title: Asia T-81/18: Kanne 9.2.2018 – Barata v. parlamentti

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/53

         Kanne 9.2.2018 – Barata v. parlamentti
   (Asia T-81/18)
   (2018/C 142/71)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Joao Miguel Barata (Evere, Belgia) (edustajat: asianajajat G. Pandey, D. Rovetta ja V. Villante)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               alustavasti tarvittaessa toteamaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 277 artiklan nojalla, että henkilöstösääntöjen 90 artikla on pätemätön eikä sitä voida soveltaa nyt vireillä olevassa oikeudenkäynnissä

               —

               kumoamaan ensinnäkin 30.10.2017 tehdyn Euroopan parlamentin päätöksen, jolla hylätään kantajan 19.6.2017 Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan nojalla esittämä valitus

               —

               kumoamaan toiseksi henkilöstöosaston johtajan 20.3.2017 tekemät päätökset, joilla kantaja jätetään merkitsemättä koulutusohjelmaan vuoden 2016 sertifiointimenettelyssä valittujen virkamiesten luetteloa koskevaan luonnokseen ja joilla hylätään kantajan pyyntö siitä, että asiaa tarkastellaan uudelleen henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdan nojalla

               —

               kumoamaan kolmanneksi 14.2.2016 tehdyn Euroopan parlamentin päätöksen, jolla kantajalle annetaan tiedoksi hänen tuloksensa ja kantaja jätetään merkitsemättä valittujen virkamiesten luetteloon vuoden 2016 sertifiointimenettelyssä

               —

               kumoamaan neljänneksi 8.12.2017 Euroopan parlamentin tekemän päätöksen, jolla kantajalle ilmoitetaan, että hän oli sijoitettu 36:lle sijalle 87:stä hakemuksesta vuoden 2016 sertifiointimenettelyssä sillä seurauksella, että hänen nimensä ei ole merkityksellisessä luetteloa koskevassa luonnoksessa

               —

               kumoamaan viidenneksi 21.12.2016 tehdyn Euroopan parlamentin päätöksen, jolla kieltäydytään tarkastelemasta uudelleen kantajan arviointia ja pistelukua ja hänet jätetään mainitun sertifiointimenettelyn ulkopuolelle

               —

               kumoamaan kuudenneksi Euroopan parlamentin 7.10.2016 annetun sisäisen ilmoituksen kilpailusta 2016/014

               —

               kumoamaan lopuksi kokonaisuudessaan Euroopan parlamentin luonnoksen niiden virkamiesten luettelosta, jotka on valittu osallistumaan edellä mainittuun koulutusohjelmaan

               —

               myöntämään kantajalle 50 000 euroa vahingonkorvausta ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen ja perusteluvelvollisuuden noudattamatta jättämiseen, henkilöstösääntöjen 25 artiklan rikkomiseen, merkityksellisiä tosiseikkoja ja asiakirjoja arvioitaessa tehtyyn ilmeiseen virheeseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 296 artiklan rikkomiseen.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu tehokkaan oikeussuojan periaatteen loukkaamiseen, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan rikkomiseen ja lisäksi lainvastaisuusväitteeseen ja väitettyyn lainvastaisuuteen liittyvään soveltamatta jättämiseen sekä henkilöstösääntöjen 90 artiklan soveltamatta jättämiseen.

               3)

               Kolmas kanneperuste perustuu toimivallan puuttumiseen, kilpailuilmoituksen noudattamatta jättämiseen, henkilöstösääntöjen 30 artiklan, luettuna yhdessä henkilöstösääntöjen liitteen III kanssa, rikkomiseen ja hyvää hallintoa koskevan velvoitteen noudattamatta jättämiseen.

               4)

               Neljäs kanneperuste perustuu perusoikeuskirjan 41 artiklaan perustuvan hyvää hallintoa koskevan velvoitteen noudattamatta jättämiseen, ilmeiseen arviointivirheeseen ja yhdenvertaisuusperiaatteiden loukkaamiseen.

               5)

               Viides kanneperuste perustuu asetuksen N:o 1/58 (1) 1, 2, 3 ja 4 artiklan rikkomiseen, henkilöstösääntöjen 1d ja 28 artiklan rikkomiseen, henkilöstösääntöjen liitteessä III olevan 1 artiklan 1 kohdan f alakohdan rikkomiseen sekä yhdenvertaista kohtelua ja syrjintäkieltoa koskevien periaatteiden loukkaamiseen.

      (1)  Euroopan talousyhteisössä käytettäviä kieliä koskevien järjestelyjen vahvistamisesta 15.4.1958 annettu asetus N:o 1 (EYVL Suomenk. erityispainos: luku 1 nide 1, s. 14).


title: Asia C-289/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 28.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tartu Maakohus – Viro) – Collect Inkasso OÜ ym. v. Rain Aint ym. (Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö siviili- ja kauppaoikeuden alalla — Asetus (EY) N:o 805/2004 — Riitauttamattomia vaatimuksia koskeva eurooppalainen täytäntöönpanoperuste — Eurooppalaiseksi täytäntöönpanoperusteeksi vahvistamisen edellytykset — Riitauttamattomia vaatimuksia koskeville menettelyille asetetut vähimmäisvaatimukset — Velallisen oikeudet — Sen elimen osoitteen mainitsematta jättäminen, jossa vaatimus voidaan riitauttaa tai jolle ratkaisua koskeva valitus voidaan toimittaa)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/15

         Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 28.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tartu Maakohus – Viro) – Collect Inkasso OÜ ym. v. Rain Aint ym.
   (Asia C-289/17) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö siviili- ja kauppaoikeuden alalla - Asetus (EY) N:o 805/2004 - Riitauttamattomia vaatimuksia koskeva eurooppalainen täytäntöönpanoperuste - Eurooppalaiseksi täytäntöönpanoperusteeksi vahvistamisen edellytykset - Riitauttamattomia vaatimuksia koskeville menettelyille asetetut vähimmäisvaatimukset - Velallisen oikeudet - Sen elimen osoitteen mainitsematta jättäminen, jossa vaatimus voidaan riitauttaa tai jolle ratkaisua koskeva valitus voidaan toimittaa))
   (2018/C 142/20)
   Oikeudenkäyntikieli: viro

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tartu Maakohus

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Collect Inkasso OÜ, ITM Inkasso OÜ ja Bigbank AS

      Vastaajat: Rain Aint, Lauri Palm, Raiko Oikimus, Egle Noor ja Artjom Konjarov

      Tuomiolauselma

   Riitauttamattomia vaatimuksia koskevan eurooppalaisen täytäntöönpanoperusteen käyttöönotosta 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 805/2004 17 artiklan a alakohtaa ja 18 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että tuomioistuimen ratkaisua, joka on annettu ilman, että velalliselle on annettu tiedoksi sen tuomioistuimen osoitetta, jolle vastaus on lähetettävä, jonka istuntoon on saavuttava tai jolle valitus kyseisestä ratkaisusta voidaan – tarvittaessa – toimittaa, ei voida vahvistaa eurooppalaiseksi täytäntöönpanoperusteeksi.

      (1)  EUVL C 249, 31.7.2017.


title: Asia C-53/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 29.1.2018 – Antonio Pasquale Mastromartino v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/30

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 29.1.2018 – Antonio Pasquale Mastromartino v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Asia C-53/18)
   (2018/C 142/40)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Antonio Pasquale Mastromartino

      Vastapuoli: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kuuluuko sidonnaisasiamiehen tehtävä 21.4.2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/39/EY (1) toteutettuun yhdenmukaistamiseen ja jos kuuluu, niin miltä osin?

               2)

               Onko 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY, erityisesti sen 8, 23 ja 51 artiklan, sekä syrjintäkieltoa, suhteellisuutta, palvelujen tarjoamisen vapautta ja sijoittautumisvapautta koskevien periaatteiden ja perussopimusten määräysten asianmukaisen soveltamisen esteenä sellainen kansallinen lainsäädäntö, josta säädetään 24.2.1998 annetun asetuksen nro 58 (Testo unico delle disposizioni in materia di intermediazione finanziaria, ai sensi degli articoli 8 e 21 della legge 6 febbraio 1996, n. 52,), myöhempine muutoksineen, 55 §:n 2 momentissa sekä Commissione Nazionale per le Società e la Borsa – Consobin 29.10.2007 antaman päätöksen nro 16190 (Regolamento recante norme di attuazione del decreto legislativo 24 febbraio 1998, n. 58 in materia di intermediari) 111 §:n 2 momentissa ja jossa

                           a)

                           sallitaan se, että sidonnaisasiamiehen (neuvonantajan, jolla on lupa harjoittaa toimintaa toimipaikan ulkopuolella) toiminnan harjoittaminen voidaan ”harkinnan mukaan” kieltää sellaisten seikkojen perusteella, jotka eivät merkitse kansallisessa oikeudessa määritellyn hyvämaineisuuden menettämistä ja jotka eivät samanaikaisesti liity direktiivin täytäntöönpanosäännösten noudattamiseen

                           b)

                           sallitaan se, että sidonnaisasiamiehen (neuvonantajan, jolla on lupa harjoittaa toimintaa toimipaikan ulkopuolella) toiminnan harjoittaminen voidaan ”harkinnan mukaan” kieltää enintään vuoden ajaksi menettelyssä, jolla pyritään estämään huomio, joka aiheutuisi syytteestä rikosoikeudellisessa menettelyssä, joka yleensä kestää paljon pidempään kuin vuoden?

