title: Yhdistetyt asiat T-504/16 ja T-505/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.9.2017 – Bodson ym. v. EIP (Henkilöstö — EIP:n henkilöstö — Palkkaus — Peruspalkka-asteikon vuosittainen mukautus — Laskentamenetelmä — Talous- ja finanssikriisi)

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/17

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.9.2017 – Bodson ym. v. EIP
   (Yhdistetyt asiat T-504/16 ja T-505/16) (1)

   ((Henkilöstö - EIP:n henkilöstö - Palkkaus - Peruspalkka-asteikon vuosittainen mukautus - Laskentamenetelmä - Talous- ja finanssikriisi))
   (2017/C 369/25)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Jean-Pierre Bodson (Luxemburg, Luxemburg) ja 485 muuta kantajaa, joiden nimet luetellaan tuomion liitteessä (asia T-504/16) ja Esther Badiola (Luxemburg) sekä 15 muuta kantajaa, joiden nimet luetellaan tuomion liitteessä (asia T-505/16) (edustaja: asianajaja L. Levi)

      Vastaaja: Euroopan investointipankki (EIP) (asiamiehet: aluksi T. Gilliams ja G. Nuvoli, sitten G. Faedo ja T. Gilliams, avustajanaan asianajaja. A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus yhtäältä kumota helmikuun 2013 ja myöhempien kuukausien palkkalaskelmiin sisältyvät päätökset, joissa kantajiin sovelletaan EIP:n hallintoneuvoston 18.12.2012 tekemää päätöstä ja EIP:n hallituksen 29.1.2013 tekemää päätöstä, 5.2.2013 verkkoon ladattua artikkelia ja 15.2.2013 päivättyä tiedotetta, joissa henkilöstölle ilmoitettiin näiden kahden päätöksen tekemisestä, ja toisaalta velvoittaa EIP suorittamaan kantajille edellä mainittujen päätösten mukaisen palkkamäärän ja EIP:n hallintoneuvoston 22.9.2009 tekemään päätökseen perustuvan järjestelmän mukaisen palkkamäärän välisen erotuksen sekä korvauksen vahingosta, jonka kantajat väittävät kärsineensä ostovoimansa heikkenemisen ja palkkakehitykseensä liittyvän epävarmuuden vuoksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhtäältä Jean-Pierre Bodsonin ja muiden EIP:n henkilöstön jäsenten, joiden nimet mainitaan asiassa T-504/16 toimitetussa liitteessä, ja toisaalta Esther Badiolan ja muiden EIP:n henkilöstön jäsenten, joiden nimet mainitaan asiassa T-505/16 toimitetussa liitteessä, helmikuun 2013 ja sitä myöhempien kuukausien palkkalaskelmiin sisältyvät Euroopan investointipankin (EIP) päätökset, joissa sovelletaan EIP:n hallintoneuvoston 18.12.2012 tekemää päätöstä ja EIP:n hallituksen 29.1.2013 tekemää päätöstä, kumotaan.

               2)

               Kanteet hylätään muilta osin.

               3)

               EIP velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 207, 20.7.2013. (asia on alkujaan rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-41/13, ja siirretty Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).


title: Asia T-585/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2017 – Skareby v. EUH (Henkilöstö — Virkamiehet — Sananvapaus — Lojaalisuusvelvollisuus — Vakava uhka unionin oikeutetulle edulle — Artikkelin julkaisemisen epääminen — Kehotus muuttaa tekstiä — Henkilöstösääntöjen 17 a artikla — Kanteen kohde — Hallinnollisen valituksen hylkäävä päätös)

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2017 – Skareby v. EUH
   (Asia T-585/16) (1)

   ((Henkilöstö - Virkamiehet - Sananvapaus - Lojaalisuusvelvollisuus - Vakava uhka unionin oikeutetulle edulle - Artikkelin julkaisemisen epääminen - Kehotus muuttaa tekstiä - Henkilöstösääntöjen 17 a artikla - Kanteen kohde - Hallinnollisen valituksen hylkäävä päätös))
   (2017/C 369/26)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Carina Skareby (Leuven, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Rodrigues ja C. Bernard-Glanz)

      Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH) (asiamies: S. Marquardt, avustajinaan asianajajat M. Troncoso Ferrer, F.-M. Hislaire ja S. Moya Izquierdo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 270 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan yhtäältä EUH:n 5.6.2015 antama päätös, jolla evättiin artikkelin julkaiseminen ja kehotettiin muuttamaan ehdotetun tekstin kahta kappaletta, ja toisaalta ”tarpeellisilta osin” EUH:n 18.12.2015 antama päätös, jolla hylättiin alkuperäisestä päätöksestä tehty valitus

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Carina Skareby velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 191, 30.5.2016. (asia on alkujaan rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-15/16, ja siirretty Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).


title: Asia C-481/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgaria) on esittänyt 9.8.2017 – Nikolay Yanchev v. Direktor na direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” (ODOP) Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie (TSU) na Natsionalnata agentsia za prihodite (NAP)

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgaria) on esittänyt 9.8.2017 – Nikolay Yanchev v. Direktor na direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” (ODOP) Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie (TSU) na Natsionalnata agentsia za prihodite (NAP)
   (Asia C-481/17)
   (2017/C 369/06)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad Veliko Tarnovo

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Nikolay Yanchev

      Vastaaja: Direktor na direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” (ODOP) Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie (TSU) na Natsionalnata agentsia za prihodite (NAP)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko komission päätöksen 16 kohtaa tulkittava siten, että kun otetaan huomioon yhtäältä komission toimivalta ja toisaalta menettelyllisen itsemääräämisoikeuden ja oikeusvarmuuden periaatteet, on sallittua soveltaa kansallista lainsäädäntöä, jonka mukaan päätöksen 16 kohdassa mainittua, myönnetyn valtiontuen edellytysten täyttymiseen kohdistuvan valvonnan määräaikaa on pidettävä ainoastaan ohjeellisena eikä preklusiivisena määräaikana?

               2)

               Onko komission päätöksen 7, 8, 14 ja 45 kohtaa tulkittava yhdessä ja teleologisesti suhteellisuusperiaate huomioon ottaen siten, että tuen lainmukaisen saamisen / lainmukaisen käytön edellytykseksi asetetaan ainoastaan nimenomaisesti kyseisessä päätöksessä mainittujen kansallisten säännösten, joiden mukaisesti valtiontukea sovelletaan, noudattaminen, vai onko sallittua edellyttää myös sellaisten muiden, kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen edellytysten noudattamista, joiden tavoitteet eivät vastaa valtiontuen myöntämisen tavoitteita?


title: Asia T-540/17: Kanne 11.8.2017 – EIP v. Syyria

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/24

         Kanne 11.8.2017 – EIP v. Syyria
   (Asia T-540/17)
   (2017/C 369/36)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan investointipankki (asiamiehet: P. Chamberlain, T. Gilliams, J. Shirran, F. de Borja Oxangoiti Briones, asianajaja D. Arts ja solicitor T. Cusworth)

      Vastaaja: Syyrian arabitasavalta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta velvoittamaan Syyrian

               —

               maksamaan sijaantulo-oikeuden perusteella Euroopan unionille kaikki Electricity Distribution -lainasopimuksen 3.01, 3.02, 4.01, 8.01 ja 8.02 artiklan nojalla maksettavat summat seuraavasti:

                           —

                           52 657 141,77 euroa, jotka ovat erääntyneet maksettaviksi EU:lle 9.8.2017 ja jotka käsittävät pääoman, korot sekä sopimusperusteiset viivästyskorot (eräpäivän ja 9.8.2017 väliseltä ajalta)

                           —

                           muu sopimusperusteinen viivästyskorko, joka lasketaan seuraavista korkeimman vuotuisen korkokannan perusteella (minkä tahansa merkityksellinen ajanjakson osalta): i) pankkienvälinen korkokanta korotettuna kahdella prosentilla (200 peruspistettä) tai ii) 3.01 artiklan nojalla maksettava korkokanta korotettuna 0,25 prosentilla (25 peruspistettä), todelliseen maksupäivään asti

                           —

                           kaikki eräpäivästä maksupäivään kertyneet verot, tullit, tuontimaksut ja asiantuntijoiden kustannukset mukaan lukien nyt käytävään menettelyyn liittyvät kulut

               —

               vaihtoehtoisesti i) kohtaan nähden, ja mikäli unionin yleinen tuomioistuin katsoo, että Euroopan unionilla ei ole Euroopan investointipankkiin nähden sijaantulo-oikeutta, maksamaan kaikki Electricity Distribution -lainasopimuksen 3.01, 3.02, 4.01, 8.01 ja 8.02 artiklan nojalla EIP:lle maksettavat summat seuraavasti:

                           —

                           536 657 141,77 euroa, jotka ovat erääntyneet maksettaviksi EU:lle 9.8.2017 ja jotka käsittävät pääoman, korot sekä sopimusperusteiset viivästyskorot (eräpäivän ja 9.8.2017 väliseltä ajalta);

                           —

                           muu sopimusperusteinen viivästyskorko, joka lasketaan seuraavista korkeimman vuotuisen korkokannan perusteella (minkä tahansa merkityksellinen ajanjakson osalta): i) pankkienvälinen korkokanta korotettuna kahdella prosentilla (200 peruspistettä) tai ii) 3.01 artiklan nojalla maksettava korkokanta korotettuna 0,25 prosentilla (25 peruspistettä), todelliseen maksupäivään asti

                           —

                           kaikki eräpäivästä maksupäivään kertyneet verot, tullit, tuontimaksut ja asiantuntijoiden kustannukset mukaan lukien nyt käytävään menettelyyn liittyvät kulut

               —

               maksamaan joka tapauksessa tilanteesta riippuen joko Euroopan unionille tai Euroopan investointipankille summat niiden lainaerien osalta, jotka erääntyvät tämän kanteen nostamisen jälkeen ja joita Syyria ei maksa, seuraavasti:

                           —

                           kunkin lainaerän pääoma korkoineen

                           —

                           sopimusperusteinen, viivästyskorko, joka lasketaan seuraavista korkeimman vuotuisen korkokannan perusteella (minkä tahansa merkityksellinen ajanjakson osalta): i) pankkienvälinen korko korotettuna kahdella prosentilla (200 peruspistettä) tai ii) 3.01 artiklan nojalla maksettava korotettuna 0,25 prosentilla (25 peruspistettä), eräpäivästä alkaen siihen asti, kunnes Syyria on suorittanut maksun.

