title: Yhdistetyt asiat C-435/15 ja C-666/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 22.3.2017 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka ovat esittäneet Finanzgericht Hamburg (Saksa) ja Rechtbank Noord-Holland (Alankomaat) – GROFA GmbH v. Hauptzollamt Hannover (C-435/15), sekä X ja GoPro Coöperatief UA v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond (C-666/15) (Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteinen tullitariffi — Tullinimikkeet — Tavaroiden luokittelu — Videokamerat — Yhdistetty nimikkeistö — Alanimikkeet 8525 80 30, 8525 80 91 ja 8525 80 99 — Selittävät huomautukset — Tulkinta — Täytäntöönpanoasetukset (EU) N:o 1249/2011 ja (EU) N:o 876/2014 — Tulkinta — Pätevyys)

text:
               29.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 168/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 22.3.2017 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka ovat esittäneet Finanzgericht Hamburg (Saksa) ja Rechtbank Noord-Holland (Alankomaat) – GROFA GmbH v. Hauptzollamt Hannover (C-435/15), sekä X ja GoPro Coöperatief UA v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond (C-666/15)
   (Yhdistetyt asiat C-435/15 ja C-666/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen tullitariffi - Tullinimikkeet - Tavaroiden luokittelu - Videokamerat - Yhdistetty nimikkeistö - Alanimikkeet 8525 80 30, 8525 80 91 ja 8525 80 99 - Selittävät huomautukset - Tulkinta - Täytäntöönpanoasetukset (EU) N:o 1249/2011 ja (EU) N:o 876/2014 - Tulkinta - Pätevyys))
   (2017/C 168/11)
   Oikeudenkäyntikielet: saksa ja hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytäneet tuomioistuimet

   Finanzgericht Hamburg ja Rechtbank Noord-Holland

      Pääasioiden asianosaiset

      Kantajat: GROFA GmbH (C-435/15), sekä X ja GoPro Coöperatief UA (C-666/15)

      Vastaajat: Hauptzollamt Hannover (C-435/15) ja Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond (C-666/15)

      Tuomiolauselma

               1)

               Tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 29.11.2011 annettua komission täytäntöönpanoasetusta (EU) N:o 1249/2011 on tulkittava siten, ettei sitä sovelleta analogisesti tavaroihin, joilla on asiassa C-435/15 kyseessä olevien kolmen GoPro Hero 3 Black Edition -sarjan kameramallin ominaisuudet.

               2)

               Tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 8.8.2014 annettua komission täytäntöönpanoasetusta (EU) N:o 876/2014 on tulkittava siten, että sitä sovelletaan analogisesti tavaroihin, joilla on kyseisessä asiassa kyseessä olevien kolmen GoPro Hero 3 Black Edition -sarjan kameramallin ominaisuudet, mutta tämä asetus ei ole pätevä.

               3)

               Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I olevan yhdistetyn nimikkeistön, sellaisena kuin se on muutettuna 27.9.2011 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1006/2011, 9.10.2012 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 927/2012 ja 4.10.2013 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1001/2013, alanimikkeitä 8525 80 30, 8525 80 91 ja 8525 80 99 on tulkittava näitä alanimikkeitä koskevien yhdistetyn nimikkeistön selittävien huomautusten valossa siten, että videojaksoa, jonka kesto on enemmän kuin 30 minuuttia ja joka tallennetaan erillisiin tiedostoihin, joista jokainen on kestoltaan alle 30 minuuttia, on pidettävä yhden ainoan videojakson vähintään 30 minuuttia kestävänä tallennuksena riippumatta siitä, ettei käyttäjä voi havaita siirtymistä tiedostosta toiseen niiden lukemisen aikana tai että päinvastoin käyttäjän on tämän lukemisen aikana lähtökohtaisesti avattava jokainen tiedosto erikseen.

               4)

               Asetuksen N:o 2658/87 liitteessä I olevaa yhdistettyä nimikkeistöä, sellaisena kuin se on muutettuna täytäntöönpanoasetuksilla N:o 1006/2011, N:o 927/2012 ja N:o 1001/2013, on tulkittava siten, että yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 8525 80 99 ei voida luokitella videokameraa, jolla voidaan tallentaa ulkoisista lähteistä tulevia signaaleja ilman, että sillä voidaan kuitenkaan toistaa niitä televisiovastaanottimella tai ulkoisella monitorilla, koska tällä videokameralla voidaan lukea ulkoisen näytön tai monitorin avulla vain tiedostot, jotka on tallennettu suoraan siinä olevan linssin kautta.

      (1)  EUVL C 363, 3.11.2015. EUVL C 106, 21.3.2016.


title: Asia C-68/08: Kanne 19.2.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Viron tasavalta

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/21

         Kanne 19.2.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Viron tasavalta
   (Asia C-68/08)
   (2008/C 92/40)
   Oikeudenkäyntikieli: viro
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. Randvere ja K. Simonsson)

      Vastaaja: Viron tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Viron tasavalta ei ole täyttänyt aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissa 27.11.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/59/EY (1) mukaisia vaatimuksia.

               —

               Viron tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika, jossa direktiivi oli pantava täytäntöön sisäisessä oikeusjärjestyksessä, on päättynyt 28.12.2002.

      (1)  EYVL L 332, s. 81.


title: Asia T-194/14: Kanne 20.3.2014 – Bristol Global v. SMHV – Bridgestone (AEROSTONE)

text:
               19.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/33

         Kanne 20.3.2014 – Bristol Global v. SMHV – Bridgestone (AEROSTONE)
   (Asia T-194/14)
   2014/C 151/42
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Bristol Global Co. Ltd (Birmingham, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: lakimies F. Bozhinova)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Bridgestone Corp. (Tokio, Japani)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 12.12.2013 tekemän päätöksen asiassa R 916/2013-2.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanaosan ”AEROSTONE” sisältävä kuviomerkki luokkaan 12 kuuluvia tavaroita varten – yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 10 066 736

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: sanamerkistä ”STONE” koostuva luokkiin 12, 28, 35 ja 37 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity yhteisön tavaramerkki ja sanamerkistä ”BRIDGESTONE” koostuva luokkaan 12 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity yhteisön tavaramerkki; tunnettu tavaramerkki ja rekisteröimätön merkki, joka sisältää sanaosan ”BRIDGESTONE”

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen osittainen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: yhteisön tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan, 8 artiklan 4 kohdan ja 8 artiklan 5 kohdan rikkominen


title: Asia C-347/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Luxemburg) on esittänyt 20.7.2012 — Caisse nationale des prestations familiales v. Ulrike Wiering ja Markus Wiering

text:
               22.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/27

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Luxemburg) on esittänyt 20.7.2012 — Caisse nationale des prestations familiales v. Ulrike Wiering ja Markus Wiering
   (Asia C-347/12)
   2012/C 287/52
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Caisse nationale des prestations familiales

      Vastapuolet: Ulrike Wiering ja Markus Wiering

      Ennakkoratkaisukysymys

   Kun lasketaan erotusetuutta, joka työskentelyvaltion toimivaltaisen laitoksen on sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (1), sellaisena kuin se on muutettuna, 1 artiklan u alakohdan i alakohdan, 4 artiklan 1 kohdan h alakohdan ja 76 artiklan sekä asetuksen N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä 21.3.1972 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72 (2) 10 artiklan b alakohdan i alakohdan mukaisesti maksettava, onko samanlaisina perhe-etuuksina otettava huomioon kaikki siirtotyöläisen perheelle asuinvaltiossa maksettavat etuudet eli nyt käsiteltävässä asiassa Saksan lainsäädännön mukaiset etuudet Elterngeld ja Kindergeld?