      (1)  Rahoitusvälineiden markkinoista sekä neuvoston direktiivien 85/611/ETY ja 93/6/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 93/22/ETY kumoamisesta 21.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/39/EY (EUVL 2004, L 145, s. 1).


title: Asia C-387/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 28.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Liettua) – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos v. Nidera BV (Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen — 183 artikla — Arvonlisäveron ylijäämän palauttaminen — Palautuksen myöhästyminen — Maksettavaksi kuuluvien viivästyskorkojen määrä kansallisen oikeuden nojalla — Tämän määrän alentaminen verovelvollisesta riippumattomista syistä — Sallittavuus — Verotuksen neutraalisuus — Oikeusvarmuus)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 28.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Liettua) – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos v. Nidera BV
   (Asia C-387/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen - 183 artikla - Arvonlisäveron ylijäämän palauttaminen - Palautuksen myöhästyminen - Maksettavaksi kuuluvien viivästyskorkojen määrä kansallisen oikeuden nojalla - Tämän määrän alentaminen verovelvollisesta riippumattomista syistä - Sallittavuus - Verotuksen neutraalisuus - Oikeusvarmuus))
   (2018/C 142/07)
   Oikeudenkäyntikieli: liettua

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Vastapuoli: Nidera BV

      Muu osapuoli: Vilniaus apskrities valstybinė mokesčių inspekcija

      Tuomiolauselma

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 183 artiklaa, luettuna yhdessä verotuksen neutraalisuuden periaatteen kanssa, on tulkittava siten, että se estää koron, joka kansallisen lainsäädännön mukaan on normaalisti maksettava, jos liikaa maksettua arvonlisäveroa ei palautettu määräajassa, alentamisen verovelvollisesta riippumattomista syistä, joita ovat muun muassa mainitun koron huomattavan määrän ja liikaa maksetun arvonlisäveron välinen suhde, ajanjakso, jona liikaa maksettua määrää ei palautettu, ja palauttamatta jättämisen syyt sekä verovelvolliselle tosiasiallisesti aiheutunut menetys.

      (1)  EUVL C 343, 19.9.2016.


title: Asia T-665/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.3.2018 – Cinkciarz.pl v. EUIPO (€$) (EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin €$ rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdottomat hylkäysperusteet — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Kuvailevuus — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla (josta on tullut asetuksen 2017/1001 94 artikla))

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/46

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.3.2018 – Cinkciarz.pl v. EUIPO (€$)
   (Asia T-665/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin €$ rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdottomat hylkäysperusteet - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Kuvailevuus - Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla (josta on tullut asetuksen 2017/1001 94 artikla)))
   (2018/C 142/60)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Puola) (edustajat: asianajajat E. Skrzydło Tefelska ja K. Gajek)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Walicka)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 14.7.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2086/2015-5), joka koskee hakemusta merkin €$ rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) viidennen valituslautakunnan 14.7.2016 tekemä päätös (asia R 2086/2015-5) kumotaan.

               2)

               EUIPO velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 402, 31.10.2016.


title: Yhdistetyt asiat C-412/16 P ja C-413/16 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 1.3.2018 – Valittajana Ice Mountain Ibiza SL ja muuna osapuolena Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (Muutoksenhaku — EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkkien ocean beach club ibiza ja ocean ibiza rekisteröimiseksi EU-tavaramerkeiksi — Aiemmat kansalliset kuviomerkit OC ocean club ja OC ocean club Ibiza — Asetus (EY) N:o 207/2009 — 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Suhteelliset hylkäysperusteet — Sekaannusvaara)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 1.3.2018 – Valittajana Ice Mountain Ibiza SL ja muuna osapuolena Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)
   (Yhdistetyt asiat C-412/16 P ja C-413/16 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - EU-tavaramerkki - Hakemus kuviomerkkien ocean beach club ibiza ja ocean ibiza rekisteröimiseksi EU-tavaramerkeiksi - Aiemmat kansalliset kuviomerkit OC ocean club ja OC ocean club Ibiza - Asetus (EY) N:o 207/2009 - 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Suhteelliset hylkäysperusteet - Sekaannusvaara))
   (2018/C 142/08)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Ice Mountain Ibiza SL (edustajat: J. L. Gracia Albero ja F. Miazzetto, abogados)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: S. Palmero Cabezas ja D. Botis)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitukset hylätään.

               2)

               Ice Mountain Ibiza SL velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 46, 13.2.2017.


title: Asia C-119/17: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 22.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunalul Sibiu – Romania) – Liviu Petru Lupean ja Oana Andreea Lupean v. SC OTP BAAK Nyrt., OTP BANK SA:n välityksellä ja tämä Sucursala SIBIUn välityksellä ja SC OTP BAAK Nyrt., OTP BANK SA:n välityksellä (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Kuluttajansuoja — Direktiivi 93/13/ETY — Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot — 3 artiklan 1 kohta, 4 artiklan 1 ja 2 kohta sekä 5 artikla — Sopimusehtojen kohtuuttomuuden arvioiminen — Ulkomaan valuutassa tehty luottosopimus — Kokonaan kuluttajan vastuulla oleva valuuttariski — Osapuolten sopimuksesta johtuvien oikeuksien ja velvollisuuksien välinen huomattava epätasapaino — Luottosopimuksen pääkohde)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/16

         Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 22.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunalul Sibiu – Romania) – Liviu Petru Lupean ja Oana Andreea Lupean v. SC OTP BAAK Nyrt., OTP BANK SA:n välityksellä ja tämä Sucursala SIBIUn välityksellä ja SC OTP BAAK Nyrt., OTP BANK SA:n välityksellä
   (Asia C-119/17) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Kuluttajansuoja - Direktiivi 93/13/ETY - Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot - 3 artiklan 1 kohta, 4 artiklan 1 ja 2 kohta sekä 5 artikla - Sopimusehtojen kohtuuttomuuden arvioiminen - Ulkomaan valuutassa tehty luottosopimus - Kokonaan kuluttajan vastuulla oleva valuuttariski - Osapuolten sopimuksesta johtuvien oikeuksien ja velvollisuuksien välinen huomattava epätasapaino - Luottosopimuksen pääkohde))
   (2018/C 142/21)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunalul Sibiu

      Asianosaiset

      Kantajat: Liviu Petru Lupean ja Oana Andreea Lupean

      Vastaajat: SC OTP BAAK Nyrt., OTP BANK SA:n välityksellä ja tämä Sucursala SIBIUn välityksellä ja SC OTP BAAK Nyrt., OTP BANK SA:n välityksellä

      Määräysosa

               1)

               Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 4 artiklan 2 kohtaa on tulkittava niin, että mainitussa säännöksessä tarkoitetun ”sopimuksen pääkohteen” käsitteen alaan on katsottava kuuluvan sellaisen elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan väliseen ulkomaan valuutassa tehtyyn luottosopimukseen, josta ei ole neuvoteltu erikseen, sisällytetyn sopimusehdon, jollaisesta on kyse pääasiassa ja jonka mukaan mainittu luotto on maksettava takaisin kyseisessä samassa valuutassa, koska mainitulla ehdolla vahvistetaan kyseiselle sopimukselle olennainen suoritus.

               2)

               Direktiivin 93/13 3–5 artiklaa on tulkittava siten, että kansallinen tuomioistuin voi pitää kohtuuttomana pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa luottosopimuksessa olevaa ehtoa, josta seuraa, että koko valuuttariski siirretään lainanottajalle ja jota ei ole laadittu läpinäkyvästi siten, että lainanottaja ei kykene edes selkein ja ymmärrettävin perustein arvioimaan mainitun sopimuksen tekemisen taloudellisia seurauksia, tutkiessaan sitä silloin, kun todetaan, että vilpittömän mielen vaatimuksesta huolimatta mainitusta ehdosta syntyy kuluttajan haitaksi merkittävä epätasapaino sopimuksesta sen osapuolille johtuvissa oikeuksissa ja velvollisuuksissa. Tältä osin kansallisen tuomioistuimen on arvioitava kaikki pääasian olosuhteet huomioon ottaen ja erityisesti ottaen huomioon muun muassa elinkeinonharjoittajan asiantuntemus ja tietämys mahdollisista valuuttakurssien vaihteluista ja ulkomaan valuutassa määritellyn lainan myöntämiseen liittyvistä riskeistä ensinnäkin sitä, että vilpittömän mielen vaatimusta ei ehkä ole noudatettu, ja toiseksi sitä, onko kyseessä mahdollisesti huomattava epätasapaino direktiivin 93/13 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

      (1)  EUVL C 178, 6.6.2017.


title: Asia C-418/16 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28.2.2018 – Valittajana mobile.de GmbH, aiemmin mobile.international GmbH sekä muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Rezon OOD (Muutoksenhaku — EU-tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 207/2009 — 15 artiklan 1 kohta — 57 artiklan 2 ja 3 kohta — 64 artikla — 76 artiklan 2 kohta — Asetus (EY) N:o 2868/95 — 22 säännön 2 kohta — 40 säännön 6 kohta — Mitättömyysmenettely — Aikaisempaan kansalliseen tavaramerkkiin perustuvat mitättömyysvaatimukset — Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Näyttö — Vaatimusten hylkääminen — Uusien todisteiden huomioon ottaminen Euroopan unionin teollisoikeuksien virastossa (EUIPO) — EUIPO:n mitättömyysosaston päätösten kumoaminen — Asian palauttaminen — Seuraukset)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28.2.2018 – Valittajana mobile.de GmbH, aiemmin mobile.international GmbH sekä muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Rezon OOD
   (Asia C-418/16 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - EU-tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 207/2009 - 15 artiklan 1 kohta - 57 artiklan 2 ja 3 kohta - 64 artikla - 76 artiklan 2 kohta - Asetus (EY) N:o 2868/95 - 22 säännön 2 kohta - 40 säännön 6 kohta - Mitättömyysmenettely - Aikaisempaan kansalliseen tavaramerkkiin perustuvat mitättömyysvaatimukset - Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Näyttö - Vaatimusten hylkääminen - Uusien todisteiden huomioon ottaminen Euroopan unionin teollisoikeuksien virastossa (EUIPO) - EUIPO:n mitättömyysosaston päätösten kumoaminen - Asian palauttaminen - Seuraukset))
   (2018/C 142/09)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: mobile.de GmbH, aiemmin mobile.international GmbH

      Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Rezon OOD

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               mobile.de GmbH velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ja Rezon OOD:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 419, 14.11.2016.


title: Asia T-106/18: Kanne 20.2.2018 – Laverana v. EUIPO – Agroecopark (VERA GREEN)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/58

         Kanne 20.2.2018 – Laverana v. EUIPO – Agroecopark (VERA GREEN)
   (Asia T-106/18)
   (2018/C 142/75)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Laverana GmbH & Co.KG (Wennigsen, Saksa) (edustajat: asianajajat J. Wachinger, M. Zöbisch ja R. Drozdz)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Agroecopark (Majadahonda, Espanja)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki VERA GREEN – Rekisteröintihakemus nro 15 068 646

