title: College van beroep studiefinancieringin 26.9.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa C. P. M. Meeusen vastaan Hoofddirektie van de Informatie Beheer Groep (Asia C-337/97)

text:
C 357/18             L FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        22.11.97
sesta toiminnasta, on laadittu pelastussuunnitelma laitok          College van beroep studiefinancieringin 26.9.1997 teke
sen ulkopuolista toimintaa varten. Toimivaltaisten viran           mällään      päätöksellä     esittämä    ennakkoratkaisupyyntö
omaisten on lisäksi saman artiklan 2 kohdan mukaisesti              asiassa C. P. M. Meeusen vastaan Hoofddirektie van de
järjestettävä tarkastuksia tai muulla toiminnan laatuun                                Informatie Beheer Groep
sopivalla tavalla valvottava sitä kansallisten säännösten                                   (Asia C-337/97)
mukaisesti. On selvää, että tämän säännöksen asianmukai
nen täytäntöönpano edellyttää sekä sitä, että jäsenvaltiot                                    ( 97/C 357/31
nimeävät toimivaltaiset viranomaiset että sitä, että jäsen
valtiot varmistavat, että pelastussuunnitelmat todella laa
                                                                    College van beroep studiefinanciering on pyytänyt
ditaan ja että näiden suunnitelmien tuomivuutta valvo              26.9.1997 tekemällään, yhteisöjen tuomioistuimeen
taan, direktiivissä säädetyssä määräajassa .                        29.9.1997 saapuneella päätöksellään Euroopan yhteisöjen
                                                                    tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa C. P. M. Meeu
                                                                    sen vastaan Hoofddirektie van de Informatie Beheer Groep
                                                                    seuraaviin kysymyksiin:
Tasavallan presidentin asetuksen nro. 175/88 alkuperäi
sessä versiossa säädettiin, että prefektien oli laadittava val
mistajien toimittamien tietojen ja ministeriön tätä asiaa
                                                                    l.A. Estääkö tässä tapauksessa kyseisen kaltainen tilanne,
varten nimenomaisesti tekemän tutkimuksen perusteella                     jossa kantajan äiti on sellaisen osakeyhtiön palveluk
pelastussuunnitelma tasavallan presidentin asetuksen 4                    sessa, jonka johtaja ja ainoa osakkeenomistaja äidin
pykälässä tarkoitettujen laitosten osalta, joista on annettu              puoliso on, sen, että äitiä voidaan pitää EY:n perusta
ilmoitus. Siinä säädettiin lisäksi, että tarkastuksesta vasta            missopimuksen 48 artiklassa ja asetuksessa ( ETY)
sivat ympäristöministeriön ja terveysministeriön toimival                N:o 1612/68 H tarkoitettuna siirtotyöläisenä ?
taisten julkishallinnon tai virastojen henkilöstön joukosta
nimeämät virkamiehet.                                                    Jos vastaus 1.A kysymykseen on kieltävä;
                                                                    l.B. Asiassa C-3/90, Bernini, 26.2.1992 antamassaan tuo
                                                                          miossa yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että jäsenval
Komissio väitti, että vaikka kyseinen asetus ehkä muodol                 tion työntekijän lapsille myöntämä opintotuki on siir
lisesti näytti täyttävän direktiivin 82/501/ETY 7 artiklassa              totyöläisen kannalta asetuksen ( ETY ) N:o 1612/68
säädetyt edellytykset, se osoittautui kuitenkin käytännössä               7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu sosiaalinen etu, kun
täysin riittämättömäksi, koska sen jälkeen kun asetusta oli               siirtotyöläinen edelleenkin vastaa lapsen elatuksesta .
sovellettu muutaman vuoden ajan, pelastussuunnitelmia                    Voiko lapsi näin ollen vedota kyseiseen 7 artiklan
oli laadittu vain vähän ja tarkastus- ja valvonta oli puut               2 kohtaan saadakseen opintotukea samoilla edellytyk
teellista .                                                               sillä kuin kotimaisten työntekijöiden lapset ja onko
                                                                         erityisesti niin, ettei hänen osaltaan voida asettaa
                                                                          hänen asuinpaikkaansa koskevaa lisäedellytystä ?
Italian viranomaisten tämän jälkeen ilmoittamilla lainsää                Päteekö tämä sääntö kokonaisuudessaan myös silloin,
dännön muutoksilla ei ole onnistuttu korjaamaan näitä                    jos siirtotyöläistä on pidettävä rajatyöntekijänä ?
puutteita, eikä niillä ole poistettu kyseisiä jäsenyysvelvoit
teiden laiminlyöntejä .                                             1.C. Päteekö asiassa Bernini annetussa tuomiossa todettu
                                                                          oikeussääntö, sellaisena kuin se on edellä kysymyk
                                                                          sessä 1.B esitetty, myös silloin, jos siirtotyöläisen lapsi
                                                                         ei ole koskaan asunut Alankomaissa, kuten tässä
Komissio lisää vielä, että direktiivin täytäntöönpanoa kos              tapauksessa, jossa kantaja ei ole koskaan asunut
kevan asetuksen myöhempien muutosten, jotka toteutettiin                 Alankomaissa ?
lailla nro 137/97, perusteella ei voida todeta, että kyseisten
jäsenyysvelvoitteiden laiminlyönti olisi päättynyt.
                                                                    2.    Onko EY:n perustamissopimuksen 52 artiklaa tulkit
                                                                         tava siten, että asiassa Bernini annetusta tuomiosta
                                                                          ilmenevästä oikeussäännöstä, sellaisena kuin se esite
                                                                         tään edellä kysymyksessä l.B. , johtuvan kaltainen tae
Komissio katsoo, että pelastussuunnitelmien laatimista lai              pätee myös sellaisen toisen jäsenvaltion kansalaisen
toksen ulkopuolista toimintaa varten tai teollista toimintaa              lapsen osalta, joka toimii toisessa jäsenvaltiossa itse
koskevia tarkastuksia tai muita toiminnan laatuun sopivia                 näisenä ammatinharjoittajana ?
valvontatapoja ei ole vielä tähän mennessä täysin toteu
tettu. Komissio katsoo tästä syystä, että Italian tasavalta ei
ole noudattanut sille yhteisön oikeuden mukaan kuuluvia                  Missä määrin myös sillä seikalla, että lapsi ei ole kos
jäsenyysvelvoitteita .                                                    kaan asunut Alankomaissa, ja sillä seikalla, että toi
                                                                          nen lapsen vanhemmista ei asu siinä maassa, jossa
                                                                          hän toimii itsenäisenä ammatinharjoittajana, on mer
(') EYVL L 230 , 5.8.1982 , s. 1 .                                        kitystä asiassa ?
                                                                    (') EYVL 1968 , L 257, 19.10.1968 , s . 2 .


title: Asia C-165/04: Euroopanyhteisöjen komission 1.4.2004 Irlantiavastaan nostama kanne

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/51

         Euroopan yhteisöjen komission 1.4.2004 Irlantia vastaan nostama kanne
   (Asia C-165/04)
   (2004/C 106/88)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 1.4.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan. Kantajan asiamies on K. Banks, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:

               —

               toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen 228 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut yhteisön tuomioistuimen asiassa C-13/00, komissio vastaan Irlanti, 19.3.2002 antaman tuomion (1) täytäntöön panemiseksi tarvittavia toimenpiteitä;

               —

               velvoittaa Irlannin maksamaan Euroopan yhteisöjen komissiolle uhkasakkoa 3 600 euroa päivältä tässä asiassa annettavan tuomion antamispäivästä lukien siihen päivään saakka, kun se ryhtyy noudattamaan tuomiota C-13/00;

               —

               velvoittaa Irlannin korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Asiassa C-13/00 19.3.2002 antamassaan tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin totesi, että Irlanti ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen 228 artiklan 7 kohdan (josta on muutettuna tullut EY 300 artiklan 7 kohta) ja Euroopan talousalueesta 2 päivänä toukokuuta 1992 tehtyyn sopimukseen liitetyn pöytäkirjan nro 28 5 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ennen 1.1.1995 tullut osalliseksi kirjallisten ja taiteellisten teosten suojaamisesta tehtyyn Bernin yleissopimukseen (Pariisin asiakirja 24.7.1971).
   EY 228 artiklan 1 kohdassa määrätään, että jos yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että jäsenvaltio on jättänyt täyttämättä sille tämän sopimuksen mukaan kuuluvan velvollisuuden, jäsenvaltion on toteutettava yhteisöjen tuomioistuimen tuomion täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet.
   Siitä, kun yhteisöjen tuomioistuin antoi tuomion asiassa C-13/00, on kulunut nyt kaksi vuotta ja komissiolle ei ole tullut tietoa, jonka perusteella se voisi katsoa, että Irlanti on lopullisesti ratifioinut Pariisin asiakirjan. Komission on siksi tehtävä johtopäätös, että Irlanti ei ole vielä toteuttanut yhteisön tuomioistuimen asiassa C-13/00 antaman tuomion täytäntöön panemiseksi tarvittavia toimenpiteitä.
   EY 228 artiklan 2 kohdan nojalla komissio pyytää, että yhteisöjen tuomioistuin määrää Irlannin suorittamaan 3600 euron uhkasakon jokaiselta yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-13/00 antaman tuomion täytäntöönpanon viivästyspäivältä siitä päivästä lukien, kun yhteisöjen tuomioistuin antaa tuomionsa nyt käsiteltävässä asiassa.