      (1)  EYVL L 149, s. 2.

      (2)  EYVL L 74, s. 1.


title: Asia T-15/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.2.2017 – Pandalis v. EUIPO – LR Health & Beauty Systems (Cystus) (Euroopan unionin tavaramerkki — Menettämismenettely — EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki Cystus — Tavaramerkin julistaminen osittain menetetyksi — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta — Tavaramerkin tosiasiallisen käytön puuttuminen)

text:
               27.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/10

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.2.2017 – Pandalis v. EUIPO – LR Health & Beauty Systems (Cystus)
   (Asia T-15/16) (1)

   ((Euroopan unionin tavaramerkki - Menettämismenettely - EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki Cystus - Tavaramerkin julistaminen osittain menetetyksi - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta - Tavaramerkin tosiasiallisen käytön puuttuminen))
   (2017/C 095/18)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Georgios Pandalis (Glandorf, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Franke)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: S. Hanne)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: LR Health & Beauty Systems GmbH (Ahlen, Saksa) (edustajat: asianajajat N. Weber ja L. Thiel)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 30.10.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2839/2014-1), joka koskee LR Health & Beauty Systems GmbH:n ja Georgios Pandalisin välistä menettämismenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Georgios Pandalis velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 90, 7.3.2016.


title: Asia T-165/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.12.2013 — European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki v. komissio (Julkiset palveluhankinnat — Tarjouspyyntömenettely — Tukipalvelujen suorittaminen tietoteknisten infrastruktuurien ja sähköisten hallintopalveluiden kehittämiseksi Albaniassa — Tarjoajan tarjouksen hylkääminen — Avoimuus — Perusteluvelvollisuus)

text:
               8.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 39/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.12.2013 — European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki v. komissio
   (Asia T-165/12) (1)

   (Julkiset palveluhankinnat - Tarjouspyyntömenettely - Tukipalvelujen suorittaminen tietoteknisten infrastruktuurien ja sähköisten hallintopalveluiden kehittämiseksi Albaniassa - Tarjoajan tarjouksen hylkääminen - Avoimuus - Perusteluvelvollisuus)
   2014/C 39/31
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantajat: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luxemburg) ja Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja V. Christianos)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. van Nuffel ja M. Konstantinidis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan 8.2.2012 tehty komission päätös CMS/cms D(2012)/00008, jolla komissio hylkäsi kantajien tarjouksen rajoitetussa tarjouspyyntömenettelyssä EuropAid/131431/C/SER/AL.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kumotaan 8.2.2012 tehty komission päätös CMS/cms D(2012)/00008, jolla komissio hylkäsi European Dynamics Luxembourg SA:n ja Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE:n tarjouksen rajoitetussa tarjouspyyntömenettelyssä EuropAid/131431/C/SER/AL.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 184, 23.6.2012.


title: Asia C-548/07: Yhteisöjen tuomioistuimen seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräys 22.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/31

         Yhteisöjen tuomioistuimen seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräys 22.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-548/07) (1)

   (2009/C 69/61)

      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 22, 26.1.2008.


title: Asia T-353/02: Duarte y Beltrán S.A:n 18.11.2002 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (OHMI) vastaan nostama kanne

