title: Asia C-244/00: Bundesgerichtshofin 11.5.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa van Doren + Q. GmbH vastaan lifestyle sports + sportswear Handelsgesellschaft mbH ja Michael Orth

text:
26.8.2000                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 247/21
            alueitaan tavalla, joka ylittää aluepoliittisen tuen          Hight Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench
            objektiivisen tarpeen. Toisaalta jäsenvaltiot eivät saa       Divisionin (Divisional Court) 23.5.2000 tekemällään
            ottaa huomioon komission itse toteamaa aluepoliit-            päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa The
            tisen tuen tarvetta, vaikka tämä on sen objektiivisesti       Queen vastaan Secretary of State for Trade and Industry,
            selvittänyt alueellisten erojen perusteella. Komission                        ex parte: Trades Union Congress
            tekemät ”oikaisut” johtavat siihen, että tukialueilla
            asuvan väestön osuus kasvaa suuremmaksi, kuin                                           (Asia C-243/00)
            mitä komissio on asettanut tavoitteekseen 42,7
            prosentin osuudella. Saksan tukikelpoisten alueiden
            vähentämisen objektiivisena syynä ei voi olla se,                                       (2000/C 247/28)
            että komissio on hyväksynyt eräille jäsenvaltioille
            enemmän tukikelpoisia alueita, kuin mihin objektii-           Hight Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench
            visesti mitattavat alueelliset erot näissä jäsenvaltiois-     Division (Divisional Court) on pyytänyt 23.5.2000 te-
            sa antaisivat aihetta.                                        kemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
                                                                          tuomioistuimeen 19.6.2000, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                                                                          tuimelta asiassa The Queen vastaan Secretary of State for Trade
      –     Saksa ei riitauta komission asettamaa päämäärää               and Industry, ex parte: Trades Union Congress, ennakkoratkai-
            vähentää aluetuen piirissä olevia alueita jäsenval-           sua seuraavaan kysymykseen:
            tioissa. Ne toimenpiteet, jotka komissio on toteutta-
            nut tämän päämäärän saavuttamiseksi, eivät kuiten-            Edellytetäänkö direktiivissä 96/34/EY (1) (sellaisena kuin se
            kaan ole välttämättömiä eivätkä ne ole missään                on direktiivillä 97/75/EY (2) ulotettu koskemaan Yhdistynyt
            asianmukaisessa suhteessa tämän päämäärän merki-              kuningaskuntaa) ja 14.12.1995 tehdyssä puitesopimuksessa,
            tykseen. Saksan tukialueiden supistaminen ei ole              jonka täytäntöönpanemiseksi direktiivi on annettu, että jäsen-
            kysymykseen tulevista keinoista lievin keino sen              valtioiden on annettava oikeus vanhempainlomaan sellaisten
            päämäärän saavuttamisesi, että tukialueiden laajuus           lasten osalta, jotka eivät vielä ole saavuttaneet tiettyä ikää ja
            yhteisön tasolla pienenisi. Komissio olisi esimerkiksi        jotka ovat syntyneet tai jotka on otettu lapseksi ennen
            voinut jättää toteuttamatta ”oikaisutoimet” tai se            sitä päivää, jona direktiivi on saatettu osaksi jäsenvaltioiden
            olisi voinut toteuttaa ne niin, että niistä johtuva           kansallista oikeusjärjestystä, vaiko vain sellaisten lasten osalta,
            tukialueilla asuvan väestön osan kasvu olisi jäänyt           jotka ovat syntyneet tai jotka on otettu lapseksi kyseisenä
            pienemmäksi. Komissio olisi myös voinut ”oikaisu-             päivänä tai sen jälkeen?
            jen” tasoittamiseksi pienentää tukikelpoisten aluei-
            den laajuutta tasaisesti kaikissa jäsenvaltioissa ja siis
            myös ”oikaisuista” hyötyneissä jäsenvaltioissa.               (1) UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n tekemästä vanhempainlomaa koskevas-
                                                                              ta puitesopimuksesta 3 päivänä kesäkuuta 1996 annettu neuvos-
                                                                              ton direktiivi 96/34/EY (EYVL L 145, 19.6.1996, s. 4).
                                                                          (2) EYVL L 10, 16.1.1998, s. 24.
–     Olennaisia menettelymääräyksiä on rikottu. Komissio ei
      ole perustellut Saksan tukialueiden laajuuden pienentä-
      mistä sinänsä eikä se ole myöskään selvittänyt, millä
      tavoin epäyhdenvertainen kohtelu vaikuttaa yhteisötason
      kaupankäynnin ja kilpailun edellytyksiin.
      Virallisessa lehdessä nro C 74 komission toimesta                   Bundesgerichtshofin 11.5.2000 tekemällään päätöksellä
      10.3.1998 julkaistuissa ”Aluepoliittisista syistä myön-             esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa van Doren +
      nettävän valtiontuen suuntaviivoissa” ei ole perustetta,            Q. GmbH vastaan lifestyle sports + sportswear Handelsge-
      johon komission myöhemmin tehty päätös voisi perus-                                  sellschaft mbH ja Michael Orth
      tua, ja vaikka sellainen olisikin, ei Saksa olisi voinut
      itsenäisesti riitauttaa näitä suuntaviivoja.                                                  (Asia C-244/00)
                                                                                (2000/C 247/29)
(1) Komission 14.3.2000 tekemä päätös niiden tukialueiden uudel-          Bundesgerichtshof on pyytänyt 11.5.2000 tekemällään
    leenrajaamisesta, joihin sovelletaan yhteistä tehtävää ”alueelli-     päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
    sen talousrakenteen parantamisesta” Saksassa ajanjaksona              19.6.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
    1.1.2000–31.12.2003 – Länsi-Saksa ja Berliini.
                                                                          ratkaisua asiassa van Doren + Q. GmbH vastaan lifestyle
                                                                          sports + sportswear Handelsgesellschaft mbH ja Michael Orth
                                                                          seuraavaan kysymykseen:
                                                                          Onko EY 28 ja 30 artiklaa tulkittava siten, että niissä sallitaan
                                                                          kansalliset säännökset, joiden mukaan tiettyä tavaramerkkiä
                                                                          olevien alkuperäistavaroiden myynnin vuoksi oikeuteen haas-
 ---pagebreak--- C 247/22                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        26.8.2000
tetun tavaramerkkioikeuksien loukkaajan, joka vetoaa tavara-                     e)    onko korvaus suhteutettava kuuntelijoiden ja katso-
merkkioikeuden sammumiseen jäsenvaltioiden tavaramerkki-                               jien potentiaaliseen määrään, vai kuuntelijoiden ja
lainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun neuvoston                              katsojien tosiasialliseen määrään, vai osaksi ensiksi
ensimmäisen direktiivin 89/104/ETY (1) 7 artiklassa tarkoitetul-                       mainittuun ja osaksi viimeiseksi mainittuun
la tavalla, on selvitettävä ja tarvittaessa osoitettava, että hänen                    ryhmään? Jos viimeinen vaihtoehto tulee kysymyk-
myymänsä tavarat on jo aiemmin tavaramerkin haltijan itsensä                           seen: missä suhteessa?
toimesta tai suostumuksella tuotu ensimmäistä kertaa markki-
noille Euroopan talousalueella?                                           (III) Jos kysymykseen I annetaan kieltävä vastaus, merkitseekö
                                                                                tämä, että jäsenvaltiot saavat täysin vapaasti määrätä
                                                                                niistä perusteista, joiden mukaan kohtuullisen korvauk-
(1) EYVL L 40, s. 1.                                                             sen määrä on määritettävä, vai onko tämän vapauden
                                                                                osalta joitakin rajoituksia ja jos on, mitä nämä rajoitukset
                                                                                ovat?
                                                                          (1) EYVL 1992, L 346, s. 61.
Hoge Raad der Nederlandenin 9.6.2000 tekemällään
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Stich-
ting ter Exploitatie van Naburige Rechten (SENA) vastaan
      Stichting Nederlandse Omroep Stichting (NOS)
                          (Asia C-245/00)                                 Euroopan yhteisöjen komission 22.6.2000 Helleenien ta-
                                                                                savaltaa vastaan nostama kanne
                          (2000/C 247/30)
                                                                                (Asia C-249/00)
Hoge Raad der Nederlanden on pyytänyt 9.6.2000 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen                                              (2000/C 247/31)
kirjaamoon 19.6.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
asiassa Stichting ter Exploitatie van Naburige Rechten (SENA)             Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.6.2000 Euroo-
vastaan Stichting Nederlandse Omroep Stichting (NOS) ennak-               pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
koratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                                       vastaan. Kantajan asiamiehet ovat komission oikeudellisen
                                                                          yksikön jäsen Maria Patakia ja oikeudellisen yksikön oikeudelli-
(I)   Onko vuokraus- ja lainausoikeuksista sekä tietyistä te-             nen neuvonantaja Enrico Traversa, prosessiosoite Luxembur-
      kijänoikeuden lähioikeuksista henkisen omaisuuden alalla            gissa c/o oikeudellisen yksikön jäsen Carlos Gómez de la Cruz,
      19 päivänä marraskuuta 1992 annetun neuvoston direk-                Centre Wagner, Kirchberg.
      tiivin 92/100/ETY (1) 8 artiklan 2 kohdassa käytetty käsite
      ”kohtuullinen korvaus” yhteisön oikeuden käsite, jota on
      tulkittava ja sovellettava samalla tavalla kaikissa Euroopan        Komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      yhteisöjen jäsenvaltioissa?
                                                                          –      vahvistaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut
(II) Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi;                           EY:n perustamissopimuksen 12, 39, 43 ja 56 artiklan
                                                                                mukaisia velvoitteitaan, koska se soveltaa ainoastaan
                                                                                Kreikan kansalaisten osalta alennettua veroprosenttia
      a)    minkä perusteiden mukaan kohtuullisen korvauksen
                                                                                sellaisissa kiinteistönkaupoissa, jotka tehdään käyttämällä
            määrä on määritettävä?
                                                                                ulkomailta Kreikkaan tuotua valuuttaa
      b)    onko lähtökohdaksi otettava ennen direktiivin voi-
                                                                          –      velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
            maantuloa kyseisessä jäsenvaltiossa kyseisten järjes-
                                                                                käyntikulut.
            töjen välillä sovitut tai niiden yleisesti noudattamat
            korvausmäärät?
      c)    onko direktiivin täytäntöönpanemiseksi annetun                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
            kansallisen lain antamisen yhteydessä asianomaisille
            henkilöille korvauksen määrästä syntyneet odotuk-             Komissio katsoo, että laki nro 1521/1950, siinä muodossa
            set otettava huomioon, tai saadaanko ne ottaa                 kuin se on muutettuna lailla nro 2459/1997, jossa pidetään
            huomioon?                                                     voimassa Kreikan kansalaisten osalta alennettu veroprosentti,
                                                                          syrjii kansalaisuuden perusteella ja on vastoin EY:n perustamis-
      d)    onko lähtökohdaksi otettava ne korvausmäärät,                 sopimuksen 12, 39 ja 43 artiklaa (entiset perustamissopimuk-
            jotka maksetaan musiikkiteoksia koskevien tekijän-            sen 6, 48 ja 52 artiklat). Komissio kunnioittaa Kreikan
            oikeuksien perusteella, kun yleisradiotoimintaa har-          oikeutta valita vapaasti kiinteistön luovutuksia koskevaan
            joittavat yritykset lähettävät näitä teoksia?                 verotukseensa sovellettava järjestelmä, mutta toteaa samalla,


