neuvosto
   (Asia T-125/06) (1)

   (Julkiset palveluhankinnat - Päiväkodin täysimääräistä hallinnointia koskeva tarjouspyyntömenettely - Päätös käyttää infrastruktuuri- ja logistiikkatoimiston (OIB) palveluja ja luopua tarjouspyyntömenettelystä)
   (2009/C 69/80)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Centro Studi Antonio Manieri Srl (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat C. Forte, M. Forte ja G. Forte)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: A. Vitro, P. Mahnič ja M. Balta)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ensiksi neuvoston sellaisen päätöksen kumoaminen, joka on julkistettu neuvoston pääsihteeristön 16.1.2006 päivätyllä kirjeellä ja joka koskee luopumista päiväkodin täysimääräistä hallinnointia koskevasta tarjouspyyntömenettelystä 2003/S 209-187862, toiseksi infrastruktuuri- ja logistiikkatoimiston (OIB) ehdotusta koskevan myönteisen arvion kumoaminen ja kolmanneksi vahingonkorvausvaatimus
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Centro Studi Antonio Manieri Srl velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan neuvoston oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 131, 3.6.2006.


title: Asia C-361/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 22.5.2008 (College van Beroep voor het bedrijfslevenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Feinchemie Schwebda GmbH ja Bayer CropScience AG v. College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (Kasvinsuojeluaineet — Markkinoille saattamista koskeva lupa — Etofumesaatti — Direktiivit 91/414/ETY ja 2002/37/EY — Asetus (ETY) N:o 3600/92 — Suullisen käsittelyn uudelleen aloittamista koskeva vaatimus)

text:
               5.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 22.5.2008 (College van Beroep voor het bedrijfslevenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Feinchemie Schwebda GmbH ja Bayer CropScience AG v. College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen
   (Asia C-361/06) (1)

   (Kasvinsuojeluaineet - Markkinoille saattamista koskeva lupa - Etofumesaatti - Direktiivit 91/414/ETY ja 2002/37/EY - Asetus (ETY) N:o 3600/92 - Suullisen käsittelyn uudelleen aloittamista koskeva vaatimus)
   (2008/C 171/08)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Feinchemie Schwebda GmbH ja Bayer CropScience AG

      Vastaaja: College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen

      Muu osapuoli: Agrichem BV
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — College van Beroep voor het bedrijfsleven — Neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta etofumesaatin sisällyttämiseksi tehoaineeksi 3.5.2002 annetun komission direktiivin 2002/37/EY (EUVL L 117, s. 10) 4 artiklan 1 kohdan tulkinta — Jäsenvaltioiden velvollisuus peruuttaa ennen 1.9.2003 etofumesaattia sisältävän kasvinsuojeluaineen lupa siinä tapauksessa, että luvanhaltijalla ei ole hallussaan kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15.7.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY (EYVL L 230, s. 1) liitteen II edellytykset täyttävää asiakirja-aineistoa tai pääsyä tällaiseen asiakirja-aineistoon
   Tuomiolauselma
   Neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta etofumesaatin sisällyttämiseksi tehoaineeksi 3.5.2002 annetun komission direktiivin 2002/37/EY 4 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että siinä ei velvoiteta jäsenvaltioita peruuttamaan ennen 1.9.2003 etofumesaattia sisältävän kasvinsuojeluaineen lupaa, koska tämän luvan haltijalla ei ole hallussaan kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15.7.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteen II edellytykset täyttävää asiakirja-aineistoa tai pääsyä tällaiseen asiakirja-aineistoon.

      (1)  EUVL C 294, 2.12.2006.


title: Asia T-169/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.5.2015 – Ferring v. SMHV – Kora (Koragel) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin Koragel rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki CHORAGON — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               29.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/35

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.5.2015 – Ferring v. SMHV – Kora (Koragel)
   (Asia T-169/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin Koragel rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki CHORAGON - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2015/C 213/59)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Ferring BV (Hoofddorp, Alankomaat) (edustaja: asianajaja A. Thünken)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Walicka)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Kora Corp. Ltd (Swords, Irlanti)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 13.1.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 721/2013 4), joka koskee Ferring BV:n ja Kora Corp. Ltd:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Ferring BV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 151, 19.5.2014.


20150731007616592015/C 270/11982014CJC27020150817FI01FIINFO_JUDICIAL20150611101121Asia C-98/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 11.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Fővárosi Törvényszék – Unkari) – Berlington Hungary Tanácsadó és Szolgáltató kft ym. v. Unkarin valtio (Ennakkoratkaisupyyntö — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Onnenpelit — Pelisaleissa harjoitettavasta raha-automaattitoiminnasta kannettavat kansalliset verot — Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään raha-automaattitoiminnan harjoittaminen muualla kuin kasinoissa — Oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteet — Direktiivi 98/34/EY — Velvollisuus ilmoittaa teknisiä määräyksiä koskevista hankkeista komissiolle — Jäsenvaltion vastuu unionin oikeuden vastaisella lainsäädännöllä aiheutetuista vahingoista)
 ---documentbreak--- C2702015FI1010120150611FI0011101112Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 11.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Fővárosi Törvényszék – Unkari) – Berlington Hungary Tanácsadó és Szolgáltató kft ym. v. Unkarin valtio
   (Asia C-98/14) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Onnenpelit — Pelisaleissa harjoitettavasta raha-automaattitoiminnasta kannettavat kansalliset verot — Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään raha-automaattitoiminnan harjoittaminen muualla kuin kasinoissa — Oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteet — Direktiivi 98/34/EY — Velvollisuus ilmoittaa teknisiä määräyksiä koskevista hankkeista komissiolle — Jäsenvaltion vastuu unionin oikeuden vastaisella lainsäädännöllä aiheutetuista vahingoista)”2015/C 270/11Oikeudenkäyntikieli: unkari
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Törvényszék

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Berlington Hungary Tanácsadó és Szolgáltató kft, Lixus Szerencsejáték Szervező kft, Lixus Projekt Szerencsejáték Szervező kft, Lixus Invest Szerencsejáték Szervező kft ja Megapolis Terminal Szolgáltató kft

      Vastaaja: Unkarin valtio

      Tuomiolauselma

            1)

            Pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen lainsäädäntö, jolla korotetaan ilman siirtymäaikaa pelisaleissa harjoitettavasta raha-automaattitoiminnasta maksettavan kiinteämääräisen veron määrä viisinkertaiseksi aiempaan verrattuna ja säädetään lisäksi samasta toiminnasta kannettavasta suhteellisesta verosta, merkitsee SEUT 56 artiklassa taatun palvelujen tarjoamisen vapauden rajoitusta, jos se voi estää raha-automaattitoiminnan harjoittamiseen Unkarissa sijaitsevissa pelisaleissa liittyvien palvelujen tarjoamisen vapauden käyttämisen, haitata sitä tai tehdä siitä vähemmän houkuttelevaa, mikä kansallisen tuomioistuimen on tutkittava.

            2)

            Pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen lainsäädäntö, jolla kielletään raha-automaattitoiminnan harjoittaminen muualla kuin pelikasinoissa, ilman että pelisalitoiminnan harjoittajille annetaan siirtymäaikaa tai maksetaan korvausta, merkitsee SEUT 56 artiklassa taatun palvelujen tarjoamisen vapauden rajoitusta.

            3)

            Pääasiassa kyseessä olevan kaltaisesta kansallisesta lainsäädännöstä mahdollisesti seuraavat rajoitukset voidaan oikeuttaa yleistä etua koskevilla pakottavilla syillä ainoastaan, jos kansallisen tuomioistuin toteaa tällaisen lainsäädännön antamiseen ja täytäntöönpanoon liittyvien olosuhteiden kokonaisarvioinnin jälkeen,

                     —

                     että niillä todella tavoitellaan ensisijaisesti kuluttajien suojaamiseen peliriippuvuudelta ja pelaamiseen liittyvän rikollisen ja vilpillisen toiminnan ehkäisemiseen liittyviä päämääriä, eikä se seikka, että onnenpelitoiminnan rajoitus hyödyttää liitännäisesti kyseessä olevan jäsenvaltion talousarviota kasvattamalla verotuloja, ole esteenä sille, että kyseisellä rajoituksella voidaan katsoa todella tavoiteltavan ensisijaisesti juuri tällaisia päämääriä,

                     —

                     että niillä tavoitellaan näitä samoja päämääriä johdonmukaisella ja järjestelmällisellä tavalla, ja

                     —

                     että ne täyttävät unionin oikeuden yleisistä periaatteista, erityisesti oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteista sekä omistusoikeuden periaatteesta, johdettavat vaatimukset.

