title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 19 päivänä tammikuuta 2001 asiassa T-126/00, Confederazione generale dell'industria italiana (Confindustria) ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kanteen nostamisen määräaika – Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
C 150/28                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         19.5.2001
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoa-               1)    Asiat T-112/00 ja T-122/00 yhdistetään.
maan päätöksen, jonka komissio on väitetysti tehnyt ja jolla
komissio ei ole jatkanut kantajan väliaikaisen toimihenkilön            2)    Kanteet jätetään tutkimatta.
sopimusta, ja aineellisen vahingon korvaamista, joka kantajalle
tämän väittämän mukaan on syntynyt, yhteisöjen ensimmäisen              3)    Kantajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpa-
nossa: jaoston puheenjohtaja P. Mengozzi sekä tuomarit V. Tiili         4)    Lausunnon antaminen European Crop Care Associationin
ja R. M. Moura Ramos, kirjaaja: H. Jung, on 2.2.2001 antanut                  (ECCA) väliintulohakemuksesta raukeaa.
määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
1)    Kanne jätetään tutkimatta.                                        (1) EYVL C 192, 8.7.2000.
2)    Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(1) EYVL C 163, 10.6.2000.
                                                                              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
               TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                                   19 päivänä tammikuuta 2001
                 24 päivänä tammikuuta 2001
                                                                        asiassa T-126/00, Confederazione generale dell’industria
asioissa T-112/00 ja T-122/00, Iberotam, SA ym. vastaan                 italiana (Confindustria) ym. vastaan Euroopan yhteisöjen
               Euroopan yhteisöjen komissio (1)                                                      komissio (1)
(Kumoamiskanne – Direktiivi 91/414/ETY – Kasvinsuojelu-                 (Kanteen nostamisen määräaika – Tutkittavaksi ottamisen
aineiden markkinoille saattaminen – Asetus (EY)                                           edellytysten selvä puuttuminen)
N:o 451/2000 – Markkinoilla olevien tehoaineiden arvioi-
mista koskeva työohjelma (toinen ja kolmas vaihe) – Tutki-                                         (2001/C 150/56)
                        matta jättäminen)
                         (2001/C 150/55)                                                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       Asiassa T-126/00, Confederazione generale dell’industria italia-
                                                                        na (Confindustria), Confederazione Generale Italiana del com-
Asioissa T-112/00 ja T-122/00, Iberotam, SA, kotipaikka                 mercio, del turismo, dei servizi e delle PMI (Confcommercio),
Barcelona (Espanja), Probelete, SA, kotipaikka Murcia (Espan-           Confartigianato, Associazione Bancaria Italiana (ABI), kotipaik-
ja), Agripraza, SA, kotipaikka Torres Vedras (Portugali), Protex        ka Rooma, Associazione Nazionale fra le Imprese Assicuratrici
SA, kotipaikka Wijnegem (Belgia), Laboratoire d’achat pour              (ANIA), kotipaikka Milano (Italia) ja Banco di Napoli S.p.A.,
l’agriculture (LAPA), kotipaikka Omicourt (Belgia), Afrasa, SA,         kotipaikka Napoli (Italia), edustajinaan asianajajat A. Pappalar-
kotipaikka Fuente del Jarro-Paterna (Espanja), Herbex, SA,              do, Trapani, ja M. Merola, Rooma, prosessiosoite Luxembur-
kotipaikka Sintra (Portugali), European Crop Care Association           gissa asianajotoimisto A. Lorang, 51 rue Alber Ier, vastaan
(ECCA), kotipaikka Eghezee (Belgia), edustajinaan asianajajat           Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään G. Rozet ja
M. Roca Junyent ja J. Roca Sagarra, Barcelona, prosessiosoite           V. Di Bucci), jossa kantaja vaatii yhteisöjen ensimmäisen
Luxemburgissa asianajotoimisto V. Gillen, 13 rue Aldringen,             oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan työllisyyden edistä-
kantajina asiassa T-112/00, ja K & N Efthymiadis SA, kotipaik-          miseen tähtäävistä Italian tukitoimenpiteistä 11 päivänä touko-
ka Thessaloniki (Kreikka), edustajinaan asianajajat M. Roca             kuuta 1999 tehdyn komission päätöksen 2000/128/EY
Junyent ja J. Roca Sagarra, Barcelona, prosessiosoite Luxembur-         (EYVL 2000 L 42, s. 1), ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
gissa asianajotoimisto V. Gillen, 13 rue Aldringen, kantajina           tuin on 19.1.2000 antanut määräyksen, jonka määräysosa on
asiassa T-122/00, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-           seuraava:
miehinään: G. Berscheid ja A.-M. Alves Vieira), jossa ensimmäi-
sen oikeusasteen tuomioistuinta vaaditaan kumoamaan neu-                1)    Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edelly-
voston direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa tarkoite-                 tykset selvästi puuttuvat.
tun työohjelman toisen ja kolmannen vaiheen täytäntöönpa-
noa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 28 päivänä                2)    Kantajat vastaavat oikeudenkäyntikuluista.
helmikuuta 2000 annettu komission asetus (EY)
N:o 451/2000, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-            (1) EYVL C 192, 8.7.2000.
johtaja P. Mengozzi sekä tuomarit V. Tiili ja R. M. Moura
Ramos, kirjaaja: H. Jung, on 24.1.2001 antanut määräyksen,
jonka määräysosa on seuraava:


title: Asia F-10/10: Kanne 29.1.2010 — Hecq v. komissio

text:
               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/70

         Kanne 29.1.2010 — Hecq v. komissio
   (Asia F-10/10)
   2010/C 100/103
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: André Hecq (Chaumont-Gistoux, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Vogel)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Kumoamiskanne komission päätöksestä, jolla vaatimus eräiden sairauskulujen korvaamisesta 100 prosentin määräisesti on hylätty.

      Vaatimukset

               —

               kumottava nimittävän viranomaisen 7.4.2009 hiljaisesti tekemäksi katsottava päätös, jolla hylättiin kantajan 7.12.2008 esittämä vaatimus, jossa kantaja pyysi henkilöstösääntöjen 73 artiklan nojalla täysimääräistä korvausta kolmesta terveydenhoitosuoritteesta, jotka olivat psykiatrin vastaanotto 6.10.2008, saman psykiatrin määräämät kantajalle 21.10.2008 luovutetut lääkkeet ja lääkärin vastaanotto 1.12.2008

               —

               kumottava tarpeellisin osin myös nimittävän viranomaisen 20.10.2009 tekemä päätös, jolla hylättiin kantajan 25.6.2009 tekemä valitus edellä mainitusta 7.4.2009 hiljaisesti tehdystä päätöksestä

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-228/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 10.5.2010 — Union of European Football Associations (UEFA) ja British Sky Broadcasting Ltd v. Euroview Sport Ltd

text:
               31.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 10.5.2010 — Union of European Football Associations (UEFA) ja British Sky Broadcasting Ltd v. Euroview Sport Ltd
   (Asia C-228/10)
   ()
   2010/C 209/25
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Union of European Football Associations (UEFA) ja British Sky Broadcasting Ltd

      Vastaaja: Euroview Sport Ltd

      Ennakkoratkaisukysymykset

   1)   Laiton laite

               a)

               Silloin kun ehdollisen pääsyn mahdollistava laite on palvelun tarjoajan valmistama tai valmistettu sen suostumuksella ja myyty rajoitetulla luvalla käyttää laitetta suojattuun palveluun pääsemiseksi vain tietyissä olosuhteissa, tuleeko laitteesta ”laiton laite” direktiivin 98/84/EY (1) 2 artiklan e alakohdassa tarkoitetulla tavalla, jos se on myönnetty sitä varten, että pääsy suojattuun palveluun mahdollistuu sellaisessa paikassa, sellaisella tavalla tai sellaisen henkilön toimesta, jota palvelun tarjoajan antama lupa ei kata?

               b)

               Mitä tarkoitetaan direktiivin 2 artiklan e alakohdan ilmaisulla ”suunniteltu tai mukautettu”?

         2)   Kanteen nostamisen peruste
   Kun ensimmäinen palvelun tarjoaja välittää ohjelmaa koodatussa muodossa toiselle palvelun tarjoajalle, joka esittää sen ehdollisen pääsyn perusteella, mitä seikkoja on otettava huomioon, kun arvioidaan, onko toiminta vaikuttanut ensimmäisen suojatun palvelun tarjoajan etuihin direktiivin 98/84/EY 5 artiklassa tarkoitetulla tavalla?
   Erityisesti tiedustellaan seuraavaa:
   Silloin kun ensimmäinen yritys lähettää ohjelmasisältöä (käsittäen kuvan, taustaäänen ja englanninkielisen selostuksen) koodatussa muodossa toiselle yritykselle, joka puolestaan esittää ohjelmasisällön (johon se on lisännyt logonsa ja mahdollisesti lisäselostusäänen) julkisesti:

               a)

               Onko ensimmäisen yrityksen suorittama lähetys direktiivin 98/84/EY 2 artiklan a alakohdan ja direktiivin 89/552/ETY (2) 1 artiklan a alakohdan mukainen ”televisiolähetyksenä” suojattu palvelu?

               b)

               Onko ensimmäisen yrityksen välttämättä oltava televisiolähetystoiminnan harjoittaja direktiivin 89/552/ETY 1 artiklan b alakohdan merkityksessä, jotta sen voidaan katsoa tarjoavan direktiivin 98/84/EY 2 artiklan a alakohdassa tarkoitettua televisiolähetyksenä suojattua palvelua?

               c)

               Onko direktiivin 98/84/EY 5 artiklaa tulkittava niin, että ensimmäisellä yrityksellä on sen mukaan kanneoikeus liittyen sellaisiin laittomiin laitteisiin, jotka mahdollistavat pääsyn toisen yrityksen lähettämään ohjelmaan, joko

                           i)

                           siksi, että näiden laitteiden on katsottava mahdollistavan pääsyn lähetyssignaalin kautta ensimmäisen yrityksen omaan palveluun tai

                           ii)

                           siksi, että ensimmäinen yritys on suojatun palvelun tarjoaja, jonka etuihin sääntöjen vastainen toiminta vaikuttaa (koska nämä laitteet mahdollistavat luvattoman pääsyn toisen yrityksen tarjoamaan suojattuun palveluun)?

               d)

               Vaikuttaako kysymykseen c annettavaan vastaukseen se, käyttävätkö ensimmäinen ja toinen palvelun tarjoaja erilaisia koodinpurkujärjestelmiä ja ehdollisen pääsyn mahdollistavia laitteita?

         3)   Direktiivin 2001/29/EY (3) 6 artikla — Tekniset toimenpiteet
   Tilanteessa, jossa

               i)

               tekijänoikeudella suojattuja teoksia kuuluu satelliittilähetykseen,

               ii)

               lähetys siirretään koodatussa muodossa

               iii)

               ainoastaan satelliittilähetystoiminnan harjoittajan asiakkaiden käyttöön ja

               iv)

               asiakkaille toimitetaan dekooderikortti, joka mahdollistaa sen, että ne voivat seurata lähetystä:

                           a)

                           Onko koodaus direktiivin 2001/29/EY 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu ”tekninen toimenpide”? Jos näin on, onko se myös direktiivin 2001/29/EY 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla ”tehokas”?