title: Asia T-262/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.5.2017 – Globo Media v. EUIPO – Globo Comunicação e Participações (GLOBO MEDIA) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin GLOBO MEDIA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi kansallinen kuviomerkki TV GLOBO PORTUGAL — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               26.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 202/17

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.5.2017 – Globo Media v. EUIPO – Globo Comunicação e Participações (GLOBO MEDIA)
   (Asia T-262/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin GLOBO MEDIA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi kansallinen kuviomerkki TV GLOBO PORTUGAL - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2017/C 202/30)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Globo Media SA (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat L. Estropá Navarro ja J. Calderón Chavero)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Folliard-Monguiral ja B. Uriarte Valiente)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Globo Comunicação e Participações S/A (Rio de Janeiro, Brasilia)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 14.3.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 0561/2014-4), joka koskee Globo Comunicação e Participaçõesin ja Globo Median välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään

               2)

               Globo Media SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 260, 18.7.2016.


title: Asia T-197/17: Kanne 28.3.2017 – Abel ym. v. komissio

text:
               15.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/46

         Kanne 28.3.2017 – Abel ym. v. komissio
   (Asia T-197/17)
   (2017/C 151/59)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Marc Abel (Montreuil, Ranska) ja 1438 muuta kantajaa (edustaja: asianajaja J. Assous)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan Euroopan komission menettelyn lainvastaiseksi

               —

               toteamaan, että kantajille on aiheutunut vahinkoa asetuksen (EY) N:o 692/2008 muuttamisesta kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 6) osalta 20.4.2016 annetusta komission asetuksen (EU) N:o 2016/646 antamisesta

               —

               velvoittamaan Euroopan komission maksamaan kantajille 1 000 euroa korvauksena aineettomasta vahingosta, joka johtuu mainitun asetuksen antamisesta, ja yhden euron symbolisena korvauksena aineellisesta vahingosta

               —

               antamaan määräyksen, jolla Euroopan komissio velvoitetaan alentamaan välittömästi asetuksessa (EU) N:o 2016/646 säädetty ”lopullisen vaatimustenmukaisuuden tunnusluku” tunnusluvuksi 1 ja luopumaan ”väliaikaisen vaatimustenmukaisuuden tunnusluvusta”2,1

               —

               velvoittamaan Euroopan komissio korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat seuraaviin kanneperusteisiin:

               1)

               Vastaaja teki virheitä, kun se antoi edellä mainitun asetuksen käyttämällä toimivaltaa, jonka Euroopan parlamentti ja neuvosto olivat siirtäneet sille moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta 20.6.2007 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 715/2007 (EUVL 2007, L 171, s. 1) menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28.6.1999 tehdyn neuvoston päätöksen N:o 1999/468/EY mukaisesti. Näitä virheitä ovat

                           —

                           ympäristöasioita koskevien unionin primäärioikeuden ja johdetun oikeuden säännösten rikkominen

                           —

                           unionin oikeuden toissijaisten oikeussääntöjen, kuten ympäristöpolitiikan yleisten periaatteiden eli ympäristönsuojelun tason säilyttämisen periaatteen, ennalta varautumisen periaatteen, ennalta ehkäisyn periaatteen, ympäristövahinkojen torjumista ensisijaisesti niiden lähteellä koskevan periaatteen ja saastuttaja maksaa -periaatteen loukkaaminen

                           —

                           menettelysääntöjen kiertäminen, koska komission ei olisi pitänyt soveltaa valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä muuttaakseen asetuksen (EU) N:o 715/2007 olennaista osaa

                           —

                           olennaisten menettelymääräysten rikkominen, koska mainittu asetus ei ole saanut osakseen demokratian takeita, jotka Euroopan parlamentin ja neuvoston yhteispäätösmenettely tavallista lainsäätämisjärjestystä noudatettaessa tarjoaa.

               2)

               On olemassa todellinen ja varma vahinko sekä suora syy-yhteys komission menettelyn ja väitetyn vahingon välillä.


title: Asia C-22/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 4.10.2012 (korkeimman oikeuden (Suomi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Finnair Oyj v. Timy Lassooy (Lentoliikenne — Asetus (EY) N:o 261/2004 — Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen johdosta annettava korvaus — Lennolle pääsyn epäämisen käsite — Tilanteen jättäminen luokittelematta lennolle pääsyn epäämiseksi — Lennon peruuttaminen lähtölentokentällä olevan lakon takia — Peruutetun lennon jälkeisten lentojen uudelleenjärjestely — Näiden lentojen matkustajien oikeus korvaukseen)

text:
               24.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 366/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 4.10.2012 (korkeimman oikeuden (Suomi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Finnair Oyj v. Timy Lassooy
   (Asia C-22/11) (1)

   (Lentoliikenne - Asetus (EY) N:o 261/2004 - Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen johdosta annettava korvaus - Lennolle pääsyn epäämisen käsite - Tilanteen jättäminen luokittelematta lennolle pääsyn epäämiseksi - Lennon peruuttaminen lähtölentokentällä olevan lakon takia - Peruutetun lennon jälkeisten lentojen uudelleenjärjestely - Näiden lentojen matkustajien oikeus korvaukseen)
   2012/C 366/15
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Korkein oikeus

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Finnair Oyj

      Vastapuoli: Timy Lassooy

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Korkein oikeus — Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 (EUVL L 46, s. 1) 2 artiklan j alakohdan ja 4, 5 ja 7 artiklan tulkinta — Poikkeukselliset olosuhteet — Lennon peruuttaminen lähtölentokentän henkilökunnan lakon takia — Lentojen uudelleenjärjestely peruutetun lennon matkustajille aiheutuvien kielteisten vaikutusten vähentämiseksi — Uudelleenjärjestely, joka koskee myös peruutetun lennon jälkeisiä lentoja — Näiden lentojen matkustajien oikeus saada korvausta

      Tuomiolauselma

               1)

               Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 2 artiklan j alakohdassa ja 4 artiklassa tarkoitettua lennolle pääsyn epäämisen käsitettä on tulkittava siten, että se koskee paitsi ylivaraustilanteista johtuvia lennolle pääsyn epäämisiä myös muista syistä, kuten toiminnallisista syistä, johtuvia lennolle pääsyn epäämisiä.

               2)

               Asetuksen N:o 261/2004 2 artiklan j alakohtaa ja 4 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että poikkeukselliset olosuhteet, jotka saavat lentoliikenteen harjoittajan järjestämään lentoja uudelleen tällaisten olosuhteiden jälkeen, eivät voi olla hyväksyttävä syy evätä pääsy näille myöhemmille lennoille eivätkä ne voi myöskään vapauttaa liikenteenharjoittajaa saman asetuksen 4 artiklan 3 kohtaan perustuvasta velvollisuudesta antaa korvaus matkustajalle, jolta se epää pääsyn jollekin näistä mainittujen olosuhteiden jälkeen järjestetyistä lennoista.

