title: Asia C-478/99: Euroopan yhteisöjen komission 16.12.1999 Ruotsin kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 63/12                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          4.3.2000
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             Euroopan yhteisöjen komission 16.12.1999 Ruotsin ku-
                                                                                ningaskuntaa vastaan nostama kanne
1. toteaa, että Itävallan tasavalta on jättänyt noudattamatta
     EY:n perustamissopimuksen mukaiset velvollisuutensa,
     koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa työntekijöi-
     den suojelemiseksi vaaroilta, jotka liittyvät biologisille                                    (Asia C-478/99)
     tekijöille altistumiseen työssä annetun neuvoston direktii-
     vin 90/679/ETY (seitsemäs direktiivin 89/391/ETY 16 ar-
     tiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) mukauttami-
     sesta tekniseen kehitykseen 30 päivänä kesäkuuta 1995                                          (2000/C 63/24)
     annetun komission direktiivin 95/30/EY (1) noudattamisen
     edellyttämiä kaikkia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
     määräyksiä.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission on nostanut 16.12.1999
2. velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ruotsin kunin-
     kulut.                                                              gaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat oikeudellisen
                                                                         yksikön virkamiehet Leo Parpala ja Paolo Stancanelli ja proses-
                                                                         siosoite Luxemburgissa on c/o komission oikeudellisen yk-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      sikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,
                                                                         Kirchberg, Luxemburg.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
asiassa C-460/99 (2) olevia oikeudellisia perusteita ja pääasialli-
sia perusteluja; Direktiivin 95/30/EY 2 artiklassa täytäntöönpa-
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
nolle säädetty määräaika päättyi 30.11.1996.
(1) EYVL L 155, 6.7.1995, s. 41.                                         1. vahvistaa, että Ruotsin kuningaskunta ei ole noudattanut
(2) Ks. tämän virallisen lehden s. 11.                                        kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä
                                                                              huhtikuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin
                                                                              93/13/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
                                                                              antanut direktiivin 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun
                                                                              liitteen noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
                                                                              hallinnollisia määräyksiä;
Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalzin 8.12.1999 te-
kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                     2. velvoittaa Ruotsin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
asiassa Ambulanz Glöckner vastaan Landkreis Südwest-
pfalz, jossa kuultavina 1. Arbeiter-Samariter-Bund Landes-
verband Rheinland-Pfalz e.V. ja 2. Deutsches Rotes Kreuz
Landesverband Rheinland-Pfalz e.V. sekä virkansa puoles-
          ta edustettuna yleisen edun valvoja, Mainz                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                           (Asia C-475/99)
                                                                         Komissio pitää tärkeänä, että direktiivi pannaan täytäntöön
                            (2000/C 63/23)                               siten, että oikeusvarmuuden toteutuminen turvataan ja että
                                                                         oikeustila on yksityisten oikeussubjektien kannalta selvä, jotta
Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz on pyytänyt                       niillä on mahdollisuus saada tieto kaikista oikeuksistaan.
8.12.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
jen tuomioistuimeen 15.12.1999, Euroopan yhteisöjen tuo-
mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Ambulanz Glöckner
vastaan Landkreis Südwestpfalz, jossa kuultavina 1. Ar-                  Direktiivin 8 artiklassa vahvistetaan, että direktiivi on vähim-
beiter-Samariter-Bund Landesverband Rheinland-Pfalz e.V. ja              mäisdirektiivi, kun taas 3 artiklan 3 kohdassa viitataan liitteessä
2. Deutsches Rotes Kreuz Landesverband Rheinland-Pfalz e.V.              olevaan ohjeelliseen luetteloon. Jäsenvaltiot voivat lisätä siihen
sekä virkansa puolesta edustettuna yleisen edun valvoja, Mainz,          muitakin ehtoja, muotoilla ehdot ankarammiksi (rajoittaen
seuraavaan kysymykseen:                                                  enemmän elinkeinonharjoittajan vapautta) tai muuttaa luette-
                                                                         lon 2 kohdan a-d alakohdassa tarkoitettua soveltamisalaa. Sen
Onko EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan 1 kohdan                      sijaan ne eivät voi poistaa sopimusehtoja eivätkä muotoilla
sekä 81 artiklan ja sitä seuraavan artiklan mukaista antaa               niitä kuluttajan kannalta epäedullisemmiksi. Siitä, että 3 artik-
sairaankuljetuspalvelujen osalta monopoli maantieteellisesti             lan 3 kohdassa viitataan luetteloon ja että johdanto-osan
rajatulle alueelle?                                                      seitsemännessätoista perustelukappaleessa säädetään, että
                                                                         jäsenvaltiot voivat vain laajentaa tai rajoittaa ehtojen soveltami-
                                                                         salaa lainsäädännöllään, seuraa myös, että luettelo on sisälly-
                                                                         tettävä kansalliseen säädöstekstiin.
 ---pagebreak--- 4.3.2000                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 63/13
Komissio katsoo, että direktiivin 93/13/ETY liitteessä olevan             Gerry Plantin ja 16 muun 20.12.1999 tekemä valitus
luettelon tarkoituksena on luoda toimivat sisämarkkinat ja                Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
parantaa kuluttajansuojaa muun muassa kuluttajille suunnatun              tuimen toisen jaoston yhdistetyissä asioissa T-148/98 ja
informaation avulla. Tähän päästään selittämällä ja konkreti-             T-162/98, J. G. Evans ym. ja South Wales Small Mines
soimalla direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa ilmaistut yleiset              Association vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
kriteerit. Siten sekä ruotsalaisten että ulkomaalaisten taloudel-                         29.9.1999 antamasta tuomiosta
listen toimijoiden ja kuluttajien oikeusturva paranee, minkä
lisäksi eri viranomaiset soveltavat lakia yhtenäisemmin. Komis-
sio katsoo vielä, että luettelo on erittäin hyvä apuväline                                         (Asia C-480/99 P)
elinkeinonharjoittajille niiden laatiessa vakiosopimuksiaan ja
että ajateltavissa olevia oikeusriitoja voidaan siten vähentää.
Komission käsityksen mukaan nämä tavoitteet ja erityisesti                                           (2000/C 63/26)
selvyys- ja informaationäkökohdat voidaan toteuttaa vain
tekemällä direktiivin liitteessä oleva luettelo yleisesti tunnetuksi
julkistamalla se osana säädöstä, jolla direktiivi pannaan täy-            Gerry Plant ja 16 muuta, kotipaikka Yhdistynyt kuningaskunta,
täntöön.                                                                  ovat valittaneet 20.12.1999 Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
                                                                          meen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                          mioistuimen toisen jaoston yhdistetyissä asioissa T-148/98 (1)
(1) EYVL L 1995, 21.4.1993, s. 29.                                        ja T-162/98 (2), J. G. Evans ym. ja South Wales Small Mines
                                                                          Association vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 29.9.1999
                                                                          antamasta määräyksestä. Valittajien edustajina ovat solicitor
                                                                          Barbara Hewson, Englannin ja Walesin asianajajayhteisö, ja
                                                                          solicitor Thomas Graham, prosessiosoite Luxemburgissa asia-
                                                                          najotoimisto Nathan & Noesen, 18 rue des Glacis.
Finanzgericht Düsseldorfin 8.12.1999 tekemällään pää-
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Vobis                     Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
      Microcomputer AG vastaan Hauptzollamt Aachen
                                                                          1. kumoaa ensimmäisen oikeusasteen                  tuomioistuimen
                         (Asia C-479/99)                                       29.9.1999 antaman määräyksen,
                          (2000/C 63/25)
                                                                          2. toteaa, että kumoamiskanne on otettava tutkittavaksi,
                                                                               ja velvoittaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
Finanzgericht Düsseldorf on pyytänyt 8.12.1999 tekemällään                     tutkimaan kanteen aineellisesti, ja
päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
tuimeen 16.12.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
asiassa Vobis Microcomputer AG vastaan Hauptzollamt                       3. toissijaisesti palauttaa tutkittavaksi ottamista koskevan
Aachen ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                                kysymyksen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                               tutkittavaksi uudessa kokoonpanossa, mitä ennen valittajil-
                                                                               la on ensin oltava mahdollisuus saada tietoonsa SWSMA:n
1.     Onko yhdistettyä nimikkeistöä, sellaisena kuin se on                    esittämä näyttö ja sen huomautukset ja esittää niistä
tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista anne-          näkemyksensä, sekä
tun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (1) liitteen 1 muut-
tamisesta 24 päivänä kesäkuuta 1997 annetun komission
asetuksen (EY) N:o 1153/97 liitteessä 1, tulkittava siten, että           4. velvoittaa komission korvaamaan valituksesta ja kumoa-
sellaiset elektroniset integroidut piirit, joiden avulla automaat-             miskanteesta aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.
tiset tietojenkäsittelykoneet ja niiden yksiköt käsittelevät ääni-
signaaleja (äänikortit), on luokiteltava tullitariffinumerolle
8471, 8473 tai 8543?
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
2.     Voidaanko 24 päivänä kesäkuuta 1997 annettua komis-
sion asetusta (EY) N:o 1153/97 ja tariffi- ja tilastonimik-
                                                                          Valittajat ovat valittaneet riidanalaisesta määräyksestä vedoten
keistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuk-
                                                                          siihen, että menettely ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
sen (ETY) N:o 2658/87 (2) liitteen 1 muuttamisesta 4 päivänä
                                                                          messa on ollut virheellinen, mikä on loukannut valittajien etua,
marraskuuta 1997 annettua komission asetusta (EY) N:o
                                                                          ja/tai siihen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
2086/97 soveltaa niiltä osin kuin edellä 1. kysymyksessä
                                                                          rikkonut yhteisön oikeutta erityisesti seuraavasti:
mainitut äänikortit luokitellaan niissä tullitariffinimikkeelle
8543?
                                                                          1. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti noudattamat-
                                                                               ta asiaa koskevaa lainsäädäntöä, koska se ei todennut, että
( 1) EYVL L 168, 26.6.1997, s. 35.
(2) EYVL L 312, 14.11.1997, s. 1.
                                                                               komission päätös koski valittajia EHTY:n perustamissopi-
                                                                               muksen 33 artiklan mukaisesti ja että heillä oli henkilöinä,
                                                                               joita päätös koskee, oikeus saada päätös tiedoksi EHTY:n
                                                                               perustamissopimuksen 15 artiklan nojalla.


