title: Asia C-366/99: Conseil d'État francaisin 28.7.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Joseph Griesmar vastaan Ministre de l'économie, des finances et de l'industrie et Ministre de la fonction publique, de la réforme de l'État et de la décentralisation

text:
C 366/16                     FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         18.12.1999
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            Conseil d’État francaisin 28.7.1999 tekemällään päätök-
                                                                               sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Joseph
                                                                               Griesmar vastaan Ministre de l’économie, des finances et
                                                                               de l’industrie et Ministre de la fonction publique, de la
Portugali riitauttaa päätöksen 98/653/EY 4 artiklalla vahvistet-                          réforme de l’État et de la décentralisation
tujen vientirajoitusten jatkamisen päätöksellä 99/517/EY
1.2.2000 asti seuraavin perustein:
                                                                                (Asia C-366/99)
— Tosiasiaperusteiden ja perustelujen puuttuminen: komis-
      siolla on velvollisuus näyttää toteen, että määräajan piden-                                       (1999/C 366/25)
      täminen on perusteltua ja että tosiseikkojen perusteella on
      oikeutettua poiketa EY 28 artiklasta. 14. – 18.6.1999                    Conseil d’Etat francais on pyytänyt 28.7.1999 tekemällään
      tehtyä tarkastusmatkaa koskevan kertomuksen valossa                      päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
      komissio ei ole toiminut näin.                                           4.10.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                               ratkaisua asiassa Joseph Griesmar vastaan Ministre de l’écono-
                                                                               mie, des finances et de l’industrie et Ministre de la fonction
— Päätös on ristiriidassa maailman eläintautijärjestön ter-                    publique, de la réforme de l’Etat et de la décentralisation
      veysohjesäännöstön kanssa: komissio ei ole noudattanut                   seuraaviin kysymyksiin:
      ohjesäännöstöä päätöksissään 98/653/EY ja 99/517/EY.
      Ohjesäännöstön 3.2.13.8 kohdan vastaisesti Portugalista                  1. Onko Ranskan virkamiesten eläkejärjestelmästä maksettuja
      peräisin olevien lihojen ja lihatuotteiden vienti on koko-                    eläkkeitä pidettävä perustamissopimuksen 119 artiklassa
      naan kielletty 1.2.2000 asti, vaikka Portugali, joka kuuluu                   (josta on muutoksen jälkeen tullut EY 141 artikla) tarkoitet-
      kuuluu maihin, joissa BSE on harvinaista, on noudattanut                      tuna palkkana?
      3.2.13.8 kohdan vaatimuksia.
                                                                                Jos on, ovatko code des pensions civiles et militaries de
— Olennaisten menettelymääräysten rikkominen ja hyvän                               retraiten L.12 §:n säännökset samapalkkaisuuden periaat-
      hallinnon periaatteen loukkaaminen: pysyvällä eläinlääke-                     teen vastaisia sosiaalipolitiikasta tehdyn pöytäkirjaan
                                                                                nro 14 liitetyn sopimuksen 6 artiklan 3 kohta huomioon
      tieteellisellä komitealla ei ole ollut käytettävissään kaikkea
      asiaan liittyvää tietoa (erityisesti eläinlääketieteellisen lauta-            ottaen?
      kunnan [FVO – PO XXIV] 14.-18.6.1999 tekemää tarkas-
      tusmatkaa koskevasta kertomushankkeesta ja Portugalin                    2. Ellei perustamissopimuksen 119 artiklaa voida soveltaa
      lausunnoista), joka on ollut komission käytettävissä ja/tai                   kyseessä olevassa asiassa, estävätkö 19.12.1978 annetun
      joka olisi ollut annettava pysyvän eläinlääketieteellisen                     direktiivin 79/9/ETY (1) säännökset sen, että Ranska pitää
      komitean käytettäväksi ennen kuin sitä kuultiin ja ennen                      voimassa code des pensions civiles et militaires de retraiten
      kuin tehtiin päätös pidentää päätöksen 98/653/EY 4 artik-                     L.12 §:n kaltaisen säännöksen?
      lan mukaista määräaikaa.
                                                                               (1) Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta
                                                                                toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19 päivänä
— Suhteellisuusperiaatteen                loukkaaminen:        Päätöksen           joulukuuta 1978 annettu direktiivi (EYVL L 6, 10.1.1979, s. 24).
      98/653/EY 4 artiklan määräajan pidentäminen ylittää
      asianmukaisten ja tarpeellisten toimenpiteiden rajat
      päätöksen 98/653/EY tosiseikkojen ja tavoitteiden valossa
      ottaen huomioon Portugalin tilanteen, sen naudanlihan ja
      naudanlihatuotteiden viennin laajuuden sekä komission
      politiikan suhteessa Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja
      Sveitsiin.
                                                                               Landesgericht Korneuburgin (Itävalta) 1.9.1999 tekemäl-
                                                                               lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
(1) Portugalissa esiintyvän naudan tarttuvan enkefalopatian takia                       La Chemise Lacoste SA vastaan Coalle FA-93
     tarpeellisista kiireellisistä suojatoimenpiteistä tehdyn päätöksen
     98/653/EY muuttamisesta 28 päivänä heinäkuuta 1999 tehty
     komission päätös 99/517/EY (EYVL L 197, 29.7.1999, s. 45).                                          (Asia C-368/99)
( 2) Portugalissa esiintyvän naudan tarttuvan enkefalopatian takia
     tarpeellisista kiireellisistä suojatoimenpiteistä 18 päivänä marras-
     kuuta 1998 tehty komission päätös 98/653/EY (EYVL L 311,
                                                                                (1999/C 366/26)
     20.11.1998, s. 23).
                                                                               Landesgericht Korneuburg (Itävalta) on pyytänyt 1.9.1999
                                                                               tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
                                                                               mioistuimen kirjaamoon 4.10.1999, Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                               mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa La Chemise Lacoste
                                                                               SA vastaan Coalle FA-93 seuraavaan kysymykseen:


title: Asia F-27/14: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 18.3.2015 – DK v. EUH (Henkilöstö — EUH:n työntekijät — Virkamies — Kurinpitomenettely — Viraltapano ilman eläkeoikeuksien alentamista — Henkilöstösääntöjen liitteessä IX oleva 25 artikla — Vireillä olevat rikosoikeudelliset syytetoimet — Nimittävän viranomaisen ja rikosasiaa käsittelevän tuomioistuimen käsiteltäväksi saatetut tosiseikat, jotka ovat täysin samat)

text:
               4.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 146/45

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 18.3.2015 – DK v. EUH
   (Asia F-27/14) (1)

   ((Henkilöstö - EUH:n työntekijät - Virkamies - Kurinpitomenettely - Viraltapano ilman eläkeoikeuksien alentamista - Henkilöstösääntöjen liitteessä IX oleva 25 artikla - Vireillä olevat rikosoikeudelliset syytetoimet - Nimittävän viranomaisen ja rikosasiaa käsittelevän tuomioistuimen käsiteltäväksi saatetut tosiseikat, jotka ovat täysin samat))
   (2015/C 146/60)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: DK (edustaja: asianajaja S. Orlandi)

      Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH) (asiamiehet: S. Marquardt ja M. Silva)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota se päätös, jolla kantaja pantiin viralta 1.2.2014 alkaen ilman eläkeoikeuksien alentamista sen kurinpitomenettelyn seurauksena, joka aloitettiin sen jälkeen, kun kansalliset viranomaiset olivat nostaneet kantajaa vastaan syytteet Euroopan julkisten hankintojen markkinoihin liittyneistä petoksista, väärennyksistä ja väärennysten käyttämisistä, rahanpesusta ja lahjonnasta

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan ulkosuhdehallinnon 16.1.2014 tekemä päätös, jolla DK pantiin viralta ilman eläkeoikeuksien alentamista, kumotaan.

               2)

               Euroopan ulkosuhdehallinto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan DK:lle kaikki tässä asiassa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 184, 16.6.2014, s. 43.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto) 7 päivänä heinäkuuta 2005, asiassa C-353/03 (Court of Appealin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Société des produits Nestlé SA vastaan Mars UK Ltd (Tavaramerkit — Direktiivi 89/104/ETY — Erottamiskyvyn puuttuminen — Erottamiskyvyn saavuttaminen käytön kautta — Käyttö rekisteröidyn tavaramerkin osana tai yhdessä sen kanssa)

text:
               17.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 229/3

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   7 päivänä heinäkuuta 2005,
   asiassa C-353/03 (Court of Appealin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Société des produits Nestlé SA vastaan Mars UK Ltd (1)

   (Tavaramerkit - Direktiivi 89/104/ETY - Erottamiskyvyn puuttuminen - Erottamiskyvyn saavuttaminen käytön kautta - Käyttö rekisteröidyn tavaramerkin osana tai yhdessä sen kanssa)
   (2005/C 229/05)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asiassa C-353/03, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 25.7.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 18.8.2003, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Société des produits Nestlé SA vastaan Mars UK Ltd, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit R. Silva de Lapuerta, C. Gulmann (esittelevä tuomari), P. Kūris ja G. Arestis, julkisasiamies: J. Kokott, kirjaaja: johtava hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 7.7.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Tavaramerkki voi tulla erottamiskykyiseksi jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla sen seurauksena, että tätä tavaramerkkiä käytetään rekisteröidyn tavaramerkin osana tai yhdessä sen kanssa.