      (1)  EUVL C 80, 12.3.2011.


title: Asia T-529/09: Kanne 31.12.2009 — In ‘t Veld v. neuvosto

text:
               27.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/32

         Kanne 31.12.2009 — In ‘t Veld v. neuvosto
   (Asia T-529/09)
   2010/C 80/54
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Sophie in ‘t Veld (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat O. Brouwer ja J. Blockx)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               neuvoston päätös evätä kantajalta oikeus tutustua täysimääräisesti asiakirjaan 11897/09 on kumottava

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut mahdollisten väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tällä kanteella kantaja vaatii 8.9.2009 tehdyn neuvoston päätöksen, jolla hylättiin hänen asetuksen N:o 1049/2001 (1) mukaisesti tekemänsä hakemus saada tutustua täysimääräisesti asiakirjaan 11897/09, joka on neuvoston oikeudellisen yksikön lausunto, joka koskee asiakirjan ”Komission suositus neuvostolle komission valtuuttamiseksi aloittamaan neuvottelut Euroopan unionin ja Amerikan Yhdysvaltojen välillä sellaisen kansainvälisen sopimuksen tekemiseksi, joka koskee rahaliikenteen sanomanvälitystietojen siirtämistä Yhdysvaltain valtiovarainministeriölle terrorismin ja terrorismin rahoituksen estämiseksi ja torjumiseksi” oikeudellista perustaa. Neuvosto on toimittanut kantajalle tiivistelmän asiakirjasta 11897/09 ja jättänyt sen ulkopuolelle osat, joiden perusteella kantaja voisi mielestään saada tietoja oikeudellisen yksikön analyysin pääkohdista.
   Kantaja väittää, että riidanalainen päätös on kumottava, koska sillä rikotaan asetuksessa N:o 1049/2001 olevia sääntöjä asiakirjoihin tutustumisesta.
   Kantaja väittää ensiksi, että riidanalainen päätös perustuu virheellisesti asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan kolmanteen luetelmakohtaan (kansainvälisten suhteiden suoja), koska neuvosto ei osoita, miten oikeus tutustua koko asiakirjaan 11897/09 vahingoittaisi yleistä etua Euroopan unionin kansainvälisten suhteiden suojan osalta.
   Kantaja väittää toiseksi, että riidanalainen päätös perustuu niin ikään asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toisen luetelmakohdan (oikeudellisen neuvonannon suoja) virheelliseen tulkintaan, sillä tätä poikkeusta ei sovelleta asiakirjaan 11897/09, koska oikeus tutustua koko asiakirjaan ei heikennä tuomioistuinkäsittelyn ja oikeudellisen neuvonannon suojaa, koska se, että asiakirja 11897/09 on kokonaisuudessaan yleisön saatavilla, on ylivoimaisen yleisen edun mukaista.
   Toissijaisesti jos unionin tuomioistuin katsoo, että näitä edellä mainittuja poikkeuksia sovelletaan asiakirjaan 118976/09, kantaja väittää, että neuvosto on soveltanut virheellisesti asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 6 kohtaa sikäli kuin se on poistanut asiakirjasta 11897/09 enemmän tietoja kuin oli ehdottomasti tarpeen.
   Kantaja väittää lopuksi, että neuvosto laiminlöi velvollisuuttaan perustella riidanalainen päätös.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 25 päivänä toukokuuta 2000 asiassa T-173/99, Gilbert Elkaïm ja Philippe Mazuel vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Tutkintoihin ja kokeisiin perustuva avoin kilpailu – Kilpailuilmoituksen vastainen menettely – Hakĳoiden yhdenvertainen kohtelu – Hyvän hallinnon periaate – Harkintavallan ja menettelyn väärinkäyttö)

text:
C 285/8                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       7.10.2000
Beck, vastaan Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään                  koonpanossa: tuomari K. Lenaerts, kirjaaja: johtava hallintovir-
S. Marquardt, H.-J. Rabe ja G. Berrisch), jota tukee Euroopan           kamies B. Pastor, on 25.5.2000 antanut tuomion, jonka tuo-
yhteisöjen komissio (asiamiehinään V. Kreuschitz ja N. Khan),           miolauselma on seuraava:
jossa kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa
lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Puolasta ja                 1)    Kanne hylätään.
Venäjältä peräisin olevan muokkaamattoman, seostamatto-
man sinkin tuonnissa ja käyttöönotetun väliaikaisen tullin              2)    Kukin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
lopullisesta kantamisesta 22 päivänä syyskuuta 1997 annetun
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1931/97 (EYVL L 272, s. 1),
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu kolmas               (1) EYVL C 281, 2.10.1999.
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Jae-
ger sekä tuomarit K. Lenaerts, V. Tiili, J. Azizi ja P. Mengozzi,
kirjaaja: hallintovirkamies A. Mair, on 20.6.2000 antanut
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
1)    Kanne jätetään tutkimatta.
2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoite-   YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
      taan korvaamaan vastaajan oikeudenkäyntikulut.                                        MIOISTUIMEN TUOMIO
3)    Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                                5 päivänä heinäkuuta 2000
(1) EYVL C 72, 7.3.1998.
                                                                        asiassa T-111/99, Ignacio Samper vastaan Euroopan parla-
                                                                                mentti (1)
                                                                        (Henkilöstö – Nimityspäätöksen kumoamisen jälkeen jul-
                                                                        kaistu uusi työpaikkailmoitus – Uran uudelleenmäärittely
                                                                        – Huolenpitovelvollisuus – Yksikön etu – Harkintavallan
                                                                           väärinkäyttö – Viransijaiseksi nimittämättä jättäminen)
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                   MIOISTUIMEN TUOMIO                                                            (2000/C 285/16)
                 25 päivänä toukokuuta 2000
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
asiassa T-173/99, Gilbert Elkaïm ja Philippe Mazuel vas-
            taan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                       Asiassa T-111/99, Ignacio Samper, Euroopan parlamentin
                                                                        virkamies, kotipaikka Madrid, edustajanaan asianajaja E. Boige-
                                                                        lot, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
(Henkilöstö – Tutkintoihin ja kokeisiin perustuva avoin                 Louis Schiltz, 2 rue du Fort Rheinsheim, vastaan Euroopan
kilpailu – Kilpailuilmoituksen vastainen menettely – Haki-              parlamentti (asiamiehinään H. von Hertzen ja J. Sant’Anna),
joiden yhdenvertainen kohtelu – Hyvän hallinnon periaate –              jossa kantaja vaatii kumoamaan avoimia työpaikkoja koskevan
          Harkintavallan ja menettelyn väärinkäyttö)                    ilmoituksen nro 8675, joka liittyi Madridin tiedotustoimistossa
                                                                        avoinna olevan osastopäällikön toimen täyttämiseen, ja tällä
                        (2000/C 285/15)                                 ilmoituksella aloitetun avoimen toimen täyttämismenettelyn
                                                                        (toimen täyttäminen toisiin tehtäviin siirtämällä tai ylennyk-
                                                                        sellä), yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                        (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        V. Tiili sekä tuomarit R. M. Moura Ramos ja P. Mengozzi,
                                                                        kirjaaja: H. Jung, on 5.7.2000 antanut tuomion, jonka tuomio-
Asiassa T-173/99, Gilbert Elkaïm, kotipaikka Pariisi, ja Philippe       lauselma on seuraava:
Mazuel, Euroopan yhteisöjen komission oikeudellisessa yk-
sikössä toimiva kansallinen virkamies, kotipaikka Bryssel,              1)    Kanne hylätään.
edustajanaan asianajaja N. Ravailhe, Bryssel, 6 rue Hydrauli-
que, Bryssel, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-            2)    Parlamentti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut ko-
hinään G. Valsesia ja F. Clotuche-Duvieusart), jossa kantajat                 konaisuudessaan.
vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toisaalta
kumoaa avoimen kilpailun KOM/A/15/98, kilpailuun liittyvät
soveltuvien hakijoiden luettelot ja näiden luetteloiden perus-          (1) EYVL C 226, 7.8.1999.
teella mahdollisesti tehdyt palvelukseenotot ja toisaalta määrää
komission järjestämään uuden kilpailun, yhteisöjen ensimmäi-
sen oikeusasteen tuomioistuin, toimien yhden tuomarin ko-


title: Asian C-399/04 poistaminen rekisteristä

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/30

         Asian C-399/04 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 143/57)

      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 4.2.2005 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-399/04, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta.

      (1)  EUVL C 273, 6.11.2004.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 26 päivänä syyskuuta 2000 asiassa C-22/99 (Pretore di Pinerolon esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Cristoforo Bertinetto vastaan Biraghi SpA (Maatalous – Yhteinen markkinajärjestely – Maito ja maitotuotteet – Maidon hinta – Asetuksen N:o 804/68 3 artikla)

text:
25.11.2000              FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              C 335/13
1)    Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut EY:n perustamissopi-               YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
      muksen 73 b artiklan (josta on tullut EY 56 artikla) mukaisia
      velvoitteitaan, koska se on kieltänyt 4.10.1994 annetun
      kuninkaan asetuksen 3 §:n 2 momentin nojalla Belgiassa                                 26 päivänä syyskuuta 2000
      asuvia henkilöitä hankkimasta ulkomailla liikkeeseen laskettuja
      velkakirjoja.                                                      asiassa C-23/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Ranskan tasavalta (1)
2)    Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
      käyntikulut.
                                                                         (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Tavaroi-
                                                                         den vapaa liikkuvuus – Tullin haltuunottomenettelyt –
(1) EYVL C 48, 20.2.1999.
                                                                         Kauttakuljetuksessa olevat tavarat – Teollisoikeus – Autojen
                                                                                korjaamiseen tarkoitetut varaosat)
                                                                                (2000/C 335/25)
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                           (viides jaosto)
                    26 päivänä syyskuuta 2000                            (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
asiassa C-22/99 (Pretore di Pinerolon esittämä ennakko-
ratkaisupyyntö), Cristoforo Bertinetto vastaan Biraghi                   Asiassa C-23/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
                               SpA (1)                                   nään R. B. Wainwright ja O. Couvert-Castéra) vastaan Ranskan
                                                                         tasavalta (asiamiehinään K. Rispal-Bellanger ja R. Loosli-Sur-
(Maatalous – Yhteinen markkinajärjestely – Maito ja maito-               rans), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan,
 tuotteet – Maidon hinta – Asetuksen N:o 804/68 3 artikla)               että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopi-
                                                                         muksen 30 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 28 artikla)
                         (2000/C 335/24)                                 mukaisia velvoitteitaan, koska se on teollis- ja tekijänoikeuksia
                                                                         koskevan lainsäädännön perusteella pannut täytäntöön tullivi-
                                                                         ranomaisten haltuunottomenettelyjä, jotka kohdistuvat tava-
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                       roihin, jotka on laillisesti valmistettu yhdessä Euroopan yhtei-
                                                                         sön jäsenvaltiossa ja jotka on tarkoitettu sen jälkeen, kun
                                                                         ne on kuljetettu Ranskan alueen kautta, saatettaviksi toisen
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
                                                                         jäsenvaltion markkinoille, jossa niitä voidaan myydä laillisesti,
        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                         yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti
                                                                         G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J. C. Moitin-
Asiassa C-22/99, jonka Pretore di Pinerolo (Italia) on saattanut         ho de Almeida ja L. Sevón sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn,
EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on tullut EY               J.-P. Puissochet, P. Jann, H. Ragnemalm (esittelevä tuomari),
234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi            M. Wathelet ja V. Skouris, julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja:
saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole-            johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut
vassa asiassa Cristoforo Bertinetto vastaan Biraghi SpA ennak-           26.9.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
koratkaisun maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajär-
jestelystä 27 päivänä kesäkuuta 1968 annetun neuvoston
asetuksen (ETY) N:o 804/68 (EYVL L 148, s. 13) 3 artiklan                1)     Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuk-
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien                   sen 30 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 28 artikla)
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja D. A. O. Edward sekä                       mukaisia velvoitteitaan, koska se on teollis- ja tekijänoikeuksia
tuomarit L. Sevón, P. Jann, H. Ragnemalm (esittelevä tuomari)                  koskevan lainsäädännön perusteella pannut täytäntöön tullivi-
ja M. Wathelet, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: johtava hallin-             ranomaisten haltuunottomenettelyjä, jotka kohdistuvat tavaroi-
tovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut 26.9.2000                           hin, jotka on laillisesti valmistettu yhdessä Euroopan yhteisön
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                      jäsenvaltiossa ja jotka on tarkoitettu sen jälkeen, kun ne
                                                                                on kuljetettu Ranskan alueen kautta, saatettaviksi toisen
                                                                                jäsenvaltion markkinoille, jossa niitä voidaan myydä laillisesti.
Pääasiassa esillä olevan kaltainen lainsäädäntö, jolla pyritään
edistämään ja tukemaan yhtenäisen maidontuotantohinnan vahvista-
mista, on maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä      2)     Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
27 päivänä kesäkuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY)                     kulut.
N:o 804/68 3 artiklan vastainen.
                                                                         (1) EYVL C 86, 27.3.1999.
(1) EYVL C 86, 27.3.1999.