      (1)  Kok. 2002, s. I-513.


title: Asia T-357/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.12.2013 — European Space Imaging v. komissio

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/45

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.12.2013 — European Space Imaging v. komissio
   (Asia T-357/13) (1)

   2014/C 45/82
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 260, 7.9.2013.


title: Asia C-308/02: Euroopan yhteisöjen komission 29.8.2002 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 247/10                  FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        12.10.2002
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
1)     toteaa, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut             –      toteaa, että koska Ranskan tasavalta ei ole antanut
       neuvoston direktiivin 67/584/ETY (1) 13 artiklan 1 koh-                     neuvoston direktiivin 67/548/ETY 13 artiklan 1 kohdan
       dan viidennessä luetelmakohdassa tarkoitettujen yhteisön                    viidennessä luetelmakohdassa tarkoitettujen yhteisön sää-
       säädösten luettelosta 25 päivänä huhtikuuta 2000 anne-                      dösten luettelosta 25 päivänä huhtikuuta 2000 annetun
       tun komission direktiivin 2000/21/EY ( 2) mukaisia vel-                     komission direktiivin 2000/21/EY ( 1) noudattamisen edel-
       voitteitaan, koska se ei ole antanut Gibraltaria varten                     lyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä
       tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, ase-                   tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle, se ei ole
       tuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai toissijaisesti koska                noudattanut kyseisen direktiivin 3 artiklan mukaisia
       se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle                     velvoitteitaan
                                                                            –      velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
2)     velvoittaa Yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oi-
       keudenkäyntikulut.                                                          tikulut.
                                                                            Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
                                                                            Jäsenvaltioilla on EY 249 artiklan kolmanteen kohtaan perustu-
                                                                            va velvoite noudattaa direktiiveissä säädettyjä määräaikoja.
Komissio katsoo, että Yhdistyneen kuningaskunnan viran-
omaisilla on velvollisuus aloittaa tarpeellinen menettely direk-            Määräaika täytäntöönpanolle päättyi 1.4.2001, eikä Ranskan
tiivin saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä ajoissa           tasavalta ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä.
siten, että menettely saatetaan päätökseen säädetyssä määrä-
ajassa, oli kyseisen menettelyn luonne mikä hyvänsä, ja
                                                                            (1 ) EYVL L 103, 28.4.2000, s. 70.
ilmoittaa asiasta komissiolle.
Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin mu-
kaisia velvoitteitaan Gibraltarin osalta, koska se ei ole ilmoitta-
nut komissiolle toimenpiteistä, joita on saatettu voimaan
direktiivin noudattamiseksi Gibraltarilla.
                                                                            Euroopan yhteisöjen komission 29.8.2002 Luxemburgin
                                                                                suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
( 1) vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koske-
     vien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä
     27 päivänä kesäkuuta 1967 annettu direktiivi (EYVL 196,                                          (Asia C-308/02)
     16.8.1967, s. 1 [EP Alue 15, Nide 1, s. 19]).
( 2) EYVL L 103, 28.4.2000, s. 70.
                                                                                (2002/C 247/17)
                                                                            Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.8.2002 Euroo-
                                                                            pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-
                                                                            herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Lena Ström
                                                                            ja prosessiosoitteena on Luxemburg.
Euroopan yhteisöjen komission 29.8.2002 Ranskan tasa-
                    valtaa vastaan nostama kanne                            Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                            –      toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudat-
                            (Asia C-307/02)                                        tanut neuvoston direktiivin 67/548/ETY 13 artiklan
                                                                                1 kohdan viidennessä luetelmakohdassa tarkoitettujen
                            (2002/C 247/16)                                        yhteisön säädösten luettelosta 25 päivänä huhtikuuta
                                                                                2000 annetun komission direktiivin 2000/21/EY (1) mu-
                                                                                kaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen
                                                                                direktiivin 3 artiklan noudattamisen edellyttämiä lakeja,
                                                                                asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.8.2002 Euroo-                          se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle, ja
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehenä on Lena Ström, prosessiosoite                 –      velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan
Luxemburgissa.                                                                     oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- 12.10.2002               FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 247/11
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                              Euroopan yhteisöjen komission 4.9.2002 Helleenien tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi ovat samat kuin
asiassa C-307/02.
                                                                                (Asia C-311/02)
( 1) EYVL L 103, s. 70.
                                                                                (2002/C 247/19)
Euroopan yhteisöjen komission 2.9.2002 Yhdistynyttä
            kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 4.9.2002 Euroo-
                          (Asia C-310/02)                              pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
                                                                       vastaan. Kantajan asiamiehet ovat F. Franca ja M. Konstantini-
                                                                       dis ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
                          (2002/C 247/18)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 2.9.2002 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Yhdistynyttä kunin-            Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
gaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Lena Ström ja
Xavier Lewis ja prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                       –      toteaa, että Kreikan tasavalta ei ole noudattanut EY:n
                                                                              perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                  ei ole säädetyssä määräajassa antanut kuluttajien etujen
                                                                              suojaamista tarkoittavista kieltokanteista 19 päivänä tou-
1)     toteaa, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut               kokuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvos-
       vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintö-             ton direktiivin 98/27/EY (1) täysimääräisen noudattami-
       jä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräys-             sen edellyttämiä lakeja, asetuksia tai hallinnollisia mää-
       ten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 67/                   räyksiä tai toissijaisesti ilmoittanut niitä komissiolle
       548/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen kahden-
       nenkymmenennenviidennen kerran 15 päivänä joulukuu-
       ta 1998 annetun komission direktiivin 98/98/EY (1) mu-          –      velvoittaa Kreikan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
       kaisia velvoitteitaan, koska se ei ole Gibraltarin osalta              tikulut.
       antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä
       lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai, joka
       tapauksessa, koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpi-
       teistä komissiolle ja
2)     velvoittaa Yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oi-
       keudenkäyntikulut.
                                                                       Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                              –      EY 249 artiklan kolmannen kohdan ja EY 10 artiklan
                                                                              ensimmäisen kohdan rikkominen
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi ovat samat kuin
asiassa C-305/02 (2). Komissio katsoo lisäksi, että se, että
Gibraltarin osalta suljetaan pois tulleja ja kauppapolitiikkaa         –      direktiivin 98/27/EY 8 artiklan 1 kohdan rikkominen.
koskevat määräykset sellaisina kuin ne ovat liittymisasiakir-
jassa, ei poissulje EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan ja
sen nojalla annetun johdetun oikeuden soveltamista.
                                                                       (1 ) EYVL L 166, 11.6.1998, s. 51.
( 1) EYVL L 355, 30.12.1998, s. 1.
( 2) Ks. tämä EYVL s. 9.


title: Asia T-434/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.1.2016 – Arbuzov v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Ukrainan tilanteen johdosta toteutetut rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Niiden henkilöiden, yhteisöjen ja elinten luettelo, joihin varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen kohdistuu — Kantajan nimen sisällyttäminen luetteloon — Näyttö luetteloon merkitsemisen asianmukaisuudesta)

text:
               14.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 98/38

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.1.2016 – Arbuzov v. neuvosto
   (Asia T-434/14) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Ukrainan tilanteen johdosta toteutetut rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Niiden henkilöiden, yhteisöjen ja elinten luettelo, joihin varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen kohdistuu - Kantajan nimen sisällyttäminen luetteloon - Näyttö luetteloon merkitsemisen asianmukaisuudesta))
   (2016/C 098/49)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Asianosaiset

      Kantaja: Sergej Arbuzov (Kiova, Ukraina) (edustajat: asianajajat M. Machytková ja P. Radošovský)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: A. Westerhof Löfflerová ja J.-P. Hix)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä 5.3.2014 annettu neuvoston päätös 2014/119/YUTP (EUVL L 66, s. 26) ja päätöksen 2014/119 täytäntöönpanosta 14.4.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanopäätös 2014/216/YUTP (EUVL L 111, s. 91) siltä osin kuin kantajan nimi on merkitty luetteloon sellaisista henkilöistä, yhteisöistä ja elimistä, joihin näitä rajoittavia toimenpiteitä sovelletaan.

      Tuomiolauselma

               1)

               Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä 5.3.2014 annettu neuvoston päätös 2014/119/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksen 2014/119 täytäntöönpanosta 14.4.2014 annetulla neuvoston täytäntöönpanopäätöksellä 2014/216/YUTP, kumotaan Sergej Arbuzovia koskevilta osin.

               2)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Arbuzovin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 282, 25.8.2014.


title: Asia C-323/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court (Irlanti) on esittänyt 30.5.2017 – People Over Wind ja Peter Sweetman v. Coillte Teoranta

text:
               21.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 277/26

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court (Irlanti) on esittänyt 30.5.2017 – People Over Wind ja Peter Sweetman v. Coillte Teoranta
   (Asia C-323/17)
   (2017/C 277/38)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: People Over Wind ja Peter Sweetman

      Vastaaja: Coillte Teoranta

      Ennakkoratkaisukysymys

   Voidaanko — ja millaisin edellytyksin — ottaa huomioon lieventävät toimenpiteet, kun suoritetaan seulontaa arvioitaessa sitä, onko luontodirektiivin (1) 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu asianmukainen arviointi tarpeen?

      (1)  Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/43/ETY (EYVL 1992, L 206, s. 7).


title: Asia C-370/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 25.1.2007 (Vestre Landsretin (Tanska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on Uwe Kay Festersen (Sijoittautumisvapaus — Pääomien vapaa liikkuvuus — EY 43 ja EY 56 artikla — Maatilojen hankinnan rajoitukset — Luovutuksensaajan velvollisuus asettua vakituisesti asumaan maatalouskiinteistölle)

text:
               10.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/9

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 25.1.2007 (Vestre Landsretin (Tanska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on Uwe Kay Festersen
   (Asia C-370/05) (1)

   (Sijoittautumisvapaus - Pääomien vapaa liikkuvuus - EY 43 ja EY 56 artikla - Maatilojen hankinnan rajoitukset - Luovutuksensaajan velvollisuus asettua vakituisesti asumaan maatalouskiinteistölle)
   (2007/C 56/14)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Vestre Landsret
   Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa
   Uwe Kay Festersen
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Vestre Landsret — EY 43 ja EY 56 artiklan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan maatalouskiinteistön hankinnan edellytyksenä on se, että luovutuksensaaja asettuu pysyvästi asumaan kiinteistölle
   Tuomiolauselma

               1)

               EY 56 artikla on esteenä sille, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisella kansallisella lainsäädännöllä asetetaan maatalouskiinteistön hankinnan edellytykseksi se, että luovutuksensaaja asettuu pysyvästi asumaan kiinteistölle.