               —

               maksamaan kaikki tähän menettelyyn liittyvät kulut työjärjestyksen 134 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen.
   Ainoa kanneperuste koskee sitä, että Syyria on rikkonut Electricity Distribution –lainasopimuksen 3.01 ja 4.01 artiklan mukaiset sopimusvelvoitteensa maksaa Electricity Distribution –lainasopimuksen lainaerät määräajassa ja Electricity Distribution –lainasopimuksen 3.02 artiklan mukaisen velvoitteensa maksaa kustakin maksamatta jääneestä erääntyneestä lainaerästä viivästyskorkoa sopimuksessa määrätyn vuotuisen korkokannan mukaisesti. Näin ollen Syyrialla on sopimuksenmukainen velvollisuus maksaa Electricity Distribution –lainasopimuksen 3.01, 3.02, 4.01, 8.01 ja 8.02 artiklan nojalla kaikki erääntyneet summat.


title: Asia T-541/17: Kanne 11.8.2017 – EIP v. Syyria

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/25

         Kanne 11.8.2017 – EIP v. Syyria
   (Asia T-541/17)
   (2017/C 369/37)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan investointipankki (asiamiehet: P. Chamberlain, T. Gilliams, J. Shirran, F. de Borja Oxangoiti Briones, asianajaja D. Arts ja solicitor T. Cusworth)

      Vastaaja: Syyrian arabitasavalta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta velvoittamaan Syyrian

               —

               maksamaan sijaantulo-oikeuden perusteella Euroopan unionille kaikki Electricity Transmission -lainasopimuksen 3.01, 3.02, 4.01, 8.01 ja 8.02 artiklan nojalla maksettavat summat seuraavasti:

                           —

                           3 383 971,66 Sveitsin frangia ja 38 934 400,51 euroa, jotka ovat erääntyneet maksettaviksi EU:lle 9.8.2017 ja jotka käsittävät pääoman, korot sekä sopimusperusteiset viivästyskorot (eräpäivän ja 9.8.2017 väliseltä ajalta)

                           —

                           muu sopimusperusteinen viivästyskorko sen vuotuisen korkokannan perusteella, joka on seuraavien kokonaismäärä: (i) 2,5 prosenttia (250 peruspistettä) ja ii) 3.01 artiklan nojalla maksettava korkokanta, todelliseen maksupäivään asti

                           —

                           kaikki eräpäivästä maksupäivään kertyneet verot, tullit, tuontimaksut ja asiantuntijoiden kustannukset mukaan lukien nyt käytävään menettelyyn liittyvät kulut

               —

               edellä esitettyyn nähden vaihtoehtoisesti, ja mikäli unionin yleinen tuomioistuin katsoo, että Euroopan unionilla ei ole Euroopan investointipankkiin nähden sijaantulo-oikeutta, maksamaan kaikki Electricity Transmission -lainasopimuksen 3.01, 3.02, 4.01, 8.01 ja 8.02 artiklan nojalla EIP:lle maksettavat summat seuraavasti:

                           —

                           3 383 971,66 Sveitsin frangia ja 38 934 400,51 euroa, jotka ovat erääntyneet maksettaviksi EU:lle 9.8.2017 ja jotka käsittävät pääoman, korot sekä sopimusperusteiset viivästyskorot (eräpäivän ja 9.8.2017 väliseltä ajalta)

                           —

                           muu sopimusperusteinen viivästyskorko sen vuotuisen korkokannan perusteella, joka on seuraavien kokonaismäärä: (i) 2,5 prosenttia (250 peruspistettä) ja ii) 3.01 artiklan nojalla maksettava korkokanta, todelliseen maksupäivään asti

                           —

                           kaikki eräpäivästä maksupäivään kertyneet verot, tullit, tuontimaksut ja asiantuntijoiden kustannukset mukaan lukien nyt käytävään menettelyyn liittyvät kulut

               —

               maksamaan joka tapauksessa tilanteesta riippuen joko Euroopan unionille tai Euroopan investointipankille summat niiden lainaerien osalta, jotka erääntyvät tämän kanteen nostamisen jälkeen ja joita Syyria ei maksa, seuraavasti:

                           —

                           kunkin lainaerän pääoma korkoineen

                           —

                           sopimusperusteinen viivästyskorko sen vuotuisen korkokannan perusteella, joka on seuraavien kokonaismäärä: (i) 2,5 prosenttia (250 peruspistettä) ja ii) 3.01 artiklan nojalla maksettava korkokanta, eräpäivästä alkaen siihen asti, kunnes Syyria on suorittanut maksun.

               —

               maksamaan kaikki tähän menettelyyn liittyvät kulut työjärjestyksen 134 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen.
   Ainoa kanneperuste koskee sitä, että Syyria on rikkonut Electricity Transmission –lainasopimuksen 3.01 ja 4.01 artiklan mukaiset sopimusvelvoitteensa maksaa Electricity Transmission –lainasopimuksen lainaerät määräajassa ja Al Thawra –lainasopimuksen 3.02 artiklan mukaisen velvoitteensa maksaa kustakin maksamatta jääneestä erääntyneestä lainaerästä viivästyskorkoa sopimuksessa määrätyn vuotuisen korkokannan mukaisesti. Näin ollen Syyrialla on sopimuksenmukainen velvollisuus maksaa Electricity Transmission –lainasopimuksen 3.01, 3.02, 4.01, 8.01 ja 8.02 artiklan nojalla kaikki erääntyneet summat.


title: Asia T-305/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2017 – Lidl Stiftung v. EUIPO – Primark Holdings (LOVE TO LOUNGE) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki LOVE TO LOUNGE — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta — Kuvailevuus — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla — Tosiseikkojen tutkiminen viran puolesta — Asetuksen N:o 207/2009 76 artikla)

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/13

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2017 – Lidl Stiftung v. EUIPO – Primark Holdings (LOVE TO LOUNGE)
   (Asia T-305/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki LOVE TO LOUNGE - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Kuvailevuus - Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla - Tosiseikkojen tutkiminen viran puolesta - Asetuksen N:o 207/2009 76 artikla))
   (2017/C 369/17)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Kefferpütz ja A. Berger)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: S. Bonne)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Primark Holdings (Dublin, Irlanti) (edustajat: B. Brandreth, barrister, ja G. Hussey, solicitor)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 9.3.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 489/2015-2), joka koskee osapuolten Lidl Stiftung ja Primark Holdings välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Lidl Stiftung & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 287, 8.8.2016.


title: Asia T-90/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.9.2017 – Gelinova Group v. EUIPO – Cloetta Italia (galatea…è naturale) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Väitteen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.9.2017 – Gelinova Group v. EUIPO – Cloetta Italia (galatea…è naturale)
   (Asia T-90/17) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Väitteen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2017/C 369/28)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Gelinova Group Srl (Tezze di Vazzola, Italia) (edustajat: asianajajat A. Tornato ja D. Hazan)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: L. Rampini)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Cloetta Italia Srl (Cremona, Italia)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 12.12.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 207/2016-2), joka koskee osapuolten Cloetta Italia Srl ja Gelinova Group Srl (aiemmin Milk & Fruit Srl) välistä väitemenettelyä.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Gelinova Group Srl vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 121, 18.4.2017.


title: Asia T-327/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.9.2017 – Kreikka v. komissio (EMOTR — Ohjausosasto — Taloudellisen tuen alentaminen — Toimenpideohjelma — Oikeudellinen perusta — Siirtymäsäännökset — Rahoitusoikaisujen soveltaminen asianomaisen ohjelma-ajan jälkeen — Olennaisten menettelymääräysten rikkominen — Päätöksen tekemiselle asetetun määräajan noudattamatta jättäminen — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tulla kuulluksi — Oikeusvarmuus — Luottamuksensuoja — Ne bis in idem — Oikeasuhteisuus)

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/8

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.9.2017 – Kreikka v. komissio
   (Asia T-327/15) (1)

   ((EMOTR - Ohjausosasto - Taloudellisen tuen alentaminen - Toimenpideohjelma - Oikeudellinen perusta - Siirtymäsäännökset - Rahoitusoikaisujen soveltaminen asianomaisen ohjelma-ajan jälkeen - Olennaisten menettelymääräysten rikkominen - Päätöksen tekemiselle asetetun määräajan noudattamatta jättäminen - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tulla kuulluksi - Oikeusvarmuus - Luottamuksensuoja - Ne bis in idem - Oikeasuhteisuus))
   (2017/C 369/09)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: G. Kanellopoulos, O. Tsirkinidou ja A. Vasilopoulou)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Aquilina ja D. Triantafyllou)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus saada kumotuksi 25.3.2015 tehty komission täytäntöönpanopäätös C(2015) 1936 final rahoitusoikaisujen soveltamisesta EMOTR:n ohjausosaston tukeen, jota on myönnetty toimenpideohjelmalle CCI 2000GR061PO021 (Kreikka – Tavoite 1 – Maaseudun rakenneuudistus).