title: Asia C-80/10: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 12.11.2010 — Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               19.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/13

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 12.11.2010 — Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-80/10) (1)

   2011/C 89/25
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 100, 17.4.2010.


title: Asia T-52/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8.7.2008 — Knauf Gips v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt — Kipsilevyjen markkinat — Päätös, jossa todetaan EY 81 artiklan rikkominen — Oikeus saada tutustua asiakirjavihkoon — Yksi ainoa ja jatkettu rikkominen — Vastuuseen joutuminen — Sakko — Sakkojen määrän laskennasta annetut suuntaviivat — Yhteistyö hallinnollisen menettelyn aikana)

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/40

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8.7.2008 — Knauf Gips v. komissio
   (Asia T-52/03) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Kipsilevyjen markkinat - Päätös, jossa todetaan EY 81 artiklan rikkominen - Oikeus saada tutustua asiakirjavihkoon - Yksi ainoa ja jatkettu rikkominen - Vastuuseen joutuminen - Sakko - Sakkojen määrän laskennasta annetut suuntaviivat - Yhteistyö hallinnollisen menettelyn aikana)
   (2008/C 209/68)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Napoli Knauf Gips KG, aiemmin Gebrüder Knauf Westdeutsche Gipswerke KG (Iphofen, Saksa) (edustajat: aluksi asianajajat M. Klusmann ja F. Wiemer, sittemmin M. Klusmann)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aluksi F. Castillo de la Torre ja S. Rating, sittemmin F. Castillo de la Torre ja R. Sauer)
   Oikeudenkäynnin kohde
   EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä seuraavien yritysten osalta: BPB PLC, Gebrüder Knauf Westdeutsche Gipswerke KG, Société Lafarge SA ja Gyproc Benelux NV (Asia COMP/E-1/37.152 — kipsilevyt) 27.11.2002 tehdyn komission päätöksen 2005/471/EY (EYVL L 166, 2005, s. 8) kumoamista koskeva vaatimus tai toissijaisesti kantajalle määrätyn sakon alentamista koskeva vaatimus
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Knauf Gips KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 124, 24.5.2003.


title: Asia T-304/08: Kanne 5.8.2008 — Smurfit Kappa Group v. komissio

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/30

         Kanne 5.8.2008 — Smurfit Kappa Group v. komissio
   (Asia T-304/08)
   (2008/C 272/57)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Smurfit Kappa Group plc (Dublin, Irlanti) (edustajat: asianajaja T. Otterwanger ja asianajaja E. Henny)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               on kumottava komission päätös EY 230 artiklan mukaisesti

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäynnistä kantajalle aiheutuvat kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii EY 230 artiklan nojalla sen 2.4.2008 tehdyn komission päätöksen N 582/2007 (asia Propapier PM2 GmbH & Co. KG-LIP:lle myönnetty tuki K(2008) 1107)) kumoamista, jolla komissio hyväksyi Saksan valtion ilmoittaman Propapier PM2 GmbH & Co. KG:lle myönnetyn valtiontuen.
   Kantaja, joka on Irlantiin sijoittautunut kansainvälinen pakkausyritys, teki komissiolle epämuodollisen valituksen paperitehtaan, josta kantajan mukaan tulisi Euroopan unionin suurin, rakentamiseen (Brandenburg-Nordostin alueelle Saksassa) myönnetystä huomattavasta tuesta. Kantaja väittää, että vaikka oli selviä viitteitä siitä, että tuetulla investoinnilla olisi vakavia ja kohtuuttomia vaikutuksia kantajaan ja koko alaan, komissio katsoi, ettei ollut tarpeen aloittaa muodollista tutkintamenettelyä, koska alueellinen tuki ei ylittänyt alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen vuosille 2007–2013 (1) (alueellisia valtiontukia koskevat suuntaviivat) 68 kohdan a ja b alakohdassa asetettuja markkinaosuuden ja kapasiteetin kasvua koskevia kynnysarvoja, ja totesi kyseisen tuen yhteensopivaksi EY:n perustamissopimuksen kanssa.
   Kantaja, joka kilpailee suoraan tuensaajan kanssa, riitauttaa seuraavilla perusteilla komission päätöksen olla aloittamatta EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua muodollista tutkintamenettelyä:
   Kantaja katsoo ensinnäkin, että komission olisi pitänyt aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdan ja neuvoston asetuksen N:o 659/1999 (2) 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti muodollinen tutkintamenettely ja tutkia kyseinen tuki perusteellisemmin niiden epäilyjen perusteella, jotka heräävät markkinoiden rakenteellisten ongelmien yhteydessä, ja noudattaen asianmukaisempaa markkinoita koskevaa arviointia. Kantaja väittää, että komissio sovelsi virheellisesti ainoastaan alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen 68 kohdassa asetettuja tiukkoja kynnysarvoja ja teki ilmeisen arviointivirheen laskiessaan kapasiteetin kasvua.
   Kantaja väittää toiseksi, että komissio rikkoi EY 87 artiklan 3 kohtaa ja alueellisia valtiontukia koskevia suuntaviivoja sikäli kuin riidanalaisessa päätöksessä (i) ei tarkastella lainkaan tuen haitallisia vaikutuksia sopimusehtoihin (ii) ja tulkitaan virheellisesti alueellisia valtiontukia koskevia suuntaviivoja. Kantaja väittää tällä perusteella, että komissio ei vertaillut alueelle aiheutuvia hyötyjä suhteessa huomattavan tuen vaikutuksiin koko alalla vaan sovelsi ainoastaan viiden prosentin kapasiteetin kasvua koskevaa kriteeriä suorittamatta taloudellista arviointia. Kantajan mukaan alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen 68 kohdassa säädetyn kriteerin soveltaminen on vastoin EY:n perustamissopimusta, koska mainitussa säännöksessä ei edellytetä, että komissio hyväksyisi automaattisesti kaikki tukitoimet, jotka eivät ylitä siinä asetettuja kynnysarvoja.
   Kantaja väittää kolmanneksi, että riidanalaisessa päätöksessä on tosiseikkoja koskevia virheitä ja sitä rasittavat lisäksi markkinoiden määrittelyä ja kapasiteetin kasvua koskevat ilmeiset arviointivirheet.
   Kantaja esittää neljänneksi, että komissio rikkoi EY 87 artiklan 3 kohtaa ja alueellisia valtiontukia koskevia suuntaviivoja sikäli kuin se teki riidanalaisessa päätöksessään ilmeisen arviointivirheen tukitoimen luokittelun osalta.
   Viidenneksi kantaja väittää, että komissio teki vakavia oikeudellisia virheitä sikäli kuin se katsoi päätöksessään, että Saksan aluetukien kartta vuosille 2007–2013, jossa Brandenburg-Nordostin alue todetaan alueellisen tuen saamiseen kelpoiseksi EY 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa määrätyn poikkeuksen nojalla koko ajanjakson 2007–2013 osalta, on yhteensopiva EY:n perustamissopimuksen kanssa. Lisäksi kantaja katsoo, että riidanalainen päätös on virheellinen, koska siinä ei ole otettu huomioon muita samaa hanketta koskevia tukia.
   Lopuksi kantaja väittää, että komissio laiminlöi alustavan tutkinnan osalta velvollisuutensa perustella päätöksensä asianmukaisesti.

      (1)  EYVL 2006 C 54, s. 13.

      (2)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL 1999 L 83, s. 1).


title: Asia T-64/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.12.2016 – Shoe Branding Europe v. SMHV (kaksi samansuuntaista raitaa housuissa) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus housuissa olevien kahden samansuuntaisen raidan rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               8.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/49

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.12.2016 – Shoe Branding Europe v. SMHV (kaksi samansuuntaista raitaa housuissa)
   (Asia T-64/15) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus housuissa olevien kahden samansuuntaisen raidan rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2016/C 048/56)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Shoe Branding Europe BVBA (Oudenaarde, Belgia) (edustaja: asianajaja J. Løje)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: aluksi P. Geroulakos, sitten D. Gája)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n viidennen valituslautakunnan 3.12.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 2563/2013-5), joka koskee hakemusta merkin, joka koostuu housuissa olevista kahdesta samansuuntaisesta raidasta, rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Shoe Branding Europe BVBA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 107, 30.3.2015.


title: Asia C-668/13: Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 22.4.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Suceava – Romania) – Casa Judeţeană de Pensii Botoşani v. Evangeli Paraskevopoulou (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Identtinen ennakkoratkaisukysymys — Siirtotyöläisten sosiaaliturva — Asetus (ETY) N:o 1408/71 — 7 artiklan 2 kohdan c alakohta — Jäsenvaltioiden välisten sosiaaliturvasopimusten sovellettavuus — Jäsenvaltiosta peräisin oleva, kotimaahansa palannut pakolainen — Työskentelyjaksojen täyttyminen toisen jäsenvaltion alueella — Vanhuusetuuden myöntämistä koskeva hakemus — Hylkääminen)

text:
               29.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/12

         Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 22.4.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Suceava – Romania) – Casa Judeţeană de Pensii Botoşani v. Evangeli Paraskevopoulou
   (Asia C-668/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Identtinen ennakkoratkaisukysymys - Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Asetus (ETY) N:o 1408/71 - 7 artiklan 2 kohdan c alakohta - Jäsenvaltioiden välisten sosiaaliturvasopimusten sovellettavuus - Jäsenvaltiosta peräisin oleva, kotimaahansa palannut pakolainen - Työskentelyjaksojen täyttyminen toisen jäsenvaltion alueella - Vanhuusetuuden myöntämistä koskeva hakemus - Hylkääminen))
   (2015/C 213/17)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Suceava

      Asianosaiset

      Kantaja: Casa Judeţeană de Pensii Botoşani

      Vastaaja: Evangeli Paraskevopoulou

      Määräysosa

   Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97 ja sellaisena kuin se on muutettuna 18.12.2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1992/2006, 7 artiklan 2 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että toisen sopimusvaltion kansalaisten, jotka ovat olleet poliittisina pakolaisina toisessa sopimusvaltiossa, sosiaaliturvaetuuksia koskevaa kahdenvälistä sopimusta, joka oli tehty ennen kuin toinen sopimusvaltioista liittyi Euroopan unioniin ja jota ei mainita asetuksen liitteessä III, ei enää sovelleta sellaisten poliittisten pakolaisten tilanteeseen, jotka ovat palanneet kotimaahansa ennen kahdenvälisen sopimuksen tekemistä ja asetuksen voimaantuloa.