      (1)  EUVL C 251, 18.10.2003.


title: Asia T-190/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 4.10.2006 — Freixenet v. SMHV (Nauhahiotun valkoisen pullon muoto) (Yhteisön tavaramerkki — Nauhahiotun valkoisen pullon muoto — Ehdoton hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta — Erottamiskyvyn puuttuminen — Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen — Asetuksen N:o 40/94 73 artikla)

text:
               18.11.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/32

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 4.10.2006 — Freixenet v. SMHV (Nauhahiotun valkoisen pullon muoto)
   (Asia T-190/04) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Nauhahiotun valkoisen pullon muoto - Ehdoton hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Erottamiskyvyn puuttuminen - Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen - Asetuksen N:o 40/94 73 artikla)
   (2006/C 281/54)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Freixenet, SA (Sant Sadurní d'Anoia, Espanja) (edustajat: asianajajat F. de Visscher, E. Cornu, É. De Gryse ja D. Moreau)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: I. de Medrano Caballero)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, joka on nostettu SMHV:n neljännen valituslautakunnan 11.2.2004 tekemästä päätöksestä (asia R 97/2001-4), joka koskee nauhahiotun valkoisen pullon muotoisen merkin rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi
   Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (OHMI) neljännen valituslautakunnan 11.2.2004 tekemä päätös (asia R 97/2001-4) kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 201, 7.8.2004.


title: Asia T-513/15: Kanne 7.9.2015 – Gruppe Nymphenburg Consult v. SMHV (Limbic® Map)

text:
               26.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 354/48

         Kanne 7.9.2015 – Gruppe Nymphenburg Consult v. SMHV (Limbic® Map)
   (Asia T-513/15)
   (2015/C 354/58)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Gruppe Nymphenburg Consult (München, Saksa) (edustajat: asianajajat R. Kunze ja G. Würtenberger)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön sanamerkki Limbic® Map – Rekisteröintihakemus nro 12 316 411

      Riidanalainen päätös: SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 23.6.2015 asiassa R 1973/2014-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa yhteisön tavaramerkin rekisteröintihakemuksesta 012 316 411 Limbic® Map tehdyn riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 63 artiklaa, 75 artiklan ensimmäistä virkettä ja 76 artiklaa on rikottu.


title: Asia C-313/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Mercantil n° 3 de Barcelona (Espanja) on esittänyt 5.7.2007 — Kirtruna S.L. ja Elisa Vigano v. Cristina Delgado Fernández de Heredia, Sergio Sabini Celio, Miguel Oliván Bascones, Red Elite de Electrodomésticos SA ja Electro Calbet SA

text:
               8.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Mercantil no 3 de Barcelona (Espanja) on esittänyt 5.7.2007 — Kirtruna S.L. ja Elisa Vigano v. Cristina Delgado Fernández de Heredia, Sergio Sabini Celio, Miguel Oliván Bascones, Red Elite de Electrodomésticos SA ja Electro Calbet SA
   (Asia C-313/07)
   (2007/C 211/47)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Juzgado de lo Mercantil no 3 de Barcelona
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Kirtruna S.L. ja Elisa Vigano

      Vastaajat: Cristina Delgado Fernández de Heredia, Sergio Sabini Celio, Miguel Oliván Bascones, Red Elite de Electrodomésticos S.A. ja Electro Calbet S.A.
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko takeiden, joita sovelletaan luovutuksensaajaan, joka ostaa velkajärjestelyyn asetetun yrityksen tai tällaisen yrityksen tuotantoyksikön, ja joiden mukaisesti tämä luovutuksensaaja ei vastaa veloista, jotka johtuvat sopimuksista tai työsuhteista, kun maksukyvyttömyysmenettelyn yhteydessä tarjottavan suojan vähimmäistaso vastaa yhteisön direktiiveissä säädetyn suojan tasoa, katsottava liittyvän vain velkoihin, jotka liittyvät suoraan työsopimuksiin tai työsuhteisiin, vai onko näiden takeiden soveltamisalaa laajennettava — pyrittäessä suojaamaan työntekijöiden kaikkia oikeuksia ja säilyttämään työpaikat — muihin sopimuksiin, jotka eivät varsinaisesti liity työsuhteeseen, mutta joilla on kuitenkin vaikutuksia toimitiloihin, joissa yritys harjoittaa liiketoimintaansa, tai tiettyihin tuotantomenetelmiin tai -välineisiin, jotka ovat välttämättömiä liiketoiminnan jatkumisen kannalta?

               2)

               Kun on kyse tästä samasta työntekijöiden oikeuksien takaamisesta, voiko velkajärjestelyä johtava ja luovutuksesta määräävä tuomioistuin antaa tuotantoyksikön ostajalle takeita, jotka liittyvät paitsi työsopimuksiin perustuviin oikeuksiin, myös muihin maksukyvyttömän yrityksen sopimuksiin ja velvollisuuksiin, joiden täyttäminen on välttämätöntä, jotta toiminnan jatkuminen voidaan varmistaa?

               3)

               Taataanko velkajärjestelyyn asetetun yrityksen tai tällaisen yrityksen tuotantoyksikön ostajalle, joka on sitoutunut jatkamaan kaikkia tai joitakin työsopimuksia ja siirtämään nämä työsopimukset omin nimiinsä, että tälle ostajalle ei voida esittää muita vaatimuksia tai siirtää muita velvollisuuksia, jotka liittyvät sopimuksiin tai työsuhteisiin, jotka ostaja ottaa omiin nimiinsä, erityisesti veroihin tai sosiaaliturvamaksuihin liittyviä velvollisuuksia, tai oikeuksia, joita voivat käyttää sellaisiin sopimuksiin perustuvien oikeuksien ja velvollisuuksien haltijat, joissa maksukyvytön yritys on ollut sopimuspuolena ja jotka on siirretty ostajalle osana kokonaisuutta tai tuotantoyksikköä?

               4)

               Voidaanko sellaisten tuotantoyksiköiden tai yritysten luovutusten osalta, jotka on tuomioistuimen päätöksellä tai hallinnollisella päätöksellä todettu maksukyvyttömiksi ja jotka ovat likvidaatiomenettelyssä, tulkita direktiiviä 23/2001 (1) siten, että sillä suojataan paitsi työsopimuksia, myös muita sopimuksia, joilla on suoria ja välittömiä vaikutuksia työsopimusten voimassa pitämiseen?

               5)

               Onko Espanjan Ley Concursalin 149 §:n 2 momentin sanamuoto, siltä osin kuin siinä viitataan yritysten luovutuksiin, ristiriidassa edellä mainitun direktiivin 23/2001 5 artiklan 2 kohdan a alakohdan kanssa, siltä osin kuin luovutuksensaajalle siirretään velkajärjestelyyn asetetun tai maksukyvyttömän yrityksen työsuhteisiin perustuvat velvollisuudet ja muun muassa velvollisuus suorittaa sosiaaliturvamaksut, jotka velallinen on mahdollisesti jättänyt maksamatta?

      (1)  Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12.3.2001 annettu neuvoston direktiivi 2001/23/EY (EYVL L 82, s. 16).


title: Asia C-230/01: Court of Appeal (England and Wales) Civil Divisionin 31.5.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Intervention Board for Agricultural Produce vastaan Penycoed Farming Partnership

text:
11.8.2001                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 227/13
Cour d’appel de Paun (ensimmäinen rikosasioita käsittele-                 yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Inter-
vä jaosto) 15.5.2001 tekemällään päätöksellä esittämä                     vention Board for Agricultural Produce vastaan Penycoed
ennakkoratkaisupyyntö rikosoikeudenkäynnissä, jossa                       Farming Partnership seuraaviin kysymyksiin:
syytettynä on Jacques Bourrasse, yksityisoikeudellisen
vaatimuksen esittäjänä Union régionale syndicale des                      1.    Onko jäsenvaltion toimivaltaisella toimielimellä neuvos-
petits et moyens transporteurs du sud ouest (UNOSTRA                            ton asetuksen N:o 3950/92 (1) 1 ja/tai 2 artiklan mukaan
Aquitaine), väliintulijana Inspection du travail des trans-                     oikeus ryhtyä oikeudellisiin toimiin suoraan tuottajaa
                                ports                                           vastaan maidon lisämaksun perimiseksi kyseiseltä tuotta-
                                                                                jalta (muutoin kuin 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun
                                                                                suoramyynnin osalta)?
                           (Asia C-228/01)
                                                                          2.    Jos edelliseen kysymykseen annetaan myöntävä vastaus,
                          (2001/C 227/21)                                       missä olosuhteissa tällaisiin toimiin voidaan ryhtyä?
Cour d’appel de Pau (ensimmäinen rikosasioita käsittelevä                 3.    Erityisesti, voidaanko tällaisiin toimiin ryhtyä, kun osta-
jaosto) on pyytänyt 15.5.2001 tekemällään päätöksellä, joka                     jaa, jolle maito toimitettiin, a) ei ollut hyväksytty komis-
on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 11.6.2001, Euroo-                        sion asetuksen N:o 536/93 (2) 7 artiklan mukaisesti ja/tai
pan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua rikosoikeu-                    b) ostaja ei ole noudattanut mitään kyseisen asetuksen
denkäynnissä, jossa syytettynä on Jacques Bourrasse, yksityisoi-                7 artiklan mukaisista velvollisuuksistaan ja/tai c) ei ole
keudellisen vaatimuksen esittäjänä Union régionale syndicale                    perinyt tai yrittänyt periä lisämaksua kyseessä olevilta
des petits et moyens transporteurs du sud ouest (UNOSTRA                        tuottajilta?
Aquitaine), väliintulijana Inspection du travail des transports
seuraaviin kysymyksiin:
1)     Voidaanko direktiivin 84/647/ETY (1) 2 artiklassa säädet-
       tyä ajoneuvon vuokraamista ilman kuljettajaa tulkita               (1) Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta 28 päivänä joulukuuta
       siten, että sen perusteella vuokralle antaja, joka on                  1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 3950/92, EYVL L 405,
       Ranskan oikeuden mukaan perustettu maantieliikennettä                  31.12.1992, s. 1.
       harjoittava yhtiö,                                                 (2) Maito- ja maitotuotealan lisämaksun soveltamista koskevista
                                                                              yksityiskohtaisista säännöistä 9 päivänä maaliskuuta 1993 annettu
       –     voi hankkia kansallisella alueella tarvittavat liikenne-         komission asetus (ETY) N:o 536/93, EYVL L 57, 10.3.1993, s. 12.
             luvat sellaisen vuokralle ottajan puolesta, joka on
             Portugalin oikeuden mukaan perustettu maantielii-
             kennettä harjoittava yhtiö
       –     voi hoitaa sellaisen vuokralle ottajan puolesta, joka
             on Portugalin oikeuden mukaan perustettu maantie-
             liikennettä harjoittava yhtiö, tämän työntekijöinä
             olevien kuljettajien ajopiirturikortteja?
2)     Onko vuokratut ajoneuvot rekisteröitävä Portugalissa?              Tribunale di Brescian – Terza Sezione Civile – 8.5.2001
                                                                          tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                                asiassa El.Da Srl. vastaan Ministero delle Finanze
(1) Ilman kuljettajaa vuokrattujen ajoneuvojen käyttämisestä maantei-
    den tavaraliikenteessä 19 päivänä joulukuuta 1984, annettu
    neuvoston direktiivi 84/647/ETY (EYVL L 335, 22.12.1984,                                         (Asia C-231/01)
    s. 72).
                                                                                (2001/C 227/23)
                                                                          Tribunale di Brescia – Terza Sezione Civile – on pyytänyt
                                                                          8.5.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen
                                                                          tuomioistuimeen 12.6.2001 Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
                                                                          melta ennakkoratkaisua asiassa El.Da Srl. vastaan Ministero
Court of Appeal (England and Wales) Civil Divisionin                      delle Finanze seuraaviin kysymyksiin:
31.5.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
kaisupyyntö asiassa Intervention Board for Agricultural                   1.    Ovatko yhteisön oikeuden ja erityisesti 17.7.1969 anne-
       Produce vastaan Penycoed Farming Partnership                             tun neuvoston direktiivin 69/335/ETY (1) 10 ja 12 artiklan
                                                                                mukaisia 23.12.1998 annetun Italian lain nro 448 (GURI,
                                                                                29.12.1998, nro 302, supplemento ordinario) 11 §:n
                           (Asia C-230/01)                                      1 momentin kaltaiset säännökset, joiden mukaan ”yhtiöi-
                                                                                tä koskevien muiden toimien” merkitsemisestä rekisteriin
                          (2001/C 227/22)                                       vuosina 1985-1992 suoritettava julkinen maksu (tassa
                                                                                di concessione governativa) on suoritettava kiinteänä
Court of Appeal (England and Wales) Civil Division on                           vuosimaksuna, joka on osake- ja kommandiittiyhtiöiden
pyytänyt 31.5.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut                    osalta 750 000 Italian liiraa ja rajavastuuyhtiöiden osalta
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen 12.6.2001, Euroopan                         400 000 Italian liiraa vuodessa.


