title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 5 päivänä joulukuuta 1996, asiassa C-91/96, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen, mitä ei ole kiistetty - Direktiivit 92/118/ETY ja 93/52/ETY - Laiminlyönti panna direktiivi täytäntöön säädetyssä määräajassa)

text:
 N:o C 40/4              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        8.2.97
 2 ) Perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklan vastaista on             mari ), julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja :
      sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltaminen, jon         R. Grass, on antanut 5.12.1996 tuomion, jonka tuomio
      ka mukaan farmaseuttisen valmisteen patentinhaltijalla         lauselma on seuraava :
      on oikeus estää se, että kolmas tuo tätä valmistetta toi
      sesta jäsenvaltiosta, kun patentinhaltija on pitänyt val      1 ) Helleenien tasavalta ei ole noudattanut eläinten ter
      mistetta kaupan ensimmäistä kertaa tässä valtiossa sen              veyttä ja kansanterveyttä koskevista vaatimuksista sel
      liityttyä Euroopan yhteisöön mutta ennen kuin valmis               laisten tuotteiden yhteisön sisäisessä kaupassa ja yh
      tetta saatettiin tässä valtiossa suojata patentilla, jollei         teisöön tuonnissa, joita eivät koske direktiivin 89/662/
      patentinhaltija voi näyttää toteen, että sillä on todelli          ETY ja, taudinaiheuttajien osalta, direktiivin 90/425/
      nen ja ajankohtainen velvollisuus pitää tuotetta kau               ETY liitteessä A olevassa I luvussa mainittujen erityis
      pan kyseisessä jäsenvaltiossa.                                      ten yhteisön säädösten kyseiset vaatimukset 1 7 päivänä
                                                                          joulukuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/
 (!) EYVL N:o C 248 , 23.9.1995 ja                                        118/ETY 20 artiklan 1 kohdan ja eläinten terveyttä
     EYVL N:o C 268 , 14.10.1995 .                                        koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä naudansu
                                                                          kuisten kotieläinten alkioiden kaupassa ja tuonnissa
                                                                          kolmansista maista annetun direktiivin 89/556/ETY
                                                                          muuttamisesta 24 päivänä kesäkuuta 1993 annetun
                                                                          neuvoston direktiivin 93/52/ETY 2 artiklan 1 kohdan
                                                                          mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut sääde
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                  tyssä määräajassa kyseisten direktiivien noudattamisen
                                                                          edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää
                          (kuudes jaosto ),                               räyksiä.
                   5 päivänä joulukuuta 1996,
                                                                     2 ) Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeu
asiassa C-91/96, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                     denkäyntikulut.
                      Helleenien tasavalta ( ! )
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen, mitä ei             O EYVL N:o C 145 , 18.5.1996 .
ole kiistetty — Direktiivit 92/118/ETY ja 93/52/ETY —
Laiminlyönti panna direktiivi täytäntöön säädetyssä
                            määräajassa)
                            ( 97/C 40/07
                                                                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                 (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
                                                                                ( viides jaosto ),
                                                                                12 päivänä joulukuuta 1996,
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)              asiassa C-104/95 ( Polymeles Protodikeio Athinonon esittä
                                                                    mä ennakkoratkaisupyyntö ), Georgios Kontogeorgas vas
                                                                                taan Kartonpak AE ( 1 )
Asiassa C-91 /96, Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie
henä Maria Condou-Durande ) vastaan Helleenien tasaval              (Lainsäädännön lähentäminen — Itsenäiset kauppaedusta
ta ( asiamiehinä Ioanna Galani-Maragkoudaki ja Nana                 jat — Oikeus provisioon — Edustussopimuksen voimas
Dafniou ), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta to                       saoloaikana päätetyt liiketoimet)
teamaan, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut EY:n                                     ( 97/C 40/08 )
perustamissopimuksen ja eläinten terveyttä ja kansanter
veyttä koskevista vaatimuksista sellaisten tuotteiden yh                            (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
teisön sisäisessä kaupassa ja yhteisöön tuonnissa , joita ei
vät koske direktiivin 89/662/ETY ja , taudinaiheuttajien
osalta, direktiivin 90/425/ETY liitteessä A olevassa                    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
I luvussa mainittujen erityisten yhteisön säädösten kyseiset            yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
vaatimukset 17 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvos
ton direktiivin 92/ 118/ETY ( EYVL N:o L 62, 15.3.1993 ,            Asiassa C-104/95 , jonka Polymeles Protodikeio Athinon
s . 49 ) ja eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhtei      on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mu
sön sisäisessä naudansukuisten kotieläinten alkioiden kau          kaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadak
passa ja tuonnissa kolmansista maista annetun direktiivin            seen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa
89/556/ETY muuttamisesta 24 päivänä kesäkuuta 1993                  asiassa Georgios Kontogeorgas vastaan Kartonpak AE en
annetun neuvoston direktiivin 93/52/ETY ( EYVL N:o                  nakkoratkaisun jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia
L 175 , 19.7.1993 , s. 21 ) mukaisia velvoitteitaan, koska se       koskevan lainsäädännön yhteensovittamisesta 18 päivänä
ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisten direktii           joulukuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/653/
vien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin        ETY ( EYVL N:o L 382 , 31.12.1986 , s . 17 ) 7 artiklan
nollisia määräyksiä, yhteisöjen tuomioistuin lakeja , asetuk       2 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin ( viides jaos
sia ja hallinnollisia määräyksiä, yhteisöjen tuomioistuin           to ), toimien kokoonpanossa : D. A. O. Edward, joka hoi
( kuudes jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheen          taa jaoston puheenjohtajan tehtäviä , sekä tuomarit C. Gul
johtaja G. F. Mancini sekä tuomarit J. L. Murray, C. N.              mann, J.-P. Puissochet, P. Jann ( esittelevä tuomari ) ja M.
Kakouris . R J. G. Kapteyn ja H. Ragnemalm ( esittelevä tuo        Wathelet, julkisasiamies: G. Cosmas, kirjaaja : johtava hai


title: Asia C-489/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Lahr (Saksa) on esittänyt 5.11.2007 — Pia Messner v. Firma Stefan Krüger

text:
               26.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Lahr (Saksa) on esittänyt 5.11.2007 — Pia Messner v. Firma Stefan Krüger
   (Asia C-489/07)
   (2008/C 22/48)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Amtsgericht Lahr
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Pia Messner

      Vastaaja: Stefan Krüger, SFK Laptophandel
   Ennakkoratkaisukysymys
   Onko kuluttajansuojasta etäsopimuksissa 20.5.1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY (1) 6 artiklan 2 kohdan, luettuna yhdessä direktiivin 6 artiklan 1 kohdan toisen virkkeen kanssa, säännöksiä tulkittava siten, että niiden vastaisena on pidettävä kansallista lainsäädäntöä, jonka mukaan myyjä voi vaatia, kun kuluttaja on peruuttanut kaupan säädetyssä määräajassa, korvausta toimitetun kulutustavaran käytöstä?

      (1)  EYVL L 144, s. 19.


title: Asia C-385/13 P: Valitus, jonka Italian tasavalta on tehnyt 4.7.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-99/09 ja T-308/09, Italian tasavalta v. Euroopan komissio, 19.4.2013 antamasta tuomiosta

text:
               31.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/24

         Valitus, jonka Italian tasavalta on tehnyt 4.7.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-99/09 ja T-308/09, Italian tasavalta v. Euroopan komissio, 19.4.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia C-385/13 P)
   2013/C 252/40
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Italian tasavalta (asiamiehet: G. Palmieri ja P. Gentile)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-99/09 ja T-308/09 19.4.2013 antama ja 24.4.2013 Italian hallitukselle tiedoksiannettu tuomio on kumottava

               —

               pääasiassa on kumottava seuraavat toimenpiteet:

                           —

                           Euroopan komission aluepolitiikan pääosaston 2.2.2009 päivätty kirje nro 000841, joka koskee pyydetystä määrästä poikkeavia komission maksuja ja johon sisältyy seuraava päätös: ”Tämän vuoksi ajankohta, josta lähtien Euroopan komissio jättää hyväksymättä POR 2000-2006:n toimenpiteeseen 1.7 liittyvät menot, on 29.6.2007 eikä 17.5.2006, kuten edellä mainitussa 22.12.2008 kirjeessä todettiin”

                           —

                           Euroopan komission aluepolitiikan pääosaston 6.2.2009 päivätty kirje nro 001059, joka koskee maksupyynnön keskeyttämistä ja jossa pyydetään asetuksen N:o 1260/99 39 artiklan nojalla tietoja rahoitusoikaisuista (OR Campania) ja johon sisältyy seuraava päätös: ”Tämän vuoksi ajankohta, josta lähtien Euroopan komissio jättää hyväksymättä POR 2000-2006:n toimenpiteeseen 1.7 liittyvät menot, on 29.6.2007 eikä 17.5.2006, kuten edellä mainitussa 22.12.2008 kirjeessä todettiin”