               2)

               EY 56 artiklaa ei voida tulkita eri tavalla tilanteissa, joissa hankittu maatalouskiinteistö ei ole elinkelpoinen maatila ja joissa asuinrakennus sijaitsee taajamassa.

      (1)  EUVL C 315, 10.12.2005.


title: Asia T-144/04: Télévision Française 1 SA:n 13.4.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               26.6.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 168/8

         Télévision Française 1 SA:n 13.4.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-144/04)
   (2004/C 168/15)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Télévision Française 1 SA, Kotipaikka Boulogne (Ranska), on nostanut 13.4.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Jean-Paul Hordies, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa valtiontuista, jotka Ranska on vuosina 1988-1994 toteuttanut ”France 2:n” ja ”France 3:n” hyväksi, 10.12.2003 tehdyn komission päätöksen K (2003) 4497 lopull. sikäli, kun siinä todetaan, että kyseiset tuet soveltuvat EY 86 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhteismarkkinoille;

               —

               velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajan tekemän kantelun perusteella komissio on päättänyt aloittaa ranskalaisten ”France 2” ja ”France 3” televisiokanavien vuosina 1988-1994 saamien investointitukien ja pääomasijoitusten osalta EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätyn muodollisen tutkintamenettelyn. Riidanalaisella päätöksellä komissio on päättänyt, että kyseessä olevia toimenpiteitä on pidettävä EY 87 artiklassa tarkoitettuina valtiontukina, mutta todennut niiden olevan EY 86 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhteismarkkinoille soveltuvia.
   Ensimmäisellä kanneperusteellaan kantaja väittää, että riidanalaisen päätöksen perustelut ovat virheelliset ja sillä rikotaan EY 86 artiklan 2 kohtaa ja valtiontukia koskevia säännöksiä. Kantaja riitauttaa komission johtopäätöksen, jonka mukaan kyseisten kahden televisiokanavan päämäärät vastaisivat EY 86 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja yleisiin etuihin liittyviä palveluja, huomauttaen, että sen omat päämäärät ovat lähestulkoon samat, eikä niitä silti pidetä yleiseen etuun liittyvinä. Kantaja asettaa kyseenalaiseksi myös komission riidanalaisessa päätöksessä esittämän taloudellisen analyysin kyseisistä tuista.
   Toisessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että komissio on tulkinnut virheellisesti direktiiviä 80/723 (1) päättäessään, että mainittua direktiiviä ei sovelleta julkisten kanavien radiolähetystoimintaan ennen vuotta 2000. Samalla perusteella kantaja väittää, että asiassa on tulkittu virheellisesti EY:n perustamissopimuksen liitteenä olevaa pöytäkirjaa jäsenvaltioiden julkisesta yleisradiotoiminnasta.

      (1)  Jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuudesta 25 päivänä kesäkuuta 1980 annettu komission direktiivi 80/723/ETY (EYVL L 195, 29.7.1980, s. 35—37).


title: Asia C-215/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 4.5.2010 — Pacific World Limited ja FDD International Limited v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

text:
               31.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 4.5.2010 — Pacific World Limited ja FDD International Limited v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
   (Asia C-215/10)
   ()
   2010/C 209/21
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Pacific World Limited ja FDD International Limited

      Vastaaja: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 28.11.2007 annettu komission asetus (EY) N:o 1417/2007 (1) pätevä siltä osin kuin siinä luokitellaan yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 3926 90 97 tekokynnet ja siten tekokynsisarjat, jotka on kuvailtu kyseisen asetuksen liitteessä I?

               2)

               Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä, onko yhdistettyä nimikkeistöä tulkittava siten, että siinä edellytetään, että kysymyksessä olevat tekokynsisarjat luokitellaan nimikkeen ”Kauneudenhoito- ja meikkivalmisteet sekä ihonhoitovalmisteet (muut kuin lääkkeet), myös aurinkosuoja- ja rusketusvalmisteet; manikyyri- ja pedikyyrivalmisteet” tuotteina alanimikkeeseen 3304 30 00”manikyyri- ja pedikyyrivalmisteet” vai että ne luokitellaan nimikkeen ”Muut leikkaamisvälineet (esim. tukan- ja karvanleikkuuvälineet, teurastajien ja talouskäyttöön tarkoitetut liha- ja muut veitset ja hakkurit sekä paperiveitset); manikyyri- ja pedikyyrivälinesarjat ja -välineet (myös kynsiviilat)” tuotteina alanimikkeeseen 8214 20 00”manikyyri- ja pedikyyrivälinesarjat ja -välineet (myös kynsiviilat)”?