title: Asia T-22/13: Kanne 16.1.2013 — Senz Technologies v. SMHV — Impliva (sateenvarjot)

text:
               6.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 101/19

         Kanne 16.1.2013 — Senz Technologies v. SMHV — Impliva (sateenvarjot)
   (Asia T-22/13)
   2013/C 101/41
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Senz Technologies (Delft, Alankomaat) (edustajat: asianajajat W. Hoyng ja C. Zeri)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Impliva BV (Amsterdam, Alankomaat)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) kolmannen valituslautakunnan 26.9.2012 antaman päätöksen asiassa R 2453/2010-3

               —

               hyväksymään unionin yleisessä tuomioistuimessa esitetyt väitteet ja toteamaan rekisteröidyn yhteisön mallin nro 000579032-0001 rekisteröinnin päteväksi

               —

               velvoittamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisömalli, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: malli ”sateenvarjot” — rekisteröity yhteisömalli nro 000579032-0001

      Yhteisömallin haltija: kantaja

      Yhteisömallin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Impliva BV

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: mitättömäksi julistamista koskeva hakemus perustui neuvoston asetuksen N:o 6/2002 4 ja 9 artiklaan

      Mitättömyysosaston ratkaisu: mitättömäksi julistamista koskevan hakemuksen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: neuvoston asetuksen N:o 6/2002 7 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan rikkominen yhdessä 25 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa.


title: Asian C-255/98 poistaminen rekisteristä

text:
5.12.98                 FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 378/15
     jestelyn yhteydessä myönnettyjen tukien, jotka kysei-          Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     sessä päätöksessä todettiin laittomiksi ja yhteismarkki-
     noiden vastaisiksi, perimiseksi takaisin tuen saaneilta        a) toteaa, että koska Italian tasavalta ei ole saattanut voi-
     yrityksiltä, ja                                                     maan nuorten työntekijöiden suojelusta 22 päivänä
                                                                         kesäkuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/33/
Ð velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-                    EY (1) noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
     denkäyntikulut.                                                     hallinnollisia määräyksiä, ja/tai ilmoittanut näistä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      komissiolle, se on jättänyt noudattamatta sille EY:n
                                                                         perustamissopimuksen mukaan kuuluvia jäsenyysvel-
Komission 4.12.1996 tehdystä päätöksestä nostetulla                      voitteita;
kumoamiskanteella (1) ei ole lykkäävää vaikutusta. Ainoa
peruste, johon jäsenvaltio voi vedota perustellakseen sitä,         b) velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeuden-
ettei se ole pannut täytäntöön päätöstä, jossa se velvoite-              käyntikulut.
taan perimään laittomasti maksettu tuki takaisin, on se,
että päätöksen virheetön täytäntöönpano on absoluutti-              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
sesti mahdotonta.
Komissio väittää ensiksi, että Belgian kuningaskunta ei             EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan mukaan direk-
todellisuudessa ole noudattanut lojaalin yhteistyön velvoi-         tiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden jokaista
tetta. Vaikka Belgian kuningaskunta oli ollut yhteydessä            jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, mikä tarkoittaa, että
komissioon selvittääkseen sille niitä mahdollisia ongelmia,         jäsenvaltioiden on noudatettava direktiiveissä niiden täy-
joita sillä oli laittomasti maksettujen tukien takaisinperi-        täntöönpanolle asetettuja määräaikoja. Tämä määräaika
misessä, ja selvittääkseen porrastettua takaisinmaksua kos-         päättyi 22.6.1996 ilman, että Italian tasavalta on toteutta-
kevan ehdotuksen päälinjat ja vaikka komissio ei ollut              nut komission vaatimuksissa mainittuja, kyseisen direktii-
suhtautunut kielteisesti tähän ehdotukseen, Belgian kunin-          vin noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä.
gaskunta kuitenkin yhtäkkiä omaksui kannan, jonka ei
voida katsoa täyttävän lojaalin yhteistyön vaatimusta eikä          (1) EYVL L 216, 20.8.1994, s. 12.
merkitsevän vilpitöntä yhteistoimintaa komission kanssa,
ja se väittää nyt tämän oikeudenkäyntiasian yhteydessä,
että sen on absoluuttisesti mahdotonta panna päätöstä täy-
täntöön.
Toiseksi komissio väittää, että Belgian kuningaskunta ei                      Asian C-51/98 (1) poistaminen rekisteristä
ole ryhtynyt mihinkään toimenpiteisiin periäkseen tuen                                       (98/C 378/26)
takaisin asianomaisilta yrityksiltä.
Kolmanneksi komissio väittää, että Belgian kuningaskunta            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 8.9.1998
ei ole esittänyt sille sellaisia päätöksen vaihtoehtoisia täy-      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
täntöönpanokeinoja, joiden avulla ongelmat olisi voitu              poistettu asia C-51/98 (Arbeitsgericht de Wiesbadenin esit-
sivuuttaa.                                                          tämä ennakkoratkaisupyyntö), Urlaubs- und Lohnaus-
                                                                    gleichskasse der Bauwirtschaft vastaan Works in The
(1) Asia C-75/97 (EYVL C 131, 26.4.1997, s. 5).                     World, s.r.l.
                                                                    (1) EYVL C 137, 2.5.1998.
Euroopan yhteisöjen komission 26.10.1998 Italian tasaval-
                   taa vastaan nostama kanne
                         (Asia C-385/98)
                                                                              Asian C-255/98 (1) poistaminen rekisteristä
                          (98/C 378/25)
                                                                                (98/C 378/27)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 26.10.1998
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian                Euroopan        yhteisöjen    tuomioistuimen      presidentin
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelli-           12.10.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis-
set neuvonantajat Pieter Jan Kuijper ja Antonio Aresu, ja           teristä on poistettu asia C-255/98, Espanjan kuningas-
prosessiosoite Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön           kunta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,
Kirchberg.                                                          (1) EYVL C 278, 5.9.1998.


title: Asia T-98/09: Kanne 11.3.2009 – Tubesca v. SMHV

text:
               1.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/33

         Kanne 11.3.2009 – Tubesca v. SMHV
   (Asia T-98/09)
   2009/C 102/49
   Kannekirjelmän kieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Tubesca (Ailly-sur-Noye, Ranska) (edustaja: asianajaja F. Greffe)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Tubos del Mediterráneo, SA (Sagunto, Espanja)

      Vaatimukset

               —

               SMHV:n valituslautakunnan neljännen jaoston 17.12.2008 tekemä päätös R 518/2008-4 on kumottava.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Tubos del Mediterráneo, SA

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuvamerkki ”T TUMESA TUBOS DEL MEDITERRANEO S.A.” luokkiin 6, 35 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten – hakemuksen nro 4 085 098

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: kansallinen sanamerkki ja kansainvälinen kuvamerkki ”TUBESCA” luokkiin 6, 19 ja 20 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Vastalause osittain hyväksytty, tavaramerkin rekisteröintihakemus osittain evätty

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston päätös kumottu ja vastalause hylätty

      Kanneperusteet: Keskivertokuluttajalla tai loppukäyttäjällä on vaara sekoittaa vastakkaiset tavaramerkit toisiinsa, varsinkin kun tavaramerkit ”TUBESCA” ovat yleisesti tunnettuja ja erittäin vahvasti erottamiskykyisiä.


title: Asia C-341/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 20.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgericht Wien – Itävalta) – Hans Maschek v. Magistratsdirektion der Stadt Wien – Personalstelle Wiener Stadtwerke (Ennakkoratkaisupyyntö — Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 2003/88/EY — 7 artikla — Oikeus palkalliseen vuosilomaan — Eläkkeelle siirtäminen asianomaisen henkilön hakemuksesta — Työntekijä, joka ei ole käyttänyt oikeuksiaan palkalliseen vuosilomaan ennen hänen työsuhteensa päättymistä — Kansallinen lainsäädäntö, jossa suljetaan pois rahallisen korvauksen maksaminen pitämättä jääneestä palkallisesta vuosilomasta — Sairausloma — Virkamiehet)

text:
               19.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 343/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 20.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgericht Wien – Itävalta) – Hans Maschek v. Magistratsdirektion der Stadt Wien – Personalstelle Wiener Stadtwerke
   (Asia C-341/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 2003/88/EY - 7 artikla - Oikeus palkalliseen vuosilomaan - Eläkkeelle siirtäminen asianomaisen henkilön hakemuksesta - Työntekijä, joka ei ole käyttänyt oikeuksiaan palkalliseen vuosilomaan ennen hänen työsuhteensa päättymistä - Kansallinen lainsäädäntö, jossa suljetaan pois rahallisen korvauksen maksaminen pitämättä jääneestä palkallisesta vuosilomasta - Sairausloma - Virkamiehet))
   (2016/C 343/10)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Wien

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Hans Maschek

      Vastapuoli: Magistratsdirektion der Stadt Wien – Personalstelle Wiener Stadtwerke

      Tuomiolauselma

   Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että

               —

               se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa työntekijältä, jonka työsuhde on päättynyt sen seurauksena, että hän on tehnyt hakemuksen eläkkeelle siirtämisestä, ja joka ei ole kyennyt käyttämään oikeuksiaan ennen kyseisen työsuhteen päättymistä, evätään oikeus rahalliseen korvaukseen pitämättä jääneestä palkallisesta vuosilomasta

               —

               työntekijällä on eläkkeelle siirtyessään oikeus rahalliseen korvaukseen palkallisesta vuosilomasta, joka häneltä on jäänyt pitämättä, koska hän on ollut poissa palveluksesta sairauden takia

               —

               työntekijällä, jonka työsuhde on päättynyt ja joka sai yhä palkkaa ja oli velvollinen olemaan tulematta työpaikalleen tiettynä ajanjaksona, joka edelsi hänen eläkkeelle siirtymistään, hänen työnantajansa kanssa tehdyn sopimuksen nojalla, ei ole oikeutta rahalliseen korvaukseen palkallista vuosilomaa, joka on jäänyt pitämättä kyseisenä ajanjaksona, koskevista oikeuksista lukuun ottamatta tapausta, jossa hän ei ole voinut käyttää kyseisiä oikeuksia sairauden takia

               —

               jäsenvaltioiden asiana on yhtäältä päättää, myöntävätkö ne työntekijöille ylimääräistä palkallista lomaa direktiivin 2003/88 7 artiklassa säädetyn vähintään neljän viikon palkallisen vuosiloman lisäksi. Tässä tapauksessa jäsenvaltiot voivat säätää, että työntekijälle, joka ei ole sairauden takia voinut käyttää koko ylimääräistä palkallista vuosilomaansa ennen hänen työsuhteensa päättymistä, myönnetään oikeus rahalliseen korvaukseen, joka vastaa tätä ylimääräistä ajanjaksoa. Jäsenvaltioiden asiana on toisaalta vahvistaa kyseisen oikeuden myöntämisedellytykset.