            4)

            Teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22.6.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.11.2006 annetulla neuvoston direktiivillä 2006/96/EY, 1 artiklan 11 alakohtaa on tulkittava siten, että

                     —

                     kansalliseen lainsäädäntöön kuuluvat säännökset, joilla korotetaan pelisaleissa harjoitettavasta raha-automaattitoiminnasta kannettavan kiinteämääräisen veron määrä viisinkertaiseksi aiempaan verrattuna ja säädetään lisäksi samasta toiminnasta kannettavasta suhteellisesta verosta, eivät ole kyseisessä säännöksessä tarkoitettuja ”teknisiä määräyksiä” ja että

                     —

                     kansalliseen lainsäädäntöön kuuluvat säännökset, joilla kielletään raha-automaattitoiminnan harjoittaminen muualla kuin kasinoissa, ovat mainitussa säännöksessä tarkoitettuja ”teknisiä määräyksiä”, joita koskevista säädösehdotuksista on ilmoitettava kyseisen direktiivin 8 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetyllä tavalla.

            5)

            SEUT 56 artiklalla annetaan yksityisille oikeussubjekteille oikeuksia siten, että siitä, että jäsenvaltio rikkoo kyseistä määräystä – myös lainsäädäntötoiminnassaan –, seuraa yksityisille oikeussubjekteille oikeus saada jäsenvaltiolta korvaus tällaisen rikkomisen vuoksi kärsitystä vahingosta, jos mainittu rikkominen on riittävän ilmeinen ja jos saman rikkomisen ja kärsityn vahingon välillä on välitön syy-yhteys, mikä kansallisen tuomioistuimen on tarkastettava.

            6)

            Direktiivin 98/34, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2006/96, 8 ja 9 artiklalla ei anneta yksityisille oikeussubjekteille oikeuksia siten, että siitä, että jäsenvaltio rikkoo kyseisiä säännöksiä, seuraisi yksityisille oikeussubjekteille unionin oikeuteen perustuva oikeus saada jäsenvaltiolta korvaus tällaisen rikkomisen vuoksi kärsitystä vahingosta.

            7)

            Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämiin kysymyksiin annettaviin vastauksiin ei vaikuta se, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen lainsäädäntö koskee jäsenvaltioiden toimivaltaan kuuluvaa alaa.

      (
         1
      )	EUVL C 142, 12.5.2014.


title: Asia T-127/09 RENV: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.12.2014 – Abdulrahim v. neuvosto ja komissio (Asian palauttaminen ratkaisun kumoamisen jälkeen — Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet — Asetus (EY) N:o 881/2002 — Yhdistyneiden kansakuntien elimen pitämään luetteloon merkityn henkilön varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen — Tällaisen henkilön nimen merkitseminen asetuksen (EY) N:o 881/2002 liitteessä I olevaan luetteloon — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottaminen — Kanteen nostamisen määräaika — Ylittäminen — Anteeksi annettava erehdys — Perusoikeudet — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan — Omaisuudensuoja — Oikeus yksityis- ja perhe-elämän suojaan)

text:
               23.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.12.2014 – Abdulrahim v. neuvosto ja komissio
   (Asia T-127/09 RENV) (1)

   ((Asian palauttaminen ratkaisun kumoamisen jälkeen - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet - Asetus (EY) N:o 881/2002 - Yhdistyneiden kansakuntien elimen pitämään luetteloon merkityn henkilön varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen - Tällaisen henkilön nimen merkitseminen asetuksen (EY) N:o 881/2002 liitteessä I olevaan luetteloon - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Kanteen nostamisen määräaika - Ylittäminen - Anteeksi annettava erehdys - Perusoikeudet - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan - Omaisuudensuoja - Oikeus yksityis- ja perhe-elämän suojaan))
   (2015/C 065/38)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Abdulbasit Abdulrahim (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: P. Moser, QC, barrister E. Grieves, solicitor H. Miller ja solicitor R. Graham)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: E. Finnegan ja G. Étienne) ja Euroopan komissio (asiamiehet: E. Paasivirta ja G. Valero Jordana)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa oli alun perin kyse yhtäältä vaatimuksesta kumota osittain tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä sekä Afganistaniin suuntautuvan tiettyjen tavaroiden ja palvelujen viennin kieltämisestä, Afganistanin Talebania koskevien lentokiellon ja varojen sekä muiden taloudellisten resurssien jäädyttämisen laajentamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 467/2001 kumoamisesta 27.5.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 881/2002 (EYVL L 139, s. 9), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksen N:o 881/2002 muuttamisesta 103. kerran 22.12.2008 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1330/2008 (EUVL L 345, s. 60), tai viimeksi mainittu asetus siltä osin kuin ne koskevat kantajaa, ja toisaalta vaatimuksesta korvata kyseisillä toimilla väitetysti aiheutettu vahinko.

      Tuomiolauselma

               1)

               Tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2002 muuttamisesta 103. kerran 22.12.2008 annettu komission asetus (EY) N:o 1330/2008 kumotaan siltä osin kuin se koskee Abdulbasit Abdulrahimia.

               2)

               Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja ne velvoitetaan korvaamaan Abdulrahimille kumoamisvaatimuksen esittämisestä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut sekä unionin yleisen tuomioistuimen oikeusapuna maksamat määrät.

      (1)  EUVL C 167, 18.7.2009.


title: Asia C-358/05: Euroopan yhteisöjen komission  23.9.2005  Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
               26.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/16

         Euroopan yhteisöjen komission 23.9.2005 Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-358/05)
   (2005/C 296/29)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.9.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat B. Schima ja S. Pardo Quintillán ja prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 96/92/EY kumoamisesta 26 päivänä kesäkuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/54/EY (1) 30 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               —

               velvoittaa Espanjan kuningaskuntaa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 1.7.2004

      (1)  EYVL L 176, 15.7.2003, s. 37.


title: Asia C-552/08 P: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 1.10.2009 — Agrar-Invest-Tatschl GmbH v. Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Tullikoodeksi — 220 artiklan 2 kohdan b alakohta — Tuontitullien jälkikanto — Se, ettei tuontitulleja kirjata tileihin jälkikäteen — Ilmoitus tuojille — Vilpitön mieli)

text:
               16.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 11/11

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 1.10.2009 — Agrar-Invest-Tatschl GmbH v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-552/08 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Tullikoodeksi - 220 artiklan 2 kohdan b alakohta - Tuontitullien jälkikanto - Se, ettei tuontitulleja kirjata tileihin jälkikäteen - Ilmoitus tuojille - Vilpitön mieli)
   2010/C 11/19
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Agrar-Invest-Tatschl GmbH (edustaja: Rechtsanwalt O. Wenzlaff)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: S. Schønberg, avustajanaan Rechtsanwalt B. Wägenbaur)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-51/07, Agrar-Invest-Tatschl v. komissio, 8.10.2008 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kanteen, jolla vaadittiin osittain kumottavaksi komission 4.12.2006 tekemä päätös K(2006) 5789 lopullinen, jossa todettiin olevan syytä periä jälkikäteisesti osa tuontimaksuista, joita ei peritty valittajalta Kroatiasta peräisin olevan sokerin tuonnista — Velan maksamisesta vastuussa olevan henkilön vilpittömän mielen puuttuminen silloin, kun komissio on julkaissut ilmoituksen tuojille — Sen valtion, johon vienti tapahtuu, viranomaisten antamien todistusten aitouden ja paikkansapitävyyden jälkikäteisen vahvistamisen vaikutusta vilpittömän mielen edellytykseen koskeva virheellinen arviointi

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Agrar-Invest-Tatschl GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 55, 7.3.2009.


