title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 27 päivänä syyskuuta 2001 asiassa C-257/99 [High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Divisionin (Divisional Court) esittämä ennakkoratkaisupyyntö], The Queen vastaan Secretary of State for the Home Department, ex parte: Julius Barkoci ja Marcel Malik (Ulkosuhteet – Yhteisöjen ja Tšekin tasavallan välinen assosiaatiosopimus – Sĳoittautumisvapaus – Tšekin kansalaiset, jotka haluavat sĳoittautua jäsenvaltioon itsenäisinä ammatinharjoittajina)

text:
24.11.2001              FI                              Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                  C 331/3
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                          jäsenvaltion tuomioistuimissa huolimatta siitä, että tämän
                                                                                jäsenvaltion viranomaiset ovat edelleen toimivaltaisia sovelta-
                                                                                maan mainittuihin kansalaisiin maahan pääsyä ja maassa
                   27 päivänä syyskuuta 2001                                       oleskelua sekä maahan sijoittautumista koskevaa kansallista
                                                                                lainsäädäntöä assosiaatiosopimuksen 59 artiklan 1 kohdan
                                                                                nojalla.
asiassa C-257/99 [High Court of Justice (England & Wales),
Queen’s Bench Divisionin (Divisional Court) esittämä
                                                                             2)    Sijoittautumisoikeus, sellaisena kuin se on assosiaatiosopimuk-
ennakkoratkaisupyyntö], The Queen vastaan Secretary of
                                                                                sen 45 artiklan 3 kohdassa määritelty, edellyttää, että maahan-
State for the Home Department, ex parte: Julius Barkoci
                                                                                tulo- ja oleskeluoikeus annetaan sijoittautumisoikeudesta johtu-
                         ja Marcel Malik (1)
                                                                                vina oikeuksina Tšekin kansalaisille, jotka haluavat harjoittaa
                                                                                teollista tai kaupallista toimintaa sekä pienteollisuutta tai
                                                                                vapaita ammatteja jäsenvaltiossa. Tämän sopimuksen 59 artik-
(Ulkosuhteet – Yhteisöjen ja Tšekin tasavallan välinen                            lan 1 kohdasta kuitenkin seuraa, että nämä maahantulo- ja
assosiaatiosopimus – Sijoittautumisvapaus – Tšekin kansa-                         oleskeluoikeus eivät ole ehdottomia etuoikeuksia vaan että
laiset, jotka haluavat sijoittautua jäsenvaltioon itsenäisinä                      niiden käyttöä voidaan tarvittaessa rajoittaa Tšekin kansalaisten
                      ammatinharjoittajina)                                        maahan saapumista ja maassa oleskelua sekä maahan sijoittau-
                                                                                tumista koskevilla vastaanottavan jäsenvaltion säännöillä.
                          (2001/C 331/04)
                                                                             3)    Assosiaatiosopimuksen 45 artiklan 3 kohdassa ja 59 artiklan
                                                                                1 kohdassa niitä yhdessä tulkittaessa ei lähtökohtaisesti kielletä
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                                sellaista ennakkovalvontajärjestelmää, jossa sen edellytykseksi,
                                                                                että toimivaltaiset maahanmuuttoviranomaiset myöntävät
                                                                                maahantuloluvan, asetetaan, että hakija osoittaa, että hänellä
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                   todella on aikomus aloittaa toiminta itsenäisenä ammatinhar-
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                              joittajana olematta samanaikaisesti missään palkkatyössä ja
                                                                                käyttämättä hyväkseen yhteiskunnan varoja ja että hänellä
                                                                                on alusta alkaen riittävät taloudelliset varat ja kohtuulliset
                                                                                mahdollisuudet menestyä. United Kingdom Immigration Rule-
                                                                                sin (House of Commons Paper 395) 212 §:n mukaisten
                                                                                vaatimusten kaltaisten aineellisten vaatimusten tavoitteena on
Asiassa C-257/99, jonka High Court of Justice (England &                           nimenomaan tehdä toimivaltaisille viranomaisille mahdolliseksi
Wales), Queen’s Bench Division (Divisional Court) (Yhdistynyt                      selvittää nämä seikat, ja niillä voidaan turvata tällaisen
kuningaskunta) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen                     tavoitteen toteuttaminen.
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa The Queen vastaan
Secretary of State for the Home Department, ex parte: Julius                 4)    Assosiaatiosopimuksen 59 artiklan 1 kohdan ensimmäisen
Barkoci ja Marcel Malik, ennakkoratkaisun Euroopan yhteisö-                        virkkeen lopussa olevaa edellytystä on tulkittava siten, että sen
jen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Tšekin tasavallan välisestä                    velvollisuuden tavoitteena tai vaikutuksena, jonka mukaan
assosioinnista tehdyn Eurooppa-sopimuksen, joka on hyväk-                          Tšekin kansalaisen on hankittava asuinmaassaan ennen lähtöä
sytty ja tehty yhteisön puolesta 19.12.1994 tehdyllä neuvoston                     vastaanottavaan jäsenvaltioon maahantulo-oikeutta koskeva
ja komission päätöksellä 94/910/EHTY, EY, Euratom (EYVL                            selvitys, jonka myöntämisen edellytyksenä on Immigration
L 360, s. 1), 45 ja 59 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomiois-                  Rulesin 212 §:ssä säädetyn kaltaisten aineellisten edellytysten
tuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez                          tarkastaminen, ei ole tehdä tämän sopimuksen 45 artiklan
Iglesias, jaostojen puheenjohtajat C. Gulmann, A. La Pergola                       3 kohdassa Tšekin kansalaisille annettujen oikeuksien käytöstä
(esittelevä tuomari), M. Wathelet ja V. Skouris sekä tuomarit                      mahdotonta tai suhteettoman vaikeaa, kunhan vastaanottavan
D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet, P. Jann, L. Sevón, R. Schintgen                jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset käyttävät tähän jäsen-
ja F. Macken, julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: hallintovirka-                  valtioon saavuttaessa tämän sopimuksen mukaisesti sijoittautu-
mies L. Hewlett, on antanut 27.9.2001 tuomion, jonka                               mista varten tehtyjen maahantulohakemusten osalta harkinta-
tuomiolauselma on seuraava:                                                        valtaansa siten, että maahantulo-oikeus voidaan myöntää
                                                                                Tšekin kansalaiselle, jolla ei ole selvitystä maahantulo-oikeudes-
                                                                                ta, muulla kuin Immigration Rulesin perusteella, jos hänen
1)    Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Tšekin                   hakemuksensa täyttää selvästi ja ilmeisesti samat aineelliset
      tasavallan välisestä assosioinnista tehdyn Eurooppa-sopimuk-                 edellytykset, joita olisi sovellettu, jos hän olisi hakenut maahan-
      sen, joka on hyväksytty ja tehty yhteisön puolesta 19.12.1994                tulo-oikeutta koskevaa selvitystä Tšekin tasavallassa.
      tehdyllä neuvoston ja komission päätöksellä 94/910/EHTY,
      EY, Euratom, 45 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten,
      että siinä vahvistetaan tämän sopimuksen soveltamisalalla
      täsmällinen ja ehdoton periaate, jota kansalliset tuomioistuimet       (1) EYVL C 246, 28.8.1999.
      voivat soveltaa ja joka näin ollen voi säännellä yksityisten
      oikeusasemaa. Tällä määräyksellä on siten tunnustettava olevan
      välitön oikeusvaikutus, mikä merkitsee sitä, että siihen vetoavilla
      Tšekin kansalaisilla on oikeus vedota siihen vastaanottavan


title: Asia C-306/15: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 15.1.2016 – Euroopan komissio v. Romania

text:
               18.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 136/23

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 15.1.2016 – Euroopan komissio v. Romania
   (Asia C-306/15) (1)

   (2016/C 136/30)
   Oikeudenkäyntikieli: romania
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 311, 21.9.2015.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 17 päivänä lokakuuta 2002 asiassa C-71/00 (Verwaltungsgerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Develop Baudurchführungs- und Stadtentwicklungsgesellschaft mbH vastaan Finanzlandesdirektion für Wien, Niederösterreich und Burgenland (Direktiivi 69/335/ETY – Pääoman hankinnasta kannettavat välilliset verot – Pääoman hankintavero – Millaisen tahansa omaisuuden sĳoittaminen – Käsite – Pääomayhtiön liikkeeseen laskemia tuotto-oikeustodistuksia hankkineen yhtiön emoyhtiön suorittamat täydentävät maksut)