                           —

                           Euroopan komission aluepolitiikan pääosaston 22.12.2008 päivätty kirje nro 012480, joka koskee hanketta POR Campania 2000-2006 (CCI nro 1999 IT 16 1 PO 007) — jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan, Campanian jätehuoltoon liittyvän menettelyn 2007/2195 seuraukset, jolla komissio pyytää seuraavasta maksatushakemuksesta lähtien vähentämään kaikki toimenpiteeseen 1.7 liittyvät menot 29.6.2007 jälkeen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Italian tasavalta esittää valituksensa tueksi kahdeksan valitusperustetta.
   Ensimmäinen peruste: asetuksen N:o 1260/99 (1) 9 artiklan e, f, h, j, k. l ja m kohtaa; 32 artiklan 3 kohdan f alakohtaa ja 4 sekä 5 kohtaa; ja 31 artiklan 2 kohdan toista kohtaa on rikottu.
   Jotta hakemus, joka koskee rakennerahaston tuen maksamista tietyn toimenpiteen mukaisille hankkeille voitaisiin hylätä siitä syystä, että vireillä on jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne, vaaditaan, että toimenpiteen ja rikkomisen välillä on erityinen eikä yleinen suhde, ja komission pitää näyttää toteen, että olemassa on todellinen vaara siitä, että toimenpiteen rahoittamisella päädytään rahoittamaan mainittua noudattamatta jättämistä. Kuten unionin yleinen tuomioistuin on katsonut, pelkkä ”riittävän suora yhteys”, jota ei muutoin ole täsmennetty, ei riitä.
   Toinen peruste: asetuksen N:o 1260/99 32 artiklan 3 kohdan f alakohtaa on rikottu.
   Käsiteltävässä asiassa kuitenkin myös tällainen yhteys puuttuu, koska unionin yleinen tuomioistuin on todennut asiakirjoista ilmenevän, että jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevassa menettelyssä oli mainittu riittämätön eriytetty jätteiden kerääminen yhtenä syynä sille, ettei syyttömyyttä ollut riittävästi osoitettu; toimenpiteessä 1.7 määrättiin kunnille tukea eriytetyn jätteiden keräämisen lisäämiseksi. Unionin yleinen tuomioistuin ei siis olisi voinut selvittää, oliko noudattamatta jättämisen ja toimenpiteen välinen yhteys sellainen, että toimenpiteen rahoittamisella olisi lievennetty tai päinvastoin pahennettu kyseistä noudattamatta jättämistä. Tämän vuoksi sen olisi ollut pidettävä kaikenlaisen yhteyden olemassaoloa mahdottomana ja hyväksyttävä ensimmäinen kanneperuste.
   Kolmas peruste: Perustelujen puuttuminen
   Italian hallitus oli ensimmäisessä oikeusasteessa esittämässään kolmannessa kanneperusteessa täsmällisesti näyttänyt toteen, etteivät jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen ja toimenpide mitenkään liittyneet toisiinsa. Unionin yleinen tuomioistuin oli ensimmäisen perusteen hylätessään todennut päinvastaista tutkimatta Italian hallituksen esittämää näyttöä, joten perustelut puuttuivat.
   Neljäs peruste: asetuksen N:o 1260/99 32 artiklan 3 kohdan f alakohtaa on rikottu. Perustelut puuttuvat.
   Edellä mainitut virheet rasittavat myös sitä osaa tuomiosta, jossa unionin yleinen tuomioistuin on hylännyt toisen kanneperusteen.
   Viides peruste: Perustelujen puuttuminen
   Myöskään kolmannen kanneperusteen, jossa Italian hallitus väitti, että riidanalaiset toimenpiteet perustuivat nimenomaan komission 20.10.2008 päiväämän kirjeen, jossa asetettiin kyseenalaiseksi jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaan menettelyyn kuulumattomia tosiseikkoja, perusteluihin, hylkäämistä ei ole perusteltu. Unionin yleinen tuomioistuin ei ollut tästä lausunut.
   Kuudes peruste: asetuksen N:o 1260/99 32 artiklan 3 kohdan f alakohdan toista kohtaa on rikottu.
   Unionin yleinen tuomioistuin on neljännestä kanneperusteesta päättäessään joka tapauksessa tosiasiallisesti todennut, että 20.10.2008 päivätyssä kirjeessä viitattiin jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaan menettelyyn kuulumattomiin tosiseikkoihin; tämän vuoksi sen olisi pitänyt hyväksyä kolmas kanneperuste. Koska se ei näin tehnyt, se oli rikkonut asetuksen N:o 1260/99 32 artiklan 3 kohdan f alakohdan toista kohtaa.
   Seitsemäs peruste: asetuksen N:o 1260/99 32 artiklan 3 kohdan f alakohdan ensimmäistä ja toista kohtaa ja 39 artiklan 1 ja 2 kohtaa on rikottu
   Unionin yleinen tuomioistuin on väärin hylännyt neljännen kanneperusteen, jossa väitettiin, että komissio oli todellisuudessa keskeyttänyt maksut viitaten toimenpiteen hallinnoinnin asianmukaisuutta koskeviin epäilyihin; tällöin olisi kuitenkin pitänyt noudattaa asetuksen 39 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädettyä menettelyä, johon 32 artiklan 3 kohdan f alakohdan ensimmäisessä kohdassa viitataan. Unionin yleinen tuomioistuin ei ollut onnistunut osoittamaan vääräksi Italian hallituksen väitettä, jonka mukaan tämä oli komission toteuttaman toimenpiteen syy.
   Kahdeksas peruste: SEUT 296 artiklan 2 kohtaa on rikottu
   Unionin yleinen tuomioistuin on ollut väärässä katsoessaan, ettei komissio ollut jättänyt perusteluja esittämättä. Kun tämän seikan olennaisuus otetaan huomioon, komission olisi pitänyt selittää, miksi se, että jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevassa menettelyssä moitittiin riittämättömästä eriytetystä jätteiden keräämisestä, ei ollut ristiriidassa sen seikan kanssa, että rahoitus evättiin toimenpiteeltä, jolla nimenomaan edistettiin tällaista eriytettyä keräämistä.

      (1)  Rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21.6.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1260/1999 (EYVL L 161, s. 1).


title: Asia T-271/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.7.2014 – H v. neuvosto ym. (Kumoamiskanne — Vahingonkorvauskanne — Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — EUPM:ssä Bosnia ja Hertsegovinassa työskentelevä kansallinen asiantuntija — Siirtopäätös — Unionin yleisen tuomioistuimen toimivallan puuttuminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/48

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.7.2014 – H v. neuvosto ym.
   (Asia T-271/10) (1)

   ((Kumoamiskanne - Vahingonkorvauskanne - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - EUPM:ssä Bosnia ja Hertsegovinassa työskentelevä kansallinen asiantuntija - Siirtopäätös - Unionin yleisen tuomioistuimen toimivallan puuttuminen - Tutkimatta jättäminen))
   2014/C 315/82
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: H (Catania, Italia) (edustajat: aluksi asianajajat C. Mereu ja M. Velardo, sitten asianajaja M. Velardo)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: A. Vitro, G. Marhic ja M.-M. Joséphidès), Euroopan komissio (asiamiehet: F. Erlbacher ja B. Eggers) ja Euroopan unionin poliisioperaatio (EUPM) Bosnia ja Hertsegovinassa (Sarajevo, Bosnia ja Hertsegovina)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensinnäkin vaatimus yhtäältä EUPM:n henkilöstöpäällikön allekirjoittaman 7.4.2010 tehdyn päätöksen, jolla kantaja siirrettiin ”Criminal Justice Adviser – Prosecutor” -virkaan Banja Lukan (Bosnia ja Hertsegovina) alueelliseen toimistoon, ja toisaalta tarvittaessa EUPM:stä Bosnia ja Hertsegovinassa 8.12.2009 tehdyn neuvoston päätöksen 2009/906/YUTP (EUVL L 322, s. 22) 6 artiklassa tarkoitetun operaation johtajan allekirjoittaman 30.4.2010 tehdyn päätöksen, jolla vahvistettiin 7.4.2010 tehty päätös, kumoamiseksi ja toiseksi vahingonkorvausvaatimus

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               H vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 221, 14.8.2010.


title: Asia C-19/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Okręgowy we Wrocławiu (Puola) on esittänyt 17.1.2017 – Skarb Państwa – Wojewoda Dolnośląski v. Gmina Trzebnica

text:
               22.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Okręgowy we Wrocławiu (Puola) on esittänyt 17.1.2017 – Skarb Państwa – Wojewoda Dolnośląski v. Gmina Trzebnica
   (Asia C-19/17)
   (2017/C 161/08)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sąd Okręgowy we Wrocławiu

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Skarb Państwa – Wojewoda Dolnośląski

      Vastaaja: Gmina Trzebnica

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko suoritukset, jotka edunsaaja on saanut velvoitteiden laiminlyönnistä tai niiden täyttämisen viivästymisestä johtuvina sopimussakkoina tai vahingonkorvauksina neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä rakennerahastoista yhteisrahoitettujen toimien tukikelpoisuuden osalta annetun asetuksen (EY) N:o 1685/2000 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1145/2003 peruuttamisesta 10.3.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 448/2004 (1) 2 säännössä tarkoitettua tuloa?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:

                           a)

                           voidaanko sopimussakkona saadusta tulosta vähentää tappiot tai ylimääräiset kulut, joita edunsaajalla on koitunut sen vuoksi, että hankkeen toteuttaja ei ole pannut sopimusta täytäntöön tai ei ole pannut sitä määräajassa täytäntöön?

                           b)

                           onko hankkeen toteuttajan sellaisten muiden töiden, jotka eivät millään tavalla liity rahoituksen kohteeseen ja jotka on tehty edunsaajan hyväksi sopimussakon maksamisen sijasta (sijaissuoritus), muodossa oleva suoritus – – komission asetuksen (EY) N:o 448/2004 2 säännössä tarkoitettua tuloa?

               3)

               Jos kysymyksiin 1 ja 2a vastataan myöntävästi, onko edunsaajan saaman tulon määrä hankkeen toteuttajalle asetetun sopimussakon suuruinen vai sijaissuorituksen arvon suuruinen?

               4)

               Voidaanko – – komission asetuksen (EY) N:o 448/2004 2 säännössä tarkoitetun tuen päättymisen jälkeen pienentää yhteisrahoitusosuutta niiden tulojen määrän verran, jotka edunsaaja on saanut tukikauden aikana?

               5)

               Jos neljänteen kysymykseen vastataan myöntävästi, voidaanko yhteisrahoitusosuutta pienentää edunsaajan saamien tulojen määrän verran, ellei jäsenvaltio ole ilmoittanut näitä tuloja komissiolle ennen tuen päättymistä?