      (1)  EUVL C 346, 19.10.2015.


title: Campo Ebro Industrial SA:n, Levantina Agricola Industrial SA:n ja Cerestar Iberica SA:n 2.5.1995 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen ensimmäisen jaoston 21.2.1995 antamasta tuomiosta asiassa T-472/93 Campo Ebro Industrial SA, Levantina Agricola Industrial SA ja Cerestar Iberica SA vastaan Euroopan unionin neuvosto, jota EY:n komissio tuki väliintulijana (Asia C-138/95 P)

text:
N:o C 189/ 8           FI                       Euroopan yhteisojen virallinen lehti                                       22.7.95
   b ) on katsonut, että komissio on perustellusti päättä                   vana ajanjaksona, ja ensiksimainitun rikkomuksen/
       nyt, että säännöt eivät jätä niistä mahdollisesti                     rikkomusten osalta päättänyt, että kyseessä oli
       seuraavista eduista kohtuullista osuutta käyttäjille,                 tahallisuus tai ainakin törkeä huolimattomuus, kun
       perustaen tämän päätelmänsä keskenään ristiriitai                    taas viimeksimainitun rikkomuksen/rikkomusten
       seen ja käsittämättömään harkintaan ja niihin Euro                   osalta komissio on päättänyt, että kyseessä oli yksi
       opan yhteisöjen perustamissopimuksen 85 artiklan                      tai useampi tahallisesti tai ainakin huolimattomu
       3 kohdan kanssa yhteensoveltumattomiin oletta                        udesta aiheutettu rikkomus, ja/tai
       muksiin, että i ) edellämainitussa säännöksessä ase
       tetun toisen edellytyksen valossa kilpailusääntöjen              c ) on määrännyt, ristiriidassa toteamiensa seikkojen ja
       arvioinnissa ei makrotason eduilla voi olla mitään                    olosuhteiden sekä asetuksen n:o 17/62 4 artiklan 2
       merkitystä, ja/tai että ii ) edellämainitun säännöksen                kohdan kanssa, että näissä olosuhteissa hakijoilla ei
       toisen edellytyksen voidaan katsoa tulleen täytetyksi                 ole voinut olla minkäänlaista epäilystä siitä, että
       vain, jos huomioonotettavat edut koituvat erotuk                     heidän sääntönsä kuuluvat perustamissopimuksen
       setta kaikkien käyttäjien hyväksi;                                    85 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, ja että Alan
                                                                             komaiden viranomaisten kantajien sääntöihin näh
   c ) on katsonut, että säännöistä seuraavat kilpailunra                   den suhteellisen suopean asenteen olisi tullut kannu
       joitukset eivät ole välttämättömiä säännöillä tavoi                  staa kantajia ilmoittamaan järjestely komissiolle
       teltujen päämäärien saavuttamiseksi, korvaten näin                    saadakseen poikkeusluvan.
       omalla , perustamissopimuksen 85 artiklan 3 koh
       dan valossa tekemällään, sääntöjä koskevalla arvi
       oinnillaan Euroopan yhteisöjen perustamissopi               (M EYVL N:o C 87, 8.4.1995 , s . 8
       muksen 173 artiklan ja asetuksen n:o 17/62 9 artik
       lan 1 kohdan vastaisesti komission tekemän arvio
       innin .
— Yhteisöoikeuden, ja erityisesti Euroopan yhteisöjen
   perustamissopimuksen 85 artiklan ja asetuksen n:o 17/
   62 4 artiklan ja/tai 15 artiklan ja/tai Euroopan yhteisö        Campo Ebro Industrial SA:n, Levantina Agricola Industrial
   jen . perustamissopimuksen 190 artiklan tai ainakin              SA:n ja Cerestar Iberica SA:n 2.5.1995 tekemä valitus
   yhteisöoikeuden ( oikeudellisten ) päätösten perustele          Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen ensim
   mista, oikeusvarmuutta, oikeussuojaa ja/tai suhteelli           mäisen jaoston 21.2.1995 antamasta tuomiosta asiassa
   suutta koskevien periaatteiden rikkominen ja/tai vir            T-472/93 Campo Ebro Industrial SA, Levantina Agricola
   heellinen soveltaminen, sillä Euroopan yhteisöjen ensim         Industrial SA ja Cerestar Iberica SA vastaan Euroopan
   mäisen oikeusasteen tuomioistuin on, hyläten kantajien            unionin neuvosto, jota EY:n komissio tuki väliintulijana
   väitteen siitä, että asianomaiset yritykset eivät olleet
                                                                                (Asia C-138/95 P )
   syyllistyneet komission toteamiin rikkomuksiin tahalli
   sesti tai tuottamuksellisesti ja että asiassa määrätty                                     95/C 189/ 15
   sakko on suhteeton, valituksenalaisen päätöksen perud
   telukohdissa 346—388 , nämä kohdat mukaan lukien,
   kirjoitetun ja todetun mukaisesti arvioinut ja päättänyt         Campo Ebro Industrial SA, Levantina Agricola Industrial
   asian virheellisesti, koska komission asetuksen n:o 17/          SA ja Cerestar Iberica SA, edustajanaan asianajaja Paul
   62 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti tekemän, rikko               Glazener, Rotterdam, prosessiosoite Luxemburgissa asian
   musten vakavuutta koskevan arvioinnin osalta Eu                 ajotoimisto Carlos Zeyen, 67, rue Ermesinde, on valittanut
   roopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois             2.5.1995 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
   tuin                                                             ensimmäisen jaoston 21.2.1995 antamasta tuomiosta asi
                                                                    assa T-472/93 Campo Ebro Industrial SA, Levantina
   a ) on laiminlyönyt varmistaa , missä määrin komissio            Agricola Industrial SA ja Cerestar Iberica SA v. Euroopan
        oli kussakin tapauksessa katsonut, että rikkomus oli        unionin neuvoston, jota EY:n komissio tuki väliintuli
        aiheutettu joko tahallisesti tai tuottamuksellisesti        jana .
        ( syyllisyys ) ja ensimmäisen oikeusasteen tuomio
        istuin on näin jättänyt ottamatta huomioon sen              Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:
        seikan, että asetuksen n:o 17/62 15 artiklan 2
        kohdassa vahvistetulla, näiden kahden rikkomuksen
        lajin välisellä erotuksella on ratkaiseva vaikutus          1 ) kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                         istuimen antaman tuomion siltä osin kuin ensimmäisen
        rikkomuksen vakavuuden määrittelyyn, ja sen joh
        dosta asianomaiselle yritykselle ( tai asianomaisille            oikeusasteen tuomioistuin on hylännyt vahingonkor
       yrityksille ) määrätyn sakon/määrättyjen sakkojen                 vausta koskevan vaatimuksen; ja
        suuruuteen, ja/tai
                                                                    2 ) määrää yhteisön korvaamaan valittajille niiden 28 päi
   b ) ei ole ottanut huomioon sitä seikkaa, että komissio               vänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen
        on tehnyt eron yhden ja useamman UPR-sääntöjen                   ( ETY ) N:o 3814/92 ( 1 ) johdosta aiheutuneen vahingon
        ( Uniforme Prijsregelende Règlement, yhdenmukai                 ja vahvistamaan tämän vahingon määrän 3 444 403
        sta hintojen sääntelyä koskeva säännöstö ) rikkomu              ecuksi Cambo Ebron osalta, 1 305 169 ecuksi Laisan
        sten välillä ja yhden tai useamman rikkomuksen                   osalta ja 2 132 421 ecuksi Cerestarin osalta tai vahvis
        välillä , jotka on tehty ainakin 1.10.1980 asti ulottu          tamaan sen muuksi yhteisöjen tuomioistuimen aiheel
 ---pagebreak--- 22.7.95               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 189/9
     liseksi katsomaksi määräksi lisättynä 8 prosentin vuotu     töntä muodostaa varastoja, että valittajien tilanne oli
     isella korolla, joka lasketaan kanteen nostamisesta          erilainen kuin sokerin tuottajien tilanne ja että tuottajien
     yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa         erilainen kohtelu sokerin tuottajille 31.12.1992 varastoista
     maksupäivään asti; ja                                        olleesta sokerista maksetun tuen osalta oli perusteltua .
3 ) palauttaa asian yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen           Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on jät
     tuomioistuimeen ja                                           tänyt ottamatta huomioon tämän tuomioistuimen asiassa
                                                                  Court in Royal Scholten-Honig antaman tuomion sekä
4 ) velvoittaa neuvoston korvaamaan valittajille tästä            sokerialan yhteisen markkinointijärjestelyn ja on loukannut
     oikeudenkäunnistä aiheutuvat sekä yhteisöjen ensim          syrjintäkiellon periaatetta ja EY:n perustamissopimuksen
     mäisen    oikeusasteen   tuomioistuimessa   aiheutuneet      190 artiklaa katsoessaan, että valittajien tilanne on erilainen
     oikeudenkäyntikulut.                                         kuin sokerin tuottajien ja että heitä voitaisiin kohdella eri
                                                                  tavalla, koska heidän ei ole pakko maksaa yhteisön vah
                                                                  vistamaa vähimmäishintaa raaka-aineistaan .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                  Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rik
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rik          konut yhteisöoikeuden eri säännöksiä ja periaatteita hylä
konut Espanjan ja Portugalin liittymisestä Euroopan talou        tessään valittajien vaatimuksen syrjintäkieltoperiaatteen
syhteisöön tehdyn asiakirjan 70 artiklan 3 kohdan b               loukkaamisesta .
alakohtaa , luottamuksensuojan periaatetta ja EY:n perusta
missopimuksen 190 artiklaa katsoessaan, että valittajille ei
ole voinut liittymisasiakirjan perusteella syntyä perusteltua     (!) EYVL N:o L 387, 31.12.1992 , s. 7
luottamusta .                                                     (2 ) EYVL N:o L 162 , 26.6.1991 , s. 18
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tul
kinnut väärin asetusta ( ETY ) N:o 1716/91 ( 2 ) ja rikkonut
luottamuksensuojan periaatetta ja EY:n perustamissopi
muksen 190 artiklaa katsoessaan, että asetus ( ETY )
N:o 1716/91 ei ole voinut synnyttää valittajien keskuudessa
perusteltua luottamusta .                                         Euroopan yhteisöjen komission 8.5.1995 tekemä valitus
                                                                  Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole
                                                                  istuimen ( ensimmäinen jaosto ) 7.3.1995 antamasta tuo
ottanut huomioon Euroopan yhtenäisyysasiakirjan 28 ar            miosta yhdistetyissä asioissa T-432/93 , T-433/93 ja T
                                                                  434/93 , Socurte-Sociedade de Curtumes a Sul do Tejo,
tiklaa ja on loukannut luottamuksensuojan periaatetta ja
                                                                  Lda., Quavi-Revestimentos de Cortiça, Lda. ja Stec-Socie
EY:n perustamissopimuksen 190 artiklaa katsoessaan, että
                                                                  dade Transformadora de Carnes, Lda. vastaan Euroopan
harkitsevien ja alastaan perillä olevien kauppiaiden olisi
tullut käsittää , että sisämarkkinoiden toteuttaminen saat                             yhteisöjen komissio
taisi johtaa sokerin interventiohinnan ennenaikaiseen                                    ( Asia C-143/95 P
lähentämiseen .                                                                             ( 95/C 189/ 16
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tul
kinnut väärin asetusta ( ETY ) N:o 1716/91 ja rikkonut            Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään oikeudellisen
                                                                  osaston virkamiehet Francisco de Sousa Fialho ja Nicholas
luottamuksensuojan periaatetta ja EY:n perustamissopi
muksen 190 artiklaa katsoessaan, että valittajille ei ole         Khan, prosessiosoite Luxemburgissa oikeudellisen osaston
voinut syntyä suojelemisen arvoista luottamusta tilanteessa,      virkamiehen Georgios Kremlisin toimisto, Centre Wagner,
jossa hintojen lähentäminen toteutettiin siten, että vaiku       Kirchberg, on tehnyt Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen
tukset ilmenivät markkinointivuodesta 1993/ 1994 läh             8.5.1995 saapuneen valituksen Euroopan yhteisöjen ensim
tien .                                                            mäisen oikeusasteen tuomioistuimen ( ensimmäinen jaosto )
                                                                  7.3.1995 antamasta tuomiosta yhdistetyissä asioissa
                                                                  T-432/93 , T-433/93 ja T-434/93 , Socurte-Sociedade de
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rik          Curtumes a Sul do Tejo, Lda ., Quavi-Revestimento de
konut yhteisöoikeuden eri säännöksiä ja periaatteita hylä        Cortiça , Lda . ja Stec-Sociedade Transformadora de Carnes,
tessään kantajien vaatimuksen luottamuksensuojan periaat         Lda . vastaan Euroopan yhteisöjen komissio .
teen rikkomisesta .
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tul          Kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta :
kinnut tuomionsa kohdassa 81 väärin valittajien esittämiä
perusteluja ja loukannut syrjintäkiellon periaatetta ja EY:n      1 , julistamaan mitättömäksi yhteisöjen ensimmäisen
perustamissopimuksen 190 artiklaa .                                    oikeusasteen tuomioistuimen ( ensimmäinen jaosto )
                                                                       7.3.1 995 antaman tuomion yhdistetyissä asioissa
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on teh               T-432/93 , T-433/93 ja T-434/93 ,
nyt oikeusseikkaa koskevan virheen ja on loukannut syrjin
täkiellon periaatetta ja EY:n perustamissopimuksen 190 ar        2 , velvoittamaan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tiklaa päättelemällä siitä tosiseikasta, että isoglukoosin             tuomioistuimessa kantajina olleet korvaamaan oikeu
tuotannossa, toisin kuin sokerin tuotannossa, on välttämä             denkäyntikulut.