      (1)  EUVL C 85, 22.3.2014.


title: Asia F-3/07: Virkamiestuomioistuimen määräys 5.12.2007 — Moschonaki v. Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiö (EUROFOUND)

text:
               26.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/58

         Virkamiestuomioistuimen määräys 5.12.2007 — Moschonaki v. Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiö (EUROFOUND)
   (Asia F-3/07) (1)

   (2008/C 22/112)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä sovintoratkaisun jälkeen.

      (1)  EUVL C 56, 10.3.2007, s. 43.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 20 päivänä joulukuuta 2001 asiassa T-214/01 R, Bank für Arbeit und Wirtschaft AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Välitoimimenettely – Kilpailu – Oikeus tutustua toimielimen sisäisiin asiakirjoihin – Tutkittavaksi ottaminen – Kiireellisyys – Intressivertailu)

text:
29.6.2002               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 156/25
1)    Kanne jätetään tutkimatta.                                              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                              TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
2)    Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                20 päivänä joulukuuta 2001
                                                                        asiassa T-214/01 R, Bank für Arbeit und Wirtschaft AG
(1) EYVL C 173, 16.6.2001.                                                          vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                        (Välitoimimenettely – Kilpailu – Oikeus tutustua toimieli-
                                                                        men sisäisiin asiakirjoihin – Tutkittavaksi ottaminen –
                                                                                Kiireellisyys – Intressivertailu)
                                                                                (2002/C 156/49)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
      TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
                                                                        Asiassa T-214/01 R, Bank für Arbeit und Wirtschaft AG,
                                                                        kotipaikka Wien (Itävalta), edustajanaan asianajaja H. J. Nie-
                  20 päivänä joulukuuta 2001                            meyer, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään
                                                                        S. Rating), jossa kantaja vaatii ensisijaisesti 25.7.2001 tehdyn
                                                                        päätöksen COMP/D-1/36.571 täytäntöönpanon lykkäämistä
asiassa T-213/01 R, Österreichische Postsparkasse vastaan              ja toissijaisesti sitä, että komissio velvoitetaan olemaan välittä-
                Euroopan yhteisöjen komissio                            mättä 10.9.1999 päivättyä väitetiedoksiantoa sekä 21.11.1999
                                                                        päivättyä täydentävää väitetiedoksiantoa asiassa COMP/36.751
                                                                        Freiheitliche Partei Österreichille (Itävallan vapauspuolue), yh-
(Välitoimimenettely – Kilpailu – Oikeus tutustua toimieli-              teisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti
men sisäisiin asiakirjoihin – Tutkittavaksi ottaminen –                 on 20.12.2001 antanut määräyksen, jonka määräysosa on
                 Kiireellisyys – Intressivertailu)                      seuraava:
                                                                        1)    Välitoimihakemus hylätään.
                         (2002/C 156/48)
                                                                        2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Asiassa T-213/01 R, Österreichische Postsparkasse AG, koti-                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
paikka Wien (Itävalta), edustajanaan asianajajat M. Klusmann,                           TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
F. Wiemer ja A. Reidlinger, vastaan Euroopan yhteisöjen
komissio (asiamiehenään S. Rating), jossa kantaja vaatii ensisi-                           21 päivänä maaliskuuta 2002
jaisesti 9.8.2001 tehdyn päätöksen COMP/D-1/36.571 täytän-
töönpanon lykkäämistä ja toissijaisesti sitä, että komissio
velvoitetaan olemaan välittämättä 10.9.1999 päivättyä väite-            asiassa T-218/01, Laboratoire Monique Rémy SAS vastaan
tiedoksiantoa sekä 21.11.1999 päivättyä täydentävää väitetie-                           Euroopan yhteisöjen komissio (1)
doksiantoa asiassa COMP/36.751 Freiheitliche Partei Österrei-
chille (Itävallan vapauspuolue), yhteisöjen ensimmäisen oi-             (Kumoamiskanne – Määräajat – Tutkittavaksi ottamisen
keusasteen tuomioistuimen presidentti on 20.12.2001 antanut                               edellytysten selvä puuttuminen)
määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                                (2002/C 156/50)
1)    Välitoimihakemus hylätään.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                                                                        Asiassa T-218/01, Laboratoire Monique Rémy SAS, kotipaikka
                                                                        Grasse (Ranska), edustajanaan asianajaja J.-F. Pupel, vastaan
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään A. Bordes),


title: Asia C-458/07: Kanne 10.10.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/30

         Kanne 10.10.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-458/07)
   (2007/C 297/48)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Andrade ja G. Braun)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/22/EY (1) 5 artiklan 1 ja 2 kohdan eikä 25 artiklan 1 ja 3 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole varmistanut käytännössä, että loppukäyttäjien saatavilla on vähintään yksi kattava luettelo tai vähintään yksi kattava numerotiedotuspalvelu

               —

               Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Portugalissa Vodafonen tilaajat, jotka ovat ilmaisseet tahtonsa saada nimensä yleispalveluluetteloon, eivät edelleenkään ole kirjattuja tähän luetteloon.
   Sääntelyviranomainen ANACOM ei edelleenkään ole päättänyt kyseessä olevien tietojen antamisen muodoista ja ehdoista. Portugalin valtio on vastuussa tämänhetkisestä oikeudellisesta tilanteesta.

      (1)  EYVL L 108, s. 51.


title: Asia C-283/08: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 17.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Alankomaiden kuningaskunta

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/35

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 17.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Alankomaiden kuningaskunta
   (Asia C-283/08) (1)

   2009/C 141/66

      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 223, 30.8.2008.


               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/1

         (2008/C 92/01)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 79, 29.3.2008

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 64, 8.3.2008

      EUVL C 51, 23.2.2008

      EUVL C 37, 9.2.2008

      EUVL C 22, 26.1.2008

      EUVL C 8, 12.1.2008

      EUVL C 315, 22.12.2007

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Asia C-363/03: Euroopan yhteisöjen komission 21.8.2003 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
1.11.2003                FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 264/21
Euroopan yhteisöjen komission 21.8.2003 Itävallan tasa-               Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                 valtaa vastaan nostama kanne
                                                                      1.    toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut Euroo-
                          (Asia C-362/03)                                   pan yhteisössä liikennöivien hyötyajoneuvojen teknisistä
                                                                            tienvarsitarkastuksista 6 päivänä kesäkuuta 2000 annetun
                                                                            Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/30/
                          (2003/C 264/34)                                   EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut sen
                                                                            noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-
                                                                            lisia määräyksiä, tai ei ole ainakaan niitä ilmoittanut
                                                                            komissiolle
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.8.2003 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa          2.    velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Arnaud Bordes ja Gerald                  tikulut.
Braun komission oikeudellisesta yksiköstä, prosessiosoite Lu-
xemburgissa.
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
1.    toteaa, että koska Itävallan tasavalta ei ole antanut           Täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 10.8.2002.
      munivien kanojen suojelun vähimmäisvaatimuksista
      19 päivänä heinäkuuta 1999 annetun neuvoston direktii-
      vin 1999/74/EY (1) edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin-
                                                                      (1) EYVL 2000 L 203, s. 1.
      nollisia määräyksiä tai ilmoittanut niistä komissiolle, se
      on laiminlyönyt kyseisen direktiivin mukaiset velvoit-
      teensa, ja
2.    velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
      tikulut.
                                                                      Euroopan yhteisöjen komission 9.9.2003 Belgian kunin-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                  gaskuntaa vastaan nostama kanne
Täytäntöönpanoa varten asetettu määräaika kului umpeen                                          (Asia C-377/03)
1.1.2002.
                                                                                (2003/C 264/36)
(1) EYVL 1999, L 203, s. 53.
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.9.2003 Euroo-
                                                                      pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas-
                                                                      kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Ch. Giolito ja
                                                                      G. Wilms, prosessiosoite Luxemburgissa.
Euroopan yhteisöjen komission 21.8.2003 Itävallan tasa-
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                 valtaa vastaan nostama kanne
                                                                      tuin:
                          (Asia C-363/03)                             1.    toteaa, ettei Belgian kuningaskunta ole noudattanut yhtei-
                                                                            söjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Eura-
                                                                            tom (1) soveltamisesta 22 päivänä toukokuuta 2000 anne-
                          (2003/C 264/35)                                   tun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/
                                                                            2000 (2) (EYVL L 130, s. 1) – jolla on 31.5.2000 lukien
                                                                            kumottu ja korvattu yhteisöjen omista varoista tehdyn
                                                                            päätöksen 88/376/ETY, Euratom (3) soveltamisesta
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.8.2003 Euroo-                   29 päivänä toukokuuta 1989 annettu neuvoston asetus
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa                (EY, Euratom) N:o 1552/89 (4), jolla on täysin sama
vastaan. Kantajan asiamiehenä oikeudellisen osaston virkamies               tarkoitus – 6, 9, 10 ja 11 artiklan mukaisia velvollisuuksi-
Dr. Wouter Wils ja prosessiosoite on Luxemburgissa.                         aan, koska se on


title: Asia C-446/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 29.4.2010 (Conseil d’État (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Solgar Vitamin’s France, Valorimer SARL, Christian Fenioux, L’Arbre de Vie SARL, Source Claire, Nord Plantes EURL, RCS Distribution, Ponroy Santé ja Syndicat de la Diététique et des Compléments Alimentaires v. Ministre de l’Economie, des Finances et de l’Emploi, Ministre de la Santé, de la Jeunesse et des Sports ja Ministre de l’Agriculture et de la Pêche (Direktiivi 2002/46/EY — Ravintolisiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Ravintolisien valmistuksessa sallitut vitamiinit ja kivennäisaineet — Enimmäismäärät — Yhdenmukaistaminen unionin tasolla — Yhdenmukaistamista ei ole suoritettu — Jäsenvaltioiden toimivalta — Näiden määrien vahvistamisessa noudatettavat menettelytavat ja huomioon otettavat kriteerit — Kansallinen säännöstö, jossa määrät vahvistetaan — Määrän vahvistaminen nollaksi)

text:
               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/8

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 29.4.2010 (Conseil d’État (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Solgar Vitamin’s France, Valorimer SARL, Christian Fenioux, L’Arbre de Vie SARL, Source Claire, Nord Plantes EURL, RCS Distribution, Ponroy Santé ja Syndicat de la Diététique et des Compléments Alimentaires v. Ministre de l’Economie, des Finances et de l’Emploi, Ministre de la Santé, de la Jeunesse et des Sports ja Ministre de l’Agriculture et de la Pêche
      (Asia C-446/08) (1)