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 18.12.2017 asiassa R 982/2017-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-126/17: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 22.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Fővárosi Törvényszék – Unkari) – ERSTE Bank Hungary Zrt v. Orsolya Czakó (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Kuluttajansuoja — Direktiivi 93/13/ETY — Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot — 4 artiklan 2 kohta, 5 artikla ja 6 artiklan 1 kohta — Sopimuksen pääkohteen määrittämistä koskevat ehdot — Ulkomaan valuutassa tehty luottosopimus — Käsitteen ”laadittu selkeästi ja ymmärrettävästi” ulottuvuus — Osin tai kokonaan pätemätön sopimus)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/17

         Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 22.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Fővárosi Törvényszék – Unkari) – ERSTE Bank Hungary Zrt v. Orsolya Czakó
   (Asia C-126/17) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Kuluttajansuoja - Direktiivi 93/13/ETY - Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot - 4 artiklan 2 kohta, 5 artikla ja 6 artiklan 1 kohta - Sopimuksen pääkohteen määrittämistä koskevat ehdot - Ulkomaan valuutassa tehty luottosopimus - Käsitteen ”laadittu selkeästi ja ymmärrettävästi” ulottuvuus - Osin tai kokonaan pätemätön sopimus))
   (2018/C 142/22)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Törvényszék

      Asianosaiset

      Valittaja: ERSTE Bank Hungary Zrt

      Vastapuoli: Orsolya Czakó

      Määräysosa

               1)

               Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 4 artiklan 2 kohtaa ja 5 artiklaa on tulkittava niin, että silloin, kun kuluttajan käyttöön asetettava rahamäärä, joka on ilmaistu ulkomaan valuutassa tilin valuuttana ja joka on määritelty suhteessa maksuvaluuttaan, on selvästi ilmoitettu, kuluttajan ja pankin välisen jäsenvaltiossa tehdyn luottosopimuksen ehdot täyttävät kyseisissä säännöksissä asetetun vaatimuksen, jonka mukaan sopimusehdot on laadittava selkeästi ja ymmärrettävästi. Siltä osin kuin mainitun rahamäärän määrittäminen riippuu kyseisen varojen vapauttamispäivänä voimassa olevasta valuuttakurssista, mainittu vaatimus edellyttää, että tosiasiallisesti lainatun rahamäärän laskentamenetelmä ja sovellettava valuuttakurssi ovat läpinäkyviä, jotta tavanomaisesti valistuneen ja kohtuullisen tarkkaavaisen ja huolellisen keskivertokuluttajan on mahdollista arvioida selkein ja ymmärrettävin perustein kyseisestä sopimuksesta hänelle aiheutuvat taloudelliset seuraukset, joihin muun muassa kuuluu hänen ottamansa lainan kokonaiskustannus.

               2)

               Direktiivin 93/13 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava niin, että siinä tapauksessa, että kansallinen tuomioistuin katsoo, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaiset kuluttajan ja pankin välisen luottosopimuksen ehdot ovat kohtuuttomia, mainittu säännös ei ole esteenä sille, että kyseinen tuomioistuin julistaa koko sopimuksen pätemättömäksi, jos sopimus ei voi jäädä voimaan sen jälkeen, kun kyseiset ehdot on kumottu.

      (1)  EUVL C 221, 10.7.2017.


title: Asia C-518/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sofiyski gradski sad – Bulgaria) – ”ZPT” AD v. Narodno sabranie na Republika Bulgaria, Varhoven administrativen sad ja Natsionalna agentsia za prihodite (Ennakkoratkaisupyyntö — Valtiontuki — Asetus (EY) N:o 1998/2006 — SEUT 35 artikla — Veroedun muodossa annettu vähämerkityksinen tuki — Kansallinen lainsäädäntö, jolla evätään veroedut investoinneilta vientituotteiden valmistamiseen)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sofiyski gradski sad – Bulgaria) – ”ZPT” AD v. Narodno sabranie na Republika Bulgaria, Varhoven administrativen sad ja Natsionalna agentsia za prihodite
   (Asia C-518/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Valtiontuki - Asetus (EY) N:o 1998/2006 - SEUT 35 artikla - Veroedun muodossa annettu vähämerkityksinen tuki - Kansallinen lainsäädäntö, jolla evätään veroedut investoinneilta vientituotteiden valmistamiseen))
   (2018/C 142/10)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sofiyski gradski sad

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja:”ZPT” AD

      Vastaajat: Narodno sabranie na Republika Bulgaria, Varhoven administrativen sad ja Natsionalna agentsia za prihodite

      Tuomiolauselma

               1)

               Kolmannen kysymyksen kolmannen osan tutkinnassa ei ole tullut esille mitään sellaista seikkaa, joka vaikuttaisi [SEUT 107 ja SEUT 108] artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen 15.12.2006 annetun komission asetuksen N:o 1998/2006 1 artiklan 1 kohdan d alakohdan pätevyyteen.

               2)

               Asetuksen N:o 1998/2006 1 artiklan 1 kohdan d alakohtaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaisille kansallisen oikeuden säännöksille, joilla jätetään investoinnit vientiin liittyvään toimintaan käytettävään omaisuuteen vähämerkityksistä tukea merkitsevän veroedun ulkopuolelle.

      (1)  EUVL C 462, 12.12.2016.


title: Asia T-855/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2018 – Fertisac v. ECHA (REACH — Aineen rekisteröinnistä perittävä maksu — Pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettävä maksunalennus — Yrityksen kokoa koskevan ilmoituksen tarkastaminen kemikaalivirastossa — Päätös hallinnollisen maksun määräämisestä — Suositus 2003/361/EY — Rahamääräisten enimmäismäärien ylittyminen — Sidosyrityksen käsite)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/48

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2018 – Fertisac v. ECHA
   (Asia T-855/16) (1)

   ((REACH - Aineen rekisteröinnistä perittävä maksu - Pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettävä maksunalennus - Yrityksen kokoa koskevan ilmoituksen tarkastaminen kemikaalivirastossa - Päätös hallinnollisen maksun määräämisestä - Suositus 2003/361/EY - Rahamääräisten enimmäismäärien ylittyminen - Sidosyrityksen käsite))
   (2018/C 142/63)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Fertisac, SL (Atarfe, Espanja) (edustaja: asianajaja J. Gomez Rodriguez)

      Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) (asiamiehet: E. Maurage, J.-P. Trnka ja M. Heikkilä, avustajinaan asianajajat C. Garcia Molyneux ja L. Tosoni)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota yhtäältä kemikaaliviraston 15.11.2016 tekemä päätös SME(2016) 5150, jossa todettiin, ettei kantaja täytä keskisuurille yrityksille säädetyn maksunalennuksen saamisen edellytyksiä, ja määrättiin sille hallinnollinen maksu, ja toisaalta kemikaaliviraston laatimat laskut nro 10060160 ja nro 10060161, jotka ovat päätöksen SME(2016) 5150 liitteenä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Fertisac, SL velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 30, 30.1.2017.


title: Yhdistetyt asiat C-523/16 ja C-536/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 28.2.2018 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale per il Lazio – Italia) – MA.T.I. SUD SpA v. Società Centostazioni SpA (C-523/16) ja Duemme SGR SpA v. Associazione Cassa Nazionale di Previdenza e Assistenza in favore dei Ragionieri e Periti Commerciali (CNPR) (C-536/16) (Ennakkoratkaisupyyntö — Julkiset hankinnat — Direktiivi 2004/18/EY — 51 artikla — Tarjousten korjaaminen — Direktiivi 2004/17/EY — Tarjousten selventäminen — Kansallinen lainsäädäntö, jossa tarjoajien toteuttaman asiakirjojen korjaamisen edellytykseksi asetetaan rahamääräisen seuraamuksen maksaminen — Julkisia hankintoja koskevat periaatteet — Yhdenvertaisen kohtelun periaate — Suhteellisuusperiaate)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 28.2.2018 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale per il Lazio – Italia) – MA.T.I. SUD SpA v. Società Centostazioni SpA (C-523/16) ja Duemme SGR SpA v. Associazione Cassa Nazionale di Previdenza e Assistenza in favore dei Ragionieri e Periti Commerciali (CNPR) (C-536/16)
   (Yhdistetyt asiat C-523/16 ja C-536/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Julkiset hankinnat - Direktiivi 2004/18/EY - 51 artikla - Tarjousten korjaaminen - Direktiivi 2004/17/EY - Tarjousten selventäminen - Kansallinen lainsäädäntö, jossa tarjoajien toteuttaman asiakirjojen korjaamisen edellytykseksi asetetaan rahamääräisen seuraamuksen maksaminen - Julkisia hankintoja koskevat periaatteet - Yhdenvertaisen kohtelun periaate - Suhteellisuusperiaate))
   (2018/C 142/11)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale amministrativo regionale per il Lazio

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: MA.T.I. SUD SpA (C-523/16) ja Duemme SGR SpA C-536/16

      Vastaajat: Società Centostazioni SpA (C-523/16) ja Associazione Cassa Nazionale di Previdenza e Assistenza in favore dei Ragionieri e Periti Commerciali (CNPR) (C-536/16)

      Muu osapuoli asiassa C-523/16: China Taiping Insurance Co. Ltd

      Tuomiolauselma

   Unionin oikeutta ja erityisesti yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja avoimuusperiaatetta, joita tarkoitetaan julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY 51 artiklaa, julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekemistä koskevia periaatteita kuten vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY 10 artiklassa ja direktiivin 2004/18 2 artiklassa, sekä suhteellisuusperiaatetta on tulkittava siten, että ne eivät lähtökohtaisesti ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa otetaan käyttöön asiakirjojen laatimisessa avustamista koskeva menettely, jota soveltaessaan hankintaviranomainen voi julkista hankintaa koskevan sopimuksen tekomenettelyn yhteydessä pyytää jokaista tarjoajaa, jonka tarjousta rasittavat kyseisessä säännöstössä tarkoitetut olennaiset sääntöjenvastaisuudet, korjaamaan tarjoustaan, kunhan kyseinen tarjoaja maksaa rahamääräisen seuraamuksen, mikäli tämän seuraamuksen määrä on suhteellisuusperiaatteen mukainen, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on määritettävä.
   Sitä vastoin näitä samoja säännöksiä ja periaatteita on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa otetaan käyttöön asiakirjojen laatimisessa avustamista koskeva menettely, jota soveltaessaan hankintaviranomainen voi vaatia, että tarjoaja rahamääräisen seuraamuksen maksettuaan korjaa asiakirjan puuttumisen, jonka hankinta-asiakirjoja koskevien nimenomaisten säännösten mukaan on johdettava tarjoajan menettelystä poissulkemiseen, tai että tarjoaja poistaa tarjouksestaan sääntöjenvastaisuudet siten, että tehdyt korjaukset tai muutokset merkitsisivät uuden tarjouksen esittämistä.