text:
C 305/2                  FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               7.12.2002
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   2)     Direktiivin 69/335/ETY 4 artiklan 1 kohdan c alakohtaa,
                                                                                sellaisena kuin se on muutettuna edellä mainitulla liittymisasia-
                                                                                kirjalla, on tulkittava siten, että siinä käytetty minkä tahansa
                            (kuudes jaosto)                                       omaisuuden sijoituksen käsite kattaa myös täydentävät maksut,
                                                                                joita uusi osakas ei ole suorittanut osakepääomaansa korotta-
                                                                                neelle pääomayhtiölle vaan tämän tytäryhtiöille, kun kyseessä
                    17 päivänä lokakuuta 2002
                                                                                olevista olosuhteista ilmenee selvästi, että taloudelliselta kannal-
                                                                                ta katsottuna näiden maksujen todellisena saajana on tämä
asiassa C-339/99 (Verwaltungsgerichtshofin (Itävalta) esit-                       pääomayhtiö.
tämä ennakkoratkaisupyyntö), Energie Steiermark Hol-
ding AG vastaan Finanzlandesdirektion für Steiermark (1)                   3)     Lykkäävin ehdoin suoritettuja omaisuuden sijoituksia on pidet-
                                                                                tävä direktiivin 69/335/ETY 4 artiklan 1 kohdan c alakoh-
                                                                                dassa, sellaisena kuin se on muutettuna kyseisellä liittymisasia-
(Direktiivi 69/335/ETY – Pääoman hankinnasta kannetta-                            kirjalla, tarkoitettuina omaisuuden sijoituksina vasta sitten,
vat välilliset verot – Pääoman hankintavero – Osakepää-                           kun lykkäävä ehto on toteutunut.
oman korottaminen laskemalla liikkeeseen uusia osakkeita –
Maksut, jotka suoritetaan, kun pääomayhtiöön otetaan uusi                  4)     Pääoman hankintavero ei ole direktiivin 69/335/ETY 5 artik-
osakas – Uuden osakkaan emoyhtiön suorittamat maksut –                            lan 1 kohdan a alakohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna
                Maksut, joita ei ole vielä suoritettu)                            edellä tuomiolauselman 1 kohdassa mainitulla liittymisasiakir-
                                                                                jalla, tarkoitettu sitoumus tai kustannus.
                           (2002/C 305/02)
                                                                           (1 ) EYVL C 352, 4.12.1999.
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (kuudes jaosto)
Asiassa C-339/99, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on                                    17 päivänä lokakuuta 2002
saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
vireillä olevassa asiassa Energie Steiermark Holding AG ja                 asiassa C-71/00 (Verwaltungsgerichtshofin esittämä en-
Finanzlandesdirektion für Steiermark ennakkoratkaisun pää-                 nakkoratkaisupyyntö), Develop Baudurchführungs- und
                                                                           Stadtentwicklungsgesellschaft mbH vastaan Finanzlan-
oman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista 17 päivänä
heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY                   desdirektion für Wien, Niederösterreich und Burgen-
(EYVL L 249, s. 25), sellaisena kuin se on muutettuna Itävallan                                              land (1)
tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan
liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin               (Direktiivi 69/335/ETY – Pääoman hankinnasta kannetta-
Euroopan unioni perustuu, tehdyllä asiakirjalla (EYVL 1994,                vat välilliset verot – Pääoman hankintavero – Millaisen
C 241, s. 21 ja EYVL 1995, L 1, s. 1), 4 artiklan 1 kohdan                 tahansa omaisuuden sijoittaminen – Käsite – Pääomayhtiön
c alakohdan ja 5 artiklan 1 kohdan a alakohdan tulkinnasta,                liikkeeseen laskemia tuotto-oikeustodistuksia hankkineen
yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-                       yhtiön emoyhtiön suorittamat täydentävät maksut)
nossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet sekä tuomarit
R. Schintgen (esittelevä tuomari), V. Skouris, F. Macken ja                                             (2002/C 305/03)
J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja:
osastopäällikkö D. Louterman-Hubeau, on antanut                                                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
17.10.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                           (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
1)    Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista 17 päi-                      tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
      vänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/
      ETY, sellaisena kuin se on muutettuna Itävallan tasavallan,
      Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdois-         Asiassa C-71/00, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on
      ta ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni        saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
      perustuu, tehdyllä asiakirjalla, 4 artiklan 1 kohdan c alakohtaa     käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
      on tulkittava siten, että siinä käytetty minkä tahansa omaisuu-      vireillä olevassa asiassa Develop Baudurchführungs- und Stad-
      den sijoituksen käsite kattaa myös sellaiset täydentävät maksut,     tentwicklungsgesellschaft mbH ja Finanzlandesdirektion für
      jotka emoyhtiö suorittaa pääomayhtiölle, joka korottaa osake-        Wien, Niederösterreich und Burgenland ennakkoratkaisun
      pääomaansa laskemalla liikkeeseen uusia osakkeita, mahdollis-        pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista 17 päi-
      taakseen sen, että emoyhtiön tytäryhtiö saa hankittua nämä           vänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/
      osakkeet.                                                            ETY (EYVL L 249, s. 25), sellaisena kuin se on muutettuna
 ---pagebreak--- 7.12.2002               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                C 305/3
Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningas-             täväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
kunnan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista,             olevassa asiassa Roquette Frères SA ja Directeur général de la
joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyllä asiakirjalla (EYVL             concurrence, de la consommation et de la répression des
1994, C 241, s. 21 ja EYVL 1995, L 1, s. 1), 4 artiklan                  fraudes, Euroopan yhteisöjen komission osallistuessa asian
1 kohdan d alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin                käsittelyyn, ennakkoratkaisun 6 päivänä helmikuuta 1962
(kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-             annetun neuvoston asetuksen N:o 17, perustamissopimuksen
ja J.-P. Puissochet sekä tuomarit R. Schintgen (esittelevä               85 ja 86 artiklan ensimmäinen täytäntöönpanoasetus (EYVL
tuomari), C. Gulmann, F. Macken ja J. N. Cunha Rodrigues,                1962, 13, s. 204), 14 artiklan sekä yhdistetyissä asioissa 46/
julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: R. Grass, on antanut               87 ja 227/88, Hoechst vastaan komissio, 21.9.1989 annetun
17.10.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                    tuomion (Kok. 1989, s. 2859, Kok. Ep. X, s. 145) tulkinnasta,
                                                                         yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti
Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista 17 päivänä       G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J.-P. Puisso-
heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY,                chet, M. Wathelet ja R. Schintgen sekä tuomarit C. Gulmann,
sellaisena kuin se on muutettuna Itävallan tasavallan, Suomen            D. A. O. Edward, A. La Pergola (esittelevä tuomari), P. Jann,
tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden         V. Skouris, F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr ja J. N. Cunha
sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyllä      Rodrigues, julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: hallintovirkamies
asiakirjalla, 4 artiklan 1 kohdan d alakohtaa on tulkittava niin,        L. Hewlett, on antanut 22.10.2002 tuomion, jonka tuomiolau-
että pääoman hankintavero on kannettava sellaisista täydentävistä        selma on seuraava:
maksuista, jotka emoyhtiö suorittaa pääomayhtiölle, joka lisää
yhtiövarallisuuttaan laskemalla liikkeeseen tuotto-oikeustodistuksia,
mahdollistaakseen sen, että emoyhtiön tytäryhtiö saisi hankittua
nämä todistukset.
                                                                         1)    Yhteisön oikeuden sen yleisen periaatteen nojalla, jolla annetaan
( 1) EYVL C 149, 27.5.2000.                                                    suojaa sellaisia julkisen vallan toimenpiteitä vastaan, joilla
                                                                               puututaan mielivaltaisesti tai suhteettomalla tavalla luonnolli-
                                                                               sen henkilön tai oikeushenkilön yksityisen toiminnan piiriin,
                                                                               kansallisen tuomioistuimen, jolla on kansallisen oikeuden
                                                                               nojalla toimivalta antaa lupa etsintöihin ja takavarikkoihin
                                                                               sellaisten yritysten tiloissa, joita epäillään kilpailusääntöjen
                                                                               rikkomisesta, on tutkittava, että komission 6 päivänä helmikuu-
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                      ta 1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 17, perustamissopi-
                                                                               muksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täytäntöönpanoasetus,
                   22 päivänä lokakuuta 2002                                   14 artiklan 6 kohdan perusteella esittämän virka-apupyynnön
                                                                               seurauksena pyydetty pakkokeinojen käyttö ei ole mielivaltaista
                                                                               tai suhteetonta määrätyn tarkastuksen kohteeseen nähden. On
asiassa C-94/00 (Cour de cassationin esittämä ennakkorat-                      yhteisön oikeuden vastaista, että tämän kansallisen tuomioistui-
kaisupyyntö), Roquette Frères SA vastaan Directeur géné-
                                                                               men harjoittama kyseisten toimenpiteiden sallittavuutta koskeva
ral de la concurrence, de la consommation et de la                             valvonta ulottuu laajemmalle kuin mitä edellä mainitussa
                    répression des fraudes (1)
                                                                               yleisessä periaatteessa edellytetään, sanotun kuitenkaan rajoitta-
                                                                               matta sellaisten kansallisen oikeuden säännösten soveltamista,
(Kilpailuoikeus – Asetuksen N:o 17 14 artiklan 3 ja 6 kohta                    joilla säännellään pakkokeinojen käyttämisestä.
– Komission päätös, jossa määrätään tarkastuksesta –
Kansallisten viranomaisten antama apu – Asiassa Hoechst
vastaan komissio 21.9.1989 annetun tuomion tulkinta –
Yleiset oikeusperiaatteet – Suoja julkisen vallan sellaisia
toimenpiteitä vastaan, joilla puututaan mielivaltaisesti ja              2)    Yhteisön oikeudessa komissio velvoitetaan huolehtimaan siitä,
suhteettomalla tavalla oikeushenkilön yksityisen toiminnan                     että kyseisellä kansallisella tuomioistuimella on käytössään
piiriin – Sellaiselle kansalliselle tuomioistuimelle kuuluvan                  kaikki ne seikat, joita se tarvitsee voidakseen harjoittaa sille
valvonnan laajuus, jolla on toimivalta antaa lupa pakkokei-                    kuuluvaa valvontaa. Komission toimittamista tiedoista on
nojen käyttöön yrityksiä vastaan – Komission tiedotusvelvol-                   tämän osalta periaatteessa käytävä ilmi seuraavat seikat:
                    lisuus – Lojaali yhteistyö)
                         (2002/C 305/04)
                                                                               –      kuvaus epäillyn kilpailusääntöjen rikkomisen keskeisistä
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                     piirteistä eli vähintään tiedot kyseessä olevista oletetuista
                                                                                markkinoista ja epäiltyjen kilpailunrajoitusten luonteesta
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                               –      selitykset siitä, millä tavoin pakkokeinojen kohteena
Asiassa C-94/00, jonka Cour de cassation (Ranska) on saatta-                          olevan yrityksen oletetaan olevan osallisena edellä maini-
nut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsitel-                        tussa kilpailusääntöjen rikkomisessa


title: Asia T-557/10: Kanne 3.12.2010 — H. Eich v. SMHV — Arav (H. EICH)

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/56

         Kanne 3.12.2010 — H. Eich v. SMHV — Arav (H. EICH)
   (Asia T-557/10)
   ()
   2011/C 30/98
   Kannekirjelmän kieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: H. Eich (Signa, Italia) (edustajat: asianajajat D. Mainini, T. Rubin, A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli. G. Petrocchi ja B. Passaretti)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Arav Hoding Srl (Palma Campania, Italia)

      Vaatimukset

               —

               SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 9.9.2010 tekemä päätös on kumottava

               —

               Rekisteröintihakemuksessa nro 6 256 242 tarkoitettu tavaramerkki H. EICH on julistettava päteväksi

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan koko menettelystä, myös SMHV:ssä käydystä kahdesta menettelystä, aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: H. Eich

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”H. EICH” (rekisteröintihakemus nro 6 256 242) luokkiin 18 ja 25 kuuluville tavaroille.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Arav Holding Srl

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kuviomerkki, johon sisältyy sanaosa ”H-Silvian Heach” (italialainen tavaramerkki 976 125, ja Madridin pöytäkirjassa tarkoitettu tavaramerkki 880 562 Benelux-maita, Tsekin tasavaltaa, Saksaa, Kreikkaa, Espanjaa, Ranskaa, Unkaria, Itävaltaa, Puolaa, Portugalia, Romaniaa, Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Ruotsia varten), luokkiin 18 ja 25 kuuluville tavaroille.