title: Asia C-349/11: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 9.12.2011 (Tribunal de première instance de Liègen (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Auditeur du travail v. Yangwei SPRL (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta — Direktiivi 97/81/EY — Hallinnolliset esteet, jotka ovat omiaan rajoittamaan mahdollisuuksia osa-aikaiseen työhön — Velvollisuus julkaista ja säilyttää osa-aikaisten työntekijöiden työsopimukset ja työaikatiedot)

text:
               14.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 109/5

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 9.12.2011 (Tribunal de première instance de Liègen (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Auditeur du travail v. Yangwei SPRL
   (Asia C-349/11) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Direktiivi 97/81/EY - Hallinnolliset esteet, jotka ovat omiaan rajoittamaan mahdollisuuksia osa-aikaiseen työhön - Velvollisuus julkaista ja säilyttää osa-aikaisten työntekijöiden työsopimukset ja työaikatiedot)
   2012/C 109/09
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal de première instance de Liège

      Asianosaiset

      Kantaja: Auditeur du travail

      Vastaaja: Yangwei SPRL

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal de première instance de Liège — UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta 15.12.1997 annetun neuvoston direktiivin 97/81/EY (EYVL 1998, L 14, s. 9) tulkinta — Sellaisen kansallisen säännöstön hyväksyttävyys, jossa edellytetään työnantajan laativan asiakirjat, joissa ilmoitetaan osa-aikaisten työntekijöiden osalta poikkeukset työajasta, ja säilyttävän ja julkaisevan osa-aikaisten työntekijöiden työsopimukset ja työaikatiedot — Hallinnolliset esteet, jotka ovat omiaan rajoittamaan mahdollisuuksia osa-aikaiseen työhön.

      Määräysosa

   UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta 15.12.1997 annetun neuvoston direktiivin 97/81/EY liitteessä olevan osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lauseketta on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa velvoitetaan työnantaja julkaisemaan ja säilyttämään osa-aikaisten työntekijöiden työsopimukset ja työaikatiedot, jos asiassa on osoitettu, ettei osa-aikaisia työntekijöitä kohdella tämän säännöstön johdosta epäedullisemmin kuin samankaltaisessa tilanteessa olevia täysipäiväisiä työntekijöitä, tai jos asiassa on — siinä tilanteessa, että tällaista erilaista kohtelua ilmenee — osoitettu, että kyseinen säännöstö on objektiivisista syistä perusteltu eikä sillä ylitetä sitä, mikä on tarpeen säännöstöllä tavoiteltujen päämäärien saavuttamiseksi. Kansallisen tuomioistuimen on toteutettava tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevat tarpeelliset selvitykset erityisesti sovellettavan kansallisen oikeuden suhteen sen arvioimiseksi, onko tilanne näin sen ratkaistavana olevassa asiassa.
   Jos kansallinen tuomioistuin päätyy siihen lopputulokseen, että pääasiassa kyseessä oleva kansallinen säännöstö on ristiriidassa direktiivin 97/81 liitteenä olevan osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen kanssa, puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohtaa on tällöin tulkittava siten, että myös se on esteenä mainitulle säännöstölle.

      (1)  EUVL C 282, 24.9.2011.


title: College van Beroep voor het bedrijfslevenin 15.1.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1. Dutch Antillian Dairy Industry Inc. 2. Verenigde Douane-Agenten BV, joita väliintulijana tukee Alankomaiden Antillit, vastaan Rijksdienst voor de keuring van Vee en Vlees (Asia C-106/97)

text:
N:o C 142/ 12        I   FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        10.5.97
a ) Kattaako käsite " jäsenvaltion myöntämä taikka val                        sosioinnista Euroopan yhteisöihin 25 päivänä heinä
     tion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki "                      kuuta 1991 tehdyn neuvoston päätöksen 91 /482/
     sellaisen säädöksen, jolla yksi ainoa julkisoikeudellinen                 ETY ( 2 ) 102 ja 103 artikla ?
     liikelaitos vapautetaan noudattamasta yleisesti sovellet
     tavaa, määräaikaisia työsopimuksia koskevaa säännös
     tä ?                                                                     Jos vastaus kysymyksiin IA. ja IB . on myöntävä :
b ) Jos kysymykseen a vastataan myöntävästi, onko tällai
     nen tuki tarkastettava perustamissopimuksen 93 artik            2.       Onko edellä mainitun direktiivin 23 artiklaa tulkitta
     lan 3 kohdan mukaisessa alustavassa käsittelyssä ?                        va niin, että tämän artiklan täytäntöönpanemiseksi
                                                                               annettuja kansallisia säännöksiä voidaan soveltaa
c ) Jos edellä mainittua menettelyä ei ole noudatettu, voi                    edellä kysymyksessä IA. tarkoitettuun tuontiin vasta
     daanko Italian valtion sisäisessä oikeusjärjestyksessä                    siitä alkaen, kun
     soveltaa välittömästi sitä määräystä, jolla tällainen
     tuki on kielletty ?                                                       — näiden tuotteiden kauppaa jäsenvaltioissa koske
                                                                                va järjestelmä, jota kolmansista maista peräisin
d ) Jos kysymykseen c vastataan myöntävästi, voidaanko                              olevan kyseisen tuotteen järjestelmän on edellä
     julkisoikeudellisen liikelaitoksen ja sellaisen henkilön,                      mainitun direktiivin 22 artiklan mukaan vähin
     joka on riitauttanut sen, että häneen ei ole sovellettu                        tään vastattava, on tullut kokonaisuudessaan voi
     määräaikaisia työsuhteita koskevaa yleistä säännöstä,                          maan ja
     välisessä oikeudenkäynnissä vedota kyseiseen kieltoon
     ja sen perusteella muuttaa kyseisen henkilön työsuhde
     toistaiseksi voimassa olevaksi ja/tai velvoittaa suoritet                — on tehty pätevä päätös sekä kyseisen maan otta
                                                                                misesta 23 artiklan 3 kohdassa ensiksi mainit
     tavaksi vahingonkorvausta ?
                                                                                tuun luetteloon että kyseisessä maassa hyväksyt
                                                                                tyjen laitosten luettelosta ?
                                                                      3.       Onko komission 31 päivänä tammikuuta 1994 teke
College van Beroep voor het bedrijfslevenin 15.1.1997 te                      mä päätös 94/79/ETY ( 3 ) pätevä ?
kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
asiassa 1 . Dutch Antillian Dairy Industry Inc. 2. Verenigde          (') EYVL N:o L 268 , 14.9.1992 , s . 1 .
Douane-Agenten BV, joita väliintulijana tukee Alankomai              ( 2 ) EYVL N:o L 263 , 19.9.1991 , s . 1 .
den Antillit, vastaan Rijksdienst voor de keuring van Vee             (') EYVL N:o L 36 , 8.2.1994, s . 5 .
                                en Vlees
                          ( Asia C-106/97 )
                            ( 97/C 142/25 )
College van Beroep voor het bedrijfsleven on pyytänyt
15.1.1997 tekemällään päätöksellä, joka on saapanut yh               Tribunal de grande instance de Grassen 19.7.1996 teke
teisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 13.3.1997, Euroopan                mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asi
yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa 1 . Dutch Antillian Dai          assa Ministère public, Union fédérale des consommateurs
ry Industry Inc . 2 . Verenigde Douane-Agenten BV, joita              " Que choisir ?", Organisation générale des consommateurs
väliintulijana tukee Alankomaiden Antillit, vastaan Rijks                 " OR.GE.CO " vastaan Max Rombi ja SA Arkopharma
dienst voor de keuring van Vee en Vlees ennakkoratkaisua                                          ( Asia C-107/97 )
seuraaviin kysymyksiin :
                                                                                ( 97/C 142/26 )
IA . Onko direktiivin 92/46/ETY ( ; ) III luvun säännöksiä,
        varsinkin kun niitä luetaan EY:n perustamissopimuk
        sen 227 ja 131 —136 artiklan valossa, tulkittava si          Tribunale de grande instance de Grasse on 19.7.1 996 teke
        ten, että ne velvoittavat, kuten EY:n perustamissopi         mällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo
        muksen     189        artiklan   kolmannessa   kohdassa       mioistuimeen 14.3.1997, pyytänyt Euroopan yhteisöjen
        edellytetään, antamaan kansallisia täytäntöönpano            tuomioistuimelta ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin
        säännöksiä, joita sovelletaan tuotaessa yhteisöihin           asiassa Ministere public, Union federale des consomma
        EY:n perustamissopimuksen liitteessä IV mainituista           teurs " Que choisir ?", Organisation generale des consom
        merentakaisista maista ja alueista kuten Alankomai           mateurs " OR.GE.CO " vastaan Max Rombi ja SA Arko
        den Antiikista peräisin olevaa voita ?                        pharma :
        Jos vastaus kysymykseen IA. on myöntävä :
                                                                       1 ) Voiko jäsenvaltio panna yhteisön direktiivin asianmu
IB .    Ovatko edellä mainitun direktiivin III luvun sään                   kaisesti täytäntöön pitämällä täytäntöönpanosäädök
        nökset päteviä siltä osin kuin ne liittyvät edellä kysy             sessä voimassa aikaisemman kumotun direktiivin täy
        myksessä IA tarkoitettuun tuontiin, ottaen erityisesti               täntöönpanosäännökset, jotka on annettu kumotun
        huomioon EY:n perustamissopimuksen 132 artiklan                      kansallisen täytäntöönpanosäädöksen nojalla, ja tyytyä
        1 kohta sekä merentakaisten maiden ja alueiden as                    toteamaan uudessa täytäntöönpanosäädöksessä , että