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 279, 24.8.2015.


title: Asia T-591/17: Kanne 30.8.2017 – EIP v. Syyria

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/35

         Kanne 30.8.2017 – EIP v. Syyria
   (Asia T-591/17)
   (2017/C 369/48)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan investointipankki (asiamiehet: P. Chamberlain, T. Gilliams, J. Shirran, F. de Borja Oxangoiti Briones, asianajaja D. Arts ja solicitor T. Cusworth)

      Vastaaja: Syyrian arabitasavalta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta velvoittamaan Syyrian

               —

               maksamaan kaikki Water Supply Deir Ez Zor Region -lainasopimuksen 3.01, 3.02, 4.01, 9.01 ja 9.02 artiklan nojalla maksettavat summat seuraavasti:

                           —

                           404 425,58 euroa, jotka 25.8.2017 käsittävät pääoman, korot sekä sopimusperusteiset viivästyskorot (eräpäivän ja 25.8.2017 väliseltä ajalta)

                           —

                           muu sopimusperusteinen viivästyskorko 3,5 prosentin (350 peruspistettä) vuotuisen korkokannan perusteella, todelliseen maksupäivään asti

                           —

                           kaikki eräpäivästä maksupäivään kertyneet verot, tullit, tuontimaksut ja asiantuntijoiden kustannukset mukaan lukien nyt käytävään menettelyyn liittyvät kulut

               —

               maksamaan joka tapauksessa summat niiden lainaerien osalta, jotka erääntyvät tämän kanteen nostamisen jälkeen ja joita Syyria ei maksa, seuraavasti:

                           —

                           kunkin lainaerän pääoma korkoineen

                           —

                           muu sopimusperusteinen viivästyskorko 3,5 prosentin (350 peruspistettä) vuotuisen korkokannan perusteella kunkin lainaerän eräpäivästä alkaen siihen asti, kunnes Syyria on suorittanut maksun.

               —

               maksamaan kaikki tähän menettelyyn liittyvät kulut työjärjestyksen 134 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen.
   Ainoa kanneperuste koskee sitä, että Syyria on rikkonut Water Supply Deir Ez Zor Region –lainasopimuksen 3.01 ja 4.01 artiklan mukaiset sopimusvelvoitteensa maksaa Water Supply Deir Ez Zor Region –lainasopimuksen lainaerät määräajassa ja Water Supply Deir Ez Zor Region –lainasopimuksen 3.02 artiklan mukaisen velvoitteensa maksaa kustakin maksamatta jääneestä erääntyneestä lainaerästä viivästyskorkoa sopimuksessa määrätyn vuotuisen korkokannan mukaisesti. Näin ollen Syyrialla on sopimuksenmukainen velvollisuus maksaa Water Supply Deir Ez Zor Region –lainasopimuksen 3.01, 3.02, 4.01, 9.01 ja 9.02 artiklan nojalla kaikki erääntyneet summat.


title: Asia T-393/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.9.2017 – Università del Salento v. komissio (Välityslauseke — Perusoikeuksien ja oikeusasioiden yleisohjelma — Rikosoikeutta koskeva erityisohjelma — Rahamäärien, jotka komissio on maksanut avustussopimuksen panemiseksi täytäntöön, periminen takaisin — Saatavien kuittaus — Kanteen osittainen uudelleenluokittelu — Vaatimus sen toteamisesta, ettei sopimukseen perustuvaa saatavaa ole)

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/8

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.9.2017 – Università del Salento v. komissio
   (Asia T-393/15) (1)

   ((Välityslauseke - Perusoikeuksien ja oikeusasioiden yleisohjelma - Rikosoikeutta koskeva erityisohjelma - Rahamäärien, jotka komissio on maksanut avustussopimuksen panemiseksi täytäntöön, periminen takaisin - Saatavien kuittaus - Kanteen osittainen uudelleenluokittelu - Vaatimus sen toteamisesta, ettei sopimukseen perustuvaa saatavaa ole))
   (2017/C 369/10)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Università del Salento (Lecce, Italia) (edustaja: asianajaja F. Vetrò)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi L. Di Paolo, F. Moro, L. Cappelletti ja O. Verheecke, sitten L. Di Paolo, F. Moro ja O. Verheecke)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, jonka mukaan ensinnäkin on kumottava 4.5.2015 tehty komission päätös D/C4 – B.2 – 005817 kantajan saatavan, joka koskee sopimuksen täyttämistä ensimmäisen hankkeen ”Entice” (Explaining the Nature of Technological Innovation in Chinese Enterprises) yhteydessä, ja kantajan velan, joka koskee sopimuksen täyttämistä toisen hankkeen ”Judicial Training and Research on EU crimes against environment and maritime pollution” yhteydessä, välisestä kuittauksesta; toiseksi on kumottava kaikki muut kyseistä päätöstä edeltävät, sen jälkeen toteutetut tai joka tapauksessa siihen liittyvät toimet, ja kolmanneksi komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle hankkeen Entice toteuttamisen perusteella kuuluvat rahamäärät, ja toisaalta SEUT 272 artiklaan perustuva vaatimus sen toteamisesta, että saatavaa, jota komissio vaatii jälkimmäisen hankkeen toteuttamisen perusteella, ei ole.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Università del Salento velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 311, 21.9.2015.


title: Asia T-117/17 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 3.7.2017 – Proximus v. neuvosto (Väliaikainen oikeussuoja — Julkiset hankinnat — Neuvottelumenettely — Välitoimihakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 3.7.2017 – Proximus v. neuvosto
   (Asia T-117/17 R)
   ((Väliaikainen oikeussuoja - Julkiset hankinnat - Neuvottelumenettely - Välitoimihakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty))
   (2017/C 369/29)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Proximus SA/NV (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja B. Schutyser)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: A. Jaume ja S. Cholakova, avustajinaan asianajajat P. de Bandt, P. Teerlinck ja M. Gherghinaru)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 278 ja SEUT 279 artiklaan perustuva hakemus, jossa vaaditaan toteuttamaan välitoimia, joiden tarkoituksena on yhtäältä lykätä neuvoston sen päätöksen täytäntöönpanoa, jolla päätettiin valita toinen tarjoaja puitesopimuksen sopimuspuoleksi, ja toisaalta keskeyttää neuvoston ja sopimuspuoleksi valitun välillä tehdyn puitesopimuksen täytäntöönpano

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-527/17: Kanne 8.8.2017 – Waisman ym. v. SRB

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/20

         Kanne 8.8.2017 – Waisman ym. v. SRB
   (Asia T-527/17)
   (2017/C 369/30)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Alejandro Claudio Waisman ja 158 muuta kantajaa (Buenos Aires, Argentiina) (edustajat: asianajajat J. De Castro Martín, M. Azpitarte Sánchez ja J. Ruiz de Villa Jubany)

      Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               toteaa SEUT 263 artiklan perusteella pätemättömäksi yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen SRB/EES/2017/08, joka koskee Banco Popular Españolia

               —

               velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan SEUT 340 artiklan 2 kohdan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 3 kohdan perusteella kantajille asetuksen N:o 806/2014 67 artiklassa tarkoitetusta kriisinratkaisurahastosta vahingot, jotka ovat välitön seuraus Banco Popular Españolia koskevasta päätöksestä ja joiden suuruus vastaa pankkilaitoksen pääomainstrumenttien markkina-arvoa päätöksen täytäntöönpanoa edeltävänä päivänä (6.7.2017); ja toissijaisesti siltä varalta, ettei unionin yleinen tuomioistuin hyväksy edellä muotoiltua korvausvaatimusta, että se velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston maksamaan kantajille korvauksen, joka muodostuu kantajien veloistaan mainitun päätöksen soveltamisen perusteella saamien maksujen ja niiden summien välisestä erotuksesta, jonka ne olisivat saaneet tavanomaisessa maksukyvyttömyysmenettelyssä, ja jota koskevan arvostuksen suorittaa asetuksen N:o 806/2014 20 artiklan 16 kohdassa tarkoitettu puolueeton henkilö

               —

               velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sáchez del Valle ja Calatrava Real State 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.


title: Asia T-604/17: Kanne 5.9.2017 – Thun v. EUIPO (kalaa esittävä kuvio)

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/35

         Kanne 5.9.2017 – Thun v. EUIPO (kalaa esittävä kuvio)
   (Asia T-604/17)
   (2017/C 369/49)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Thun SpA (Bolzano, Italia) (edustaja: asianajaja B. Giordano)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen malli: Yhteisömalli (kalaa esittävä kuvio) – Rekisteröintihakemus nro 336 805-0059

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 9.6.2017 asiassa R 1680/2016-3 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               hyväksyy menetetyn määräajan palauttamista koskevan pyynnön

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Yhteisömallista annetun asetuksen (EY) N:o 6/2002 67 artiklan rikkominen.


title: Asia T-544/17: Kanne 5.8.2017 – Imabe Ibérica v. SRB

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/29

         Kanne 5.8.2017 – Imabe Ibérica v. SRB
   (Asia T-544/17)
   (2017/C 369/40)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Imabe Ibérica SA (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja C. Aguirre de Cárcer Moreno)

      Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               ottaa tutkittavaksi kanteen yhteisen kriisinratkaisuneuvoston johdon laajennetussa kokoonpanossa 7.6.2017 tekemästä päätöksestä SRB/EES/2017/08, jolla hyväksyttiin kriisinratkaisumääräys yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15.7.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 806/2914 29 artiklan mukaisesti ja myöntämällä ensin oikeuden tutustua asian aineistoon kokonaisuudessaan ja näin mahdollisuuden muotoilla lisävaatimuksia, kumoaa tai peruuttaa riitautetun päätöksen ja palauttaa kantajan varallisuusaseman hyväksymällä sen vaatimukset täydestä korvauksesta.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sáchez del Valle ja Calatrava Real State 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.


title: Asia T-421/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2017 – sheepworld v. EUIPO (Beste Oma) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin Beste Oma rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/14