text:
C 44/30                  FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                          22.2.2003
(Saksa), Stadtwerke Tübingen GmbH, kotipaikka Tübingen                 Duarte y Beltrán S.A:n 18.11.2002 sisämarkkinoiden har-
(Saksa), Stadtwerke Uelzen GmbH, kotipaikka Uelzen (Saksa),                monisointivirastoa (OHMI) vastaan nostama kanne
edustajanaan asianajaja D. Fouquet, vastaan Euroopan yhteisö-
jen komissio (asiamiehinään V. Kreuschitz ja J. L. Buendía
Sierra), jossa kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuinta toteamaan, että komissio on lainvastaisesti jättänyt                                 (Asia T-353/02)
tutkimatta Saksan liittotasavallan ydinvoimatoimintaa harjoit-
taville toimijoille antamat ja ilmoittamatta jätetyt tuet. ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu ensimmäinen                                        (2003/C 44/60)
jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä
tuomarit J. Azizi, R. M. Moura Ramos, M. Jaeger ja H. Legal,
kirjaaja: H. Jung, on antanut 27.11.2002 määräyksen, jonka
määräysosa on seuraava:                                                (Oikeudenkäyntikieli vahvistetaan työjärjestyksen 131 artiklan
                                                                             2 kohdan mukaisesti – espanjan kielellä laadittu hakemus)
1)     Lausunnon antaminen käsiteltävänä olevassa asiassa raukeaa.
2)     Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
( 1) EYVL C 44, 16.2.2002.                                             Duarte y Beltrán S.A. on nostanut 18.11.2002 Euroopan
                                                                       yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
                                                                       teen OHMI:a vastaan. Kantajan kotipaikka on Santander
                                                                       (Espanja) ja edustajana asianajaja Natalia Moya Fernánedez.
                                                                       Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
       TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
                                                                       –      kumoaa OHMI:n toisen valituslautakunnan 6.8.2002
                   6 päivänä joulukuuta 2002                                  asiassa R-407/2001 tekemän päätöksen ja tähän
                                                                              16.9.2002 tehdyn korjauksen;
asiassa T-275/02 R, D vastaan Euroopan investointipankki
                                                                       –      hylkää väitemenettelyssä B 35073 esitetyt väitteet;
(Välitoimimenettely – Koeajan pidentäminen – Pääasian
kanteen tutkittavaksi ottaminen – Kiireellisyysedellytys ei
                               täyty)                                  –      hyväksyy kantajan vaatimukset ja velvoittaa OHMI:n
                                                                              väiteosaston rekisteröimään kyseessä olevan tavara-
                                                                              merkin;
                           (2003/C 44/59)
                                                                       –      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Asiassa T-275/02 R, D, Euroopan investointipankin toimihen-
kilö, kotipaikka Luxemburg, edustajanaan asianajaja J. Chouc-
roun, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan inves-            Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
tointipankki (asiamiehinään J.-P. Minnaert ja P. Mousel), jossa
kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
lykkää Euroopan investointipankin tekemien koeajan pidentä-
                                                                       Yhteisön tavaramerkin:         Duarte y Beltràn S.A. hakija.
mistä ja kantajan irtisanomista koskevien päätösten täytän-
töönpanoa, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presi-
dentti on 6.12.2002 antanut määräyksen, jonka määräysosa               Haettu tavaramerkki:           Sanamerkki INTESA – hakemus
on seuraava:                                                                                nro 99747 – luokkiin 3,16 ja 21
                                                                                kuuluville tuotteille.
1)     Välitoimihakemus hylätään.
                                                                       Sen tavaramerkki- tai          MIRATO S.p.A.
2)     Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                                                                       merkkioikeuden haltija,
                                                                       johon väitemenettelyssä
                                                                       on vedottu:
 ---pagebreak--- 22.2.2003             FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 44/31
Tavaramerkki- tai merk-      Sanamerkit INTESA (kaksi italia-        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
kioikeus, johon väiteme-     laista tavaramerkkiä, yksi kansain-
nettelyssä on vedottu:       välinen tavaramerkki ja kreikka-
                             lainen, suomalainen ruotsalainen,       –     kumoaa komission            9.9.2002       tehdyn   päätöksen
                             englantilainen ja irlantilainen ta-           K(2002) 3370
                             varamerkki) luokkiin 9, 14, 18
                             ja 21 kuuluville tuotteille italia-     –     velvoittaa komission korvaamaan kantajan oikeuden-
                             laisten tavaramerkkien osalta ja              käyntikulut.
                             luokkaan 3 kuuluville tuotteille
                             muiden tavaramerkkien osalta.
                             Väitteet esittänyt osapuoli on koh-
                             distanut väitteensä hakemuksessa
                             oleviin, luokkiin 3 ja 21 kuuluviin
                             tuotteisiin.                            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Väiteosaston ratkaisu:       Väitteet hyväksytään osittain (se-
                             kaannusvaara luokkaan 3 kuulu-          Riidanalaisessa päätöksessä vaaditaan jäsenvaltioita muutta-
                             vien tuotteiden osalta)                 maan päätöksen liitteessä I luetellut kansalliset markkinoille
                                                                     saattamista koskevat luvat. Muutokset koskevat Capotenin ja
                                                                     siihen liittyvien nimitysten markkinoille saattamista koskevia
Valituslautakunnan rat-      Valitus hylätään.
                                                                     lupia ja niillä pyritään yhdenmukaistettujen tuotteen ominai-
kaisu:
                                                                     suuksia koskevien yhteenvetojen laatimiseen.
Kanneperusteet:              –     Vastakkain olevien merkkien
                                   auditiivinen erilaisuus.
                                                                     Kantaja edustaa eri tytäryhtiöitä, jotka ovat Capotenin markki-
                             –     Tavaramerkkien käsitteelli-       noille saattamista koskevan luvan haltijoita EU:ssa. Capoten,
                                   set erot.                         joka perustuu kaptopriili-nimiseen tehoaineeseen, on lääketuo-
                                                                     te, joka tunnetaan yleisesti ACE-inhibiittorina. Tuote hyväksyt-
                             –     Tavaramerkkien välisen se-        tiin ensimmäistä kertaa EU:ssa vuonna 1980.
                                   kaannusvaaran         puuttu-
                                   minen.
                                                                     Capotenille EU:ssa myönnetyt luvat annettiin direktiivin 65/
                                                                     65/ETY ( 1) mukaisesti kansallisin markkinoille saattamista kos-
                                                                     kevin lupamenettelyin. Tämän vuoksi lupien välillä oli tiettyjä
                                                                     sanamuotoa ja annettua tietomäärää koskevia eroja EU:n
                                                                     jäsenvaltioissa. Kantajan mukaan terapeuttiset käyttötarkoituk-
                                                                     set olivat samantapaiset kaikissa jäsenvaltioissa.
                                                                     Patentin voimassaolon päätyttyä yksittäisissä jäsenvaltioissa
Bristol-Myers Squibb International Corporationin
                                                                     näissä jäsenvaltioissa on hyväksytty yleisiä kaptopriili-tuotteita.
25.11.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nos-
                                                                     Kantaja arvelee, että sen jälkeen, kun yhdelle näistä yleisistä
                          tama kanne
                                                                     tuotteista Ranskassa myönnetyn luvan vastavuoroista tunnus-
                                                                     tamista oli yritetty Italiassa, Italia siirsi asian lääkevalmisteko-
                                                                     mitealle. Siirtäminen perustui siihen, että tuotteen ominaisuuk-
                       (Asia T-354/02)                               sia koskevassa yhteenvedossa terapeuttiset käyttötarkoitukset
                                                                     olivat erilaiset ja että yhdenmukaistaminen oli tarpeen kansan-
                                                                     terveydellisistä syistä. Riidanalainen päätös tehtiin siirtämisen
                        (2003/C 44/61)                               jälkeen.
                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                     Kantaja väittää kanteensa tueksi, että riidanalainen päätös on
                                                                     pätemätön Euroopan lääkearviointiviraston, lääkevalmisteko-
                                                                     mitean ja komission toimivallan puuttumisen vuoksi. Kantajan
                                                                     mukaan asian siirtäminen lääkevalmistekomitealle ei ollut
                                                                     ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä
Bristol-Myers Squibb International Corporation, Bryssel, Bel-        annetun direktiivin 2001/83/EY ( 2) 30 artiklan mukaista. Tuot-
gia, on nostanut 25.11.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäi-            teen hyväksymistä koskevien eriävien kansallisten päätösten
sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö-          olemassaolo on välttämätön mutta ei riittävä edellytys tällaisel-
jen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat David Ander-         le siirtämiselle. Kantajan mukaan siirtämisestä päättävän eli-
son, QC, barrister Kelyn Bacon ja solicitor Ian Dodds-Smith.         men on lisäksi yksilöitävä lausuntoa varten vireille pantava


title: Asia T-388/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.5.2010 — Comune di Napoli vastaan komissio (EAKR — Taloudellisen tuen vähentäminen — Kaupunkia koskeva pilottihanke telemaattisen tietoverkon käyttöönottamiseksi Napolin kaupungissa — Sääntöjenvastaisuuden käsite — Tukikelpoiset menot)

text:
               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/39

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.5.2010 — Comune di Napoli vastaan komissio
      (Asia T-388/07) (1)

      (EAKR - Taloudellisen tuen vähentäminen - Kaupunkia koskeva pilottihanke telemaattisen tietoverkon käyttöönottamiseksi Napolin kaupungissa - Sääntöjenvastaisuuden käsite - Tukikelpoiset menot)
      (2010/C 161/59)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset

         Kantaja: Comune di Napoli (Italia) (edustajat: asianajajat F. Sciaudone, G. Tarallo, G. Pizza ja R. Sciaudone)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Flynn, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Yhtäältä sen komission 8.8.2007 tekemän päätöksen K(2007)3893 kumoaminen, jolla vähennettiin tukea, joka oli myönnetty Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) asetuksen (ETY) N:o 4254/88, jota on muutettu asetuksella (ETY) N:o 2083/93, 10 artiklan nojalla Napolin kaupungille (Italia) komission päätöksellä PH/1997/2761, jolla hyväksyttiin EAKR-tuki kaupunkia koskevaa pilottihanketta nro 97.05.29.002 varten, ja toisaalta vahingonkorvauskanne, jolla kantaja vaatii korvausta vahingosta, jonka se väittää sille aiheutuneen riidanalaisen päätöksen tekemisestä