                           b)

                           Tarkoittaako dekooderikortin, jonka satelliittilähetyksen valmistava organisaatio on toimittanut asiakkaalle ensimmäisessä jäsenvaltiossa tehdyn tilaussopimuksen mukaisesti, käyttäminen sen mahdollistamiseksi, että lähetystä ja lähetykseen kuuluvia tekijänoikeudella suojattuja teoksia voidaan seurata toisessa jäsenvaltiossa, tällaisten teknisten toimenpiteiden ”kiertämistä” olosuhteissa, joissa lähetystoimintaa harjoittava organisaatio ei anna lupaa tällaiseen dekooderikortin käyttöön?

                           c)

                           Onko palvelun tarjoajan, joka tuo dekooderikortteja toiseen jäsenvaltioon ja mainostaa niitä niiden myyntiä ja käyttöä edistääkseen, katsottava tuovan tai mainostavan laitteita tai tarjoavan palveluita, joita

                                       i)

                                       markkinoidaan, mainostetaan tai pidetään kaupan tehokkaiden teknisten toimenpiteiden kiertämiseksi direktiivin 6 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla tavalla,

                                       ii)

                                       joiden tarkoituksella tai käytöllä on tällaisen kiertämisen lisäksi vain vähäistä muuta kaupallista merkitystä direktiivin 6 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla tai

                                       iii)

                                       jotka on pääasiallisesti suunniteltu, tuotettu, mukautettu tai toteutettu siten, että niiden tarkoituksena on mahdollistaa tällainen kiertäminen tai helpottaa sitä direktiivin 6 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla?

                           d)

                           Jääkö edellä mainittu tilanne direktiivin 2001/29/EY 6 artiklan soveltamisalan ulkopuolelle siitä syystä, että se kuuluu täsmällisemmin direktiivin 98/84/EY soveltamisalaan?

         4)   Kappaleen valmistamista koskeva oikeus
   Silloin kun elokuvasta, lähetyksestä, kirjallisesta teoksesta, musiikkiteoksesta tai ääninauhoituksesta (tässä tapauksessa digitaalisista videokuvista ja ääniraidoista) luodaan peräkkäisiä katkelmia (i) dekooderin muistissa tai (ii) elokuvan, lähetyksen ja kirjallisen teoksen tapauksessa televisioruudulla ja koko teoksesta valmistetaan kappale, jos peräkkäisiä katkelmia ajatellaan kokonaisuutena, mutta vain rajoitettu osa katkelmista on olemassa kullakin hetkellä:

               a)

               Onko kysymys siitä, onko näistä teoksista tai niiden osista valmistettu kappale, ratkaistava kansallisen tekijänoikeuslainsäädännön sääntöjen vastaista tekijänoikeudella suojatusta teoksesta kappaleen valmistamista koskevan säännön perusteella vai onko siihen sovellettava direktiivin 2001/29/EY 2 artiklaa?

               b)

               Jos direktiivin 2001/29/EY 2 artiklaa on sovellettava, onko kansallisen tuomioistuimen arvioitava jokaisen teoksen kaikkia osia kokonaisuutena vai vain rajallisena joukkona katkelmia, jotka ovat olemassa tietyllä hetkellä? Jos jälkimmäinen kanta on oikea, miten kansallisen tuomioistuimen on arvioitava sitä, onko teoksen olennaisesta osasta valmistettu kappale tässä artiklassa tarkoitetulla tavalla?

               c)

               Ulottuuko direktiivin 2001/29/EY 2 artiklan kappaleen valmistamista koskeva oikeus väliaikaisten kuvien luomiseen televisioruudulla?

         5)   Itsenäinen taloudellinen merkitys

               a)

               Onko satelliittitelevision dekooderilaitteessa tai siihen liitetyllä televisioruudulla luodun teoksen väliaikaisilla kopioilla, joiden ainoana tarkoituksena on mahdollistaa teoksen käyttö, jota muuten ei ole lailla rajoitettu, katsottava olevan ”itsenäistä taloudellista merkitystä” direktiivin 2001/29/EY 5 artiklan 1 kohdan merkityksessä siitä syystä, että tällaiset kopiot tarjoavat ainoan perustan sille, että oikeuksienhaltija voi saada korvauksen oikeuksiensa käytöstä?

               b)

               Vaikuttaako kysymykseen 5 (a) annettavaan vastaukseen se, (i) onko väliaikaisilla kopioilla itsenäistä arvoa, tai se, (ii) käsittävätkö väliaikaiset kopiot pienen osan teoskokoelmasta ja/tai muuta aineistoa, jota muuten voidaan käyttää tekijänoikeutta loukkaamatta, tai se, (iii) onko oikeuksienhaltijan yksinoikeutettu lisenssinsaaja toisessa jäsenvaltiossa jo saanut korvauksen teoksen käytöstä tässä jäsenvaltiossa?

         6)   Langallinen tai langaton yleisölle välittäminen

               a)

               Onko silloin kyseessä direktiivin 2001/29/EY 3 artiklassa tarkoitettu tekijänoikeudella suojatun teoksen langallinen tai langaton välittäminen yleisölle, kun satelliittilähetys vastaanotetaan kaupallisessa käytössä olevissa tiloissa, esimerkiksi baarissa, ja välitetään tai näytetään näissä tiloissa yhdeltä televisioruudulta ja kaiuttimista läsnä olevalle yleisölle?

               b)

               Vaikuttaako kysymykseen 6 (a) annettavaan vastaukseen, se että:

                           i)

                           läsnä oleva yleisö on uutta yleisöä, jota lähetystoiminnan harjoittaja ei ole ottanut lukuun (tässä tapauksessa koska yhdessä jäsenvaltiossa käytettävää kotimaista dekooderikorttia on käytetty kaupalliseen esittämiseen yleisölle toisessa jäsenvaltiossa)

                           ii)

                           yleisöön kuuluvat henkilöt eivät ole kansallisen lain mukaan maksavaa yleisöä?

               c)

               Jos mihin tahansa (b) alakohdan kysymyksistä vastataan myöntävästi, mitä seikkoja on otettava huomioon, kun ratkaistaan sitä, onko kyse teoksen välittämisestä sellaisesta paikasta, jossa yleisö ei ole läsnä?

         7)   Tallennusoikeus
   Silloin kun lähetyksestä (tässä tapauksessa digitaalisista videokuvista ja ääniraidoista) luodaan peräkkäisiä katkelmia (i) dekooderin muistissa tai (ii) televisioruudulla ja lähetyksen suuresta osasta valmistetaan kappale, jos peräkkäisiä katkelmia ajatellaan kokonaisuutena, mutta vain rajoitettu osa katkelmista on olemassa kullakin hetkellä:

               a)

               Onko kysymys siitä, ovatko nämä peräkkäiset katkelmat lähetyksen tallentamista, ratkaistava kansallisen tekijänoikeuslainsäädännön sääntöjen vastaista tekijänoikeudella suojatusta teoksesta kappaleen valmistamista koskevan säännön perusteella vai onko siihen sovellettava direktiivin 2006/115 (4) 7 artiklaa?

               b)

               Jos direktiivin 2006/115 7 artiklaa on sovellettava, voidaanko tällaisia väliaikaisia kopioita pitää lainkaan ”tallennuksena”, ja jos näin on, onko kansallisen tuomioistuimen arvioitava jokaisen teoksen kaikkia osia kokonaisuutena vai vain rajallisena joukkona katkelmia, jotka ovat olemassa tietyllä hetkellä? Jos jälkimmäinen kanta on oikea, miten kansallisen tuomioistuimen on arvioitava sitä, onko lähetyksen tallennus tehty tässä artiklassa tarkoitetulla tavalla?

               c)

               Ulottuuko direktiivin 2006/115 7 artiklan tallennusoikeus väliaikaisten kuvien luomiseen televisioruudulla?

         8)   Puolustautuminen direktiiviin 93/83 (5) vedoten
   Onko direktiivin 93/83/ETY tai SEUT 34, SEUT 36 tai SEUT 56 artiklan kanssa sopusoinnussa se, että kansallisen tekijänoikeuslainsäädännön mukaan silloin, kun satelliittilähetykseen kuuluvien teosten väliaikaiset kopiot tai itse lähetyksen kopiot on luotu dekooderilaitteessa tai televisioruudulla, kyseessä on lähetyksen vastaanottomaan lainsäädännön mukaan tekijänoikeuden loukkaaminen?
   Vaikuttaako asiaan se, että lähetyksen koodaus on purettu satelliittidekooderikortilla, jonka toisessa jäsenvaltiossa toimiva satelliittilähetysten tarjoaja on myöntänyt sillä ehdolla, että satelliittidekooderikorttia on lupa käyttää vain tuossa toisessa jäsenvaltiossa?
   9)   Se seikka, onko UEFA direktiivissä 93/83 tarkoitettu lähetystoiminnan harjoittaja
   Kun organisaatio (jäljempänä ensimmäinen organisaatio) joko lähettää tai on lähettänyt omissa nimissään signaaleja, jotka siirtävät kuva- ja äänisyöttöä suorasta urheilutapahtumasta koodattuna satelliittipohjaisena multilateraalisena syöttönä eri valtioissa toimiville auktorisoiduille lähetystoiminnan harjoittajille, ja nämä lähetystoiminnan harjoittajat tämän jälkeen lähettävät (joko maanpäällisen verkon televisiosignaalin välityksellä tai satelliitin välityksellä) sellaisia ohjelmia suorasta urheilutapahtumasta, joihin sisältyy kyseinen kuva- ja äänisyöttö mutta myös niiden oman kanavan identifioiva logo, (niiden oman toimituksellisen harkinnan mukaisesti) niiden omat selostusäänet ja niiden omat ennen ottelua ja ottelun jälkeen sekä puoliajalla esitettävät materiaalit (jäljempänä tuotantoketjun loppupään ohjelmat):

               a)

               Onko koodattu multilateraalinen syöttö direktiivin 93/83 1 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja c alakohdan mukaista ”satelliittilähetystä yleisölle”, kun itse syötön koodinpurkukeinot eivät ole yleisön saatavilla, mutta koodinpurkukeinot ovat saatavilla niiden signaalien koodin purkamiseksi, jotka siirtävät tuotantoketjun loppupään ohjelmia, kun niitä lähetetään satelliitin välityksellä ja tuotantoketjun loppupään ohjelmien koodi puretaan lähetettäessä näitä ohjelmia maanpäällisistä lähettimistä?

               b)

               Saattaako ensimmäinen organisaatio multilateraaliseen syöttöönsä ”yleisön vastaanotettaviksi tarkoitettuja ohjelmasignaaleja – – satelliittiin johtavaan ja maata kohti palaavaan katkeamattomaan välitysketjuun”?

               c)

               Kun 1 artiklan 2 kohdan a alakohdassa viitataan saattamistoimenpiteeseen, joka on ”yleisradio-organisaation valvonnassa ja vastuulla”, onko ensimmäinen organisaatio siinä tarkoitettu lähetystoimintaa harjoittava organisaatio tai yksi niistä vai voidaanko katsoa, että signaalit on saatettu multilateraaliseen syöttöön tuotantoketjun loppupäässä olevien lähetystoiminnan harjoittajien valvonnassa ja vastuulla?