title: Asia T-183/09: Kanne 11.5.2009 — Spa Monopole v. SMHV — Club de Golf Peralada (WINE SPA)

text:
               4.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 153/49

         Kanne 11.5.2009 — Spa Monopole v. SMHV — Club de Golf Peralada (WINE SPA)
   (Asia T-183/09)
   2009/C 153/93
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgia) (edustajat: asianajajat L. De Brouwer, E. Cornu ja O. Klimis)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Club de Golf Peralada, SA (Barcelona, Espanja)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 2.3.2009 yhdistetyissä asioissa R 1231/2005-4 ja R 1250/2005-4 tekemä päätös on kumottava

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”WINE SPA” luokkiin 3, 5, 16, 24, 25 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Useat tavaramerkkiä ”SPA” koskevat kansalliset, kansainväliset ja yhteisön tavaramerkkirekisteröinnit luokkiin 3, 32 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten; sanamerkkiä ”LES THERMES DE SPA” koskeva Beneluxin ja kansainvälinen tavaramerkkirekisteröinti luokkiin 3 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten; tavaramerkkiä ”SPA MONOPOLE S.A. SPA” koskeva saksalainen tavaramerkkirekisteröinti luokkaan 3 kuuluvia tavaroita varten; S.A. SPA Monopole, Compagnie fermière de Spa, en abrégé S.A. Spa Monopole N.V., société anonyme, Belgiassa suojattu kauppanimi; Les Thermes de Spa, Place Royale 2, 4900 Spa, Belgia, Belgiassa suojattu kauppanimi

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen osittainen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston ratkaisun osittainen kumoaminen ja väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 (1) 75 artiklan toisen virkkeen ja 76 artiklan 1 kohdan toisen virkkeen rikkominen, koska oikeutta tulla kuulluksi koskevaa periaatetta ja kontradiktorisuuden periaatetta loukattiin valituslautakunnan päätöstä tehtäessä; neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohdan rikkominen, koska valituslautakunta perusti arvionsa aikaisemman tavaramerkin ”SPA” erottamiskyvystä virheellisiin ja vahvistamattomiin seikkoihin ja jätti tutkimatta, olivatko kyseiset tavaramerkit samankaltaisia suhteessa niihin tavaroihin, joita varten ne oli rekisteröity tai joita varten niitä haettiin. Valituslautakunta ei lopuksi myöskään tutkinut sitä, merkitsisikö kyseisen yhteisön tavaramerkin käyttö aikaisemman tavaramerkin ”SPA” erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettua hyväksikäyttöä taikka olisi niille haitaksi ja näin ollen neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohdan rikkomista.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009, EUVL L 78, s. 1.


title: Asia T-25/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.1.2013 — Germans Boada v. SMHV (Laattaleikkuri) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Laattaleikkuri — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta — Käyttämisen kautta saadun erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohta — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/2009 75 ja 76 artikla — Yhdenvertainen kohtelu)

text:
               9.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.1.2013 — Germans Boada v. SMHV (Laattaleikkuri)
   (Asia T-25/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Laattaleikkuri - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Käyttämisen kautta saadun erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohta - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen N:o 207/2009 75 ja 76 artikla - Yhdenvertainen kohtelu)
   2013/C 71/24
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Germans Boada, SA (Rubí, Espanja) (edustaja: asianajaja J. Carbonell Callicó)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: V. Melgar)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 28.10.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 771/2010-1), joka koskee hakemusta laattaleikkuria kuvaavan kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Germans Boada, SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 80, 12.3.2011.


title: Asia C-192/07: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 24.1.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta

text:
               29.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/23

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 24.1.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-192/07) (1)

   (2008/C 79/43)

      Oikeudenkäyntikieli: saksa

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 117, 26.5.2007.


title: Asia C-479/06: Kanne 23.11.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/48

         Kanne 23.11.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-479/06)
   (2006/C 326/98)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Patakia ja D. Lawunmi)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut liikkuviin työkoneisiin asennettavien polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen torjuntatoimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 97/68/EY muuttamisesta 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/26/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika, jossa direktiivi 2004/26/EY oli pantava täytäntöön sisäisessä oikeudessa, on päättynyt 20.5.2005.

      (1)  EUVL L 146, 30.4.2004, s. 1.


title: Asia C-58/05: Euroopan yhteisöjen komission 10.2.2005 Ruotsin kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
               16.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/13

         Euroopan yhteisöjen komission 10.2.2005 Ruotsin kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-58/05)
   (2005/C 93/23)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.2.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ruotsin kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat L. Ström van Lier ja N. Yerrell ja prosessiosoitteena on Luxemburg.
   Komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Ruotsin kuningaskunta ei ole noudattanut Euroopan lentoyhtiöiden liiton (AEA), Euroopan kuljetustyöntekijöiden liiton (ETF), Euroopan ohjaamomiehistöyhdistyksen (ECA), Euroopan alueellisten lentoyhtiöiden yhdistyksen (ERA) ja Kansainvälisen tilauslentoyhtiöiden järjestön (IACA) tekemän, siviili-ilmailun liikkuvien työntekijöiden työajan järjestämistä koskevan eurooppalaisen sopimuksen täytäntöönpanosta 27 päivänä marraskuuta 2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/79/EY (1) 3 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä;

               2)

               velvoittaa Ruotsin kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 1.12.2003.

      (1)  EYVL L 302, 1.12.2000, s. 57.


title: Asia C-184/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 24.3.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Asetus (EY) N:o 648/2004 — 18 Artikla — Pesuaineiden ja niiden sisältämien pinta-aktiivisten aineiden markkinat — Seuraamukset)

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/11

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 24.3.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-184/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Asetus (EY) N:o 648/2004 - 18 Artikla - Pesuaineiden ja niiden sisältämien pinta-aktiivisten aineiden markkinat - Seuraamukset)
   2009/C 113/21
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Oliver ja J.-B. Laignelot)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta (asiamies: C. Schiltz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Pesuaineista 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 648/2004 (EUVL L 104, s.1) rikkomiseen sovellettavista varoittavista, tehokkaista ja oikeasuhteisista seuraamuksista ei ole säädetty tai ilmoitettu määräajassa

      Tuomiolauselma

               1)

               Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut pesuaineista 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 648/2004 18 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säätänyt kyseisen artiklan mukaisista seuraamuksista säädetyssä määräajassa.

               2)

               Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 158, 21.6.2008.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 3 päivänä huhtikuuta 2003 asiassa C-144/00 (Bundesgerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Matthias Hoffmann (Arvonlisävero – Kuudes direktiivi – Tietyille yleishyödyllisille toiminnoille myönnettävät vapautukset – Laitoksen käsite – Luonnollisen henkilön suorittamat palvelut – Solistin suorittamat kulttuuripalvelut)