title: Asia C-9/04: Hoge Raad der Nederlanden 23.12.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosasiassa, jossa vastaajana on GEHARO B.V.

text:
6.3.2004                FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                              C 59/17
15 artikla                                                             Onko toisessa jäsenvaltiossa, esimerkiksi Saksassa, asuvalla
                                                                       ulkomaisella verovelvollisella, joka ei ole oikeutettu Saksan
Direktiivin 15 artikla, jossa säädetään yleisestä kiellosta käyttää    kanssa tehtyyn verosopimukseen perustuviin etuihin, koska
valikoimattomia keinoja pyydystämiseen tai tappamiseen, on             hän ei täytä verosopimuksen ehtoa vähintään 90 prosentin
pantu täytäntöön C(NH)R:n 41 §:ssä, C(NH)R(NI)1995:n 36                tulojen saamisesta Alankomaista, yhteisön oikeuteen perustu-
§:n 2 momentissa ja NPO 1991:n 17V §:n 2 momentissa.                   vaa oikeutta saada hänen säästö- ja sijoitustuloaan Alanko-
Näissä säännöksissä kriminalisoidaan kaikki pyydystämis- ja            maissa laskettaessa otetuksi huomioon verovapaa omaisuus ja
tappamistavat, jotka on lueteltu direktiivin liitteessä VI olevissa    tuloverosta tehtävä vähennys, mikäli toisessa jäsenvaltiossa,
a ja b kohdassa. Komissio katsoo tämän täytäntöönpanotavan             esimerkiksi Belgiassa, asuvalla ulkomaisella verovelvollisella
olevan sellainen, että 15 artiklassa säädettyä yleistä kieltoa ei      on tämän säästö- ja sijoitustuloa laskettaessa oikeus saada
ole sisällytetty kansalliseen lainsäädäntöön.                          otetuksi huomioon nämä edut Belgian kanssa tehdyn verosopi-
                                                                       muksen perusteella (ja Staatssecretaris van Financiënin
                                                                       21.2.2002, nro CPP 2001/2745, BNB 2002/164, tekemän
                                                                       päätöksen perusteella), vaikka myöskään hän ei saa vähintään
16 artikla                                                             90 prosenttia tuloistaan Alankomaista?
Direktiivin 16 artiklan 1 kohdan mukaan poikkeaminen
direktiivin 12, 13 ja 14 artiklan ja 15 artiklan a ja b alakohdan
kielloista sallitaan tietyissä olosuhteissa. Poikkeamiselle on
16 artiklan 1 alakohdan alussa asetettu kaksi ehtoa, nimittäin
että muuta tyydyttävää ratkaisua ei ole ja että poikkeus ei
haittaa kyseisten lajien kantojen suotuisan suojelun tason
säilyttämistä niiden luontaisella levinneisyysalueella. Komissio
katsoo, että kansalliset toimenpiteet, joilla näistä poikkeuksista
on säädetty, eivät ole riittäviä näiden ehtojen täytäntöönpane-        Hoge Raad der Nederlanden 23.12.2003 tekemällään pää-
miseksi.                                                               töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosasiassa,
                                                                                jossa vastaajana on GEHARO B.V.
Direktiivin soveltaminen aluevesien ulkopuolella
                                                                                (Asia C-9/04)
Komissio katsoo, että direktiiviä on sovellettava aluevesien
ulkopuolella. Yhdistynyt kuningaskunta ei ole pannut erityi-
sesti täytäntöön direktiivin 4 artiklassa tarkoitettua velvoitetta                                (2004/C 59/28)
osoittaa erityisten suojelutoimien alueita eikä säätänyt mää-
räyksiä direktiivin 12 artiklassa tarkoitetusta lajien suojelusta
siltä osin, kuin täytäntöönpanolainsäädäntöä ei sovelleta Yh-
distyneen kuningaskunnan aluevesien ulkopuolella.
                                                                       Hoge Raad der Nederlanden, on pyytänyt 23.12.2003 tekemäl-
                                                                       lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
(1) EYVL L 206, 21.5.1992, s. 7.                                       12.1.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                       ratkaisua rikosasiassa, jossa vastaajana on GEHARO B.V.,
                                                                       seuraavaan kysymykseen:
                                                                       Estääkö direktiivin 91/338/ETY (1) (kadmiumdirektiivi) 1 artik-
Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch 8.1.2004 tekemällään                   lan toinen virke soveltamasta tuossa direktiivissä säädettyjä
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa                     edellytyksiä tuon direktiivin liitteessä tarkoitettujen (loppu)-
E. Bujara vastaan Inspecteur van de Belastingdienst/                   tuotteiden tai aineosien kadmiumpitoisuuden osalta direktii-
           Limburg/kantoor Buitenland te Heerlen                       vissä 88/378/ETY (2) (leludirektiivi) tarkoitettuihin leluihin?
                           (Asia C-8/04)
                                                                       (1) Neuvoston direktiivi 91/338/ETY, annettu 18 päivänä kesäkuuta
                                                                           1991, tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille
                          (2004/C 59/27)                                   saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien,
                                                                           asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun
                                                                           direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta kymmenennen kerran.
                                                                           EYVL, erityispainos 1991, 13/nide 20, s. 198.
Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch, on pyytänyt 8.1.2004 teke-            (2) Neuvoston direktiivi 88/378/ETY, annettu 3 päivänä toukokuuta
mällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistui-              1988, lelujen turvallisuutta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädän-
meen 12.1.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta en-                   nön lähentämisestä. EYVL, erityispainos 1988, 15/nide 8, s. 106.
nakkoratkaisua asiassa E. Bujara vastaan Inspecteur van de
Belastingdienst/Limburg/kantoor Buitenland te Heerlen, seu-
raavaan kysymykseen:


title: Asia T-205/13 P: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.11.2013 — Valittajana Marcuccio ja muuna osapuolena komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Kanteen jättäminen tutkimatta ensimmäisessä oikeusasteessa, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat — Kanteen nostamisen määräajassa telekopiona toimitettu kanne, joka on allekirjoitettu leimasimella, jossa on asianajajan allekirjoitus — Alkuperäisen kappaleen toimittaminen määräajan jälkeen — Myöhässä nostettu kanne — Selvästi perusteeton valitus)