         10)   Puolustautuminen SEUT 34 ja/tai SEUT 56 artiklaan vedoten

               a)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan, että sellaisesta ehdollisen pääsyn mahdollistavasta laitteesta, joka on palvelun tarjoajan valmistama tai valmistettu sen suostumuksella, tulee direktiivin 98/84/EY 2 artiklan e alakohdassa tarkoitettu ”laiton laite”, jos sitä käytetään mahdollistamaan pääsy suojattuun palveluun tavalla, jota käyttölupa ei kata, mikä on oikeuden ydinsisältö, kun otetaan huomioon sen ehdollista pääsyä koskevan direktiivin mukainen keskeinen tehtävä?

               b)

               Estääkö SEUT 34 tai SEUT 56 artikla sellaisen ensimmäisen jäsenvaltion kansallisen säännöksen soveltamisen, jolla säädetään laittomaksi toisessa jäsenvaltiossa toimivan satelliittilähetyspalvelun tarjoajan myöntämän satelliittidekooderikortin tuonti tai myynti, kun tämä kortti on myönnetty sillä edellytyksellä, että sitä on lupa käyttää vain tuossa toisessa jäsenvaltiossa?

               c)

               Vaikuttaako vastaukseen se, että satelliittidekooderikorttia on lupa käyttää vain yksityiseen ja kotona tapahtuvaan käyttöön tuossa toisessa jäsenvaltiossa, mutta sitä on käytetty kaupallisiin tarkoituksiin ensimmäisessä jäsenvaltiossa?

               d)

               Jos kolmanteen kysymykseen vastataan, että dekooderikortin käyttö tarkoittaa kyseisessä kysymyksessä mainitussa tilanteessa tehokkaan teknisen toimenpiteen kiertämistä, estääkö SEUT 34 tai SEUT 56 artikla kuitenkin sellaisen kansallisen säännöksen soveltamisen, jossa pannaan täytäntöön direktiivin 2001/29/EY 6 artikla?

         11)   Voiko musiikkiteosten ja kirjallisten teosten suoja olla laajempi kuin lähetyksen muun osan suoja

               a)

               Estävätkö SEUT 34 ja SEUT 36 tai SEUT 56 artikla soveltamasta sellaista kansalliseen tekijänoikeuslainsäädäntöön kuuluvaa säännöstä, jolla säädetään laittomaksi esittää tai soittaa julkisesti musiikkiteos, kun tämä teos kuuluu suojattuun palveluun, johon yleisöllä on pääsy ja jota soitetaan julkisesti käyttämällä toisessa jäsenvaltiossa toimivan palvelun tarjoajan satelliittidekooderikorttia ja kun tämä kortti on myönnetty sillä edellytyksellä, että sitä on lupa käyttää vain tuossa toisessa jäsenvaltiossa? Vaikuttaako asiaan se, että musiikkiteos on vähäpätöinen osa koko suojatusta palvelusta ja muiden osien näyttämistä ja soittamista yleisölle ei ole suojattu kansallisessa tekijänoikeuslainsäädännössä?

               b)

               Estävätkö SEUT 34 ja SEUT 36 tai SEUT 56 artikla soveltamasta sellaista kansalliseen tekijänoikeuslainsäädäntöön kuuluvaa säännöstä, jolla säädetään laittomaksi esittää julkisesti kirjallisia teoksia, kun nämä teokset kuuluvat suojattuun palveluun, johon yleisöllä on pääsy ja jota esitetään julkisesti käyttämällä toisessa jäsenvaltiossa toimivan palvelun tarjoajan satelliittidekooderikorttia ja kun tämä kortti on myönnetty sillä edellytyksellä, että sitä on lupa käyttää vain tuossa toisessa jäsenvaltiossa? Vaikuttaako asiaan se, että kirjalliset teokset ovat vähäpätöinen osa koko suojatusta palvelusta ja muiden osien näyttämistä yleisölle ei ole suojattu kansallisessa tekijänoikeuslainsäädännössä?

         12)   Puolustautuminen SEUT 101 artiklaan vedoten
   Silloin kun ohjelmasisällön tarjoaja tekee useita yksinoikeuteen perustuvia lisenssisopimuksia siten, että jokainen lisenssi kattaa yhden tai useamman jäsenvaltion alueen ja sen perusteella lähetystoiminnan harjoittaja voi lähettää ohjelmasisältöä vain tuolla alueella (myös satelliitin välityksellä), ja jokaiseen lisenssiin on sisällytetty sopimusvelvoite, joka edellyttää, että lähetystoiminnan harjoittaja estää lisensoidun ohjelmasisällön vastaanottamisen mahdollistavien satelliittidekooderikorttiensa käytön lisenssialueen ulkopuolella, mitä oikeudellisia perusteita kansallisen tuomioistuimen on sovellettava ja mitkä olosuhteet sen pitää ottaa huomioon, kun se arvioi, onko sopimukseen sisältyvä rajoitus ristiriidassa SEUT 101 artiklan 1 kohdassa määrätyn kiellon kanssa?
   Erityisesti tiedustellaan seuraavaa:

               a)

               Onko SEUT 101 artiklan 1 kohdan tulkittava olevan sovellettavissa tähän velvoitteeseen vain siitä syystä, että velvoitteen tarkoituksena ajatellaan olevan kilpailun estäminen, rajoittaminen ja vääristäminen?

               b)

               Jos näin on, onko myös näytettävä toteen, että sopimusvelvoite tuntuvasti estää, rajoittaa tai vääristää kilpailua, jotta SEUT 101 artiklan 1 kohdassa määrätty kielto koskisi sitä?

      (1)  Ehdolliseen pääsyyn perustuvien tai ehdollisen pääsyn sisältävien palvelujen oikeussuojasta 20.11.1998 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/84/EY (EYVL L 320, s. 54).

      (2)  Televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3.10.1989 annettu neuvoston direktiivi 89/552/ETY (EYVL L 298, s. 23).

      (3)  Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY (EYVL L 167, s. 10).

      (4)  Vuokraus- ja lainausoikeuksista sekä tietyistä tekijänoikeuden lähioikeuksista henkisen omaisuuden alalla 12.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/115/EY (kodifioitu toisinto) (EUVL L 376, s. 28).

      (5)  Tiettyjen satelliitin välityksellä tapahtuvaan yleisradiointiin ja kaapeleitse tapahtuvaan edelleen lähettämiseen sovellettavien tekijänoikeutta sekä lähioikeuksia koskevien sääntöjen yhteensovittamisesta 27.9.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/83/ETY (EYVL L 248, s. 15).


title: Asia C-119/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 29.11.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annetun direktiivin 92/50/ETY rikkominen — Hankintasopimuksen tekeminen ilman tarjouspyyntöä — Toscanan sairaskuljetuksia koskevan hankintasopimuksen tekeminen)

text:
               26.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 29.11.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-119/06) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annetun direktiivin 92/50/ETY rikkominen - Hankintasopimuksen tekeminen ilman tarjouspyyntöä - Toscanan sairaskuljetuksia koskevan hankintasopimuksen tekeminen)
   (2008/C 22/13)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: X. Lewis ja D. Recchia, avustajanaan asianajaja M. Mollica)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamies: I. Braguglia, avustajinaan asianajajat G. Fiengo ja S. Varone)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18.6.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY (EVYL L 209, s. 1) 11, 15 ja 17 artiklan rikkominen — Hankintasopimuksen tekeminen asianmukaista ilmoitusta julkaisematta — Regione Toscanan sairaskuljetuksia koskevan hankintasopimuksen tekeminen
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 131, 3.6.2006.


title: Asia C-60/11: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 21.6.2011 (Tribunale di Ragusan (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Procura della Repubblica v. Mohamed Mrad

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/28

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 21.6.2011 (Tribunale di Ragusan (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Procura della Repubblica v. Mohamed Mrad
   (Asia C-60/11) (1)

   2011/C 252/66
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 113, 9.4.2011.


title: Asian T-154/95 poistaminen rekisteristä

text:
N:o C 351 /22         FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     30.12.95
Europaan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komis                                Yhdistettyjen asioiden
sio .                                                                            T-189/94 , T- 190/94 ja T-191/94
                                                                                poistaminen rekisteristä( I )
(') EYVL N:o C 312 , 18.11.1993
                                                                                ( 95/C 351 /43 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
       Asian T-561 /93 (') poistaminen rekisteristä               Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                         ( 95/C 351 /41 )                         istuimen laajennetun ensimmäisen jaoston puheenjohtajan
                                                                  19 päivänä lokakuuta 1995 antamalla määräyksellä
               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                    tuomioistuimen rekisteristä on poistettu yhdistetyt asiat
                                                                  T-189/94 , T- 190/94 ja T-191 /94 ('), Philippe Heno, Michel
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio              Manchion ja Jean-Michel Tellier vastaan Euroopan unionin
istuimen laajennetun toisen jaoston puheejohtajan 16              neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio .
päivänä lokakuuta 1995 antamalla määräyksellä tuomio
istuimen rekisteristä on poistettu asia T-561 /93 , Tiercé
                                                                  (') EYVL N:o C 188 , 9.7.1994
Ladbroke SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio .
(') EYVL N : o C 334 , 9.12.1993
        Asian T-66/94 ( ) poistaminen rekisteristä                          Asian T-154/95 ( ) poistaminen rekisteristä
                         ( 95/C 351 /42 )                                                  ( 95/C 351 /44 )
                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
istuimen neljännen laajennetun jaoston puheenjohtajan 8           Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
päivänä marraskuuta 1995 antamalla määräyksellä                   istuimen viidennen jaoston puheenjohtajan 21 päivänä
tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-66/94 ,           marraskuuta 1995 antamalla määräyksellä tuomioistuimen
Auditel Sri vastaan Euroopan yhteisöjen komissio .                rekisteristä on poistettu asia T- 154/95 , Ittima Maremmana
                                                                  S.à.r.l . vastaan Euroopan yhteisöjen komissio .
(') EYVL N:o C 90 , 26.3.1994
                                                                  (>) EYVL N:o C 333 , 9.12..1995


title: Union Européenne de l'Artisanat et des Petites et Moyennes Entreprisesin (UEAPME) 1.4.1998 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne (Asia T-55/98)