      (Direktiivi 2002/46/EY - Ravintolisiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Ravintolisien valmistuksessa sallitut vitamiinit ja kivennäisaineet - Enimmäismäärät - Yhdenmukaistaminen unionin tasolla - Yhdenmukaistamista ei ole suoritettu - Jäsenvaltioiden toimivalta - Näiden määrien vahvistamisessa noudatettavat menettelytavat ja huomioon otettavat kriteerit - Kansallinen säännöstö, jossa määrät vahvistetaan - Määrän vahvistaminen nollaksi)
      (2010/C 161/10)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Conseil d’État

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: Solgar Vitamin’s France, Valorimer SARL, Christian Fenioux, L’Arbre de Vie SARL, Source Claire, Nord Plantes EURL, RCS Distribution, Ponroy Santé ja Syndicat de la Diététique et des Compléments Alimentaires

         Vastaajat: Ministre de l’Economie, des Finances et de l’Emploi, Ministre de la Santé, de la Jeunesse et des Sports ja Ministre de l’Agriculture et de la Pêche

         Muu osapuoli: Syndicat de la Diététique et des Compléments Alimentaires

         Oikeudenkäynnin kohde

      Ennakkoratkaisupyyntö — Conseil d’État (Ranska) — Ravintolisiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 10.6.2002 annetun neuvoston direktiivin 2002/46/EY (EYVL L 183, s. 51) ja erityisesti sen 5 artiklan 4 kohdan ja 11 artiklan 2 kohdan tulkinta — Jäsenvaltioiden toimivalta vahvistaa ravintolisissä sallittujen vitamiinien ja kivennäisaineiden enimmäismäärät silloin, kun niitä koskevia yhteisön säännöksiä ei ole — Enimmäismäärien vahvistamisessa huomioon otettavat kriteerit — Fluorin täydellinen käyttökielto, jonka jäsenvaltio on asettanut noudattamatta direktiivin 2002/46/EY 12 artiklassa vahvistettuja sääntöjä — EY 28 ja EY 30 artiklan vastainen kaupan määrällinen rajoitus

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Ravintolisiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 10.6.2002 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2002/46/EY on tulkittava siten, että jäsenvaltioilla on toimivalta antaa ravintolisien valmistuksessa sallittujen vitamiinien ja kivennäisaineiden enimmäismääriä koskevia säännöksiä niin kauan kun komissio ei ole vahvistanut näitä määriä tämän direktiivin 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen soveltamista.

                  2)

                  Sen lisäksi, että jäsenvaltioilla on velvollisuus ravintolisien valmistuksessa sallittujen vitamiinien ja kivennäisaineiden enimmäismääriä vahvistaessaan noudattaa EY 28 ja EY 30 artiklaa, niillä on velvollisuus käyttää sääntelynsä perustana direktiivin 2002/46 5 artiklan 1 ja 2 kohdassa olevia vaatimuksia, mukaan lukien vaatimus yleisesti hyväksyttyihin tutkimustietoihin perustuvan tieteellisen riskinarvioinnin suorittamisesta, siihen saakka kun komissio vahvistaa nämä määrät direktiivin 5 artiklan 4 kohdan nojalla.

                  3)

                  Direktiiviä 2002/46 on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa ravintolisien valmistuksessa sallitun tietyn kivennäisaineen enimmäismäärää vahvistettaessa on mahdotonta mitata tarkkaan tämän kivennäisaineen saantia muista ravintolähteistä, jäsenvaltio voi, jos on havaittu vaara siitä, että kyseisen kivennäisaineen saanti ylittää sille vahvistetun suurimman turvallisen raja-arvon, ja edellyttäen, että EY 28 ja EY 30 artiklaa noudatetaan, vahvistaa kyseisen enimmäismäärän nollaksi turvautumatta direktiivin 12 artiklassa tarkoitettuun menettelyyn niin kauan kun komissio ei ole vahvistanut ravintolisien valmistuksessa sallittujen vitamiinien ja kivennäisaineiden enimmäismääriä tämän direktiivin 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

                  4)

                  Direktiivin 2002/46 5 artiklaa on tulkittava siten, että sitä, että soveltuvilla myyntimerkinnöillä voidaan saada se kuluttajaryhmä, johon ne on kohdistettu, olemaan käyttämättä ravintoainetta, joka on sille vähäisinä määrinä hyödyllinen, ei ole pidettävä merkityksellisenä seikkana ravintolisien valmistuksessa sallittujen vitamiinien ja kivennäisaineiden enimmäismääriä vahvistettaessa. Eri kuluttajaryhmien herkkyysasteiden huomioon ottaminen antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden soveltaa koko väestöön tällaista erityiselle kuluttajaryhmälle, kuten lapsille, sopivaa enimmäismäärää ainoastaan siinä tapauksessa, että tällainen toimenpide on rajoitettu siihen, mikä on tarpeen tähän ryhmään kuuluvien ihmisten terveyden suojelun turvaamiseksi, ja että toimenpide on oikeassa suhteessa sillä tavoiteltuun päämäärään, jota ei voida saavuttaa Euroopan unionin sisäistä kauppaa vähemmän rajoittavilla toimenpiteillä, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on selvitettävä.

                  5)

                  Direktiiviä 2002/46 on tulkittava siten, että se on esteenä ravintolisien valmistuksessa sallittujen vitamiinien ja kivennäisaineiden enimmäismäärien vahvistamiselle silloin, kun näille vitamiineille ja kivennäisaineille ei ole vahvistettu suurimpia turvallisia raja-arvoja siksi, ettei vaaraa ihmisten terveydelle ole havaittu, ellei niiden vahvistamista ole pidettävä perusteltuna ennalta varautumisen periaatteen nojalla, jos tieteellinen riskinarviointi on osoittanut, että terveyteen kohdistuvien todellisten riskien olemassaolosta tai laajuudesta vallitsee tieteellinen epävarmuus. Sen jälkeen kun suurimmat turvalliset raja-arvot on vahvistettu, mahdollisuutta vahvistaa ravintolisien valmistuksessa sallittujen vitamiinien ja kivennäisaineiden enimmäismäärät tasolle, joka jää huomattavasti näiden raja-arvojen alapuolelle, ei voida sulkea pois, jos enimmäismäärien vahvistaminen on perusteltua direktiivin 2002/46 5 artiklan 1 ja 2 kohdassa olevien vaatimusten huomioon ottamisen vuoksi ja vahvistaminen tapahtuu suhteellisuusperiaatteen mukaisesti. Tämän arvioinnin suorittaminen kuuluu ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle, ja arviointi on suoritettava tapauskohtaisesti.

         (1)  EUVL C 327, 20.12.2008.


title: Asia C-527/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden on esittänyt 27.12.2006 — R. H. H. Renneberg v. Staatssecretaris van Financiën

text:
               10.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden on esittänyt 27.12.2006 — R. H. H. Renneberg v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-527/06)
   (2007/C 56/35)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hoge Raad der Nederlanden
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: R. H. H. Renneberg

      Vastaaja: Staatssecretaris van Financiën
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Onko EY 39 ja 56 artiklaa tulkittava siten, että jommankumman artiklan tai molempien artiklojen vastaista on se, että verovelvollinen, jolle on aiheutunut asuinvaltiossaan (saldoltaan) negatiivisia tuloja omasta asunnosta, jossa hän itse asuu, ja joka saa positiiviset tulonsa, joita ovat erityisesti työtulot, kokonaisuudessaan toisesta jäsenvaltiosta kuin siitä, jossa hän asuu, ei saa tässä toisessa jäsenvaltiossa (työskentelyvaltio) vähentää negatiivisia tuloja työstä saaduista verotettavista tuloista, kun taas työskentelyvaltio antaa kyseisessä valtiossa asuvien henkilöiden vähentää nämä tulot?


title: Asia C-203/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 8.6.2009 — Volvo Car Germany GmbH v. Autohof Weidensdorf GmbH

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/34

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 8.6.2009 — Volvo Car Germany GmbH v. Autohof Weidensdorf GmbH
   (Asia C-203/09)
   2009/C 180/59
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Volvo Car Germany GmbH

      Vastaaja: Autohof Weidensdorf GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia koskevan lainsäädännön yhteensovittamisesta 18.12.1986 annetun neuvoston direktiivin 86/653/ETY (1) 18 artiklan a alakohtaa tulkittava siten, että sen vastainen on kansallinen lainsäädäntö, jossa kauppaedustajan esittämää hyvitysvaatimusta ei hyväksytä siinäkään tapauksessa, että päämies on irtisanonut sopimuksen säännöllisen irtisanomisajan mukaisesti, jos säännöllisen irtisanomisen ajankohtana tosin oli olemassa painava syy sopimuksen purkamiseen välittömästi kauppaedustajan syyksi luettavan sopimusrikkomuksen perusteella, mutta tämä ei kuitenkaan ollut irtisanomisen syynä?

               2)

               Jos tämä kansallinen säännös on yhteensopiva direktiivin kanssa:
               Onko direktiivin 18 artiklan a alakohta esteenä kansallisen säännöksen, jossa suljetaan pois oikeus hyvitykseen, soveltamiselle analogisesti siinä tapauksessa, että kauppaedustajan syyksi luettavaan sopimusrikkomukseen perustuva painava syy sopimuksen irtisanomiseen välittömästi toteutuu vasta sen jälkeen, kun säännöllisen irtisanomisajan mukainen irtisanominen on suoritettu, ja tulee päämiehen tietoon vasta sen jälkeen, kun sopimus on päättynyt, joten päämies ei voi enää purkaa sopimusta välittömästi kauppaedustajan sopimusrikkomuksen perusteella?