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2017 – sheepworld v. EUIPO (Beste Oma)
   (Asia T-421/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin Beste Oma rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2017/C 369/19)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: sheepworld AG (Ursensollen, Saksa) (edustaja: asianajaja S. von Rüden)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: M. Fischer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 13.5.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 91/2016-4), joka koskee hakemusta sanamerkin Beste Oma rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Sheepworld AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 343, 19.9.2016.


title: Asia C-495/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunalul Prahova (Romania) on esittänyt 14.8.2017 – Cartrans Spedition SRL v. Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Ploiești – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Prahova ja Direcția Regională a Finanțelor Publice București – Administrația Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunalul Prahova (Romania) on esittänyt 14.8.2017 – Cartrans Spedition SRL v. Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Ploiești – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Prahova ja Direcția Regională a Finanțelor Publice București – Administrația Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii
   (Asia C-495/17)
   (2017/C 369/07)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunalul Prahova

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Cartrans Spedition SRL

      Vastaajat: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Ploiești – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Prahova ja Direcția Regională a Finanțelor Publice București – Administrația Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) mukaan tavaroiden maastavientiin liittyviä toimenpiteitä ja niihin liittyviä kuljetuspalveluiden suorituksia koskevaa arvonlisäverovapautusta varten määrämaan tullitoimipaikan vahvistaman TIR-carnet’n katsottava olevan kuljetuksen kohteena olleiden tavaroiden maastaviennistä todistava asiakirja, kun otetaan huomioon TIR-menettelyn passituskäsikirjassa (Euroopan komission verotuksen ja tulliliiton pääosaston alaisen tullikoodeksikomitean passitusjaoston laatima asiakirja TAXUD/1873/2007) vahvistettu kyseistä passitusasiakirjaa koskeva järjestelmä?

               2)

               Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 153 artikla esteenä sellaiselle verotuskäytännölle, jossa verovelvollinen velvoitetaan näyttämään kuljetuksen kohteena olevien tavaroiden maastavienti toteen yksinomaan vientitullausilmoituksella ja evätään oikeus arvonlisäveron vähentämiseen ilman vientitullausilmoitusta toteutettujen maastavietyjen tavaroiden kuljetuspalveluiden suoritusten osalta, vaikka määrämaan tullin vahvistama TIR-carnet olisi olemassa?

      (1)  EUVL 2006, L 347, s. 1.


title: Asia T-542/17: Kanne 11.8.2017 – EIP v. Syyria

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/26

         Kanne 11.8.2017 – EIP v. Syyria
   (Asia T-542/17)
   (2017/C 369/38)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan investointipankki (asiamiehet: P. Chamberlain, T. Gilliams, J. Shirran, F. de Borja Oxangoiti Briones, asianajaja D. Arts ja solicitor T. Cusworth)

      Vastaaja: Syyrian arabitasavalta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta velvoittamaan Syyrian

               —

               maksamaan sijaantulo-oikeuden perusteella Euroopan unionille kaikki Port of Tartous -lainasopimuksen 3.01, 3.02, 4.01, 8.01 ja 8.02 artiklan nojalla maksettavat summat seuraavasti:

                           —

                           20 609 429,45 euroa, jotka ovat erääntyneet maksettaviksi EU:lle 9.8.2017 ja jotka käsittävät pääoman, korot sekä sopimusperusteiset viivästyskorot (eräpäivän ja 9.8.2017 väliseltä ajalta)

                           —

                           muu sopimusperusteinen viivästyskorko, joka lasketaan seuraavista korkeimman vuotuisen korkokannan perusteella (minkä tahansa kuukauden pituisen ajanjakson osalta): i) EURIBOR-korkokanta korotettuna kahdella prosentilla (200 peruspistettä) tai ii) 3.01 artiklan nojalla maksettava korkokanta korotettuna 0,25 prosentilla (25 peruspistettä), todelliseen maksupäivään asti

                           —

                           kaikki eräpäivästä maksupäivään kertyneet verot, tullit, tuontimaksut ja asiantuntijoiden kustannukset mukaan lukien nyt käytävään menettelyyn liittyvät kulut

               —

               vaihtoehtoisesti i) kohtaan nähden, ja mikäli unionin yleinen tuomioistuin katsoo, että Euroopan unionilla ei ole Euroopan investointipankkiin nähden sijaantulo-oikeutta, maksamaan kaikki Port of Tartous -lainasopimuksen 3.01, 3.02, 4.01, 8.01 ja 8.02 artiklan nojalla EIP:lle maksettavat summat seuraavasti:

                           —

                           20 609 429,45 euroa, jotka ovat erääntyneet maksettaviksi EU:lle 9.8.2017 ja jotka käsittävät pääoman, korot sekä sopimusperusteiset viivästyskorot (eräpäivän ja 9.8.2017 väliseltä ajalta);

                           —

                           muu sopimusperusteinen viivästyskorko sen vuotuisen korkokannan perusteella, joka on seuraavista korkeampi: (i) EURIBOR-korkokanta korotettuna kahdella prosentilla (200 peruspistettä) tai ii) 3.01 artiklan nojalla maksettava korkokanta korotettuna 0,25 prosentilla (25 peruspistettä), todelliseen maksupäivään asti

                           —

                           kaikki eräpäivästä maksupäivään kertyneet verot, tullit, tuontimaksut ja asiantuntijoiden kustannukset mukaan lukien nyt käytävään menettelyyn liittyvät kulut

               —

               maksamaan joka tapauksessa tilanteesta riippuen joko Euroopan unionille tai Euroopan investointipankille summat niiden lainaerien osalta, jotka erääntyvät tämän kanteen nostamisen jälkeen ja joita Syyria ei maksa, seuraavasti:

                           —

                           kunkin lainaerän pääoma korkoineen

                           —

                           muu sopimusperusteinen viivästyskorko sen vuotuisen korkokannan perusteella, joka on seuraavista korkeampi: (i) EURIBOR-korkokanta korotettuna kahdella prosentilla (200 peruspistettä) tai ii) 3.01 artiklan nojalla maksettava korkokanta korotettuna 0,25 prosentilla (25 peruspistettä), kunkin lainaerän eräpäivästä alkaen siihen asti, kunnes Syyria on suorittanut maksun.

               —

               maksamaan kaikki tähän menettelyyn liittyvät kulut työjärjestyksen 134 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen.
   Ainoa kanneperuste koskee sitä, että Syyria on rikkonut Port of Tartous –lainasopimuksen 3.01 ja 4.01 artiklan mukaiset sopimusvelvoitteensa maksaa Port of Tartous –lainasopimuksen lainaerät määräajassa ja Port of Tartous –lainasopimuksen 3.02 artiklan mukaisen velvoitteensa maksaa kustakin maksamatta jääneestä erääntyneestä lainaerästä viivästyskorkoa sopimuksessa määrätyn vuotuisen korkokannan mukaisesti. Näin ollen Syyrialla on sopimuksenmukainen velvollisuus maksaa Port of Tartous –lainasopimuksen 3.01, 3.02, 4.01, 8.01 ja 8.02 artiklan nojalla kaikki erääntyneet summat.


title: Asia T-574/17: Kanne 23.8.2017 – UD v. komissio

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/32

         Kanne 23.8.2017 – UD v. komissio
   (Asia T-574/17)
   (2017/C 369/44)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: UD (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta
   toteamaan, että

               —

               2.11.2016 annettu päätös, jolla komissio epäsi kantajan terveydenhoitokustannusten korvaamista koskevan ennakkosuostumuksen, kumotaan

               —

               komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen ainoaan kanneperusteeseen, jonka mukaan on tehty ilmeinen arviointivirhe, koska korvauksen epäämistä koskeva peruste perustuu siihen, että riidanalainen hoitotoimenpide ei vastaajan mukaan ole tieteellisesti perusteltu.


title: Asia T-422/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2017 – sheepworld v. EUIPO (Beste Mama) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin Beste Mama rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/14

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2017 – sheepworld v. EUIPO (Beste Mama)
   (Asia T-422/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin Beste Mama rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2017/C 369/20)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: sheepworld AG (Ursensollen, Saksa) (edustaja: asianajaja S. von Rüden)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: M. Fischer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 13.5.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 95/2016-4), joka koskee hakemusta sanamerkin Beste Mama rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Sheepworld AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 343, 19.9.2016.


title: Asia T-608/17: Kanne 6.9.2017 – Grupo Bimbo v. EUIPO – DF World of Spices (TAKIS FUEGO)

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/36

         Kanne 6.9.2017 – Grupo Bimbo v. EUIPO – DF World of Spices (TAKIS FUEGO)
   (Asia T-608/17)
   (2017/C 369/50)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Grupo Bimbo, SAB de CV (México, Meksiko) (edustaja: asianajaja N. Fernández Fernández-Pacheco)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: DF World of Spices GmbH (Dissen, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki TAKIS FUEGO – Rekisteröintihakemus nro 11 841 087

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 4.7.2017 asiassa R 2300/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa muun osapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-624/17: Kanne 13.9.2017 – Puola v. komissio

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/38

         Kanne 13.9.2017 – Puola v. komissio
   (Asia T-624/17)
   (2017/C 369/52)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Puolan tasavalta (asiamies: B. Majczyna)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan komission 30.6.2017 tekemän päätöksen, joka koskee Puolan vähittäiskauppaveron yhteydessä myöntämää valtiontukea SA.44351 (2016/C) (ex 2016/NN) ja joka on annettu tiedoksi asiakirjanumerolla C(2017) 4449, ja

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että Puolan vähittäiskauppavero on virheellisesti luokiteltu SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi sen vuoksi, että valikoivuusedellytystä on arvioitu ilmeisen virheellisesti.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu riidanalaisen päätöksen puutteelliseen ja riittämättömään perustelemiseen.