title: Asia C-625/15 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 8.6.2017 – Valittajana Schniga GmbHsekä muina osapuolina Yhteisön kasvilajikevirasto (CPVO), Brookfield New Zealand Ltd ja Elaris SNC (Muutoksenhaku — Yhteisön kasvinjalostajanoikeudet — Hakemus yhteisön kasvinjalostajanoikeuden myöntämiseksi — Gala Schnitzer -omenalajike — Tekninen tutkimus — Yhteisön kasvilajikeviraston (CPVO) hallintoneuvoston vahvistamat suuntaviivat — Asetus (EY) N:o 1239/95 — 23 artiklan 1 kohta — CPVO:n pääjohtajan valtuudet — Erotettavan ominaispiirteen lisääminen teknisen tutkimuksen päätteeksi — Ominaispiirteen pysyvyys kahden kasvukierron aikana)

text:
               31.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 8.6.2017 – Valittajana Schniga GmbHsekä muina osapuolina Yhteisön kasvilajikevirasto (CPVO), Brookfield New Zealand Ltd ja Elaris SNC
   (Asia C-625/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Yhteisön kasvinjalostajanoikeudet - Hakemus yhteisön kasvinjalostajanoikeuden myöntämiseksi - Gala Schnitzer -omenalajike - Tekninen tutkimus - Yhteisön kasvilajikeviraston (CPVO) hallintoneuvoston vahvistamat suuntaviivat - Asetus (EY) N:o 1239/95 - 23 artiklan 1 kohta - CPVO:n pääjohtajan valtuudet - Erotettavan ominaispiirteen lisääminen teknisen tutkimuksen päätteeksi - Ominaispiirteen pysyvyys kahden kasvukierron aikana))
   (2017/C 249/09)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Schniga GmbH (edustajat: R. Kunze ja G. Würtenberger, Rechtsanwälte)

      Muut osapuolet: Yhteisön kasvilajikevirasto (CPVO) (asiamiehet: M. Ekvad ja F. Mattina), Brookfield New Zealand Ltd ja Elaris SNC (edustaja: M. Eller, avvocato)

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin yleisen tuomioistuimen 10.9.2015 asiassa Schniga v. CPVO– Brookfield New Zealand ja Elaris (Gala Schnitzer) (T-91/14 ja T-92/14, ei julkaistu, EU:T:2015:624) antama tuomio kumotaan.

               2)

               Yhteisön kasvilajikeviraston (CPVO) valituslautakunnan 20.9.2013 tekemät päätökset, jotka liittyivät yhteisön kasvinjalostajanoikeuden myöntämiseen Gala Schnitzer omenalajikkeelle (asiat A 003/2007 ja A 004/2007), kumotaan.

               3)

               Yhteisön kasvilajikevirasto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvamaan Schniga GmbH:n oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Brookfield New Zealand ja Elaris vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 27, 25.1.2016.


title: Asia C-398/13 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 3.9.2015 – Valittajina Inuit Tapiriit ym. sekä muina osapuolina Euroopan komissio, Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto (Muutoksenhaku — Asetus (EY) N:o 737/2010 — Yksityiskohtaisista säännöistä asetuksen (EY) N:o 1007/2009 täytäntöönpanemiseksi annettu asetus — Hyljetuotteiden kauppa — Kyseisten tuotteiden tuontia ja myyntiä koskevat rajoitukset — Pätevyys — Oikeudellinen perusta — EY 95 artikla — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 17 artikla — Yhdistyneiden kansakuntien julistus alkuperäiskansojen oikeuksista — 19 artikla)

text:
               26.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 354/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 3.9.2015 – Valittajina Inuit Tapiriit ym. sekä muina osapuolina Euroopan komissio, Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-398/13 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Asetus (EY) N:o 737/2010 - Yksityiskohtaisista säännöistä asetuksen (EY) N:o 1007/2009 täytäntöönpanemiseksi annettu asetus - Hyljetuotteiden kauppa - Kyseisten tuotteiden tuontia ja myyntiä koskevat rajoitukset - Pätevyys - Oikeudellinen perusta - EY 95 artikla - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 17 artikla - Yhdistyneiden kansakuntien julistus alkuperäiskansojen oikeuksista - 19 artikla))
   (2015/C 354/03)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters and Trappers Association, Pangnirtung Hunters' and Trappers' Association, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council, Johannes Egede, Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK), William E. Scott & Son, Association des chasseurs de phoques des Îles-de-la-Madeleine, Hatem Yavuz Deri Sanayi iç Ve Diş Ticaret Ltd Şirketi, Northeast Coast Sealers' Co-Operative Society, Ltd (edustajat: advocaat H. Viaene, advocaat J. Bouckaert ja advocate D. Gillet)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: K. Mifsud-Bonnici ja C. Hermes), Euroopan parlamentti (asiamiehet: L. Visaggio ja J. Rodrigues) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: K. Michoel ja M. Moore)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters’ and Trappers’ Organisation, Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Organisation, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council Greenland (ICC-Greenland), Johannes Egede, Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK), William E. Scott & Son, Association des chasseurs de phoques des Îles-de-la-Madeleine, Hatem Yavuz Deri Sanayi iç Ve Diş Ticaret Ltd Şirketi ja Northeast Coast Sealers’ Co-Operative Society Ltd vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto vastaavat kumpikin omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C #, #.


title: Asia T-769/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 7.7.2015 – CGI Luxembourg ja Intrasoft International v. parlamentti (Kumoamis- ja vahingonkorvauskanne — Julkiset palveluhankinnat — Tietotuotantojärjestelmien kehittäminen ja ylläpito — Tarjoajan luokittelu monivaiheisessa menettelyssä — Riidanalaisten päätösten kumoaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               28.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 7.7.2015 – CGI Luxembourg ja Intrasoft International v. parlamentti
   (Asia T-769/14) (1)

   ((Kumoamis- ja vahingonkorvauskanne - Julkiset palveluhankinnat - Tietotuotantojärjestelmien kehittäminen ja ylläpito - Tarjoajan luokittelu monivaiheisessa menettelyssä - Riidanalaisten päätösten kumoaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2015/C 320/45)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: CGI Luxembourg SA (Bertrange, Luxemburg) ja Intrasoft International SA (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja N. Korogiannakis)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: B. Simon ja L. Darie)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä vaatimus parlamentin päätösten valita kantajien tarjous toiselle sijalle monivaiheisen sopimuksen tekemiseksi avoimen tarjouskilpailun nro PE/ITEC/ITS14 ”Ulkoisten tietoteknisten palvelujen suorittaminen” erää 3 ”Tietotuotantojärjestelmien kehittäminen ja ylläpito” koskevassa vaiheessa sekä tehdä ensimmäinen monivaiheinen sopimus kyseisessä tarjouskilpailussa toisen konsortion kanssa kumoamiseksi ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 46, 9.2.2015.


title: Asia T-455/11 P: Valitus, jonka Euroopan poliisivirasto (Europol) on tehnyt 11.8.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-83/09, Kalmár v. Europol, 26.5.2011 antamasta tuomiosta

text:
               1.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 290/19

         Valitus, jonka Euroopan poliisivirasto (Europol) on tehnyt 11.8.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-83/09, Kalmár v. Europol, 26.5.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia T-455/11 P)
   2011/C 290/27
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan poliisivirasto (Europol) (asiamiehet: D. Neumann, D. El Kňoury ja J. Arnold, avustajinaan asianajajat D. Waelbroek ja E. Antypas)

      Valittajan vastapuoli: Andreas Kalmár (Haag, Alankomaat)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valituksenalaisen tuomion ja ratkaisemaan asian siltä osin kuin virkamiestuomioistuin

                           a)

                           kumosi Europolin 4.2.2009 tekemän päätöksen, jolla Europolin johtaja irtisanoi Kalmárin määräaikaisen työsopimuksen, 24.2.2009 tehdyn päätöksen, jolla Europolin johtaja vapautti hänet irtisanomisajan työskentelyvelvollisuudesta ja 18.7.2009 tehdyn päätöksen, jolla hänen valituksensa hylättiin

                           b)

                           velvoitti Europolin suorittamaan Kalmárille vahingonkorvauksena 5 000 euroa

                           c)

                           velvoitti Europolin korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               velvoittamaan vastapuolen vastaamaan kaikista sille ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhakutuomioistuimessa aiheutuneista kuluista.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa kuuteen valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, jonka mukaan on loukattu asian ratkaisemista ultra petita koskevaa kieltoa ja puolustautumisoikeuksia. Valittaja katsoo, että virkamiestuomioistuin tutki muita kuin vastapuolen esittämiä perusteita.

               2)

               Toinen valitusperuste, jonka mukaan riidanalaisten päätösten laillisuutta arvioitaessa on tehty oikeudellinen virhe. Virkamiestuomioistuin on soveltanut virheellisesti erityisesti huolenpito- ja perusteluvelvollisuutta.

               3)

               Kolmas valitusperuste, jonka mukaan virkamiestuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen kumoamista koskevan vaatimuksen kohteen osalta. Virkamiestuomioistuin olisi valittajan mukaan pitänyt luokitella 18.7.2009 tehty päätös valittajalle vastaiseksi päätökseksi, joka on tuomioistuimen laillisuusvalvonnan alainen.

               4)

               Neljäs valitusperuste, jonka mukaan virkamiestuomioistuimen toteamus, jonka mukaan irtisanomispäätöstä tehdessään Europol ”ei ollut” tai ”ei ollut huolellisesti” tarkastellut tiettyjä relevantteja tosiseikkoja, jotka eivät ole vähäisiä, sisältää lukuisia virheitä.