      (1)  EUVL C 22, 23.1.2017.


title: Asia C-60/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tallinna Ringkonnakohus (Viro) on esittänyt 31.1.2018 – AS Tallinna Vesi v. Keskkonnaamet

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/32

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tallinna Ringkonnakohus (Viro) on esittänyt 31.1.2018 – AS Tallinna Vesi v. Keskkonnaamet
   (Asia C-60/18)
   (2018/C 142/42)
   Oikeudenkäyntikieli: viro

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tallinna Ringkonnakohus

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: AS Tallinna Vesi

      Vastapuoli: Keskkonnaamet

      Muu osapuoli: Keskkonnaministeerium

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta 19.11.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/98/EY (1) 6 artiklan 4 kohtaa tulkittava siten, että sen kanssa yhteensopiva on kansallinen säädös, jossa säädetään, että siinä tapauksessa, että unionin tasolla ei tietynlajisten jätteiden osalta ole vahvistettu jätteeksi luokittelun päättymistä koskevia arviointiperusteita, jätteeksi luokittelun päättyminen riippuu siitä, onko kansallisella yleisesti sovellettavalla säädöksellä vahvistettu arviointiperusteita tietyn jätelajin osalta?

               2)

               Annetaanko jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta 19.11.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/98/EY 6 artiklan 4 kohdan ensimmäisessä virkkeessä jätteiden haltijalle siinä tapauksessa, ettei unionin tasolla ole tietynlajisten jätteiden osalta vahvistettu jätteeksi luokittelun päättymistä koskevia arviointiperusteita, oikeus vaatia jätteeksi luokittelun päättymisen vahvistamista jäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta tai jäsenvaltion tuomioistuimelta asiassa sovellettavan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti, riippumatta siitä, onko kansallisella yleisesti sovellettavalla säädöksellä vahvistettu arviointiperusteita tietyn jätelajin osalta?

      (1)  EUVL 2008, L 312, s. 3.


title: Asia T-117/18: Kanne 20.2.2018 – Agencja Wydawnicza Technopol v. EUIPO (200 PANORAMICZNYCH)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/58

         Kanne 20.2.2018 – Agencja Wydawnicza Technopol v. EUIPO (200 PANORAMICZNYCH)
   (Asia T-117/18)
   (2018/C 142/76)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. (Częstochowa, Puola) (edustaja: asianajaja C. Rogula)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”200 PANORAMICZNYCH” – Rekisteröintihakemus nro 15 299 688

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 15.12.2017 asiassa R 2194/2016-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               muuttaa viidennen valituslautakunnan päätöstä siten, että kantajan valitus hyväksytään ja tavaramerkki ”200 PANORAMICZNYCH” rekisteröidään, koska sanamerkki ”200 PANORAMICZNYCH” ei vastaa asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdassa ja erityisesti sen b ja c alakohdassa säädettyjä hylkäysperusteita, joten tavaramerkin rekisteröinnille ei ole estettä

         ja/tai

               —

               koska sanamerkki ”200 PANORAMICZNYCH” on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti käytössä erottamiskykyiseksi (toissijainen erottamiskyky) eikä tavaramerkin rekisteröinnille siten ole estettä eikä varsinkaan 7 artiklan 1 kohdan b, c, ja d alakohdassa säädetyistä hylkäysperusteista johtuvaa estettä

         toissijaisesti

               —

               kumoaa viidennen valituslautakunnan päätöksen ja velvoittaa Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) tutkimaan uudelleen sanamerkin ”200 PANORAMICZNYCH” rekisteröintiä EU-tavaramerkiksi koskevan hakemuksen nro 015299688 ja tällöin erityisesti korjaamaan tällä hetkellä vallitsevat sääntöjenvastaisuudet ja vahvistamaan, ettei sanamerkki ”200 PANORAMICZNYCH” vastaa asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdassa ja erityisesti sen b ja c alakohdassa säädettyjä hylkäysperusteita eikä rekisteröinnille siten ole ehdotonta estettä

         ja/tai

               —

               että sanamerkki ”200 PANORAMICZNYCH” on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti käytössä erottamiskykyiseksi (toissijainen erottamiskyky) eikä tavaramerkin rekisteröinnille siten ole estettä eikä varsinkaan 7 artiklan 1 kohdan b, c, ja d alakohdassa säädetyistä hylkäysperusteista johtuvaa estettä

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

   Asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohdan rikkominen.


title: Asia C-74/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 5.2.2018 – A Ltd

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/32

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 5.2.2018 – A Ltd
   (Asia C-74/18)
   (2018/C 142/43)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Korkein hallinto-oikeus

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: A Ltd

      Muu osapuoli: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Tulkittaessa direktiivin 2009/138/EY (1) 157 artiklan 1 kohdan ensimmäistä alakohtaa, luettuna yhdessä 13 artiklan 13 ja 14 kohdan kanssa, katsotaanko vakuutusmaksuveron kantamiseen oikeutetuksi jäsenvaltioksi vakuutuksenottaneen yhtiön (oikeushenkilön) sijoittautumisvaltio vai yrityskaupan kohteena olevan yhtiön sijaintivaltio, kun Isossa-Britanniassa kotipaikan omaava Suomeen sijoittautumaton vakuutusyhtiö tarjoaa yrityskauppaan liittyviä riskejä kattavan vakuutuksen

                           —

                           yrityskaupassa ostajana olevalle Suomeen sijoittautumattomalle yhtiölle ja yrityskaupan kohdeyhtiö on sijoittautunut Suomeen

                           —

                           yrityskaupassa ostajana olevalle Suomeen sijoittautuneelle yhtiölle ja yrityskaupan kohdeyhtiö ei ole sijoittautunut Suomeen

                           —

                           yrityskaupassa myyjänä olevalle Suomeen sijoittautumattomalle yhtiölle ja yrityskaupan kohdeyhtiö on sijoittautunut Suomeen

                           —

                           yrityskaupassa myyjänä olevalle Suomeen sijoittautuneelle yhtiölle ja yrityskaupan kohdeyhtiö ei ole sijoittautunut Suomeen?

               2)

               Onko asiassa merkitystä sillä, että vakuutus kattaa vain kohdeyhtiölle ennen yrityskaupan toteuttamista aiheutuneet verovastuut?

               3)

               Onko asiassa merkitystä sillä, onko yrityskaupan kohteena kohdeyhtiön osakkeet vai liiketoiminta?

               4)

               Tilanteessa, jossa yrityskaupan kohteena on kohdeyhtiön osakkeet, onko asiassa merkitystä sillä, että myyjän ostajalle antamat vakuutukset koskevat vain sitä, että myyjä omistaa myytävät osakkeet eikä kolmansilla osapuolilla ole niihin vaatimuksia?

      (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/138/EY, annettu 25 päivänä marraskuuta 2009, vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta (EUVL 2009, L 335, s. 1)


title: Asia C-577/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgericht Berlin – Saksa) – Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH v. Saksan valtio (Ennakkoratkaisupyyntö — Ympäristö — Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä Euroopan unionissa — Direktiivi 2003/87/EY — Soveltamisala — 2 artiklan 1 kohta — Liite I — Päästöoikeuksien kaupan järjestelmän alaisuuteen kuuluvat toiminnot — Polymeerien tuottaminen — Ulkopuolisen laitoksen toimittaman lämmön käyttö — Päästöoikeuksien maksutonta jakamista koskeva hakemus — Päästökauppakausi 2013–2020)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgericht Berlin – Saksa) – Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH v. Saksan valtio
   (Asia C-577/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Ympäristö - Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä Euroopan unionissa - Direktiivi 2003/87/EY - Soveltamisala - 2 artiklan 1 kohta - Liite I - Päästöoikeuksien kaupan järjestelmän alaisuuteen kuuluvat toiminnot - Polymeerien tuottaminen - Ulkopuolisen laitoksen toimittaman lämmön käyttö - Päästöoikeuksien maksutonta jakamista koskeva hakemus - Päästökauppakausi 2013–2020))
   (2018/C 142/13)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Berlin

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH

      Vastaaja: Saksan valtio

      Tuomiolauselma

   Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 23.4.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/29/EY, 2 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, ettei pääasiassa kyseessä olevan kaltainen polymeerejä, etenkin polykarbonaattia, tuottava laitos, joka hankkii tässä tuotannossa tarvittavan lämmön ulkopuoliselta laitokselta, kuulu direktiivillä käyttöön otetun kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän soveltamisalaan, koska se ei aiheuta suoria hiilidioksidipäästöjä.