      (1)  EYVL L 382, s. 17.


title: Asia C-404/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 28.9.2006 — Quelle AG v. Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände

text:
               16.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 310/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 28.9.2006 — Quelle AG v. Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände
   (Asia C-404/06)
   (2006/C 310/09)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesgerichtshof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja, Revision-menettelyn vastapuoli ja saman menettelyn valittaja: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände

      Vastaaja, Revision-menettelyn valittaja ja saman menettelyn vastapuoli: Quelle AG
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Onko kulutustavaroiden kauppaa ja niihin liittyviä takuita koskevista tietyistä seikoista 25 päivänä toukokuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/44/ETY 3 artiklan 2 kohtaa, 3 kohdan ensimmäistä virkettä ja 4 kohtaa tai 3 artiklan 3 kohtaa (1) tulkittava siten, että niiden kanssa on ristiriidassa kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan myyjä voi silloin, kun hän saattaa kulutustavaran sopimuksen mukaiseksi vaihtamalla sen, vaatia kuluttajalta korvausta sen hyödyn perusteella, jota kuluttaja on saanut alun perin toimitetun, sopimuksenvastaisen kulutustavaran käytöstä?

      (1)  EYVL L 171, s. 12.


title: Asia C-199/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 15.5.2008 — Erhard Eschig v. UNIQA Sachversicherung AG

text:
               2.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 197/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 15.5.2008 — Erhard Eschig v. UNIQA Sachversicherung AG
   (Asia C-199/08)
   (2008/C 197/16)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Oberster Gerichtshof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Erhard Eschig

      Vastaaja: UNIQA Sachversicherung AG
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko oikeusturvavakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 22.6.1987 annetun neuvoston direktiivin 87/344/ETY (1) 4 artiklan 1 kohtaa tulkittava niin, että erään oikeusturvavakuutuksen antajan käyttämiin yleisiin sopimusehtoihin kuuluva ehto, jonka mukaan sellaisissa vakuutusasioissa, joissa suuri määrä vakuutuksenottajia on kärsinyt vahinkoa saman tapahtuman (kuten arvopaperipalveluja tarjoavan yrityksen maksukyvyttömyyden) seurauksena, vakuutuksenantajalla on oikeus valita oikeudellinen edustaja ja joka näin rajoittaa yksittäisen vakuutuksenottajan oikeutta valita vapaasti asianajajansa (niin sanottu ”joukkovahinkoehto”), on sen kanssa ristiriidassa?

               2)

               Jos vastaus kysymykseen 1 on kieltävä:
               Millä edellytyksillä katsotaan, että kyse on sellaisesta ”joukkovahingosta”, jonka seurauksena oikeus valita oikeudellinen edustaja voi mainitun direktiivin mukaan (tai sen täydentämiseksi) siirtyä vakuutuksenottajalta vakuutuksenantajalle?

      (1)  EYVL L 185, s. 77.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 24 päivänä kesäkuuta 2004 asiassa C-350/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Alankomaiden kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Henkilötietojen käsittely ja yksityisyyden suoja televiestinnän alalla – Direktiivin 97/66/EY 6 ja 9 artikla – Edellytys, jonka mukaan moitteet on esitettävä yksityiskohtaisesti perustellussa lausunnossa)

text:
               7.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 201/4

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (ensimmäinen jaosto)
   24 päivänä kesäkuuta 2004
   asiassa C-350/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Alankomaiden kuningaskunta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Henkilötietojen käsittely ja yksityisyyden suoja televiestinnän alalla - Direktiivin 97/66/EY 6 ja 9 artikla - Edellytys, jonka mukaan moitteet on esitettävä yksityiskohtaisesti perustellussa lausunnossa)
   (2004/C 201/07)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asiassa C-350/02, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään M. Shotter ja W. Wils), vastaan Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehenään S. Terstal), jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta televiestinnän alalla 15 päivänä joulukuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/66/EY (EYVL 1998, L 24, s. 1) 6 ja 9 artiklan noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ei ole ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit A. La Pergola, S. von Bahr, R. Silva de Lapuerta ja K. Lenaerts (esittelevä tuomari), julkisasiamies: J. Kokott, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 24.6.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta televiestinnän alalla 15.12.1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/66/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se on puutteellisesti täytäntöönpannut sen 6 artiklan siten, että Wet houdende regels inzake de telecommunicatien (televiestintälaki) 11.5 §:n 1 momentissa viitataan yleiseen hallintotoimenpiteeseen, jota ei ole ilmoitettu Euroopan yhteisöjen komissiolle, ja siten, että televiestintälain 11.5 §:n 3 momentissa mainittuja täytäntöönpanosäännöksiä ei ole ilmoitettu komissiolle, ja koska se on puutteellisesti täytäntöönpannut kyseisen direktiivin 9 artiklan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Alankomaiden kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, minkä lisäksi se velvoitetaan korvaamaan kolme neljäsosaa komission oikeudenkäyntikuluista.

               4)

               Komissio vastaa muilta osin omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 323, 21.12.2002.


title: Asia F-11/06: Virkamiestuomioistuimen määräys 22.11.2006 — Larsen v. komissio

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/88

         Virkamiestuomioistuimen määräys 22.11.2006 — Larsen v. komissio
   (Asia F-11/06) (1)

   (2006/C 326/177)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä sovintoratkaisun jälkeen.

      (1)  EUVL C 74, 25.3.2006, s. 36.