               5)

               Viides valitusperuste, jonka mukaan valituksenalainen tuomioistuin on puutteellisesti perusteltu.

               6)

               Kuudes valitusperuste, jonka mukaan vahingonkorvausta on myönnetty virheellisesti.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 10 päivänä kesäkuuta 2004 asiassa C-302/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi 1999/22/EY – Luonnonvaraisten eläinten pitäminen eläintarhassa – Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               7.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 201/6

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (neljäs jaosto)
   10 päivänä kesäkuuta 2004
   asiassa C-302/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 1999/22/EY - Luonnonvaraisten eläinten pitäminen eläintarhassa - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2004/C 201/11)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asiassa C-302/03, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään M. van Beek ja R. Amorosi), vastaan Italian tasavalta (asiamiehenään I. M. Braguglia, avustajanaan G. de Bellis), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut luonnonvaraisten eläinten pitämisestä eläintarhassa 29 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/22/EY (EYVL L 94, s. 24) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari) sekä tuomarit J.-P. Puissochet ja K. Lenaerts, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass, on antanut 10.6.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Italian tasavalta ei ole noudattanut luonnonvaraisten eläinten pitämisestä eläintarhassa 29 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/22/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 213, 6.9.2003.


title: Asia C-72/05: Finanzgericht Münchenin 1.2.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hausgemeinschaft Jörg ja Stefanie Wollny vastaan Finanzamt Landshut

text:
               16.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/14

         Finanzgericht Münchenin 1.2.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hausgemeinschaft Jörg ja Stefanie Wollny vastaan Finanzamt Landshut
   (Asia C-72/05)
   (2005/C 93/26)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Finanzgericht München on pyytänyt 1.2.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 15.2.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Hausgemeinschaft Jörg ja Stefanie Wollny vastaan Finanzamt Landshut seuraavaan kysymykseen:

               Miten direktiivin 77/388/ETY (1) 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan c alakohdassa olevaa kustannusten määrän käsitettä on tulkittava? Kattaako sellaisen huoneiston, jota käytetään yksityistarkoituksiin mutta joka on osa yrityksen liikeomaisuuteen kuuluvaa rakennusta, kustannusten määrä (juoksevien kulujen lisäksi) kansallisen lainsäädännön nojalla tehtävät rakennusten arvon alenemisesta aiheutuvat vuotuiset poistot ja/tai arvonlisäveron vähennykseen oikeuttaneiden hankinta- ja rakennuskustannusten vuotuisen osuuden, joka lasketaan kansallisessa lainsäädännössä säädetyn vähennysten oikaisua koskevan jakson perusteella?

      (1)  EYVL L 145, s. 1.


title: Asia C-196/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 19.11.2013 — Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto (Laiminlyöntikanne — Euroopan unionin virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden vuosittainen mukauttaminen — Virkamiehiin sovellettavat henkilöstösäännöt — Korjauskertoimien mukauttaminen — Neuvoston päätös — Kieltäytyminen hyväksymästä komission ehdotusta — Pidättyminen toimimasta — Tutkimatta jättäminen)

text:
               8.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 39/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 19.11.2013 — Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-196/12) (1)

   (Laiminlyöntikanne - Euroopan unionin virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden vuosittainen mukauttaminen - Virkamiehiin sovellettavat henkilöstösäännöt - Korjauskertoimien mukauttaminen - Neuvoston päätös - Kieltäytyminen hyväksymästä komission ehdotusta - Pidättyminen toimimasta - Tutkimatta jättäminen)
   2014/C 39/07
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall, D. Martin ja J.-P. Keppenne)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Euroopan parlamentti (asiamiehet: A. Neergaard ja S. Seyr)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer ja J. Herrmann)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze ja J. Möller), Espanjan kuningaskunta (asiamiehet: N. Díaz Abad ja S. Centeno Huerta), Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: C. Wissels ja M. Bulterman) sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: E. Jenkinson ja J. Beeko, avustajanaan barrister R. Palmer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Laiminlyöntikanne — Neuvoston lainvastainen kieltäytyminen hyväksymästä komission ehdotusta neuvoston asetukseksi Euroopan unionin virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden sekä näihin palkkoihin ja eläkkeisiin liittyvien korjauskertoimien mukauttamisesta 1 päivästä heinäkuuta 2011 — Kieltäytyminen mukauttamasta asemapaikkoihin sovellettavia korjauskertoimia — Virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 64 ja 65 artiklan sekä niiden liitteessä XI olevien 1, 3 ja 10 artiklan rikkominen

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Saksan liittotasavalta, Espanjan kuningaskunta, Alankomaiden kuningaskunta, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta sekä Euroopan parlamentti vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 184, 23.6.2012.


title: Asia C-474/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 29.10.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Laiminlyönti antaa kaikkia sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä annetun direktiivin 2003/54/EY 23 artiklan 2 ja 5 kohdan noudattamisen edellyttämiä säännöksiä tai määräyksiä — Sääntelyviranomaisten toimivalta sähköalalla)

text:
               19.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 312/9

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 29.10.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-474/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Laiminlyönti antaa kaikkia sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä annetun direktiivin 2003/54/EY 23 artiklan 2 ja 5 kohdan noudattamisen edellyttämiä säännöksiä tai määräyksiä - Sääntelyviranomaisten toimivalta sähköalalla)
   2009/C 312/13
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Patakia ja B. Schima)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta (asiamies: C. Pochet, avustajinaan asianajajat J. Scalais ja O. Vanhulst)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Laiminlyönti antaa kaikkia sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 96/92/EY kumoamisesta 26.6.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/54/EY (EUVL L 176, s. 37) 23 artiklan 2 ja 5 kohdan noudattamisen edellyttämiä säännöksiä tai määräyksiä — Sääntelyviranomaisen toimivalta sähköalalla

      Tuomiolauselma

               1)

               Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 96/92/EY kumoamisesta 26.6.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/54/EY mukaisia velvoitteitaan,

                           —

                           koska se ei säätänyt, että tapaukset, joissa sähkön jakelu- ja siirtoverkkoon pääsy evätään, voidaan saattaa sääntelyviranomaisen käsiteltäviksi, jonka on sitten ratkaistava asiat sitovalla päätöksellä kahden kuukauden määräajan kuluessa kyseisen direktiivin 23 artiklan 5 kohdan säännösten mukaisesti, ja

                           —

                           koska se on antanut muun viranomaisen kuin toimivaltaisen sääntelyviranomaisen tehtäväksi määrittää tietyt tariffien laskemisen kannalta ratkaisevat seikat tiettyjen sähkön siirtolaitteistojen osalta direktiivin 2003/54 23 artiklan 2 kohdan a alakohdassa olevien säännösten vastaisesti.

               2)

               Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 32, 7.2.2009.


title: Asia T-412/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10.12.2008 — Vitro Corporativo v. SMHV — VKR Holding (Vitro) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Vitro rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön sanamerkki VITRAL — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/29

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10.12.2008 — Vitro Corporativo v. SMHV — VKR Holding (Vitro)
   (Asia T-412/06) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Vitro rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön sanamerkki VITRAL - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2009/C 32/54)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Vitro Corporativo, SA de CV (Garza García, Nuevo Léon, Meksiko) (edustaja: asianajaja J. Botella Reyna)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: J. Laporta Insa)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: VKR Holding A/S (Søborg, Tanska)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan asiassa R 1364/2005-2 13.10.2006 tekemästä päätöksestä, joka koskee VKR Holding A/S:n ja Vitro Corporativo, SA de CV:n välistä väitemenettelyä
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Vitro Corporativo, SA de CV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 42, 24.2.2007.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 29 päivänä huhtikuuta 2004, asiassa C-470/00 P, Euroopan parlamentti vastaan Carlo Ripa di Meana (Muutoksenhaku — Euroopan parlamentin jäsenet — Tilapäinen eläkejärjestelmä — Määräaika hakemuksen tekemiselle järjestelmään liittymiseksi — Saatu tieto — Vastavalitus — Oikeudenkäyntikulujen korvaaminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/5

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (viides jaosto)
   29 päivänä huhtikuuta 2004,
   asiassa C-470/00 P, Euroopan parlamentti vastaan Carlo Ripa di Meana (1)