text:
C 146/4                   FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                            21.6.2003
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                            (kuudes jaosto)                                                          (viides jaosto)
                                                                                8 päivänä toukokuuta 2003
                    3 päivänä huhtikuuta 2003
                                                                         asiassa C-269/00 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakko-
asiassa C-144/00 (Bundesgerichtshofin esittämä ennakko-                  ratkaisupyyntö), Wolfgang Seeling vastaan Finanzamt
             ratkaisupyyntö), Matthias Hoffmann (1)                                                   Starnberg ( 1)
(Arvonlisävero – Kuudes direktiivi – Tietyille yleishyödylli-            (Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 6 artiklan 2 kohdan
sille toiminnoille myönnettävät vapautukset – Laitoksen                  ensimmäisen alakohdan a alakohta ja 13 artiklan B kohdan
käsite – Luonnollisen henkilön suorittamat palvelut – Solis-             b alakohta – Yrityksen liikeomaisuuteen kokonaisuudessaan
                 tin suorittamat kulttuuripalvelut)                      kuuluvassa rakennuksessa olevan asunnon ottaminen vero-
                                                                         velvollisen yksityiseen käyttöön – Tällaisen käytön jättämi-
                                                                             nen rinnastamatta kiinteän omaisuuden vuokraukseen)
                           (2003/C 146/05)
                                                                                (2003/C 146/06)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-144/00, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on saatta-             Asiassa C-269/00, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on saattanut
nut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsitel-           EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-
täväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä         väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
olevassa rikosoikeudenkäynnissä, jossa vastaajana on Matthias            olevassa asiassa Wolfgang Seeling ja Finanzamt Starnberg
Hoffmann, ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihtovero-              ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädän-
lainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäve-               nön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestel-
rojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päi-                mä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä touko-
vänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direk-                  kuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/
tiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 13 artiklan A kohdan                388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 6 artiklan 2 kohdan ensimmäi-
1 alakohdan n alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin             sen alakohdan a alakohdan, 13 artiklan B kohdan b alakohdan
(kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-             ja 17 artiklan 2 kohdan a alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen
ja J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari) sekä tuomarit R. Schint-        tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
gen, V. Skouris, F. Macken ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasia-         puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit C. W. A. Timmer-
mies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: johtava hallintovirkamies                mans, D. A. O. Edward, P. Jann ja S. von Bahr (esittelevä
H. A. Rühl, on antanut 3.4.2003 tuomion, jonka tuomiolausel-             tuomari), julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: johtava hallinto-
ma on seuraava:                                                          virkamies H. A. Rühl, on antanut 8.5.2003 tuomion, jonka
                                                                         tuomiolauselma on seuraava:
1)     Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaista-
       misesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen        Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta
       määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun           – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymispe-
       kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan A          ruste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston
       kohdan 1 alakohdan n alakohtaa on tulkittava siten, että          direktiivin 77/388/ETY 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakoh-
       yksittäin esiintyviä solisteja ei ole rajattu ilmaisun ”muut      dan a alakohtaa ja 13 artiklan B kohdan b alakohtaa on tulkittava
       tunnustetut kulttuurilaitokset” ulkopuolelle.                     siten, että sellainen kansallinen lainsäädäntö on kyseisten säännösten
                                                                         vastaista, jossa verottomana palvelun suorituksena eli edellä maini-
2)     Kyseisen direktiivin 13 artiklan A kohdan otsikko ei sellaise-    tussa 13 artiklan B kohdan b alakohdassa tarkoitettuna kiinteän
       naan aseta rajoituksia kyseisessä säännöksessä säädetyille va-    omaisuuden vuokrauksena pidetään sitä, että verovelvollisen omista-
       pautusmahdollisuuksille.                                          man yrityksen liikeomaisuuteen kokonaisuudessaan kuuluvan raken-
                                                                         nuksen yksi osa on verovelvollisen yksityisessä käytössä.
( 1) EYVL C 176, 24.6.2000.
                                                                         (1 ) EYVL C 259, 9.9.2000.


title: Asia C-446/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 28.2.2008 (College van Beroep voor het bedrijfslevenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — A. G. Winkel v. Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Naudanliha — Yhteinen markkinajärjestely — Asetus (EY) N:o 1254/1999 — Asetuksen 3 artiklan f alakohta — Emolehmäpalkkion myöntäminen — Tavallista karjankasvatuskäytäntöä vastaavat edellytykset)

text:
               26.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 28.2.2008 (College van Beroep voor het bedrijfslevenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — A. G. Winkel v. Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Asia C-446/06) (1)

   (Naudanliha - Yhteinen markkinajärjestely - Asetus (EY) N:o 1254/1999 - Asetuksen 3 artiklan f alakohta - Emolehmäpalkkion myöntäminen - Tavallista karjankasvatuskäytäntöä vastaavat edellytykset)
   (2008/C 107/07)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: A. G. Winkel

      Vastaaja: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   Oikeudenkäynnin kohde
   Enakkoratkaisupyyntö — College van Beroep voor het bedrijfsleven — Naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 17.5.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999 (EYVL L 160, s. 21) 3 artiklan 1 kohdan f alakohdan tulkinta — Sellaisen kansallisen lainsäädännön yhteensoveltuvuus yhteisön oikeuden kanssa, jonka mukaan emolehmäpalkkion myöntäminen tehdään riippuvaiseksi tavallisia karjankasvatusmenetelmiä vastaavista edellytyksistä
   Tuomiolauselma
   Naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 17.5.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999, sellaisena kuin se on muutettuna 23.7.2001 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1512/2001, 3 artiklan f alakohdan kanssa ei ole ristiriidassa kansallinen lainsäädäntö, jossa asetetaan emolehmäpalkkiota koskevalle oikeudelle tavallisten karjankasvatuskäytäntöjen mukaisia edellytyksiä, jotka koskevat yhtäältä tiettyä poikimisen tiheyttä ja joiden mukaan toisaalta emän on imetettävä vasikkaa neljän kuukauden ajan sen syntymän jälkeen.

      (1)  EUVL C 236, 30.12.2006.


title: Yhdistetyt asiat T-329/12 ja T-74/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.7.2014 – Al-Tabbaa v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Syyriaan kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet — Varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen — Unionin alueelle pääsyä tai kauttakulkua sen kautta koskevat rajoitukset — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan tuomioistuimessa — Perusteluvelvollisuus — Arviointivirhe)

text:
               25.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.7.2014 – Al-Tabbaa v. neuvosto
   (Yhdistetyt asiat T-329/12 ja T-74/13) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Syyriaan kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet - Varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen - Unionin alueelle pääsyä tai kauttakulkua sen kautta koskevat rajoitukset - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan tuomioistuimessa - Perusteluvelvollisuus - Arviointivirhe))
   2014/C 282/38
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Mazen Al-Tabbaa (Beirut, Libanon) (edustajat: barrister M. Lester ja solicitor G. Martin)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: S. Kyriakopoulou ja V. Piessevaux)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus neuvoston toimien, jotka sisältävät kantajaan kohdistuvia rajoittavia toimenpiteitä, eli aluksi Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2011/782/YUTP täytäntöönpanosta 14.5.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2012/256/YUTP (EUVL L 126, s. 9) ja Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 32 artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 14.5.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 410/2012 (EUVL L 126, s. 3) kumoamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2011/782/YUTP täytäntöönpanosta 14.5.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanopäätös 2012/256/YUTP ja Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 32 artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 14.5.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 410/2012 kumotaan siltä osin kuin ne koskevat Mazen Al-Tabbaata.

               2)

               Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä ja päätöksen 2011/782 kumoamisesta 29.11.2012 annettu neuvoston päätös 2012/739/YUTP ja asetuksen N:o 36/2012 32 artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 29.11.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1117/2012 kumotaan siltä osin kuin ne koskevat Al-Tabbaata.

               3)

               Asetuksen N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 22.4.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 363/2013 ja päätöksen 2012/739 täytäntöönpanosta 22.4.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanopäätös 2013/185/YUTP kumotaan siltä osin kuin ne koskevat Al-Tabbaata.

               4)

               Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä 31.5.2013 annettu neuvoston päätös 2013/255/YUTP kumotaan siltä osin kuin se koskee Al-Tabbaata.

               5)

               Päätöksen 2013/255 vaikutukset pidetään voimassa Al-Tabbaan osalta siihen asti, kunnes asetuksen N:o 36/2012 täytäntöönpanosta annetun täytäntöönpanoasetuksen N:o 363/2013 osittainen kumoaminen tulee voimaan.

               6)

               Lausunnon antaminen asiassa T-74/13 nostetusta kanteesta raukeaa.

               7)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut asiassa T-329/12 ja kolme neljäsosaa kantajan oikeudenkäyntikuluista asiassa T-74/13.

               8)

               Kantaja vastaa yhdestä neljäsosasta omia oikeudenkäyntikulujaan asiassa T-74/13.

      (1)  EUVL C 273, 8.9.2012.


title: Asia C-395/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo — Sala Primera Civil (Espanja) on esittänyt 22.9.2006 — Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA) v. Al Rima, S.A.

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/29

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo — Sala Primera Civil (Espanja) on esittänyt 22.9.2006 — Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA) v. Al Rima, S.A.
   (Asia C-395/06)
   (2006/C 294/51)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunal Supremo — Sala Primera Civil
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA)

      Vastaaja: Al Rima, S.A.
   Ennakkoratkaisukysymykset

               ”1)

               Onko se, että satelliitin välityksellä tai maitse vastaanotettuja televisiosignaaleja lähetetään edelleen kaapeleitse hotellihuoneisiin sijoitettuihin televisiovastaanottimiin, yleisölle välittämistä, johon on sovellettava 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY 3 artiklan 2 kohdassa (1) säädettyä äänitetuottajien ja elokuvien ensimmäisten tallenteiden tuottajien oikeuksien suojaa koskevien kansallisten lainsäädäntöjen yhdenmukaistamista?

               2)

               Onko 22.5.2001 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/29/EY säädetyn, äänitetuottajien ja elokuvien ensimmäisten tallenteiden tuottajien oikeuksien suojan kanssa yhteensopimatonta, että hotellihuoneen tai sitä vastaavan tilan katsotaan olevan yksityinen koti, minkä seurauksena yleisölle välittämisenä ei pidetä hotellin tai vastaavan laitoksen ennalta vastaanottamien televisiosignaalien välittämistä televisiovastaanottimien avulla?

               3)

               Voidaanko 22.5.2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/29/EY säädetyn, äänitetuottajien ja elokuvien ensimmäisten tallenteiden tuottajien oikeuksien suojan kannalta arvioiden hotellihuoneeseen tai sitä vastaavaan tilaan sijoitetun televisiovastaanottimen avulla tapahtuvaa, hotellin tai vastaavan laitoksen ennalta vastaanottamien televisiosignaalien välittämistä pitää yleisölle välittämisenä sillä perusteella, että välittämisestä hyötyvä yleisö vaihtuu?”