text:
C 184/12              FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      13.6.98
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-         tään ja on tulkinnut 58 artiklaa sen tavoitteiden vastai-
tuin                                                               sesti.
Ð kumoaa nimittävän viranomaisen 24.2.1998 tekemän                 Kantajat väittävät toissijaisesti, että jos oletetaan, ettei
    päätöksen, jolla se hylkäsi kantajien 1.12.1997 teke-          henkilöstösääntöjen 58 artiklassa sallita sitä, että äitiyslo-
    män hakemuksen, jossa nämä vaativat, että osa henki-           maa koskeva oikeus jaetaan yhteisellä sopimuksella, tällä
    löstösääntöjen 58 artiklassa säädetystä äitiyslomasta          määräyksellä syrjitään ja se on tästä syystä lainvastainen.
    jaettaisiin heidän keskensä vastasyntyneen lapsensa
    äitinä ja isänä siten, että he työskentelevät puolipäivä-      He väittävät edelleen toissijaisesti, että komissio on jättä-
    työssä itse tätä varten laatimansa aikataulun mukai-           nyt huomiotta yksikön intressit kieltäytyessään myöntä-
    sesti;                                                         mästä kummallekin kantajalle äitiyslomaa, koska tämä
                                                                   tarkoittaa sitä, että se on pitänyt parempana äidin vähin-
                                                                   tään kuudentoista viikon pituista työstä poissaoloa.
Ð velvoittaa vastaajan suorittamaan kantajille näiden
    kohtuulliseksi harkitsemana vahingonkorvauksena
    500 000 Belgian frangina;                                      Vahingonkorvausvaatimuksen osalta kantajat korostavat,
                                                                   että jos ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin pitää hen-
                                                                   kilöstösääntöjen 58 artiklaa lainvastaisena, toimielin voi
Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.             tämän seurauksena myöntää kantajille oikeuden jakaa
                                                                   äitiysloma. Tällöin riittää, kun todetaan, että valituksena-
                                                                   lainen päätös oli virheellinen ja että sillä aiheutettiin kan-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                tajille vahinko, joka on korvattava.
Kantajat esittävät, että he työskentelevät kumpikin Euroo-
pan yhteisöjen komission palveluksessa. Heille on
12.2.1998 syntynyt lapsi. Kantajat olivat lapsen syntymää
silmälläpitäen jättäneet yhteisen hakemuksen, jossa he
vaativat, että osa henkilöstösääntöjen 58 artiklassa määrä-        Union EuropeÂenne de l'Artisanat et des Petites et Moyen-
tystä äitiyslomasta jaettaisiin heidän keskensä siten, että        nes Entreprisesin (UEAPME) 1.4.1998 Euroopan unionin
he työskentelevät puolipäivätyössä. Vastaajana oleva toi-                         neuvostoa vastaan nostama kanne
mielin hylkäsi tämän hakemuksen sillä perusteella, että                                     (Asia T-55/98)
henkilöstösääntöjen 58 artiklalla pyritään suojelemaan
                                                                                (98/C 184/23)
nimenomaan raskaana olevia naisia, jotta heidän tervey-
dentilansa voitaisiin taata paremmin ja että tämän loman
jakaminen olisi vastoin henkilöstösääntöjen määräyksiä.                             (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Kantajat katsovat tämän päätöksen olevan lainvastainen,            Union EuropeÂenne de l'Artisanat et des Petites et Moyen-
koska siinä tulkitaan henkilöstösääntöjen 58 artiklaa sen          nes Entreprises (UEAPME), kotipaikka Bryssel, on nosta-
tarkoituksen vastaisella tavalla ja näin jätetään tämä mää-        nut 1.4.1998 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
räys huomioon, ottamatta. Jos raskaus ja synnytys sujuvat          teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvos-
normaalisti, äiti ei tarvitse kuuttatoista viikkoa kuntou-         toa vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Francis
tuakseen ja fyysisten ja psyykkisten toimintojen palattua          Herbert ja Daniel Tomasevic, Bryssel, prosessiosoite
ennalleen hän voi jatkaa työntekoa. ¾itiyslomasta on siis          Luxemburgissa asianajotoimisto Carlos Zeyen, 56±58 rue
pääasiallisesti määrätty lapsen edun vuoksi, sillä lapsi tar-      Charles Martel.
vitsee ensimmäisten elinkuukausiensa aikana vanhem-
piensa rikkumatonta läsnäoloa saadakseen hoitoa, rak-              Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
kautta, huomiota ja jatkuvaa huolenpitoa. Kantajien                tuin
mukaan on kiistämätöntä, että lapsen isä voi huolehtia
kaikista näistä tehtävistä, jotka eivät millään tavoin kuulu
ainoastaan naisille. Näin ollen on pääteltävä, että 58 artik-      Ð kumoaa UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n tekemästä osa-
lassa annetaan äidille oikeus, jota hän voi käyttää itse                aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta 15 päivänä
määrittämissään rajoissa, yhteisymmärryksessä lapsen isän               joulukuuta 1997 annetun neuvoston direktiivin 97/81/
kanssa ja yksikön intressit huomioon ottaen. Tämä on                    EY,
ainoa tämän määräyksen tavoitteen kanssa yhteensopiva
tulkinta, sellaisena kuin sitä on tulkittava yleisten periaat-     Ð kumoaa mainitun direktiivin ainoastaan siltä osin kuin
teiden, johdetun oikeuden, oikeuskäytännön ja jäsenvalti-               sitä sovelletaan sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen
oiden kansallisten oikeusjärjestysten valossa.                          2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin pieniin ja keski-
                                                                        suuriin yrityksiin,
Kantajat päättelevät tästä, että estäessään isää käyttämästä
oikeutta ottaa lomaa lapsen hoitoa varten yhteisymmär-             Ð lausuu kumotun tekstin väliaikaisesta voimassapitämi-
ryksessä äidin kanssa, vastaajana oleva toimielin on jättä-             sestä siihen asti, kunnes hyväksytään uusi teksti, jossa
nyt huomiotta sen tavoitteen, johon ºäitiyslomallaº pyri-               noudatetaan UEAPMEn neuvotteluoikeutta,
 ---pagebreak--- 13.6.98                 FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 184/13
Ð velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntiku-                 Antonio Gianninin 6.4.1998 Euroopan yhteisöjen komis-
     lut.                                                                             siota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-57/98)
                                                                                (98/C 184/24)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Tämä kanne koskee toista direktiiviä, jolla pannaan täy-
täntöön tiettyjen työmarkkinaosapuolten yhteisön tasolla
tekemä sopimus, joka perustuu Rooman sopimuksen, sel-
                                                                    Antonio Giannini on nostanut 6.4.1998 Euroopan yhteisö-
laisena kuin se on muutettuna Maastrichtin sopimuksella,
                                                                    jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
liitteenä olevan sosiaalipolitiikkaa koskevan pöytäkirjan
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan koti-
liitteenä olevaan sosiaalipolitiikasta tehtyyn sopimukseen.
                                                                    paikka on Bryssel ja edustajina ovat asianajajat Marc Dal-
Kantaja, joka on Euroopan tasolla toimiva pienten ja kes-
                                                                    lemagne ja Carlo Locchi, Bryssel.
kisuurten yritysten työnantajaliitto, riitauttaa kyseisen
direktiivin tällaisia yrityksiä koskevin osin. Sama kantaja
on nostanut kanteen (1) myös edellä mainitun sopimuksen
soveltamisesta annetusta ensimmäisestä direktiivistä. (2)           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                    tuin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut, joihin
                                                                    Ð toteaa, että esillä oleva asia liittyy asiaan T-282/97 ja
kantaja vetoaa tässä kanteessa ovat suurelta osin samat
                                                                        määrää, että nämä kaksi asiaa yhdistetään;
kuin asiassa T-135/96, UEAPME vastaan neuvosto.
                                                                    Ð kumoaa komission päätöksen täyttää viran KOM/062/
Kantajan mielestä riidanalaisella direktiivillä loukataan               97 nimittämällä siihen toisen henkilön;
sen neuvotteluoikeutta, pienten ja keskisuurten yritysten
yhdistymisvapautta sekä sosiaalisen demokratian peruspe-
riaatteita. Kantajan mielestä komissiolla on velvollisuus
                                                                    Ð kumoaa 18.12.1997 tehdyn komission päätöksen
paitsi varmistaa puitesopimuksen allekirjoittavien osapuol-
                                                                        N:o 6872, jolla se hylkäsi valituksen N:o R/560/97 ja
ten edustus, myös ja erityisesti velvollisuus varmistaa mui-
                                                                        joka annettiin kantajalle tiedoksi 6.1.1998;
den neuvotteluhalukkuutensa osoittaneiden työmarkkina-
osapuolten edustus, erityisesti jos joku niistä edustaa yri-
tyksiä,      joiden       etuja     erityisesti   tarkoitetaan
sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen 2 artiklan 2 koh-            Ð velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle vahingon-
dassa. Näin riidanalaisessa direktiivissä on jätetty otta-              korvauksena hänen nykyisen palkkansa ja sen palkan
matta huomioon tämäkin säännös.                                         välisen erotuksen, jota hän olisi saanut riidanalaisessa
                                                                        virassa 28.4.1995 lukien;
Kyseessä olevalla direktiivillä rikotaan samoin kyseisen
                                                                    Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
sopimuksen 3 ja 4 artiklaa, koska komission olisi sosiaali-
seen vuoropuheluun osallistujien tasapainoisen tukemisen
varmistamiseksi täytynyt kiinnittää muiden osapuolten
huomio tarpeeseen ottaa UEAPME mukaan neuvottelui-                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
hin, eikä tehdä eroa yleisten ammatillisten organisaatioi-
den ja muiden organisaatioiden välillä.
                                                                    Kantaja viittaa tosiseikkojen osalta niihin vaatimuksiinsa,
                                                                    jotka hän on jo esittänyt asiassa T-282/97 (1) ja jotka liitty-
                                                                    vät olennaisesti esillä olevaan kanteeseen. Kantaja vetoaa
Lopuksi kantaja väittää, että kyseessä olevan direktiivin
                                                                    harkintavallan väärinkäyttöön, koska riidanalaista pää-
hyväksymisellä jätetään ottamatta huomioon patere legem
                                                                    töstä ei ole tehty yksikön edun vuoksi vaan tarkoituksena
quam ipse fecisti -periaate sekä yhdenvertaisen kohtelun
                                                                    tarjota kantajan kollegalle ansioton ylennys. Kantaja väit-
periaate.
                                                                    tää, että kyseinen henkilö ei täyttänyt nimityshetkellä niitä
                                                                    vaatimuksia, joita kyseisessä virassa edellytettiin.
(1) Asia T-135/96, UEAPME v. neuvosto (EYVL C 318,
    26.10.1996, s. 21).
(2) UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n tekemästä vanhempainlomaa kos-         Lisäksi kantaja väittää vastaajan toimineen virheellisesti,
    kevasta puitesopimuksesta 3 päivänä kesäkuuta 1996 annettu
                                                                    kun se on kieltäytynyt antamasta kantajalle tietoja muiden
    neuvoston direktiivi 96/34/EY (EYVL L 145, 19.6.1996, s. 4).
                                                                    hakijoiden ansioista. Kantaja väittää, että tällaisen kieltäy-
                                                                    tymisen syynä voi olla ainoastaan se, että siten on haluttu
                                                                    suojella sellaisen henkilön nimittämistä, joka ei täyttänyt
                                                                    virassa edellytettyjä vaatimuksia.