      (1)  EUVL 2004, L 72, s. 66.


title: Asia T-92/01: Marie-Claude Girardot'n 27.4.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
30.6.2001                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 186/15
–    toissijaisesti kumoaa 19.7.2000 tehdyn päätöksen niiltä             –     Ilmeinen arviointivirhe tuen kokonaisvaikutuksen laske-
     osin kuin siinä todetaan, että se, että Burgenlandin                      misessa. Kantaja huomauttaa tältä osin lisäksi, että laskel-
     osavaltio on vahvistanut kiinteät hinnat perustarvikkei-                  mien ulkopuolelle ovat jääneet ympäristötuki ja tuetut
     den tarjoamiselle ja myöntänyt tuntemattoman suuruisen                    kustannukset sekä olemassa oleva tuki. Toisaalta vastaajan
     tuen luomalla yrityksen erityistarpeisiin mukautetun inf-                 olisi pitänyt tutkia paitsi se, onko järjestelmän mukaista
     rastruktuurin, ei merkitse EY:n perustamissopimuksen                      kynnysarvoa noudatettu, myös se, katetaanko tuella, jolla
     87 artiklan 1 kohdan mukaista valtiontukea                                on eri tarkoitus, yhteisiä tuettavia kustannuksia valtion
                                                                               myöntämiä aluetukia koskevien sääntöjen mukaisesti.
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Kantaja väittää lopuksi, että EY:n perustamissopimuksen 87 ar-
                                                                         tiklan 3 kohdassa mainittuja poikkeuksia on sovellettu lainvas-
                                                                         taisesti, samoin kuin 88 artiklan 3 kohtaan sisältyviä menettely-
                                                                         määräyksiä.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         (1) EYVL L 38, 8.2.2001, s. 33.
Tämä kanne koskee valtiontuesta, jonka Itävalta on myöntänyt
Lenzing Lyocell GmbH & Co KG:lle (jäljempänä LLG), 19 päi-
vänä heinäkuuta 2000 tehtyä komission päätös-
tä 2001/102/EY (1), joka on tiedoksiannettu numerolla
K(2000)2454. Kyseinen tuki on suunnattu hankkeeseen, joka
koskee uusien Lyocell-kuidun tuotantolaitosten rakentamista;
Lyocell on uudentyyppinen synteettinen tekokehruukuitu, jota
valmistetaan kuitumassaan sisältyvästä luonnonselluloosasta.             Marie-Claude Girardot’n 27.4.2001 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seuraaviin seikkoihin:                                              (Asia T-92/01)
–    Oikeudellinen virhe niiltä osin kuin on jätetty ottamatta                                     (2001/C 186/23)
     huomioon LLG:lle myönnetyn tuen alakohtaiset vaiku-
     tukset. Kantaja toteaa tältä osin, että komissio on asetta-
     nut tuen alueelliset vaikutukset alakohtaisten vaikutusten
     edelle sekä yhteensoveltuvuutta koskevien aineellisten                                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
     sääntöjen että menettelysääntöjen osalta. Kantaja esittää
     konkreettisesti sen kysymyksen, miten vastaaja on voinut
     antaa luvan LLG:lle myönnettävään valtiontukeen uusien              Marie-Claude Girardot, kotipaikka Bryssel, on nostanut
     tuotantolaitosten rakentamiseksi Burgenlandiin tietoisena           27.4.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
     siitä, että kuitumarkkinoilla on ylituotanto-ongelma. Kan-          tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
     taja katsoo myös, ettei komissio ole ottanut huomioon               vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Jean-Noël Louis ja
     synteettisten kuitujen alalla sovellettavien erityistoimen-         Véronique Peere, prosessiosoite Luxemburgissa.
     piteiden olemassaoloa.
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–    Tuotteen innovatiivisen luonteen arvioinnissa tapahtunut            –     kumoaa kilpailun KOM/R/A/01/1999 valintalautakun-
     ilmeinen virhe. Kantaja huomauttaa, että yksi niistä                      nan päätöksen, jolla kantajalle annettiin arvostelu, jonka
     perusteista, joihin komissio on tukeutunut hyväksyessään                  perusteella kantajaa ei voitu kirjata soveltuvien hakijoiden
     riidanalaiset toimenpiteet, viittaa tuotteen ja valmistusme-              luetteloon,
     netelmän innovatiiviseen luonteeseen. Kantajan mielestä
     Lyocell ei ole innovatiivinen tuotteena eikä valmistusme-           –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
     netelmänsä puolesta. Näin ollen ei voida katsoa olevan
     toisistaan erillisiä tuotemarkkinoita, joiden perusteella
     kilpailuun kohdistuvia vaikutuksia voitaisiin pitää rajalli-
     sina.                                                               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–    Perusteluvelvollisuuden laiminlyönti, koska ei ole perus-           Käsiteltävänä olevassa asiassa kantaja riitauttaa sen, että häntä
     teltu sitä, miksi kyseessä oleva investointi vaikuttaa              ei ole kirjattu soveltuvien hakijoiden luetteloon kilpailussa
     kilpailuun ainoastaan rajallisesti.                                 KOM/R/A/01/1999.
 ---pagebreak--- C 186/16                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    30.6.2001
Väitteidensä tueksi kantaja vetoaa seuraaviin seikkoihin:                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     Kilpailuilmoitusta, olennaisia menettelysääntöjä ja valin-
                                                                          Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta ku-
      talautakunnan toimintaa koskevia sääntöjä (riippumatto-
                                                                          moamaan EKP:n 25.9.2000 tekemän päätöksen, jolla häneltä
      muuden periaate) on rikottu,
                                                                          evättiin koulutuslisä, EKP:n 21.12.2000 tekemän päätöksen,
                                                                          jolla kantajan hallinnollinen muutoksenhaku hylättiin, sekä
–     Asiassa on tehty ilmeinen arviointivirhe,
                                                                          EKP:n 20.2.2000 tekemän päätöksen, jolla kantajan valitus
–     Perusteluvelvollisuutta on rikottu,                                 hylättiin.
–     Avoimuusperiaatetta on loukattu,                                    Kantajalta evättiin koulutuslisä EKP:n henkilöstösääntöjen
                                                                          19 artiklan nojalla. Tämän artiklan mukaan ne EKP:n henkilös-
–     Yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu.                    töön kuuluvat, jotka ovat oikeutettuja 16 prosentin suuruiseen
                                                                          ulkomaankorvaukseen, ovat myös oikeutettuja koulutuslisään
                                                                          kustakin huolettavanaan olevasta lapsesta kunnes Frankfurtin
                                                                          alueelle perustetaan Eurooppakoulu. Kantaja on Saksan kansa-
                                                                          lainen eikä hän tämän vuoksi ole oikeutettu ulkomaankorvauk-
                                                                          seen. EKP:n mukaan hän ei tämän vuoksi ole myöskään
                                                                          oikeutettu koulutuslisään vanhimmasta lapsestaan.
                                                                          Kantaja väittää, että
                                                                          –     se, että henkilöstöä, joka on oikeutettu ulkomaankor-
Astrid Hirschin 27.4.2001 Euroopan keskuspankkia vas-                           vaukseen, ja henkilöstöä, joka ei ole siihen oikeutettu,
                       taan nostama kanne                                       kohdellaan eri tavoin, on perusteetonta ja merkitsee
                                                                                syrjintäkiellon periaatteen loukkaamista,
                           (Asia T-94/01)                                 –     hallinto on laiminlyönyt huolenpitovelvollisuutensa,
                                                                                koska se ei ole ottanut huomioon hakijan tilannetta.
                         (2001/C 186/24)
                   (Oikeudenhäyntikieli: englanti)
Astrid Hirsch, kotipaikka Saksa, on nostanut 27.4.2001 Euroo-             Gérard Goget’n, Pierre Hugen ja Emmanuel Gabolden
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa                  4.5.2001 Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin-
kanteen Euroopan keskuspankkia vastaan. Kantajan edustajat                                   ta vastaan nostama kanne
ovat Georges Vandersanden ja Laure Levi, DeBacker Associa-
tion, Bryssel (Belgia).
                                                                                (Asia T-95/01)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                (2001/C 186/25)
–     kumoaa Euroopan keskuspankin 25.9.2000 tekemän
      päätöksen, jolla se epäsi kantajalta koulutuslisän eikä näin
      ollen korvannut niitä lukukausimaksuja, jotka kantajan                                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
      on ollut maksettava poikansa koulunkäynnistä Internatio-
      nale Schule Frankfurtissa, ja mikäli tarpeen, kumoaa                Gérard Goget, kotipaikka Hettange-Grande (Ranska), Pierre
      Euroopan keskuspankin 21.12.200 tekemän päätöksen,                  Huge, kotipaikka Bonnevoie (Luxemburgin suurherttuakunta)
      jolla se hylkäsi kantajan hallinnollisen muutoksenhaun ja           ja Emmanuel Gabolde, kotipaikka Metz (Ranska) ovat nosta-
      Euroopan keskuspankin 20.2.2000 tekemän päätöksen,                  neet 4.5.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
      jolla se hylkäsi kantajan valituksen,                               tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen tilintarkastus-
                                                                          tuomioistuinta vastaan. Kantajien edustajana on avocat André
–     velvoittaa     EKP:n      korvaamaan         lukukausimaksut        Soulier, prosessiosoite Luxemburgissa.
      11 370,00 euroa lukuvuodelta 2000-2001 ja tulevat
      lukukausimaksut tulevilta lukuvuosilta 8 prosentin vuo-
                                                                          Kantajat vaativat, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
      tuisine korkoineen kunkin vuoden syyskuun 1 päivästä
                                                                          tuomioistuin
      lukien asianmukaisen maksun suorittamiseen asti, ja
      velvoittaa EKP:n korvaamaan 5 922 euron suuruiset                   –     kumoaa 22.2.2001 tehdyn päätöksen kaikkine oikeudelli-
      asettautumismaksut 8 prosentin vuotuisine korkoineen                      sine seuraamuksineen;
      1.9.2001 lukien,
                                                                          –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut
–     velvoittaa EKP:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                          tässä oikeusasteessa.


title: Asia C-536/10 P: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 7.7.2011 — MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Sanamerkki ROI ANALYZER )

text:
               22.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/15

         Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 7.7.2011 — MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   (Asia C-536/10 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Sanamerkki ”ROI ANALYZER”)
   2011/C 311/22
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (edustaja: Rechtsanwalt W. Göpfert)

      Valittajan vastapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-233/08, MPDV Mikrolab v. SMHV, 10.9.2010 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kumoamiskanteen SMHV:n neljännen valituslautakunnan 15.4.2008 tekemästä päätöksestä, jolla on hylätty valitus tutkijan päätöksestä, jolla oli evätty sanamerkin ”ROI ANALYZER” rekisteröinti yhteisön tavaramerkiksi luokkiin 9, 35 ja 42 kuuluvia tiettyjä tavaroita ja palveluita varten — Tavaramerkin erottamiskyky

      Määräysosa

               1)

               Valitus jätetään tutkimatta siltä osin, kuin sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat, ja hylätään muilta osin selvästi perusteettomana.