      (1)  EUVL C 63, 27.2.2017.


title: Asia T-118/18: Kanne 20.2.2018 – Agencja Wydawnicza Technopol v. EUIPO (300 PANORAMICZNYCH)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/59

         Kanne 20.2.2018 – Agencja Wydawnicza Technopol v. EUIPO (300 PANORAMICZNYCH)
   (Asia T-118/18)
   (2018/C 142/77)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. (Częstochowa, Puola) (edustaja: asianajaja C. Rogula)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”300 PANORAMICZNYCH” – Rekisteröintihakemus nro 15 299 696

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 15.12.2017 asiassa R 2195/2016-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               muuttaa viidennen valituslautakunnan päätöstä siten, että kantajan valitus hyväksytään ja tavaramerkki ”300 PANORAMICZNYCH” rekisteröidään, koska sanamerkki ”300 PANORAMICZNYCH” ei vastaa asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdassa ja erityisesti sen b ja c alakohdassa säädettyjä hylkäysperusteita, joten tavaramerkin rekisteröinnille ei ole estettä

         ja/tai

               —

               koska sanamerkki ”300 PANORAMICZNYCH” on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti käytössä erottamiskykyiseksi (toissijainen erottamiskyky) eikä tavaramerkin rekisteröinnille siten ole estettä eikä varsinkaan 7 artiklan 1 kohdan b, c, ja d alakohdassa säädetyistä hylkäysperusteista johtuvaa estettä

         toissijaisesti

               —

               kumoaa viidennen valituslautakunnan päätöksen ja velvoittaa Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) tutkimaan uudelleen sanamerkin ”300 PANORAMICZNYCH” rekisteröintiä EU-tavaramerkiksi koskevan hakemuksen nro 015299696 ja tällöin erityisesti korjaamaan tällä hetkellä vallitsevat sääntöjenvastaisuudet ja vahvistamaan, ettei sanamerkki ”300 PANORAMICZNYCH” vastaa asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdassa ja erityisesti sen b ja c alakohdassa säädettyjä hylkäysperusteita eikä rekisteröinnille siten ole ehdotonta estettä

         ja/tai

               —

               että sanamerkki ”300 PANORAMICZNYCH” on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti käytössä erottamiskykyiseksi (toissijainen erottamiskyky) eikä tavaramerkin rekisteröinnille siten ole estettä eikä varsinkaan 7 artiklan 1 kohdan b, c, ja d alakohdassa säädetyistä hylkäysperusteista johtuvaa estettä

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

   Asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohdan rikkominen.


title: Yhdistetyt asiat C-142/17 ja C-143/17: Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 7.2.2018 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Corte suprema di cassazione – Italia) – Manuela Maturi ym. v. Fondazione Teatro dell’Opera di Roma, ja Fondazione Teatro dell’Opera di Roma v. Manuela Maturi ym. (C-142/17), sekä Catia Passeri v. Fondazione Teatro dell’Opera di Roma (C-143/17) (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Sosiaalipolitiikka — Miesten ja naisten yhdenvertainen kohtelu työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa — Direktiivi 2006/54/EY — Kansallinen säännöstö, jossa säädetään eläkeiän saavuttaneiden esittävän taiteen työntekijöiden väliaikaisesta mahdollisuudesta pysyä työssä eläkeoikeudelle aikaisemmin vahvistettuun ikään asti, joka on 47 vuotta naisille ja 52 vuotta miehille)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/18

         Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 7.2.2018 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Corte suprema di cassazione – Italia) – Manuela Maturi ym. v. Fondazione Teatro dell’Opera di Roma, ja Fondazione Teatro dell’Opera di Roma v. Manuela Maturi ym. (C-142/17), sekä Catia Passeri v. Fondazione Teatro dell’Opera di Roma (C-143/17)
   (Yhdistetyt asiat C-142/17 ja C-143/17) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Sosiaalipolitiikka - Miesten ja naisten yhdenvertainen kohtelu työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa - Direktiivi 2006/54/EY - Kansallinen säännöstö, jossa säädetään eläkeiän saavuttaneiden esittävän taiteen työntekijöiden väliaikaisesta mahdollisuudesta pysyä työssä eläkeoikeudelle aikaisemmin vahvistettuun ikään asti, joka on 47 vuotta naisille ja 52 vuotta miehille))
   (2018/C 142/23)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte suprema di cassazione

      Asianosaiset

      Valittajat: Manuela Maturi, Laura Di Segni, Isabella Lo Balbo, Maria Badini ja Loredana Barbanera sekä Fondazione Teatro dell’Opera di Roma (C-142/17), ja Catia Passeri (C-143/17)

      Vastapuolet: Fondazione Teatro dell’Opera di Roma sekä Manuela Maturi, Laura Di Segni, Isabella Lo Balbo, Maria Badini, Loredana Barbanera, Luca Troiano ja Mauro Murri (C-142/17), ja Fondazione Teatro dell’Opera di Roma (C-143/17)

      Määräysosa

   Miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa 5.7.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/54/EY 14 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että 30.4.2010 annetun asetuksen nro 64, joka muunnettiin 29.6.2010 annetuksi laiksi nro 100, sellaisena kuin kyseinen asetus oli voimassa pääasioiden tosiseikkojen tapahtuma-aikaan, 3 §:n 7 momenttiin sisältyvän kaltainen kansallinen säännöstö – jonka mukaan tanssijoina palveluksessa olevilla työntekijöillä, jotka ovat saavuttaneet kyseisessä säännöstössä 45 vuodeksi niin naisille kuin miehillekin vahvistetun eläkkeelle siirtymisen iän, on mahdollisuus käyttää kahden vuoden siirtymäkauden ajan valintaoikeutta, jonka perusteella he voivat jatkaa työskentelyään aiemmin voimassa olleen säännöstön mukaiseen työssä pysymisen ikärajaan saakka, joka oli 47 vuotta naisille ja 52 vuotta miehille – merkitsee mainitussa direktiivissä kiellettyä sukupuoleen perustuvaa välitöntä syrjintää.

      (1)  EUVL C 249, 31.7.2017.


title: Asia T-103/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.3.2018 – Recordati Orphan Drugs v. EUIPO – Laboratorios Normon (NORMOSANG) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin NORMOSANG rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi kansallinen sanamerkki NORMON — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 19 säännön 2 kohdan a alakohdan ii alakohta ja 20 säännön 1 kohta (joista on tullut delegoidun asetuksen (EU) 2017/1430 7 artiklan 2 kohdan a alakohdan ii alakohta ja 8 artiklan 1 ja 7 kohta))

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/49

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.3.2018 – Recordati Orphan Drugs v. EUIPO – Laboratorios Normon (NORMOSANG)
   (Asia T-103/17) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin NORMOSANG rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi kansallinen sanamerkki NORMON - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 19 säännön 2 kohdan a alakohdan ii alakohta ja 20 säännön 1 kohta (joista on tullut delegoidun asetuksen (EU) 2017/1430 7 artiklan 2 kohdan a alakohdan ii alakohta ja 8 artiklan 1 ja 7 kohta)))
   (2018/C 142/65)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Recordati Orphan Drugs (Puteaux, Ranska) (edustaja: asianajaja J. Quirin)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Lukošiūtė)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Laboratorios Normon, SA (Tres Cantos, Espanja) (edustaja: asianajaja I. Gonzalez-Mogena Gonzalez)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 22.11.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 831/2016-5), joka koskee Laboratorios Normonin ja Recordati Orphan Drugsin välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Recordati Orphan Drugs velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 121, 18.4.2017.


title: Asia C-233/17 P: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 22.2.2018 – Valittajana GX ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla — Henkilöstö — Avoin kilpailu EPSO/AD/248/13 — Päätös olla merkitsemättä kantajan nimeä varallaololuetteloon)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/18

         Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 22.2.2018 – Valittajana GX ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-233/17 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla - Henkilöstö - Avoin kilpailu EPSO/AD/248/13 - Päätös olla merkitsemättä kantajan nimeä varallaololuetteloon))
   (2018/C 142/24)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: GX (edustaja: G.-M. Enache, avocat)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Gattinara ja P. Mihaylova)

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               GX vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 221, 10.7.2017.


title: Asia T-119/18: Kanne 20.2.2018 – Agencja Wydawnicza Technopol v. EUIPO (400 PANORAMICZNYCH)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/60

         Kanne 20.2.2018 – Agencja Wydawnicza Technopol v. EUIPO (400 PANORAMICZNYCH)
   (Asia T-119/18)
   (2018/C 142/78)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. (Częstochowa, Puola) (edustaja: asianajaja C. Rogula)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”400 PANORAMICZNYCH” – Rekisteröintihakemus nro 15 299 704

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 15.12.2017 asiassa R 2200/2016-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               muuttaa viidennen valituslautakunnan päätöstä siten, että kantajan valitus hyväksytään ja tavaramerkki ”400 PANORAMICZNYCH” rekisteröidään, koska sanamerkki ”400 PANORAMICZNYCH” ei vastaa asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdassa ja erityisesti sen b ja c alakohdassa säädettyjä hylkäysperusteita, joten tavaramerkin rekisteröinnille ei ole estettä

         ja/tai

               —

               koska sanamerkki ”400 PANORAMICZNYCH” on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti käytössä erottamiskykyiseksi (toissijainen erottamiskyky) eikä tavaramerkin rekisteröinnille siten ole estettä eikä varsinkaan 7 artiklan 1 kohdan b, c, ja d alakohdassa säädetyistä hylkäysperusteista johtuvaa estettä

         toissijaisesti

               —

               kumoaa viidennen valituslautakunnan päätöksen ja velvoittaa Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) tutkimaan uudelleen sanamerkin ”400 PANORAMICZNYCH” rekisteröintiä EU-tavaramerkiksi koskevan hakemuksen nro 015299704 ja tällöin erityisesti korjaamaan tällä hetkellä vallitsevat sääntöjenvastaisuudet ja vahvistamaan, ettei sanamerkki ”400 PANORAMICZNYCH” vastaa asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdassa ja erityisesti sen b ja c alakohdassa säädettyjä hylkäysperusteita eikä rekisteröinnille siten ole ehdotonta estettä

         ja/tai

               —

               että sanamerkki ”400 PANORAMICZNYCH” on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti käytössä erottamiskykyiseksi (toissijainen erottamiskyky) eikä tavaramerkin rekisteröinnille siten ole estettä eikä varsinkaan 7 artiklan 1 kohdan b, c, ja d alakohdassa säädetyistä hylkäysperusteista johtuvaa estettä

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohdan rikkominen.


title: Asia C-91/18: Kanne 8.2.2018 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/34

         Kanne 8.2.2018 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-91/18)
   (2018/C 142/45)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Kyratsou ja F. Tomat)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että

                           i.

                           Helleenien tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 92/83/ETY (1) 19 ja 21 artiklan eikä 23 artiklan 1 kohdan eikä SEUT 110 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on ottanut käyttöön ja pitänyt voimassa lainsäädännön, jossa asetetaan ”vakituisten tislaajien” tuottamalle tsiroupo/tsikoudialle (tislattu alkoholijuoma) tavanomaista kansallista valmisteveroa 50 prosenttia alhaisempi valmistevero, kun taas muista jäsenvaltioista tuoduille alkoholijuomille on määrätty tavanomainen valmisteverokanta, ja

                           ii.