title: João Luís de Sousa Abreun ym. 15.12.1997 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-565/97 - T-595/97)

text:
C 166/16               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    30.5.98
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
tuin
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
Ð toteaa EY:n perustamissopimuksen 215 ja 178 artiklan             samat kuin asiassa T-316/97, Hermínia Fernanda dos San-
     nojalla neuvoston ja komission olevan yhteisvastuussa         tos Morais Antas vastaan neuvosto ja komissio.
     vahingosta, jota on aiheutunut siitä, etteivät ne ole
     toteuttaneet siirtymätoimenpiteitä tai korvaavia toi-
     menpiteitä, jotka olivat välttämättömiä sillä alalla,
     jolla kantaja toimii,
                                                                   Fernando EugeÂnio de Abreun ym. 15.12.1997 Euroopan
Ð velvoittaa neuvoston ja komission maksamaan yhteis-
                                                                   unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota
     vastuullisesti korvausta edellä mainitusta vahingosta
                                                                                vastaan nostama kanne
     10 prosentin laillisella korolla korotettuna tuomion
     julistamisesta siihen asti kunnes samma on kokonaan                            (Asia T-518/97 Ð T-564/97)
     maksettu,                                                                              (98/C 166/42)
Ð velvoittaa neuvoston ja komission korvaamaan oikeu-                            (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
     denkäyntikulut.
                                                                   Fernando EugeÂnio de Abreu ym. ovat nostaneet
                                                                   15.12.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                   teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvos-
                                                                   toa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat           kotipaikka on Portugal ja edustajina ovat asianajajat Cris-
samat kuin asiassa T-316/97, Hermínia Fernanda dos San-            tina Ferreira, Francisco Espregueira Mendes, Teresa Fon-
tos Morais Antas vastaan neuvosto ja komissio.                     seca ja Rui GuimaraÄes Lopes, Porto.
                                                                   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                   tuin
                                                                   Ð toteaa EY:n perustamissopimuksen 215 ja 178 artiklan
Maria de Lurdes Esteves Afonson ja Ana Paula Afonso                    nojalla neuvoston ja komission olevan yhteisvastuussa
LourencËo de Oliveiran ym. 15.12.1997 Euroopan unionin                 vahingosta, jota on aiheutunut siitä, etteivät ne ole
neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan                    toteuttaneet siirtymätoimenpiteitä tai korvaavia toi-
                        nostama kanne                                  menpiteitä, jotka olivat välttämättömiä sillä alalla,
                                                                       jolla kantajat toimivat,
                 (Asia T-509/97 Ð T-517/97)
                         (98/C 166/41)                             Ð velvoittaa neuvoston ja komission maksamaan yhteis-
                                                                       vastuullisesti korvausta edellä mainitusta vahingosta
               (Oikeudenkäyntikieli: portugali)                        10 prosentin laillisella korolla korotettuna tuomion
                                                                       julistamisesta siihen asti kunnes summa on kokonaan
Maria de Lurdes Esteves Afonso ja Ana Paula Afonso Lou-                maksettu,
rencËo de Oliveira ym. ovat nostaneet 15.12.1997 Euroo-
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa           Ð velvoittaa neuvoston ja komission korvaamaan oikeu-
kanteen Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisö-                denkäyntikulut.
jen komissiota vastaan. Kantajien kotipaikka on Portugali
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
ja edustajina ovat asianajajat Cristina Ferreira, Francisco
Espregueira Mendes, Teresa Fonseca ja Rui GuimaraÄes
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
Lopes, Porto.
                                                                   samat kuin asiassa T-316/97, Hermínia Fernanda dos San-
                                                                   tos Morais Antas vastaan neuvosto ja komissio.
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin
Ð toteaa EY:n perustamissopimuksen 215 ja 178 artiklan
     nojalla neuvoston ja komission olevan yhteisvastuussa
     vahingosta, jota on aiheutunut siitä, etteivät ne ole         JoaÄo Luís de Sousa Abreun ym. 15.12.1997 Euroopan
     toteuttaneet siirtymätoimenpiteitä tai korvaavia toi-         unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
     menpiteitä, jotka olivat välttämättömiä sillä alalla,                               taan nostama kanne
     jolla kantajat toimivat,                                                       (Asia T-565/97 Ð T-595/97)
                                                                                (98/C 166/43)
Ð velvoittaa neuvoston ja komission maksamaan yhteis-
     vastuullisesti korvausta edellä mainitusta vahingosta,                      (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
Ð velvoittaa neuvoston ja komission korvaamaan oikeu-              JoaÄo Luís de Sousa Abreu ym. ovat nostaneet 15.12.1997
     denkäyntikulut.                                               Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
 ---pagebreak--- 30.5.98               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 166/17
tuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa ja Euroo-             Ð toissijaisesti kumoaa päätöksen 2 artiklassa kantajalle
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien kotipaikka                asetetun sakon sekä kumoaa päätöksen 4 artiklan
on Portugali ja edustajina ovat asianajajat Cristina Fer-              yhdessä päätöksen 1 artiklan kanssa,
reira, Francisco Espregueira Mendes, Teresa Fonseca ja
Rui GuimaraÄes Lopes, Porto.
                                                                  Ð viimesijaisesti alentaa päätöksen 2 artiklassa kantajalle
                                                                       asetettua sakkoa sekä kumoaa päätöksen 4 artiklan
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-             yhdessä päätöksen 1 artiklan kanssa,
tuin
                                                                  Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Ð toteaa EY:n perustamissopimuksen 215 ja 178 artiklan
    nojalla neuvoston ja komission olevan yhteisvastuussa
    vahingosta, jota on aiheutunut siitä, etteivät ne ole         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    toteuttaneet siirtymätoimenpiteitä tai korvaavia toi-
    menpiteitä, jotka olivat välttämättömiä sillä alalla,         Muun muassa kantajalle osoitetulla riidanalaisella päätök-
    jolla kantajat toimivat,                                      sellä komissio totesi, että kantaja on Madridissa joulu-
                                                                  kuussa 1993 pidetyn tapaamisen jälkeen muiden euroop-
Ð velvoittaa neuvoston ja komission maksamaan yhteis-             palaisten erikoisteräksen valmistajien ohella rikkonut
    vastuullisesti korvausta edellä mainitusta vahingosta         EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan 1 kohtaa
    10 prosentin laillisella korolla korotettuna tuomion          muuttamalla ja soveltamalla yhteisesti seostelisän viitear-
    julistamisesta siihen asti kunnes summa on kokonaan           vojen laskukaavaa (päätöksen 1 artikla). Komissio katsoo,
    maksettu,                                                     että tämän menettelyn tarkoituksena oli ensisijaisesti saada
                                                                  hintoja nostetuksi. Tämän rikkomisen johdosta kantaja
                                                                  määrättiin maksamaan sakkoa yhteensä 8 100 000 ecua
Ð velvoittaa neuvoston ja komission korvaamaan oikeu-
                                                                  (päätöksen 2 artikla).
    denkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut               Kantajan ohella velvoitettiin neljä muuta asiaan osallista
                                                                  yritystä lopettamaan EHTY:n perustamissopimuksen 65
                                                                  artiklan 1 kohdan rikkominen sekä pidättäytymään toista-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat          masta kiellettyjä toimia tai menettelyjä ja hyväksymästä
samat kuin asiassa T-316/97, Hermínia Fernanda dos San-           mitään vaikutuksiltaan vastaavia toimenpiteitä (päätöksen
tos Morais Antas vastaan neuvosto ja komissio.                    4 artikla).
                                                                  Kantaja riitauttaa koko tämän sakkopäätöksen. Kannet-
                                                                  taan se perustelee sillä, että EHTY:n perustamissopimuk-
                                                                  sessa ja sen täytäntöönpanemiseksi sovellettavissa sään-
                                                                  nöksissä määrättyjä olennaisia muotomääräyksiä on
Krupp Thyssen Stainless GmbH:n 11.3.1998 Euroopan                 rikottu.
        yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                        (Asia T-45/98)
                                                                  Ensimmäistä kanneperustetta (muotovirheet ja tosiseikko-
                        (98/C 166/44)                             jen virheellinen toteaminen) perustellaan seuraavin väit-
                                                                  tein:
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                  Ð mahdollisuudet tutustua asiakirjoihin hallinnollisessa
Krupp Thyssen Stainless GmbH, Bochum (Saksa), on nos-                  esimenettelyssä olivat riittämättömät;
tanut 11.3.1998 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen               Ð Thyssen AG:n erikoisteräslevyjen liiketoiminta-alan
komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat               osalta ei järjestetty hallinnollista esimenettelyä;
Otfried Lieberknecht, Karlheinz Moosecker ja Martin
Klusmann, asianajotoimisto Bruckhaus Westrick Heller
Löber, Düsseldorf (Saksa), prosessiosoite Luxemburgissa           Ð virheet päätöksen tekemismenettelyssä;
c/o Dr. Axel Bonn, asianajotoimisto Bonn & Schmitt, 7 Val
Ste Croix, Luxemburg.                                             Ð virheelliset olettamukset seostelisän viitearvojen lasku-
                                                                       kaavan käytöstä;
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin                                                              Ð paikkansapitämätön selvitys valmistajien Madridissa
                                                                       pitämän kokouksen sisällöstä;
Ð kumoaa, siltä osin kuin päätös koskee kantajaa, vas-
    taajan 21.1.1998 tekemän päätöksen, jota on muutettu
                                                                  Ð hinnanmuodostusta koskevan käytännön virheellinen
    vastaajan 2.2.1998 tekemällä päätöksellä, joka on
                                                                       arviointi;
    annetu kantajalle tiedoksi 6.2.1998 ja joka koskee
    eurooppalaisten erikoisteräksen valmistajien yhdenmu-
    kaistettua menettelytapaa seostelisän osalta,                 Ð väärät tiedot eri kieliversioista;


title: Asia C-371/03: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto)  9.3.2006  (Oberlandesgericht Kölnin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Siegfried Aulinger v. Saksan liittotasavalta (Ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Yhteinen kauppapolitiikka — Serbian ja Montenegron tasavaltoja koskeva kauppasulku — Asetus (ETY) N:o 1432/92 — Henkilöliikenne)

text:
               3.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 131/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 9.3.2006 (Oberlandesgericht Kölnin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Siegfried Aulinger v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-371/03) (1)

   (Ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Yhteinen kauppapolitiikka - Serbian ja Montenegron tasavaltoja koskeva kauppasulku - Asetus (ETY) N:o 1432/92 - Henkilöliikenne)
   (2006/C 131/10)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Oberlandesgericht Köln
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Siegfried Aulinger

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Oberlandesgericht Köln — Euroopan talousyhteisön ja Serbian ja Montenegron tasavaltojen välisen kaupan kieltämisestä 1 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1432/92 (EYVL L 151, s. 4) 1 artiklan d alakohdan tulkinta — Kielletäänkö siinä henkilöiden kuljetus Serbian ja Montenegron rajoille tai rajoilta, vai ei
   Tuomiolauselma
   Euroopan talousyhteisön ja Serbian ja Montenegron tasavaltojen välisen kaupan kieltämisestä 1 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1432/92 1 artiklan d alakohtaa on tulkittava siten, että elinkeinotoimintana suoritettu henkilöiden kuljetus Serbian ja Montenegron tasavaltoihin tai tasavalloista, joka toteutetaan kuljetuksena, jossa käytetään useita kulkuneuvoja, oli kielletty.
   Kuljetuksella, jossa käytetään useita kulkuneuvoja, on ymmärrettävä henkilöiden sellaista kuljetusta kauppasulkualueelle tai kauppasulkualueelta, joka järjestetään jäsenvaltioon sijoittautuneen yrityksen ja kauppasulkualueelle sijoittautuneen yrityksen välisenä yhteistyönä, jolloin ensin mainittu suorittaa kuljetuksen kauppasulkualueen rajan lähelle ja toinen kuljetuksen tästä paikasta kauppasulkualueelle tai kauppasulkualueelta tähän paikkaan (matkustajien siirtyessä ajoneuvosta toiseen).