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Comune di Napoli velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 283, 24.11.2007.


title: Asia C-613/13 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.1.2017 – Valittajana Euroopan komissio sekä muina osapuolina Keramag Keramische Werke GmbH, aiemmin Keramag Keramische Werke AG, ym. (Muutoksenhaku — Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Kylpyhuonekalusteiden markkinat Belgiassa, Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Alankomaissa ja Itävallassa — Myyntihintojen yhteensovittaminen ja arkaluonteisten liiketoimintatietojen vaihtaminen — Perusteluvelvollisuus)

text:
               3.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.1.2017 – Valittajana Euroopan komissio sekä muina osapuolina Keramag Keramische Werke GmbH, aiemmin Keramag Keramische Werke AG, ym.
   (Asia C-613/13 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Kylpyhuonekalusteiden markkinat Belgiassa, Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Alankomaissa ja Itävallassa - Myyntihintojen yhteensovittaminen ja arkaluonteisten liiketoimintatietojen vaihtaminen - Perusteluvelvollisuus))
   (2017/C 104/05)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre, F. Ronkes Agerbeek ja J. Norris-Usher)

      Muut osapuolet: Keramag Keramische Werke GmbH, aiemmin Keramag Keramische Werke AG, Koralle Sanitärprodukte GmbH, Koninklijke Sphinx BV, Allia SAS, Produits Céramiques de Touraine SA (PCT), Pozzi Ginori SpA ja Sanitec Europe Oy (edustajat: J. Killick, Barrister, P. Lindfelt, advokat ja K. Struckmann, Rechtsanwalt)

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin yleisen tuomioistuimen 16.9.2013 antaman tuomion Keramag Keramische Werke ym. v. komissio (T-379/10 ja T-381/10, EU:T:2013:457) tuomiolauselman 1 ja 2 kohta kumotaan.

               2)

               Valitus hylätään muilta osin.

               3)

               Liitännäisvalitus hylätään.

               4)

               Asia palautetaan unionin yleiseen tuomioistuimeen siltä osin kuin kyse on unionin yleisen tuomioistuimen 16.9.2013 antaman tuomion Keramag Keramische Werke ym. v. komissio (T-379/10 ja T-381/10, EU:T:2013:457) nyt annettavalla tuomiolla kumottavasta osasta.

               5)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 52, 22.2.2014.


title: Asia C-37/12 P: Valitus, jonka Saupiquet on tehnyt 26.1.2012 unionin yleisen tuomioistuimen viidennen jaoston asiassa T-131/10, Saupiquet v. komissio, 24.11.2011 antamasta tuomiosta

text:
               24.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/17

         Valitus, jonka Saupiquet on tehnyt 26.1.2012 unionin yleisen tuomioistuimen viidennen jaoston asiassa T-131/10, Saupiquet v. komissio, 24.11.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-37/12 P)
   2012/C 89/26
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Saupiquet SAS (edustaja: asianajaja R. Ledru)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen viidennen jaoston asiassa T-131/10, Saupiquet vastaan komissio, 24.11.2011 antama tuomio on kumottava kokonaisuudessaan

               —

               Sapuiquet'n tämän valituksen yhteydessä ja ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset on hyväksyttävä kokonaisuudessaan

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi ensimmäiseksi siihen, että unionin yleinen tuomioistuin loukkasi yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon perusperiaatteita ja rikkoi näin ollen Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2 ja 9 artiklaa, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 8 artiklaa sekä perusoikeuskirjan 20 ja 21 artiklaa.
   Toiseksi valittaja arvostelee unionin yleistä tuomioistuinta siitä, että se rikkoi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 3 artiklaa, jossa tälle viimeksi mainitulle myönnetään toimivaltaa ja muun muassa yksinomainen vastuu tulleja koskevissa asioissa.
   Kolmanneksi valittaja vetoaa siihen, että yhteisön tullikoodeksin (1) 247 ja 247 a artiklaa on rikottu.
   Neljänneksi ja viimeiseksi valittaja vetoaa lopuksi siihen, että neuvoston asetuksen N:o 975/2003 (2) 7 artiklaa on rikottu.
   Valittajan mukaan edellä mainittujen asiakirjojen yhdistetystä soveltamisesta nimittäin seuraa, toisin kuin unionin yleinen tuomioistuin katsoi, että komission on katsottava olevan vastuussa negatiivisista seurauksista, joita aiheutuu siitä, että tullitoimipaikat ovat sunnuntaisin suljettuina tietyissä jäsenvaltioissa, ja että komission on toteutettava tarvittavat toimenpiteet näiden seurausten korjaamiseksi.

      (1)  Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1).

      (2)  CN-koodeihin 1604 14 11, 1604 14 18 ja 1604 20 70 kuuluvien tonnikalasäilykkeiden tuontia koskevan tariffikiintiön avaamisesta ja hallinnoinnista 5.6.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 975/2003 (EUVL L 141, s. 1).


title: Asia T-507/12: Kanne 20.11.2012 — Slovenia v. komissio

text:
               2.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/19

         Kanne 20.11.2012 — Slovenia v. komissio
   (Asia T-507/12)
   2013/C 32/30
   Oikeudenkäyntikieli: sloveeni

      Asianosaiset

      Kantaja: Slovenian tasavalta (asiamiehet: državna pravobranilka V. Klemenc ja pomočnica državne pravobranilke A. Grum)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan ELAN d.o.o. SA:n hyväksi toteutetuista toimenpiteistä [19.9.2012] tehdyn komission päätöksen 26379 (C 13/2010) (ex NN 17/2010), jonka komissio antoi Slovenialle tiedoksi 20.9.2012 päivätyllä kirjeellä nro SG-Greffe(2012) D/14375 ja jossa se totesi muun muassa, että Slovenia oli toteuttanut lainvastaisesti Elanin hyväksi valtiontuen, joka koostui 10 miljoonan euron suuruisesta pääomapohjan vahvistamisesta, mikä on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaista, minkä vuoksi Slovenian oli vaadittava tuensaajaa palauttamaan tuki