      (1)  EUVL L 316, s. 4


title: Asia T-268/02: National Resource for Innovative Training Research and Employment Actions Limited (NRITEA):n 5.9.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 289/26                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       23.11.2002
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi:                               National Resource for Innovative Training Research and
                                                                         Employment Actions Limited (NRITEA):n 5.9.2002 Eu-
                                                                           roopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
Yhteisön     tavaramerkin      kantaja
hakija:                                                                                (Asia T-268/02)
Kyseessä oleva yhteisön        sana/kuvamerkki          ”atlasreisen”
                                                                                (2002/C 289/50)
tavaramerkki:                  luokan 16, 36, 39, 41 ja 42
                               tavaroille (ilmoitus nro 373210)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Tavaramerkin- tai mer-         Fritidsresor AB
kinhaltija, jonka oikeu-
teen väitemenettelyssä
vedotaan:
                                                                         National Resource for Innovative Training Research and
                                                                         Employment Actions Limited (NRITEA), kotipaikka Newcastle
Tavaramerkki tai merk-         luokan 39 palveluille (matkojen           Upon Tyne (Yhdistynyt kuningaskunta) on nostanut 5.9.2002
ki, johon ruotsalainen         suunnittelu ja matkatoimistopal-          Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
tavara/kuvamerkki ”atlas       velut)                                    messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
resor” väitemenettelyssä                                                 jan edustaja on solicitor Alison Tate.
vedotaan:
Väiteosaston päätös:           yhteisön tavaramerkkihakemuk-             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                               sen hylkääminen seuraavien pal-
                               veluiden osalta: ”maa-, vesi- ja          –     kumoaa komission 23.5.2002 tekemän päätöksen ja
                               ilmakulkuneuvoilla tapahtuvien                  velvoittaa antamaan kantajalle yksityiskohtaisen erittelyn
                               kuljetuspalvelujen välitys; maa-,               jokaisesta asiakirjasta, johon väitetään liittyvän ongelmia,
                               vesi- ja ilmakulkuneuvoilla tapah-              ja myöntämään tälle riittävän pitkän vastausajan
                               tuvien matkojen järjestäminen ja
                               välitys; matkaliikenteen turistipal-
                               velujen järjestäminen ja välitys;         –     toissijaisesti, kumoaa 23.5.2002 tehdyn päätöksen ja
                               pääsylippujen välitys; hotellien ja             toteaa, että asetuksen (ETY) N:o 4253/88 24 artiklan
                               ravintoloiden tilapäismajoitusten               asemesta tässä asiassa on sovellettava sen 23 artiklaa.
                               ja ravitsemispalveluiden välitys”
                               sekä hakemuksen hyväksyminen
                               muiden tavaroiden ja palveluiden
                               osalta.
                                                                         Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
Valituslautakunnan pää-        kantajan valituksen hylkääminen
tös:
                                                                         Kantaja on vapaaehtoisjärjestö ja rajavastuuyhtiö, joka osallis-
                                                                         tuu huono-osaisten ja apua tarvitsevien koulutustarjontaan
Kanneperusteet:                –     riittämättön näyttö siitä, että     sekä valvoo tätä Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tähän liit-
                                     väitteentekijä olisi käyttänyt      tyen kantaja teki yhteistyötä MARI Group Limitedin kanssa;
                                     tavaramerkkiä niin, että se         tämä on kaupallinen yritys, joka on erikoistunut koulutukseen.
                                     olisi edelleen voimassa
                               –     Asetuksen N:o 40/94 (1)
                                     8 artiklan 1 kohdan rikkomi-        Molemmissa yhtiöissä tehtiin useita perinpohjaisia tilintarkas-
                                     nen. Kantajan mielestä merk-        tuksia. Näiden tilintarkastusten jälkeen ja projektien toteutta-
                                     kien välillä ei ole sekaantu-       misessa havaittujen erilaisten sääntöjenvastaisuuksien vuoksi
                                     misvaaraa.                          komissio päätti vähentää Euroopan sosiaalirahastosta makset-
                                                                         tavan kokonaistuen määrää. Kantaja riitauttaa tämän päätök-
                                                                         sen käsiteltävänä olevassa asiassa.
( 1) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu
     neuvoston asetus (EY9 N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).                  Kantaja väittää, että komissio rikkoi olennaista menettelymää-
                                                                         räystä, koska se ei antanut kantajalle mahdollisuutta puolustau-
                                                                         tua. Kantajan mukaan komissio ei missään vaiheessa toimitta-
                                                                         nut suoraan kantajalle riittäviä yksityiskohtia esittämistään
                                                                         väitteistä.
 ---pagebreak--- 23.11.2002               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 289/27
Kantaja väittää myös, että sen oikeutta oikeudenmukaiseen                –     määrää vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
oikeudenkäyntiin on loukattu. Kantaja mukaan asiassa ei
järjestetty oikeudenmukaista ja riippumatonta käsittelyä. Kan-
taja väittää myös, että sen oikeutta tutustua asiakirjoihin on
loukattu. Komissio loukkasi lisäksi hyvän hallinnon periaatetta,
koska se ei käsitellyt asiaa kohtuullisen ajan kuluessa.
                                                                         Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
Kantaja väittää lopuksi, että komissio käytti harkintavaltaansa
väärin soveltamalla asetuksen (ETY) N:o 4253/88 ( 1) 24 artik-
laa. Kantajan mukaan 24 artiklaa on sovellettava ainoastaan
sääntöjenvastaisuuksien ilmetessä. Käsiteltävänä olevassa asias-         Kantajat ovat Taiwanissa toimivia CD-R-levyjen valmistajia,
sa komission olisi pitänyt soveltaa asetuksen 23 artiklaa                jotka vievät CD-R-levyjä yhteisön alueelle. Eurooppalaisia CD-
virheiden seurauksena liikaa maksettujen summien takaisin                R-levyjen valmistajia edustava komitea teki helmikuussa 2001
                                                                         komissiolle polkumyyntiä koskevan valituksen. Tämän valituk-
perimiseksi.
                                                                         sen perusteella komissio aloitti Taiwanista peräisin olevaa
                                                                         tuontia koskevan tutkimuksen. Väliaikaiset polkumyyntitoi-
                                                                         menpiteet otettiin käyttöön komission asetuksella N:o 2479/
( 1) Rakennerahastojen päämääristä ja tehokkuudesta ja niiden toimin-    2001 (1). Näistä toimenpiteistä tehtiin lopullisia neuvoston
     nan yhteensovittamisesta keskenään sekä Euroopan investointi-
     pankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa annetun
                                                                         asetuksella N:o 1050/2002 ( 2). Kantajat riitauttavat viimeksi
     asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta 19 päivänä joulukuu-
                                                                         mainitun asetuksen tällä kanteellaan.
     ta 1988 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 4253/88 (EYVL
     L 374, s. 1).
                                                                         Kantajat väittävät, että polkumyynnillä muista kuin Euroopan
                                                                         yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta
                                                                         annetun asetuksen N:o 384/96 (3) 2 artiklan 10 ja 11 kohtaa
                                                                         on sovellettu virheellisesti. Kantajien mukaan neuvosto tulkitsi
                                                                         tosiseikkoja ja lainsäädäntöä selvästi virheellisesti katsoessaan,
                                                                         että kantajat olivat harjoittaneet kohdennettua polkumyyntiä
                                                                         ja salliessaan, että kantajien polkumyyntimarginaalin laskemi-
Ritek Corporationin ja Prodisc Technology Inc:n 6.9.2002                 sessa käytettiin menetelmää, jossa keskimääräistä arvoa verrat-
   Euroopan yhteisöjen neuvostoa vastaan nostama kanne                   tiin yksittäisten vientitoimien hintoihin.
                          (Asia T-274/02)
                                                                         Kantajien mukaan tietyille asiakkaille suunnattuja tai tietyillä
                                                                         alueilla tai tiettyinä ajanjaksoina tapahtuneita tiettyjä vientitoi-
                          (2002/C 289/51)
                                                                         mia ei kohdeltu poikkeuksellisesti tutkimusajanjaksona, eli
                                                                         kohdennettua polkumyyntiä ei tapahtunut. Kantajat toteavat,
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                      että vienti- ja kotimarkkinahintojen rakenteet olivat lähes
                                                                         samoja ja että CD-R-levyjen hinnat laskivat kaikkialla maail-
                                                                         massa. Kantajien mukaan tällaisissa olosuhteissa ei ollut mah-
                                                                         dollista piilottaa polkumyynnin vaikutuksia harjoittamalla
                                                                         kohdennettua polkumyyntiä.
Ritek Corporation, kotipaikka Hsin Chu Industrial Park, Kiinan
tasavalta (Taiwan) ja Prodisc Technology Inc., kotipaikka Taipei
Hsien, Kiinan tasavalta (Taiwan) ovat nostaneet 6.9.2002
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                Kantajat väittävät edelleen, että käyttäessään keskimääräisen
messa kanteen Euroopan yhteisöjen neuvostoa vastaan. Kanta-              arvon vertaamista yksittäisten vientitoimien hintoihin koske-
jien edustaja on barrister Konstantinos Adamantopoulos ja                vaa menetelmää, jossa käytetään laskennallisia normaaliarvoja,
prosessiosoite on Luxemburgissa.                                         komissio ei ole pystynyt puuttumaan kohdennetun polku-
                                                                         myynnin tavoitteeseen, eli siihen, että polkumyynti kätketään
                                                                         veloittamalla erilaisia vientihintoja. Kantajien mukaan komis-
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            sion pitäisi kohdennettua polkumyyntiä tutkiessaan käyttää
                                                                         todellisia hintoja.
–      julistaa EY 230 ja EY 231 artiklan perusteella, että
       lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Taiwanista
       peräisin olevien kirjoitettavien CD-levyjen tuonnissa ja
       kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin          Kantajat väittävät toiseksi, että asetuksen N:o 384/96 2 artiklaa
       lopullisesta kantamisesta 13 päivänä kesäkuuta 2002               on sovellettu virheellisesti. Kantajat väittävät, että neuvosto
       annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1050/2002 on mitä-              tulkitsi tosiseikkoja selvästi virheellisesti laskiessaan kantajien
       tön, ja                                                           polkumyyntimarginaalin käyttämällä ”nollaamismenetelmää”.


title: Asia F-107/07: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 22.5.2008 — Daskalakis v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Palkkaus — Henkilöstösääntöjen 7 artiklan 2 kohta — Väliaikainen korvaus — Tutkimatta jättäminen)

text:
               19.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/31

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 22.5.2008 — Daskalakis v. komissio
   (Asia F-107/07) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Palkkaus - Henkilöstösääntöjen 7 artiklan 2 kohta - Väliaikainen korvaus - Tutkimatta jättäminen)
   (2008/C 183/62)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Constantin Daskalakis (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja S. A. Pappas)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja B. Eggers)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla rajoitetaan yhteen vuoteen aika, jona kantaja, joka on väliaikaisesti yksikön päällikön virkaa hoitamaan määrätty virkamies, voi saada henkilöstösääntöjen 7 artiklan 2 kohdassa säädettyä tasoituskorvausta
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 315, 22.12.2007, s. 46.


title: Asia F-76/08: Kanne 18.9.2008 — Behmer v. parlamentti

text:
               8.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 285/56

         Kanne 18.9.2008 — Behmer v. parlamentti
   (Asia F-76/08)
   (2008/C 285/103)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Joachim Behmer (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   Päätöksen, jolla kantaja jätettiin ylentämättä palkkaluokkaan AD 13 ylennyskierroksella 2007, kumoaminen
   Vaatimukset

               —

               päätös, jolla kantaja jätettiin ylentämättä palkkaluokkaan AD 13 ylennyskierroksella 2007, on kumottava

               —

               Euroopan parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-347/06: Kanne 4.12.2006 — Nynäs Petroleum ja Nynas Belgium v. komissio

text:
               27.1.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 20/19

         Kanne 4.12.2006 — Nynäs Petroleum ja Nynas Belgium v. komissio
   (Asia T-347/06)
   (2007/C 20/27)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: AB Nynäs Petroleum (Tukholma, Ruotsi) ja Nynas Belgium AB (Zaventem, Belgia) (edustajat: barrister A. Howard ja solicitor M. Dean)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               päätöksen 1 artikla on kumottava sikäli kuin siinä todetaan AB Nynasin olevan solidaarisesti vastuussa

               —

               päätöksen 2 artikla on kumottava sikäli kuin siinä määrätään Nynasille 13,5 miljoonan euron sakko tai toissijaisesti sakon määrää on tarvittaessa alennettava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat vaativat sen asiassa COMP/F/38.456 — Bitumit — Alankomaat 13.9.2006 tehdyn komission päätöksen K(2006) 4090 osittaista kumoamista, jossa komissio totesi, että kantajat olivat yhdessä toisten yritysten kanssa rikkoneet EY 81 artiklaa säännöllisesti vahvistamalla bruttohinnan tiebitumin myynnin ja oston osalta Alankomaissa, vahvistamalla yhdenmukaisen alennuksen osallistuville tienrakentajille ja pienemmän enimmäisalennuksen muille tienrakentajille.
   Kanteensa tueksi kantajat esittävät ensimmäiseksi, että komissio on tehnyt sekä oikeudellisen virheen että arviointivirheen, kun se on katsonut Nynäs Petroleumin olevan solidaarisesti vastuussa rikkomisesta, johon Nynas Belgium on syyllistynyt, vaikka Nynas Belgium toimi itsenäisenä oikeudellisena yksikkönä, joka määritti oman kauppapolitiikkansa Nynäs Petroleumista riippumatta. Kantajien mukaan komissio ei ole todistanut, että Nynäs Petroleumilla olisi valta ohjata Nynas Belgiumin toimia siinä määrin, ettei tällä ollut mitään todellista mahdollisuutta määritellä itsenäisesti toimintatapansa markkinoilla.
   Toiseksi kantajat väittävät, ettei komissio ole luottamuksensuojan periaatteen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen vastaisesti ottanut huomioon sakkojen lieventämisestä annetun tiedonannon (1) säännöksiä, kun se hylkäsi niiden tietojen todistusarvon, jotka kantajat olivat vapaaehtoisesti toimittaneet sakkojen lieventämisestä annetun tiedonannon B osan perusteella ja kun se ei myöntänyt kantajille alennusta yhteistyön johdosta. Kantajat väittävät, että komissio teki muun muassa seuraavat oikeudelliset virheet ja arviointivirheet:

               —

               komissio on todennut virheellisesti, etteivät kantajien toimittamat tiedot vahvistaneet luonteeltaan komission kykyä todistaa rikkominen, koska muut rikkomiseen osallistuneet olivat jo myöntäneet rikkomisen ja muut tietojensaantopyyntöön annetut vastaukset olivat jo vahvistaneet kokousten järjestelmän olemassaolon

               —

               komissio on todennut virheellisesti, etteivät kantajien toimittamat tiedot tuoneet merkittävää lisäarvoa.