title: Asia T-590/17: Kanne 30.8.2017 – EIP v. Syyria

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/34

         Kanne 30.8.2017 – EIP v. Syyria
   (Asia T-590/17)
   (2017/C 369/47)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan investointipankki (asiamiehet: P. Chamberlain, T. Gilliams, J. Shirran, F. de Borja Oxangoiti Briones, asianajaja D. Arts ja solicitor T. Cusworth)

      Vastaaja: Syyrian arabitasavalta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta velvoittamaan Syyrian

               —

               maksamaan Water Supply Sweida Region -lainasopimuksen 3.01, 3.02, 4.01, 9.01 ja 9.02 artiklan nojalla maksettavat summat seuraavasti:

                           —

                           726 942,81 euroa, jotka 25.8.2017 käsittävät pääoman, korot sekä sopimusperusteiset viivästyskorot (eräpäivän ja 25.8.2017 väliseltä ajalta)

                           —

                           muu sopimusperusteinen viivästyskorko 3,5 prosentin (350 peruspistettä) vuotuisen korkokannan perusteella, todelliseen maksupäivään asti

                           —

                           kaikki eräpäivästä maksupäivään kertyneet verot, tullit, tuontimaksut ja asiantuntijoiden kustannukset mukaan lukien nyt käytävään menettelyyn liittyvät kulut

               —

               maksamaan joka tapauksessa summat niiden lainaerien osalta, jotka erääntyvät tämän kanteen nostamisen jälkeen ja joita Syyria ei maksa, seuraavasti:

                           —

                           kunkin lainaerän pääoma korkoineen

                           —

                           muu sopimusperusteinen viivästyskorko 3,5 prosentin (350 peruspistettä) vuotuisen korkokannan perusteella kunkin lainaerän eräpäivästä alkaen siihen asti, kunnes Syyria on suorittanut maksun.

               —

               maksamaan kaikki tähän menettelyyn liittyvät kulut työjärjestyksen 134 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen.
   Ainoa kanneperuste koskee sitä, että Syyria on rikkonut Water Supply Sweida Region –lainasopimuksen 3.01 ja 4.01 artiklan mukaiset sopimusvelvoitteensa maksaa Water Supply Sweida Region –lainasopimuksen lainaerät määräajassa ja Water Supply Sweida Region –lainasopimuksen 3.02 artiklan mukaisen velvoitteensa maksaa kustakin maksamatta jääneestä erääntyneestä lainaerästä viivästyskorkoa sopimuksessa määrätyn vuotuisen korkokannan mukaisesti. Näin ollen Syyrialla on sopimuksenmukainen velvollisuus maksaa Water Supply Sweida Region –lainasopimuksen 3.01, 3.02, 4.01, 9.01 ja 9.02 artiklan nojalla kaikki erääntyneet summat.


title: Asia T-103/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.9.2017 – Aldi Einkauf v. EUIPO – Weetabix (Alpenschmaus) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Alpenschmaus rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ALPEN — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/11

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.9.2017 – Aldi Einkauf v. EUIPO – Weetabix (Alpenschmaus)
   (Asia T-103/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Alpenschmaus rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ALPEN - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2017/C 369/15)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Saksa) (edustajat: asianajajat N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen ja N. Bertram)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: aluksi E. Strittmatter ja A. Folliard-Monguiral, sitten A. Schifko)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Weetabix Ltd (Kettering, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat M. Finger ja T. Farkas)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 12.1.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2725/2014-4), joka koskee osapuolten Weetabix ja Aldi Einkauf välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG velvoitetaan korvaamaan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 156, 2.5.2016.


title: Asia T-612/17: Kanne 11.9.2017 – Google ja Alphabet v. komissio

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/37

         Kanne 11.9.2017 – Google ja Alphabet v. komissio
   (Asia T-612/17)
   (2017/C 369/51)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Google Inc. (Mountain View, Kalifornia, Yhdysvallat) ja Alphabet Inc. (Mountain View) (edustajat: asianajajat T. Graf, R. Snelders ja C. Thomas, K. Fountoukakos-Kyriakakos, solicitor, R. O’Donoghue, barrister ja D. Piccinin, barrister)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 102 artiklaa ja ETA-sopimuksen 54 artiklaa koskevan 27.6.2017 annetun komission päätöksen (AT.39741 – Google Search (Shopping))

               —

               vaihtoehtoisesti täyden harkintavaltansa nojalla kumoamaan kantajille määrätyn sakon tai alentamaan sitä ja

               —

               joka tapauksessa velvoittamaan komission korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut tässä oikeudenkäyntimenettelyssä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisen kanneperusteen mukaan riidanalaisessa päätöksessä on virhe, koska siinä katsotaan, että Google suosi Googlen hintaseurantapalvelua näyttämällä ryhmiteltyjä tuotteiden hakutuloksia (Product Universals).

                           —

                           Kantajat väittävät, että riidanalaisessa päätöksessä esitetään tosiseikat väärin. Kantajien mukaan Google lanseerasi ryhmitellyt tuotteiden hakutulokset parantaakseen laatua, ei ohjatakseen hakuliikennettä Googlen hintaseurantapalveluun.

                           —

                           Lisäksi kantajat väittävät, että riidanalaisessa päätöksessä on virhe, koska siinä katsotaan, että siinä, että tuotteiden hakutuloksia ja yleisiä hakutuloksia kohdeltiin eri tavalla, oli kyse suosimisesta, vaikka todellisuudessa syrjintää ei ollut.

                           —

                           Lopuksi kantajat väittävät, että riidanalaisessa päätöksessä ei arvioida oikeudellisesti riittävällä tavalla Googlen objektiivisia perusteluja, jotka liittyvät Product Universalsien näyttämiseen.

               2)

               Toisen kanneperusteen mukaan riidanalaisessa päätöksessä on virhe, koska siinä katsotaan, että Google suosii Googlen hintaseurantapalvelua näyttämällä ryhmiteltyjä tuotemainoksia (Shopping Units).

                           —

                           Kantajat väittävät, että riidanalaisessa päätöksessä on virhe, koska siinä katsotaan, että siinä, että ryhmiteltyjä tuotemainoksia ja ilmaisia yleisiä hakutuloksia kohdellaan eri tavalla, on kyse suosimisesta, vaikka todellisuudessa syrjintää ei ole.

                           —

                           Lisäksi kantajat väittävät, että riidanalaisessa päätöksessä on virhe, koska siinä katsotaan, että Googlen hintaseurantapalvelu hyötyy Shopping Unitseissa olevista tuotemainoksista.

                           —

                           Lopuksi kantajat väittävät, että riidanalaisessa päätöksessä ei arvioida oikeudellisesti riittävällä tavalla Googlen objektiivisia perusteluja, jotka liittyvät Shopping Unitsien näyttämiseen.

               3)

               Kolmannen kanneperusteen mukaan riidanalaisessa päätöksessä on virhe, koska siinä katsotaan, että määräävän markkina-aseman väitetty väärinkäyttö ohjasi Googlen hakuliikennettä toisaalle.

                           —

                           Kantajat väittävät, että riidanalaisessa päätöksessä ei osoiteta, että määräävän markkina-aseman väärinkäyttö vähensi Googlen hakuliikennettä muihin hintaseurantapalveluihin.

                           —

                           Lisäksi kantajat väittävät, että riidanalaisessa päätöksessä ei osoiteta, että määräävän markkina-aseman väärinkäyttö lisäsi hakuliikennettä Googlen hintaseurantapalveluun.

               4)

               Neljännen kanneperusteen mukaan riidanalaisessa päätöksessä on virhe, koska siinä katsotaan, että määräävän markkina-aseman väärinkäytöllä on todennäköisesti kilpailunvastaisia vaikutuksia.

                           —

                           Kantajat väittävät, että riidanalaisessa päätöksessä on virhe, koska siinä spekuloidaan mahdollisista kilpailunvastaisista vaikutuksista tutkimatta todellista markkinatilannetta.

                           —

                           Lisäksi kantajat väittävät, että riidanalaisessa päätöksessä ei oteta asianmukaisesti huomioon verkkokauppojen aiheuttamaa kilpailupainetta.

                           —

                           Lopuksi kantajat väittävät, että vaikka kilpailuanalyysi voitaisiin rajata koskemaan hintaseurantapalveluja, riidanalaisessa päätöksessä ei osoiteta kilpailunvastaisia vaikutuksia.

               5)

               Viidennen kanneperusteen mukaan riidanalaisessa päätöksessä on virhe, koska siinä katsotaan, että laadun kehittäminen, joka on laatukilpailua, on määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä.

                           —

                           Kantajat väittävät, että päätöksessä katsotaan virheellisesti, että Googlen yleisiä hakuja koskeva tuotekehittely on nostevaikutuksen väärinkäyttöä.

                           —

                           Lisäksi kantajat väittävät, että riidanalaisessa päätöksessä edellytetään, että Google tarjoaa muille hintaseurantapalveluille pääsyn sen tuotekehittelyyn, vaikka siihen liittyvät oikeudelliset edellytykset eivät täyty.

               6)

               Kuudennen kanneperusteen mukaan riidanalaisessa päätöksessä on sakon määräämistä koskeva virhe.

                           —

                           Kantajat väittävät, että määrätty sakko ei ollut perusteltu, koska komissio esitti uuden, vahvistamattoman teorian, aloitti asiassa sitoumusmenettelyn ja hylkäsi aikaisemmin korjaustoimenpiteen, jonka suorittamista se nyt edellyttää.