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: komissio on soveltanut kanteen kohteena olevassa päätöksessä virheellisesti SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja SEUT 345 artiklaa ja on rikkonut olennaisia menettelymääräyksiä, koska se on arvioinut virheellisesti tosiseikkoja ja on perustellut valituksenalaisen päätöksen riittämättömästi ja/tai virheellisesti sen kysymyksen osalta, voitiinko Slovenian tasavallan katsoa olevan vastuussa pääomapohjan vahvistamisesta.
               Kantaja väittää, että komissio on katsonut SEUT 107 artiklan 1 kohdan ja SEUT 345 artiklan vastaisesti, että Slovenian tasavallan voitiin katsoa olevan vastuussa Elanin yhtiökumppanien toimista vuonna 2008 toteutetun pääomapohjan vahvistamisen yhteydessä. Komissio perusti näkemyksensä siihen, että valtio nimittää omistajan ominaisuudessa hallintoneuvoston, millä loukataan kantajan mukaan julkisten yritysten kaksijakoista hallinnointijärjestelmää.
               Kanteen kohteena olevan päätöksen perustelut ovat riittämättömät — sitä ei ole perusteltu asianmukaisesti ja riittävästi — ja virheelliset, sillä komissio väittää, että on olemassa vahvoja viitteitä siitä, että valtio liittyy läheisesti Kapitalska Družban (KAD) ja Družba za svetovanje in upravljanjen (DSU) päätökseen, ja sen väite perustuu ainoastaan epäilyttävään näyttöön ja kuulopuheisiin. Kanteen kohteena olevasta päätöksestä puuttuvat perustelut ennen kaikkea Elanin muiden yhtiökumppanien osalta; komissio mainitsee ainoastaan niiden samansuuntaisen toiminnan. Kantajan mukaan komission kanteen kohteena olevassa päätöksessä esittämät seikat eivät missään tapauksessa osoita unionin tuomioistuimen ja unionin yleisen tuomioistuimen oikeuskäytännössä tarkoitetulla tavalla, että viranomaiset osallistuivat vuonna 2008 toteutettuun Elanin pääomapohjan vahvistamiseen.

               2)

               Toinen kanneperuste: komissio on soveltanut kanteen kohteena olevassa päätöksessä virheellisesti SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja on rikkonut olennaisia menettelymääräyksiä, koska se on arvioinut virheellisesti tosiseikkoja ja on perustellut valituksenalaisen päätöksen riittämättömästi tai virheellisesti sen näkemyksen osalta, jonka mukaan vuonna 2008 tehtyä Elanin pääomapohjan vahvistamista ei ole toteutettu markkinatalouden ehdoin toimivan sijoittajan periaatteen mukaisesti, ja Elanille on siten myönnetty valikoiva etu.
               Kantaja väittää kanteessaan, että 2008 toteutettu Elanin pääomapohjan vahvistaminen on tehty markkinatalouden ehdoin toimivan sijoittajan periaatteen mukaisesti, koska yhtiökumppanit tukeutuivat pääomapohjan vahvistamista koskevassa päätöksessä yritystä koskevaan arviointiin ja ottivat asianmukaisesti huomioon Elanin toiminnan heikkenemisen suurimpana osana talvikautta 2007/2008 ja siis myös vuoden 2008 ensimmäisellä neljänneksellä. Toiminnan heikkeneminen vuonna 2008 ei ole ollut niin jyrkkää, että se olisi vaikuttanut yrityksen arvoa koskevaan arviointiin. Yhtiökumppanit ovat tehneet päätöksensä sellaisen yrityksen, jolla on ollut tilapäisiä vaikeuksia mutta joka on kyennyt pitkällä aikavälillä sekä selviytymään että toimimaan uudelleen tuottavasti, pitkäaikaisten osakkeenomistajien asemassa. Komissio ei ole selvittänyt riittävästi kanteen kohteena olevassa päätöksessä, miksi se on ottanut yrityksen arvoa koskevan arvioinnin valikoivasti huomioon ja on toiminut siten mielivaltaisesti.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (toinen jaosto), 23 päivänä marraskuuta 1995, asiassa C-10/95 P, Asociación Española de Empresas de la Carne vastaan Euroopan unionin neuvosto (Maatalous - Tuoreen lihan ja siipikarjanlihan terveystarkastusten ja -valvonnan rahoittaminen - Direktiivin kumoamiskanne - Luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt - Yksityisiä oikeussubjekteja suoraan ja erikseen koskevat toimet - Selvästi perusteeton valitus)

text:
 N:o C 31 /8            FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        3.2.96
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MAARAYS                           roopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi seuraavat
                           ( toinen jaosto ),                      kaksi lisäkysymystä :
                23 päivänä marraskuuta 1995 ,
 asiassa C-10/95 P, Asociación Española de Empresas de la          2 . Jos kysymykseen 1 vastataan siten, että tavarantoimit
         Carne vastaan Euroopan unionin neuvosto^)                      tajan verotusperuste määritetään toimitussopimuksessa
                                                                        määritetyn hinnan mukaan, onko tällöin 2 artiklan
 (Maatalous — Tuoreen lihan ja siipikarjanlihan terveystar             1 kohtaa tulkittava siten, että mainittua, tavarantoimit
 kastusten ja -valvonnan rahoittaminen — Direktiivin kumo
                                                                        tajan kauppiaalle maksamaa määrää on pidettävä vasta
 amiskanne — Luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt —                  suorituksena tavaroiden toimittamisesta tai palvelujen
  Yksityisiä oikeussubjekteja suoraan ja erikseen koskevat
                                                                        tarjoamisesta f
             toimet — Selvästi perusteeton valitus)
                              ( 96/C 31 / 15 )
                                                                   3 . Jos kysymykseen 2 vastataan myöntävästi, onko tällöin
                                                                        1 7 artiklan 2 kohdan a alakohtaa tulkittava siten, että
                 (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                         kauppiaan on katsottava toimittaneen nämä tavarat tai
                                                                        tarjonneen nämä palvelut tavarantoimittajalle vai jolle
                                                                        kin muulle henkilölle ?
 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                   (') EYVL N:o C 119 , 13.5.1995 , s . 4
Asiassa C- 10/95 P, Asociaciön Española de Empresas de la
Carne ( Asocarne ), espanjalainen yhdistys, kotipaikka
Madrid, edustajanaan asianajaja Paloma Llaneza Gonzalez,
Madrid, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
Loesch et Wolter, 11 , rue Goethe, vastaan Euroopan
unionin neuvosto ( asiamiehinä Ramon Torrent ja Ignacio
Diez Parra ), jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euro
opan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen           Tiercé Ladbroke SA:n 17.11.1995 tekemä valitus Euroopan
( ensimmäinen jaosto ) asiassa T-99/94 Asocarne vastaan           yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ( laa
neuvosto 20.10.1994 antaman määräyksen kumoamista                 jennettu ensimmäinen jaosto ) 18.9.1995 antamasta
( Kok. 1994, s . 11-871 ), yhteisöjen tuomioistuin ( toinen       tuomiosta asiassa T-471 /93 ( 1 ), Tiercé Ladbroke SA vastaan
jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja G.        Euroopan yhteisöjen komissio, jota Ranskan tasavalta
                                                                                tukee
Hirsch sekä tuomarit G. F. Mancini ( esittelevä tuomari ) ja
F. A. Schockvveiler, julkisasiamies : N. Fennelly, kirjaaja : R.                         (Asia C-353/95 P)
Grass, on 23.11.1995 antanut määräyksen, jonka määrä                                        96/C 31 / 17
ysosa on seuraava :
                                                                  Tiercé Ladbroke SA on valittanut 17.11.1995 Euroopan
1 ) Valitus hylätään.                                             yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäi
                                                                  sen oikeusasteen tuomioistuimen ( laajennettu ensimmäinen
                                                                  jaosto ) 18.9.1995 antamasta tuomiosta asiassa T-471 /93 ,
2 ) Valittaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku           Tiercé Ladbroke SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
      lut.
                                                                  jota tukee Ranskan tasavalta . Valittajan edustajat ovat
                                                                  barrister Jeremy Lever, QC, ja barrister Christopher Vajda
(!) EYVL N:o C 54, 4.3.1995                                       ( Englannin ja Walesin asianajoyhteisö ) sekä solicitor Ste
                                                                  phen Kon, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
                                                                  Winandy ja Err, 60, avenue Gaston Diderich.
                                                                  Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                  1 ) ottaa tämän valituksen tutkittavaksi ja kumoaa yhtei
                                                                       söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa
                              Tiedonanto
                                                                       T-471 /93 antaman tuomion,
                             ( 96/C 31 / 16 )
                                                                  2 ) kumoaa komission 18.1.1993 päivätyssä kirjeessä ole
VAT ja Duties Tribunalin, Lontoo, 1.2.1995 tekemällään                 van riidanalaisen päätöksen,
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Co
noco Ltd vastaan Commissioners of Customs and Excise              3 ) velvoittaa komission korvaamaan Tiercé Ladbroken
( asia C-40/95 )( 1 ). Tämä sama tuomioistuin on 1.11.1995             oikeudenkäyntikulut sekä yhteisöjen ensimmäisen
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen                   oikeusasteen tuomioistuimessa että yhteisöjen tuomio
tuomioistuimen kirjaamoon 9.11.1995 , saattanut Eu                    istuimessa .