      (1)  Komission tiedonanto sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa (EYVL 2002 C 45, s. 3)


title: Asia T-391/02: Bundesverband der Nahrungsmittel- und Speiseresteverwertung e.V.:n ja Josef Kloh'n 24.12.2002 Euroopan parlamenttia ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
C 44/42                  FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                           22.2.2003
Antonio Cagnaton 24.12.2002 Euroopan yhteisöjen tuo-                      Bundesverband der Nahrungsmittel- und Speiserestever-
              mioistuinta vastaan nostama kanne                           wertung e.V.:n ja Josef Kloh’n 24.12.2002 Euroopan parla-
                                                                          menttia ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama
                                                                                kanne
                           (Asia T-390/02)
                                                                                (Asia T-391/02)
                           (2003/C 44/78)
                                                                                (2003/C 44/79)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Antonio Cagnato, kotipaikka Dippach-Gare (Luxemburg), on
nostanut 24.12.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                   Bundesverband der Nahrungsmittel- und Speiseresteverwer-
tuomioistuinta vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat              tung e.V., kotipaikka Bochum (Saksa) ja Josef Kloh, kotipaikka
                                                                          Eichenried (Saksa), ovat nostaneet 24.12.2002 Euroopan yhtei-
Juan Ramón Iturriagagoitia ja Karine Delvolvé.
                                                                          söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
                                                                          Euroopan parlamenttia ja Euroopan unionin neuvostoa vas-
                                                                          taan. Kantajien edustajina ovat asianajajat R. Steiling ja S. von
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                Zimmermann-Wienhues.
–      kumoaa nimittävän viranomaisen 24.9.2002 tekemän
       päätöksen, joka koski kantajan 25.1.2002 tekemää vali-             Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
       tusta 25.10.2001 tehdystä päätöksestä
                                                                          –     kumoaa muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläi-
–      velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajalle kaikki se                     mistä saatavien sivutuotteiden terveyssäännöistä 3 päi-
       vahinko ja kaikenlainen henkinen kärsimys, jotka hänelle                 vänä lokakuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja
       aiheutuivat siitä, että hän altistui asbestille työskennelles-           neuvoston asetuksen (EY) N:o 1774/2002 ( 1) 32 artiklan
       sään Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-                   2 kohdan siltä osin siinä hyväksytään kyseisen asetuksen
       mioistuimen ja yhteisöjen tuomioistuimen Palace-raken-                   32 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut siirtymäkauden toi-
       nuksessa, ja joiden määräksi arvioidaan alustavasti                      menpiteet enintään neljän vuoden ajaksi 1.11.2002 al-
       350 000 euroa                                                            kaen
–      velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-             –     velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
       kulut.
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          Kanne koskee sitä, miten kauan sellaiset jäsenvaltiot, joilla on
                                                                          turvallinen ruokajätteen käyttöjärjestelmä, voivat riidanalaisen
Kantaja, joka on yhteisöjen tuomioistuimen virkamies, riitaut-            asetuksen 32 artiklan mukaisesti toteuttaa siirtymäkauden
taa tämän toimielimen päätöksen kieltäytyä korvaamasta sitä               toimenpiteitä.
vahinkoa, joka kantajalle oli aiheutunut hänen ammattitaudis-
taan ja joka oli myönnetty henkilöstösääntöjen 73 artiklan
nojalla 31.5.2001 tehdyllä nimittävän viranomaisen päätöksel-
lä ja jonka perusteella kantajalle oli myönnetty korvaus.                 1.    Vahvistaessaan kyseisen määräajan parlamentti ja neuvos-
                                                                                to ovat kantajan mukaan ylittäneet harkintavaltansa.
                                                                                Kyseisellä toimenpiteellä loukataan toissijaisuusperiaatet-
                                                                                ta (EY 5 artiklan 2 kohta) ja suhteellisuusperiaatetta (EY
Tämän kanteen tueksi esitetyt perusteet ovat samanlaiset                        5 artiklan 3 kohta).
asiassa T-255/02, H vastaan yhteisöjen tuomioistuin (EYVL
C 274, 9.11.2002, s. 26) esitettyjen perusteiden kanssa.                        Terveydensuojelua koskevan yhteisön lainsäädännön alal-
                                                                                la toimielimillä ei ole laajaa poliittista harkintavaltaa, vaan
                                                                                päätösten on perustuttava tieteelliseen tutkimukseen.
                                                                                Ruokajätteen käyttö, sellaisena kuin sitä on harjoitettu
 ---pagebreak--- 22.2.2003                 FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 44/43
       viime vuosina Saksan liittotasavallassa tiukkojen määräys-          Linea Gig S.r.l.:n (selvitystilassa oleva yhtiö) 30.12.2002
       ten mukaisesti, liittyvästä tartuntatautivaarasta ei ole             Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
       esitetty tieteellistä tutkimusta. Tartuntatautivaara on sitä
       vastoin kantajan mukaan vähentynyt, koska laitonta
       hävittämistä ja laitonta käyttöä eläinten ruokintaan vas-                                     (Asia T-398/02)
       taan on ryhdytty varotoimiin siten, että jäteruoka ja
       ruokajäte on käsiteltävä tavalla, joka tieteellisesti hyväksy-
       tyissä määrin estää taudinaiheuttajia leviämästä. Riittävien
       valvontajärjestelmien avulla voidaa varmistaa mainittujen                                      (2003/C 44/80)
       oikeudellisten määräysten noudattaminen ja eläinten ruo-
       kintaan käytettävien tuotteiden ainesosien jäljittäminen
       on mahdollista. Saksan liittotasavallassa sovellettu jäte-                               (Oikeudenkäyntikieli: italia)
       ruoan keräilyä, käsittelyä ja eläinten ruokintaan käyttöä
       koskeva järjestelmä on näin ollen jo tällä hetkellä asetuk-
       sen tavoitteiden mukainen, eikä laajempi yhteisön hyväk-
       syntä ollut mitenkään tarpeen. Poikkeusmahdollisuuksien
       pidentäminen olisi kantajan mukaan pitänyt saattaa riip-
       puvaiseksi tieteellisistä suosituksista.                            Linea Gig S.r.l. on nostanut 30.12.2002 Euroopan yhteisöjen
                                                                           ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
                                                                           pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat
                                                                           asianajajat Lucio D’Amario ja Bruno Calzia.
2.     Se, että poikkeuksia koskevan ehdottoman määräajan
       vuoksi jäsenvaltioissa käytetyt erilaiset jäteruoan käyttöä
       koskevat järjestelmät – ja etenkin se, että eläinten ruokin-
       nassa käytetään jäteruokaa, joka on riittävästi käsitelty,          Kantaja vaatii ensisijaisesti, että ensimmäisen oikeusasteen
       tai jäteruokaa, jota ei ole riittävästi käsitelty – rinnastetaan    tuomioistuin
       toisiinsa, on ristiriidassa yleistä yhdenvertaista kohtelua
       koskevan periaatteen kanssa. Tämä ei ole perusteltua
       epidemioiden ehkäisystä annetulle asetukselle keskeisen             –     kumoaa kanteen kohteena oleva komission päätöksen
       periaatteen kannalta. Tieteellisistä tiedoista ilmenee, että              kokonaisuudessaan tai siltä osin kuin se kohdistuu kanta-
       ruokajätteen käsittelyä koskevat yksityiskohtaiset sään-                  jaan toissijaisesti se vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen
       nökset ovat Saksan liittotasavallassa riittäviä taudinaiheut-             tuomioistuin
       tajien leviämisen välttämiseksi.
                                                                           –     kumoaa tämän päätöksen 3 artiklan siltä osin kuin siinä
                                                                                määrätään sakko kantajalle
3.     Poikkeustoimenpiteiden ajallisella rajoittamisella louka-
       taan perusteettomasti omistusoikeutta, ammatinharjoitta-
       misen vapautta sekä yrittämisen vapautta, koska kantajan            –     tai että kantajalle määrätyn sakon määrää lasketaan
       ensimmäiseen osaan kuuluvilla yrityksillä sekä kantajan
       toiseen osaan kuuluvilla yrityksillä oli erityistä syytä            –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut
       luottaa perustellusti siihen, että niiden toiminta jatkuu ja
       että niiden laitoksia, joista suurin osa on lähiaikoina
       uusittu, voidaan käyttää myöhemmin. Niiden laitokset ja             –     velvoittaa komission vastaamaan kaikista kuluista, joita
       niiden toiminta on mukautettu sellaisiin tiukkoihin laissa                kantajalle on aiheutunut hallinnollisesta menettelystä.
       asetettuihin vaatimuksiin, jotka perustuvat tieteelliseen
       tutkimukseen. Niillä oli näin ollen oikeus luottaa perustel-
       lusti siihen, että ne voisivat jatkaa toimintaansa ja käyttää
       laitoksia edelleen siltä osin kuin ne noudattavat kyseisiä
       tiukennettuja vaatimuksia ja kun uusia tieteellisiä tietoja
       ei ollut olemassa. Lisäksi kyseisessä asetuksessa ei oteta          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       huomioon sitä, että niillä yrityksillä, joita ruokajätteen
       hyödyntäminen koskee, ei yleensä ole mahdollisuutta
       muuttaa laitostensa ja kiinteistöjensä käyttötarkoitusta.
                                                                           Kanne koskee 30.10.2002 tehdyn komission päätöksen
                                                                           (COMP/35.587 PO Video Games, COMP/35.706 Nintendo
                                                                           Distribution ja COMP/36.321 Omega-Nintendo; C(2002)
                                                                           4072 lopull.) kumoamista. Komissio on päätöksessään toden-
( 1) EYVL L 273, 10.10.2002, s. 1.                                         nut kantajan rikkoneen EY 81 artiklan 1 kohdan ETA-
                                                                           sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaa, koska se on
                                                                           1.10.1992–31.12.1997 välisenä aikana osallistunut Nintendo
                                                                           pelikonsolien ja niihin sopivien videopelikasettien markkinoil-
                                                                           la sopimuksiin ja yhteisjärjestelyihin, joilla on pyritty ja kyetty
                                                                           rajoittamaan Nintendo konsolien ja pelikasettien rinnakkais-
                                                                           tuontia. Kantajan on todettu konkreettisesti osallistuneen