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.11.2013 — Valittajana Marcuccio ja muuna osapuolena komissio
   (Asia T-205/13 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Kanteen jättäminen tutkimatta ensimmäisessä oikeusasteessa, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat - Kanteen nostamisen määräajassa telekopiona toimitettu kanne, joka on allekirjoitettu leimasimella, jossa on asianajajan allekirjoitus - Alkuperäisen kappaleen toimittaminen määräajan jälkeen - Myöhässä nostettu kanne - Selvästi perusteeton valitus)
   2014/C 45/57
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja G. Gattinara)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, joka on tehty Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa F-100/12, Marcuccio vastaan komissio, 28.1.2013 antamasta määräyksestä (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) ja jossa vaaditaan kyseisen määräyksen kumoamista

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Luigi Marcuccio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle tässä asiassa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 156, 1.6.2013.


title: Asia T-277/07: Kanne 20.7.2007 — Secure Computing v. SMHV — Investronica (SECUREOS)

text:
               6.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/14

         Kanne 20.7.2007 — Secure Computing v. SMHV — Investronica (SECUREOS)
   (Asia T-277/07)
   (2007/C 235/25)
   Kannekirjelmän kieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Secure Computing Corporation (Minnesota, Yhdysvallat) (edustajat: Rechtsanwalt H. P. Kunz-Hallstein ja Rechtsanwalt R. Kunz-Hallstein)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Investronica, SA
   Kantajan vaatimukset

               —

               SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 25.4.2007 asiassa R 1063/2006-1 tekemä päätös on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki SECUREOS luokkaan 9 kuuluville tavaroille (hakemus N:o 2 659 944)

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Investronica, S.A.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: sanamerkki SECUREURO (yhteisön tavaramerkki N:o 2 126 290) luokkiin 7, 9, 16, 35, 36, 37 ja 42 kuuluville tavaroille ja palveluille sekä kuviomerkki secureuro (yhteisön tavaramerkki N:o 2 418 135) luokkiin 7, 9, 16, 35 ja 36 kuuluville tavaroille ja palveluille

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hyväksyminen ja hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohtaa, 73 artiklaa ja 74 artiklan 1 kohdan toista virkettä on rikottu.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia T-58/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.2.2016 – Ludwig Bertram v. SMHV – Seni Vita (Sanivita)

text:
               18.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 136/45

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.2.2016 – Ludwig Bertram v. SMHV – Seni Vita (Sanivita)
   (Asia T-58/15) (1)

   (2016/C 136/63)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 118, 13.4.2015.


title: Asia T-447/05: Kanne  22.12.2005  — Plantations de Mbanga v. komissio

text:
               25.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 74/24

         Kanne 22.12.2005 — Plantations de Mbanga v. komissio
   (Asia T-447/05)
   (2006/C 74/47)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Société des plantations de Mbanga (SPM) SA (Douala, Kamerun) (edustajat: asianajajat P. Soler Couteaux ja S. Cahn)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               AKT-maista peräisin olevien banaanien tuonnista banaaneista kannettavista tulleista annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1964/2005 avatussa tariffikiintiössä vuoden 2006 tammi- ja helmikuussa 9 päivänä joulukuuta 2005 annettu komission asetus (EY) N:o 2015/2005 on kumottava

               —

               komissio ja neuvosto on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Euroopan neuvoston 29.11.2005 antamassa asetuksessa N:o 1964/2005, (1) joka annettiin kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa sovellettavien kiintiöiden erityisen järjestelmän niiden muutosten yhteydessä, jotka olivat osa banaanialan markkinoiden organisointitoimenpiteitä, muun muassa annettiin komissiolle toimivalta päättää mainitun asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä sekä siirtymätoimenpiteistä, jotka liittyvät AKT-maista peräisin olevia banaaneja koskevan tariffikiintiön hallinnointiin. Tässä yhteydessä komissio piti 9.12.2005 antamassaan asetuksessa N:o 2015/2005 (2) voimassa tammikuun ja helmikuun 2006 osalta vanhan historiallisiin viiteajanjaksoihin perustuvan tuontilupajärjestelmän, (3) sellaisena kuin siitä oli alun perin säädetty asetuksessa N:o 896/2001. Esillä olevassa kanteessa vaaditaan mainitun asetuksen N:o 2015/2005 kumoamista.
   Kantaja väittää kanteensa tueksi, että kun asetuksen N:o 2015/2005 3 ja 4 artiklassa säädetään tuontitodistusten myöntämistä koskevasta järjestelmästä, joka perustuu historiallisiin viiteajanjaksoihin ja ei-perinteisten toimijoiden käyttöönottoon, sillä

               —

               rikotaan banaanin markkinoita koskevia sopimusmääräyksiä

               —

               loukataan filosofiaa ja periaatteita, jotka on vahvistettu yhteistä maatalouspolitiikkaa ja banaanin yhteistä markkinajärjestelyä koskevissa yhteisön säännöksissä ja määräyksissä sekä itse kyseessä olevan yhteisön lainsäädännön säännöksissä

               —

               loukataan EY 81 ja EY 82 artiklassa vahvistettuja periaatteita siltä osin kuin kyseisen asetuksen nojalla historialliset toimijat voivat kollektiivisesti väärinkäyttää niille kantajan mukaan säädöksissä annettua määräävää markkina-asemaa ja siltä osin kuin kyseisellä asetuksella suositaan myös muita kilpailunvastaisia käytäntöjä yhteisön banaanimarkkinoilla

               —

               loukataan EY 87 artiklassa vahvistettuja periaatteita siltä osin kuin kyseisestä asetuksesta seuraa, että tietyille historiallisesti merkittäville perinteisille tuojille, joiden on mahdollista saada voittoa perusteettomasti ilmaiseksi saatujen todistusten myymisestä, annetaan valikoidusti huomattava taloudellinen etu

               —

               loukataan suhteellisuusperiaatetta siltä osin kuin kyseisen asetuksen mukaan ei ole mahdollista aloittaa uskottavaa ja toimintakykyistä ei-perinteisen tuojan toimintaa ja kehittää sitä, koska kyseisten ei-perinteisten tuojien olemassaolo edellyttää tukeutumista perinteiseen tuojaan; lisäksi kantaja väittää, että asetuksen, jonka kumoamista vaaditaan, mukaan AKT-maiden banaanintuottajien ei ole myöskään mahdollista hyötyä oikeudenmukaisesti AKT-maista peräisin oleville banaaneille annetusta etusijasta, koska tietyt historiallisesti merkittävät perinteiset tuojat hyötyvät järjestelmästä kohtuuttomasti

               —

               loukataan syrjimättömyysperiaatetta siltä osin kuin kyseisessä asetuksessa sovelletaan kaikkiin perinteisiin AKT-tuojiin ulkonaisesti oikeudenmukaista kohtelua, vaikka tosiasiassa siinä suositaan perusteettomasti tiettyjä historiallisesti merkittäviä perinteisiä tuojia.

         Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi lisäksi luottamuksensuojan periaatteen ja elinkeinovapauden periaatteen loukkaamiseen.

      (1)  Banaaneista kannettavista tulleista 29 päivänä marraskuuta 2005 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1964/2005, EUVL L 316, 2.12.2005.

      (2)  AKT-maista peräisin olevien banaanien tuonnista banaaneista kannettavista tulleista annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1964/2005 avatussa tariffikiintiössä vuoden 2006 tammi- ja helmikuussa 9 päivänä joulukuuta 2005 annettu komission asetus (EY) N:o 2015/2005, EUVL L 324, 10.12.2005.

      (3)  Kantaja on riitauttanut kyseisen järjestelmän ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa T-128/05.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 30 päivänä tammikuuta 2003 asiassa C-176/02 P, Laboratoire Monique Rémy SAS vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valitus – Kumoamiskanne – Kanteen jättäminen tutkimatta myöhässä esitettynä – Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)

text:
C 101/14                  FI                        Euroopan unionin virallinen lehti                                        26.4.2003
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                             8.1.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat-
                                                                      kaisua hallinto-oikeudellisessa riita-asiassa Deponiezweckver-
                        (ensimmäinen jaosto)                          bandens Eiterköpfe vastaan Land Rheinland-Pfalz seuraaviin
                                                                      kysymyksiin:
                   30 päivänä tammikuuta 2003
                                                                      1.    Onko kaatopaikoista annetun neuvoston direktiivin
asiassa C-176/02 P, Laboratoire Monique Rémy SAS                            1999/31/EY (1) (jäljempänä kaatopaikkadirektiivi) 5 artik-
           vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                            lan 1 kohta, jossa määrätään yhteisön oikeuden vaatimuk-
                                                                            sesta strategiasta kaatopaikoille sijoitettavan biohajoavan
(Valitus – Kumoamiskanne – Kanteen jättäminen tutkimatta                    jätteen määrän vähentämiseksi, tulkittava niin, että tämä
myöhässä esitettynä – Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen                säännös voidaan saattaa osaksi kansallista oikeutta toi-
                   edellytykset selvästi puuttuvat)                         menpiteillä, joissa EY 176 artiklan mukaisesti asetetaan
                                                                            ankarampia edellytyksiä, jotka poikkeavat kaatopaikkadi-
                           (2003/C 101/24)                                  rektiivin 5 artiklan 2 kohdassa mainituista edellytyksistä
                                                                            eli kaatopaikalle sijoitettavan biohajoavan yhdyskuntajät-
                                                                            teen määrän vähentämisestä tiettyyn prosenttiin tuotetun
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                          biohajoavan yhdyskuntajätteen kokonaismäärästä (mas-
                                                                            san mukaan), siten, että yhdyskuntajäte ja jäte, josta
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen            voidaan huolehtia samalla tavoin kuin yhdyskuntajättees-
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                      tä, voidaan sijoittaa kaatopaikalle, jos luokitteluperuste
                                                                            ”alkuperäisen aineen kuivajäännöksen orgaaninen osa”
                                                                            (joka määritellään polttohävikkinä tai TOCina) täyttyy?
Asiassa C-176/02 P, Laboratoire Monique Rémy SAS, kotipaik-
ka Grasse (Ranska) (edustajanaan asianajaja J.-F. Pupel),
vastapuolena Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään              2.    a)    Jos näin on, täyttyvätkö yhteisön oikeuden kaato-
A. Bordes), jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan                     paikkadirektiivin 5 artiklan 2 kohdan mukaiset
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensim-                        edellytykset eli
mäinen jaosto) asiassa T-218/01, Laboratoire Monique Rémy
vastaan komissio, 21.3.2002 antaman määräyksen
(Kok. 2002, s. II-2139) kumoamista, yhteisöjen tuomioistuin                       –     75 prosenttia (massan mukaan) 16.7.2006
(ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa jaoston pu-                                 mennessä
heenjohtaja M. Wathelet (esittelevä tuomari) sekä tuomarit
P. Jann ja A. Rosas, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja:
R. Grass, on antanut 30.1.2003 määräyksen, jonka määräysosa
on seuraava:                                                                      –     50 prosenttia (massan mukaan) 16.7.2009
                                                                                mennessä ja
1)     Valitus hylätään.
2)     La société Laboratoire Monique Rémy SAS velvoitetaan korvaa-               –     35 prosenttia (massan mukaan) 16.7.2016
       maan oikeudenkäyntikulut.                                                        mennessä
( 1) EYVL C 169, 13.7.2002.
                                                                                yhteisön oikeuden suhteellisuusperiaate huomioon
                                                                                ottaen kansallisella säännöksellä, jonka mukaan yh-
                                                                                dyskuntajätteen ja jätteen, josta voidaan huolehtia
                                                                                samalla tavoin kuin yhdyskuntajätteestä, alkuperäi-
                                                                                sen aineen kuivajäännöksen orgaanisen osan on
                                                                                1.6.2005 mennessä oltava polttohävikkinä määritel-
                                                                                tynä pienempi tai yhtä suuri kuin 5 prosenttia
Verwaltungsgericht Koblenzin 4.12.2002 tekemällään                                massan mukaan ja TOCina määriteltynä pienempi
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö hallinto-oi-                           tai yhtä suuri kuin 3 prosenttia massan mukaan;
keudellisessa riita-asiassa Deponiezweckverbandens Ei-                            mekaanis-biologisesti käsitellyt jätteet voidaan
            terköpfe vastaan Land Rheinland-Pfalz                                 1.3.2001 lukien sijoittaa vanhoille kaatopaikoille
                                                                                vain enintään 15.7.2009 saakka mutta yksittäista-
                             (Asia C-6/03)                                        pauksissa tätä pitempäänkin, jos alkuperäisen aineen
                                                                                kuivajäännöksen orgaaninen osa on pienempi tai
                           (2003/C 101/25)                                        yhtä suuri kuin 18 prosenttia massan mukaan
                                                                                TOCina määriteltynä, ja alkuperäisen aineen kuiva-
                                                                                jäännöksen biohajoavuus on pienempi tai yhtä suuri
                                                                                kuin 5 mg/g hengitystoimintana (AT4) määriteltynä
Verwaltungsgericht Koblenz on pyytänyt 4.12.2002 tekemäl-                         tai pienempi tai yhtä suuri kuin 20 l/kg kaasunmuo-
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                     dostuksena fermentaatiotestissä (GB21) määriteltynä