title: Asia C-486/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 4.11.2014 – Rikosoikeudenkäynti Piotr Kossowskia vastaan

text:
               19.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/18

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 4.11.2014 – Rikosoikeudenkäynti Piotr Kossowskia vastaan
      (Asia C-486/14)
      (2015/C 016/28)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg

         Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

      Piotr Kossowski

         Muu osapuoli: Generalstaatsanwaltschaft Hamburg

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Ovatko sopimuspuolten Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen (1) ratifioinnin yhteydessä kyseisen yleissopimuksen 55 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaan esittämät varaumat – erityisesti Saksan liittotasavallan ratifiointiasiakirjojen jättämisen yhteydessä esittämä varauma, jonka mukaan Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 54 artiklan a alakohta ei sido sitä, ”kun toisen maan antaman tuomion pohjana oleva teko on tapahtunut kokonaan tai osittain sen alueella” – voimassa sen jälkeen, kun Schengenin säännöstö sisällytettiin unionin oikeuteen 2.10.1997 tehtyyn Amsterdamin sopimukseen liitetyllä Schengen-pöytäkirjalla, joka pysytettiin voimassa Lissabonin sopimukseen liitetyllä Schengen-pöytäkirjalla; ovatko nämä poikkeukset perusoikeuskirjan (2) 50 artiklan oikeasuhteisia rajoituksia perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuin tavoin?

                  2)

                  Jos näin ei ole:
                  Onko Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 54 artiklaan ja perusoikeuskirjan 50 artiklaan sisältyvää ne bis in idem -kieltoa tulkittava siten, että se on esteenä sellaisen vastaajan syytteeseenpanolle jäsenvaltiossa – tässä Saksan liittotasavallassa –, jota koskeva rikosoikeudellinen menettely toisessa jäsenvaltiossa – tässä Puolan tasavallassa – lopetettiin tosiseikkojen perusteella, koska ei ollut riittäviä syitä epäillä häntä rikoksesta, ja voidaan aloittaa uudelleen vain, jos tietoon tulee olennaisia, aiemmin tuntemattomia seikkoja; konkreettisesti tässä asiassa ei kuitenkaan ole kyse tällaisista uusista seikoista?

         (1)  Tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla 14.6.1985 Benelux-talousliiton valtioiden, Saksan liittotasavallan ja Ranskan tasavallan hallitusten välillä tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehty yleissopimus (EYVL 2000, L 239, s. 19).

         (2)  Euroopan unionin perusoikeuskirja (EUVL 2014, C 326, s. 391).


title: Asia C-464/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 25.10.2007 (Rechtbank van eerste aanleg te Hasseltin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Maria Geurts ja Dennis Vogten v. Administratie van de BTW, registratie en domeinen ja Belgian valtio (EY 43 ja EY 56 artikla — Kansallinen verolainsäädäntö — Perintövero — Perheyhtiö — Vapautus verosta — Edellytykset — Tietyn työntekijämäärän työllistäminen jäsenvaltion jollain alueella)

text:
               22.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/11

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 25.10.2007 (Rechtbank van eerste aanleg te Hasseltin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Maria Geurts ja Dennis Vogten v. Administratie van de BTW, registratie en domeinen ja Belgian valtio
   (Asia C-464/05) (1)

   (EY 43 ja EY 56 artikla - Kansallinen verolainsäädäntö - Perintövero - Perheyhtiö - Vapautus verosta - Edellytykset - Tietyn työntekijämäärän työllistäminen jäsenvaltion jollain alueella)
   (2007/C 315/17)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Rechtbank van eerste aanleg te Hasselt
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Maria Geurts ja Dennis Vogten

      Vastaajat: Administratie van de BTW, registratie en domeinen ja Belgian valtio
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Rechtsbank van Eerste Aanleg — EY 43 ja EY 56 artiklan tulkinta — Jäsenvaltion eräällä hallintoalueella syntynyt perintö, joka käsittää toisessa jäsenvaltiossa olevan perheyhtiön osuudet ja tämän yhtiön saatavat — Vapauttaminen perintöverosta siinä tapauksessa, että kyseisen yhtiön palveluksessa on tällä hallintoalueella ollut vähintään viisi täysipäiväistä työntekijää kuolemaa edeltäneen kolmen vuoden aikana
   Tuomiolauselma
   Jos päteviä perusteita ei ole, EY 43 artikla on esteenä jäsenvaltion perintöverolainsäädännölle, jossa perheyritysten osalta säädetyn perintöverovapautuksen ulkopuolelle jätetään yritykset, joiden palveluksessa on perinnönjättäjän kuolinpäivää edeltäneiden kolmen vuoden aikana ollut vähintään viisi työntekijää jossain toisessa jäsenvaltiossa, vaikka tällainen vapautus myönnetään silloin, kun työntekijät ovat yrityksen palveluksessa jollain alueella ensiksi mainitussa jäsenvaltiossa.