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hylätään.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen kohteena oleva päätös kumotaan ja rekisteröintihakemus hylätään.

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen tulkinta (sekaantumisvaaraa ei ole).


title: Asia C-368/05 P: Polyelectrolyte Producers Groupin  5.10.2005  tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-376/04, Polyelectrolyte Producers Group vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio,  22.7.2005  antamasta määräyksestä

text:
               14.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 10/7

         Polyelectrolyte Producers Groupin 5.10.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-376/04, Polyelectrolyte Producers Group vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio, 22.7.2005 antamasta määräyksestä
   (Asia C-368/05 P)
   (2006/C 10/16)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Polyelectrolyte Producers Group, jonka kotipaikka on Bryssel (Belgia), on valittanut 5.10.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-376/04, Polyelectrolyte Producers Group vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio, 22.7.2005 antamasta määräyksestä. Valittajan edustajina ovat avocat Koen Van Maldegem ja avocat Claudio Mereu.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               ottaa käsillä olevan valituksen tutkittavaksi ja katsoo sen perustelluksi

               —

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen asiassa T-376/04 22.7.2005 antaman määräyksen

               —

               ottaa valittajan asiassa T-376/04 esittämät vaatimukset tutkittavaksi

               —

               ratkaisee pääasian tai vaihtoehtoisesti palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen pääasian osalta ratkaistavaksi ja

               —

               velvoittaa Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan kummankin oikeudenkäynnin kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antama määräys, jolla valittajan kanne jätettiin tutkittavaksi ottamatta, on kumottava seuraavilla perusteilla:

               a)

               määräyksellä on rikottu yhteisöjen tuomioistuinten perusteluvelvollisuutta

               b)

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan asian tosiseikkoja

               c)

               määräyksellä rikotaan oikeutta kattavaan ja tehokkaaseen oikeussuojaan sekä oikeutta tulla kuulluksi


title: Asia T-173/14: Kanne 20.3.2014 – WeserWind v. komissio

text:
               12.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/47

         Kanne 20.3.2014 – WeserWind v. komissio
   (Asia T-173/14)
   2014/C 142/60
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: WeserWind GmbH Offshore Construction Georgsmarienhütte (Bremerhaven, Saksa) (edustajat: asianajajat H. Höfler, C. Kahle ja V. Winkler)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan vastaajan asiassa, joka koskee valtiontukea SA.33995 (2013/C) – Saksa, Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tukeminen ja uusiutuvan energian käyttöä tukevan lisämaksun alentaminen paljon energiaa käyttävien yritysten osalta, tekemän päätöksen, jossa todetaan, että SEUT 108 artiklan 2 kohdan mukaisen muodollisen menettelyn aloittamisesta on ilmoitettu, ja kehotetaan huomautusten esittämiseen (EUVL 2014, C 37, s. 73)

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen:

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu olennaisten muotomääräysten rikkomiseen

                           —

                           Kantaja väittää, ettei vastaaja ole perustellut päätöstään aloittaa SEUT 108 artiklan 2 kohdan mukainen muodollinen menettely riittävästi SEUT 296 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Aloittamispäätös ei sisällä erityistä aineellista arviointia, jonka tueksi olisi esitetty tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja, kaikkien SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen soveltamisedellytysten täyttymisestä.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu perussopimusten rikkomiseen

                           —

                           Kantaja väittää, että komission aloittamispäätös on SEUT 107 artiklan 1 kohdan vastainen. Se esittää tässä yhteydessä, että unionin tuomioistuin totesi jo asiassa C-379/98, PreussenElektra, 13.3.2001 antamassaan tuomiossa (Kok., s. I-2099), ettei uusiutuvan energian ensisijaisuudesta annettu laki (jäljempänä EEG-laki) merkinnyt tukia. EEG-laki säilyi olennaisilta osin muuttumattomana. Varsinkin valtiontukia koskevan oikeudellisen arvioinnin kannalta merkitykselliset osat säilyivät muuttumattomina. Sama pätee kantajan mukaan vastaajan 22.5.2002 tekemään päätökseen (EUVL C 164, s. 5), jossa vastaaja totesi, ettei EEG-laki merkitse tukia.

                           —

                           Kantaja väittää myös, ettei EEG-lisämaksun alentaminen täytä SEUT 107 artiklan 1 kohdan soveltamisedellytyksiä valtiontukiasiassa. Kantaja toteaa tältä osin erityisesti, ettei EEG-lisämaksun alentaminen merkitse etua, jota yritys ei voisi saada normaaleissa markkinaolosuhteissa, ettei sillä anneta valikoivaa etua, ettei se ole tukea, joka on valtion myöntämä tai valtion varoista myönnetty, eikä se johda kilpailun vääristymiseen eikä jäsenvaltioiden välisen kaupankäynnin vaarantumiseen.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu yhteismarkkinoille soveltuvuuteen

                           —

                           Mikäli unionin tuomioistuin katsoo, että kyseessä on valtiontuki, tämä soveltuu kantajan näkemyksen mukaan yhteismarkkinoille SEUT 107 artiklan 3 kohdan b ja c alakohdan mukaisesti.


title: Asia T-113/17: Kanne 20.2.2017 – Crédit Agricole ja Crédit Agricole Corporate and Investment Bank v. komissio

text:
               17.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 231/27

         Kanne 20.2.2017 – Crédit Agricole ja Crédit Agricole Corporate and Investment Bank v. komissio
   (Asia T-113/17)
   (2017/C 231/34)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Crédit Agricole SA (Montrouge, Ranska), Crédit Agricole Corporate and Investment Bank (Montrouge) (edustajat: asianajaja J.-P- Tran Thiet, M. Powell, solicitor, asianajajat J. Jourdan ja J.-J. Lemonnier)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta
   pääasiallisesti

               —

               kumoamaan päätöksen 1 artiklan a ala kohdan ja siten sen 2 artiklan a alakohdan

               —

               joka tapauksessa kumoamaan päätöksen 2 artiklan a alakohdan.

         toissijaisesti:

               —

               pienentämään merkittävästi kantajille määrättyä sakkoa SEUT 261 artiklaan ja asetuksen 1/2003 31 artiklaan perustuvaa täyttä harkintavaltaansa käyttäen.

         lisäksi:

               —

               kumoamaan 2.10.2014, 4.3.2015, 27.3.2015, 29.7.2015 ja 19.9.2016 tehdyt kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan päätökset ja siten kumoamaan päätöksen 1 artiklan a alakohdan ja 2 artiklan a alakohdan

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt käsiteltävällä kanteella vaaditaan asiassa (AT.39914), euromääräiset korkojohdannaiset 7.12.2016 annetun Euroopan komission päätöksen C(2016) 8530 final, jossa kantajille määrättiin 114 654 000 euron suuruinen sakko, osittaista kumoamista ja toissijaisesti seuraamuksen erittäin huomattavaa pienentämistä.
   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kymmeneen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu oikeutta saada asiansa käsitellyksi tuomioistuimissa koskevan periaatteen ja kontradiktorisen periaatteen loukkaamiseen.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu puolueettomuusvelvoitteen ja syyttömyysolettaman loukkaamiseen.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisessa päätöksessä ei todettu kantajien osallistuneen väitettyihin manipulointeihin.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisessa päätöksessä luokitellaan virheellisesti siinä tarkoitetut menettelytavat tarkoitukseen perustuviksi kilpailunrajoituksiksi.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu komission oikeudelliseen virheeseen, koska se on katsonut, että kaikki menettelytavat muodostivat yhtenä kokonaisuutena pidettävän rikkomisen.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei riidanalaisessa päätöksessä ole todettu oikeudellisesti riittävällä tavalla sitä, että kantajat olivat tietoisia kokonaissuunnitelmasta, eikä niiden halukkuutta osallistua siihen.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu riidanalaisessa päätöksessä olevaan oikeudelliseen virheeseen, koska siinä luokitellaan kantajien väitetty rikkominen jatketuksi, vaikka se oli enintään toistuva.

               8)

               Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu riidanalaisessa päätöksessä olevaan oikeudelliseen virheeseen, kun siinä luetaan välittäjien menettelytavat kantajien syyksi.

               9)

               Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio oli määrännyt sakon yhdenvertaisen kohtelun periaatteen, hyvän hallinnon periaatteen, perusteluvelvollisuutensa, puolustautumisoikeuksien ja suhteellisuusperiaatteen vastaisesti.

               10)

               Kymmenes kanneperuste, joka perustuu siihen, että unionin yleisen tuomioistuimen pitäisi pienentää sakon määrää, joka on kohtuuton ottaen huomioon menettelytapojen vakavuus ja kesto.


title: Asia T-470/12: Kanne 22.10.2012 — Sothys Auriac v. SMHV — Grand Hotel Primavera (BEAUTY GARDEN)

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/51

         Kanne 22.10.2012 — Sothys Auriac v. SMHV — Grand Hotel Primavera (BEAUTY GARDEN)
   (Asia T-470/12)
   2013/C 26/103
   Kannekirjelmän kieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Sothys Auriac (Auriac, Ranska) (edustaja: asianajaja A. Berthet)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Grand Hotel Primavera SA (Borgo Maggiore, San Marino)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi

               —

               kumoamaan 12.7.2012 tehdyn sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan päätöksen asiassa R 1419/2011-1

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: sanamerkki ”BEAUTY GARDEN” luokkiin 3, 5, 29, 30 ja 32 kuuluville tavaroille — yhteisön tavaramerkki nro 3 456 134

      Yhteisön tavaramerkin haltija: kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Grand Hotel Primavera SA

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: sanaosan ”BEAUTY GARDEN” sisältävästä kuviomerkistä koostuva kansallinen tavaramerkki luokkiin 3 ja 5 kuuluville tavaroille

      Mitättömyysosaston ratkaisu: vaatimus hyväksytään osittain

      Valituslautakunnan ratkaisu: valitus hylätään osittain ja mitättömyysosaston ratkaisu kumotaan ja sitä muutetaan osittain valituslautakunnassa

      Kanneperusteet:

               —

               asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 1 kohdan ja 75 artiklan rikkominen

               —

               SMHV:n ratkaisujen perustelemista koskevan yleisen periaatteen ja kontradiktorisen periaatteen loukkaaminen


title: Asia T-113/06: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.3.2012 — Marine Harvest Norway ja Alsaker Fjordbruk v. neuvosto (Polkumyynti — Norjasta peräisin olevan lohen tuonti — Yhteisön tuotannonalan määrittely — Samankaltainen tuote — Yhteisön tuottajien otoksen koostumus)

text:
               5.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 133/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.3.2012 — Marine Harvest Norway ja Alsaker Fjordbruk v. neuvosto
   (Asia T-113/06) (1)

   (Polkumyynti - Norjasta peräisin olevan lohen tuonti - Yhteisön tuotannonalan määrittely - Samankaltainen tuote - Yhteisön tuottajien otoksen koostumus)
   2012/C 133/40
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Marine Harvest Norway AS, jolle Fjord Seafood Norway AS:n oikeudet ovat siirtyneet (Bergen, Norja), ja Alsaker Fjordbruk AS (Onarheim, Norja) (edustajat: asianajajat J. M. Juuhl-Langseth ja P. Dyrberg)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: J.-P. Hix ja B. Driessen, avustajanaan asianajaja G. Berrisch)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi P. Stancanelli ja K. Talabér-Ritz, sitten K. Talabér-Ritz, T. Scharf ja H. van Vliet, avustajanaan barrister E. McGovern)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota Norjasta peräisin olevan viljellyn lohen tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta ja väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 17.1.2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 85/2006 (EUVL L 15, s. 1)

      Tuomiolauselma

               1)

               Norjasta peräisin olevan viljellyn lohen tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta ja väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 17.1.2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 85/2006 kumotaan siltä osin kuin se koskee Marine Harvest Norway AS:n, jolle Fjord Seafood Norway AS:n oikeudet ovat siirtyneet, tuonteihin 18.9.2007 asti sovellettuja polkumyyntitulleja ja Alsaker Fjordbruk AS:ää.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Marine Harvest Norwayn, jolle Fjord Seafood Norwayn oikeudet ovat siirtyneet, ja Alsaker Fjordbrukin oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 131, 3.6.2006.


title: Asia T-332/07: Kanne 4.9.2007 — Saksan liittotasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/53

         Kanne 4.9.2007 — Saksan liittotasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-332/07)
   (2007/C 269/96)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Saksan liittotasavalta (asiamies: M. Lumma, jota avustaa asianajaja C. von Donat)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Komission 25.6.2007 tekemä päätös K(2007) 2619 lopullinen, jolla alennettiin Euroopan aluekehitysrahaston komission päätöksellä K(94)3379 tavoitteen 2 kohdealueisiin kuuluvalla Nordrhein-Westfalenin alueella Saksan liittotasavallassa toteutettavia yhteisön rakenteellisia tukitoimia koskevan yhtenäisen ohjelma-asiakirjan hyväksi myönnettyä taloudellista tukea (N:o EAKR 94.02.13.012), on kumottava.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio on riidanalaisella päätöksellä alentanut Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) tavoitteen 2 kohdealueisiin kuuluvalla Nordrhein-Westfalenin alueella Saksassa toteutettavia yhteisön rakenteellisia tukitoimia koskevan ohjelman hyväksi myönnettyä taloudellista tukea.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi, että vastaaja on riidanalaisessa päätöksessä tehnyt tosiseikkoja koskevan arviointivirheen.
   Kantaja väittää lisäksi, että asetuksen N:o 4253/88 (1) 24 artiklan 2 kohdassa säädetyt alentamisen edellytykset eivät täyttyneet. Se väittää tältä osin, että poikkeamiset alustavasta rahoitussuunnitelmasta eivät ole huomattava ohjelman muutos. Se katsoo lisäksi, että pelkkä viittaus ”rakennerahastojen ohjelmakauden 1994–1999 tukitoimien rahoituksen päättämistä koskeviin suuntaviivoihin” (SEK (1999) 1316) ei riitä siihen, että kyseistä muutosta olisi pidettävä huomattavana.
   Vaikka kyse olisi huomattavasta ohjelman muutoksesta, kantaja väittää, että komission olisi pitänyt käyttää asetuksen N:o 4253/88 24 artiklan 2 kohdassa sille annettua harkintavaltaa, kun se arvioi tosiasiallisesti sitä tapaa, jolla ohjelma toteutettiin. Kantajan mukaan komission olisi tullut tarkastella EAKR:n nyt esillä olevassa asiassa myöntämän tuen alentamisen suhteellisuutta.

      (1)  Rakennerahastojen päämääristä ja tehokkuudesta ja niiden toiminnan yhteensovittamisesta keskenään sekä Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa annetun asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta 19.12.1988 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 4253/88 (EYVL L 374, 31.12.1988, s. 1).


title: Asia C-272/03: Bundesfinanzhofin 13.5.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hauptzollamt Neubrandenburg vastaan Jens Christian Siig, "Internationale Transport" Export-Import- nimisessä yrityksessä

text:
6.9.2003                   FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                          C 213/13
        toon, tuotteen/palvelun suuremmalla tai pienemmällä               varten, että se kuljetetaan myöhemmin toisella puoliperävau-
        arvolla, markkinoiden koolla tuotteen/palvelun kannalta           nun vetoautolla yhteisön tullialueen ulkopuolelle sijoittautu-
        ja uuden kansallisen säännöksen vaikutuksella käyttöön            neelle tavaroiden vastaanottajalle?
        eli sillä, merkitseekö säännös käyttöä koskevaa täyskieltoa
        vai kielletäänkö käyttö tai rajoitetaanko sitä useilla ajatel-
        tavissa olevilla käyttöaloilla?                                   (1 ) EYVL L 253, 11.10.1993, s. 1.
( 1) Neuvoston direktiivi 83/189 ETY, annettu 28 päivänä maaliskuuta
     1983, teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimit-
     tamisessa noudatettavasta menettelystä. EYVL, erityispainos 1983,
     13/nide 12, s. 154.
( 2) Neuvoston direktiivi 88/182/ETY, annettu 22 päivänä maaliskuuta
     1988, teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimit-  Euroopan yhteisöjen komission 25.6.2003 Portugalin ta-
     tamisessa noudatettavasta menettelystä annetun direktiivin 83/                        savaltaa vastaan nostama kanne
     189/ETY muuttamisesta. EYVL, erityispainos 1988, 13/nide 12,
     s. 36.
( 3) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/10/EY, Annettu                                 (Asia C-275/03)
     23 päivänä maaliskuuta 1994, teknisiä standardeja ja määräyksiä
     koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä
                                                                                (2003/C 213/23)
     annetun direktiivin 83/189/ETY olennaisesta muuttamisesta toi-
     sen kerran. EYVL, erityispainos 1994, 13/nide 26, s. 32.
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 25.6.2003 Euroo-
                                                                          pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin tasavaltaa
                                                                          vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat António Caeiros ja Klaus
                                                                          Wiedner, prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                          Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                          –      toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut julkisia
Bundesfinanzhofin 13.5.2003 tekemällään päätöksellä                              tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopi-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hauptzollamt                              muksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen sovelta-
Neubrandenburg vastaan Jens Christian Siig, ”Internatio-                         mista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten mää-
    nale Transport” Export-Import- nimisessä yrityksessä                         räysten yhteensovittamisesta 21 päivänä joulukuuta 1989
                                                                                annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY (1) mukaisia
                                                                                velvoitteitaan, koska se ei ole pannut tätä direktiiviä
                            (Asia C-272/03)                                      täytäntöön oikein ja täydellisesti,
                                                                          –      velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-
                            (2003/C 213/22)                                      käyntikulut.
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Bundesfinanzhof, on pyytänyt 13.5.2003 tekemällään päätök-
sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 24.6.2003,             Tällä hetkellä voimassa olevassa Portugalin lainsäädännössä
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-              säädetään vahingonkorvauksen myöntämisestä julkisia han-
sa Hauptzollamt Neubrandenburg vastaan Jens Christian Siig,               kintasopimuksia koskevan yhteisön oikeuden tai tämän oikeu-
”Internationale Transport” Export-Import- nimisessä yrityk-               den täytäntöönpanemiseksi annetun kansallisen lainsäädännön
sessä, seuraavaan kysymykseen:                                            rikkomisen yhteydessä silloin, kun vahingon kärsineet henkilöt
                                                                          näyttävät toteen, että valtion taikka julkisyhteisöjen elinten
                                                                          taikka virkamiesten suorittamat lainvastaiset toimet olivat
                                                                          tahallisia tai tuottamuksellisia. Tällaisen seikan toteen näyttä-
Onko asetuksen N:o 2454/93 (1) 718 artiklan 3 kohdan                      minen voi olla erittäin vaikeaa taikka jopa mahdotonta.
d alakohtaa, kun se luetaan yhdessä 670 artiklan p alakohdan              Vaikeus tai mahdottomuus näyttää tällaista seikkaa toteen voi
kanssa, tulkittava siten, että siinä kielletään yhteisön tullialueen      johtaa siihen, että vahinkoa kärsinyt henkilö ei saa vaatimaansa
ulkopuolella rekisteröidyn puoliperävaunun vetoauton käyttä-              vahingonkorvausta, johon hänellä olisi oikeus. Siten on ilmeis-
minen puoliperävaunun kuljettamiseen yhteisön tullialueella               tä, että vahinkoa kärsineille henkilöille asetettu velvollisuus,
sijaitsevalta paikkakunnalta, jossa puoliperävaunuun lastataan            josta ei säädetä direktiivissä 89/665/ETY, voi kyseenalaistaa
tavarat, toiselle yhteisön tullialueella sijaitsevalle paikkakunnal-      kyseisen direktiivin 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan tehokkaan
le, jossa puoliperävaunu ainoastaan jätetään seisomaan sitä               oikeusvaikutuksen.