title: Asia T-276/03: Le Canne srl- nimisen maatalousyrityksen 7.8.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
4.10.2003                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                        C 239/25
Tässä kanteessa riitautetaan 12.6.1997 annettu komission               Le Canne srl- nimisen maatalousyrityksen 7.8.2003 Euroo-
asetus (EY) N:o 1065/97, jolla neuvoston asetuksen (ETY)                    pan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
N:o 2081/92 ( 1) 17 artiklassa säädetyn menettelyn puitteissa
täydennetään maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimi-
tysten rekisteröinnistä annetun asetuksen (EY) N:o 1170/96                                       (Asia T-276/03)
liitettä, niiden säännösten osalta, jotka komissio on antanut
SMM ”Prosciutto di Norciasta” tätä SMM:ää varten.
                                                                                (2003/C 239/46)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Aluksi kantaja toteaa, ettei tässä asetuksessa millään tavoin
viitata lainsäädäntöön, jolla säännellään SMM ”prosciutto di
Norcia” tuotantoa, ja raaka-aineiden osalta sen 3 artiklassa
rajoitutaan säätämään merkityn ja valikoidun valkoisen sianli-
han kasvattajien alkuperästä, mutta siinä mainita, minkä               Le Canne srl-niminen maatalousyritys on nostanut 7.8.2003
tyyppisellä alueella kasvattajien on sijaittava. Nämä säännökset       Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
on julkaistu Italian tasavallan virallisessa lehdessä.                 messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
                                                                       jan edustajina ovat asianajajat Giuseppe Carraro ja Francesca
                                                                       Mazzonetto.
Asiassa toimivaltainen kansallinen tuomioistuin on kuitenkin           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
kehottanut kinkkujen jalostusta ja kypsyttämistä harjoittavaa
yritystä keskeyttämään muilta kuin italialaisilta kasvattajilta
peräisin olevien lihojen käsittelyn. Näin se on määrännyt siitä        –     toteaa perustaissopimuksen 232 artiklan mukaisesti, ettei
syystä, että tätä SMM:ää koskevassa, komission hyväksymässä                  komissio ole noudattanut sille yhteisön oikeuden mukaan
järjestelmässä on tällainen säännös.                                         kuuluvia velvoitteita, koska se ei ole toteuttanut niitä
                                                                             toimenpiteitä, jotka ovat tarpeen ensimmäisen oikeusas-
                                                                             teen tuomioistuimen asiassa T-241/00, 5.3.2002 anta-
                                                                             man tuomion täytäntöönpanemiseksi
Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi seuraaviin seikkoihin:             –     velvoittaa komission korvaamaan aiheutuneen vahingon
                                                                             sillä määrällä, joka vastaa nostamatta jääneen tuen määrää
                                                                             korkoineen, jotka määräytyvät pankkijärjestelmän kanta-
–      maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten             jaan soveltaman korkokannan mukaan, tuen jäljellä ole-
       merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 14 päivänä                 van määrän viimeisen osasuorituksen maksupäivästä lu-
       heinäkuuta 1992 annettua neuvoston asetusta (ETY)                     kien
       N:o 2081/92 ( 2) on rikottu
                                                                       –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–      tuonnin vapautta ja sisämarkkinoiden toiminnan suojaa-
       mista koskevia sääntöjä, joista määrätään EY:n perusta-
       missopimuksen 28 ja 29 artiklassa, on rikottu
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–      vapaan kilpailun periaatetta ja periaatetta, jolla kielletään
       kansallisia yrityksiä suosivien toimenpiteiden toteuttami-      Tämän kanteen taustalla on menettely, jossa kantajayhtiön
       nen, on loukattu                                                omistamien kalankasvatuslaitosten nykyaikaistamiseen ja
                                                                       uudelleenjärjestämiseen liittyviin eri töihin myönnettyä yhtei-
                                                                       sön tukea vähennettiin. Tämän vähentäminen kumottiin yhtei-
–      nyt esillä olevassa asiassa on tapahtunut sellaisia virheitä    söjen tuomioistuimen asiassa T-10/98P (1) antamalla tuomiol-
       ja laiminlyöntejä, jotka ovat saaneet komission toteutta-       la. Saman tuen vähentämistä koskeva uusi päätös kumottiin
       maan [riidanalaiset] toimenpiteet.                              5.3.2002 annetulla tuomiolla (2), koska komissio oli jättänyt
                                                                       arvioimatta, voitiinko todellisuudessa toteutettua hanketta
                                                                       pitää tuottavana ja alkuperäisten suunnitelmien mukaisena.
( 1) EYVL L 156, 13.6.1997, s. 5.
( 2) EYVL L 208, 24.7.1992, s. 1.                                      Kantaja toteaa, että toisen tuomion tultua lainvoimaiseksi
                                                                       vastaaja oli sitoutunut toimittamaan vaaditun arvioinnin toimi-
                                                                       tuttamalla myös tarkastuksen paikan päällä. Tämän tarkastuk-
                                                                       sen tultua toimitetuksi 16. ja 17.9.2002, komissio ei ollut
                                                                       ottanut asiaan kantaa, lykäten sine dia tuen jäljellä olevan
                                                                       määrän maksamista.
 ---pagebreak--- C 239/26                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                           4.10.2003
Tältä osin kantaja toteaa, että tähän riitaan liittyvät asianhaarat    Kantaja toteaa tältä osin, että riidanalaisella päätöksellä korva-
ovat vuoden 1995 jälkeen nyt jo kolmannen kerran yhteisöjen            taan toinen päätös, jonka Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
tuomioistuimen käsiteltävinä ilman, että komissio olisi                oikeusasteen tuomioistuin kumosi 20.9.2001 antamallaan
tähän päivään saakka asianmukaisesti toiminut siten, kuin se           tuomiolla (1).
olisi jo tuolloin pitänyt toimia. Se ei nimittäin ole arvioinut
todettujen muutosten suhdetta tuen piiriin hyväksytyn alkupe-
räisen hankkeen kohteeseen, taloudellisuuteen ja tavoitteeseen         Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seuraaviin perusteisiin:
nähden.
                                                                       –      puolustautumisoikeuksien loukkaaminen, ottaen huo-
( 1) Kok, s. I-6831.                                                          mioon asiakirjojen puutteellisuuden
( 2) Asia T-241/00 (Kok. s. II-1251).
                                                                       –      tosiseikkoja koskeva ilmeinen arviointivirhe, joka liittyy
                                                                              erityisesti tavanomaisen työpaikan ja pysyvän asuinpai-
                                                                              kan määrittämiseen viiteajanjakson osalta. Toissijaisesti
                                                                              kantaja väittää, että komissio jättää ottamatta huomioon
                                                                              sen, että kantajan oleskelu Brysselissä ei ylittänyt viiteajan-
                                                                              jaksoa, ja siihen nähden vielä toissijaisena perusteenaan,
Lucía Recalde Langarican 8.8.2003 Euroopan yhteisöjen                         että komissio ei soveltanut henkilöstösääntöjen liit-
                komissiota vastaan nostama kanne                              teessä VII olevassa 4 artiklassa säädettyä ”toiselle valtiolle
                                                                              suoritettuja palveluksia” koskevaa poikkeusta.
                          (Asia T-283/03)
                                                                       (1 ) Asia T-344/99, Recalde Langarica v. komissio, Kok. 2001, s. I-A-
                          (2003/C 239/47)                                   183; II-833).
                     (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
Lucía Recalde Langarica, asuinpaikka Bryssel, on nostanut
8.8.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
taan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Ramón García-               S.I.M.SA. srl:n 18.8.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota
Gallardo ja Dolores Domínguez Pérez.                                                         vastaan nostama kanne
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                (Asia T-287/03)
–      kumoaa 8.5.2003 tehdyn päätöksen, jolla hylätään kanta-
       jan tekemä valitus, jossa tämä vaatii sellaisen päätöksen                                 (2003/C 239/48)
       muodollista ja lopullista kumoamista, jossa evätään kan-
       tajan henkilöstösääntöjen mukainen oikeus maastamuut-
       tokorvaukseen, ja sen vahvistamista, että hänellä on                                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)
       oikeus kyseiseen korvaukseen ja muihin liitännäisiin
       korvauksiin, ja
–      velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
       kulut.                                                          S.I.M.SA. srl. on nostanut 18.8.2003 Euroopan yhteisöjen
                                                                       ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
                                                                       pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on
                                                                       asianajaja Michele Arcangelo Calabrese.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                       Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kyseinen kanne on nostettu sellaisesta päätöksestä, jolla nimit-
tävä viranomainen on hylännyt kantajan valituksen, jossa tämä
vaatii sellaisen päätöksen muodollista ja lopullista kumoamista,       –      kumoaa komission 30.4.2002 päivätyn kirjeen D/52107,
jossa kantajalta on evätty hänen henkilöstösääntöjen mukainen                 COMP/G1/D(02)400 PI/cpb, jonka sisältöä kantaja ei
oikeutensa maastamuuttokorvaukseen, ja sen vahvistamista,                     tunne ja jolla komissio on kysynyt neuvoa Italian viran-
että hänellä on oikeus kyseiseen korvaukseen ja muihin                        omaisilta pyytäen niitä ilmoittamaan, suostuvatko ne
liitännäisiin korvauksiin, kuten erityisesti korvaukseen siitä,               siihen, että asiakirjoista, joiden jäljennöksiä kantaja oli
että hän on asettautunut nykyiselle työskentelypaikkakunnal-                  pyytänyt, annettaisiin tietoja eräälle muulle pyytäjälle
leen.                                                                         kuin kantajalle


title: Asia T-307/06: Kanne 13.11.2006 — Air Products and Chemicals Inc. v. SMHV — Messer Group (ALUMIX)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/63

         Kanne 13.11.2006 — Air Products and Chemicals Inc. v. SMHV — Messer Group (ALUMIX)
   (Asia T-307/06)
   (2006/C 326/134)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Air Products and Chemicals Inc. (Allentown, USA) (edustaja: lawyer S. Heurung)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Messer Group GmbH (Sulzbach, Saksa)
   Vaatimukset

               —

               SMHV:n toisen valituslautakunnan 12.9.2006 yhdistetyissä asioissa R 1225/2005-2 ja R 1397/2005-2 tekemä päätös on kumottava

               —

               Riitautettu hakemus CTM 3190022, joka koskee ALUMIX tavaramerkin rekisteröintiä, on hylättävä kokonaisuudessaan

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antama tuomio on lähetettävä SMHV:lle

               —

               Messer Group on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Messer Group GmbH.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ALUMIX luokkiin 1 ja 4 kuuluville tavaroille — hakemus nro 3 190 022

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: ALUMAXX luokkaan 1 kuuluville tavaroille

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksytty luokkaan 1 kuuluvien kaikkien tavaroiden osalta; väite hylätty luokkaan 4 kuuluvien kaikkien tavaroiden osalta.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Kantajan valitus asiassa R 1225/2005-2 hylätään; Messer Group GmbH:n valitus asiassa R 1397/2005-2 hyväksytään

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta muun muassa:

               —

               On yliarvioinut hitsauskaasun ei-ammattimaisten käyttäjien tietoja ja tietoisuutta

               —

               On virheellisesti katsonut, että tavaramerkki ALUMAXX on luonnostaan heikko

               —

               Ei ole kiinnittänyt riittävästi huomiota siihen seikkaan, että kyseiset tavarat ovat osittain samoja, osittain erittäin samankaltaisia, ja

               —

               On jättänyt arvioimatta tavaramerkkien kokonaisvaikutelman kokonaisuudessaan.


               5.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 135/13

         VTM Fundmanagement AG:n 9 päivänä maaliskuuta 2011 EFTAn valvontaviranomaista vastaan nostama kanne
   (Asia E-6/11)
   2011/C 135/07
   VTM Fundmanagement AG, asiamiehinään asianajaja tri Michael Sánchez Rydelski, Steptoe & Johnson LLP, Avenue Louise 240, BE-1050 Bryssel, Belgia, ja asianajaja tri Hans-Michael Pott, Sernetz Schäfer Rechtsanwälte, Berliner Allee 10, 40212 Düsseldorf, Saksa, on nostanut 9 päivänä maaliskuuta 2011 EFTAn tuomioistuimessa kanteen EFTAn valvontaviranomaista vastaan.
   VTM Fundmanagement AG on pyytänyt EFTAn tuomioistuinta

               1)

               kumoamaan EFTAn valvontaviranomaisen 3 päivänä marraskuuta 2010 tekemän päätöksen N:o 416/10/KOL Liechtensteinin verolain alaisesta sijoitusyritysten verotuksesta;

               2)

               tai vaihtoehtoisesti julistamaan mitättömäksi EFTAn valvontaviranomaisen 3 päivänä marraskuuta 2010 tekemän päätöksen N:o 416/10/KOL 3 ja 4 artiklan siltä osin kuin niissä määrätään kyseisen päätöksen 1 artiklassa mainitun tuen takaisinperinnästä
               ja

               3)

               määräämään EFTAn valvontaviranomaisen maksamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               EFTAn valvontaviranomaisen 3 päivänä marraskuuta 2010 tekemässä päätöksessä N:o 416/10/KOL todettiin, että Liechtensteinin viranomaisten sijoitusyritysten hyväksi toteuttamat tukitoimenpiteet, jotka oli kumottu 30 päivästä kesäkuuta 2006 alkaen, eivät olleet yhdenmukaisia ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan kanssa.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen päätti myös, että väitetty tuki oli sääntöjenvastaista ja että se on perittävä takaisin sitä saaneilta sijoitusyrityksiltä 15 päivästä maaliskuuta 1997 alkaen siihen päivään saakka, jolloin edunsaajat viimeksi hyötyivät tästä verovapautuksesta sen vuonna 2006 tapahtuneen kumoamisen jälkeen.