                           —

                           Lisäksi kantajat väittävät, että riidanalaisessa päätöksessä on sakon laskemista koskeva virhe.


title: Asia T-751/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.9.2017 – Contact Software v. komissio (Kilpailu — Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö — Tietokoneavusteiseen suunnitteluun tarkoitettujen ohjelmistojen ja niiden käyttöliittymätietojen markkinat — Päätös kantelun hylkäämisestä — Merkitykselliset markkinat — Ilmeinen arviointivirhe — Unionin edun puuttuminen)

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/9

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.9.2017 – Contact Software v. komissio
   (Asia T-751/15) (1)

   ((Kilpailu - Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö - Tietokoneavusteiseen suunnitteluun tarkoitettujen ohjelmistojen ja niiden käyttöliittymätietojen markkinat - Päätös kantelun hylkäämisestä - Merkitykselliset markkinat - Ilmeinen arviointivirhe - Unionin edun puuttuminen))
   (2017/C 369/12)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Contact Software GmbH (Bremen, Saksa) (edustajat: asianajajat J.-M. Schultze, S. Pautke ja C. Ehlenz)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Vollrath, I. Zaloguin ja L. Wildpanner)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Dassault systèmes (Vélizy-Villacoublay, Ranska) (edustajat: asianajaja R. Snelders ja J. Messent, barrister)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus saada osittain kumotuksi 9.10.2015 tehty komission päätös C(2015) 7006 final, jolla hylätään kantajan tekemä kantelu SEUT 102 artiklan rikkomisista, joihin Dassault systèmesin ja Parametric Technology Corp:n väitetään syyllistyneen tietyillä tietokoneavusteiseen suunnitteluun tarkoitettujen ohjelmistojen markkinoilla ja tietyillä näiden ohjelmistojen käyttöliittymätietojen markkinoilla (asia COMP/39846 – Contact v. Dassault & Parametric).

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Contact Software GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Dassault systèmes vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 68, 22.2.2016.


title: Asia T-86/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.9.2017 – Codorníu v. EUIPO – Bodegas Altun (ANA DE ALTUN) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin ANA DE ALTUN rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi kansalliseksi tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki ANNA — Suhteelliset hylkäysperusteet — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta — Perusteluvelvollisuus)

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/11

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.9.2017 – Codorníu v. EUIPO – Bodegas Altun (ANA DE ALTUN)
   (Asia T-86/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin ANA DE ALTUN rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi kansalliseksi tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki ANNA - Suhteelliset hylkäysperusteet - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta - Perusteluvelvollisuus))
   (2017/C 369/14)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Codorníu SA (Esplugues de Llobregat, Espanja) (edustajat: asianajajat M. Ceballos Rodríguez ja J. Güell Serra)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: E. Zaera Cuadrado)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Bodegas Altun SL (Baños de Ebro, Espanja) (edustaja: asianajaja M. Escribano Uzcudun)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 9.12.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 199/2015-2), joka koskee osapuolten Codorníu ja Bodegas Altun välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) toisen valituslautakunnan 9.12.2015 tekemä päätös (asia R 199/2015-2) kumotaan.

               2)

               EUIPO ja Bodegas Altun SL vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne kumpikin velvoitetaan korvaamaan puolet Codorníu SA:n oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 136, 18.4.2016.


title: Asia T-116/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.9.2017 – Saksa v. komissio (Kumoamiskanne — EAKR — Taloudellisen tuen vähentäminen — Nordrhein-Westfalen-ohjelma — Päätöksen tekemistä koskevan määräajan noudattamatta jättäminen — Olennaisten menettelymääräysten rikkominen — Kanne, joka on selvästi hyväksyttävä)

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.9.2017 – Saksa v. komissio
   (Asia T-116/10) (1)

   ((Kumoamiskanne - EAKR - Taloudellisen tuen vähentäminen - Nordrhein-Westfalen-ohjelma - Päätöksen tekemistä koskevan määräajan noudattamatta jättäminen - Olennaisten menettelymääräysten rikkominen - Kanne, joka on selvästi hyväksyttävä))
   (2017/C 369/27)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: aluksi J. Möller, sitten J. Möller ja T. Henze, avustajanaan asianajaja U. Karpenstein)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B.-R. Killmann, B. Conte ja A. Steiblytė)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus saada kumotuksi 23.12.2009 tehty komission päätös K(2009) 10675 Saksan liittotasavallassa tavoitteen 2 piiriin kuuluvalle Nordrhein-Westfalen-ohjelmalle (1997–1999) 7.5.1997 tehdyn komission päätöksen K(97) 1120 nojalla myönnetyn Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) tuen määrän vähentämisestä

      Määräysosa

               1)

               Kumotaan 23.12.2009 tehty komission päätös K(2009) 10675 Saksan liittotasavallassa tavoitteen 2 piiriin kuuluvalle Nordrhein-Westfalen-ohjelmalle (1997–1999) 7.5.1997 tehdyn komission päätöksen K(97) 1120 nojalla myönnetyn Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) tuen määrän vähentämisestä.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 134, 22.5.2010.


title: Asia C-223/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Casertana Costruzioni Srl v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti – Provveditorato Interregionale per le opere pubbliche della Campania e del Molise ja Agenzia Regionale Campana per la Difesa del Suolo – A.R.Ca.Di.S. (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2004/18/EY — 47 artiklan 2 kohta ja 48 artiklan 3 kohta — Tarjoaja, joka turvautuu muiden yksiköiden voimavaroihin hankintaviranomaisen vaatimusten täyttämiseksi — Kyseisten yksikköjen vaadittujen voimavarojen menetys — Kansallinen säännöstö, jossa säädetään tarjoajan poissulkemisesta tarjouspyyntömenettelystä ja kilpailijan valitsemisesta hankintasopimuksen sopimuspuoleksi)

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/23

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Casertana Costruzioni Srl v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti – Provveditorato Interregionale per le opere pubbliche della Campania e del Molise ja Agenzia Regionale Campana per la Difesa del Suolo – A.R.Ca.Di.S.
   (Asia C-223/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2004/18/EY - 47 artiklan 2 kohta ja 48 artiklan 3 kohta - Tarjoaja, joka turvautuu muiden yksiköiden voimavaroihin hankintaviranomaisen vaatimusten täyttämiseksi - Kyseisten yksikköjen vaadittujen voimavarojen menetys - Kansallinen säännöstö, jossa säädetään tarjoajan poissulkemisesta tarjouspyyntömenettelystä ja kilpailijan valitsemisesta hankintasopimuksen sopimuspuoleksi))
   (2017/C 382/26)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Casertana Costruzioni Srl

      Vastapuolet: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti – Provveditorato Interregionale per le opere pubbliche della Campania e del Molise ja Agenzia Regionale Campana per la Difesa del Suolo – A.R.Ca.Di.S.

      Muut osapuolet: Consorzio Stabile Infratech, W.E.E. Water Environment Energy SpA, Massimo Fontana, Studio Tecnico Associato Thinkd, Claudio Della Rocca, Nicola Maione, Vittorio Ciotola, Fin.Se.Co. SpA, Edilgen SpA ja Site Srl

      Tuomiolauselma

   Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY 47 artiklan 2 kohtaa ja 48 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa evätään tarjouspyyntömenettelyyn osallistuvalta talouden toimijalta mahdollisuus korvata avustava yritys, joka on menettänyt vaaditun pätevyyden sen jälkeen, kun talouden toimija on jättänyt tarjouksensa, mikä johtaa kyseisen toimijan automaattiseen poissulkemiseen.

      (1)  EUVL C 251, 11.7.2016.


title: Asia T-717/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.9.2017 – Waldhausen v. EUIPO (Hevosenpään siluetin kuva) (EU-tavaramerkki — Hakemus hevosenpään siluettia esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/44

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.9.2017 – Waldhausen v. EUIPO (Hevosenpään siluetin kuva)
   (Asia T-717/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus hevosenpään siluettia esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2017/C 382/53)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Waldhausen GmbH & Co. KG (Köln, Saksa) (edustaja: asianajaja V. Ekey)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: S. Hanne)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 31.8.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 1195/2016-4), joka koskee hakemusta hevosenpään siluettia esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Waldhausen GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 441, 28.11.2016.


title: Asia T-609/17: Kanne 6.9.2017 – Ranska v. komissio

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/49

         Kanne 6.9.2017 – Ranska v. komissio
   (Asia T-609/17)
   (2017/C 382/61)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: F. Alabrune, D. Colas, B. Fodda ja E. de Moustier)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan osittain Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 26.6.2017 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2017/1144 siltä osin kuin siinä hylätään Ranskan tasavallan rahoitusvuosina 2011–2014 maksamat tietyt vientituet

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi yhteen kanneperusteeseen, joka koskee suhteellisuusperiaatteen loukkaamista, koska komissio on perustanut päätöksensä suurelta osin siihen olettamaan, että Ranskan tasavalta on jättänyt vakavalla tavalla noudattamatta velvoitteitaan vientituettujen jäädytettyjen kanojen vesipitoisuuden tarkastusten osalta.
   Kantajan mukaan on virheellistä väittää, että Ranskan viranomaiset ovat laiminlyöneet vakavalla tavalla nämä velvoitteet, kun otetaan huomioon unionin säännöstö ja vuodesta 2010 lukien toteutetut tiukennetut toimenpiteet. Vesipitoisuutta koskevat tutkimukset kuuluvat sen mukaan tarkastuksiin, joissa tutkitaan, ovatko vientituetut jäädytetyt kanat laadultaan virheettömiä, kunnollisia ja myyntikelpoisia ja jotka tehdään asetuksen N:o 1276/2008 5 artiklan 4 kohdan perusteella. Kantajan mukaan näissä säännöksissä ei vaadita, että vientituettujen jäädytettyjen kanojen kaikkiin fyysisiin tarkastuksiin sisältyy laboratoriotutkimus vesipitoisuudesta.
   Se katsoo siten, että Ranskan viranomaisilla oli velvollisuus määrittää toteutettavat tarkastustoimet, joiden on oltava oikeassa suhteessa EMOTR:a rasittavaan taloudelliseen riskiin. Kantaja väittää tässä yhteydessä, että Ranskan viranomaiset ovat ottaneet käyttöön kunnianhimoisen ja tämän taloudellisen riskin kannalta asianmukaisen järjestelmän.