   (Muutoksenhaku - Euroopan parlamentin jäsenet - Tilapäinen eläkejärjestelmä - Määräaika hakemuksen tekemiselle järjestelmään liittymiseksi - Saatu tieto - Vastavalitus - Oikeudenkäyntikulujen korvaaminen - Tutkimatta jättäminen)
   (2004/C 118/09)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asiassa C-470/00 P, Euroopan parlamentti (asiamiehinään aluksi A. Caiola ja G. Ricci ja sittemmin A. Caiola ja G. Ricci, avustajanaan avvocato F. Capelli), prosessiosoite Luxemburgissa, jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-83/99–T-85/99, Ripa di Meana ym. vastaan parlamentti, 26.10.2000 antaman tuomion (Kok. 2000, s. II-3493) osittaista kumoamista, vastapuolina: Carlo Ripa di Meana, Euroopan parlamentin entinen jäsen, kotipaikka Montecastello di Vibio (Italia), Leoluca Orlando, Euroopan parlamentin entinen jäsen, kotipaikka Palermo (Italia), ja Gastone Parigi, Euroopan parlamentin entinen jäsen, kotipaikka Pordenone (Italia) (edustajinaan avvocato W. Viscardini ja avvocato G. Donà), prosessiosoite Luxemburgissa, kantajina ensimmäisessä oikeusasteessa, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: C. W. A. Timmermans (esittelevä tuomari), joka hoitaa viidennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit A. Rosas ja A. La Pergola, julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: johtava hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 29.4.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T 83/99–T/85/99, Ripa di Meana ym. vastaan parlamentti, 26.10.2000 antama tuomio kumotaan sikäli kuin Ripa di Meanan ja Orlandon kanteet asioissa T-83/99 ja T-84/99 on hyväksytty.

               2)

               Ripa di Meanan ja Orlandon kanteet, joilla vaadittiin kumottaviksi kvestorikollegion 4.2.1999 päivättyihin kirjeisiin nro 300762 ja nro 300763 sisältyneet päätökset, joilla hylättiin Ripa di Meanan ja Orlandon hakemukset, joissa vaadittiin Euroopan parlamentin jäsenten kuluja ja korvauksia koskevien sääntöjen liitteessä III tarkoitetun tilapäisen eläkejärjestelmän taannehtivaa soveltamista, hylätään.

               3)

               Parigin vastavalitus jätetään tutkimatta.

               4)

               Ripa di Meana ja Orlando velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan parlamentin oikeudenkäyntikulut ensimmäisessä oikeusasteessa sekä nyt käsiteltävässä muutoksenhaussa.

               5)

               Parigi velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan parlamentille vastavalituksesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 79, 10.3.2001.


title: Asia F-93/14: Kanne 12.9.2014 – ZZ v. SMHV

text:
               12.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 7/48

         Kanne 12.9.2014 – ZZ v. SMHV
   (Asia F-93/14)
   (2015/C 007/56)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja S. Pappas)

      Vastaaja: SMHV

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Kumoamiskanne viraston pääjohtajan etätyöstä 29.3.2012 antaman päätöksen nojalla annetusta SMHV:n päätöksestä olla myöntämättä kantajalle lupaa tehdä etätyötä Barcelonassa, minkä päätöksen johdosta hän joutui palaamaan Alicanteen.

      Vaatimukset

               —

               Riitautettu päätös on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-455/11 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 5.12.2013 — Valittajana Solvay SA ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Euroopan vetyperoksidi- ja natriumperboraattimarkkinat — Päätös, jossa todetaan EY 81 artiklan rikkominen — Rikkomisen kesto — Sopimuksen ja yhdenmukaistetun menettelytavan käsitteet — Yhteistyötä koskeva tiedonanto — Perusteluvelvollisuus — Sakon määrän alentaminen)

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 5.12.2013 — Valittajana Solvay SA ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-455/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Euroopan vetyperoksidi- ja natriumperboraattimarkkinat - Päätös, jossa todetaan EY 81 artiklan rikkominen - Rikkomisen kesto - Sopimuksen ja yhdenmukaistetun menettelytavan käsitteet - Yhteistyötä koskeva tiedonanto - Perusteluvelvollisuus - Sakon määrän alentaminen)
   2014/C 45/10
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Solvay SA (edustajat: advocaat O. W. Brouwer ja solicitor M. O'Regan)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Bottka, A. Biolan ja J. Bourke, avustajanaan M. Gray, BL)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kuudes jaosto) asiassa T-186/06, Solvay v. komissio, 16.6.2011 antamasta tuomiosta, jolla hyväksyttiin osittain kanne, jossa vaadittiin yhtäältä osittain kumottavaksi EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 3.5.2006 tehtyä komission päätöstä 2006/903/EY (asia COMP/F/38.620 — Vetyperoksidi ja perboraatti), joka koskee sopimusten ja yhtenäistettyjen menettelytapojen kokonaisuutta, joka koostui hintoja ja myyntien määriä koskevien tietojen vaihdosta, sopimuksista hinnoista ja tuotantokapasiteetin alennuksista ETA-alueella sekä näiden sopimusten täytäntöönpanon valvonnasta Euroopan vetyperoksidi- ja natriumperboraattimarkkinoilla, ja toisaalta kantajalle määrättyjen sakkojen kumoamista tai niiden määrän alentamista — Käsitteet ”sopimus” ja ”yhdenmukaistettu menettelytapa”

      Tuomiolauselma

               1)

               Päävalitus ja vastavalitus hylätään.

               2)

               Solvay SA velvoitetaan korvaamaan päävalitukseen liittyvät oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan vastavalitukseen liittyvät oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 347, 26.11.2011.


title: Asia T-11/05: Wieland Werke AG:n, Buntmetall Amstetten Ges.m.b.H:n ja Austria Buntmetall AG:n 18.1.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               16.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/29

         Wieland Werke AG:n, Buntmetall Amstetten Ges.m.b.H:n ja Austria Buntmetall AG:n 18.1.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-11/05)
   (2005/C 93/59)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Wieland Werke AG, Ulm (Saksa), Buntmetall Amstetten Ges.m.b.H., Amstetten (Itävalta) ja Austria Buntmetall AG, Enzesfeld (Itävalta), ovat nostaneet 18.1.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat R. Bechtold ja U. Soltész.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa 3.9.2004 tehdyn, 20.10.2004 oikaistun komission päätöksen (asia COMP/E-1/38.069, kupariset asennusputket), tai

               —

               vaihtoehtoisesti pienentää kantajalle riidanalaisessa päätöksessä määrättyä sakkoa;

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Riidanalaisessa päätöksessä komissio määräsi kantajalle sakon EY 81 artiklan 1 kohdan rikkomisesta sopimuksin ja yhtenäistetyin menettelytavoin hintasopimusten ja markkinoiden jaon muodossa kuparisten asennusputkien markkinoilla.
   Kantajat vaativat päätöstä kumottavaksi väittäen, että uusi sakkojen määrääminen esillä olevassa menettelyssä on vastoin ne bis in idem –periaatetta, koska komissio teollisuusputkimenettelyn COMP/E-1/38.240 yhteydessä oli jo pääpiirteissään arvioinut saman tosiseikaston ja määrännyt seuraamuksia. Kantajat katsovat, että komission olisi tullut sakon suuruutta määrätessään ottaa huomioon ainakin jo määrätyt sakot ja että yhtenäisen kupariputkimenettelyn jako teollisuusputkimenettelyyn ja asennusputkimenettelyyn ei ole hyväksyttävissä.
   Kantajat väittävät lisäksi sakkoa liian korkeaksi ja että sitä määrättäessä ei ole noudatettu sitovia menettelyperiaatteita, kuten EY 253 artiklan mukaista perusteluvelvollisuutta, suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisuusperiaatetta. Tätä väitettään kantajat perustelevat mm. sillä, että

               —

               teon vakavuuden määritys nojautuu virheelliseen ja riittämättömään arvioon rikkomisen tavasta, vaikutuksista markkinoihin ja sopimusten laajuudesta

               —

               komission olisi tullut eritellyn tarkastelunsa yhteydessä ottaa huomioon osallisina olleiden yritysten markkinaosuuden ohella näiden absoluuttinen koko

               —

               komissio ei ole päätöksessään perustellut, minkä periaatteiden mukaan se on määrittänyt konkreettisen perussakon, eikä yksiselitteisesti selittänyt, miksi se on pitänyt lähtökohtana erityisen vakavaa kilpailusääntöjen rikkomista

               —

               komissio on sakkoa rikkomisen keston perusteella korottaessaan soveltanut väärin sakkojen määritystä koskevia suuntaviivojaan (1) ja jättänyt huomiotta, että jotkin keskeiset tosiseikkakokonaisuudet olivat jo vanhentuneita

               —

               komissio on sivuuttanut olennaisia lieventämisperusteita, kuten vaikean markkinatilanteen ja vähäisen tuoton kupariputkialalla sekä sen, että sopimuksista luovuttiin heti etsintöjen jälkeen.