               2)

               MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 30, 29.1.2011.


title: Asia T-698/15 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.3.2017 – Valittajana Silvan ja muuna osapuolena komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Vuoden 2013 ylennyskierros — Päätös olla ylentämättä valittajaa — Ansioiden vertailu — Arviointikertomusten huomioon ottaminen — Oikeudellista virhettä ei ole tehty)

text:
               18.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 121/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.3.2017 – Valittajana Silvan ja muuna osapuolena komissio
   (Asia T-698/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Vuoden 2013 ylennyskierros - Päätös olla ylentämättä valittajaa - Ansioiden vertailu - Arviointikertomusten huomioon ottaminen - Oikeudellista virhettä ei ole tehty))
   (2017/C 121/38)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Juha Tapio Silvan (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat N. de Montigny ja J.-N. Louis)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Berscheid ja C. Berardis-Kayser)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) 22.9.2015 antamasta tuomiosta Silvan v. komissio (F-83/14, EU:F:2015:106) tehty valitus, jossa vaaditaan tämän tuomion kumoamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Juha Tapio Silvan vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle tässä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 59, 15.2.2016.


title: Mireille Cesaratton 12.7.1996 Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne (Asia T-108/96)

text:
5.10.96              ULJ                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 294/ 11
Asioissa, joissa kirjallinen käsittely on päättynyt ja suullinen      Mireille Cesaratton 12.7.1996 Euroopan parlamenttia
käsittely on pidetty tai määrätty pidettäväksi ennen                                     vastaan nostama kanne
1.10.1996 , jaosto jatkaa asian käsittelyä entisessä kokoon                                 ( Asia T-108/96 )
panossa suullisen käsittelyn, neuvottelun ja tuomion
osalta .                                                                                96/C 294/22 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Perusteet, joiden mukaan asiat jaetaan jaostoihin                     Mireille Cesaratto, Luxemburg, on nostanut 12.7.1 996
                                                                      Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on vahvistanut                  istuimessa kanteen Euroopan parlamenttia vastaan . Kanta
12.9.1 996 pidetyssä kokouksessaan perusteet, joiden                  jan edustaja on asianajaja Gaston Vogel, Luxemburg, ja
mukaan        asiat jaetaan jaostoihin toimikaudeksi                  prosessiosoite Luxemburgissa tämän asianajotoimisto, 42 ,
1.10.1996—30.9.1997 työjärjestyksen 12 artiklan mukai                boulevard Joseph II .
sesti seuraavasti :
                                                                      Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                      istuin
1 . a ) Valtion tukia koskevien sääntöjen samoin kuin
         kaupan puolustautumistoimenpiteitä koskevien                 — kumoaa tehdyn päätöksen,
         sääntöjen täytäntöönpanoa koskevat kanteet ja               — velvoittaa Euroopan parlamentin korvaaman oikeuden
         etaan kanteen jättämisen jälkeen viiden tuomarin
                                                                           käyntikulut tässä oikeusasteessa .
         laajennettuihin jaostoihin, tämän kuitenkaan rajoit
         tamatta työjärjestyksen 14 ja 51 artiklan myöhem
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
         pää soveltamista .
                                                                      Kantaja on Euroopan parlamentin virkamies, joka pyysi
     b ) Muut asiat jaetaan kanteen jättämisen jälkeen kol           henkilöstösääntöjen 41 artiklan mukaisesti saada päättää
         men tuomarin jaostoihin, tämän kuitenkaan rajoit            palveluksensa yksikössään ennenaikaisesti henkilökohtai
         tamatta työjärjestyksen 14 ja 51 artiklan myöhem            sen tilanteensa perusteella ; hän riitauttaa nimittävän viran
         pää soveltamista .                                           omaisen päätöksen, jolla hänelle kieltäydyttiin myöntämäs
                                                                      tä tässä säännöksessä tarkoitettua järjestelyä . Tämä kieltei
                                                                      nen päätös perustui siihen syyhyn, ettei parlamentti ollut
                                                                      päättänyt lakkauttaa kantajan ura-alueella olevia vastaavia
2 . 1 a ja b kohdassa tarkoitetut asiat jaetaan jaostojen             virkoja työnantajan edun vuoksi.
    kesken seuraavasti :
                                                                      Kantaja vetoaa erityisesti siihen, että verrattuna kahteen
                                                                      muuhun parlamentissa työskentelevään virkamieheen,
    — la kohdassa tarkoitetut asiat jaetaan vuorojärjes
                                                                      joihin on sovellettu mainittua 41 artiklaa, riidanalainen
         tyksessä kirjaamon rekisteröimisjärjestyksen mu             päätös perustuu harkintavallan väärinkäyttöön.
         kaan laajennettuun ensimmäiseen, toiseen, kolman
         teen, neljänteen ja viidenteen jaostoon;                     Näistä kahdesta virkamiehestä ensimmäisen osalta kaksi
                                                                      perustetta vaikuttaa olleen ratkaisevassa asemassa hyväk
    — Ib kohdassa tarkoitetut asiat jaetaan ensimmäiseen,             syttäessä hänen pyyntöään tulla vapautetuksi virastaan ja
         toiseen, kolmanteen, neljänteen ja viidenteen                määrätyksi käytettävissä olevaksi, nimittäin hänen lakkau
         jaostoon . Tämä jakaminen tapahtuu kirjaamon                 tettavaksi suunniteltu toimensa ja hänen ikänsä, jopa
         rekisteröimisjärjestyksen mukaan kahden eri vuoro           virkaikänsä . Kantaja riitauttaa sen, että kyseinen toimi oli
         järjestyksen perusteella : toinen koskee henkilöstö         määritelty lakkautettavaksi, koska tämä päätös tehtiin vain
         asioita ja toinen muita asioita .                            joitakin kuukausia ennen virkamiehen eläkeikään tulemis
                                                                      ta . Tältä osin kantaja katsoo, että on ryhdytty kuvitteelli
                                                                      seen toimen lakkautukseen, jotta kyseinen virkamies on
                                                                      voinut saada osakseen huomattavan edun kaksi kuukautta
Näiden vuorojärjestysten yhteydessä ensimmäisen oikeus               ennen eläkkeelle siirtymistään .
asteen tuomioistuimen presidentin johtamaa ensimmäistä
jaostoa ja laajennettua ensimmäistä jaostoa ei oteta lukuun
                                                                      Perhetilanteensa perusteella valitun virkamiehen osalta
joka kolmannessa täydessä vuorojärjestyksessä .
                                                                      kantaja riitauttaa tämän perhetilanteen paikkansapitävyy
                                                                      den . Kantaja arvostelee myös sitä , että parlamentti ei ole
                                                                      osoittanut enempää huomiota muille henkilöstösääntöjen
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti voi               41 artiklassa mainituille perusteille . Kantaja muistuttaa,
poiketa näistä vuorojärjestyksistä ottaakseen huomioon                että hänellä on kyseiseen virkamieheen verrattuna 8 vuotta
sen, että tietyt asiat liittyvät toisiinsa , tai varmistaakseen       enemmän palvelusvuosia .
töiden tasapainoisen jakamisen .
                                                                      Kantaja vetoaa lisäksi siihen, että hänen osaltaan on
                                                                      loukattu yhdenvertaisen kohtelun periaatetta .