title: Asia T-83/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.9.2017 – Banca Monte dei Paschi di Siena ja Banca Widiba v. EUIPO – ING-DIBa (WIDIBA) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin WIDIBA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi sanamerkistä DiBa koostuva kansallinen tavaramerkki — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Valituksen tutkimatta jättäminen valituslautakunnassa — Menetetyn määräajan palauttamista koskeva pyyntö — Huolellisuusvelvollisuus)

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.9.2017 – Banca Monte dei Paschi di Siena ja Banca Widiba v. EUIPO – ING-DIBa (WIDIBA)
   (Asia T-83/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin WIDIBA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi sanamerkistä DiBa koostuva kansallinen tavaramerkki - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Valituksen tutkimatta jättäminen valituslautakunnassa - Menetetyn määräajan palauttamista koskeva pyyntö - Huolellisuusvelvollisuus))
   (2017/C 374/45)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Banca Monte dei Paschi di Siena SpA (Siena, Italia) ja Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat L. Trevisan ja D. Contini)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: H. O’Neill ja J. García Murillo)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: ING-DIBa AG (Frankfurt am Main, Saksa) (edustajat: asianajajat N. Gerling ja M. Wolpert-Witzel)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 26.11.2015 tekemästä päätöksestä (yhdistetyt asiat R 112/2015-2 ja R 190/2015-2), joka koskee osapuolten ING-DIBa ja Banca Monte dei Paschi di Siena välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Banca Monte dei Paschi di Siena SpA ja Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 211, 13.6.2016.


title: Asia T-628/17: Kanne 18.9.2017 – Aeris Invest v. komissio ja SRB

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/48

         Kanne 18.9.2017 – Aeris Invest v. komissio ja SRB
   (Asia T-628/17)
   (2017/C 374/71)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Aeris Invest Sàrl (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat M. Roca Junyent, J. Calvo Costa, R. Vallina Hoset ja A. Sellés Marco)

      Vastaajat: Euroopan komissio ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston 7.6.2017 tekemän päätöksen SRB/EES/2017/08, joka koskee kriisinratkaisumääräyksen hyväksymistä Banco Popular Español S.A.:n osalta

               —

               kumoaa Banco Popular Español SA:ta koskevan kriisinratkaisumääräyksen hyväksymisestä 7.6.2017 tehdyn komission päätöksen (EU) 2017/1246

               —

               toteaa tarvittaessa SEUT 277 artiklan nojalla, että asetuksen N:o 806/2014 15, 18, 20, 21, 22 ja/tai 24 artiklaa ei voida soveltaa

               —

               velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston ja komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real Estate 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.


title: Asia T-631/17: Kanne 19.9.2017 – Hola v. komissio ja SRB

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/50

         Kanne 19.9.2017 – Hola v. komissio ja SRB
   (Asia T-631/17)
   (2017/C 382/63)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Hola, S.L. (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat R. Vallina Hoset ja C. Iglesias Megías)

      Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto ja Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston 7.6.2017 tekemän päätöksen SRB/EES/2017/08 kriisinratkaisusuunnitelman hyväksymisestä Banco Popular Español, S.A.:n osalta

               —

               kumoaa Banco Popular Español SA:ta koskevan kriisinratkaisumääräyksen hyväksymisestä 7.6.2014 annetun komission päätöksen (EU) 2017/1246

               —

               toteaa tarvittaessa SEUT 277 artiklan mukaisesti, ettei asetuksen N:o 806/2014 15, 18, 20, 21, 22 ja/tai 24 artiklaa voida soveltaa, ja

               —

               velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvosto ja komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real Estate 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB


title: Asia T-453/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.10.2017 – Ellinikos Syndesmos Epicheiriseon gia ti Diacheirisi ton Diethnon Protypon GS1 v. EUIPO – 520 Barcode Hellas (520Barcode Hellas) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin 520Barcode Hellas rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohta) — Väitteen perustana olevan merkin luonteen yksilöiminen — Muu aikaisempi merkki 520 — Niiden tavaroiden ja palvelujen yksilöiminen, joihin väite perustuu)

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/41

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.10.2017 – Ellinikos Syndesmos Epicheiriseon gia ti Diacheirisi ton Diethnon Protypon GS1 v. EUIPO – 520 Barcode Hellas (520Barcode Hellas)
   (Asia T-453/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin 520Barcode Hellas rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohta) - Väitteen perustana olevan merkin luonteen yksilöiminen - Muu aikaisempi merkki 520 - Niiden tavaroiden ja palvelujen yksilöiminen, joihin väite perustuu))
   (2017/C 382/49)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Ellinikos Syndesmos Epicheiriseon gia ti Diacheirisi ton Diethnon Protypon GS1 (Argiroupoli Attikis, Kreikka) (edustaja: asianajaja A. Mouzaki)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Gája)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: 520 Barcode Hellas – AE Diacheirisis Diethnon Protypon kai Parochis Symvouleutikon Ypiresion (Kifisia Attikis, Kreikka) (edustajat: asianajajat A. Roussou, M.-M. Theodoridou ja F. Christodoulou-Kardiopoulis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 14.6.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 238/2015-4), joka koskee osapuolten Ellinikos Syndesmos Epicheiriseon gia ti Diacheirisi ton Diethnon Protypon GS1 ja 520 Barcode Hellas – AE Diacheirisis Diethnon Protypon kai Parochis Symvouleutikon Ypiresion välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 14.6.2016 tekemä päätös (asia R 238/2015-4) kumotaan.

               2)

               EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Ellinikos Syndesmos Epicheiriseon gia ti Diacheirisi ton Diethnon Protypon GS1:n oikeudenkäyntikulut.

               3)

               520 Barcode Hellas – AE Diacheirisis Diethnon Protypon kai Parochis Symvouleutikon Ypiresion vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 371, 10.10.2016.


title: Yhdistetyt asiat C-215/16, C-216/16, C-220/16 ja C-221/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 20.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Espanja) – Elecdey Carcelen SA (C-215/16), Energías Eólicas de Cuenca SA (C-216/16), Iberenova Promociones SAU (C-220/16) ja Iberdrola Renovables Castilla La Mancha SA (C-221/16) v. Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha (Ennakkoratkaisupyyntö — Ympäristö — Tuulivoimalla tuotettu sähkö — Direktiivi 2009/28/EY — Uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistäminen — 2 artiklan toisen kohdan k alakohta — Tukijärjestelmä — 13 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan e alakohta — Hallinnolliset maksut — Direktiivi 2008/118/EY — Valmisteveroja koskeva yleinen järjestelmä — 1 artiklan 2 kohta — Erityistarkoituksissa kannettavat muut välilliset verot — Direktiivi 2003/96/EY — Energiatuotteiden ja sähkön verotus — 4 artikla — Energiatuotteiden vähimmäisverotaso — Sähköntuotantoon käytettäviin tuulivoimaloihin kohdistuva maksu)

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/22

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 20.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Espanja) – Elecdey Carcelen SA (C-215/16), Energías Eólicas de Cuenca SA (C-216/16), Iberenova Promociones SAU (C-220/16) ja Iberdrola Renovables Castilla La Mancha SA (C-221/16) v. Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha
   (Yhdistetyt asiat C-215/16, C-216/16, C-220/16 ja C-221/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Ympäristö - Tuulivoimalla tuotettu sähkö - Direktiivi 2009/28/EY - Uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistäminen - 2 artiklan toisen kohdan k alakohta - Tukijärjestelmä - 13 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan e alakohta - Hallinnolliset maksut - Direktiivi 2008/118/EY - Valmisteveroja koskeva yleinen järjestelmä - 1 artiklan 2 kohta - Erityistarkoituksissa kannettavat muut välilliset verot - Direktiivi 2003/96/EY - Energiatuotteiden ja sähkön verotus - 4 artikla - Energiatuotteiden vähimmäisverotaso - Sähköntuotantoon käytettäviin tuulivoimaloihin kohdistuva maksu))
   (2017/C 382/25)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Elecdey Carcelen SA (C-215/16), Energías Eólicas de Cuenca SA (C-216/16), Iberenova Promociones SAU (C-220/16) ja Iberdrola Renovables Castilla La Mancha SA (C-221/16)

      Vastapuoli: Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha

      Tuomiolauselma

               1)

               Uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä sekä direktiivien 2001/77/EY ja 2003/30/EY muuttamisesta ja myöhemmästä kumoamisesta 23.4.2009 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2009/28/EY ja erityisesti sen 2 artiklan toisen kohdan k alakohtaa ja 13 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan e alakohtaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään sähköntuotantoon käytettäviin tuulivoimaloihin kohdistuvasta maksusta.

               2)

               Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY 4 artiklaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään sähköntuotantoon käytettäviin tuulivoimaloihin kohdistuvasta maksusta, koska sillä ei veroteta energiatuotteita ja sähköä tämän direktiivin 1 artiklassa ja 2 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla ja koska se ei näin ollen kuulu direktiivin soveltamisalaan.

               3)

               Valmisteveroja koskevasta yleisestä järjestelmästä ja direktiivin 92/12/ETY kumoamisesta 16.12.2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/118/EY 1 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään sähköntuotantoon käytettäviin tuulivoimaloihin kohdistuvasta maksusta, koska sillä ei veroteta energiatuotteiden tai sähkön kulutusta eikä se näin ollen kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan.