title: Asia T-357/13: Kanne 5.7.2013 — European Space Imaging v. komissio

text:
               7.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/44

         Kanne 5.7.2013 — European Space Imaging v. komissio
   (Asia T-357/13)
   2013/C 260/80
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: European Space Imaging (München, Saksa) (edustaja: asianajaja W. Trautner)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan päätöksen, joka annettiin kantajalle tiedoksi 5.6.2013 päivätyllä kirjeellä ja joka koskee rajoitetun menettelyn kumoamista

               —

               kumoamaan päätöksen, joka annettiin kantajalle tiedoksi 5.6.2013 päivätyllä kirjeellä ja jonka mukaan hankintamenettely suoritetaan uudestaan avoimessa menettelyssä

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen.

                           —

                           Kantaja väittää, että komissio on loukannut varainhoitoasetuksen (1) 89 artiklan 1 kohdassa vahvistettua suhteellisuusperiaatetta, koska se on kumonnut hankintamenettelyn, joka koski yhteisen maatalouspolitiikan puitteissa toteutettujen tarkastusten tueksi käytettävien satelliittitunnistustietojen ja niiden liitännäispalvelujen tarjoamista (EUVL 2012/S 183-299769). Kantaja väittää muun muassa, että komission toimintatapa on ristiriidassa sen yleisperiaatteen kanssa, jonka mukaan julkisen hankintamenettelyn kumoamisen on oltava viimeinen mahdollinen keino (ultima ratio). Kantaja katsoo, että komission olisi tullut pyytää hakijoita jättämään konkreettiset tarjoukset ennen kuin se saattoi päättää, ettei yhtään taloudellisesti edullista tarjousta tosiasiallisesti ollut jätetty.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu avoimuusperiaatteen loukkaamiseen.

                           —

                           Toisessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että komissio on loukannut varainhoitoasetuksen 89 artiklan 1 kohdassa vahvistettua avoimuusperiaatetta, koska se on kieltäytynyt antamasta konkreettisia tietoja, joilla julkisen hankintamenettelyn kumoaminen perustellaan. Kantaja toteaa erityisesti, että se ei ole voinut varmistua siitä, pitävätkö väitetyt perustelut paikkansa. Se väittää lisäksi, että satelliittitunnistustietojen markkinoiden poikkeuksellisen erityinen luonne johtaa mahdollisten tarjoajien määrän huomattavaan rajoittamiseen, ja moittii sitä, ettei komissio ollut ennen hankintamenettelyn kumoamisesta päättämistä ilmoittanut, että menettely saatettaisiin kumota, mikäli tarjoajia olisi tiettyä määrää vähemmän.

      (1)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EYVL L 248, s. 1)


title: Asia C-68/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 17.5.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Grondwettelijk Hof – Belgia) – X v. Ministerraad (Ennakkoratkaisupyyntö — Sijoittautumisvapaus — Emo-tytäryhtiödirektiivi — Verolainsäädäntö — Yhtiöiden voittojen verotus — Osingonjako — Lähdevero — Kaksinkertainen verotus — Oikeudenmukaisuusvero (Fairness tax))

text:
               24.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 17.5.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Grondwettelijk Hof – Belgia) – X v. Ministerraad
   (Asia C-68/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sijoittautumisvapaus - Emo-tytäryhtiödirektiivi - Verolainsäädäntö - Yhtiöiden voittojen verotus - Osingonjako - Lähdevero - Kaksinkertainen verotus - Oikeudenmukaisuusvero (Fairness tax)))
   (2017/C 239/04)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Grondwettelijk Hof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: X

      Vastaaja: Ministerraad

      Tuomiolauselma

               1)

               Sijoittautumisvapautta on tulkittava siten, ettei se ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion verolainsäädännölle, jonka mukaan sekä ulkomaiselta yhtiöltä, joka harjoittaa kyseisessä jäsenvaltiossa taloudellista toimintaa kiinteän toimipaikan välityksellä, että kotimaiselta yhtiöltä, ja myös ulkomaisen yhtiön kotimaiselta tytäryhtiöltä, kannetaan oikeudenmukaisuusveron (fairness tax) kaltaista veroa, kun kyseiset yhtiöt jakavat osinkoja, joita ei tiettyjen kansallisessa verojärjestelmässä säädettyjen veroetujen käyttämisen vuoksi ole sisällytetty niiden lopulliseen verotettavaan tulokseen, kunhan kyseisen veron laskentaperusteen määrittämistapa ei johda siihen, että kyseistä ulkomaista yhtiötä kohdellaan epäedullisemmin kuin kotimaista yhtiötä, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava.

               2)

               Eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 30.11.2011 annetun neuvoston direktiivin 2011/96/EU 5 artiklaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion verolainsäädännölle, jossa säädetään oikeudenmukaisuusveron kaltaisesta verosta, joka kannetaan ulkomaisilta yhtiöiltä, jotka harjoittavat kyseisessä jäsenvaltiossa taloudellista toimintaa kiinteän toimipaikan välityksellä, sekä kotimaisilta yhtiöiltä, ja myös ulkomaisen yhtiön kotimaiselta tytäryhtiöltä, kun kyseiset yhtiöt jakavat osinkoja, joita ei tiettyjen kansallisessa verojärjestelmässä säädettyjen veroetujen käyttämisen vuoksi ole sisällytetty niiden lopulliseen verotettavaan tulokseen.

               3)

               Direktiivin 2011/96 4 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, kun sitä luetaan yhdessä mainitun artiklan 3 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että kyseinen säännös on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle verolainsäädännölle siltä osin kuin tilanteessa, jossa emoyhtiö jakaa tytäryhtiöltään saamansa voiton sitä vuotta myöhemmin, jonka aikana se on saatu, kyseisestä lainsäädännöstä seuraa, että kyseistä voittoa verotetaan siten, että mainitussa säännöksessä ilmoitettu 5 prosentin enimmäismäärä ylittyy.

      (1)  EUVL C 146, 4.5.2015.


title: Asia T-285/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 16.12.2008 — Italia v. parlamentti ja komissio (Oikeudenkäyntimenettelyyn liittyvä seikka — Oikeudenkäyntiväite — Kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytysten osittainen puuttuminen — Parlamentti ei voi olla vastuussa riidanalaisesta toimesta)

text:
               7.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/26

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 16.12.2008 — Italia v. parlamentti ja komissio
   (Asia T-285/07) (1)

   (Oikeudenkäyntimenettelyyn liittyvä seikka - Oikeudenkäyntiväite - Kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytysten osittainen puuttuminen - Parlamentti ei voi olla vastuussa riidanalaisesta toimesta)
   (2009/C 55/49)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: I. Bruni, avustajanaan asianajaja P. Gentili)

      Vastaajat: Euroopan parlamentti (asiamiehet: A. Lukošiūtė, R. Ignătescu ja G. Mazzini) ja Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja A. Aresu)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Helleenien tasavalta (asiamiehet: S. Vodina ja M. Michelogiannaki)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Varallaololuettelon muodostamiseksi informaatiotieteen alan (kirjasto/informatiikka) 20 hallintovirkamiehestä (AD 5) järjestettävää avointa kilpailua EPSO/AD/95/07 koskevan kilpailuilmoituksen, joka julkaistiin Euroopan unionin virallisen lehden numerossa 8.5.2007 (EUVL C 103 A, s. 7), kumoaminen
   Määräysosa

               1)

               Kannetta ei oteta tutkittavaksi siltä osin kuin se koskee parlamenttia.