               29.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 357/4

         EFTAn valvontaviranomaisen 16 päivänä heinäkuuta 2015 Islantia vastaan nostama kanne
   (Asia E-18/15)
   (2015/C 357/04)
   EFTAn valvontaviranomainen, Rue Belliard 35, B-1040 Bryssel, asiamiehinään Øyvind Bø ja Marlene Lie Hakkebo, nosti 16 päivänä heinäkuuta 2015 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Islantia vastaan.
   EFTAn valvontaviranomainen on pyytänyt EFTAn tuomioistuinta

               1.

               toteamaan, että koska Islanti ei ole säädetyssä määräajassa hyväksynyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XIII olevassa V luvun 56 l kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/65/EU, annettu 20 päivänä lokakuuta 2010, jäsenvaltioiden satamiin saapuvia ja/tai satamista lähteviä aluksia koskevista ilmoitusmuodollisuuksista ja direktiivin 2002/6/EY kumoamisesta), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1, täytäntöönpanemiseksi tarvittavia toimenpiteitä, se on laiminlyönyt kyseisen säädöksen 14 artiklan ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa;

               2.

               velvoittamaan Islannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Kanteessa todetaan, että Islanti ei ole noudattanut 18 päivään helmikuuta 2015 mennessä EFTAn valvontaviranomaisen 18 päivänä joulukuuta 2014 antamaa perusteltua lausuntoa. Lausunto koskee sitä, että Islanti ei ole saattanut osaksi kansallista lainsäädäntöään ETA-sopimuksen liitteessä XIII olevan V luvun 56 l kohdassa tarkoitettua säädöstä (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/65/EU, annettu 20 päivänä lokakuuta 2010, jäsenvaltioiden satamiin saapuvia ja/tai satamista lähteviä aluksia koskevista ilmoitusmuodollisuuksista ja direktiivin 2002/6/EY kumoamisesta), jäljempänä ’säädös’, sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen pöytäkirjalla 1.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen toteaa, että Islanti on laiminlyönyt säädöksen 14 artiklan ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa jättäessään hyväksymättä säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet asetetun määräajan kuluessa.


title: Asia T-234/11 P-RENV-RX: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.7.2013 — Arango Jaramillo ym. v. EIP (Muutoksenhaku — Henkilöstö — EIP:n toimihenkilöt — Unionin yleisen tuomioistuimen tuomion uudelleenkäsittely — Kanteen tutkimatta jättäminen ensimmäisessä oikeusasteessa — Eläkkeet — Eläkemaksujen korottaminen — Kanteen nostamisen määräaika — Kohtuullinen aika)

text:
               24.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 245/8

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.7.2013 — Arango Jaramillo ym. v. EIP
   (Asia T-234/11 P-RENV-RX) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - EIP:n toimihenkilöt - Unionin yleisen tuomioistuimen tuomion uudelleenkäsittely - Kanteen tutkimatta jättäminen ensimmäisessä oikeusasteessa - Eläkkeet - Eläkemaksujen korottaminen - Kanteen nostamisen määräaika - Kohtuullinen aika)
   2013/C 245/10
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Oscar Orlando Arango Jaramillo (Luxembourg, Luxemburg) ja tuomion liitteessä mainitut 34 muuta Euroopan investointipankin toimihenkilöä (edustajinaan asianajajat B. Cortese ja C. Cortese)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan investointipankki (EIP) (asiamiehinään asianajajat C. Gómez de la Cruz ja T. Gilliams, avustajanaan asianajaja P.-E. Partsch,)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-34/10, Arango Jaramillo ym. v. EIP, 4.2.2011 antamasta määräyksestä tehty valitus, jossa vaaditaan tämän määräyksen kumoamista.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-34/10, Arango Jaramillo ym. vastaan komissio, 4.2.2011 antama määräys kumotaan.

               2)

               Asia palautetaan virkamiestuomioistuimen ratkaistavaksi.

               3)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 211, 16.7.2011.


title: Asia T-366/15 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.12.2016 – Todorova Androva v. neuvosto ym. (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Ylennys — Vuoden 2011 ylennyskierros — Ylennyskelpoisten virkamiesten luetteloon merkitsemättä jättäminen — Kanteen hylkääminen ensimmäisessä oikeusasteessa — Henkilöstösääntöjen 45 artikla — EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemän määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lauseke — Yhdenvertainen kohtelu — Perusteluvelvollisuus — Todistustaakka — Pääasiasta päättävän tuomioistuimen tutkintavelvollisuus — Lainvastaisuusväite — Valituksen ja unionin tuomioistuimissa nostetun kanteen vastaavuutta koskeva sääntö)

text:
               6.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.12.2016 – Todorova Androva v. neuvosto ym.
   (Asia T-366/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Ylennys - Vuoden 2011 ylennyskierros - Ylennyskelpoisten virkamiesten luetteloon merkitsemättä jättäminen - Kanteen hylkääminen ensimmäisessä oikeusasteessa - Henkilöstösääntöjen 45 artikla - EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemän määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lauseke - Yhdenvertainen kohtelu - Perusteluvelvollisuus - Todistustaakka - Pääasiasta päättävän tuomioistuimen tutkintavelvollisuus - Lainvastaisuusväite - Valituksen ja unionin tuomioistuimissa nostetun kanteen vastaavuutta koskeva sääntö))
   (2017/C 038/41)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Viara Todorova Androva (Rhode-Saint-Genèse, Belgia) (edustaja: asianajaja M. Velardo)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer ja M. Veiga), Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi J. Currall, G. Gattinara ja A.-C. Simon, sitten G. Gattinara ja A.-C. Simon) ja Euroopan unionin tilintarkastustuomioistuin (asiamies: N. Scafarto)

      Väliintulija, joka tukee neuvoston vaatimuksia: Euroopan parlamentti (asiamiehet: D. Nessaf ja M. Dean

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) 29.4.2015 antamasta tuomiosta Todorova Androva v. neuvosto (F-78/12, EU:H:2015:37) tehty valitus, jossa vaaditaan tämän tuomion kumoamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Viara Todorova Androva vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan parlamentti vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 337, 12.10.2015.


title: Asia T-137/09 RENV: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.6.2014 – Nike International v. SMHV – Muñoz Molina (R 10) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin R10 rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen rekisteröimätön sanamerkki R10 — Kansallisen tavaramerkin luovutus — Aikaisemman tavaramerkin hallinnan todistaminen)

text:
               25.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.6.2014 – Nike International v. SMHV – Muñoz Molina (R 10)
   (Asia T-137/09 RENV) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin R10 rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen rekisteröimätön sanamerkki R10 - Kansallisen tavaramerkin luovutus - Aikaisemman tavaramerkin hallinnan todistaminen))
   2014/C 282/31
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Nike International Ltd (Beaverton, Oregon, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja M. de Justo Bailey)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Aurelio Muñoz Molina (Petrer, Espanja)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 21.1.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 551/2008-1), joka koskee DL Sports & Marketing Ltda:n ja Aurelio Muñoz Molinan välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Nike International Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) oikeudenkäyntikulut unionin tuomioistuimessa ja unionin yleisessä tuomioistuimessa.

      (1)  EUVL C 129, 6.6.2009.


title: AVOINTA KILPAILUA KOSKEVA ILMOITUS

text:
25 . 10 . 96      I FI I                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                           N:o C 316/ 15
                                                              IIT
                                                         ( Tiedotteita)
                                               TUOMIOISTUIN
                                   EUROOPAN PARLAMENTTI
                                         AVOINTA KILPAILUA KOSKEVA ILMOITUS
                                                       (96 /C 316/ 09 )
             Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ja Euroopan parlamentin pääsihteeristö julkaisevat Euroopan
             yhteisöjen virallisessa lehdessä N:o C 316 A 25.10.1996 seuraavan kilpailuilmoituksen :
             Saksankielinen laitos
             EUR/LA/ 109 — konferenssitulkit
             Englanninkielinen laitos
             EUR/ LA/ 109 — konferenssitulkit
             Ranskankielinen laitos
             EUR/ LA/ 109 — konferenssitulkit
             Ruotsinkielinen laitos
             EUR/LA/ 109 — konferenssitulkit
             Tätä Euroopan yhteisöjen virallista lehteä voi tilata osoitteesta : Cour de Justice des Communau
             tés européennes, Division du personnel, L-2925 Luxembourg.
             Hakemukset on jätettävä viimeistään 28.11.1996.