title: Asia T-402/11: Kanne 29.7.2011 — Preparados Alimenticios del Sur v. komissio

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/39

         Kanne 29.7.2011 — Preparados Alimenticios del Sur v. komissio
   (Asia T-402/11)
   2011/C 282/74
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Preparados Alimenticios del Sur (Murcia, Espanja) (edustaja: asianajaja I. Acero Campos)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan päätöksen palauttaa tuontitullien peruuttamista koskeva asia Espanjan tullille

               —

               velvoittamaan komission ratkaisemaan Prealisur S.L:n esittämän tuontitullien peruuttamista koskevan vaatimuksen, joka vaikuttaa suoraan Zukan S.L:n esittämään vaatimukseen

               —

               siltä osin kuin kyse on siitä, että komissio ratkaisee mainitun vaatimuksen, velvoittamaan komission toteuttamaan tarpeelliset toimet ja toimenpiteet, mukaan lukien toimenpiteet Espanjan tulliviranomaisia vastaan, jotta se saa tietoonsa kaikki asian ratkaisemiseksi tarpeelliset seikat, kuten komission Espanjan tullilta pyytämät asiakirjat, joita kyseiset viranomaiset eivät ole toimittaneet

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanne koskee Euroopan komission 29.6.2011 tekemää päätöstä palauttaa tuontitullien peruuttamista koskeva asia Espanjan viranomaisille kantajan esittämän tuontitullien peruuttamista koskevan vaatimuksen ratkaisemiseksi (asia nro 003-004-005-006-2009 RRPP-J Y REC 04/10) sillä perusteella, että komissiolla ei ollut tarvittavia tietoja asian ratkaisemiseksi. Espanjan tulliviranomaiset olivat aiemmin lähettäneet kyseisen asian komissiolle yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1) 220 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2454/1993 (EYVL L 253, s. 1) artiklojen rikkomiseen.

                           —

                           Tältä osin vedotaan 872 ja 873 artiklan rikkomiseen, koska kantajalle ei ilmoitettu etukäteen sille vastaisen päätöksen tekemisestä, mikä olisi antanut kantajalle mahdollisuuden esittää tästä näkemyksiään, ja koska kantajalle ei ilmoitettu Euroopan komission Espanjan tullille esittämästä tietojensaantipyynnöstä, joka johti siihen, että tuontitullien peruuttamista koskevan vaatimuksen ratkaisemiselle asetettua määräaikaa jatkettiin.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu tullikoodeksin 220 artiklan 2 kohdan b alakohdan rikkomiseen, koska kantajan mukaan tässä säännöksessä ei komission väittämällä tavalla edellytetä tulliviranomaisen aktiivisesta toiminnasta johtuvaa erehdystä ja koska komissio palautti asian tietojen puuttumisen vuoksi erehdyksen tehneelle taholle eli Espanjan tullille.

               3)

               Kolmas kanneperuste perustuu rikkomiseen, joka koskee komission työjärjestystä ja tarkemmin sen liitteenä olevia Euroopan komission henkilöstöön sovellettavia hyvää hallintotapaa koskevia toimintasääntöjä, jotka koskevat suhteita yleisöön.

                           —

                           Kantaja toteaa tästä, että riidanalaisella päätöksellä on loukattu hyvän hallinnon yleisiä periaatteita, hyvää hallintotapaa koskevia suuntaviivoja ja asianosaisten oikeuksia koskevaa tiedonsaantioikeutta. Kantajan mukaan komissio ei ole myöskään esittänyt pyydettyjä asiakirjoja eikä viitannut niihin kanteen kohteena olevassa päätöksessä.

               4)

               Neljäs kanneperuste perustuu Euroopan unionin perusoikeuskirjan määräysten rikkomiseen.

                           —

                           Kantaja katsoo, että perusoikeuskirjan 41, 42, 47, 48 ja 51 artiklaa on rikottu.


title: Asia T-579/15: Kanne 5.10.2015 – For Tune v. SMHV – Gastwerk Hotel Hamburg (fortune)

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/70

         Kanne 5.10.2015 – For Tune v. SMHV – Gastwerk Hotel Hamburg (fortune)
   (Asia T-579/15)
   (2015/C 398/84)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: For Tune sp. z o.o. (Varsova, Puola) (edustaja: asianajaja K. Popławska)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Gastwerk Hotel Hamburg GmbH & Co. KG (Hampuri, Saksa)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”fortune” – Rekisteröintihakemus nro 1 1 5 25  491

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n viidennen valituslautakunnan 7.8.2015 asiassa R 2808/2014-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n ja valituslautakunnassa käydyn menettelyn muun osapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperuste

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 29 päivänä huhtikuuta 2004, yhdistetyissä asioissa C-473/01 P ja C-474/01 P, Procter & Gamble Company vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta — Pyykin- ja astianpesukoneissa käytettävien pesuainepuristeiden kolmiulotteinen muoto — Rekisteröinnin ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyky)

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/16

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (kuudes jaosto)
   29 päivänä huhtikuuta 2004,
   yhdistetyissä asioissa C-473/01 P ja C-474/01 P, Procter & Gamble Company vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Pyykin- ja astianpesukoneissa käytettävien pesuainepuristeiden kolmiulotteinen muoto - Rekisteröinnin ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyky)
   (2004/C 118/28)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Yhdistetyissä asioissa C-473/01 P ja C-474/01 P, Procter & Gamble Company, kotipaikka Cincinnati (Amerikan yhdysvallat), (edustajinaan advocaat C. van Nispen ja advocaat G. Kuipers), jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-128/00, Procter & Gamble vastaan SMHV (Kok. 2000, s. II-2785) (neliönmuotoinen pesuainepuriste, jossa on upotekuvio) ja asiassa T-129/00, Procter & Gamble vastaan SMHV (Kok. 2000, s. II-2793) (suorakulmainen pesuainepuriste, jossa on upotekuvio) 19.9.2001 antamien tuomioiden osittaista kumoamista, vastapuolena: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), (asiamiehinään D. Schennen ja C. Røhl Søberg), yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa V. Skouris, joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit J. N. Cunha Rodrigues, J.-P. Puissochet, R. Schintgen ja F. Macken (esittelevä tuomari), julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. Múgica Arzamendi, on 29.4.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Valitukset hylätään.

               2)

               Procter & Gamble Company velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 68, 16.3.2002.

      EYVL 84, 6.4.2002.


title: Asian C-38/04 poistaminen rekisteristä

text:
               30.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/21

         Asian C-38/04 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 106/41)

      (Oikeudenkäyntikieli: portugali)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 4.2.2005 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-38/04, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Alankomaiden kuningaskunta.