      (1)  EUVL C 243, 4.7.2016.


title: Asia C-569/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – X v. Staatssecretaris van Financiën (Ennakkoratkaisupyyntö — Sosiaaliturvajärjestelmien soveltaminen — Siirtotyöläiset — Sovellettavan lainsäädännön määrittäminen — Asetus (ETY) N:o 1408/71 — 14 artiklan 2 kohdan b alakohdan i alakohta — Kahden tai useamman jäsenvaltion alueella tavallisesti työskentelevä henkilö — Jäsenvaltiossa työskentelevä henkilö, joka tekee palkkatyötä toisen jäsenvaltion alueella kolmen kuukauden palkattoman loman aikana)

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – X v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-569/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaaliturvajärjestelmien soveltaminen - Siirtotyöläiset - Sovellettavan lainsäädännön määrittäminen - Asetus (ETY) N:o 1408/71 - 14 artiklan 2 kohdan b alakohdan i alakohta - Kahden tai useamman jäsenvaltion alueella tavallisesti työskentelevä henkilö - Jäsenvaltiossa työskentelevä henkilö, joka tekee palkkatyötä toisen jäsenvaltion alueella kolmen kuukauden palkattoman loman aikana))
   (2017/C 382/07)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: X

      Vastapuoli: Staatssecretaris van Financiën

      Tuomiolauselma

   Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna 17.6.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 592/2008, 14 artiklan 2 kohdan b alakohdan i alakohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltion alueella asuvaa ja palkkatyötä tekevää henkilöä, joka pitää kolmen kuukauden ajan palkatonta lomaa ja tekee palkkatyötä toisen jäsenvaltion alueella, on pidettävä mainitussa säännöksessä tarkoitettuna kahden jäsenvaltion alueella tavallisesti työskentelevänä henkilönä, mikäli yhtäältä kyseisen lomajakson ajan häntä pidetään ensin mainitun jäsenvaltion sosiaaliturvalainsäädännössä palkkatyötä tekevänä henkilönä ja mikäli toisaalta työskentely jälkimmäisen jäsenvaltion alueella on tavanomaista ja määrältään merkittävää, minkä selvittäminen on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana.

      (1)  EUVL C 38, 1.2.2016.


title: Asia C-564/17: Kanne 25.9.2017 – Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/34

         Kanne 25.9.2017 – Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-564/17)
   (2017/C 382/42)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Cattabriga, G. von Rintelen ja R. Troosters)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut kolmansien maiden kansalaisille jäsenvaltion alueella oleskelua ja työskentelyä varten myönnettävää yhdistelmälupaa koskevasta yhden hakemuksen menettelystä sekä jäsenvaltiossa laillisesti oleskelevien kolmansista maista tulleiden työntekijöiden yhtäläisistä oikeuksista 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/98/EU (1) 16 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut viimeistään 25.12.2013 kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se joka tapauksessa ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               —

               Belgian kuningaskunta on SEUT 260 artiklan 3 kohdan nojalla velvoitettava maksamaan uhkasakkoa 70 828,80 euroa päivässä sen tuomion julistamispäivästä alkaen, joka annetaan tässä direktiivin 2011/98/EU täytäntöönpanotoimenpiteistä ilmoittamista koskevan velvollisuuden noudattamatta jättämistä koskevassa asiassa.

               —

               Belgian kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Jäsenvaltiot olivat direktiivin 2011/98/EU 16 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan nojalla velvolliset saattamaan direktiivin velvoitteiden täytäntöönpanon edellyttämät kansalliset toimenpiteet voimaan viimeistään 25.12.2013. Koska Belgia ei ole ilmoittanut toteuttaneensa kaikki direktiivin täysimääräisen täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet, komissio päätti saattaa asian unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi.
   Komissio esittää kanteessaan, että Belgian kuningaskunnalle määrätään uhkasakkoa 70 828,80 euroa päivässä. Uhkasakon määrä on laskettu ottaen huomioon rikkomisen vakavuus ja kesto sekä sen ehkäisevä vaikutus jäsenvaltion maksukyvyn kannalta.

      (1)  EUVL 2011, L 343, s. 1.


title: Asia T-668/17: Kanne 27.9.2017 – Maico Holding v. EUIPO – Eico (Eico)

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/58

         Kanne 27.9.2017 – Maico Holding v. EUIPO – Eico (Eico)
   (Asia T-668/17)
   (2017/C 382/72)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Maico Holding GmbH (Villingen-Schwenningen, Saksa) (edustajat: asianajajat T. Krüger ja D. Deckers)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Eico A/S (Brønderslev, Tanska)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: Rekisteröintihakemus nro 13 706 726

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 27.7.2017 asiassa R 2089/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 27.7.2017 asiassa R 2089/2016-4. Eico v. Maico, tekemän päätöksen ja väitteen perusteella 26.10.2016 tehdyn päätöksen nro B 002528654 ja muuttaa niitä siten, että valitus ja väite hyväksytään kokonaisuudessaan

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien valitusmenettelyn kuluessa aiheutuneet kulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan ja 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Yhdistetyt asiat T-495/16 RENV I ja T-495/16 RENV II: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.9.2017 – Hristov v. komissio ja EMA (Henkilöstö — Nimitys — Sääntelyviraston toimitusjohtajan tehtävä — EMA — Valinta- ja nimitysmenettely — Esivalintalautakunnan kokoonpano — Puolueettomuus — Arviointiperusteet — Toisen ehdokkaan nimittäminen — Oikeusvoima)

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/42

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.9.2017 – Hristov v. komissio ja EMA
   (Yhdistetyt asiat T-495/16 RENV I ja T-495/16 RENV II) (1)

   ((Henkilöstö - Nimitys - Sääntelyviraston toimitusjohtajan tehtävä - EMA - Valinta- ja nimitysmenettely - Esivalintalautakunnan kokoonpano - Puolueettomuus - Arviointiperusteet - Toisen ehdokkaan nimittäminen - Oikeusvoima))
   (2017/C 382/50)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Asianosaiset

      Kantaja: Emil Hristov (Sofia, Bulgaria) (edustajat: asiassa T-495/16 RENV I asianajajat M. Ekimdzhiev, K. Boncheva ja G. Chernicherska, ja asiassa T-495/16 RENV II aluksi M. Ekimdzhiev, K. Boncheva ja G. Chernicherska, sitten M. Ekimdzhiev ja K. Boncheva)

      Vastaajat: Euroopan komissio ja Euroopan lääkevirasto (EMA) (asiamiehet: G. Berscheid ja N. Nikolova)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus saada muun muassa kumotuiksi 20.4.2011 tehty komission päätös, jolla tämä esitti EMA:n hallintoneuvostolle luettelon neljästä esivalintalautakunnan suosittamasta ja neuvoa-antavan nimityslautakunnan vahvistamasta ehdokkaasta, ja 6.10.2011 tehty EMA:n hallintoneuvoston päätös EMA:n toimitusjohtajan nimittämisestä, sekä vaatimus saada korvausta vahingosta, jota kantaja väittää kyseisten päätösten hänelle aiheuttaneen.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Emil Hristov velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut asioissa F-2/12, T-26/15 P, T-27/15 P, T-495/16 RENV I ja T-495/16 RENV II.

      (1)  EUVL C 184, 23.6.2012 (asia on alkujaan rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-2/12).


title: Asia C-329/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 13.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Najwyższy – Puola) – ENEA S.A. v. Prezes Urzędu Regulacji Energetyki (Ennakkoratkaisupyyntö — Valtiontuki — Valtiontuen tai valtion varoista myönnetyn tuen käsite — Valtion kokonaan omistaman energia-alan pääomayhtiön velvollisuus ostaa sähkön ja lämmön yhteistuotannossa tuotettua energiaa)

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 13.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Najwyższy – Puola) – ENEA S.A. v. Prezes Urzędu Regulacji Energetyki
   (Asia C-329/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Valtiontuki - Valtiontuen tai valtion varoista myönnetyn tuen käsite - Valtion kokonaan omistaman energia-alan pääomayhtiön velvollisuus ostaa sähkön ja lämmön yhteistuotannossa tuotettua energiaa))
   (2017/C 382/05)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sąd Najwyższy

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: ENEA S.A.

      Vastapuoli: Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

      Tuomiolauselma

   SEUT 107 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen toimenpide, jolla asetetaan sähkön ja lämmön yhteistuotannossa tuotetun sähkön ostovelvollisuus sekä yksityisille että julkisille yrityksille, ei ole valtion toimenpide tai valtion varoilla toteutettu toimenpide.

      (1)  EUVL C 320, 28.9.2015.


title: Asia T-563/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.9.2017 – Knöll v. Europol (Henkilöstö — Europol — Työsopimuksen uusimatta jättäminen — Toistaiseksi voimassa olevan työsopimuksen tekemisestä kieltäytyminen — Vahingonkorvaus — Virkamiestuomioistuimen kumoamistuomio — Tuomioiden täytäntöönpano asioissa F-44/09 ja F-105/12)

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/43

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.9.2017 – Knöll v. Europol
   (Asia T-563/16) (1)

   ((Henkilöstö - Europol - Työsopimuksen uusimatta jättäminen - Toistaiseksi voimassa olevan työsopimuksen tekemisestä kieltäytyminen - Vahingonkorvaus - Virkamiestuomioistuimen kumoamistuomio - Tuomioiden täytäntöönpano asioissa F-44/09 ja F-105/12))
   (2017/C 382/52)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Brigitte Knöll (Hochheim am Main, Saksa) (edustajat: asianajajat W. Dammingh ja N. Dane)

      Vastaaja: Euroopan unionin lainvalvontayhteistyövirasto (Europol) (asiamiehet: D. Neumann ja C. Falmagne, avustajinaan asianajajat D. Waelbroeck, A. Duron ja I. Antypas)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus saada kumotuksi 29.7.2014 tehty Europolin päätös jättää uusimatta kantajan työsopimusta toistaiseksi voimassa olevaksi sopimukseksi ja myöntää hänelle 10 000 euroa menettelyn pituudesta ja hänelle aiheutuneen epävarmuuden tilan pitkittymisestä, ja vaatimus kumota päätös, jolla hänen oikaisuvaatimuksensa hylätään.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Brigitte Knöll velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 354, 26.10.2015 (asia on alkujaan rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-120/15, ja siirretty unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).