title: ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN

text:
 19 . 10 . 95        FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 274 / 11
                                               TUOMIOISTUIN
                                      ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
                                                          (95 /C 274/ 11 )
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen pre                  Toinen jaosto :
sidentin vaali
                                                                        Jaoston puheenjohtaja Kirschner, tuomarit Bellamy ja
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                      Kalogeropoulos ;
tuomarit kokoontuivat 18.9.1995 ja valitsivat yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyk                    Toinen laajennettu jaosto :
sen 7 artiklan mukaisesti yhteisöjen ensimmäisen oike
usasteen tuomioistuimen presidentiksi tuomari Antonio                   Jaoston puheenjohtaja Kirschner, tuomarit Vester
Saggion toimikaudeksi 18.9.1995—31.8.1998 .                             dorf, Bellamy, Kalogeropoulos ja Potocki ;
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kir                 Kolmas jaosto :
jaajan nimitys                                                          Jaoston puheenjohtaja Briët, tuomarit Vesterdorf ja
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin nimitti                Potocki ;
 19.9.1995 kokouksessaan työjärjestyksen 20 artiklan ja 7
artiklan 3 kohdan mukaisesti yhteisöjen ensimmäisen oi                 Kolmas laajennettu jaosto :
keusasteen tuomioistuimen kirjaajaksi Hans Jungin toi
mikaudeksi 27.9.1995-26.9.2001 .                                        Jaoston puheenjohtaja Briët, tuomarit Vesterdorf, Le
                                                                        naerts, Lindh ja Potocki ;
Jaostojen perustaminen, jaostojen puheenjohtajien nimeä
minen ja tuomareiden jakaminen jaostoihin                               Neljäs jaosto :
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki                   Jaoston puheenjohtaja Barrington, tuomarit Lenaerts
                                                                        ja Lindh ;
19.9.1995 pidetyssä kokouksessaan seuraavat päätökset :
 1 . 24.10.1988 tehdyn päätöksen 89/ 591 /EHTY, ETY,                    Neljäs laajennettu jaosto :
     Euratom 2 artiklan 4 kohdan ja työjärjestyksen 10 ar
     tiklan mukaisesti yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen              Jaoston puheenjohtaja Barrington, tuomarit Garcia
     tuomioistuin perustaa keskuudestaan viisi kolmen tuo              Valdecasas, Lenaerts, Lindh ja Azizi ;
     marin jaostoa ja viisi viiden tuomarin laajennettua
     jaostoa.
                                                                         Viides jaosto :
2 . Jaostojen puheenjohtajiksi nimetään työjärjestyksen                 Jaoston puheenjohtaja Schintgen, tuomarit Garcia
     15     artiklan mukaisesti   ajanjaksolle   1 . 10.1995—
     30.9.1996
                                                                        Valdecasas ja Azizi ;
     — tuomari Barrington                                                Viides laajennettu jaosto :
     — tuomari Kirschner                                                Jaoston puheenjohtaja Schintgen, tuomarit Garcia
     — tuomari Schintgen                                                Valdecasas, Tiili, Azizi ja Moura-Ramos .
     — tuomari Briët
                                                                    Toimikaudeksi 1994 / 1995 muodostetut jaostot jatkavat
                                                                    nykyisessä kokoonpanossaan 30.9.1995 asti .
3. Työjärjestyksen 10 artiklan mukaisesti tuomarit jae
     taan jaostoihin ajanjaksolle 1.10.1995—30.9.1996 seu
     raavasti :                                                     Nykyisiin jaostoihin jaetut vireillä olevat asiat käsitellään
                                                                    1.10.1995 alkaen sellaisessa jaostossa, jossa on sama
     Ensimmäinen jaosto :                                           määrä tuomareita ja johon esittelevä tuomari kuuluu
                                                                    tästä päivästä lähtien. Kuitenkin sellaisissa asioissa, joissa
     Presidentti Saggio, tuomarit Tiili ja Moura-Ramos ;            kirjallinen käsittely on päättynyt ja suullinen käsittely on
     Ensimmäinen laajennettu jaosto :                               aloitettu ennen 1.10.1995 , suullisen käsittelyn aikana ko
                                                                    koontunut jaosto jatkaa samassa kokoonpanossa mah
     Presidentti Saggio, tuomarit Bellamy, Kalogeropou             dollisen suullisen käsittelyn jatkon , neuvotteluiden ja
     los, Tiili, Moura-Ramos ;                                      tuomion osalta .
 ---pagebreak--- N:oC 274 / 12      UTI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 19 . 10 . 95
Asioiden jakamista jaostoihin koskevien perusteiden vah           b) Muut asiat jaetaan kanteen jättämisen jälkeen kol
vistaminen                                                             men tuomarin jaostoihin tämän kuitenkaan rajoit
                                                                       tamatta työjärjestyksen 14 ja 51 artiklan myöhem
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vah                  pää soveltamista.
visti 19.9.1995 pidetyssä kokouksessaan työjärjestyksen
12 artiklan mukaisesti seuraavat perusteet asioiden jaka       2) Kohdissa 1 a ja 1 b tarkoitetut asiat jaetaan jaostojen
                                                                   kesken seuraavasti :
misessa jaostoihin :
                                                                   — la kohdassa tarkoitetut asiat jaetaan vuorojärjes
1 ) a) Yrityksiin ja keskittymien valvontaan sovellettavien             tyksessä kirjaamon rekisteröimisjärjestyksessä en
       kilpailusääntöjen täytäntöönpanoa, valtion tukia                 simmäiseen, toiseen, kolmanteen, neljänteen ja vii
       koskevia sääntöjä ja kaupan puolustautumistoi                   denteen laajennettuun jaostoon,
       menpiteitä koskevia sääntöjä koskevat EY :n perus
       tamissopimuksen nojalla nostetut kanteet samoin             — Ib kohdassa tarkoitetut asiat jaetaan ensimmäi
       kuin EHTY :n ja Euratomin perustamissopimusten                  seen, toiseen, kolmanteen, neljänteen ja viidenteen
       nojalla nostetut kanteet jaetaan kanteen jättämisen             jaostoon . Tämä jakaminen tapahtuu kirjaamon re
       jälkeen viiden tuomarin laajennettuihin jaostoihin              kisteröimisjärjestyksessä kahden eri vuorojärjes
       tämän kuitenkaan rajoittamatta työjärjestyksen 14               tyksen perusteella : toinen koskee henkilöstöasioita
       ja 51 artiklan myöhempää soveltamista.                          ja toinen muita asioita .


title: Asia C-408/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 6.7.2017 – Enel Energia SpA v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato ym.

text:
               9.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 338/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 6.7.2017 – Enel Energia SpA v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato ym.
   (Asia C-408/17)
   (2017/C 338/07)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Enel Energia SpA

      Vastaajat: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico ja Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko ”yleisdirektiivin” 2005/29/EY (1) tarkoitus kuluttajansuojan ”turvaverkkona” ja erityisesti kyseisen direktiivin johdanto-osan 10 perustelukappale, 3 artiklan 4 kohta ja 5 artiklan 3 kohta esteenä sellaiselle kansalliselle säädökselle, jossa toimialakohtaisissa direktiiveissä 2009/72/EY (2) ja 2009/73/EY (3) käyttäjien suojaksi säädettyjen nimenomaisten velvoitteiden noudattamisen arvioinnin katsotaan kuuluvan epäasianmukaisista kaupallisista menettelyistä annetun yleisdirektiivin 2005/29/EY soveltamisalaan siten, että tämän seurauksena suljetaan pois toimialaviranomaisen – tässä tapauksessa AEEGSI – puuttuminen toimialakohtaisen direktiivin rikkomiseen kaikissa tapauksissa, joissa myös epäasianmukaisen tai sopimattoman kaupallisen menettelyn tunnusmerkit todennäköisesti täyttyvät?

               2)

               Onko direktiivin 2005/29/EY 3 artiklan 4 kohdassa vahvistettu erityislain etusijan periaate ymmärrettävä lainsäädäntöjen välisiä suhteita säänteleväksi periaatteeksi (yleinen lainsäädäntö ja toimialakohtainen lainsäädäntö) vai sääntöjen välisiä suhteita säänteleväksi periaatteeksi (yleiset säännöt ja erityissäännöt) vai kunkin toimialan sääntelystä ja valvonnasta vastaavien itsenäisten viranomaisten välisiä suhteita säänteleväksi periaatteeksi?

               3)

               Voidaanko katsoa, että direktiivin 2005/29/EY 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitetusta ”ristiriidan” käsitteestä on kyse ainoastaan siinä tapauksessa, että epäasianmukaisia kaupallisia menettelyjä koskevan lainsäädännön säännösten ja muiden unionin oikeudesta johdettujen, kaupallisten menettelyjen erityisiä näkökohtia koskevien sääntöjen välillä on jyrkkä vastakkainasettelu, vai riittääkö, että kyseisten sääntöjen muodostama sääntely poikkeaa epäasianmukaisia kaupallisia menettelyjä koskevasta lainsäädännöstä niin, että tästä aiheutuu tietyssä asiayhteydessä normikollisio?

               4)

               Koskeeko direktiivin 2005/29/EY 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu yhteisön sääntöjen käsite pelkästään unionin asetusten ja direktiivien säännöksiä ja säännöksiä, joilla ne on pantu välittömästi täytäntöön kansallisesti, vai käsittääkö se myös unionin oikeuden periaatteiden täytäntöön panemiseksi annetut säädökset ja määräykset?

               5)

               Onko direktiivin 2005/29/EY johdanto-osan 10 perustelukappaleessa ja 3 artiklan 4 kohdassa sekä direktiivin 2009/72/EY 37 artiklassa ja direktiivin 2009/73/EY 41 artiklassa vahvistettu erityislain etusijan periaate esteenä sellaiselle vastaavien kansallisten täytäntöönpanosäännösten tulkinnalle, jonka mukaan katsotaan, että mikäli jollakin säännellyllä toimialalla, josta on säädetty toimialakohtaista kuluttajansuojalainsäädäntöä, jonka yhteydessä sääntelyä ja seuraamusten määräämistä koskeva toimivalta on annettu toimialakohtaiselle viranomaiselle, ilmenee direktiivin 2005/29/EY 8 ja 9 artiklassa tarkoitetuksi aggressiiviseksi menettelyksi katsottavaa toimintaa tai direktiivin 2005/29/EY liitteessä I tarkoitetuksi kaikissa olosuhteissa aggressiivisena pidettäväksi menettelyksi katsottavaa toimintaa, sovellettavaksi tulee aina yleinen epäasianmukaisia menettelyjä koskeva lainsäädäntö, ja että näin on silloinkin, kun on olemassa (samojen) kuluttajien suojaamiseksi annettua toimialakohtaista lainsäädäntöä, joka perustuu unionin oikeuden säännöksiin ja jossa säännellään kattavasti kyseisiä aggressiivisia menettelyjä ja kaikissa olosuhteissa aggressiivisina pidettäviä menettelyjä tai joka tapauksessa epäasianmukaisia/sopimattomia menettelyjä?

      (1)  Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) (EUVL 2005, L 149, s. 22).

      (2)  Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/54/EY kumoamisesta 13.7.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/72/EY (EUVL 2009, L 211, s. 55).

      (3)  Maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/55/EY kumoamisesta 13.7.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/73/EY (EUVL 2009, L 211, s. 94).


title: Asia C-252/05: High Court of Justicen (England & Wales) Queen's Bench Divisionin (Administrative Court) Divisional Courtin 20.5.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa The Queen, Thames Water Utilities Limitedin hakemuksesta, vastaan South East London Division, Bromley Magistrates' Court, asianosaisena: Environment Agency

text:
               20.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/11

         High Court of Justicen (England & Wales) Queen's Bench Divisionin (Administrative Court) Divisional Courtin 20.5.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa The Queen, Thames Water Utilities Limitedin hakemuksesta, vastaan South East London Division, Bromley Magistrates' Court, asianosaisena: Environment Agency
   (Asia C-252/05)
   (2005/C 205/20)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   High Court of Justicen (England & Wales) Queen's Bench Divisionin (Administrative Court) Divisional Court on pyytänyt 20.5.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen 15.6.2005, yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa The Queen, Thames Water Utilities Limitedin hakemuksesta, vastaan South East London Division, Bromley Magistrates' Court, asianosaisena: Environment Agency, seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Onko viemäriverkostosta, jota laissa säädetty viemäröintiyritys ylläpitää yhdyskuntajätevesien käsittelystä annetun direktiivin 91/271/ETY (1) (jäljempänä jätevesidirektiivi) ja/tai vuoden 1991 Water Industry Actin (vesiteollisuuslaki) mukaisesti, vuotava viemärivesi direktiivissä 75/442/ETY (2) (sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/156/ETY (3)) (jätteitä koskeva puitedirektiivi; jäljempänä puitedirektiivi) tarkoitettua ”direktiivijätettä”?