      (1)  EUVL C 71, 20.3.2004.


title: Asia C-18/02: Arbejdsrettenin 25.1.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa DFDS Torline A/S:n puolesta Danmarks Rederiförening vastaan SEKO Sjöfolk Facket för Service och kommunikationin puolesta LO Landsorganisationen i Sverige

text:
C 109/22                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          4.5.2002
Arbejdsrettenin 25.1.2002 tekemällään päätöksellä esittä-               pitää vahinkona, joka on aiheutunut aluksen varustamolle
mä ennakkoratkaisupyyntö asiassa DFDS Torline A/S:n                     lippuvaltiossa, mikä merkitsee sitä, että varustamo voi kyseisen
puolesta Danmarks Rederiförening vastaan SEKO Sjöfolk                   määräyksen perusteella nostaa lippuvaltiossa vahingonkor-
Facket för Service och kommunikationin puolesta LO                      vauskanteen kyseistä ammattijärjestöä vastaan?
                 Landsorganisationen i Sverige
                           (Asia C-18/02)                               (1) Tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa
                                                                            yksityisoikeuden alalla Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin
                                                                            tasavallan liittymistä koskeva 27 päivänä syyskuuta 1968 (EYVL
                         (2002/C 109/35)
                                                                            L 204, 1975, s. 28) tehty yleissopimus sellaisena kuin se on
                                                                            viimeksi muutettuna 26 päivänä toukokuuta 1989 (EYVL L 285,
                                                                            1989, s. 1), Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britan-
                                                                            nian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymisso-
Arbejdsretten on pyytänyt 25.1.2002 tekemällään päätöksellä,                pimuksella sekä Helleenien tasavallan liittymissopimuksella.
joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 29.1.2002,
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-
sa DFDS Torline A/S:n puolesta Danmarks Rederiförening
vastaan SEKO Sjöfolk Facket för Service och kommunikationin
puolesta LO Landsorganisationen i Sverige seuraaviin kysy-
myksiin:
Kysymys 1
                                                                        Oberster Gerichtshofin 20.12.2001 tekemällään päätök-
a)    Koskeeko yleissopimuksen 5 artiklan 3 kohta (1) asioita,          sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Viktor Hlo-
      joissa on kyse sellaisten työtaistelutoimenpiteiden lailli-                    zek vastaan Roche Diagnostics GmbH
      suudesta, joiden tarkoituksena on saada aikaan työehtoso-
      pimus, silloin, kun tällaisista työtaistelutoimenpiteistä
      mahdollisesti aiheutuva vahinko on – kyseisten toimenpi-
      teiden ollessa lainvastaisia – sopimussuhteen ulkopuolista                                    (Asia C-19/02)
      vastuuta koskevien sääntöjen mukainen vahingonkor-
      vausperuste, mikä merkitsee sitä, että kyseisten työtaiste-
      lutoimenpiteiden laillisuutta koskeva kanne voidaan nos-
      taa sen paikkakunnan tuomioistuimessa, jossa työtaistelu-                                    (2002/C 109/36)
      toimenpiteiden perusteella voidaan nostaa vahingonkor-
      vauskanne?
b)    Edellytetäänkö tässä tapauksessa, että vahinko on kyseis-
      ten työtaistelutoimenpiteiden varma tai todennäköinen
      seuraus, vai onko riittävää, että kyseiset työtaistelutoi-        Oberster Gerichtshof on pyytänyt 20.12.2001 tekemällään
      menpiteet ovat välttämätön edellytys vahingon aiheutta-           päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
      ville tukitoimenpiteille ja että ne voivat muodostaa perus-       29.1.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
      teen viimeksi mainituille toimenpiteille?                         ratkaisua asiassa Viktor Hlozek vastaan Roche Diagnostics
                                                                        GmbH seuraaviin kysymyksiin:
c)    Onko merkitystä sillä, että varoituksen antanut osapuoli
      on lykännyt kanteen nostamisen jälkeen niiden työtaiste-
      lutoimenpiteiden toteuttamista, joista se oli varoittanut,
      odotettaessa tuomioistuimen ratkaisua toimenpiteiden              1.a)     Onko EY 141 artiklaa ja miesten ja naisten samapalk-
      laillisuudesta?                                                   kaisuuden periaatteen soveltamista koskevan jäsenvaltioiden
                                                                        lainsäädännön lähentämisestä 10 päivänä helmikuuta 1975
                                                                        annetun neuvoston direktiivin 75/117/ETY (EYVL L 45, s. 19)
                                                                        1 artiklaa tulkittava siten, että
Kysymys 2
                                                                        järjestelmässä, jossa työnantajan, joka irtisanoo merkittävän
                                                                        osan työntekijöitään toisen yhtiön kanssa tapahtuvan fuusion
Onko 5 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että vahinkoa,               vuoksi, on koko henkilökuntaansa kohtaan olevan sosiaalisen
joka aiheutuu työtaistelutoimenpiteistä, joihin on ryhtynyt             velvoitteen nojalla tehtävä irtisanomisesta aiheutuvien vaiku-
ammattijärjestö muussa maassa kuin siinä, jossa alus on                 tusten – erityisesti iän kanssa sidoksissa olevan työttömyyden
rekisteröity (lippuvaltio), tarkoituksenaan saada aikaan aluksel-       – lieventämiseksi henkilöstön edustajien kanssa sosiaalisuunni-
la palvelevia merimiehiä koskeva työehtosopimus, voidaan                telma, joka on sitova työntekijöitä kohtaan,


title: Asia T-814/14: Kanne 17.12.2014 – Banco Espírito Santo v. komissio

text:
               13.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/29

         Kanne 17.12.2014 – Banco Espírito Santo v. komissio
   (Asia T-814/14)
   (2015/C 118/38)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Banco Espírito Santo (edustajat: asianajajat M. Gorjão-Henriques ja L. Bordalo e Sá)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valtiontukiasiassa SA.39250 (2014/N) – Portugali, Banco Espírito Santo SA:n kriisinratkaisu – 3.8.2014 tehdyn komission päätöksen C(2014) 5682 final liitteessä II olevan 9 ja 18 kohdan siltä osin kuin niissä asetetaan tai voidaan katsoa asetettavan kantajalle (Banco Espírito Santo SA tai BES) velvollisuus maksaa valvonnasta vastaavien toimitsijamiesten (Monitoring Trustee) palkkiot ja muut kulut

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan perussopimuksen soveltamiseen liittyviä oikeussääntöjä on rikottu – BES:n velvoittaminen maksamaan Portugalin tasavallan antamien sitoumusten toteuttamisen valvontaan liittyvät kulut:

                           —

                           sellaisten velvoitteiden asettaminen BES:lle, jotka liittyvät kolmannen toimintaan, jolle BES ei antanut suostumustaan ja josta se ei hyödy ja jota ei valittu sellaisten kriteerien mukaisesti, joilla taataan taloudellisesti edullisimman ratkaisun periaatteen noudattaminen, mahdollisesti BES:n luotonantajien ja osakkeenomistajien vahingoksi;

                           —

                           riidanalaisen päätöksen mukaan pankin kriisinratkaisurahasto nimeää toimitsijamiehet. Vaikka Portugalin tasavallan vastuulla on ainoastaan yhden ainoan Monitoring Trusteen nimeäminen, ei ole kuitenkaan hyväksyttävää, että toimitsijamiesten palkkioidenmaksuvelvoite on pelkästään BES:n vastuulla. Tämä ratkaisu loukkaa valtiontukien taustalla olevia periaatteita: (i) se vahvistaa omaisuudenhoitoyhtiön etua vapauttaen sen kriisinratkaisun kuluista, joista sen olisi muuten pitänyt vastata lain nojalla; (ii) se vääristää kilpailua pankin kriisinratkaisurahaston hyväksi vapauttaen sen kuluista, joiden suuruutta ei määritetty valtiontuen hyväksymispäätöksessä;

                           —

                           valtiontukia koskeva EU:n lainsäädäntö ei sisällä mitään perustetta sille, että BES, joka – muistettakoon tämä – ei ole päätöksen adressaatti eikä tuensaaja, velvoitetaan maksamaan toimitsijamiesten palkkiot;

                           —

                           yhteisestä kriisinratkaisumekanismista annetussa asetuksessa (EU) N:o 806/2014, jota sovelletaan vuodesta 2016 lähtien, ei anneta lisäselvitystä asiasta, vaikka sen 19 artiklassa säädetään edustajan roolista, eikä lisäselvitystä anneta myöskään asetuksessa N:o 1093/2010 eikä direktiivissä 2014/59/EU, jonka täytäntöönpanon määräaika ei ole vielä päättynyt;

                           —

                           Euroopan unionin oikeudessa ja Euroopan komission kilpailupääosaston, joka vastaa tutkinnasta, jonka päätteeksi riidanalainen päätös on tehty, toimialalla on olemassa selviä tulkintasääntöjä, jotka koskevat toimitsijamiehiä ja heidän palkkioitaan ja joilla voidaan paikata lainsäädännön aukkoja arvioitavana olevan tilanteen osalta erityisesti toimitsijamiesten määrällisen palkkiorakenteen suhteen, jonka on perustuttava asianosaisten väliseen sopimukseen, joka Euroopan komission on hyväksyttävä ja jonka on taattava tarpeellinen itsenäisyys ja keinot;

                           —

                           Euroopan komissio ei voi määrätä, miten kantaja toteuttaa käytännössä toimitsijamiesten palkkioiden maksamisen, koska sillä, että Euroopan komissio määrää tällaisen maksuvelvollisuuden sitovasti (ilman että BES hyväksyisi ennalta sen määrän), ei ole oikeudellista perustetta asetuksessa (EU) N:o 806/2014 eikä missään muussa säädöksessä;

                           —

                           Euroopan komissio itse toteaa riidanalaisessa päätöksessä pelkästään, että roskapankki (Bad Bank) vastaa toimitsijamiesten palkkioista ”siten, ettei edustajaa estetä täyttämästä tehtäväänsä itsenäisesti ja tehokkaasti”. Palkkiorakennetta ja erityisesti sen käytännön toteuttamista tai sen rajoja ei siis määritetä konkreettisesti.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan luottamuksensuojan periaatetta, oikeusvarmuuden periaatetta ja periaatetta, jonka mukaan hallintoelimen päätökset sitovat sitä itseään, on loukattu:

                           —

                           Komissio loukkasi luottamuksensuojan periaatetta, oikeusvarmuuden periaatetta ja periaatetta, jonka mukaan hallintoelimen päätökset sitovat sitä itseään, siltä osin kuin se asetti tai sen voidaan katsoa asettaneen BES:lle velvollisuuden maksaa toimitsijamiehiin liittyvät kulut;

                           —

                           Tämä pätee varsinkin, kun BES, jolle päätöstä ei ole osoitettu, ei voinut lainkaan osallistua toimitsijamiesten valintaan eikä näin ollen voinut – sanotun rajoittamatta päätöksessä vaadittuja keinoja ja itsenäisyyttä – taata sen tehtävien (ja sen johtajien omaisuudenhoitotehtävien) täyttämistä, millä pyritään takaamaan se, että tämä sitoumusten täyttämisen valvonta aiheuttaa BES:lle pienemmän taloudellisen rasitteen.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan suhteellisuusperiaatetta on loukattu:

                           —

                           Komissio loukkasi suhteellisuusperiaatetta, kun se asetti BES:lle yksipuolisen ja täysimääräisen velvoitteen maksaa kulut, jotka kriisinratkaisutoimenpiteiden kohteena olevan BES:n nykyisessä taloudellisessa tilanteessa ovat paitsi erittäin raskaat ja merkittävät myös ylittävät kohtuuden rajat tiukassa merkityksessä;

                           —

                           Tämä pätee varsinkin, kun BES:n mukaan vastuu tällaisista kuluista, kun Portugalin valtio ei ota niitä vastuulleen sitoumusten puitteissa, on Euroopan komissiolla itsellään sen täyttäessä omia velvoitteitaan, jotka koskevat pankkien kriisinratkaisutoimenpiteitä ja jäsenvaltioiden näiden toimenpiteiden yhteydessä antamia sitoumuksia.