      (1)  EUVL C 74, 25.3.2006.


title: Asia T-536/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.4.2015 – Microsoft v. SMHV – Softkinetic Software (KINECT)

text:
               22.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/42

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.4.2015 – Microsoft v. SMHV – Softkinetic Software (KINECT)
   (Asia T-536/13) (1)

   (2015/C 205/56)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 377, 21.12.2013.


title: Asia T-241/14 P: Valitus, jonka Jean-Pierre Bodson ym. ovat tehneet 22.4.2014 virkamiestuomioistuimen asiassa F-83/12, Bodson ym. v. EIP, 12.2.2014 antamasta tuomiosta

text:
               14.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/18

         Valitus, jonka Jean-Pierre Bodson ym. ovat tehneet 22.4.2014 virkamiestuomioistuimen asiassa F-83/12, Bodson ym. v. EIP, 12.2.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia T-241/14 P)
   2014/C 223/23
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittajat: Jean-Pierre Bodson (Luxemburg, Luxemburg), Dalila Bundy (Cosnes-et-Romain, Ranska), Didier Dulieu (Roussy-le-Village, Ranska), Marie-Christel Heger (Nospelt, Luxemburg), Evangelos Kourgias (Senningerberg, Luxemburg), Manuel Sutil (Luxemburg), Patrick Vanhoudt (Gonderange, Luxemburg) ja Henry von Blumenthal (Bergem, Luxemburg) (edustaja: asianajaja L. Levi)

      Muu osapuoli: Euroopan investointipankki

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen asiassa F-83/12, Bodson ym. v. EIP, 12.2.2014 antaman tuomion

               —

               hyväksymään tämän seurauksena valittajien ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset ja näin ollen

                           —

                           päätökset soveltaa kantajiin palkanlisää uuden työsuoritusta koskevan järjestelmän perusteella, sellaisena kuin se seuraa hallintoneuvoston 14.12.2010 antamasta päätöksestä ja hallituksen 9.11.2010 ja 16.11.2011 antamista päätöksistä ja joita koskevat yksittäiset soveltamispäätökset sisältyvät huhtikuun 2012 palkkakuittiin, joka on tullut asianomaisten henkilöiden tietoon aikaisintaan 22.4.2012,

                           —

                           näin ollen

                                       —

                                       o velvoittamaan vastaajan maksamaan hallintoneuvoston 14.12.2010 antamasta päätöksestä ja hallituksen 9.11.2010 ja 16.11.2011 antamista päätöksistä seuraava palkanero suhteessa aikaisempaan palkitsemisjärjestelmään; tähän palkaneroon on lisättävä 22.4.2012 alkaen maksettavat EKP:n korkokannan mukaiset viivästyskorot lisättynä 3 prosenttiyksiköllä siihen asti, kunnes velka on maksettu kokonaisuudessaan

                                       —

                                       o velvoittamaan vastaajan korvaamaan ostovoiman alentumisesta johtuva vahinko, joka on arvioitava kohtuuden mukaan ja jonka suuruudeksi on tilapäisesti vahvistettava 1,5 prosenttia kunkin valittajan kuukausipalkasta

                           —

                           siinä tapauksessa, ettei vastaaja toimita seuraavia asiakirjoja oma-aloitteisesti, tarvittaessa kehottamaan prosessinjohtotoimena vastaajaa toimittamaan kyseiset asiakirjat eli:

                                       —

                                       EIP:n hallintoneuvoston 13.12.2011 pidetyn kokouksen pöytäkirjan

                                       —

                                       henkilöstöosaston 22.6.2011 laatiman luonnoksen (RH/P&O/2011-119) ja 20.10.2011 laatiman luonnoksen (RH/P&O/2011-74) sekä 25.1.2012 laatiman luonnoksen

                           —

                           velvoittamaan EIP:n korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut

               —

               velvoittamaan vastaajan maksamaan kaikki oikeudenkäyntikulut molemmissa oikeusasteissa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittajat vetoavat viiteen valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste perustuu menettelyvirheeseen siltä osin kuin virkamiestuomioistuin kieltäytyi toteuttamasta valittajien vaatimia prosessinjohtotoimia.

               2)

               Toinen valitusperuste perustuu työsopimukseen perustuvan palvelussuhteen luonteen ja virkasuhteen luonteen välisen eron huomioon ottamatta jättämiseen, palvelussuhteen olennaisten ehtojen loukkaamiseen ja sovittelusopimuksen oikeudellisen luonnehdinnan huomioon ottamatta jättämiseen.

               3)

               Kolmas valitusperuste perustuu saavutettujen etujen ja luottamuksensuojan loukkaamiseen sekä perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin.

               4)

               Neljäs valitusperuste perustuu oikeusvarmuuden periaatteen, taannehtivuuskiellon periaatteen ja ennakoitavuuden periaatteen loukkaamiseen.

               5)

               Viides valitusperuste perustuu ilmeistä arviointivirhettä ja perusteluvelvollisuutta koskevassa valvonnassa tehtyyn virheeseen.


title: Asia C-503/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Upper Tribunal (Administrative Appeals Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 4.12.2009 — Lucy Stewart v. Secretary of State for Work and Pensions

text:
               13.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Upper Tribunal (Administrative Appeals Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 4.12.2009 — Lucy Stewart v. Secretary of State for Work and Pensions
   (Asia C-503/09)
   2010/C 37/28
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Upper Tribunal

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Lucy Stewart

      Vastapuoli: Secretary of State for Work and Pensions

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1.

               Onko nuoruuden lyhytaikaisen työkyvyttömyyskorvauksen tyyppinen etuus asetuksessa N:o 1408/71 (1) tarkoitettu sairausetuus vai työkyvyttömyysetuus?

               2.

               Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on, että tällaista etuutta on pidettävä sairausetuutena:

                           a)

                           Onko hakijan äidin kaltainen henkilö, joka on eläkkeelle siirryttyään lopullisesti lakannut toimimasta palkattuna työntekijänä tai itsenäisenä ammatinharjoittajana, kuitenkin 19 artiklassa tarkoitettu ”palkattu työntekijä”, koska hän on toiminut aiemmin palkattuna työntekijänä tai itsenäisenä ammatinharjoittajana, vai onko häneen sovellettava 27–34 artiklan (eläkeläiset) säännöksiä?

                           b)

                           Onko hakijan isän kaltainen henkilö, joka ei ole toiminut palkattuna työntekijänä tai itsenäisenä ammatinharjoittajana vuoden 2001 jälkeen, kuitenkin 19 artiklassa tarkoitettu ”palkattu työntekijä”, koska hän on toiminut aiemmin palkattuna työntekijänä tai itsenäisenä ammatinharjoittajana?

                           c)

                           Onko hakijaa pidettävä 28 artiklassa tarkoitettuna ”eläkeläisenä” hänelle asetuksen N:o 1408/71 95 b artiklan mukaisesti myönnetyn etuuden perusteella siitä huolimatta, että: (i) kyseessä oleva hakija ei ole koskaan ollut asetuksen N:o 1408/71 1 artiklan a kohdassa tarkoitettu palkattu työntekijä; (ii) hakija ei ole saavuttanut valtion eläkeikää ja (iii) hakija kuuluu asetuksen N:o 1408/71 henkilölliseen soveltamisalaan ainoastaan perheenjäsenenä?