      (1)  Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY (EYVL L 167, s. 10).


title: Asia C-443/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Unabhängiger Verwaltungssenat in Tirol (Itävalta) on esittänyt 7.8.2013 — Ute Reindl, MPREIS Warenvertriebs GmbH v. Bezirkshauptmannschaft Innsbruck

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/39

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Unabhängiger Verwaltungssenat in Tirol (Itävalta) on esittänyt 7.8.2013 — Ute Reindl, MPREIS Warenvertriebs GmbH v. Bezirkshauptmannschaft Innsbruck
   (Asia C-443/13)
   2013/C 344/69
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Unabhängiger Verwaltungssenat in Tirol

      Pääasian asianosaiset

      Vastaaja ja valittaja: Ute Reindl, MPREIS Warenvertriebs GmbH

      Kantaja ja valituksen vastapuoli: Bezirkshauptmannschaft Innsbruck

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen (EY) N:o 2073/2005 muuttamisesta annetun asetuksen (EU) N:o 1086/2011 (1) 1 artiklaa tulkittava siten, että asetuksen (EY) N:o 2073/2005 (2) liitteessä I olevan 1 luvun rivillä 1.28 mainitun tuoreen siipikarjanlihan on täytettävä mainitut mikrobiologiset vaatimukset kaikissa jakeluvaiheissa?

               2)

               Sovelletaanko asetusta (EY) N:o 2073/2005 kaikilta osin myös elintarvikkeiden jakeluvaiheessa toimiviin elintarvikealan toimijoihin?

               3)

               Onko myös sellaisten elintarvikeyritysten, jotka eivät osallistu tuotantoon (jakelua lukuun ottamatta), noudatettava kaikissa jakeluvaiheissa asetuksen (EY) N:o 2073/2005 liitteessä I olevan 1 luvun rivillä 1.28 mainittua mikrobiologista vaatimusta?

      (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2160/2003 liitteen II ja komission asetuksen (EY) N:o 2073/2005 liitteen I muuttamisesta tuoreessa siipikarjanlihassa esiintyvän Salmonellan osalta 27.10.2011 annettu komission asetus (EU) N:o 1086/2011, EUVL L 281, s. 7.

      (2)  Elintarvikkeiden mikrobiologisista vaatimuksista 15.11.2005 annettu komission asetus (EY) N:o 2073/2005, EYVL L 338, s. 1.


title: Asia T-715/16: Kanne 7.10.2016 – Pebagua v. komissio

text:
               28.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 441/31

      Kanne 7.10.2016 – Pebagua v. komissio
      (Asia T-715/16)
      (2016/C 441/36)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Asianosaiset

         Kantaja: Asociación de la pesca y acuicultura del entorno de Doñana y del Bajo Guadalquívir (Pebagua) (Isla Mayor, Espanja) (edustaja: asianajaja A. J. Uceda Sosa)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan riidanalaisen täytäntöönpanoasetuksen

                  —

                  toissijaisesti kumoamaan lajin Procambarus clarkii sisällyttämisen mainitulla asetuksella hyväksyttyyn luetteloon

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteessa vaaditaan kumoamaan unionin kannalta merkityksellisten haitallisten vieraslajien luettelon hyväksymisestä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1143/2014 nojalla 13.7.2016 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 2016/1141 (EUVL 2016, L 189, s. 4.)
      Kanteensa tueksi kantaja väittää, etteivät asetuksen N:o 1143/2014 4 artiklassa säädetyt edellytykset täyty lajin Procambarus clarkii osalta ja ettei tämän lajin osalta ole tehty mainitun asetuksen 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua riskinarviointia.


title: Asia T-841/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.9.2015 – Espanja v. komissio (Kumoamiskanne — Unionin omat varat — Jäsenvaltioiden taloudellinen vastuu — Velvollisuus maksaa komissiolle määrä, joka vastaa omien varojen menetystä — Viivästyskorkojen määrä — Komission kirje — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Tutkimatta jättäminen)

text:
               16.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 381/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.9.2015 – Espanja v. komissio
   (Asia T-841/14) (1)

   ((Kumoamiskanne - Unionin omat varat - Jäsenvaltioiden taloudellinen vastuu - Velvollisuus maksaa komissiolle määrä, joka vastaa omien varojen menetystä - Viivästyskorkojen määrä - Komission kirje - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Tutkimatta jättäminen))
   (2015/C 381/45)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: abogado del Estado A. Gavela Llopis)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Caeiros ja L. Lozano Palacios)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota komission budjetti-pääosaston päätös, joka väitetysti sisältyy 21.10.2014 päivättyyn kirjeeseen BUDG/B/03MV D (2014) 3486706, jolla se sovelsi Euroopan yhteisöjen omien varojen järjestelmästä tehdyn päätöksen 2007/436/EY, Euratom soveltamisesta 22.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (EYVL L 130, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna, 11 artiklaa ja asetti 3 1 72  388,46 euroon niiden viivästyskorkojen määrän, jotka Espanjan kuningaskunnan oli maksettava viimeistään mainitun kirjeen lähettämistä seuraavan toisen kuukauden viimeisenä arkipäivänä.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 73, 2.3.2015.


title: Asia C-303/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 17.6.2011 — Maria Laura Altavista v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 17.6.2011 — Maria Laura Altavista v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
   (Asia C-303/11)
   2011/C 252/40
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Maria Laura Altavista

      Vastaaja: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko vakinaistamattomassa palvelussuhteessa olevien henkilöiden vakinaistamista koskeva kansallinen lainsäädäntö (lain nro 296/2006 1 §:n 519 momentti), jolla sallitaan jo määräaikaiseen palvelussuhteeseen otettujen työntekijöiden suora palvelukseenotto toistaiseksi voimassa olevaan palvelussuhteeseen poikkeuksena julkista kilpailua koskevasta säännöstä mutta jolla mitätöidään palvelusaika, joka on kulunut määräaikaisessa työssä, ristiriidassa direktiivin 1999/70/EY (1) liitteen 4 lausekkeen 4 kohdan määräyksen kanssa, kun sen mukaan ”erityisiin työehtoihin liittyvien palvelusaikaa koskevien vaatimusten on oltava määräaikaisille samat kuin vakituisille työntekijöille, ellei eripituisen palvelusajan vaatimiselle ole asiallisia syitä”, luettuna yhdessä Euroopan unionin tuomioistuimen jo tulkitseman 5 lausekkeen kanssa, kun sen antaman tuomion mukaan Italian lainsäädäntö, jolla kielletään julkishallinnossa määräaikaisen työsopimuksen muuntaminen toistaiseksi voimassa olevaksi työsopimukseksi, on lainmukainen, vai kuuluuko sen sijaan kansallisen lainsäätäjän säätämä palvelusajan menettäminen ”asiallisia syitä” koskevan poikkeuksen soveltamisalaan, joka on otettava huomioon, koska on tarpeen välttää se, että vakinaistamattomassa palvelussuhteessa olevia henkilöitä otetaan palvelukseen virkasuhteessa jo olevien työntekijöiden vahingoksi, mistä olisi kyse, jos vakinaistamattomassa palvelussuhteessa olevat säilyttäisivät aikaisemman palvelusaikansa?

               2)

               Onko kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään määräaikaisen sopimuksen päättymisestä ja uuden, aikaisemmasta erillisen toistaiseksi voimassa olevan sopimuksen käyttöönotosta ilman aikaisemman palvelusajan säilymistä siitä huolimatta, että palvelusaikaa on määräaikaisen palvelussuhteen aikana kertynyt (lain nro 296/2006 1 §:n 519 momentti), ristiriidassa direktiivin 1999/70/EY liitteen 4 lausekkeen 4 kohdan määräyksen kanssa, kun sen mukaan ”erityisiin työehtoihin liittyvien palvelusaikaa koskevien vaatimusten on oltava määräaikaisille samat kuin vakituisille työntekijöille, ellei eripituisen palvelusajan vaatimiselle ole asiallisia syitä”, luettuna yhdessä Euroopan unionin tuomioistuimen jo tulkitseman 5 lausekkeen kanssa, kun sen antaman tuomion mukaan Italian lainsäädäntö, jolla kielletään julkishallinnossa määräaikaisen työsopimuksen muuntaminen toistaiseksi voimassa olevaksi työsopimukseksi, on lainmukainen?

      (1)  EYVL L 175, s. 43.


title: Asia T-392/13: Kanne 25.7.2013 — La Ferla v. komissio ja ECHA

text:
               5.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 291/3

         Kanne 25.7.2013 — La Ferla v. komissio ja ECHA
   (Asia T-392/13)
   2013/C 291/03
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Leone La Ferla SpA (Melilli, Italia) (edustajat: asianajajat G. Passalacqua, J. Occhipinti ja G. Calcerano)

      Vastaajat: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA), Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riitautetut, jäljempänä selostetut toimet kokonaisuudessaan tai siltä osin kuin se on tuomioistuimen mukaan asianmukaista ja kantajan etujen mukaista

               —

               tämän seurauksena velvoittamaan ECHA:n palauttamaan kantajalta perusteettomasti perityt määrät laillisella korolla ja rahan arvon alenemisesta suoritettavalla korvauksella korotettuina siitä päivästä lukien, kun Leone La Ferla Spa:n maksamat määrät ovat siirtyneet ECHA:lle, siihen asti, kun ne on tosiasiallisesti palautettu

               —

               tai kumulatiivisesti tai vaihtoehtoisesti velvoittamaan ECHA:n korvaamaan Leone La Ferla Spa:lle aiheutuneen vahingon, jonka määrä vastaa edellä mainittuja, kantajalta perusteettomasti perittyjä määriä, laillisella korolla ja rahan arvon alenemisesta suoritettavalla korvauksella korotettuina siitä päivästä lukien, kun Leone La Ferla Spa:n maksamat määrät ovat siirtyneet ECHA:lle, siihen asti, kun ne on tosiasiallisesti palautettu