               —

               Kantaja väittää, että EFTAn valvontaviranomainen

                           —

                           sovelsi ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohtaa virheellisesti,

                           —

                           teki virheen määrätessään väitetyn tuen perittäväksi takaisin,

                           —

                           ei perustellut päätöstään asianmukaisesti siten kuin valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 16 artiklassa määrätään.


title: Asia T-78/17: Kanne 30.1.2017 – Jumbo Africa v. EUIPO – ProSiebenSat.1 Licensing (JUMBO)

text:
               3.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/60

         Kanne 30.1.2017 – Jumbo Africa v. EUIPO – ProSiebenSat.1 Licensing (JUMBO)
   (Asia T-78/17)
   (2017/C 104/84)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Jumbo Africa, SL (L'Hospitalet de Llobregat, Espanja) (edustajat: asianajajat M. Buganza González y E. Torner Lasalle)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: ProSiebenSat.1 Licensing GmbH (Unterföhring, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”Jumbo” – EU-tavaramerkki nro 10 492 131

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 26.10.2016 asiassa R 227/2016-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklaa on rikottu. Kantaja väittää, että tavaramerkki ”Jumbo” ei kuulu minkään kyseisen 7 artiklan 1 kohdassa säädetyn kiellon alaan. Kyseinen tavaramerkki ei kuvaile sillä varustettuja tavaroita.


title: Asia F-81/07: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 8.10.2008 — Barbin v. parlamentti (Henkilöstö — Virkamiehet — Ylennys — Vuoden 2006 ylennyskierros — Ansioiden vertailu)

text:
               6.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/58

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 8.10.2008 — Barbin v. parlamentti
   (Asia F-81/07) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Ylennys - Vuoden 2006 ylennyskierros - Ansioiden vertailu)
   (2008/C 313/104)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Florence Barbin (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja É. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: aluksi A. Lukošiūtė ja R. Ignătescu, sittemmin C. Burgos, A. Lukošiūtė ja R. Ignătescu)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Euroopan parlamentin päätöksen, jolla kantaja jätettiin ylentämättä palkkaluokkaan AD 12 vuoden 2006 ylennyskierroksella, kumoaminen
   Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan parlamentin 20.11.2006 tekemä päätös olla ylentämättä Barbinia vuoden 2006 ylennyskierroksella kumotaan.

               2)

               Euroopan parlamentti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 247, 20.10.2007, s. 43.


title: Asia T-54/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.4.2016 – Jääkiekon SM-liiga v. EUIPO (Liiga) (EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin Liiga rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdottomat hylkäysperusteet — Kuvailevuus — Erottamiskyvyn puute — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta ja 2 kohta)

text:
               13.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/49

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.4.2016 – Jääkiekon SM-liiga v. EUIPO (Liiga)
      (Asia T-54/15) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin Liiga rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdottomat hylkäysperusteet - Kuvailevuus - Erottamiskyvyn puute - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta ja 2 kohta))
      (2016/C 211/62)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Jääkiekon SM-liiga Oy (Helsinki, Suomi) (edustaja: asianajaja L. Laaksonen)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Schifko ja E. Śliwińska)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 1.12.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 576/2014-2), joka koskee hakemusta kuviomerkin Liiga rekisteröimiseksi Euroopan unionin tavaramerkiksi

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Jääkiekon SM-liiga Oy velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 107, 30.3.2015.


title: Asia C-234/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 25.4.2016 – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) v. Consejería de Hacienda y Sector Público de la Administración del Principado de Asturias

text:
               18.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 25.4.2016 – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) v. Consejería de Hacienda y Sector Público de la Administración del Principado de Asturias
   (Asia C-234/16)
   (2016/C 260/28)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Supremo

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

      Vastapuoli: Consejería de Hacienda y Sector Público de la Administración del Principado de Asturias

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko SEUT 49 ja SEUT 54 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä kaupan suuryksiköiden, joiden näyttely- ja myyntikäytössä oleva hyötypinta-ala on vähintään 4 000 m2, toiminnasta – niiden alueelle, ympäristölle ja kyseisen seudun keskusta-alueiden kaupalle aiheuttamien vaikutusten vuoksi – kannettavalle alueelliselle verolle, joka kannetaan riippumatta siitä, sijaitsevatko nämä kaupan yksiköt todellisuudessa vakiintuneen keskusta-alueen sisä- vai ulkopuolella, ja joka koskee useimmissa tilanteissa muiden jäsenvaltioiden yrityksiä, kun otetaan huomioon, että i) se ei koske elinkeinonharjoittajia, joilla on useita yksittäisiä tai kollektiivisia kaupan yksiköitä, joiden näyttely- ja myyntikäytössä oleva hyötypinta-ala on alle 4 000 m2 kyseisen elinkeinonharjoittajan kaikkien yksiköiden yhteenlasketusta näyttely- ja myyntikäytössä olevasta hyötypinta-alasta riippumatta, ja ii) veroa ei kanneta yksinomaan puutarha-alan taikka ajoneuvojen, rakennusmateriaalien, koneiden tai teollisuustarvikkeiden kauppaa harjoittavilta yksittäisiltä kaupan suuryksiköiltä, joiden näyttely- ja myyntikäytössä oleva hyötypinta-ala on korkeintaan 10 000 m2?

               2)

               Onko SEUT 107 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että tämän määräyksen nojalla kiellettynä valtiontukena on pidettävä sitä, että Asturian IGEC:tä ei kanneta yksittäisiltä tai kollektiivisilta kaupan yksiköiltä, joiden näyttely- ja myyntikäytössä oleva hyötypinta-ala on alle 4 000 m2, ja yksinomaan puutarha-alan taikka ajoneuvojen, rakennusmateriaalien, koneiden tai teollisuustarvikkeiden kauppaa harjoittavilta yksittäisiltä kaupan suuryksiköiltä, joiden näyttely- ja myyntikäytössä oleva hyötypinta-ala on korkeintaan 10 000 m2?


title: Yhdistetyt asiat C-184/13–C-187/13, C-194/13, C-195/13 ja C-208/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 4.9.2014 (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazion (Italia) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) – API -Anonima Petroli Italiana SpA v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico (C-184/13), ANCC-Coop – Associazione Nazionale Cooperative di Consumatori ym. v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti ym. (C-185/13), Air Liquide Italia SpA ym. v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico (C-186/13), Confetra – Confederazione Generale Italiana dei Trasporti e della Logistica ym. v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti – Osservatorio sulle Attività di Trasporto, Ministero dello Sviluppo economico (C-187/13), Esso Italiana Srl v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico (C-194/13), Confindustria – Confederazione generale dell’industria italiana ym. v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo económico (C-195/13), Autorità garante della concorrenza e del mercato v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo económico (C-208/13) (Ennakkoratkaisupyyntö — Maantieliikenne — Vähimmäistoimintakustannusten määrä, jonka vahvistaa asianomaisten toimijoiden edustuksellinen elin — Yritysten yhteenliittymä — Kilpailun rajoittaminen — Yleisen edun mukainen tavoite — Tieliikenneturvallisuus — Oikeasuhteisuus)

text:
               10.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 395/12

      Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 4.9.2014 (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazion (Italia) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) – API -Anonima Petroli Italiana SpA v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico (C-184/13), ANCC-Coop – Associazione Nazionale Cooperative di Consumatori ym. v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti ym. (C-185/13), Air Liquide Italia SpA ym. v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico (C-186/13), Confetra – Confederazione Generale Italiana dei Trasporti e della Logistica ym. v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti – Osservatorio sulle Attività di Trasporto, Ministero dello Sviluppo economico (C-187/13), Esso Italiana Srl v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico (C-194/13), Confindustria – Confederazione generale dell’industria italiana ym. v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo económico (C-195/13), Autorità garante della concorrenza e del mercato v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo económico (C-208/13)
      (Yhdistetyt asiat C-184/13–C-187/13, C-194/13, C-195/13 ja C-208/13) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Maantieliikenne - Vähimmäistoimintakustannusten määrä, jonka vahvistaa asianomaisten toimijoiden edustuksellinen elin - Yritysten yhteenliittymä - Kilpailun rajoittaminen - Yleisen edun mukainen tavoite - Tieliikenneturvallisuus - Oikeasuhteisuus))
      (2014/C 395/15)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Pääasian asianosaiset

      (asia C-184/13)

         Valittaja: API – Anonima Petroli Italiana SpA

         Vastapuolet: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti ja Ministero dello Sviluppo economico
      FEDIT – Federazione Italiana Trasportatorin, Bertani Remo di Silvio Bertani e C. Srl:n, Transfrigoroute Italia Assotirin ja Confartigianato Trasportin osallistuessa asian käsittelyyn

      (asia 185/13)

         Valittajat: ANCC-Coop – Associazione Nazionale Cooperative di Consumatori, ANCD – Associazione Nazionale Cooperative Dettaglianti, Sviluppo Discount SpA, Centrale Adriatica Soc. coop., Coop Consorzio Nord Ovest Soc. cons. Sarl, Coop Italia Consorzio Nazionale non Alimentari Soc. coop., Coop Centro Italia Soc. coop., Tirreno Logistica Srl, Unicoop Firenze Soc. coop., Conad – Consorzio Nazionale Dettaglianti Soc. coop., Conad Centro Nord Soc. coop., Commercianti Indipendenti Associati Soc. coop., Conad del Tirreno Soc. coop., Pac2000A Soc. coop., Conad Adriatico Soc. coop., Conad Sicilia Soc. coop. ja Sicilconad Mercurio Soc. coop.

         Vastapuolet: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico, Consulta generale per l’autotrasporto e la logistica, Osservatorio sulle attività di autotrasporto ja Autorità garante della concorrenza e del mercato
      Unatras – Unione Nazionale Associazioni Autostrasporto Mercin, Brt SpA:n, Coordinamento Interprovinciale FAI:n ja FIAP – Federazione Italiana Autotrasporti Professionalin osallistuessa asian käsittelyyn

      (asia 186/13)

         Valittajat: Air Liquide Italia SpA ym., Omniatransit Srl, Rivoira SpA ja SIAD – Società Italiana Acetilene Derivati SpA

         Vastapuolet: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti ja Ministero dello Sviluppo economico
      TSE Group Srl:n osallistuessa asian käsittelyyn

      (asia 187/13)

         Valittajat: Confetra – Confederazione Generale Italiana dei Trasporti e della Logistica, Fedespedi – Federazione Nazionale delle Imprese di Spedizioni Internazionali, Assologistica – Associazione Italiana Imprese di Logistica Magazzini Generali Frigoriferi Terminal Operators Portuali, FISI – Federazione Italiana Spedizionieri Industriali, Federagenti – Federazione Nazionale Agenti Raccomandatari Marittimi e Mediatori Marittimi, Assofer – Associazione Operatori Ferroviari e Intermodali, Anama – Associazione Nazionale Agenti Merci Aeree, ACA Trasporti Srl, Automerci Srl, Eurospedi Srl, Safe Watcher Srl, Sogemar SpA ja Number 1 Logistic Group SpA