title: Hessisches Finanzgerichtin 26.3.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hartmut Simon vastaan Hauptzollamt Frankfurt am Main (Asia C-125/96)

text:
1.6.96                  FI |                       Euroopan yhteisojen virallinen lehti                                N:o C 158/ 11
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                           käytetty ostajan lisämaksusta tekemän laskelman perus
                                                                       teena ,
1 , toteaa , että Espanjan kuningaskunta on rikkonut
      kuudennen arvonlisäverodirektiivin ( 77/388/ETY ('))             va i
       13 artiklan A kohdan 1 alakohdan m alakohdan
      säännöksiä, koska se on säätänyt, että läheisesti urhei         tarkoitetaanko tällä ilmauksella ainoastaan sitä määrää ,
      luun ja liikuntakasvatukseen liittyviä palvelujen suori         johon päädytään niiden ostajan ilmoittamien tosiseikkojen
      tuksia koskevia vapautuksia ALV:stä sovelletaan aino            perusteella , joita on käytetty perusteena maidon lisämaksu
      astaan sellaisiin yksityisiin yhteisöihin, joiden jäsenmak      määrää laskettaessa , riippumatta siitä, ovatko nämä tosisei
      sut eivät ylitä tiettyä summaa ;                                 kat oikeita ?
2 . velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan                      Jos säännöstä on tulkittava ensin esitetyn vaihtoehdon
      oikeudenkäyntikulut.                                             mukaisesti, nousee esiin kysymys siitä , erääntyykö lain
                                                                       mukaan velkaa olevan maidon lisämaksumäärä kokonaan
                                                                       asetuksessa mainittuna ajankohtana ( tuolloin 30.6 .) siten,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    että lisämaksun velallisen ( Saksassa maidontuottaja ) on
                                                                       silloin, kun maksusta on ostajan ilmoittamien liian alhaisten
Espanjan laissa ( 2 ) säädettyä vapautusta koskevaa rajoitusta         määrien takia suoritettu ainoastaan osa, maksettava ero
ei mainita kuudennessa direktiivissä, ja rajoitusta on sen             tukselle kansallisten koronmaksua koskevien säännösten
vuoksi pidettävä direktiivin 13 artiklan säännösten vastai            mukaan korkoa tuon vuoden päivämäärästä 1.7. lukien .
sena . Jäsenvaltiot eivät voi asettaa 13 artiklan m alakoh
dassa säädetylle vapautukselle muita edellytyksiä kuin                 (•) EYVL N:o L 139 , s . 12
tämän artiklan A kohdan 2 alakohdan edellytykset . ALV:tä
koskeva Espanjan laki ei myöskään ole kuudennen direktii
vin yhdennessätoista perustelukappaleessa asetetun tavoit
teen mukainen, koska muiden kuin 13 artiklassa säädettyjen
edellytysten asettaminen on vastoin tavoitetta laatia yhtei
nen luettelo verovapautuksista , jotta omien varojen kanto
tapahtuisi yhdenmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa ; näin             Tribunale di Genovan ( Sezione I Civile ) 1.2.1996 tekemäl
ollen Espanjan laki on sekä kuudennen direktiivin 13 artik            lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö kysei
lan sanamuodon että yhteisen ALV-järjestelmän päämää                  sessä tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Trinity
rien vastainen .                                                       Alimentari Italia SpA vastaan Ministero delle Finanze dello
                                                                                Stato
                                                                                Asia C- 1 2 8/96 )
(') Kuudes direktiivi 77/388/ETY ( EYVL N:o L 145 , 13.6.1977,
     s . 1 ).                                                                                ( 96/C 158/26 )
(2 ) Laki nro 37/ 1992 , sellaisena kuin se on muutettuna lailla
     nro 42/ 1994 .
                                                                       Tribunale di Genova ( Sezione I Civile ) on pyytänyt 1.2.1 996
                                                                       tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei
                                                                       söjen tuomioistuimen kirjaamoon 22.4.1 996, yhteisöjen
                                                                       tuomioistuimelta ennakkoratkaisua kyseisessä tuomioistui
                                                                       messa vireillä olevassa asiassa Trinity Alimentari Italia SpA
                                                                       vastaan Ministero delle Finanze dello Stato kysymyksiin,
                                                                       jotka vastaavat yhdistetyissä asioissa C-47/95 ym . esitettyjä
Hessisches Finanzgerichtin 26.3.1996 tekemällään päätök               ennakkoratkaisukysymyksiä ( 1 ).
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hartmut
        Simon vastaan Hauptzollamt Frankfurt am Main
                                                                       (') Ks . EYVL N:o C 119 , 13.5.1995 , s . 5
                          ( Asia C-125 /96 )
                             96/C 158/25 )
Hessisches Finanzgericht ( 7. Sénat ) on pyytänyt 26.3.1996
tekemällään päätöksellä , joka on saapunut Euroopan yhtei
söjen tuomioistuimen kirjaamoon 18.4.1996 , Euroopan                             Asian C-82/95 ( 1 ) poistaminen rekisteristä
yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Hartmut Simon vastaan                                       ( 96/C 158/27 )
Hauptzollamt Frankfurt am Main, ennakkoratkaisua seu
raaviin kysymyksiin :
                                                                       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen viidennen jaoston
                                                                       puheenjohtajan 9.2.1 996 antamalla määräyksellä tuomio
Onko komission 3 päivänä kesäkuuta 1988 antaman                        istuimen rekisteristä on poistettu asia C-82/95 , Euroopan
asetuksen ( ETY ) N:o 1546/88 f 1 ) 15 artiklan 4 kohtaa               yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta .
tulkittava siten, että " lisämaksun velkaa olevalla määrällä "
tarkoitetaan sitä maidon lisämaksun määrää, joka olisi
                                                                       C ) EYVL N:o C 137, 3.6.1995
maksettava silloin, jos ne tosiasialliset tiedot, joiden perus
teella lisämaksu lasketaan toimitusviitemäärien ylittyessä,
olisi koottu oikealla tavalla yhteen ja jos näitä tietoja olisi


title: Asia C-498/09 P: Unionin tuomioistuimen määräys 10.6.2010 — Thomson Sales Europe v. Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Tullikoodeksi — Tullien peruuttaminen — Tullien kantamatta jättäminen jälkitullauksin — Polkumyyntitullit — Ilmeisen huolimattomuuden puuttuminen — Sääntelyn monitahoisuus — Ammatillinen kokemus — Toimijan huolellisuus — Thaimaassa valmistetut väritelevisiot — Kannekelpoiset toimet)

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/17

      Unionin tuomioistuimen määräys 10.6.2010 — Thomson Sales Europe v. Euroopan komissio
      (Asia C-498/09 P) (1)

      (Muutoksenhaku - Tullikoodeksi - Tullien peruuttaminen - Tullien kantamatta jättäminen jälkitullauksin - Polkumyyntitullit - Ilmeisen huolimattomuuden puuttuminen - Sääntelyn monitahoisuus - Ammatillinen kokemus - Toimijan huolellisuus - Thaimaassa valmistetut väritelevisiot - Kannekelpoiset toimet)
      (2010/C 288/28)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Valittaja: Thomson Sales Europe (edustajat: asianajajat F. Foucault ja F. Goguel)

         Valittajan vastapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Bouyon ja H. van Vliet)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Valitus yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-225/07 ja T-364/07, Thomson Sales Europe v. komissio, 29.9.2009 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi valittajan nostaman kanteen, jossa se vaati kumoamaan 7.5.2007 tehdyn komission päätöksen REM nro 03/05, jossa Ranskan viranomaisille ilmoitettiin, ettei niiden 14.9.2005 tehdyssä hakemuksessa tarkoitettuja Thaimaassa valmistetuista väritelevisiovastaanottimista kannettavia tuontitulleja ollut perusteltua peruuttaa, ja 20.7.2007 päivätyn komission sen kirjeen kumoaminen, jolla ei vahvistettu, että valittajalta ei kannettaisi jälkitullauksin kyseisiin televisiovastaanottimiin liittyviä tuontitulleja — Menettely, joka liittyy tullikoodeksin 239 artiklan nojalla palautettavaksi vaadittuihin tulleihin ja tullikoodeksin 220 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla tapahtuvaan kyseisten tullien kantamatta jättämiseen jälkitullauksin — Puolustautumisoikeuksien kunnioittamatta jättäminen — Tosiseikkojen oikeudellisessa luonnehdinnassa tapahtunut virhe

         Määräysosa

                  1)

                  Valitus hylätään.

                  2)

                  Thomson Sales Europe velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 80, 27.3.2010.


title: Asia C-327/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Okresní soud v Chebu (Tšekin tasavalta) on esittänyt 5.7.2010 — Hypoteční banka, a.s. v. Udo Mike Lindner

text:
               11.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 246/29

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Okresní soud v Chebu (Tšekin tasavalta) on esittänyt 5.7.2010 — Hypoteční banka, a.s. v. Udo Mike Lindner
   (Asia C-327/10)
   ()
   2010/C 246/49
   Oikeudenkäyntikieli: Tšekki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Okresní soud v Chebu

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Hypoteční banka, a.s.

      Vastaaja: Udo Mike Lindner

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Jos yksi oikeudenkäynnin asianosaisista on jonkin muun kuin sen valtion kansalainen, jossa oikeudenkäynti pidetään, onko tämä seikka peruste katsoa, että kyseessä on SEUT 81 artiklassa (aiemmin EY 65 artikla) tarkoitettu rajat ylittävä vaikutus, joka on yksi tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) (jäljempänä Bryssel I -asetus) soveltamisen edellytyksistä?

               2)

               Estääkö Bryssel I -asetus sellaisten kansallisten oikeussääntöjen soveltamisen, jotka mahdollistavat oikeudenkäynnin vireillepanon sellaisia henkilöitä vastaan, joiden osoite on tuntematon?

               3)

               Jos toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, voidaanko sen, että tuomioistuimen vastaajalle nimeämä edunvalvoja esittää asiassa lausumia, sellaisenaan katsoa merkitsevän sitä, että vastaaja hyväksyy alueellisen tuomioistuimen toimivallan Bryssel I -asetuksen 24 artiklassa tarkoitetulla tavalla, vaikka riidan kohteena on vaatimus, joka perustuu kuluttajasopimukseen, eivätkä Tšekin tasavallan tuomioistuimet olisi kyseisen asetuksen 16 artiklan 2 kohdan nojalla toimivaltaisia ratkaisemaan kyseistä asiaa?

               4)

               Voidaanko tietyn tuomioistuimen alueellisesta toimivallasta tehdyn sopimuksen katsoa tekevän valitusta tuomioistuimesta kansainvälisesti toimivaltaisen Bryssel I -asetuksen 17 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla, ja mikäli näin on, päteekö tämä myös, jos alueellista toimivaltaa koskeva sopimus on mitätön sillä perusteella, että se on ristiriidassa kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (2) 6 artiklan 1 kohdan kanssa?

      (1)  EYVL L 12, s. 1.