         Lisäksi komissio on loukannut yhdenvertaisuutta alentaessaan muiden osallisena olleiden yritysten sakkoja näiden yhteistyön vuoksi avaintodistajasäännöstön perusteella.
   Kantajat väittävät myös, että sakon perusosan vahvistamista koskeva asetuksen (EY) N:o 1/2003 (2) 23 artiklan 2 kohta, joka jättää komissiolle käytännössä rajoittamattoman harkintavallan, on oikeusvarmuuden periaatteen eli normihierarkkisesti ylemmän yhteisön oikeuden vastainen.

      (1)  Suuntaviivat asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan ja EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan 5 kohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennassa (EYVL C 9, 14.1.1998, s. 3).

      (2)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16 päivänä joulukuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1).


title: Asia C-446/16 P: Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 7.2.2017 – Valittajina Kohrener Landmolkerei GmbH ja DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH sekä muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Asetus (EU) N:o 1151/2012 — Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmät — Aidot perinteiset tuotteet — Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten vastaväiteilmoituksen jättäminen myöhässä — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla — Selvästi perusteeton valitus)

text:
               24.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/5

         Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 7.2.2017 – Valittajina Kohrener Landmolkerei GmbH ja DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH sekä muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-446/16 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Asetus (EU) N:o 1151/2012 - Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmät - Aidot perinteiset tuotteet - Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten vastaväiteilmoituksen jättäminen myöhässä - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla - Selvästi perusteeton valitus))
   (2017/C 129/06)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittajat: Kohrener Landmolkerei GmbH ja DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH (edustaja: A Wagner, Rechtsanwalt)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: G. von Rintelen ja A. Lewis)

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Kohrener Landmolkerei GmbH ja DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 410, 7.11.2016.


title: Asia C-128/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 28.9.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Kansainvälisiä henkilökuljetuksia suorittavat yritykset, jotka ovat sijoittautuneet toiseen jäsenvaltioon — Vuotuinen korkeintaan 22000 euron suuruinen liikevaihto Itävallassa — Yksinkertaistetut verotusta ja veronkantoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt arvonlisäverotuksessa)

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/12

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 28.9.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-128/05) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Kansainvälisiä henkilökuljetuksia suorittavat yritykset, jotka ovat sijoittautuneet toiseen jäsenvaltioon - Vuotuinen korkeintaan 22 000 euron suuruinen liikevaihto Itävallassa - Yksinkertaistetut verotusta ja veronkantoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt arvonlisäverotuksessa)
   (2006/C 294/20)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: D. Triantafyllou)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta (asiamiehet: aluksi H. Dossi, sittemmin M. Fruhmann)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 2 ja 6 artiklan, 9 artiklan 2 kohdan b alakohdan, 17 ja 18 artiklan ja 22 artiklan 3–5 kohdan rikkominen — Itävallan ulkopuolelle sijoittautuneisiin kansainvälisiä henkilökuljetuksia harjoittaviin yrityksiin, joiden vuotuinen liikevaihto Itävallassa on alle 22 000 euroa, sovellettava erityissäännöstö — Ei velvollisuutta toimittaa veroilmoituksia ja maksaa veron nettomäärää
   Tuomiolauselma

               1)

               Itävallan tasavalta ei ole noudattanut jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 18 artiklan ja 22 artiklan 3–5 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on sallinut sellaisten Itävallan ulkopuolelle sijoittautuneiden, henkilökuljetuksia Itävaltaan suorittavien verovelvollisten, joiden vuotuinen liikevaihto Itävallassa on alle 22 000 euroa, jättää tekemättä veroilmoituksia ja maksamatta arvonlisäveron nettomäärää — katsoen näissä tapauksissa, että kannettavan arvonlisäveron määrä on sama kuin vähennyskelpoisen arvonlisäveron määrä — ja koska se on edellyttänyt yksinkertaistettujen säännösten soveltamisen osalta, ettei laskuissa ja laskuina toimivissa asiakirjoissa mainita Itävallan arvonlisäveroa.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Itävallan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 182, 23.7.2005.


title: Asia C-332/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Riigikohus (Viro) on esittänyt 2.6.2017 – AS Starman v. Tarbijakaitseamet

text:
               7.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Riigikohus (Viro) on esittänyt 2.6.2017 – AS Starman v. Tarbijakaitseamet
   (Asia C-332/17)
   (2017/C 256/15)
   Oikeudenkäyntikieli: viro

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Riigikohus

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: AS Starman

      Vastapuoli: Tarbijakaitseamet

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko 25.10.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/83/EU (1) 21 artiklaa tulkittava siten, että elinkeinonharjoittaja voi asettaa saataville puhelinnumeron, johon soittamisesta veloitetaan tavanomaista hintaa korkeampi hinta, siinä tapauksessa, että elinkeinonharjoittaja tarjoaa hinnaltaan kalliimman puhelinnumeron ohella kuluttajille ymmärrettävällä ja helposti löydettävissä olevalla tavalla myös lankapuhelinnumeron, johon soittamisesta veloitetaan tavanomainen hinta, yhteyden ottamiseksi tehtyyn sopimukseen liittyvissä asioissa?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, kielletäänkö direktiivin 2011/83/EU 21 artiklassa tilanne, jossa kuluttaja, joka omasta vapaasta tahdostaan ja siitä huolimatta, että elinkeinonharjoittajalla on ymmärrettävällä ja helposti löydettävissä olevalla tavalla ilmoitettu puhelinnumero, johon soittamisesta veloitetaan tavanomainen hinta, ottaa tehtyyn sopimukseen liittyvissä asioissa yhteyden hinnaltaan kalliimpaan puhelinnumeroon, on velvoitettu maksamaan kalliimpi hinta yhteydenotosta elinkeinonharjoittajaan?

               3)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, velvoitetaanko direktiivin 2011/83/EU 21 artiklan säännöksessä elinkeinonharjoittaja ilmoittamaan kaikkialla lyhytnumeron lisäksi myös lankapuhelinnumero, johon soittamisesta veloitetaan tavanomainen hinta, sekä tiedot hintaeroista?

      (1)  Kuluttajan oikeuksista, neuvoston direktiivin 93/13/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/44/EY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 85/577/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY kumoamisesta 25.10.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/83/EU (EUVL 2011, L 304, s. 64).


title: Yhdistetyt asiat T-178/03 ja T-179/03: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8.9.2005, CeWe Color vastaan SMHV (Yhteisön tavaramerkki — Sanamerkit DigiFilm ja DigiFilmMaker — Ehdottomat hylkäysperusteet — Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)

text:
               15.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 257/9

         Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8.9.2005, CeWe Color vastaan SMHV
   (Yhdistetyt asiat T-178/03 ja T-179/03) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Sanamerkit DigiFilm ja DigiFilmMaker - Ehdottomat hylkäysperusteet - Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)
   (2005/C 257/16)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: CeWe Color AG & Co. OHG (Oldenburg, Saksa) (edustajinaan asianajajat C. Spintig, S. Richter, U. Sander ja H. Förster)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (edustajinaan asianajajat I. Mayer ja M. G. Schneider)
   Kanteen kohde
   Kyse on ollut kahdesta kanteesta, jotka on nostettu SMHV:n kolmannen valituslautakunnan 12.3.2003 tekemistä päätöksistä (asiat R 638/2002-3 ja R 641/2002-3), jotka koskevat sanamerkkien DigiFilmMaker ja DigiFilm rekisteröimistä yhteisön tavaramerkeiksi.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanteet hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 184, 2.8.2003.


title: Asia C-168/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka cour d'appel de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 29.3.2007 — AXA Belgium SA, aiemmin AXA Royale Belge SA v. 1. Belgian valtio, administration de la TVA, de l'enregistrement et des domaines, 2. Belgian valtio, administration de l'inspection spéciale des impôts

text:
               9.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka cour d'appel de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 29.3.2007 — AXA Belgium SA, aiemmin AXA Royale Belge SA v. 1. Belgian valtio, administration de la TVA, de l'enregistrement et des domaines, 2. Belgian valtio, administration de l'inspection spéciale des impôts
   (Asia C-168/07)
   (2007/C 129/13)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   cour d'appel de Bruxelles
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: AXA Belgium SA, aiemmin AXA Royale Belge SA