               2.

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko edellä mainittu viemärivesi

                           a)

                           suljettu puitedirektiivissä tarkoitetun ”direktiivijätteen” soveltamisalan ulkopuolelle puitedirektiivin 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan iv alakohdan nojalla erityisesti jätevesidirektiivin ja/tai vuoden 1991 vesiteollisuuslain perusteella, vai

                           b)

                           puitedirektiivin 2 artiklan 2 kohdan soveltamisalaan kuuluvaa ja onko se suljettu puitedirektiivissä tarkoitetun ”direktiivijätteen” soveltamisalan ulkopuolelle erityisesti jätevesidirektiivin perusteella?

      (1)  Yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21 päivänä toukokuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi 91/271/ETY (EYVL L 135, 30.5.1991, s. 40).

      (2)  Jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annettu neuvoston direktiivi 75/442/ETY (EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39).

      (3)  Jätteistä annetun direktiivin 75/442/ETY muuttamisesta 18 päivänä maaliskuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi 91/156/ETY (EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32).


title: Asian C-357/97 poistaminen rekisteristä

text:
24.10.98               FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 327/17
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                        Asian C-334/96 (1) poistaminen rekisteristä
Perustamissopimuksen 189 artiklan mukaan direktiivi vel-                                    (98/C 327/28)
voittaa saavutettavaan tulokseen nähden jokaista jäsenval-
tiota, ja siinä epäsuorasti asetetaan jäsenvaltioille velvolli-   Euroopan         yhteisöjen    tuomioistuimen     presidentin
suus noudattaa direktiivissä täytäntöönpanolle säädettyä          23.7.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
määräaikaa. Kyseinen määräaika päättyi 1.9.1995 ilman,            ristä on poistettu asia C-334/96 (Verwaltungsgericht Düs-
että Irlanti olisi antanut komission vaatimuksissa mainitun       seldorfin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Stadt Dorma-
direktiivin noudattamisen edellyttämiä säännöksiä.                gen vastaan Bezirksregierung Düsseldorf.
(1) EYVL L 100, 19.4.1994, s. 1.
                                                                  (1) EYVL C 370, 7.12.1996.
         Asian C-123/97 (1) poistaminen rekisteristä
                         (98/C 327/27)                                     Asian C-357/97 (1) poistaminen rekisteristä
Euroopan        yhteisöjen     tuomioistuimen     presidentin                               (98/C 327/29)
17.7.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
ristä on poistettu asia C-123/97 (Pretura circondariale di        Euroopan         yhteisöjen    tuomioistuimen     presidentin
Padovan esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Tommaso                  24.8.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
Nalon vastaan Ente Poste Italiane.                                ristä on poistettu asia C-357/97, Euroopan yhteisöjen
                                                                  komissio vastaan Irlanti.
(1) EYVL C 166, 31.5.1997.
                                                                  (1) EYVL C 370, 6.12.1997.
                                         ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
    Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                 Ð tuomari Cooke
                       presidentin valinta
                         (98/C 327/30)
                                                                       Ð tuomari Jaeger
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuo-
marit ovat 17.9.1998 valinneet yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 7 artiklan            b. Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
nojalla tuomari Bo Vesterdorfin yhteisöjen ensimmäisen                 jäsenet jaetaan jaostoihin seuraavasti:
oikeusasteen tuomioistuimen presidentiksi toimikaudeksi
17.9.1998Ð31.8.2001.
                                                                       Ensimmäinen jaosto:
Jaostojen puheenjohtajien nimeäminen ja tuomarien jaka-                Presidentti Vesterdorf, tuomarit Pirrung ja Vilaras;
                        minen jaostoihin
                         (98/C 327/31)
                                                                       Laajennettu ensimmäinen jaosto:
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on teh-
nyt 21.9.1998 pidetyssä täysistunnossaan 24.10.1988 teh-
dyn neuvoston päätöksen 2 artiklan 4 kohdan ja yhteisö-                Presidentti Vesterdorf, tuomarit Bellamy, Pirrung, Meij
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyk-              ja Vilaras;
sen 10 ja 15 artiklan nojalla seuraavat päätökset kaudeksi
21.9.1998Ð30.9.1999.
                                                                       Toinen jaosto:
a. Jaostojen puheenjohtajiksi nimetään:
     Ð tuomari Potocki
                                                                       Jaoston puheenjohtaja Potocki, tuomarit Bellamy ja
     Ð tuomari Moura Ramos                                             Meij;


title: Asia C-29/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 15.3.2011 (Cour d'appelin (Luxemburg) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Heiko Koelzsch v. Luxemburgin suurherttuakunta (Sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista tehty Rooman yleissopimus — Työsopimus — Osapuolten lainvalintasopimus — Lainvalintasopimuksen puuttuessa sovellettavan lain pakottavat säännökset — Tämän lain määrittäminen — Sen valtion, ”jossa työntekijä tavallisesti työskentelee” , käsite — Työntekijä, joka työskentelee useammassa kuin yhdessä sopimusvaltiossa)

text:
               7.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 139/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 15.3.2011 (Cour d'appelin (Luxemburg) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Heiko Koelzsch v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-29/10) (1)

   (Sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista tehty Rooman yleissopimus - Työsopimus - Osapuolten lainvalintasopimus - Lainvalintasopimuksen puuttuessa sovellettavan lain pakottavat säännökset - Tämän lain määrittäminen - Sen valtion, ”jossa työntekijä tavallisesti työskentelee”, käsite - Työntekijä, joka työskentelee useammassa kuin yhdessä sopimusvaltiossa)
   2011/C 139/14
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour d'appel

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Heiko Koelzsch

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Cour d'appel — Sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista tehdyn, Roomassa 19.6.1980 allekirjoitettavaksi avatun yleissopimuksen (EYVL L 266, s. 1) 6 artiklan 2 kohdan a alakohdan tulkinta — Sen määrittäminen, mitä lakia sovelletaan perusteettoman irtisanomisen johdosta nostettuun kanteeseen, jos osapuolet eivät ole tehneet lainvalintasopimusta työsopimuksessa — Käsite ”paikka, jossa työntekijä tavallisesti työskentelee” — Työntekijä, joka työskentelee useissa maissa mutta palaa järjestelmällisesti johonkin niistä

      Tuomiolauselma

   Sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista tehdyn, Roomassa 19.6.1980 allekirjoitettavaksi avatun yleissopimuksen 6 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että jos työntekijä harjoittaa toimintaansa useammassa kuin yhdessä sopimusvaltiossa, valtio, jossa työntekijä tavallisesti työskentelee sopimusvelvoitteiden täyttämiseksi mainitussa määräyksessä tarkoitetussa merkityksessä, on se valtio, jossa tai josta työntekijä täyttää olennaisen osan hänellä työnantajaansa nähden olevista velvoitteistaan, kun otetaan huomioon kaikki työntekijän toiminnalle ominaiset seikat.

      (1)  EUVL C 80, 27.3.2010.


title: Asia C-84/10 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 22.10.2010 — Longevity Health Products, Inc.v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Merck KGaA (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 40/94 — 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Sanamerkki Kids Vits — Yhteisön sanamerkin VITS4KIDS haltijan esittämä väite — Merkityksellisen yleisön tarkkaavuustaso — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Oikeus tulla kuulluksi)

text:
               12.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/9

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 22.10.2010 — Longevity Health Products, Inc.v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Merck KGaA
   (Asia C-84/10 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 40/94 - 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Sanamerkki Kids Vits - Yhteisön sanamerkin VITS4KIDS haltijan esittämä väite - Merkityksellisen yleisön tarkkaavuustaso - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Oikeus tulla kuulluksi)
   2011/C 80/16
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Longevity Health Products, Inc. (edustaja: Rechtsanwalt J. E. Korab)

      Valittajan vastapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider) ja Merck KGaA

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus yleisen tuomioistuimen asiassa T-484/08, Longevity Health Products v. SMHV — Merck (Kids Vids) 9.12.2009 antamasta tuomiosta, jolla yleinen tuomioistuin hylkäsi SMHV:n neljännen valituslautakunnan 28.8.2008 tekemästä sellaisesta ratkaisusta nostetun kanteen, jolla valituslautakunta oli hylännyt hakemuksen sanamerkin ”Kids Vits” rekisteröinnistä yhteisön tavaramerkkinä tiettyjä luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten hyväksymällä aikaisemman yhteisön sanamerkin ”VITS4KIDS” haltijan väitteen — Kuulluksi tulemista koskevan oikeuden loukkaaminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen — Sekaannusvaara kahden tavaramerkin välillä.

      Määräysosa

               1.

               Valitus hylätään.

               2.

               Longevity Health Products, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 100, 17.4.2010.


title: Yhdistetyt asiat C-474/09 P–C-476/09 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 28.7.2011 — Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (C-474/09 P), Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (C-475/09 P), Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (C-476/09 P) v. Euroopan komissio, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Comunidad Autónoma de la Rioja, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca (Confebask) (Muutoksenhaku — Valtiontuki — Kumoamiskanne — Sitä valtiontukiohjelmaa koskevat komission päätökset, jonka Espanja on toteuttanut yritysten hyväksi Biskajassa, Álavassa ja Guipúzcoassa — Veron laskentaperusteen alentaminen tiettyjen uusien yritysten hyväksi — Perusteltu luottamus — Oikeusvarmuuden ja hyvän hallinnon periaatteet — Kohtuullisen määräajan noudattaminen — Ilmoittamatta jättäminen)

text:
               8.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 298/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 28.7.2011 — Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (C-474/09 P), Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (C-475/09 P), Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (C-476/09 P) v. Euroopan komissio, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Comunidad Autónoma de la Rioja, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca (Confebask)
   (Yhdistetyt asiat C-474/09 P–C-476/09 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Valtiontuki - Kumoamiskanne - Sitä valtiontukiohjelmaa koskevat komission päätökset, jonka Espanja on toteuttanut yritysten hyväksi Biskajassa, Álavassa ja Guipúzcoassa - Veron laskentaperusteen alentaminen tiettyjen uusien yritysten hyväksi - Perusteltu luottamus - Oikeusvarmuuden ja hyvän hallinnon periaatteet - Kohtuullisen määräajan noudattaminen - Ilmoittamatta jättäminen)
   2011/C 298/06
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittajat: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (C-474/09 P), Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (C-475/09 P), Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (C-476/09 P) (edustajat: abogado I. Sáenz-Cortabarría Fernández ja abogado M. Morales Isasi)