      (1)  EUVL C 289, 29.11.2003.


title: Asia T-152/15 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 31.3.2015 virkamiestuomioistuimen yhdistetyissä asioissa F-1/14 ja F-48/14, Kakol v. komissio, 22.1.2015 antamasta tuomiosta

text:
               8.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/21

         Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 31.3.2015 virkamiestuomioistuimen yhdistetyissä asioissa F-1/14 ja F-48/14, Kakol v. komissio, 22.1.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia T-152/15 P)
   (2015/C 190/24)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja G. Gattinara)

      Muu osapuoli: Danuta Kakol (Luxemburg, Luxemburg)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan virkamiestuomioistuimen yhdistetyissä asioissa F-1/14 ja F-48/14, Kakol vastaan komissio, 22.1.2015 antaman tuomion

               —

               palauttaa asian F-48/14 virkamiestuomioistuimeen; valittaja on peruuttanut asiassa F-1/14 nostamansa kanteen

               —

               päättämään oikeudenkäyntikuluista myöhemmin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa kolmeen valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen, kun virkamiestuomioistuin katsoi ”samankaltaisten” hyväksymisedellytysten vuoksi, että valintalautakunta on velvollinen perustelemaan päätöksen olla hyväksymättä hakijaa kokeisiin ottamalla huomioon arvion, jonka toisen kilpailun valintalautakunta on tehnyt saman hakijan tutkintotodistuksesta.

               2)

               Toinen valitusperuste, joka perustuu perusteluvelvollisuuden loukkaamiseen, koska virkamiestuomioistuin katsoi, että hakijoiden kansalaisuus oli muihin hyväksymisedellytyksiin lisättävä hyväksymisedellytys, mutta joka ei tästä huolimatta ollut omiaan tekemään eroa kyseessä olevien kahden kilpailuilmoituksen välillä.

               3)

               Kolmas valitusperuste, joka perustuu asiakirja-aineiston keskeisen tekijän vääristämiseen, koska virkamiestuomioistuin katsoi, ettei valintalautakunta ollut selittänyt, miltä osin sen päätös oli erilainen kuin edellisen valintalautakunnan tekemä päätös, vaikka komissio oli selvästi täydentänyt näitä perusteluita sekä kirjelmissään että istunnon aikana.


title: Asia C-109/10 P: Valitus, jonka Solvay SA on tehnyt 1.3.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-57/01, Solvay v. komissio, 17.12.2009 antamasta tuomiosta

text:
               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/14

      Valitus, jonka Solvay SA on tehnyt 1.3.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-57/01, Solvay v. komissio, 17.12.2009 antamasta tuomiosta
      (Asia C-109/10 P)
      (2010/C 161/21)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Valittaja: Solvay SA (edustajat: asianajajat P.-A. Foriers, R. Jafferali, F. Louis ja A. Vallery)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio

         Vaatimukset

                  —

                  unionin yleisen tuomioistuimen 17.12.2009 antama tuomio on kumottava

                  —

                  kanne on tutkittava näin ollen uudelleen kumotuilta osin ja 13.12.2000 tehty komission päätös on kumottava kokonaan tai osittain kyseessä olevien oikeudellisten perusteiden laajuuden mukaan

                  —

                  sakko, jonka suuruus on 19 miljoonaa euroa, on kumottava, tai jos tämä ei ole mahdollista, sen määrää on alennettava hyvin olennaisesti korvauksena siitä vakavasta vahingosta, jota valittajalle on aiheutunut menettelyn poikkeuksellisesta kestosta

                  —

                  komissio on velvoitettava korvaamaan valituksesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut sekä unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Valittaja vetoaa valituksensa tueksi yhdeksään valitusperusteeseen.
      Ensimmäisessä valitusperusteessa, jossa on viisi osaa, valittaja vetoaa ratkaisun saamista kohtuullisessa ajassa koskevan oikeuden loukkaamiseen, koska 13.12.2000 tehty komission päätös 2003/6/EY (1) tehtiin yli kymmenen vuotta ensimmäisten toimenpiteiden toteuttamisen jälkeen tai ainakin sen jälkeen, kun menettely aloitettiin lähettämällä kantajalle komission väitetiedoksianto. Solvay moittii unionin yleistä tuomioistuinta erityisesti siitä, ettei se ole arvioinut kokonaisvaltaisesti kulunutta aikaa sisällyttääkseen siihen sekä menettelyn hallinnollisen vaiheen että tuomioistuinvaiheen (ensimmäinen osa), ettei se ole ottanut huomioon unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyn oikeudenkäyntimenettelyn kestoa (toinen osa), että se on katsonut, että kohtuullisen ajan ylittämisestä määrättävä seuraamus riippuu valittajan puolustautumisoikeuksien konkreettisen loukkaamisen osoittamisesta vaikka nämä kaksi periaatetta ovat itsenäisiä ja erillisiä (kolmas osa), että se on todennut, ettei tällaisesta loukkaamisesta ollut kyse esillä olevassa asiassa (neljäs osa) ja että se on ottanut vääristyneellä tavalla huomioon asian tosiseikat siltä osin kuin se on katsonut, että valittaja oli luopunut vaatimasta toissijaisesti sakon määrän alentamista kohtuullisen ajan ylittämisen vuoksi (viides osa) vaikka tämä on nimenomaisesti vaatinut sakon kumoamista tai ainakin sen määrän alentamista tällä perusteella.
      Solvay vetoaa toisessa valitusperusteessaan, joka jakautuu kolmeen osaan, neuvoston asetuksen N:o 17/62 (2) 14 ja 20 artiklan virheelliseen soveltamiseen, koska unionin yleinen tuomioistuin on hyväksynyt sen, että komissio käytti SEUT 102 artiklan perusteella aloitetussa menettelyssä tarkastuksissa takavarikoituja asiakirjoja, jotka koskevat mahdollista osallistumista SEUT 101 artiklassa tarkoitettuihin yhteistoimintajärjestelyihin ja/tai yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin (ensimmäinen osa). Kantaja moittii unionin yleistä tuomioistuinta myös siitä, että tämä on hyväksynyt sen, että komissio käytti sitä vastaan sattumanvaraisesti saamiaan asiakirjoja, vaikka komissio ei olisi kyseisenä ajankohtana voinut epäilysten puuttuessa suorittaa tarkastusta, jolla pyritään hankkimaan kyseiset asiakirjat (toinen osa). Valittaja moittii lopuksi unionin yleistä tuomioistuinta siitä, että se on ottanut asian tosiseikat huomioon vääristyneellä tavalla myöntäessään, että tosiseikat, jotka tarkastuspäätöksellä oli tarkoitus selvittää, ja tosiseikat, joiden perusteella komissio totesi rikkomisen, ovat aineellisesti samankaltaisia (kolmas osa).
      Valittaja vetoaa kolmannessa valitusperusteessaan, joka jakautuu kuuteen osaan, siihen, että unionin yleinen tuomioistuin on loukannut puolustautumisoikeuksia, koska sen mukaan valittajan olisi pitänyt osoittaa, että komission kadottamista asiakirjavihkoon kuuluvista asiakirjoista olisi voinut olla hyötyä sen puolustautumiselle (ensimmäinen osa). Viran puolesta ei näet voida pitää mahdottomana asiakirjavihkoa lainkaan väliaikaisesti tutkimatta, että kysymyksissä olevilla asiakirjoilla on voinut olla vaikutusta komission tekemään päätökseen (toinen ja kolmas osa). Valittaja riitauttaa lopuksi unionin yleisen tuomioistuimen arvioinnin, jonka mukaan se ei ole osoittanut, että kadonneista asiakirjoista olisi voinut olla hyötyä sen puolustautumiselle määräävän markkina-aseman olemassaolon (neljäs osa), Saint-Gobain-konsernille myönnetyn alennuksen (viides osa) ja merkityksellisten maantieteellisten markkinoiden määritelmän (kuudes osa) osalta.
      Solvay vetoaa neljännessä valitusperusteessaan puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen sekä todistustaakkaa ja syyttömyysolettamaa koskevien sääntöjen rikkomiseen, koska unionin yleinen tuomioistuin on katsonut, että asiakirjavihkosta kadonneista asiakirjoista ei olisi ollut hyötyä sen puolustautumiselle, vaikka on riittävää, että se olisi näiden asiakirjojen perusteella voinut tukea aikaisemmin esitettyjä kanneperusteita pikemminkin kuin esittää uusia kanneperusteita (ensimmäinen osa) ja että sillä olisi niiden perusteella ollut mahdollisuus, vaikkakin vain vähäinen, vaikuttaa riidanalaisen päätöksen sisältöön (toinen osa).
      Valittaja väittää viidennessä valitusperusteessaan, että sen oikeutta tulla kuulluksi sen jälkeen, kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi ensimmäisen päätöksen, jolla sille määrättiin sakkoa, ja ennen kuin komissio teki riidanalaisen päätöksen, on loukattu. Valituksenalainen tuomio ei näet vastaa sen kumoamiskannetta, ja siinä kieltäydytään tunnustamasta komission velvollisuutta kuulla kyseistä yritystä silloin, kun valmisteleviin toimiin vaikuttanut oikeudenkäyntivirhe on todettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen aikaisemmalla tuomiolla.
      Valittajayhtiö moittii kuudennessa valitusperusteessaan unionin yleistä tuomioistuinta siitä, että se on soveltanut virheellisesti SEUT 102 artiklaa ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuutensa hyväksymällä merkityksellisten maantieteellisten markkinoiden vaihtoehtoisen määritelmän riippumatta siitä, onko kyse yhteisön laajuisista vai kunkin maan laajuisista markkinoista.
      Solvay arvostelee seitsemännellä valitusperusteellaan perusteluvelvollisuuden ja SEUT 102 artiklan kannalta siitä, että unionin yleinen tuomioistuin on valituksenalaisessa tuomiossa arvioinut määräävää markkina-asemaa riippumatta siitä, ovatko merkitykselliset markkinat yhteisön laajuiset (ensimmäinen osa) vai kunkin maan laajuiset (toinen osa). Solvay moittii unionin yleistä tuomioistuinta lisäksi siitä, ettei se ole ottanut huomioon poikkeuksellisia olosuhteita, jotka osoittavat, ettei se ollut määräävässä markkina-asemassa (kolmas osa).
      Valittaja vetoaa kahdeksannessa valitusperusteessaan SEUT 102 artiklan virheelliseen soveltamiseen ja perustelujen puuttumiseen siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin on katsonut, että Saint-Gobain-konsernille myönnetty 1,5 prosentin alennus merkitsi uskollisuusalennusta, joka vaikuttaa kilpailuolosuhteisiin.
      Valittaja vetoaa yhdeksännessä valitusperusteessaan perustelujen puuttumiseen sekä SEUT 102 virheelliseen soveltamiseen siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin toteaa kauppakumppaneihin sovelletun alennusjärjestelmän merkitsevän syrjivää menettelytapaa jopa ilman valvontaa, jolla tarkistettaisiin, onko mainittu menettelytapa merkinnyt kilpailullista haittaa määräävässä asemassa olevan toimittajan asiakkaiden keskuudessa (ensimmäinen osa). Solvay moittii lopuksi unionin yleistä tuomioistuinta siitä, ettei se ole ottanut huomioon sitä, että kalsinoidun soodan osuus sen asiakkaiden hankintakustannuksista oli vähäinen (toinen osa).