      Vastaajat: 1. Belgian valtio, administration de la TVA, de l'enregistrement et des domaines, 2. Belgian valtio, administration de l'inspection spéciale des impôts
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) ja erityisesti direktiivin 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan f alakohdan säännöksiä tulkittava siten, että jäsenvaltiot voivat myöntää vapautuksen verosta ainoastaan siinä tapauksessa, että itsenäinen yhteenliittymä suorittaa palveluja yksinomaan jäsenilleen eli että se ei suorita palveluja sellaisille tahoille, jotka eivät ole jäseniä?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).


title: Asia C-655/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 19.12.2016 – Hitachi Rail Italy Investments Srl v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

text:
               18.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 121/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 19.12.2016 – Hitachi Rail Italy Investments Srl v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Asia C-655/16)
   (2017/C 121/14)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Hitachi Rail Italy Investments Srl

      Vastaaja: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko julkisista ostotarjouksista 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/25/EY (1) 5 artiklan 4 kohdan toinen alakohta yhdessä tämän direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa säädettyjen yleisten periaatteiden kanssa sekä oikeusvarmuutta, luottamuksensuojaa, suhteellisuutta, kohtuutta, avoimuutta ja syrjintäkieltoa koskevat yleiset periaatteet asianmukaisesti sovellettuina esteenä 6.2.1996 annetun lain nro 52 8 ja 21 §:ssä tarkoitetusta rahoitusalaa koskevasta yhtenäissäädöksestä 24.2.1998 annetun asetuksen nro 58 (decreto legislativo n. 58 – Testo unico delle disposizioni in materia di intermediazione finanziaria), sellaisena kuin se on myöhemmin muutettuna, 106 §:n 3 momentin d kohdan 2 alakohdan ja 24.2.1998 annetun asetuksen nro 58 täytäntöön panemiseksi annetusta arvopapereiden liikkeeseenlaskijoita koskevasta määräyksestä 14.5.1999 tehdyn Commissione Nazionale per le Società e la Borsan (Consob) päätöksen nro 11971 (deliberazione n. 11971 – Regolamento di attuazione del decreto legislativo 24 febbraio 1998, n. 58, concernente la disciplina degli emittenti), sellaisena kuin se on myöhemmin muutettuna, 47 g §:n kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, siltä osin kuin edellä mainituissa säännöksissä annetaan Consobille toimivalta korottaa edellä mainitussa 106 §:ssä tarkoitettua julkista ostotarjousta siinä tapauksessa, että ”tarjouksen tekijän tai sen kanssa yhdessä toimivien henkilöiden todetaan harjoittaneen salaista yhteistyötä yhden tai useamman myyjän kanssa”, mutta niissä ei määritellä nimenomaisia menettelytapoja, joiden toteutuessa tällainen toteamus tehdään, eli ei määritellä selvästi olosuhteita ja perusteita, joissa ja joiden täyttyessä Consobilla on oikeus oikaista julkisen ostotarjouksen hintaa korkeammaksi?

      (1)  EUVL 2004, L 142, s. 12.


title: Asia T-142/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.9.2013 — Italia v. komissio (Kieliä koskevat järjestelyt — Ilmoitukset avoimista kilpailuista hallintovirkamiesten ja hallintoavustajien palvelukseen ottamiseksi — Julkaiseminen kokonaisuudessaan kolmella virallisella kielellä — Tiedot, jotka koskevat ilmoituksia avoimista kilpailuista — Julkaiseminen kaikilla virallisilla kielillä — Kokeiden kieli — Toisen kielen valinta kolmen virallisen kielen joukosta)

text:
               26.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/15

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.9.2013 — Italia v. komissio
   (Asia T-142/08) (1)

   (Kieliä koskevat järjestelyt - Ilmoitukset avoimista kilpailuista hallintovirkamiesten ja hallintoavustajien palvelukseen ottamiseksi - Julkaiseminen kokonaisuudessaan kolmella virallisella kielellä - Tiedot, jotka koskevat ilmoituksia avoimista kilpailuista - Julkaiseminen kaikilla virallisilla kielillä - Kokeiden kieli - Toisen kielen valinta kolmen virallisen kielen joukosta)
   2013/C 313/26
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajanaan avvocato dello Stato P. Gentili)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja G. Gattinara)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Espanjan kuningaskunta (asiamiehet: aluksi abogado del Estado F. Díez Moreno, sitten abogado del Estado N. Díaz Abad ja abogado del Estado J. García-Valdecasas Dorrego)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus yhtäältä avoimia kilpailuja EPSO/AD/116/08 ja EPSO/AD/117/08, jotka koskevat varallaololuettelon muodostamista hallintovirkamiesten (AD8) ja johtavien hallintovirkamiesten (AD11) palvelukseen ottamiseksi petostentorjunnan alalla, ja toisaalta avointa kilpailua EPSO/AST/45/08, joka koskee varallaololuettelon muodostamista hallintoavustajien (AST4) palvelukseen ottamiseksi samalla alalla, koskevien ilmoitusten, jotka julkaistiin saksan-, englannin- ja rankankielisenä versiona Euroopan unionin virallisessa lehdessä 23.1.2008 (EUVL C 16 A, s. 1 ja s. 16), kumoamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Avoimia kilpailuja EPSO/AD/116/08 ja EPSO/AD/117/08, jotka koskevat varallaololuettelon muodostamista hallintovirkamiesten (AD8) ja johtavien hallintovirkamiesten (AD11) palvelukseen ottamiseksi petostentorjunnan alalla, ja avointa kilpailua EPSO/AST/45/08, joka koskee varallaololuettelon muodostamista hallintoavustajien (AST4) palvelukseen ottamiseksi samalla alalla, koskevat ilmoitukset, jotka julkaistiin saksan-, englannin- ja rankankielisenä versiona Euroopan unionin virallisessa lehdessä 23.1.2008, kumotaan.

               2)

               Espanjan kuningaskunta, Italian tasavalta ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 142, 7.6.2008.


title: Asia C-153/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Okresný súd Bardejov (Slovakia) on esittänyt 26.3.2013 — POHOTOVOSŤ s.r.o. v. Ján Soroka

text:
               22.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Okresný súd Bardejov (Slovakia) on esittänyt 26.3.2013 — POHOTOVOSŤ s.r.o. v. Ján Soroka
   (Asia C-153/13)
   2013/C 178/04
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Okresný súd Bardejov

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: POHOTOVOSŤ s.r.o.

      Vastapuoli: Ján Soroka

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/13/ETY (1), luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 ja 38 artiklaa kanssa, tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion säännökselle, jonka mukaan kuluttajansuojatarkoituksessa toimivan oikeushenkilön ei sallita osallistuvan väliintulijana täytäntöönpanomenettelyyn kuluttajan, jota vastaan on aloitettu täytäntöönpanomenettely kuluttajasopimukseen perustuvan luoton perimiseksi ja jota ei menettelyssä edusta asianajaja, suojaamisen tarkoituksessa?

               2)

               Onko ensimmäisessä kysymyksessä mainittuja Euroopan unionin oikeussääntöjä tulkittava siten, että perusoikeuskirjan 47 artiklassa tarkoitettuja oikeussuojaa tuomioistuimissa ja oikeutta osallistua tuomioistuinmenettelyyn koskevia kuluttajien perusoikeuksia loukataan, jos täytäntöönpanomenettelyssä ei sallita kuluttajansuojatarkoituksessa toimivan oikeushenkilön väliintuloa ja jos kuluttajaa ei menettelyssä edusta asianajaja?