                           Helleenien tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 92/83/ETY 19 ja 21 artiklan sekä 22 artiklan 1 kohdan, direktiivin 92/84/ETY (2) 3 artiklan 1 kohdan eikä SEUT 110 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on ottanut käyttöön ja pitänyt voimassa lainsäädännön, jossa asetetaan ”satunnaisten tislaajien” tuottamalle tsiroupo/tsikoudialle (tislattu alkoholijuoma) vielä pienempi valmistevero, kun taas muista jäsenvaltioista tuoduille alkoholijuomille on määrätty tavanomainen valmisteverokanta.

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio lähetti 24.9.2015 Helleenien tasavallalle perustellun lausunnon, jossa ilmoitettiin, että Helleenien tasavalta ei ensinnäkään ole noudattanut direktiivin 92/83/ETY 19 ja 21 artiklan eikä 23 artiklan 1 kohdan eikä SEUT 110 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on asettanut ”vakituisten tislaajien” tuottamalle tsiroupo/tsikoudialle (tislattu alkoholijuoma) tavanomaista kansallista valmisteveroa 50 prosenttia alhaisemman valmisteveron, kun taas muista jäsenvaltioista tuoduille alkoholijuomille on määrätty tavanomainen valmisteverokanta, eikä se toiseksi ole noudattanut direktiivin 92/83/ETY 19 ja 21 artiklan sekä 22 artiklan 1 kohdan, direktiivin 92/84/ETY 3 artiklan 1 kohdan eikä SEUT 110 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on asettanut ”satunnaisten tislaajien” tuottamalle tsiroupo/tsikoudialle (tislattu alkoholijuoma) vielä pienemmän valmisteveron, kun taas muista jäsenvaltioista tuoduille alkoholijuomille on määrätty tavanomainen valmisteverokanta.
   Alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta annetun unionin lainsäädännön säännöksissä ei säädetä alennetun verokannan soveltamisesta tsiroupo/tsikoudiaan. Myöskään vielä alhaisemman verokannan asettaminen pienten, ”satunnaisten” tislaajien tuottamalle tsiroupo/tsikoudialle ei ole yhteensoveltuvaa direktiivin 92/83/ETY asiassa sovellettavien säännösten kanssa, luettuina yhdessä direktiivin 92/84/ETY asiaa koskevien säännösten kanssa. Voimassa oleva Kreikan lainsäädäntö rikkoo siten näitä direktiivejä tältä osin. Samanaikaisesti se rikkoo SEUT 110 artiklan 1 kohtaa, koska sillä verotetaan ankarammin tsiroupo/tsikoudian kanssa samanlaisia tuotuja alkoholituotteita, sekä SEUT 110 artiklan 2 kohtaa, koska sillä suojellaan välillisesti tsiroupo/tsikoudiaa suhteessa muihin alkoholijuomiin, jotka pääasiallisesti tuodaan muista jäsenvaltioista ja jotka kilpailevat tämän paikallisen tuotteen kanssa.

      (1)  Alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19.10.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/83/ETY (EYVL 1992, L 316, s. 21).

      (2)  Alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen määrien lähentämisestä 19.10.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/84/ETY (EYVL 1992, L 316, s. 29).


title: Asia C-336/17 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 8.2.2018 – Valittajina HB ym. ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla — Toimielimiä koskeva oikeus — Eurooppalainen kansalaisaloite Ethics for Animals and Kids — Irrallaan tavattujen eläinten suojelu — Aikuisiin ja lapsiin kohdistuvat psykologiset vaikutukset — Aloitetta ei rekisteröidä, koska se ylittää selvästi Euroopan komission toimivallan kyseisellä alalla — Asetus (EU) N:o 211/2011 — 4 artiklan 2 kohdan b alakohta — 4 artiklan 3 kohta)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/19

         Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 8.2.2018 – Valittajina HB ym. ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-336/17 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla - Toimielimiä koskeva oikeus - Eurooppalainen kansalaisaloite Ethics for Animals and Kids - Irrallaan tavattujen eläinten suojelu - Aikuisiin ja lapsiin kohdistuvat psykologiset vaikutukset - Aloitetta ei rekisteröidä, koska se ylittää selvästi Euroopan komission toimivallan kyseisellä alalla - Asetus (EU) N:o 211/2011 - 4 artiklan 2 kohdan b alakohta - 4 artiklan 3 kohta))
   (2018/C 142/25)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittajat: HB, Robert Coates Smith, Hans Joachim Richter, Carmen Arsene, Magdalena Anna Kuropatwinska, Christos Yiapanis ja Nathalie Louise Klinge (edustaja: P. Brockmann, Rechtsanwalt)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamies: H. Krämer)

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               HB, Robert Coates Smith, Hans Joachim Richter, Carmen Arsene, Magdalena Anna Kuropatwinska, Christos Yiapanis, Nathalie Louise Klinge ja Euroopan komissio vastaavat kukin omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 283, 28.8.2017.


title: Asia T-120/18: Kanne 20.2.2018 – Agencja Wydawnicza Technopol v. EUIPO (500 PANORAMICZNYCH)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/61

         Kanne 20.2.2018 – Agencja Wydawnicza Technopol v. EUIPO (500 PANORAMICZNYCH)
   (Asia T-120/18)
   (2018/C 142/79)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. (Częstochowa, Puola) (edustaja: asianajaja C. Rogula)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”500 PANORAMICZNYCH” – Rekisteröintihakemus nro 15 299 712

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 15.12.2017 asiassa R 2201/2016-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               muuttaa viidennen valituslautakunnan päätöstä siten, että kantajan valitus hyväksytään ja tavaramerkki ”500 PANORAMICZNYCH” rekisteröidään, koska sanamerkki ”500 PANORAMICZNYCH” ei vastaa asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdassa ja erityisesti sen b ja c alakohdassa säädettyjä hylkäysperusteita, joten tavaramerkin rekisteröinnille ei ole estettä

         ja/tai

               —

               koska sanamerkki ”500 PANORAMICZNYCH” on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti käytössä erottamiskykyiseksi (toissijainen erottamiskyky) eikä tavaramerkin rekisteröinnille siten ole estettä eikä varsinkaan 7 artiklan 1 kohdan b, c, ja d alakohdassa säädetyistä hylkäysperusteista johtuvaa estettä

         toissijaisesti

               —

               kumoaa viidennen valituslautakunnan päätöksen ja velvoittaa Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) tutkimaan uudelleen sanamerkin ”500 PANORAMICZNYCH” rekisteröintiä EU-tavaramerkiksi koskevan hakemuksen nro 015299712 ja tällöin erityisesti korjaamaan tällä hetkellä vallitsevat sääntöjenvastaisuudet ja vahvistamaan, ettei sanamerkki ”500 PANORAMICZNYCH” vastaa asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdassa ja erityisesti sen b ja c alakohdassa säädettyjä hylkäysperusteita eikä rekisteröinnille siten ole ehdotonta estettä

         ja/tai

               —

               että sanamerkki ”500 PANORAMICZNYCH” on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti käytössä erottamiskykyiseksi (toissijainen erottamiskyky) eikä tavaramerkin rekisteröinnille siten ole estettä eikä varsinkaan 7 artiklan 1 kohdan b, c, ja d alakohdassa säädetyistä hylkäysperusteista johtuvaa estettä

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

   Asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohdan rikkominen.


title: Asia T-159/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.3.2018 – Claro Sol Cleaning v. EUIPO – Solemo (Claro Sol Facility Services desde 1972) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Claro Sol Facility Services desde 1972 rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi kansallinen kuviomerkki SOL — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/50

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.3.2018 – Claro Sol Cleaning v. EUIPO – Solemo (Claro Sol Facility Services desde 1972)
   (Asia T-159/17) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Claro Sol Facility Services desde 1972 rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi kansallinen kuviomerkki SOL - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)))
   (2018/C 142/66)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Claro Sol Cleaning, SLU (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja N. Fernández Fernández Pacheco)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: L. Rampini)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Solemo Oy (Helsinki, Suomi) (edustajat: asianajajat M. Müller ja A. Fottner)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 9.1.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 478/2016-1), joka koskee Solemon ja Claro Sol Cleaningin välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ensimmäisen valituslautakunnan 9.1.2017 tekemä päätös (asia R 478/2016-1) kumotaan.

               2)

               Solemo Oy vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Claro Sol Cleaning, SLU:n oikeudenkäyntikulut.

               3)

               EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 195, 19.6.2017.


title: Asia C-102/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Köln (Saksa) on esittänyt 13.2.2018 – Klaus Manuel Maria Brisch

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/35

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Köln (Saksa) on esittänyt 13.2.2018 – Klaus Manuel Maria Brisch
   (Asia C-102/18)
   (2018/C 142/46)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht Köln

      Pääasian asianosaiset

      Hakija ja valittaja: Klaus Manuel Maria Brisch

      Ennakkoratkaisukysymys

   Edellyttääkö asetuksen N:o 650/2012 (1) 65 artiklan 2 kohdan mukainen eurooppalaisen perintötodistuksen hakeminen saman asetuksen 81 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen laaditun (liitteessä 4 vahvistetun) lomakkeen IV käyttöä asetuksen N:o 650/2012 täytäntöönpanoasetuksen (2) 1 artiklan 4 kohdan mukaisesti vai onko se ainoastaan vapaaehtoista?

      (1)  Toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta ja virallisten asiakirjojen hyväksymisestä ja täytäntöönpanosta perintöasioissa sekä eurooppalaisen perintötodistuksen käyttöönotosta 4.7.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 650/2012 (EUVL 2012, L 201, s. 107).