         Vastapuolet: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti – Osservatorio sulle Attività di Trasporto ja Ministero dello Sviluppo economico
      Legacoop Servizin, Mancinelli Due Srl:n, Intertrasporti Srl:n ja Confartigianato Trasportin osallistuessa asian käsittelyyn

      (asia C-194/13)

         Valittaja: Esso Italiana Srl

         Vastapuolet: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti ja Ministero dello Sviluppo economico
      Autosped G SpA:n, Transfrigoroute Italia Assotirin ja Confartigianato Trasportin osallistuessa asian käsittelyyn

      (asia C-195/13)

         Valittajat: Cofindustria – Confederazione generale dell’industria italiana, Unione Petrolifera, AITEC – Associazione Italiana Tecnico Economica del Cemento, ANCE – Associazione Nazionale Costruttori Edili, ANFIA – Associazione Nazionale Filiera Industria Automobilistica, Assocarta – Associazione Italiana Fra Industriali della Carta Cartoni e Paste per Carta, Assografici – Associazione Nazionale Italiana Industrie Grafiche Cartotecniche e Trasformatrici, Assovetro – Associazione Nazionale degli Industriali del Vetro, Confederazione Italiana Armatori, Confindustria Ceramica, Federacciai – Federazione imprese siderurgiche italiane, Federalimentare – Federazione Italiana Industria Alimentare, Federchimica – Federazione Nazionale Industria Chimica, Italmopa – Associazione Industriale Mugnai d’Italia, Burgo Group SpA, Cartesar SpA, Carteria Lucchese SpA, Cartiera del Garda SpA, Cartiera Modesto Cardella SpA, Eni SpA, Polimeri Europa SpA, Reno De Medici SpA, Sca Packaging Italia SpA, Shell Italia SpA, Sicem Saga SpA, Tamoil Italia SpA ja Totalerg SpA

         Vastapuolet: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti ja Ministero dello Sviluppo economico
      FEDIT – Federazione Italiana Trasportin, Autosped G SpA:n, Consorzio Trasporti Europei Genovan, Transfrigoroute Italia Assotirin, Coordinamento Interprovinciale FAI:n, FIAP – Federazione Italiana Autotrasporti Professionalin, Semenzin Fabio Autotrasportin, Conftrasporton ja Confederazione generale italiana dell’artigianaton osallistuessa asian käsittelyyn

      (asia C-208/13)

         Valittaja: Autorità garante della concorrenza e del mercato

         Vastapuolet: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti ja Ministero dello Sviluppo economico
      Legacoop Servizin, Mancinelli Due Srl:n, Intertrasporti Srl:n, Roquette Italia SpA:n, Coordinamento Interprovinciale FAI:n, Conftrasporton, Confartigianato Trasportin, Transfrigoroute Italia Assotirin ja FIAP – Federazione Italiana Autotrasporti Professionalin osallistuessa asian käsittelyyn

         Tuomiolauselma

      SEUT 101 artiklaa – luettuna yhdessä SEU 4 artiklan 3 kohdan kanssa – on tulkittava siten, että sen kanssa ristiriidassa on pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan toisen lukuun maanteitse suoritettavien tavarakuljetusten hinta ei voi alittaa vähimmäistoimintakustannuksia, jotka vahvistaa elin, joka pääasiallisesti muodostuu asianomaisten talouden toimijoiden edustajista.

         (1)  EUVL C 207, 20.7.2013.


title: Asia T-480/16: Kanne 30.8.2016 – Lidl Stiftung v. EUIPO – Amedei (For you)

text:
               31.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/50

         Kanne 30.8.2016 – Lidl Stiftung v. EUIPO – Amedei (For you)
   (Asia T-480/16)
   (2016/C 402/59)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Saksa) (edustajat: asianajajat A. Berger ja M. Wolter)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Amedei Srl (Pontedera, Italia)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröitävä kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”For you” – Rekisteröintihakemus nro 12 267 571

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 28.4.2016 asiassa R 851/2015-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja hylkää EU-tavaramerkkihakemusta 12 267 571 vastaan esitetyn väitteen nro B 2 342 452

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               velvoittaa väliintulijan korvaamaan EUIPO:ssa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-317/14: Kanne 7.5.2014 – Klement v. SMHV – Bullerjan (Uunin muoto)

text:
               11.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/24

         Kanne 7.5.2014 – Klement v. SMHV – Bullerjan (Uunin muoto)
   (Asia T-317/14)
   2014/C 261/47
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Toni Klement (Dippoldiswalde, Saksa) (edustaja: asianajaja J. Weiser)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Bullerjan GmbH (Isernhagen-Kirchhorst, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 27.2.2014 asiassa R 1656/2013-1 tekemän päätöksen siten, että kantajan esittämä valitus hyväksytään ja yhteisön tavaramerkki 4 0 87  731 todetaan kokonaisuudessaan menetetyksi

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittamaan SMHV:n ja mahdollisesti myös yhteisön tavaramerkin haltijan tai mahdollisen väliintulijan korvaamaan oikeudenkäyntikulut unionin yleisessä tuomioistuimessa ja SMHV:ssa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka menetetyksi julistamista on vaadittu: Kolmiulotteinen uunia esittävä merkki luokkaan 11 kuuluvia tavaroita varten – yhteisön tavaramerkki nro 4 0 87  731.

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Bullerjan GmbH.

      Yhteisön tavaramerkin menettämistä koskevan vaatimuksen esittäjä: Kantaja.

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Menettämistä koskevan vaatimuksen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja 15 artiklaa on rikottu.


title: Asia T-354/04: Gaetano Petralian 25.8.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               23.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/58

         Gaetano Petralian 25.8.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-354/04)
   (2004/C 262/106)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Gaetano Petralia on nostanut 25.8.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa 7.10.2003 tehdyn palvelukseen ottavan viranomaisen päätöksen sijoittaa kantaja ura-alueelle B 5, palkkaluokkaan 3

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Esillä olevan asian kantaja, joka otettiin palvelukseen väliaikaisten toimihenkilöiden palvelukseen ottamista tietojenkäsittelyn, tutkimuksen ja teknisen kehityksen alalle B ura-alueelle koskevan ilmoituksen perusteella, on riitauttanut palvelukseen ottavan viranomaisen päätöksen, jolla hänet sijoitettiin ura-alueelle B 5, palkkaluokkaan 3.
   Tältä osin kantaja väittää osallistuneensa valintamenettelyyn siinä käsityksessä, että palvelukseen ottaminen tapahtuisi hakijan työkokemuksen perusteella, eli näin ura-alueelle B 3 tai B 4, palkkaluokkaan 3, palvelukseen ottamista koskevan ilmoituksen VIII kohdan toisen kappaleen perusteella.
   Väitteidensä tueksi kantaja vetoaa ennen kaikkea siihen, että hänen työkokemuksensa on arvioitu esillä olevassa asiassa täysin virheellisesti.
   Kantaja vetoaa myös luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen sekä hallintotoimien perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin.


title: Asia C-514/14 P: Valitus, jonka Éditions Odile Jacob SAS on tehnyt 14.11.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-471/11, Éditions Odile Jacob SAS v. komissio, 5.9.2014 antamasta tuomiosta

text:
               26.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/14

         Valitus, jonka Éditions Odile Jacob SAS on tehnyt 14.11.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-471/11, Éditions Odile Jacob SAS v. komissio, 5.9.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-514/14 P)
   (2015/C 026/19)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Éditions Odile Jacob SAS (edustajat: avocat J.-F. Bellis, avocat O. Fréget ja avocate L. Eskenazi)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, Lagardère SCA ja Wendel.

      Vaatimukset

               —

               valitus on otettava tutkittavaksi ja se on todettava perustelluksi

               —

               yleisen tuomioistuimen asiassa T-471/11, Éditions Odile Jacob SAS vastaan Euroopan komissio, 5.9.2014 annettu tuomio on kumottava ja on lausuttava sen kohteena olevasta oikeusriidasta

               —

               valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset on hyväksyttävä ja siten on kumottava asiassa COMP/M.2978 – Lagardère/Natexis/VUP 13.5.2011 tehty komission päätös nro SG-Greffe(2011) D/C(2011)3505, joka tehtiin yleisen tuomioistuimen asiassa T-452/04, Editions Odile Jacob vastaan Euroopan komissio, 13.9.2010 antaman tuomion perusteella ja jolla komissio hyväksyi Wendel Investissementin uudelleen yrityskeskittymän Lagardère/Natexis/VUP hyväksymisestä 7.1.2004 tehtyyn komission päätökseen liitettyjen sitoumusten nojalla luovutettavien omaisuuserien ostajaksi

               —

               Euroopan komissio ja väliintulijat on velvoitettava maksamaan molemmissa oikeusasteissa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien välitoimimenettelyyn ja oikaisumenettelyyn liittyvät kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kolmeen valitusperusteeseen.
   Valittaja väittää ensinnäkin, että yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on jättänyt toteamatta, että komissio on rikkonut SEUT 266 artiklaa ja perusoikeuskirjan 47 artiklaa. Virhe, joka vaikutti ensimmäisen hyväksymispäätöksen laillisuuteen, rasitti valittajan mukaan myös riidanalaista päätöstä, koska siinä ei ollut korjattu vaikutuksia, joita aiheutui siitä, ettei valtuutettu toimeksiantonsa keston ajan ollut riippumaton. Näin ollen se, että komissio teki riidanalaisen päätöksen, merkitsee valittajan mukaan oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevien sääntöjen rikkomista ja poistaa kokonaan komission toimiin kohdistuvan tuomioistuinvalvonnan tehokkuuden.
   Toiseksi valittaja katsoo, että yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että ehdollinen hyväksymispäätös saattoi toimia oikeudellisena perustana uudelle hyväksymispäätökselle.
   Lopuksi valittaja arvostelee yleistä tuomioistuinta siitä, että se on soveltanut virheellisesti oikeudellisia arviointiperusteita, jotka koskevat luovutettujen omaisuuserien saajan riippumattomuutta luovuttajaan nähden, ja että se on tehnyt tämän arvioinnin perusteella oikeudellisia virheitä ja ottanut tosiseikkoja huomioon vääristyneellä tavalla.