         (1)  [EY 82] artiklan mukaisesta menettelystä (COMP/33.133 — C: kalsinoitu sooda — Solvay) 13.12.2000 tehty komission päätös 2003/6/EY (EUVL 2003, L 10, s. 10)

         (2)  Neuvoston asetus N:o 17 ([EY 81] ja [EY 82] artiklan ensimmäinen täytäntöönpanoasetus), joka on annettu 6.2.1962 (EYVL 13, s. 204).


title: Asian T-112/92 poistaminen rekisteristä

text:
 11.11.95            | H 1                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                               N:o C 299/ 19
Kantaja esittää , että neuvoston kieltäytyminen rikkoo                     Asian T-112/92 ( ) poistaminen rekisteristä
perustavaa laatua olevaa oikeutta tutustua Euroopan unio                                  ( 95/C 299/33 )
nin toimielinten asiakirjoihin, luottamuksensuojan periaa
tetta ja neuvoston päätöksen 93/731 /EY 4 artiklan 1 ja                           (Oikeudenkäyntikieli: englanti )
2 kohtaa , koska siinä sovelletaan väärin kyseisissä säännök
sissä määrättyjä hylkäyspäätöksen edellytyksiä . Lisäksi
                                                                   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
kantaja väittää , että neuvoston tekemä hylkäyspäätös on
                                                                   istuimen neljännen jaoston puheenjohtajan 1 1 . 7.1995 anta
kumottava sen vuoksi, että siinä ei esitetä pyynnön hyl
käämisen syitä .                                                   malla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu
                                                                   asia T-l 12/92 , John Cooney vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                   komissio .
                                                                   (') EYVL N:o C 34 , 6.2.1993
    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
                                                                           Asian T-425/93 ( ) poistaminen rekisteristä
                  28 päivänä syyskuuta 1995 ,
                                                                                ( 95/C 299/34 )
asiassa T-95/94 , Chambre syndicale nationale des entre
prises de transport de fonds et valeurs ( Sytraval ) ja Brink's                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
  France SARL vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( 1 )
( Valtion tuki — Kilpailijan tekemä valitus — Tutkimisme          Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
nettelyn aloittamisen laiminlyöminen — Puolustautumis             istuimen ensimmäisen laajennetun jaoston puheenjohtajan
                  oikeus — Kumoamiskanne)                          9.8.1995 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste
                         ( 95/C 299/32 )                           ristä on poistettu asia T-425/93 , David Wilcox vastaan
                                                                   Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komis
                                                                   sio .
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                   (') EYVL N:o C 238 , 2.9.1993
Asiassa T-95/94 , Chambre syndicale nationale des entre
prises de transport de fonds et valeurs ( Sytraval ) ja Brink's
France SARL, edustajanaan asianajaja Jean-Michel Payre,
Pariisi , prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
Aloyse May, 31 Grand-rue, vastaan Euroopan yhteisöjen                      Asian T-430/93 ( ) poistaminen rekisteristä
komissio ( asiamiehinään Michel Nolin ja Ben Smulders ),                                   ( 95 /C 299/35
jota tukee Ranskan tasavalta ( asiamiehinään Catherine de
Salins ja Jean-Marc Belorgey ), jossa vaaditaan kumotta                           (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
vaksi 31.12.1993 tehty komission päätös , jossa hylättiin
kantajien vaatimus sen toteamiseksi , että Ranskan tasavalta       Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
on rikkonut perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklaa                 istuimen ensimmäisen laajennetun jaoston puheenjohtajan
myöntäessään tukia Securipost SArlle , ensimmäisen oi             11.8.1995 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste
keusasteen tuomioistuin ( neljäs laajennettu jaosto ), toimien     ristä on poistettu asia T-430/93 , Jean Trelhu vastaan
kokoonpanossa jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts, tuoma            Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komis
rit R. Schintgen , C. P. Briët, R. García-Valdecasas ja P.         sio .
Lindh ; kirjaaja : H. Jung, on antanut 28 päivänä syyskuuta
1995 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
                                                                   (•) EYVL N:o C 54 , 25.5.1993
1 ) Kumotaan 31.12.1993 tehty komission päätös, jolla on
     hylätty kantajien vaatimus siitä, että komissio toteaisi
     Ranskan tasavallan rikkoneen perustamissopimuksen
     92 ja 93 artiklaa myöntäessään tukia Securipostille.                Yhdistettyjen asioiden T-436/93 ja T-441 /93 ( )
                                                                                poistaminen rekisteristä
2 ) Komissio vastaa omista ja vastaajan oikeudenkäyntiku                                  ( 95/C 299/36 )
     luista .
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
3 ) Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäynti
     kuluistaan .                                                  Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                   istuimen neljännen laajennetun jaoston puheenjohtajan
(M EYVL N:o C 103 , 11.4.1994                                       12.7.1995 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste
                                                                   ristä on poistettu yhdistetyt asiat T-436/93 ja T-441 /93 ,
                                                                   British Petroleum Company plc, Barcleys Bank plc, Hanson
                                                                   plc , Lucas Industries Public Limited Company, Mars UK


title: Asia C-352/15 P: Valitus, jonka Edward Guja on tehnyt 12.5.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-823/14, Guja v. Puola, 14.4.2015 antamasta määräyksestä

text:
               22.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 68/20

         Valitus, jonka Edward Guja on tehnyt 12.5.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-823/14, Guja v. Puola, 14.4.2015 antamasta määräyksestä
   (Asia C-352/15 P)
   (2016/C 068/25)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Valittaja: Edward Guja (edustaja: adwokat M. Szczepara)

      Muu osapuoli: Puolan tasavalta
   Valitus hylättiin unionin tuomioistuimen (kolmas jaosto) 17.12.2015 antamalla määräyksellä.


title: Cour d'appel de Metzin 31.5.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa virallinen syyttäjä sekä asianomistajat Robert Vergobbio ja Salvatore La Mancusa vastaan Rémy Schmit (Asia C-240/95)

text:
2.9.95               |_ FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 229/ 15
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
istuin                                                               samat kuin asiassa C-234/95 (2); täytäntöönpanon määrä
                                                                     aika on loppunut 1.7.1992 .
— toteaa, että Italian tasavalta, jättäessään antamatta
     neuvoston direktiivin 67/548/ETY mukaisesti ilmoitet           ( ] ) EYVL N:o L 189 , 20.7.1990 , s . 17
     tujen aineiden ihmisille ja ympäristölle aiheuttamien           ( 2 ) Katso tämän Euroopan yhteisöjen virallisen lehden s . 13
     vaarojen arviointiperiaatteiden vahvistamisesta 20
     päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission direktiivin
     93/67/ETY (') noudattamiseksi tarpeelliset lait, asetuk
     set ja hallinnolliset määräykset, tai jättäessään ilmoitta
     masta niistä, on jättänyt täyttämättä mainitun direk
     tiivin ja EY:n perustamissopimuksen mukaan sille                Cour d'appel de Metzin 31.5.1995 tekemällään päätöksellä
     kuuluvat velvollisuudet, ja                                     esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa virallinen syyttäjä
                                                                     sekä asianomistajat Robert Vergobbio ja Salvatore La
— velvoittaa Italian tasvallan korvaamaan oikeudenkäyn                               Mancusa vastaan Remy Schmit
     tikulut .                                                                                (Asia C-240/95 )
                                                                                ( 95/C 229/32 )
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                     Cour d'appel de Metz on 31.5.1995 tekemällään päätök
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklassa, jonka mukaan
direktiivi velvoittaa saavuutettavaan tulokseen nähden               sellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistui
                                                                     men kirjaamoon 7.7.1995 , pyytänyt yhteisöjen tuomioistu
jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, velvoitetaan
                                                                     imelta ennakkoratkaisua asiassa virallinen syyttäjä sekä
jäsenvaltiot noudattamaan direktiivissä asetettuja täytän
                                                                     asianomistajat Robert Vergobbio ja Salvatore La Mancusa
töönpanon määräaikoja . Tämä määräaika päättyi
                                                                     vastaan Remy Schmit.
31.10.1993 ilman, että Italian tasavalta olisi antanut
komission vaatimuksissa mainitun direktiivin noudattami
seksi tarpeelliset säännökset ja määräykset.                          Cour d'appel de Metz pyytää yhteisöjen tuomioistuimelta
                                                                     ennakkoratkaisua seuraavaan kysymkseen:
 (>) EYVL N:o L 227, 8.9.1993 , s . 9
                                                                      Onko sellainen autojen vuosimalleja koskeva kansallinen
                                                                      säädös, jonka perusteella jäsenvaltion viranomaiset ja
                                                                      tämän jäsenvaltion markkinoilla toimivat yritykset katso
                                                                      vat, että kahdesta samanmerkkisestä ja samaa mallia
                                                                      olevasta autosta, jotka on saatettu markkinoille samaan
Euroopan yhteisöjen komission 6.7.1995 Belgian kuningas              aikaan 1 . heinäkuuta jälkeen, toista saadaan esitellä seuraa
                  kunta vastaan nostama kanne                         van vuoden vuosimallina, kun taas on kiellettyä esitellä tällä
                         (Asia C-239/95 )                             tavoin toista , joka on valmistettu toisessa jäsenvaltiossa ja
                           ( 95/C 229/31 )
                                                                      tuotu rinnakkaistuontina maahan, Euroopan yhteisön
                                                                      perustamissopimuksen 30 artiklan vastainen ?
 Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään oikeudelli
 nen neuvonantaja Hendrik van Lier, prosessiosoite Luxem
 burgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner,
 Kirchberg, on nostanut 6.7.1995 Euroopan yhteisöjen
 tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningaskuntaa vas                 High Court of Justice, Queen's Bench Divisionin 20.6.1995
 taan .                                                               tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                      asiassa The Queen vastaan Intervention Board for Agricul
 Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                              tural Produce, ex parte: Accrington Beef Co. Ltd ym.
                                                                                ( Asia C-241/95 )
 — toteaa, että Belgian kuningaskunta on jättänyt täyttä                                          ( 95/C 229/33 )
      mättä sille aktiivisia implantoitavia lääkinnällisiä lait
      teita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentä
      misestä 20 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston              High Court of Justice, Queen's Bench Division on esittänyt
      direktiivin 90/385/ETY(') ja erityisesti sen 16 artiklan         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle 20.6.1995 tekemäl
      mukaan kuuluvat velvollisuudet jättäessään antamatta             lään päätöksellä ennakkoratkaisupyynnön, joka on saapu
      direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja        nut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
      hallinnolliset määräykset,                                       10.7.1995 , saadakseen asiassa The Queen vastaan Interven
                                                                       tion Board for Agricultural Produce, ex parte: Accrington
  — toteaa toissijaisesti , että Belgian kuningaskunta, jättäes       Beef Co . Ltd ym. ennakkoratkaisun seuraaviin kysymyk
                                                                       siin :
      sään ilmoittamatta viipymättä komissiolle tällaisista
      toimenpiteistä, on joka tapauksessa jättänyt täyttämättä
      näiden samojen säänösten mukaan sille kuuluvat jäse             1 . Onko nimikkeeseen 0202 kuuluvaa jäädytettyä nau
      nyysvelvoitteet, ja                                                    danlihaa ja alanimikkeeseen 0206 29 91 kuuluvia tuot
                                                                             teita koskevista tuontijärjestelyistä annetun neuvoston
  — velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu                      asetuksen ( EY ) N:o 130/94 yksityiskohtaisesta sovelta
      denkäyntikulut.                                                        misesta 31 tammikuuta 1994 annetua komission ase