      (2)  Toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta ja virallisten asiakirjojen hyväksymisestä ja täytäntöönpanosta perintöasioissa sekä eurooppalaisen perintötodistuksen käyttöönotosta annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 650/2012 tarkoitettujen lomakkeiden vahvistamisesta 9.12.2014 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1329/2014 (EUVL 2014, L 359, s. 30).


title: Asia C-529/17 P: Valitus, jonka Isabel Martín Osete on tehnyt 5.9.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-427/16, Martín Osete v. EUIPO, 29.6.2017 antamasta tuomiosta

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/19

         Valitus, jonka Isabel Martín Osete on tehnyt 5.9.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-427/16, Martín Osete v. EUIPO, 29.6.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-529/17 P)
   (2018/C 142/26)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Isabel Martín Osete (edustaja: V. Wellens, avocat)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)
   Unionin tuomioistuin (kahdeksas jaosto) on 22.2.2018 antamallaan määräyksellä jättänyt valituksen tutkimatta.


title: Asia T-230/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2018 – Rstudio v. EUIPO – Embarcadero Technologies (RSTUDIO) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Sanamerkki RSTUDIO — Aiempi EU-sanamerkki ER/STUDIO — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Aiemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta (joista on tullut asetuksen 2017/1001 47 artiklan 2 ja 3 kohta))

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/50

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2018 – Rstudio v. EUIPO – Embarcadero Technologies (RSTUDIO)
   (Asia T-230/17) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Sanamerkki RSTUDIO - Aiempi EU-sanamerkki ER/STUDIO - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Aiemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta (joista on tullut asetuksen 2017/1001 47 artiklan 2 ja 3 kohta)))
   (2018/C 142/67)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Rstudio, Inc. (Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) (edustajat: M. Edenborough, QC, ja G. Smith, solicitor)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: D. Gája ja D. Walicka)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Embarcadero Technologies, Inc. (San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 6.2.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 493/2016-5), joka koskee Embarcadero Technologiesin ja Rstudion välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Rstudio, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 178, 6.6.2017.


title: Asia C-693/17 P: Valitus, jonka BMB sp. z o.o. on tehnyt 10.12.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-695/15, BMB sp. z o.o. v. Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto, 3.10.2017 antamasta tuomiosta

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/20

         Valitus, jonka BMB sp. z o.o. on tehnyt 10.12.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-695/15, BMB sp. z o.o. v. Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto, 3.10.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-693/17 P)
   (2018/C 142/27)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: BMB sp. z o.o. (edustaja: K. Czubkowski, radca prawny)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto, Ferrero SpA

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta

               —

               kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) 3.9.2017 asiassa T-695/15 antaman tuomion, joka on annettu valittajalle tiedoksi 11.10.2017, ja

               —

               kumoamaan EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan asiassa R 1150/2012-3 8.9.2012 tekemän päätöksen.

         Toissijaisesti unionin tuomioistuimen on valittajan mukaan kumottava tuomio ja palautettava asia unionin yleiseen tuomioistuimeen, mikäli asia ei ole ratkaisukelpoinen unionin tuomioistuimessa.
   Työjärjestyksen 138 artiklan 1 kohdan mukaan unionin tuomioistuimen on myös

               —

               velvoitettava Ferrero Spa ja EUIPO korvaamaan nyt käsiteltävästä muutoksenhausta aiheutuvat kulut ja

               —

               velvoitettava Ferrero Spa ja EUIPO korvaamaan valittajalle unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet kulut sekä

               —

               velvoitettava Ferrero Spa korvaamaan kyseisestä päätöksestä EUIPO:n käsittelyssä aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksen tueksi valittaja tukeutuu kahteen valitusperusteeseen.
   Ensimmäinen valitusperuste perustuu siihen, että yhteisömallista 12.12.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 (1) 25 artiklan 1 kohdan e alakohtaa on rikottu, koska on tehty oikeudellinen virhe ja ilmeinen arviointivirhe:

               i.

               siltä osin kuin aiemman tavaramerkin graafinen esitys on sisällytetty riidanalaiseen malliin

               ii.

               siltä osin kuin aiempi tavaramerkki ja riidanalainen malli ovat erittäin samankaltaisia ja

               iii.

               siltä osin kuin valituslautakunta ei ole tehnyt virhettä, kun se on katsonut, että aiemman tavaramerkin ja riidanalaisen mallin välillä oli sekaannusvaara.

         Toinen valitusperuste perustuu siihen, että yhteisömallista 12.12.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan e alakohtaa on rikottu ja hyvää hallintoa ja luottamuksensuojaa koskevia yleisiä periaatteita on loukattu sen vuoksi, että näkemyksessä, jonka mukaan valituslautakunnan viittauksessa asetuksen N:o 207/2009 (2) 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaan päätöksen 33 kohdassa on kyse pelkästä muotovirheestä, jolla ei ole ollut ratkaisevaa vaikutusta asian lopputuleman kannalta, ja jonka mukaan kansallista oikeuskäytäntöä sekaannusvaaran arviointia koskevista soveltamissäännöistä ei ole tarpeen ottaa huomioon, on oikeudellinen virhe ja ilmeinen arviointivirhe.

      (1)  EYVL 2002, L 3, s. 1.

      (2)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL 2009, L 78, s. 1).


title: Asia C-672/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 28.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugali) – Imofloresmira – Investimentos Imobiliários SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira (Ennakkoratkaisupyyntö — Arvonlisävero — Arvonlisäverodirektiivi — Kiinteän omaisuuden vuokrauksen vapautus arvonlisäverosta — Verovelvollisella oleva valintaoikeus — Täytäntöönpano jäsenvaltioissa — Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen — Verovelvollisen verollisiin liiketoimiin tarkoitettu käyttö — Alun perin tehdyn vähennyksen oikaiseminen — Oikaisemisen sulkeminen pois)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 28.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugali) – Imofloresmira – Investimentos Imobiliários SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Asia C-672/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Arvonlisävero - Arvonlisäverodirektiivi - Kiinteän omaisuuden vuokrauksen vapautus arvonlisäverosta - Verovelvollisella oleva valintaoikeus - Täytäntöönpano jäsenvaltioissa - Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen - Verovelvollisen verollisiin liiketoimiin tarkoitettu käyttö - Alun perin tehdyn vähennyksen oikaiseminen - Oikaisemisen sulkeminen pois))
   (2018/C 142/14)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Imofloresmira – Investimentos Imobiliários SA

      Vastaaja: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Tuomiolauselma

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 167, 168, 184, 185 ja 187 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan alun perin vähennetty arvonlisävero on oikaistava siksi, että kiinteistöä, jonka osalta on käytetty oikeutta valita verottaminen ja joka on ollut tyhjillään pidempään kuin kaksi vuotta, ei katsota enää käytettävän verovelvollisen verollisiin liiketoimiin, vaikka on osoitettu, että verovelvollinen on yrittänyt vuokrata kiinteistön kyseisenä aikana.

      (1)  EUVL C 86, 20.3.2017.


title: Asia T-35/18: Kanne 19.1.2018 – La Marchesiana v. EUIPO – Marchesi Angelo (MARCHESI)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/51

         Kanne 19.1.2018 – La Marchesiana v. EUIPO – Marchesi Angelo (MARCHESI)
   (Asia T-35/18)
   (2018/C 142/68)
   Kannekirjelmän kieli: italia

      Asianosaiset ja muu osapuoli

      Kantaja: La Marchesiana Srl (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat M. Franzosi, F. Santonocito ja A. Sobol)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Marchesi Angelo Srl (Milano, Italia)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki MARCHESI, joka koostuu seitsemästä siveltimenvedosta, joiden värit ovat oranssi, sininen, keltainen, punainen, vihreä, musta ja violetti – EU-tavaramerkki nro 4 187 159

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 14.11.2017 yhdistetyissä asioissa R 1753/2016-4 ja R 1802/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               muuttaa riidanalaista päätöstä ja hylkää kokonaisuudessaan Angelo Marchesin vaatimuksen EU-tavaramerkin nro 4 187 159 poistamisesta rekisteristä sen käytön puuttumisen perusteella

               —

               vahvistaa ja toteaa riidanalaista päätöstä muuttamalla, että EU-tavaramerkkiä nro 4 187 159 on käytetty tosiasiallisesti viiteajanjaksona Euroopan unionissa Euroopan unionin tavaramerkistä annetun asetuksen 58 artiklan 1 kohdan mukaisesti niitä tavaroita tai palveluja varten, jotka kuuluvat luokkaan 8 (Käsityökalut ja -välineet, erityisesti keittiötyökalut), 16 (Paperi, pahvi, painotuotteet, kirjat, kuvalehdet, taiteilijantarvikkeet, paperikauppatavarat, opetusmateriaali), 21 (Talous- ja keittiövälineet ja -astiat, kattilat, lautaset, lasit, lasitavara, posliini ja keramiikka), 29 (Tuoreet eläinperäiset elintarvikkeet, säilötyt, kuivatut ja umpioidut hedelmät ja vihannekset; hillot, hyytelöt, hedelmähillokkeet; munat, maito ja maitotuotteet; ravintoöljyt ja -rasvat), 30 (Kahvi ja kahvinkorvikkeet, tee, kaakao, sokeri, riisi, jauhot, leipä, pasta, leivonnaiset, jäätelöt, lisäaineet elintarvikkeiden maun parantamiseksi) ja 33 (Alkoholijuomat), sekä niitä tavaroita tai palveluja varten, jotka kuuluvat luokkaan 30 (Kahvi), 41 (Koulutus ja koulutuksen järjestämiseen liittyvä toiminta, kurssit) ja 43 (Ravitseminen, sellaisten yritysten palvelut, jotka toimittavat baareissa, ravintoloissa, itsepalveluravintoloissa ja ruokaloissa tarjottavia elintarvikkeita ja juomia)

               —

               toissijaisesti muuttaa riidanalaista päätöstä osittain ja hylkää vastapuolen vaatimuksen EU-tavaramerkin nro 4 187 159 poistamisesta rekisteristä käytön puuttumisen perusteella niiden tavaroiden ja palvelujen osalta, jotka kuuluvat luokkaan 30 (Kahvi), 41 (Koulutus ja koulutuksen järjestämiseen liittyvä toiminta, kurssit) ja 43 (Ravitseminen, sellaisten yritysten palvelut, jotka toimittavat baareissa, ravintoloissa, itsepalveluravintoloissa ja ruokaloissa tarjottavia elintarvikkeita ja juomia)

               —

               velvoittaa asianosaisen, joka häviää asian, korvaamaan oikeudenkäyntikulut sekä molemmissa menettelyn aikaisemmissa vaiheissa aiheutuneet kulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen (EU) 2017/1001 58 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua käyttöä koskevan näytön virheellinen arviointi.


title: Asia T-122/18: Kanne 27.2.2018 – Lidl Stiftung v. EUIPO – Shimano Europe (PRO)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/63

         Kanne 27.2.2018 – Lidl Stiftung v. EUIPO – Shimano Europe (PRO)
   (Asia T-122/18)
   (2018/C 142/81)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Saksa) (edustajat: asianajajat A. Berger ja A. Marx)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Shimano Europe BV (Nunspeet, Alankomaat)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröitävä kuviomerkki PRO – Rekisteröintihakemus nro 14 468 904