      (2)  EYVL L 95, s. 29


title: Asia T-354/06: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.9.2012 — BAM NBM Wegenbouw ja HBG Civiel v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Tienpäällystebitumin markkinat Alankomaissa — Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan — Sopimuksen olemassaolo ja luokittelu — Kilpailunrajoitus — Suuntaviivat EY 81 artiklan soveltamisesta horisontaalista yhteistyötä koskeviin sopimuksiin — Puolustautumisoikeudet — Sakot — Rikkomisen kesto)

text:
               17.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 355/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.9.2012 — BAM NBM Wegenbouw ja HBG Civiel v. komissio
   (Asia T-354/06) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Tienpäällystebitumin markkinat Alankomaissa - Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan - Sopimuksen olemassaolo ja luokittelu - Kilpailunrajoitus - Suuntaviivat EY 81 artiklan soveltamisesta horisontaalista yhteistyötä koskeviin sopimuksiin - Puolustautumisoikeudet - Sakot - Rikkomisen kesto)
   2012/C 355/30
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantajat: BAM NBM Wegenbouw BV (Bunnik, Alankomaat) ja HBG Civiel BV (Gouda, Alankomaat) (edustajat: asianajajat M. Biesheuvel ja J. de Pree)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bouquet, A. Nijenhuis ja F. Ronkes Agerbeek)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan [EY 81] artiklan mukaisesta menettelystä (asia N:o COMP/F/38.456 — Bitumi (Alankomaat)) 13.9.2006 tehdyn komission päätöksen K(2006) 4090 lopullinen kumoamista siltä osin kuin se koskee kantajia.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               BAM NBM Wegenbouw BV ja HBG Civiel BV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 20, 27.1.2007.


title: Asia T-229/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.7.2007 — AEPI v. komissio (Kilpailu — Tekijänoikeudet ja lähioikeudet — Asetus (EY) N:o 1/2003 — Kantelujen tutkintaa koskevat velvollisuudet — Asia ei koske yhteisön etua — Hylkääminen)

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/34

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.7.2007 — AEPI v. komissio
   (Asia T-229/05) (1)

   (Kilpailu - Tekijänoikeudet ja lähioikeudet - Asetus (EY) N:o 1/2003 - Kantelujen tutkintaa koskevat velvollisuudet - Asia ei koske yhteisön etua - Hylkääminen)
   (2007/C 199/65)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE (Maroussi, Kreikka) (edustaja: asianajaja T. Asprogerakas-Grivas)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: T. Christoforou ja F. Castillo de la Torre)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Komission 18.4.2005 tekemän päätöksen SG-Greffe (2005) D/201832, jolla hylätään kantelu, joka koskee sitä, että Kreikan musiikin alan lähioikeuksien ja tekijänoikeuksien yhteisvalvontaelimet ovat väitetysti rikkoneet EY 81 ja EY 82 artiklaa, kumoamista koskeva vaatimus
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 205, 20.8.2005.


title: Asia C-311/02: Euroopan yhteisöjen komission 4.9.2002 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
12.10.2002               FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 247/11
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                              Euroopan yhteisöjen komission 4.9.2002 Helleenien tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi ovat samat kuin
asiassa C-307/02.
                                                                                (Asia C-311/02)
( 1) EYVL L 103, s. 70.
                                                                                (2002/C 247/19)
Euroopan yhteisöjen komission 2.9.2002 Yhdistynyttä
            kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 4.9.2002 Euroo-
                          (Asia C-310/02)                              pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
                                                                       vastaan. Kantajan asiamiehet ovat F. Franca ja M. Konstantini-
                                                                       dis ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
                          (2002/C 247/18)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 2.9.2002 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Yhdistynyttä kunin-            Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
gaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Lena Ström ja
Xavier Lewis ja prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                       –      toteaa, että Kreikan tasavalta ei ole noudattanut EY:n
                                                                              perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                  ei ole säädetyssä määräajassa antanut kuluttajien etujen
                                                                              suojaamista tarkoittavista kieltokanteista 19 päivänä tou-
1)     toteaa, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut               kokuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvos-
       vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintö-             ton direktiivin 98/27/EY (1) täysimääräisen noudattami-
       jä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräys-             sen edellyttämiä lakeja, asetuksia tai hallinnollisia mää-
       ten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 67/                   räyksiä tai toissijaisesti ilmoittanut niitä komissiolle
       548/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen kahden-
       nenkymmenennenviidennen kerran 15 päivänä joulukuu-
       ta 1998 annetun komission direktiivin 98/98/EY (1) mu-          –      velvoittaa Kreikan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
       kaisia velvoitteitaan, koska se ei ole Gibraltarin osalta              tikulut.
       antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä
       lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai, joka
       tapauksessa, koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpi-
       teistä komissiolle ja
2)     velvoittaa Yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oi-
       keudenkäyntikulut.
                                                                       Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                              –      EY 249 artiklan kolmannen kohdan ja EY 10 artiklan
                                                                              ensimmäisen kohdan rikkominen
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi ovat samat kuin
asiassa C-305/02 (2). Komissio katsoo lisäksi, että se, että
Gibraltarin osalta suljetaan pois tulleja ja kauppapolitiikkaa         –      direktiivin 98/27/EY 8 artiklan 1 kohdan rikkominen.
koskevat määräykset sellaisina kuin ne ovat liittymisasiakir-
jassa, ei poissulje EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan ja
sen nojalla annetun johdetun oikeuden soveltamista.
                                                                       (1 ) EYVL L 166, 11.6.1998, s. 51.
( 1) EYVL L 355, 30.12.1998, s. 1.
( 2) Ks. tämä EYVL s. 9.


title: Asia C-179/12 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 26.9.2013 — Valittajana The Dow Chemical Company ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Kloropreenikumin markkinat — Hintojen vahvistaminen ja markkinoiden jakaminen — EY 81 artiklan rikkominen — Emoyhtiön joutuminen vastuuseen tytäryhtiön kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta — Kahden emoyhtiön yhdessä käyttämä määräysvalta — Ratkaiseva vaikutusvalta — Puolustautumisoikeudet — Sakon korottaminen — Ehkäisevä vaikutus)

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/28

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 26.9.2013 — Valittajana The Dow Chemical Company ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-179/12 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Kloropreenikumin markkinat - Hintojen vahvistaminen ja markkinoiden jakaminen - EY 81 artiklan rikkominen - Emoyhtiön joutuminen vastuuseen tytäryhtiön kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta - Kahden emoyhtiön yhdessä käyttämä määräysvalta - Ratkaiseva vaikutusvalta - Puolustautumisoikeudet - Sakon korottaminen - Ehkäisevä vaikutus)
   2013/C 344/47
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: The Dow Chemical Company (edustaja: Rechtsanwalt D. Schroeder)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Van Nuffel, V. Bottka ja L Malferrari)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-77/08, The Dow Chemical Company vastaan Euroopan komissio, 2.2.2012 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kanteen, jolla sitä vaadittiin kumoamaan osittain EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia COMP/F/38.629 — Kloropreenikumi) 5.12.2007 tehty komission päätös K(2007) 5910 lopullinen, joka koski Euroopan talousalueen (ETA) kloropreenikumin markkinoilla toiminutta kartellia, joka liittyi markkinoiden jakamiseen ja hintojen vahvistamiseen, ja toissijaisesti alentamaan kantajalle määrätyn sakon määrää — Yhteisyritys — Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta vastuuseen joutuminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               The Dow Chemical Company velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 184, 23.6.2012.


title: Asia T-565/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.9.2016 – Excalibur City v. EUIPO – Ferrero (MERLIN’S KINDERWELT) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin MERLIN’S KINDERWELT rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi kansallinen sanamerkki KINDER — Suhteellinen hylkäysperuste — Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen — Sekaannusvaaraa ei ole — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               31.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/42

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.9.2016 – Excalibur City v. EUIPO – Ferrero (MERLIN’S KINDERWELT)
   (Asia T-565/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin MERLIN’S KINDERWELT rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi kansallinen sanamerkki KINDER - Suhteellinen hylkäysperuste - Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen - Sekaannusvaaraa ei ole - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2016/C 402/49)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Excalibur City s.r.o. (Znojmo, Tšekki) (edustaja: asianajaja E. Engin Deniz)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: M. Simandlova ja A. Folliard-Monguiral)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Ferrero SpA (Alba, Italia) (edustajat: asianajajat L. Ghedina ja F. Jacobacci)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 9.7.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 1538/2014-1), joka koskee Ferrero SpA:n ja Excalibur City s.r.o:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ensimmäisen valituslautakunnan 9.7.2015 tekemä päätös (asia R 1538/2014-1) kumotaan

               2)

               EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Excalibur City s.r.o:n oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Ferrero SpA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 398, 30.11.2015.