               2)

               Italian tasavalta vastaa tästä kanteesta aiheutuneista oikeudenkäyntikuluistaan siltä osin kuin kanne koskee parlamenttia. Parlamentti vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 223, 22.9.2007.


title: Asiat C-242/02 ja C-243/02: Unabhängigen Verwaltungssenats Salzburgin 11.2.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa, jossa muutoksenhakĳana on Manfred Hückel

text:
C 247/2                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        12.10.2002
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                               Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:
                          (kuudes jaosto)                              –     poistaa vapautuksen, koska ulosmittauksesta ei aiheudu
                                                                             haittaa yhteisöjen toiminnalle ja riippumattomuudelle
                  21 päivänä maaliskuuta 2002
                                                                       –     toteaa, että komission tilinpitäjä on tehnyt virheen ilmoit-
asiassa C-430/01 (Landesgericht für Zivilrechtssachen                        taessaan, että komissiolla ei ole todellista tai varauksellista
Wienin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Monika Herb-                         velkaa Kongon demokraattiselle tasavallalle tai Kongon
               strith vastaan Itävallan tasavalta ( 1)                       keskuspankille.
      (Ennakkoratkaisupyyntö – Tutkimatta jättäminen)
                         (2002/C 247/02)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen       Unabhängigen Verwaltungssenats Salzburgin 11.2.2002
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                  tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                          asiassa, jossa muutoksenhakijana on Manfred Hückel
Asiassa C-430/01, jonka Landesgericht für Zivilrechtssachen                               (Asiat C-242/02 ja C-243/02)
Wien (Itävalta) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
                                                                                (2002/C 247/04)
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Monika Herbstrith
vastaan Itävallan tasavalta ennakkoratkaisun toisaalta siitä,
rikkooko se, että hakijalle, joka täyttää vaaditut ammattipäte-
vyyttä koskevat edellytykset, ei myönnetä tiettyä tointa, yhtei-
sön oikeuden säännöstä, ja toisaalta edellytyksistä, joiden            Unabhängigen Verwaltungssenats Salzburg on pyytänyt
täyttyessä jäsenvaltion vastuu sen yhteisön oikeutta rikkomalla        11.2.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
yksityisille aiheuttamistaan vahingoista voi syntyä. Yhteisöjen        jen tuomioistuimeen 3.7.2002, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston           tuimelta ennakkoratkaisua asiassa, jossa muutoksenhakijana
puheenjohtaja F. Macken, sekä tuomarit N. Colneric, R. Schint-         on Manfred Hückel, seuraaviin kysymyksiin:
gen (esittelevä tuomari), V. Skouris ja J. N. Cunha Rodrigues,
julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: R. Grass, on 21.3.2002             1.    Kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden
antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                            merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenval-
                                                                             tioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulu-
Landesgericht für Zivilrechtssachen Wienin 12.10.2001 tekemäl-               kuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/112/
lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö jätetään tutki-              ETY ( 1) (nyttemmin kodifioituna, myytäväksi tarkoitettu-
matta.                                                                       jen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa
                                                                             koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
                                                                             20 päivänä maaliskuuta 2000 annettu Euroopan parla-
( 1) EYVL C 109, 4.5.2002.
                                                                             mentin ja neuvoston direktiivi 2000/13/EY, EYVL L 109,
                                                                             6.5.2000, s. 29; jäljempänä elintarvikkeiden merkinnöistä
                                                                             annettu direktiivi) 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan
                                                                             mukaan merkinnät ja tavat, joilla ne on tehty, eivät saa,
                                                                             jollei luonnon kivennäisvesiä ja erityisravintoa koskevista
                                                                             yhteisön säännöksistä muuta johdu, esittää, että elintar-
                                                                             vikkeeseen liittyy ihmisen sairauksia ennalta ehkäiseviä,
Antippas -nimisen yhtiön 22.8.2002 toimittama hakemus
                                                                             hoitavia tai parantavia ominaisuuksia tai viitata sellaisiin
Euroopan yhteisöjen komissioon kohdistuvasta ulosmit-
                                                                             ominaisuuksiin; onko tämän säännöksen kanssa ristirii-
                             tauksesta
                                                                             dassa kansallinen säännös, jonka mukaan saatettaessa
                                                                             elintarvikkeita markkinoille on kiellettyä
                         (Asia C-1/02 SA)
                                                                             a)    viitata fysiologisiin tai farmakologisiin vaikutuksiin,
                         (2002/C 247/03)                                           kuten erityisesti vaikutuksiin, jotka auttavat pysy-
                                                                                mään nuorena, hidastavat vanhenemisen oireita,
                                                                                laihduttavat tai pitävät terveenä, taikka antaa mieli-
Antippas -niminen yhtiö on toimittanut 22.8.2002 Euroopan                          kuva tällaisesta vaikutuksesta;
yhteisöjen tuomioistuimeen hakemuksen Euroopan yhteisöjen
komissioon kohdistuvasta ulosmittauksesta. Kantajan edustaja-                b)    viitata sairauskertomuksiin, lääkärien suosituksiin
na on asianajaja Mario Spandre.                                                    tai lääkärien asiantuntijalausuntoihin;
 ---pagebreak--- 12.10.2002                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 247/3
       c)     käyttää terveyttä koskevia figuratiivisia tai tyyliteltyjä  3)     Jos kysymykseen 1 ja 2 annetaan myöntävä vastaus:
              kuvauksia ihmiskehon osista, terveydenhoitoalan tai
                                                                                Millä tavalla ja minkä parametrien mukaan on kussakin
              kylpyhoitoloiden ammattilaisten kuvia tai muita
              kuvia, jotka viittaavat terveyteen liittyviin hoitotoi-            tapauksessa laskettava, mikä on sallittu tiemaksu koko
                                                                                tieosuuden pituisen yksittäisen ajomatkan osalta?
              miin?
                                                                          4)     Jos kysymykseen 1 ja 2 annetaan myönteinen vastaus, ja
2.     Onko elintarvikkeiden merkinnöistä annetun direktiivin                    kun otetaan huomioon kysymyksessä 3 esiin tuodun
       28 artiklan tai EY 30 artiklan kanssa ristiriidassa sellainen             laskentamenetelmän osalta lausuttu:
       kansallinen säännös, jonka mukaan kysymyksessä 1
       tarkoitetut terveyttä koskevat väittämät ovat sallittuja vain             Onko yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-21/94 (3),
       sillä edellytyksellä, että asiassa toimivaltainen liittovaltion           parlamentti v. neuvosto, 5.7.1995 antamaa tuomiota,
       ministeriö on ne ensin hyväksynyt, jolloin hyväksymisen                   jossa yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että siinä kumotun
       edellytyksenä on, että terveyttä koskevat väittämät ovat                  25.10.1993 annetun direktiivin 93/89/ETY vaikutukset
       yhteensopivat kuluttajille erehtymiseltä annettavan suo-                  pidetään voimassa siihen asti, kun neuvosto on antanut
       jan kanssa?                                                               uuden direktiivin, tulkittava siten, että vaikutukset pysyvät
                                                                                voimassa niin kauan kun jäsenvaltiot ovat saattaneet
                                                                                uuden direktiivin säännökset osaksi kansallisia oikeusjär-
( 1) EYVL L 33, s. 1.                                                            jestyksiään tai tätä varten asetettu määräaika on päät-
                                                                                tynyt?
                                                                          5)     Jos kysymykseen 4 annetaan kieltävä vastaus:
                                                                                Ovatko jäsenvaltiot 17.6.1999–1.7.2000 välisenä aikana
                                                                                velvollisia ottamaan huomioon uuden direktiivin esimer-
                                                                                kiksi sen pakottavasti huomioon otettavaksi tulevien
                                                                                esivaikutusten vuoksi?
Obersten Gerichtshofin 25.6.2002 tekemällään päätöksel-
lä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Stuij en de                     (1 ) EYVL 1993, L 279, s. 32.
                Man B.V. vastaan Itävallan tasavalta                      (2 ) EYVL 1999, L 187, s. 42.
                                                                          (3 ) Kok. 1995, s. I-1827.
                           (Asia C-257/02)
                           (2002/C 247/05)
                                                                          Oberverwaltungsgerichtsin 3.7.2002 tekemällään päätök-
                                                                          sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa EU-WOOD-
                                                                          Trading GmbH vastaan Sonderabfall-Management-Gesell-
Obersten Gerichtshof on pyytänyt 25.6.2002 tekemällään                                       schaft Rheinland-Pfalz mbH
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
15.7.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                                             (Asia C-277/02)
ratkaisua asiassa Stuij en de Man B.V. vastaan Itävallan tasavalta
seuraaviin kysymyksiin:                                                                              (2002/C 247/06)
1)     Onko direktiivin 93/89/ETY ( 1) 7 artiklan b ja h alakoh-
       dalla sekä direktiivin 1999/62/EY (2) 7 artiklan 4 ja              Oberverwaltungsgerichts on pyytänyt 3.7.2002 tekemällään
       9 kohdalla tarkoitus antaa kaikille liikenteenharjoittajille       päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
       oikeus ajaa tiemaksuvelvollisilla moottoritieosuuksilla            29.7.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
       kaupalliseen tavaraliikenteeseen käytettävillä yli kolmeak-        ratkaisua asiassa EU-WOOD-Trading GmbH vastaan Son-
       selisilla moottoriajoneuvoilla direktiivien mukaista ja            derabfall-Management-Gesellschaft Rheinland-Pfalz mbH seu-
       siten asianmukaista käyttömaksua vastaan?                          raaviin kysymyksiin:
2)     Jos kysymykseen 1 annetaan myönteinen vastaus:                     1.     Voidaanko Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön
                                                                                ja Euroopan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen
       Ovatko direktiivin 93/89/ETY 7 artiklan b ja h alakohta ja                valvonnasta ja tarkastamisesta 1 päivänä helmikuuta
       direktiivin 1999/62/EY 7 artiklan 4 ja 9 kohta yhteisöjen                 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 259/93
       tuomioistuimen oikeuskäytännössä tarkoitettuja välittö-                   (EYVL L 30, s. 1) 7 artiklan 4 kohdan a alakohdan
       mästi sovellettavia säännöksiä siten, että jos näitä direktii-            ensimmäisen luetelmakohdan nojalla esittää hyödynnet-
       vejä ei ole saatettu osaksi Itävallan oikeusjärjestystä tai               täväksi tarkoitettujen jätteiden siirtoa vastaan vastalause
       näin on tehty virheellisesti, niitä voidaan käyttää sen                   sillä perusteella, että suunnitellun jätteiden hyödyntämi-
       selvittämiseen, mikä on kaupalliseen tavaraliikenteeseen                  sen osalla jätetään noudattamatta jätteistä 15 päivänä
       käytettävien yli kolmeakselisten moottoriajoneuvojen                      heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/
       osalta kannettava direktiivin mukainen tiemaksu silloin,                  ETY (EYVL L 194, s. 74) 4 artiklan ensimmäisestä
       kun niitä käytetään itävaltalaisen Brennerin moottoritien                 kohdasta seuraavaa vaatimusta hyödyntää jätteet tervey-
       koko tieosuudella?                                                        densuojelun ja ympäristön kannalta turvallisella tavalla?