      Valittajan vastapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre ja C. Urraca Caviedes), Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco (edustajat: abogado I. Sáenz-Cortabarría Fernández ja abogado M. Morales Isasi), Comunidad Autónoma de la Rioja (edustajat: abogado J. M. Criado Gámez ja abogado M. Martínez Aguirre), Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa (edustajat: abogado I. Sáenz-Cortabarría Fernández ja abogado M. Morales Isasi), Confederación Empresarial Vasca (Confebask)

      Väliintulija, joka tukee valittajien vaatimuksia: Espanjan kuningaskunta (asiamies: N. Díaz Abad)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus yhdistetyissä asioissa T-227/01 — T-229/01, T-265/01, T-266/01 ja T-270/01, Diputación Foral de Álava ja Gobierno Vasco ym. v. komissio 9.9.2009 annetusta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu viides jaosto) tuomiosta, jolla hylättiin asioissa T-227/01 ja T-265/01 esitetty vaatimus tukiohjelmasta, jonka Espanja on toteuttanut myöntämällä Álavassa sijaitsevien yritysten tekemille investoinneille 45 prosentin verohyvityksen, 11.7.2001 tehdyn komission päätöksen 2002/820/EY (EYVL 2002, L 296, s. 1) kumoamiseksi, asioissa T-228/01 ja T-266/01esitetty vaatimus tukiohjelmasta, jonka Espanja on toteuttanut myöntämällä Biskajassa sijaitsevien yritysten tekemille investoinneille 45 prosentin verohyvityksen, 11.7.2001 tehdyn komission päätöksen 2003/27/EY (EYVL 2003, L 17, s. 1) kumoamiseksi ja asioissa T-229/01 ja T-270/01 esitetty vaatimus valtiontukiohjelmasta, jonka Espanja on toteuttanut myöntämällä Guipúzcoassa sijaitsevien yritysten tekemille investoinneille 45 prosentin verohyvityksen, 11.7.2001 tehdyn komission päätöksen 2002/894/EY (EYVL 2002, L 314, s. 26) kumoamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Pää- ja vastavalitukset hylätään.

               2)

               Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava ja Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa vastaavat yhtä suurin osuuksin käsiteltävänä olleista valituksista aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 37, 13.2.2010.


title: Asia C-572/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 5.10.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Riigikohus – Viro) – F. Hoffmann-La Roche AG v. Accord Healthcare OÜ (Ennakkoratkaisupyyntö — Teollisoikeudet ja kaupalliset oikeudet — Patentti — Lisäsuojatodistus — Asetus (EY) N:o 469/2009 — 21 artiklan 2 kohta — Siirtymäsäännökset — Jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti ennen sen liittymistä Euroopan unioniin myönnetty todistus — 21 artiklan 2 kohdan tulkinta — Todistuksen voimassaoloaika — 21 artiklan 2 kohdan pätevyys — Suoraan liittymisasiakirjasta johtuva johdetun oikeuden mukauttaminen — Unionin tuomioistuimen toimivallan puuttuminen)

text:
               28.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 441/5

      Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 5.10.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Riigikohus – Viro) – F. Hoffmann-La Roche AG v. Accord Healthcare OÜ
      (Asia C-572/15) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Teollisoikeudet ja kaupalliset oikeudet - Patentti - Lisäsuojatodistus - Asetus (EY) N:o 469/2009 - 21 artiklan 2 kohta - Siirtymäsäännökset - Jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti ennen sen liittymistä Euroopan unioniin myönnetty todistus - 21 artiklan 2 kohdan tulkinta - Todistuksen voimassaoloaika - 21 artiklan 2 kohdan pätevyys - Suoraan liittymisasiakirjasta johtuva johdetun oikeuden mukauttaminen - Unionin tuomioistuimen toimivallan puuttuminen))
      (2016/C 441/06)
      Oikeudenkäyntikieli: viro

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Riigikohus

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: F. Hoffmann-La Roche AG

         Vastaaja: Accord Healthcare OÜ

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan unionin tuomioistuimella ei ole toimivaltaa tutkia lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 469/2009, sellaisena kuin se on muutettuna Kroatian tasavallan liittymisehdoista sekä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen mukautuksista tehdyllä asiakirjalla, 21 artiklan 2 kohdan pätevyyttä.

                  2)

                  Asetuksen N:o 469/2009, sellaisena kuin se on muutettuna, 21 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että sitä sovelletaan tiettyä lääkettä koskevaan lisäsuojatodistukseen, jonka jäsenvaltio on myöntänyt ennen liittymistään Euroopan unioniin. Jos Euroopan talousalueella on myönnetty tämän lääkkeen osalta markkinoille saattamista koskeva lupa ennen kyseisessä jäsenvaltiossa myönnettyä markkinoille saattamista koskevaa lupaa ja mahdollisesti ennen kyseisen jäsenvaltion liittymistä unioniin, vain mainittu ensimmäinen markkinoille saattamista koskeva lupa on otettava huomioon määritettäessä mainitun lisäsuojatodistuksen voimassaoloaikaa.

         (1)  EUVL C 27, 25.1.2016.


title: Asia C-71/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal de Justiça (Portugali) on esittänyt 9.2.2017 – David Vicente Fernandes v. Gabinete Português de Carta Verde

text:
               24.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal de Justiça (Portugali) on esittänyt 9.2.2017 – David Vicente Fernandes v. Gabinete Português de Carta Verde
   (Asia C-71/17)
   (2017/C 129/07)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supremo Tribunal de Justiça

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: David Vicente Fernandes

      Vastapuoli: Gabinete Português de Carta Verde

      Ennakkoratkaisukysymykset

               a)

               Onko Luxemburgissa tehdyllä vakuutussopimuksella Portugalissa vastaavat oikeusvaikutukset kuin Portugalissa tehdyllä vakuutussopimuksella?

               b)

               Onko Gabinete Português de Carta Verde direktiivin 2009/103/EY (1) 24 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu korvauselin ja [– –] vastaako se korvausten suorittamisesta vahingon kärsineille direktiivin 20 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kaltaisissa tapauksissa samoin kuin luxemburgilainen vakuutusyhtiö vastaisi?

               c)

               Riittääkö nyt käsiteltävässä asiassa vaatimuksen esittäminen korvauselimelle vai [– –] onko se tarpeen esittää myös vakuutusyhtiölle, ja jos vaatimus on esitettävä vakuutusyhtiölle, [– –] voidaanko se kohdistaa Luxemburgissa sijaitsevalle pääkonttorille vai [– –] onko se kohdistettava Portugalissa toimivalle edustajalle?

               d)

               Jos vakuutusyhtiöllä ei ole edustajaa Portugalissa, kenelle vaatimus on esitettävä täysimääräisen vahingonkorvauksen saamiseksi, jos siviilioikeudellisen vastuun varalta on tehty vakuutussopimus ilman vastuunrajoitusta?

      (1)  Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavasta vakuutuksesta ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattamisesta 16.9.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/103/EY (EUVL 2009, L 263, s. 11).


title: Asia C-459/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz (Itävalta) on esittänyt 9.10.2007 — Veli Elshani v. Hauptzollamt Linz

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/30

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz (Itävalta) on esittänyt 9.10.2007 — Veli Elshani v. Hauptzollamt Linz
   (Asia C-459/07)
   (2007/C 297/49)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Veli Elshani

      Vastaaja: Hauptzollamt Linz
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (1) (jäljempänä tullikoodeksi) 233 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisessa tullivelan lakkaamisen tunnusmerkistössä ei tarkoiteta tullivelan syntyajankohtaa vaan tullivelan syntymistä myöhempää ajankohtaa, koska siinä edellytetään, että tullivelka on syntynyt tullikoodeksin 202 artiklan mukaisesti.
               Onko tullikoodeksin 233 artiklan 1 kohdan d alakohdan sanamuotoa ”säännösten vastaisesti tuotaessa” tulkittava siten,

                           —

                           että sellaisen tavaran, jonka osalta on syntynyt tullikoodeksin 202 artiklan mukainen tullivelka, tuonti yhteisön tullialueelle päättyy jo silloin, kun se tuodaan rajatullitoimipaikkaan tai muuhun tulliviranomaisten osoittamaan paikkaan, kuitenkin viimeistään silloin, kun tavara poistuu tullitoimipaikasta tai muusta osoitetusta paikasta, koska se on tällöin saapunut tullialueen sisäpuolelle, eikä tämän ajankohdan jälkeen tehty tavaran takavarikointi ja valtiolle menetetyksi julistaminen enää johda tullivelan lakkaamiseen
                           vai siten,

                           —

                           että sellaisen tavaran tuonti yhteisön tullialueelle, jonka osalta on syntynyt tullikoodeksin 202 artiklan mukainen tullivelka, kestää taloudellisen tarkastelutavan mukaan niin kauan, kuin sen kuljetus jatkuu yhtenäisenä toimenpiteenä tavaran tullialueelle tuonnin jälkeen, eikä tavara näin ollen ole vielä saapunut ensimmäiseen määränpäähänsä eikä sitä ole asetettu siellä lepoon, joten ennen tuota ajankohtaa tai tuona ajankohtana tehty tavaroiden takavarikointi ja valtiolle menetetyksi julistaminen johtaa tullivelan lakkaamiseen?

               2)

               Kun tuonnin yhteydessä havaitaan, että on menetelty tullikoodeksin 202 artiklassa tarkoitetulla tavalla säännösten vastaisesti, tullivelka lakkaa ehdottomasti. Tavaroiden takavarikointi välittömästi silloin, kun tavara siirretään tullikoodeksin 203 artiklassa tarkoitetulla tavalla säännösten vastaisesti pois tullivalvonnasta, ei sitä vastoin johda tullivelan välittömään lakkaamiseen.
               Onko tullikoodeksin 233 artiklan 1 kohdan d alakohtaa tulkittava siten, että vaikka siinä rajoitetaan tullivelan lakkaaminen nimenomaisesti tullikoodeksin 202 artiklan mukaan syntyviin tullivelkoihin, se on kuitenkin yhdenvertaisen kohtelun periaatteen mukainen, jota sovelletaan säännösten vastaiseen menettelyyn?

      (1)  EYVL 302, s. 1.