title: Asia T-423/03: Elisabeth Saskia Smitin 23.12.2003 Europolia vastaan nostama kanne

text:
C 47/36                   FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                         21.2.2004
Kantajat väittävät lopuksi, että komissio on loukannut yhteisön            Kantaja katsoo, että kyseistä päätöstä ei ole perusteltu riittävästi
oikeuden perusperiaatteita, joita ovat esimerkiksi oikeusvar-              ja että se on yhteensopimaton hyvää hallintoa koskevan
muuden ja luottamuksensuojan periaate, riippumattomuuspe-                  sellaisen yleisen periaatteen kanssa, jonka mukaan päätökset
riaate ja tieteellistä lausuntoa koskevan erityisosaamisen periaa-         on perusteltava. Kantaja vetoaa myös siihen, että Europolin
te, suhteellisuusperiaate, yhdenvertaisen kohtelun periaate ja             henkilöstösääntöjen (1) liitteessä 2 olevaa 5 artiklaa on rikottu
hyvän hallinnon periaate. Kantajat väittävät myös, että komis-             ja huolellisuusperiaatetta on loukattu.
siolla ei ollut toimivaltaa ja että se käytti harkintavaltaansa
väärin.
                                                                           (1) Europolin henkilöstösäännöistä 3 päivänä joulukuuta 1998 annet-
                                                                               tu neuvoston säädös (EYVL C 26, 30.1.1999, s. 23–81).
(1) Vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koske-
    vien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä
    27 päivänä kesäkuuta 1967 annettu neuvoston direktiivi 67/548/
    ETY (EYVL P 196, s. 1).
                                                                           Gerhard Keinhorstin 20.12.2003 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-428/03)
Elisabeth Saskia Smitin 23.12.2003 Europolia vastaan
                            nostama kanne
                                                                                (2004/C 47/69)
                           (Asia T-423/03)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                            (2004/C 47/68)
                     (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                       Gerhard Keinhorst, kotipaikka Overijse (Belgia), on nostanut
                                                                           20.12.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                           tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                           vastaa. Kantajan edustaja on asianajaja Nicolas Lhoëst, proses-
                                                                           siosoite Luxemburgissa.
Elisabeth Saskia Smit on nostanut 23.12.2003 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
teen Europolia vastaan. Kantajan edustajina ovat P. de Casparis            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
ja M. F. Baltussen.
                                                                           –     Kumoaa nimittävän viranomaisen 23.12.2002 tekemän
                                                                                päätöksen siltä osin kuin siinä ei myönnetty kantajalle
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                       lainkaan virkaiän hyvitystä palkkatasossa ja luokitteli
                                                                                hänet siis palkkaluokkaan A 6 tasolle 1 sen sijaan, että
                                                                                hänet olisi luokiteltu palkkaluokkaan A 6 tasolle 3,
1.    kumoaa Europolin implisiittisen päätöksen, jolla se on
      hylännyt valituksen, jonka kantaja on tehnyt 19.5.2003
      tehdystä päätöksestä, ja samalla kumoaa kyseisen                     –     Kumoaa nimittävän viranomaisen 14.4.2003 tekemän
      19.5.2003 tehdyn päätöksen                                                 päätöksen siltä osin kuin siinä
2.    velvoittaa Europolin maksamaan kantajalle vahingonkor-                     –     ei vahvistettu kantajan luokittelemista palkkaluok-
      vausta sekä korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                                      kaan A 6 tasolle 3 palvelukseen ottamisen yhtey-
                                                                                dessä,
                                                                                –     ei määritetty kantajan uraa uudelleen aikaistamalla
                                                                                hänen ylentämistään palkkaluokkaan A5 ja myöntä-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                    mällä hänelle tarvittaessa ylennystä palkkauok-
                                                                                kaan A 4,
Europol on riidanalaisella päätöksellä hylännyt hakemuksen,                      –     rajoitettiin palkkaluokan uudelleenmäärittelyä kos-
jonka kantaja oli toimittanut harjoittaakseen ”asset administra-                       kevan päätöksen voimaantuloa sen rahallisten vaiku-
torin” tehtäviä.                                                                       tusten osalta siten, että ne alkoivat 5.10.1995,


title: Asia C-472/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Pest Megyei Bíróság (Unkarin tasavalta) on esittänyt 29.9.2010 — Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság v. Invitel Távközlési Zrt.

text:
               18.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 346/32

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Pest Megyei Bíróság (Unkarin tasavalta) on esittänyt 29.9.2010 — Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság v. Invitel Távközlési Zrt.
   (Asia C-472/10)
   ()
   2010/C 346/53
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Pest Megyei Bíróság

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság

      Vastaaja: Invitel Távközlési Zrt.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (1) 6 artiklan 1 kohtaa tulkita siten, ettei kohtuuttoman sopimusehdon katsota sitovan yksittäistä kuluttajaa silloin, kun kuluttajasopimuksessa olevan kohtuuttoman sopimusehdon mitättömyyden toteamista koskevan vaatimuksen tekemiseen laissa tarkoitettu ja lailla tähän valtuutettu elin on ryhmäkanteella vaatinut tätä kuluttajien nimissä (popularis actio)?
               Voidaanko edellä mainitun asetuksen 6 artiklan 1 kohtaa tulkita siten, kun on kyse ryhmäkanteella vireille saatetussa asiassa niiden kuluttajien, jotka eivät ole asianosaisia, hyväksi annetusta tuomiosta ja kohtuuttoman yleisen sopimusehdon soveltamiskiellosta, että tällainen ehto ei ole asianomaiseen kuluttajien ryhmään eikä tulevaisuuteen nähden velvoittava, ja että tuomioistuimen on viran puolesta sovellettava tästä johtuvia oikeudellisia seurauksia?

               2)

               Voidaanko neuvoston direktiivin 93/13/ETY 3 artiklan 1 kohtaa — ottamalla huomioon sen 3 kohdan perusteella annetussa liitteessä olevan 1 kohdan j alakohdan ja 2 kohdan d alakohdan säännökset — tulkita siten, että silloin kun elinkeinonharjoittaja tai palvelujen tarjoaja yksipuolisesti muuttaa hintaa koskevia sopimusehtoja esittämättä yksiselitteisesti hintojen vaihtelumenetelmää ja sopimuksessa mainittuja perusteltuja syitä, tätä on pidettävä kohtuuttomana sopimusehtona suoraan lain nojalla?

      (1)  EYVL L 95, s. 29.


title: Asia T-77/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.4.2016 – Tronios Group International v. EUIPO – Sky (SkyTec) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki SkyTec — Aikaisempi kansallinen sanamerkki SKY — Suhteellinen hylkäysperuste — Käytön sallimisesta johtuva oikeudenmenetys — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 54 artiklan 2 kohta — Sekaannusvaara — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               6.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 200/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.4.2016 – Tronios Group International v. EUIPO – Sky (SkyTec)
   (Asia T-77/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki SkyTec - Aikaisempi kansallinen sanamerkki SKY - Suhteellinen hylkäysperuste - Käytön sallimisesta johtuva oikeudenmenetys - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 54 artiklan 2 kohta - Sekaannusvaara - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2016/C 200/28)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Tronios Group International BV (Breda, Alankomaat) (edustajat: asianajajat R. van Leeuwen ja H. Klingenberg)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: S. Crabbe ja A. Folliard-Monguiral)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Sky plc (Isleworth, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: aluksi solicitor J. Barry, sitten asianajajat M. Schut ja A. Meijboom)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 28.11.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 1681/2013 4), joka koskee British Sky Broadcasting Group plc:n ja Tronios Group International BV:n välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Tronios Group International BV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Sky plc vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 118, 13.4.2015.


title: Asia C-523/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 23.11.2007 — A

text:
               26.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/35

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 23.11.2007 — A
   (Asia C-523/07)
   (2008/C 22/63)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Korkein hallinto-oikeus
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: A
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

                           a)

                           Sovelletaanko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa annetun asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 2201/2003 (1) (Bryssel II a -asetus) nyt esillä olevan kaltaiseen, julkisoikeudellisen lastensuojelun yhteydessä yhtenä päätöksenä tehdyn, lapsen välitöntä huostaanottoa ja sijoittamista kodin ulkopuolelle koskevan ratkaisun täytäntöönpanoon kokonaisuudessaan

                           b)

                           vai asetuksen 1 artiklan 2 kohdan d alakohdan säännös huomioon ottaen pelkästään sijoittamista kodin ulkopuolelle koskevaan osaan päätöksestä.

               2)

               Miten asetuksen 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua asuinpaikan käsitettä samoin kuin siihen liittyvää 13 artiklan 1 kohtaa on yhteisöoikeuden mukaan tulkittava erityisesti silmällä pitäen tilannetta, jossa lapsella on vakinainen asunto yhdessä jäsenvaltiossa, mutta hän oleskelee toisessa jäsenvaltiossa viettäen siellä kiertelevää elämää.

               3)

                           a)

                           Jos katsotaan, että lapsen asuinpaikka ei ole jälkimmäisessä toisessa jäsenvaltiossa, millä edellytyksillä kiireellinen turvaamistoimenpide (huostaanottotoimenpide) voidaan silti toimittaa asetuksen 20 artiklan 1 kohdan nojalla tuossa jäsenvaltiossa.

                           b)

                           Onko asetuksen 20 artiklan 1 kohdan mukainen turvaamistoimenpide vain sellainen toimenpide, joka voidaan toteuttaa kansallisen lain mukaan ja ovatko kansallisen lain tuota toimenpidettä koskevat määräykset sitovia artiklaa sovellettaessa.

                           c)

                           Onko asia turvaamistoimenpiteen toteuttamisen jälkeen viran puolesta siirrettävä toimivaltaisen jäsenvaltion tuomioistuimelle.

               4)

               Jos jäsenvaltion tuomioistuin ei ole lainkaan toimivaltainen, onko sen jätettävä asia tutkimatta vai siirrettävä se toisen jäsenvaltion tuomioistuimeen.

      (1)  EUVL L 338, s. 1.