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 7.12.2018 asiassa R 1332/2017-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen hylkää rekisteröintihakemusta nro 14 468 904 vastaan esitetyn väitteen nro 002654773

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               velvoittaa Shimano Europe B.V:n korvaamaan EUIPO:ssa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu

               —

               Asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-7/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Espanja) on esittänyt 3.1.2018 – Modesto Jardón Lama v. Instituto Nacional de la Seguridad Social ja Tesorería General de la Seguridad Social

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Espanja) on esittänyt 3.1.2018 – Modesto Jardón Lama v. Instituto Nacional de la Seguridad Social ja Tesorería General de la Seguridad Social
   (Asia C-7/18)
   (2018/C 142/29)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Modesto Jardón Lama

      Vastapuolet: Instituto Nacional de la Seguridad Social ja Tesorería General de la Seguridad Social

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko SEUT 48 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa asetetaan varhaiseläkkeen myöntämisen edellytykseksi se, että saatavan eläkkeen määrä on suurempi kuin vähimmäiseläkkeen, jota kyseiselle henkilölle olisi mainitun lainsäädännön perusteella maksettava, kun ”saatavalla eläkkeellä” tulkitaan tarkoitettavan ainoastaan toimivaltaisen jäsenvaltion (tässä tapauksessa Espanjan) sosiaaliturvajärjestelmästä maksettavaa tosiasiallista eläkettä ilman, että siihen sisällytettäisiin myös kyseisen henkilön toisen jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmästä maksettavana etuutena saama tosiasiallinen eläke?


title: Asia C-116/18: Kanne 14.2.2018 – Euroopan komissio v. Romania

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/36

         Kanne 14.2.2018 – Euroopan komissio v. Romania
   (Asia C-116/18)
   (2018/C 142/47)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Samnadda, L. Nicolae ja G. von Rintelen)

      Vastaaja: Romania

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Romania ei ole noudattanut tekijänoikeuden ja lähioikeuksien kollektiivisesta hallinnoinnista sekä usean valtion alueen kattavasta musiikkiteosten oikeuksien lisensioinnista verkkokäyttöä varten sisämarkkinoilla 26.2.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/26/EU (1) 43 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut 10.4.2016 mennessä tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle

               —

               Romania on velvoitettava SEUT 260 artiklan 3 kohdan määräysten nojalla maksamaan uhkasakkoa 42 377,60 euroa jokaiselta viivästyspäivältä unionin tuomioistuimen nyt käsiteltävässä asiassa antaman tuomion julistamispäivästä lukien, koska se ei ole noudattanut velvoitetta ilmoittaa direktiivin 2014/26/EU täytäntöönpanotoimenpiteistä

               —

               Romania on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin 2014/26/EU 43 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioilla oli velvollisuus toteuttaa tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 10.4.2016 sekä ilmoittaa komissiolle näistä toimenpiteistä. Jäsenvaltioilla on siten velvollisuus toteuttaa tarvittavat toimenpiteet direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista oikeutta tätä varten varatussa määräajassa sekä ilmoittaa näistä toimenpiteistä komissiolle.
   Komissio vaatii lisäksi, että Romanialle on määrättävä uhkasakko, jonka määrä on 42 377,60 euroa jokaiselta viivästyspäivältä nyt käsiteltävänä olevassa asiassa annettavan tuomion julistamispäivästä lukien, koska se ei ole noudattanut velvoitetta ilmoittaa direktiivin 2014/26/EU täytäntöönpanoa koskevista toimista. Uhkasakon määrä on vahvistettu ottaen huomioon rikkomuksen vakavuus, sen kesto ja tarve varmistaa uhkasakon varoittava vaikutus, sekä kyseisen jäsenvaltion maksukyky.
   Direktiivin saattamiselle osaksi kansallista oikeutta varattu määräaika päättyi 10.4.2016.

      (1)  EUVL 2014, L 84, s. 72.


title: Asia C-10/18 P: Valitus, jonka Marine Harvest ASA on tehnyt 5.1.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-704/14, Marine Harvest ASA v. Euroopan komissio, 26.10.2017 antamasta tuomiosta

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/22

         Valitus, jonka Marine Harvest ASA on tehnyt 5.1.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-704/14, Marine Harvest ASA v. Euroopan komissio, 26.10.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-10/18 P)
   (2018/C 142/30)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Marine Harvest ASA (edustaja: R. Subiotto, QC)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               Kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen tuomion kokonaan tai osittain

               —

               Kumoaa 23.7.2014 tehdyn komission päätöksen tai toissijaisesti kumoaa päätöksellä valittajalle määrätyt sakot, tai vielä toissijaisemmin alentaa päätöksellä valittajalle määrättyjen sakkojen määrää

               —

               Velvoittaa komission korvaamaan valittajalle unionin yleisessä tuomioistuimessa ja nyt käytävässä menettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

               —

               Määrää muista asianmukaisiksi katsomistaan toimenpiteistä

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kahteen valitusperusteeseen

               1.

               Ensimmäisessä valitusperusteessaan valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se ei ole soveltanut asetuksen (EY) N:ro 139/2004 (1) 7 artiklan 2 kohtaa tähän asiaan.

                           a.

                           Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen tulkitessaan yhden keskittymän käsitettä, kun se on erityisesti jättänyt huomiotta sulautuma-asetuksen johdanto-osan 20 perustelukappaleen perusteena unionin lainsäätäjän tarkoitukselle katsoa yhdeksi keskittymäksi kaikki toimet, jotka ovat ”läheisesti yhteydessä toisiinsa”.

                           b.

                           Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen tulkitessaan sulautuma-asetuksen 7 artiklan 2 kohdan tarkoitusta

               2.

               Toisessa valitusperusteessaan valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen määrätessään kaksi sakkoa samasta toiminnasta.

                           a.

                           Tuomio on ne bis in idem -periaatteen vastainen, koska siinä on määrätty kaksi kertaa sakko Marine Harvestille Malekin 48,5 prosentin omistusosuuden ostamisesta; 10 miljoonaa euroa sulautuma-asetuksen 14 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla ennen ilmoittamista toteutetun yrityskeskittymän vuoksi (kyseisen asetuksen 4 artiklan 1 kohdan väitetty rikkominen) ja 10 miljoonaa euroa sulautuma-asetuksen 14 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla ennen hyväksymistä toteutetun yrityskeskittymän vuoksi (kyseisen asetuksen 7 artiklan 1 kohdan väitetty rikkominen).

                           b.

                           Toissijaisesti tuomiolla loukataan hyvitysperiaatetta, koska siinä ei toista seuraamusta määritettäessä ole otettu huomioon ensimmäistä seuraamusta.

                           c.

                           Vielä toissijaisemmin tuomiossa on tehty oikeudellinen virhe, koska siinä ei ole sovellettu kilpailusääntöjen rikkomisten konkurrenssia koskevaa periaatetta: sulautuma-asetuksen 4 artiklan 1 kohdan mukaisen ilmoittamisvelvollisuuden väitetty rikkominen merkitsee erityisempää rikkomista, joka näin ollen kattaa asetuksen 7 artiklan 1 kohdan rikkomisen, joka merkitsee yleisempää rikkomista.

      (1)  Yrityskeskittymien valvonnasta 20.1.2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 139/2004 (”EY:n sulautuma-asetus”) (EUVL 2004, L 24, s. 1).


title: Asia T-123/18: Kanne 27.2.2018 – Bayer Intellectual Property v. EUIPO (Sydän)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/64

         Kanne 27.2.2018 – Bayer Intellectual Property v. EUIPO (Sydän)
   (Asia T-123/18)
   (2018/C 142/82)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Bayer Intellectual Property GmbH (Monheim am Rhein, Saksa) (edustajat: asianajajat V. von Bomhard und J. Fuhrmann)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki (Sydän) – Rekisteröintihakemus nro 15 701 568

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 7.12.2017 asiassa R 145/2017-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               hyväksyy kantajan EUIPO:n valituslautakunnalle tekemän valituksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-9/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 1.3.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt korkein hallinto-oikeus – Suomi) – asia, jonka on pannut vireille Maria Tirkkonen (Ennakkoratkaisupyyntö — Julkiset hankinnat — Direktiivi 2004/18/EY — Maatilojen neuvontapalveluja koskevaan julkiseen hankintaan liittyvä sopimuksentekomenettely — Kysymys siitä, onko kyseessä julkista hankintaa koskeva sopimus — Palvelujen hankintaa koskeva järjestelmä, jossa palveluntarjoajaksi hyväksytään kaikki ennakolta asetetut edellytykset täyttävät talouden toimijat — Järjestelmä, joka ei ole myöhemmin avoin muille talouden toimijoille)

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 1.3.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt korkein hallinto-oikeus – Suomi) – asia, jonka on pannut vireille Maria Tirkkonen
   (Asia C-9/17) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Julkiset hankinnat - Direktiivi 2004/18/EY - Maatilojen neuvontapalveluja koskevaan julkiseen hankintaan liittyvä sopimuksentekomenettely - Kysymys siitä, onko kyseessä julkista hankintaa koskeva sopimus - Palvelujen hankintaa koskeva järjestelmä, jossa palveluntarjoajaksi hyväksytään kaikki ennakolta asetetut edellytykset täyttävät talouden toimijat - Järjestelmä, joka ei ole myöhemmin avoin muille talouden toimijoille))
   (2018/C 142/16)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Korkein hallinto-oikeus

      Pääasian asianosainen

   Maria Tirkkonen

      Muu osapuoli: Maaseutuvirasto

      Tuomiolauselma

   Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY 1 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että kyseisessä direktiivissä tarkoitettuna julkista hankintaa koskevana sopimuksena ei ole pidettävä pääasiassa kyseessä olevan kaltaista maatilojen neuvontajärjestelmää, jossa julkinen yksikkö valitsee kaikki talouden toimijat, jotka täyttävät tarjouspyynnössä asetetut soveltuvuusvaatimukset ja jotka ovat suorittaneet hyväksyttävästi kyseisessä tarjouspyynnössä mainitun tentin, vaikka yhtään uutta toimijaa ei voida hyväksyä kyseisen järjestelmän rajattuna voimassaoloaikana.

      (1)  EUVL C 86, 20.3.2017.