      (1)  EYVL L 95, s. 29.


title: Asia T-244/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.5.2013 — Unister v. SMHV (fluege.de) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin fluege.de rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdottomat hylkäysperusteet — Kuvailevuus — Erottamiskyvyn puuttuminen — Käytön perusteella syntynyt erottamiskyky — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta sekä 2 ja 3 kohta)

text:
               22.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/10

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.5.2013 — Unister v. SMHV (fluege.de)
   (Asia T-244/12) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin fluege.de rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdottomat hylkäysperusteet - Kuvailevuus - Erottamiskyvyn puuttuminen - Käytön perusteella syntynyt erottamiskyky - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta sekä 2 ja 3 kohta)
   2013/C 178/18
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Unister GmbH (Leipzig, Saksa) (edustajat: asianajajat H. Hug ja A. Kessler-Jensch)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Walicka)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 14.3.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 2149/2011-1), joka koskee hakemusta sanamerkin fluege.de rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Unister GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 217, 21.7.2012.


title: Euroopan yhteisöjen komission 5.2.1999 Irlantia vastaan nostama kanne (Asia C-30/99)

text:
C 86/12                 FI                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   27.3.1999
voittavat jäsenvaltiot toteuttamaan tätä varten asetetussa        vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellinen pääneu-
määräajassa sellaisen direktiivin noudattamisen kannalta          vonantaja Richard B. Wainwright ja virkamiesvaihdossa
tarpeelliset toimenpiteet, joka on niille osoitettu. Direktii-    komissioon tullut kansallinen virkamies Michael Slotter,
vin 95/30/EY 2 artiklan 1 kohdassa asetettu määräaika             prosessiosoite Luxemburgissa c/o komission oikeudellisen
päättyi 30.11.1996 eikä Luxemburgin suurherttuakunta              yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wag-
ollut tähän mennessä toteuttanut direktiivin noudattami-          ner, Kirchberg.
sen edellyttämiä toimenpiteitä.
(1) EYVL L 155, 6.7.1995, s. 41.
                                                                  Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                  Ð toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut Euroopan yhtei-
Espanjan kuningaskunnan 5.2.1999 Euroopan unionin                     sön perustamissopimuksen 30 artiklan mukaisia vel-
               neuvostoa vastaan nostama kanne                        voitteitaan, kun se on
                         (Asia C-27/99)
                         (1999/C 86/23)                               1) kieltänyt muissa jäsenvaltioissa laillisesti valmistet-
                                                                          tujen ja markkinoille saatettujen ja alkuperä-
                                                                          maansa pitoisuuskuvauksen ja -merkinnän mukais-
Espanjan kuningaskunta on nostanut 5.2.1999 kanteen                       ten mutta Irlannin pitoisuussäännöksiä vastaamat-
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa Euroopan unionin                     tomien jalometalleista (kullasta, hopeasta tai
neuvostoa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Rosario Silva                  platinasta) valmistettujen tuotteiden myynnin
de Lapuerta, prosessiosoite Luxemburgissa on Espanjan                     Irlannissa, tai velvoittanut tuotavissa tällaisissa
suurlähetystö, 4Ð6 boulevard E. Servais.                                  tuotteissa korvaamaan niissä olevat tarkastusleimat
                                                                          vastaavilla Irlannin alempaa virallista pitoisuutta
                                                                          osoittavilla leimoilla,
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Ð kumoaa tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien
                                                                      2) edellyttänyt, että toisesta jäsenvaltiosta tuoduissa,
     osalta vuodeksi 1999 vahvistettavista suurimmista sal-
                                                                          Irlannissa myytävissä jalometalleista (kullasta,
     lituista saaliista ja niiden pyyntiä koskevista tietyistä
                                                                          hopeasta tai platinasta) valmistetuissa tuotteissa on
     edellytyksistä 18 päivänä joulukuuta 1998 annetun
                                                                          oltava pitoisuuden takaava leima, joka ilmaisee
     neuvoston asetuksen (EY) N:o 48/99 (1) liitteeseen I
                                                                          niiden valmistajan, käsityöläisen tai kauppiaan ja
     sisältyvän sardellia koskevan kohdan ja
                                                                          on sen virallisen pitoisuudenmäärittäjän nimittävän
                                                                          yhteisön rekisteröimä, jota aiotaan käyttää kyseis-
Ð velvoittaa vastaajana olevan toimielimen korvaamaan                     ten tuotteiden varustamiseen virallisella tarkastus-
     oikeudenkäyntikulut.                                                 leimalla, vaikka näissä tuotteissa jo on alkuperäjä-
                                                                          senvaltion lainsäädännön mukainen pitoisuuden
                                                                          takaava leima,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat              3) edellyttänyt, että toisesta jäsenvaltiosta tuoduissa,
samat kuin asiassa C-179/95 (2).                                          Irlannissa myytävissä jalometalleista (kullasta,
                                                                          hopeasta tai platinasta) valmistetuissa tuotteissa,
(1) EYVL L 13, 18.1.1999, s. 1.                                           jotka on tuossa toisessa jäsenvaltiossa varustettu
(2) EYVL C 208, 12.8.1995, s. 10.                                         riippumattoman elimen tarkastusleimalla, jossa on
                                                                          kuluttajien tarvitsemat tiedot, on oltava Dublinin
                                                                          kaupungin kultaseppien yhteisön ja valvojien
                                                                          nimittämän virallisen pitoisuudenmäärittäjän viral-
                                                                          linen tarkastusleima, ja
Euroopan yhteisöjen komission 5.2.1999 Irlantia vastaan
                         nostama kanne                                4) suhtautunut eri tavoin Irlannissa valmistettujen
                                                                          tuotteiden virallisiin tarkastusleimoihin ja muista
                         (Asia C-30/99)                                   jäsenvaltioista tuotujen tuotteiden vastaaviin lei-
                         (1999/C 86/24)                                   moihin.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.2.1999
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia             Ð velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- 27.3.1999              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 86/13
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     se ei ole antanut säädetyssä määräajassa lannoitteita
                                                                        koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
                                                                        annetun komission direktiivin 96/28/EY (1) noudatta-
                                                                        misen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
Komissio väittää, että sen tietojen mukaan Irlanti rikkoo               määräyksiä eikä ilmoittanut näistä toimenpiteistä
edelleen EY:n perustamissopimuksen 30 artiklaa, kun se                  komissiolle,
Ð ei ole antanut säännöksiä, joilla muutettaisiin voimassa         2. velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden-
    olevat pitoisuussäännökset sen ehdotuksen mukaisiksi,               käyntikulut.
    joka on annettu direktiiviksi jäsenvaltioiden jalometal-
    lituotteita koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten
    määräysten lähentämisestä,                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Ð ei ole esitetyllä tavalla muuttanut vuoden 1981 Hall-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
    marking Actin (tarkastusleimalaki) 9 §:ää niin, että           samat kuin asiassa C-26/99 (2). Direktiivin täytäntöönpa-
    toisen jäsenvaltion käyttämällä pitoisuuden takaavalla         nolle säädetty määräaika on päättynyt 31.5.1997.
    leimalla varustetut tuotteet hyväksyttäisiin silloin kun
    tuon toisen jäsenvaltion lainsäädännössä sallitaan tuot-       (1) Lannoitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentä-
    teen myynti ja kun tuo jäsenvaltio on todistanut, että             misestä annetun neuvoston direktiivin 76/116/ETY mukautta-
    kyseinen leima on todella rekisteröity siellä,                     misesta tekniikan kehitykseen 10 päivänä toukokuuta 1996
                                                                       annettu komission direktiivi 96/28/EY (EYVL L 140,
                                                                       13.6.1996, s. 30).
                                                                   (2) Ks. tämän virallisen lehden s. 11.
Ð ei ole muuttanut vuoden 1981 Hallmarking Actin
    2 §:ää niin, että siinä sallittaisiin muiden jäsenvaltioi-
    den käyttämien tarkastusleimojen hyväksyminen, ja
Ð jatkanut suhtautumistaan eri tavoin Irlannissa lyötyi-
    hin virallisiin tarkastusleimoihin ja siellä valmistettui-     Euroopan yhteisöjen komission 5.2.1999 Luxemburgin
    hin tuotteisiin sekä tuontituotteiden vastaaviin leimoi-                 suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
    hin.
                                                                                (Asia C-32/99)
                                                                                (1999/C 86/26)
                                                                   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.2.1999
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxembur-
Euroopan yhteisöjen komission 5.2.1999 Ranskan tasa-               gin suurherttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat
                 valta vastaan nostama kanne                       oikeudellinen pääneuvonantaja Richard B. Wainwright ja
                                                                   oikeudellisessa yksikössä työskentelevä kansallinen virka-
                        (Asia C-31/99)                             mies Olivier Couvert-CasteÂra, prosessiosoite Luxembur-
                                                                   gissa c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner C 254,
                        (1999/C 86/25)
                                                                   Kirchberg.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.2.1999                  Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelli-
nen pääneuvonantaja Richard B. Wainwright ja oikeudelli-           1. toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole nou-
sessa yksikössä työskentelevä kansallinen virkamies Olivier             dattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoit-
Couvert-CasteÂra, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos               teitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa
Gómez de la Cruz, Centre Wagner C 254, Kirchberg.                       lannoitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
                                                                        lähentämisestä        annetun     komission     direktiivin
                                                                        96/28/EY (1) noudattamisen edellyttämiä lakeja, ase-
                                                                        tuksia ja hallinnollisia määräyksiä eikä ilmoittanut
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                            näistä toimenpiteistä komissiolle,
1. toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n          2. velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaa-
    perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska                 maan oikeudenkäyntikulut.