title: Rechtbank van eerste aanleg te Brusselin 26.11.1996 tekemällä päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Lease Plan Luxembourg SA vastaan Belgian valtio (Asia C-390/96)

text:
8.2.97                 FI   I                   Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        N:o C 40/ 11
missio. Valittajan edustaja on asianajaja R. Saint-Esteben          mukaan " sopimuspuolet sopivat, että kaikki tämän sopi
ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto A. May,            muksen pätevyyttä, tulkintaa tai soveltamista koskevat
31 Grand Rue .                                                      mahdolliset riita-asiat ratkaistaan Euroopan yhteisöjen
                                                                    tuomioistuimessa ", ja sopimuksen 14 artiklan mukaan
                                                                    " sopimukseen sovelletaan Ranskan lakia ".
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa en
simmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 24.9.1996 anta
man tuomion siltä osin kuin siinä jätettiin tutkimatta              ( 1 ) Kaksi Orsayssa sijaitsevaa vuokrakerrostaloa , joissa on 15
                                                                          kappaletta 80 m2:n suuruisia neljän huoneen asuntoja ja joissa
Louis Dreyfusin nostama, komission 1.4.19934 tekemää                      kummassakin on Glasoltherm-pienoislämpösähkökeskus, mikä
päätöstä koskeva kumoamiskanne .                                          mahdollista niiden kahden Glasoltherm-lämpöpumppumallin
                                                                          kokeilun, jotka ovat olleet kymmenen vuoden ajan toimin
                                                                          nassa Courtabœuf lesUlisin teollisuusalueen esittelyhallissa .
Perusteet ja pääasialliset perustelut
— EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan 4 kohdan
     rikkominen: Tuomio on liian rajoittava siltä osin kuin
     siinä todetaan, että koska Louis Dreyfus ei ollut välit
     tömissä oikeudellisissa suhteissa komissioon, asia ei
                                                                    Rechtbank van eerste aanleg te Brusselin 26.11.1996 teke
     voi koskea sitä suoraan, koska " sopimuksen pätevyy
     teen " tai sen " ehtoihin " ei ole vaikutettu . Riidanalai
                                                                    mällä päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
                                                                            Lease Pian Luxembourg SA vastaan Belgian valtio
     sella päätöksellä oli välitön vaikutus valittajan oikeu
     delliseen ja aineelliseen asemaan; Louis Dreyfusin ja                                    (Asia C-390/96 )
     Exportkhlebin välinen sopimus oli jo tehty ja hinnan                                       ( 97/C 40/23 )
     maksun piti tapahtua yhteisön myöntämällä lainalla .
     Louis Dreyfusille ei enää voitu maksaa uudelleen hin
     taa juuri sopimuksen ja sen ehtojen johdosta ( eikä ve
                                                                    Rechtbank van eerste aanleg te Brussel on 26.11.1996 te
     näläisten " päätöksen " johdosta ), sillä sopimuksen ja
     siihen tehdyn muutoksen perusteella maksu liittyi erot        kemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei
                                                                    söjen tuomioistuimen kirjaamoon 2.12.1996 , pyytänyt
     tamattomasti yhteisön myöntämään lainaan.
                                                                    yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua vireillä ole
                                                                    vassa asiassa Lease Pian Luxembourg SA vastaan Belgian
— Perustelujen ristiriitaisuus.                                     valtio seuraaviin kysymyksiin:
                                                                    1 ) Onko kuudennen alv-direktiivin ( 77/388/ETY H ) 9 ar
                                                                           tiklan 1 kohdassa olevaa kiinteän toimipaikan käsitet
                                                                           tä tulkittava siten, että kun yritys, jonka kotipaikka on
                                                                           yhdessä jäsenvaltiossa, vuokraa tai leasing-vuokraa au
    Glasoltherm SÀRL:n 22.11.1996 Euroopan yhteisöjen                      toja asiakkaille, joiden kotipaikka on toisessa jäsenval
               komissiota vastaan nostama kanne                            tiossa, yrityksellä on itse asiassa vuokrauksen perus
                                                                           teella kiinteä toimipaikka tässä toisessa jäsenvaltiossa ?
                        (Asia C-388/96 )
                          ( 97/C 40/22 )
                                                                    2 ) Jos vastaus edelliseen kysymykseen on myöntävä,
                                                                           onko kuudennen alv-direktiivin 9 artiklan 1 kohtaa
                                                                           tulkittava siten, että ajoneuvojen leasing-vuokrauksesta
 Glasoltherm SARL on nostanut 22.11.1996 Euroopan yh                      koostuvat palvelut voidaan katsoa tarjottavan kiinteäs
teisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                      tä toimipaikasta Belgiasta, kun palvelujen tarjoajan lii
 komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Pen                  kepaikka on Luxemburg, kun lähes kaikki sopimukset
 ciolelli, 18 avenue de la Liberation, 91130 Ris Orangis                   neuvotellaan ja tehdään tästä Luxemburgissa sijaitse
 ( Ranska ).                                                               vasta liikepaikasta Luxemburgissa asuvien asiakkaiden
                                                                           kanssa ja kun ainoastaan määrätty osa ajoneuvoista
 Glasoltherm SARL vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin vel                 ( kymmenkunta autoa noin tuhannen ajoneuvon kan
 voittaa Euroopan yhteisöjen komission kymmenen vuoden                     nasta ) hankitaan Belgiaan ja huolletaan sekä korjataan
                                                                            siellä ?
 ajan siitä lähtien, kun kyseiset kaksi esittelylaitosta (') on
 otettu käyttöön teollisesti, kaikilla tavoin, mm. rahoituk
 sellisesti, tukemaan sen Glasoltherm SARL:n perustaman              3 ) Onko ETY:n perustamissopimuksen 6 ja 59 artiklaa
 kaupallisen yhtiön toimintaa, joka vastaa " Glasoltherm                    tulkittava siten, että niiden vastaista on se, että ulko
 pienoislämpösähkökeskus " -teknologian markkinoille saat                  maalaiset verovelvolliset, jotka vastaanottavat tavaroi
 tamisesta Euroopan yhteisössä.                                             ta tai palveluja Belgiassa ja hakevat kahdeksannen alv
                                                                            direktiivin mukaista arvonlisäveron palautusta , saavat
  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       myöhästyneen palautuksen osalta alempaa korkoa,
                                                                             jota sitä paitsi aletaan laskea vasta hetkestä , jolloin
                                                                             nämä ulkomaalaiset verovelvolliset nostavat kanteen
  Kanne perustuu asianosaisten 28.10.1986 tekemään sopi                     Belgian valtiota vastaan, kun belgialaisille verovelvolli
  mukseen nro EE 252/84 . Kyseisen sopimuksen 13 kohdan                      sille puolestaan maksetaan myöhästyneen palautuksen
 ---pagebreak--- N:o C 40/ 12           FFI J                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         8.2.97
     osalta korkeampaa korkoa , ^ ota viran puolesta ja il          Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     man kanteen nostamista aletaan laskea hetkestä, jol
     loin palautukselle säädetty määräaika on päättynyt ?
                                                                     — toteaa , että Irlanti ei ole noudattanut sille tiettyjen jul
                                                                          kisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten
(') EYVL N:o L 145 , 13.6.1977, s . 1 .                                   arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY (') ja eri
                                                                          tyisesti tämän direktiivin 12 artiklan sekä perustamis
                                                                          sopimuksen mukaan kuuluvia velvoitteita, koska se ei
                                                                          ole toteuttanut säädetyssä määräajassa kaikkia kysei
                                                                          sen direktiivin virheettömän noudattamisen edellyttä
                                                                          miä toimenpiteitä ;
Compagnie Continentalen ( France ) 4.12.1996 tekemä vali
tus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo                — velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut .
mioistuimen kolmannen jaoston 24.9.1996 antamasta tuo
miosta asiassa T-494/93 , Compagnie Continentale
         ( France ) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                          Asia C-391 /96 P )
                                                                     Direktiivin 4 artiklan 2 kohta ja liite II
                             ( 97/C 40/24 )
                                                                     Vahvistettaessa arviointiperusteita tai rajoja sille, edellyt
Compagnie Continentale ( France ) on valittanut 4.12.1996            tääkö yksittäinen hanke, joka luokitellaan liitteessä II ole
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen              van I kohdan h alakohtaan (" hankkeet viljelemättömän
ensimmäisen         oikeusasteen    tuomioistuimen  kolmannen        maan tai osaksi luonnontilassa olevien alueiden ottamisek
jaoston 24.9.1996 antamasta tuomiosta asiassa T-494/93 ,             si voimaperäiseen maatalouskäyttöön "), liitteessä II olevan
Compagnie Continentale ( France ) vastaan Euroopan yh               2 kohdan a alakohtaan (" turpeenotto ") tai liitteessä II ole
teisöjen komissio. Valittajan edustaja on asianajaja Patrick         van 1 kohdan d alakohtaan (" metsitys, mikäli se voi ai
Chabrier, ja prosessiosoite Genevessä 15 rue Toepffer.               heuttaa haitallisia ekologisia muutoksia ja maan raivaus
                                                                     sen käyttötarkoituksen muuttamiseksi "), ympäristövaiku
                                                                     tusten arviointia , on erityinen tarve varmistaa luonnonsuo
Valittaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                     jelun kannalta tärkeiden alueiden ottaminen tyydyttävällä
                                                                     tavalla huomioon. Komissio katsoo, että yleisesti arvioiden
— kumoaa 24.9.1996 annetun tuomion, jolla Compagnie                  Irlannin näitä hankkeita koskevissa rajoissa ei useastakaan
     Continentalen nostama kumoamiskanne 1.4.1992 teh               syystä oteta tyydyttävällä tavalla huomioon tällaisia aluei
     tyä komission päätöstä vastaan jätettiin tutkimatta;            ta .
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkänytiku                  Ensinnäkin vahvistetuissa rajoissa ei tehdä eroa sen perus
     lut.                                                            teella, onko alueella tunnustettua tärkeyttä ja arvoa luon
                                                                     nonsuojelun kannalta .
Perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                     Toiseksi rajoissa ei oteta huomioon sitä , että alueet, jotka
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat vas        ovat tärkeitä ja arvokkaita luonnonsuojelun kannalta ,
taavat kuin asiassa C-386/96 P (').                                  ovat usein suhteellisen pieniä suhteessa näihin rajoihin .
(') Ks . tämän EYVL:n sivu 10 .                                      Kolmanneksi rajoissa ei oteta huomion sitä , että Irlannissa
                                                                     ei ole muita menettelyjä , jotka saattaisivat poistaa ympä
                                                                     ristövaikutusten arvioinnin tarvetta .
                                                                     Neljänneksi rajoissa ei oteta laisinkaan tai riittävästi huo
                                                                     mioon sitä , että kasvaessaan tai kasautuessaan näihin
Euroopan yhteisöjen komission 5.12.1996 Irlantia vastaan             luokkiin kuuluvilla hankkeilla voi olla merkittäviä ympä
                           nostama kanne                             ristövaikutuksia .
                          ( Asia C-392/96
                                                                     Direktiivin 2 artiklan 3 kohdan poikkeukset
                             ( 97/C 40/25 )
                                                                     Irlannin lainsäädännössä säädetään poikkeusmenettelystä,
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.12.1996 Eu               jossa kyseisen säädöksen mukaiset toimivaltuudet omaava
roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vas             ministeri voi myöntää erivapauden ympäristövaikutusten
taan . Kantajan asiamies on johtava oikeudellinen neuvon            arviointia koskevasta vaatimuksesta, jos hän katsoo, että
antaja Richard Wainwright, ja prosessiosoite Luxem                  poikkeukselliset olosuhteet oikeuttavat tämän . Tässä poik
burgissa c/o komission oikeudellisen yksikön virkamies               keusmenettelyssä asianomainen ministeri ei ole velvollinen
Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg,                   harkitsemaan sitä, olisiko jokin muu arviointimuoto sopi
Luxembourg.                                                          va ja pitäisikö näin kootun tiedon olla yleisön saatavilla ,


title: Asia T-383/15: Kanne 14.7.2015 – DIMA Verwaltungs v. SMHV (säilytysastian muoto)

text:
               5.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/12

         Kanne 14.7.2015 – DIMA Verwaltungs v. SMHV (säilytysastian muoto)
   (Asia T-383/15)
   (2015/C 328/11)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: DIMA Verwaltungs GmbH (Hampuri, Saksa) (edustaja: asianajaja T. Kerkhoff)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalainen malli: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kolmiulotteinen merkki (säilytysastian muoto) – Rekisteröintihakemus nro 12 649 364