               6.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/17

         EFTAn valvontaviranomaisen 1 päivänä helmikuuta 2017 Islantia vastaan nostama kanne
   (Asia E-3/17)
   (2017/C 108/15)
   EFTAn valvontaviranomainen, Rue Belliard 35, 1040 Bryssel, Belgia, asiamiehinään Carsten Zatschler ja Maria Moustakali, nosti 1 päivänä helmikuuta 2017 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Islantia vastaan.
   EFTAn valvontaviranomainen on pyytänyt EFTAn tuomioistuinta toteamaan, että

               1.

               pitämällä voimassa lain nro 25/1993 10 §:ssä sekä asetuksen (IS) N:o 448/2012 3, 4 ja 5 §:ssä säädetyn kaltaisen tuoretta lihaa ja lihatuotteita koskevan lupajärjestelmän Islanti on laiminlyönyt velvoitteensa, jotka johtuvat ETA-sopimuksen liitteessä I olevan I luvun 1.1.1 kohdassa mainitusta säädöksestä neuvoston direktiivi 89/662/ETY, annettu 11 päivänä joulukuuta 1989, eläinlääkärintarkastuksista yhteisön sisäisessä kaupassa sisämarkkinoiden toteuttamista varten, sellaisena kuin se on muutettuna ja sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1 ja alakohtaisilla mukautuksilla liitteeseen I, ja erityisesti kyseisen direktiivin 5 artiklasta.

               2.

               Islannin on maksettava oikeudenkäyntikulut.

      Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               EFTAn valvontaviranomainen toteaa, että Islanti on rikkonut direktiivin 89/662/ETY mukaisia velvoitteitaan pitämällä voimassa tuontilupajärjestelmän, joka koskee muun muassa tuoretta lihaa ja lihatuotteita.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen toteaa, että ETA:n sisäiseen kauppaan tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden kauppaa ja eläinlääkärintarkastuksia koskevat säännöt on yhdenmukaistettu ETA:n tasolla. Neuvoston direktiivissä 89/662/ETY säädetään eläinlääkärintarkastuksista eläinperäisten tuotteiden ETA:n sisäisessä kaupassa. Sen tärkeimpänä tavoitteena on eläinlääkärintarkastusten poistaminen ETA:n sisärajoilla samalla kun vahvistetaan alkuperäpaikassa tehtäviä tarkastuksia. Määräpaikkana olevan ETA-valtion toimivaltaiset viranomaiset voivat ainoastaan tarkastaa pistotarkastuksilla, joilla ei syrjitä ketään, että asiaa koskevaa ETA:n lainsäädäntöä noudatetaan.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen toteaa, että pitämällä voimassa lupajärjestelmän tuotaessa tuoretta lihaa ja lihatuotteita Islanti asettaa lisävaatimuksia, jotka eivät ole sallittuja eläinlääkärintarkastusten ETA:n tasolla yhdenmukaistetussa kehyksessä.

               —

               EFTAn valvontaviranomaisen mukaan EFTAn tuomioistuin on jo todennut lisävaatimusten asettamisen olevan ETA:n lainsäädännön vastaista asiassa E-17/15, Ferskar kjötvörur ehf. v. Islannin valtio, antamassaan tuomiossa.


title: Asia C-310/05: Euroopan yhteisöjen komission 8.8.2005 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
               1.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/11

         Euroopan yhteisöjen komission 8.8.2005 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-310/05)
   (2005/C 243/18)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 8.8.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Marie-José Jonczy ja Antonio Aresu, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut yleisestä tuoteturvallisuudesta 3 päivänä joulukuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/95/EY (1) 21 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ole ainakaan ilmoittanut niitä komissiolle

               2.

               velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Luxemburgin suurherttuakunta ei ole edelleenkään toteuttanut toimenpiteitä, jotka sen oli toteutettava 15.1.2004 direktiiviin 2001/95 liittyen, tai se ei ainakaan ole ilmoittanut niitä komissiolle.

      (1)  EYVL L 11, 15.1.2002, s. 4.


title: Asia F-127/10: Virkamiestuomioistuimen määräys 10.2.2012 — Bömcke v. EIP

text:
               12.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/40

         Virkamiestuomioistuimen määräys 10.2.2012 — Bömcke v. EIP
   (Asia F-127/10) (1)

   2012/C 138/100
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 72, 5.3.2011, s. 36.


title: Asia T-77/15: Kanne 12.2.2015 – Tronios Group International v. SMHV – British Sky Broadcasting Group (SkyTec)

text:
               13.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/40

         Kanne 12.2.2015 – Tronios Group International v. SMHV – British Sky Broadcasting Group (SkyTec)
   (Asia T-77/15)
   (2015/C 118/51)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Tronios Group International BV (Breda, Alankomaat) (edustajat: asianajajat R. van Leeuwen ja H. Klingenberg)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Tronios Group Inernational BV

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki SkyTec

      SMHV:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 28.11.2014 asiassa R 1681/2013-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja hylkää Sky Broadcasting Groupin esittämän mitättömyyttä koskevan vaatimuksen

               —

               velvoittaa British Sky Broadcasting Groupin korvaamaan tästä oikeudenkäynnistä ja SMHV:ssa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 54 artiklan 2 kohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 6 päivänä helmikuuta 1997, asiassa C-247/95 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Finanzamt Augsburg-Stadt vastaan Marktgemeinde Welden (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Kiinteän omaisuuden vuokraus - Viranomainen)

text:
N:o C 108/2         I H   |                   Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       5.4.97
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                  YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                       (kuudes jaosto ),                                                  (kuudes jaosto ),
                 6 päivänä helmikuuta 1997,                                        6 päivänä helmikuuta 1997,
asiassa C-80/95 ( Hoge Raad der Nederlandenin esittämä            asiassa C-247/95 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkorat
ennakkoratkaisupyyntö), Harnas & Helm CV vastaan                  kaisupyyntö ), Finanzamt Augsburg-Stadt vastaan Markt
              Staatssecretaris van Financien (')                                       gemeinde Welden ( x )
(Arvonlisävero — Kuudennen direktiivin 77/388/ETY 4,              (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Kiinteän omaisuuden
13 ja 17 artiklan tulkinta — Verovelvollinen — Joukkovel                           vuokraus — Viranomainen)
            kakirjan hankkiminen ja hallussapito)
                                                                                97/C 108/03
                         97/C 108/02 )
                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                     (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                      yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-80/95 , jonka Hoge Raad der Nederlanden on
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla          Asiassa C-247/95 , jonka Bundesfinanzhof ( Saksa ) on saat
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä         tanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yh
kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa          teisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä
Harnas & Helm CV vastaan Staatssecretaris van Finan              kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Fi
cien, ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihtoverolain       nanzamt Augsburg-Stadt vastaan Marktgemeinde Welden
säädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäve            ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsää
rojärjestelmä : yhdenmukainen määräytymisperuste —                dännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisävero
17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvos              järjestelmä : yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päi
ton direktiivin 77/388/ETY ( EYVL N:o L 145 , 13.6.1977,          vänä toukokuuta        1977 annetun kuudennen neuvoston
s. 1 ) 4 artiklan 2 kohdan, 13 artiklan B kohdan                  direktiivin 77/388/ETY ( EYVL N:o L 145 , 13.6.1977, s. 1 )
d alakohdan 5 alakohdan ja 17 artiklan 3 kohdan                   4 artiklan 1 , 2 ja 5 kohdan sekä 13 artiklan B ja C kohdan
c alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes         tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toi
jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja           mien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja G. F. Mancini
G. F. Mancini ( esittelevä tuomari ) sekä tuomarit C. N. Ka      sekä tuomarit J. L. Murray, C. N. Kakouris, R J. G. Kap
kouris, R J. G. Kapteyn, G. Hirsch ja H. Ragnemalm, jul          teyn ja H. Ragnemalm ( esittelevä tuomari ), julkisasiamies:
kisasiamies : N. Fennelly, kirjaaja: johtava hallintovirka       A. La Pergola, kirjaaja : R. Grass, on antanut 6.2.1997
mies H. A. Riihi, on antanut 6.2.1997 tuomion, jonka              tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
tuomiolauselma on seuraava :
                                                                  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmu
Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmu             kaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhden
kaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhden         mukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta
mukainen määräytymisperuste — 2 7 päivänä toukokuuta               1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/
 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/
                                                                  ETY 4 artiklan 5 kohdan neljättä alakohtaa on tulkittava
 ETY 4 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että pelkkää        siten, että jäsenvaltiot saavat katsoa, että julkisoikeudelli
joukkovelkakirjojen omistusoikeuden hankkimista ja hal           set yhteisöt harjoittavat saman direktiivin 13 artiklassa
 lussapitoa, mikä ei edistä muuta yrityksen toimintaa, sekä       lueteltuja toimintoja viranomaisen ominaisuudessa, vaikka
 niistä johtuvaa tulojen saamista ei ole pidettävä taloudelli    ne harjoittaisivat niitä samalla tavalla kuin yksityiset ta
sena toimintana, joka antaisi näiden liiketoimien toteutta        loudelliset toimijat.
jalle verovelvollisen ominaisuuden.
                                                                   (M EYVL N:o C 268 , 14.10.1995 .
 o EYVL N:o C 119, 13.5.1995 .