               —

               velvoittamaan vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja on riitauttanut päätöksen, jossa ECHA katsoi, ettei kantaja ollut näyttänyt toteen olevansa pieni tai keskikokoinen yritys ja määräsi, että sen oli maksettava suuryrityksille vahvistetut rekisteröintimaksut ja niihin liittyvä hallinnollinen maksu.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Kantaja väittää ensimmäisessä kanneperusteessaan, että ECHA on sääntöjenvastaisesti ylittänyt toimivaltansa, joka rajoittuu siihen, että sen on tutkittava tarkastusmenettely, jossa selvitetään, onko kantajana olevalla yrityksellä oikeus maksaa pienille ja keskisuurille yrityksille varattu alennettu maksu, koska se on tullut komission sijaan tehdessään tätä oikeutta koskevan päätöksen tai koska se on soveltanut mielivaltaisesti muita aineellisia kriteerejä sen arvioimiseksi, oliko kyseessä pieni tai keskisuuri yritys, kuin niitä, jotka komissio on vahvistanut asetuksessa (EY) N:o 340/2008 (1).
               Toimivalta tehdä päätöksiä, jotka koskevat pienille ja keskisuurille yrityksille varattua oikeutta maksaa alennettuja maksuja, edellyttää kantajan mukaan sen arvioimista, sovelletaanko rekisteröidyn yrityksen kokoon pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettävää yhteisön rahoitusta koskevassa suosituksessa 2003/361/EY vahvistettuja perusteita, minkä arviointi ei kuulu ECHA:n sihteeristölle vaan ainoastaan komissiolle, koska REACH-asetuksessa tai komission täytäntöönpanoasetuksissa ei ole tätä koskevia säännöksiä.
               Lisäksi asetuksessa N:o 340/2008 säädetään nimenomaisesti pienten tai keskisuurten yritysten juridisen aseman vahvistamisesta, että suosituksessa 2003/361/EY vahvistettuja alaperusteita, jotka koskevat yrityksiä, jotka ovat sidossuhteessa muihin yrityksiin osakkuuksien vuoksi, sovelletaan yrityksiin, joilla ei ole kotipaikkaa Euroopan unionissa. Tästä seuraa vastakkaispäättelynä, että kyseisiä perusteita ei voida soveltaa arvioitaessa Euroopan unioniin sijoittautuneen yrityksen kokoa sen selvittämiseksi, onko kyseisellä yrityksellä oikeus maksaa alennettu maksu.

               2)

               Kantaja väittää toisessa kanneperusteessa, että joka tapauksessa ECHA on soveltanut nyt käsiteltävässä asiassa lainvastaisesti kyseisiä alaperusteita, sillä se ei ole ottanut huomioon, että Leone La Ferla Spa on perheyritys, koska La Ferlan kolme veljeä omistavat sen koko osakepääoman. Tästä syystä mitään merkitystä ei olisi pitänyt antaa kyseisille alaperusteille eikä myöskään osakkuuksille ja sidossuhteille muihin yrityksiin, koska yksikään kantajan kanssa sidossuhteessa oleva yritys ei toimi samoilla markkinoilla eikä lähimarkkinoilla (suosituksen 361/2003/EY liitteessä I olevan 3 artiklan 3 kohta).

               3)

               Kantaja väittää kolmannessa kanneperusteessa, että ECHA:n johtaja on allekirjoittanut lainvastaisesti kanteen kohteena olevan toimen, koska REACH-asetuksessa ei anneta ECHA:n johtajalle toimivaltaa tehdä rekisteröintiä hakevien yritysten kokoa koskevia päätöksiä.

               4)

               Kantaja väittää neljännessä kanneperusteessa, että päätökset ECHA MB/D/29/2010 ja MB/D/21/2012/D ovat lainvastaisia, sillä virasto vahvisti hallinnollisen maksun suuruuden mielivaltaisesti usean erilaisen arvon perusteella, vaikka todellisuudessa huomioon olisi otettava ainoastaan korkein määrä. Nämä päätökset ovat lainvastaisia — mistä seuraa, että niiden soveltamista koskevat toimet ovat lainvastaisia — koska on komissio tehtävänä vahvistaa kaikkien REACH-asetuksessa säädettyjen maksujen täsmällinen määrä (ECHA voi ainoastaan laatia luettelon muista kuin REACH-asetuksessa tarkoitetuista palveluista) ja kun otetaan huomioon, että hallinnollinen maksu suoritetaan ECHAn talousarvioon. Lisäksi koska kyseinen maksu on hallinnollinen seuraamus, jonka tarkoituksena on ehkäistä yritysten epäasianmukaista toimintaa tai sitä, että ne eivät anna tietoja, jäsenvaltioiden on vahvistettava tämä maksu REACH-asetuksen nojalla.

      (1)  Kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 1907/2006 perustuvista Euroopan kemikaalivirastolle suoritettavista maksuista 16.4.2008 annettu komission asetus (EY) N:o 340/2008 (EUVL L 107, s. 6)


title: Asia T-272/13: Kanne 21.5.2013 — Max Mara Fashion Group v. SMHV — Mackays Stores (M&Co.)

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/47

         Kanne 21.5.2013 — Max Mara Fashion Group v. SMHV — Mackays Stores (M&Co.)
   (Asia T-272/13)
   2013/C 207/78
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Max Mara Fashion Group Srl (Torino, Italia) (edustaja: asianajaja F. Terrano)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Mackays Stores Ltd (Renfrew, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa toisen valituslautakunnan 7.3.2013 asiassa R 1199/2012-2 tekemän riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanaosan ”M&Co.” sisältävä kuviomerkki luokkiin 25 ja 35 kuuluville tavaroille ja palveluille — yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus N:o 9 128 679

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: sanaosan ”MAX&Co.” sisältävät kuviomerkit luokkiin 18, 24, 25, 35 ja 42 kuuluville tavaroille ja palveluille

      Väiteosaston ratkaisu: väite hylättiin

      Valituslautakunnan ratkaisu: valitus hylättiin

      Kanneperusteet: neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kolmas jaosto) 7 päivänä heinäkuuta 2005, asiassa C-5/03: Helleenien tasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (EMOTR — Tiettyjen menojen jättäminen rahoituksen ulkopuolelle — Hedelmät ja vihannekset — Appelsiinit — Eläinpalkkiot — Nautaeläimet — Lampaat ja vuohet)

text:
               1.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/1

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kolmas jaosto)
   7 päivänä heinäkuuta 2005,
   asiassa C-5/03: Helleenien tasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (EMOTR - Tiettyjen menojen jättäminen rahoituksen ulkopuolelle - Hedelmät ja vihannekset - Appelsiinit - Eläinpalkkiot - Nautaeläimet - Lampaat ja vuohet)
   (2005/C 243/01)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asiassa C 5/03, jossa on kyse EY 230 artiklaan perustuvasta kumoamiskanteesta, joka on nostettu 3.1.2003, Helleenien tasavalta (asiamiehinään S. Charitaki ja E. Svolopoulou) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään M. Condou-Durande, avustajanaan N. Korogiannakis), yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas (esittelevä tuomari) sekä tuomarit A. Borg Barthet, J. P. Puissochet, J. Malenovský ja U. Lõhmus, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: johtava hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 7.7.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 5 päivänä marraskuuta 2002 tehty komission päätös 2002/881/EY kumotaan siltä osin kuin siinä jätetään yhteisön rahoituksen ulkopuolelle 2 prosenttia hedelmä- ja vihannesalalla suoritetuista menoista.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan kaksi kolmasosaa Euroopan yhteisöjen komission oikeudenkäyntikuluista.

               4)

               Asianosaiset vastaavat muilta osin omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 55, 8.3.2003.


title: Asia T-746/15 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 18.1.2016 – Biofa v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Kasvinsuojeluaine — Perusaineen natriumvetykarbonaatti hyväksyminen — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               7.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 90/17

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 18.1.2016 – Biofa v. komissio
   (Asia T-746/15 R)
   ((Väliaikainen oikeussuoja - Kasvinsuojeluaine - Perusaineen natriumvetykarbonaatti hyväksyminen - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty))
   (2016/C 090/24)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Biofa AG (Münsingen, Saksa) (edustajat: asianajajat C. Stallberg ja S. Knoblich)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. von Rintelen, F. Moro ja P. Ondrüsek)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Perusaineen natriumvetykarbonaatti hyväksymisestä kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 mukaisesti ja komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 540/2011 liitteen muuttamisesta 17.11.2015 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/2069 (EUVL L 301, s. 42).

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Yhdistetyt asiat T-349/07 ja T-350/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 19.3.2009 — FMC Chemical ym. v. komissio

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/44

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 19.3.2009 — FMC Chemical ym. v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-349/07 ja T-350/07) (1)

   2009/C 113/89

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 269, 10.11.2007.


title: Asia T-10/08: Kanne 7.1.2008 — Kwang Yang Motor v. SMHV — Honda Giken Kogyo (polttomoottorin kuvaus)

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/58

         Kanne 7.1.2008 — Kwang Yang Motor v. SMHV — Honda Giken Kogyo (polttomoottorin kuvaus)
   (Asia T-10/08)
   (2008/C 64/93)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Kwang Yang Motor Co. Ltd (Kaohsiung City, Taiwan) (edustajat: lakimies P. Rath ja lakimies W. Festl-Wietek)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha Co. Ltd (Tokio, Japani)
   Vaatimukset

               —

               SMHV:n kolmannen valituslautakunnan asiassa R 1337/2006-3 8.10.2007 tekemä päätös, joka on annettu tiedoksi kantajan edustajille 30.10.2007, on kumottava.

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ja valituslautakunnassa.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisömalli, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Polttomoottorin rekisteröity yhteisömalli — yhteisömalli N:o 000 163 290 — 0001

      Yhteisömallin haltija: Kantaja

      Yhteisömallin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha Co. Ltd

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjän mallioikeus: Yhdysvalloissa rekisteröity polttomoottorin malli — patentti N:o D 367 070

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskeva vaatimus hylättiin kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: Mitättömyysosaston ratkaisu kumottiin ja mallioikeus julistettiin mitättömäksi

      Kanneperusteet: Yhteisömallista annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 4 ja 6 artiklan rikkominen