      Riidanalainen päätös: SMHV:n viidennen valituslautakunnan 27.3.2015 asiassa R 2568/2014-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa vastaajan ryhtymään uudelleen rekisteröintimenettelyyn

               —

               toissijaisesti vahvistaa, ettei asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ole esteenä rekisteröinnille, ja palauttaa asian valituslautakuntaan

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-170/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11.7.2007 — Alrosa v. komissio (Kilpailu — Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö — Raakatimanttien tuotantoa ja toimittamista koskevat maailmanmarkkinat — Päätös, jolla määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen tarjoamat sitoumukset määrättiin velvoittaviksi — Asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artikla — Suhteellisuusperiaate — Sopimusvapaus — Oikeus tulla kuulluksi)

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/37

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11.7.2007 — Alrosa v. komissio
   (Asia T-170/06) (1)

   (Kilpailu - Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö - Raakatimanttien tuotantoa ja toimittamista koskevat maailmanmarkkinat - Päätös, jolla määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen tarjoamat sitoumukset määrättiin velvoittaviksi - Asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artikla - Suhteellisuusperiaate - Sopimusvapaus - Oikeus tulla kuulluksi)
   (2007/C 199/70)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Alrosa Company Ltd (Mirny, Venäjä) (edustajat: asianajajat R. Subiotto, S. Mobley ja K. Jones)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre, A. Whelan ja R. Sauer)
   Oikeudenkäynnin kohde
   [EY] 82 artiklan ja ETA-sopimuksen 54 artiklan mukaisesta menettelystä 22.2.2006 tehdyn komission päätöksen 2006/520/EY (asia COMP/B-2/38.381 — De Beers (EUVL L 205, s. 24) kumoaminen, jolla De Beersin antamat sitoumukset lopettaa raakatimanttien hankinta Alrosalta vuodesta 2009 lähtien sen jälkeen, kun se on vuosien 2006–2008 aikana asteittain vähentänyt ostomääriään, katsottiin sitoviksi, ja jolla menettely [EY] 81 ja [EY 82] artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annetun neuvoston (EY) N:o 1/2003 (EYVL, 2003, L 1, s. 1) 9 artiklan mukaisesti päätettiin
   Tuomiolauselma

               1)

               [EY] 82 artiklan ja ETA-sopimuksen 54 artiklan mukaisesta menettelystä 22.2.2006 tehty komission päätös 2006/250/EY (asia COMP/B-2/38.381 — De Beers) kumotaan.

               2)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja Alrosa Company Ltd:n oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 212, 2.9.2006.


title: Asia C-242/01: Euroopan yhteisöjen komission 22.6.2001 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 212/20                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      28.7.2001
vaatimusten mukaisesti, koska sen lisäksi, että se kattaa vain           Euroopan yhteisöjen komission 22.6.2001 Ranskan tasa-
osan hankkeesta, sen yhteydessä ei ole noudatettu direktiivin                             valtaa vastaan nostama kanne
5 artiklan 2 kohdan ja 6 artiklan 2 kohdan säännöksiä.
Ensinnäkin tutkimuksen laatimiseksi toteutetussa menettelyssä
ei ilmoitettu direktiivin 5 artiklan 2 kohdassa mainittuja tietoja
(kuten tietoja koskeva yhteenveto, joka ei ole tekninen), eikä                                     (Asia C-244/01)
siinä toiseksi annettu tutkimuksen hyväksymisen valmistele-
mista varten julkisia ohjeita sitä varten, että ne, joita asia
koskee, saisivat mahdollisuuden ilmaista mielipiteensä.
                                                                                (2001/C 212/36)
(1) EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.6.2001 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                         vastaan. Kantajan asiamiehet ovat D. Martin ja M. França,
                                                                         prosessiosoite Luxemburgissa.
Euroopan yhteisöjen komission 22.6.2001 Luxemburgin
         suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne                         Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuin
                          (Asia C-242/01)
                                                                         –     toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut kuluttaja-
                                                                               sopimusten kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä huhtikuu-
                          (2001/C 212/35)
                                                                               ta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/EY (1) mu-
                                                                               kaisia velvoitteitaan, koska se ei ole pannut kokonaisuu-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.6.2001 Euroo-                      dessaan täytäntöön kyseisen direktiivin 4 artiklan
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-                      2 kohtaa ja
herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat D. Martin ja
M. França ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
                                                                         –     velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
                                                                               tikulut.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin
–     toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudat-
      tanut matkapaketeista, pakettilomista ja pakettikiertomat-
      koista 13 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      direktiivin 90/314/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska
      se ei ole toteuttanut kaikkia niitä toimenpiteitä, joita
      direktiivin 4 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosäännös-
      ten täydellinen ja virheetön voimaansaattaminen Luxem-
                                                                         Komissio toteaa, että (Ranskan) kuluttajansuojalain L-132-1
      burgin oikeusjärjestyksessä edellyttää;
                                                                         §:n 7 momentissa ei säädetä edellytyksestä, jonka nojalla
–     velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan                olennaiset sopimusehdot on ”ilmoitettava selvästi ja ymmärret-
      oikeudenkäyntikulut.                                               tävästi”, jottei niiden mahdollista kohtuuttomuutta tarvitsisi
                                                                         arvioida. Komissio katsoo, ettei viittaus kohtuuttomaan sopi-
                                                                         musehtoon takaa riittävällä tavalla sitä, ettei tiettyjä sellaisia
                                                                         kohtuuttomia sopimusehtoja sovellettaisi, joissa määritellään
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      sopimuksen pääasiallinen sisältö mutta jotka ovat epäselviä tai
                                                                         käsittämättömiä.
Komissio katsoo, että direktiiviä ei ole saatettu 4.11.1997
annetun suurherttuakunnan asetuksen 4 §:ssä virheettömästi
voimaan, sillä tässä säännöksessä säädetty 21 päivän määräaika
ennen matkan alkua rajoittaa direktiivin 4 artiklan 3 kohdassa
                                                                         (1) EYVL L 95, 21.4.1993, s. 29.
sädettyä siirtämisoikeutta perusteettomasti.
(1) EYVL L 158, 23.6.1990, s. 59.


title: Asia C-257/07: Kanne 31.5.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ruotsin kuningaskunta

text:
               4.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/22

         Kanne 31.5.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ruotsin kuningaskunta
   (Asia C-257/07)
   (2007/C 183/37)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: D. Kukovec ja K. Nyberg)

      Vastaaja: Ruotsin kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               Yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Ruotsin kuningaskunta ei ole noudattanut vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle ja

               —

               Ruotsin kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanolle varattu määräaika päättyi 31.1.2006.

      (1)  EUVL L 305, s. 46.


title: Asia C-685/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Itävalta) on esittänyt 18.12.2015 – Online Games Handels GmbH ja Frank Breuer ym. v. Landespolizeidirektion Oberösterreich

text:
               4.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Itävalta) on esittänyt 18.12.2015 – Online Games Handels GmbH ja Frank Breuer ym. v. Landespolizeidirektion Oberösterreich
   (Asia C-685/15)
   (2016/C 118/08)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Online Games Handels GmbH, Frank Breuer, Nicole Enter ja Astrid Walden

      Vastapuoli: Landespolizeidirektion Oberösterreich

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko SEUT 56 artiklaa tai SEUT 49 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja tulkittava Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan kanssa, valossa siten, että kun otetaan huomioon Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännössä (erityisesti sen 18.5.2010 antamassa tuomiossa Ozerov v. Venäjä, 64962/01, 54 kohta) vaadittu tuomioistuimen objektiivisuus ja puolueettomuus, nämä määräykset ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan syytteen ajamista koskevassa tehtävässään toimivan syyttäjäviranomaisen (tai jonkin muun valtiollisen lainvalvontaelimen) sijasta tuomioistuimen, jonka on ratkaistava valituksessa riitautetun rikosoikeudellisen toimenpiteen lainmukaisuus, on (samana henkilönä/samassa tehtävässä) omasta aloitteestaan ja riippumatta menettelyn asianosaisten toimista sekä ensin täysin itsenäisesti yksilöitävä ja rajattava näyttö, jota on esitettävä hallinnollisessa seuraamusmenettelyssä rikosoikeudellisesti suojatun kansallisia onnenpelimarkkinoita koskevan monopolijärjestelmän oikeuttamiseksi Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön (etenkin sen 30.4.2014 antaman tuomion Pfleger ym.) (1) mukaisesti, että myöhemmin itsenäisesti tutkittava ja arvioitava tätä näyttöä?

      (1)  C-390/12, EU:C:2014:281