                           d)

                           Jos kyse on eläkeläisestä, joka kuuluu asetuksen N:o 1408/71 28 artiklan soveltamisalaan, voiko hänen perheenjäsenensä, joka on koko ajan asunut tällaisen eläkeläisen kanssa samassa jäsenvaltiossa, hakea 28 artiklan 1 kohdan mukaisesti, kun sitä luetaan yhdessä 29 artiklan kanssa, rahallista sairausetuutta 28 artiklan 2 kohdassa määritellyltä toimivaltaiselta laitokselta, jos tällainen etuus (mikäli se voidaan myöntää) maksetaan perheenjäsenelle (eikä eläkeläiselle)?

                           e)

                           Mikäli (edellä a–d kohtaan annettujen vastausten perusteella) näin on, onko se, että sovelletaan kansallisessa sosiaaliturvalainsäädännössä säädettyä edellytystä, jonka mukaan ainoastaan henkilöt, jotka ovat tietyn ajanjakson kuluessa aiemmin oleskelleet toimivaltaisessa jäsenvaltiossa edellytyksenä olevan ajanjakson ajan, saavuttavat alun perin oikeuden sairausetuuksiin, sopusoinnussa asetuksen N:o 1408/71 19 ja/tai 28 artiklan säännösten kanssa?

               3.

               Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on, että tällaista etuutta on pidettävä työkyvyttömyysetuutena, merkitseekö asetuksen N:o 1408/71 10 artiklan sanamuoto, jossa viitataan etuuksiin, ”joihin on saavutettu oikeus yhden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännön mukaan”, sitä, että jäsenvaltioilla on asetuksen N:o 1408/71 nojalla oikeus asettaa asuminen jäsenvaltiossa tai sen osoittaminen, että oleskelu on jatkunut jäsenvaltiossa vaaditun pituisten ajanjaksojen ajan, edellytykseksi sille, että saavutetaan alun perin oikeus tällaiseen työkyvyttömyysetuuteen, siten, että hakija ei voi ensin vaatia tällaista etuutta toisesta jäsenvaltiosta?

      (1)  Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2).


title: Asia T-241/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys  17.5.2006  — Marcuccio v. komissio (Henkilöstö — Asemapaikan siirto — Virka-asunto — Päätös suorittaa kantajan henkilökohtaisten tavaroiden muutto — Kumoamiskanne — Vahingonkorvauskanne — Kantajalle vastainen toimi — Tutkimatta jättäminen)

text:
               29.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/32

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 17.5.2006 — Marcuccio v. komissio
   (Asia T-241/03) (1)

   (Henkilöstö - Asemapaikan siirto - Virka-asunto - Päätös suorittaa kantajan henkilökohtaisten tavaroiden muutto - Kumoamiskanne - Vahingonkorvauskanne - Kantajalle vastainen toimi - Tutkimatta jättäminen)
   (2006/C 178/59)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja L. Garofalo)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. de March ja C. Berardis-Kayser, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhtäältä 15.10.2002 päivätyn tiedonannon, joka koski kantajan henkilökohtaisten tavaroiden muuttamista hänen aiemmasta virka-asunnostaan Angolassa, kumoamista koskeva vaatimus ja toisaalta tästä tiedonannosta kantajalle väitteen mukaan aiheutuneiden vahinkojen korvaamista koskeva vaatimus
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 200, 23.8.2003.


title: Asia C-265/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 20.4.2010 (Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardian (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Federutility, Assogas, Libarna Gas spa, Collino Commercio spa, Sadori gas spa, Egea Commerciale, E.On Vendita srl ja Sorgenia spa v. Autorità per l’energia elettrica e il gas (Direktiivi 2003/55/EY — Maakaasun sisämarkkinat — Maakaasutoimitusten hintoihin liittyvä valtion interventio 1.7.2007 jälkeen — Kaasualalla toimivien yritysten julkisen palvelun velvoitteet)

text:
               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/6

      Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 20.4.2010 (Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardian (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Federutility, Assogas, Libarna Gas spa, Collino Commercio spa, Sadori gas spa, Egea Commerciale, E.On Vendita srl ja Sorgenia spa v. Autorità per l’energia elettrica e il gas
      (Asia C-265/08) (1)

      (Direktiivi 2003/55/EY - Maakaasun sisämarkkinat - Maakaasutoimitusten hintoihin liittyvä valtion interventio 1.7.2007 jälkeen - Kaasualalla toimivien yritysten julkisen palvelun velvoitteet)
      (2010/C 161/07)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: Federutility, Assogas, Libarna Gas spa, Collino Commercio spa, Sadori gas spa, Egea Commerciale, E.On Vendita srl ja Sorgenia spa

         Vastaaja: Autorità per l’energia elettrica e il gas

         Oikeudenkäynnin kohde

      Maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 98/30/EY kumoamisesta 26.6.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/55/EY (EUVL L 176, s. 57) 3 artiklan 2 kohdan ja 23 artiklan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa vahvistetaan hinnat kotitalousasiakkaiden maakaasuntoimituksille

         Tuomiolauselma

      Maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 98/30/EY kumoamisesta 26.6.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/55/EY 3 artiklan 2 kohdan ja 23 artiklan 1 kohdan kanssa ei ole ristiriidassa pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan maakaasun toimitushintojen taso on mahdollista määrätä 1.7.2007 jälkeen määrittämällä pääasioissa kyseessä olevan kaltaiset ”viitehinnat”, edellyttäen,

                  —

                  että tämä interventio on sen yleisen taloudellisen edun mukainen, jonka mukaan maakaasun toimitushintojen on pysyttävä loppukäyttäjän kannalta kohtuullisella tasolla, kun otetaan huomioon jäsenvaltioiden velvollisuus maakaasualan tilanne huomioon ottaen sovittaa yhteen direktiivin 2003/55 tavoitteena olevat vapauttaminen ja tarve suojella loppukäyttäjää

                  —

                  että tällä interventiolla vaarannetaan maakaasun hintojen vapaa määräytyminen 1.7.2007 lähtien vain siinä määrin kuin se on tarpeen tämän yleisen taloudellisen edun tavoitteen toteuttamiseksi, ja näin ollen välttämättä rajoitetun ajan, ja

                  —

                  että tämä interventio on selkeästi määritelty, avoin, syrjimätön ja todennettava ja että sillä turvataan se, että unionin kaasualan yritykset voivat tarjota kuluttajille palvelujaan tasapuolisesti.

         (1)  EUVL C 236, 13.9.2008.


title: Asia C-342/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal do Trabalho de Viseu (Portugali) on esittänyt 18.7.2012 — Worten — Equipamentos para o Lar, SA v. ACT — Autoridade para as Condições de Trabalho

text:
               29.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 295/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal do Trabalho de Viseu (Portugali) on esittänyt 18.7.2012 — Worten — Equipamentos para o Lar, SA v. ACT — Autoridade para as Condições de Trabalho
   (Asia C-342/12)
   2012/C 295/37
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal do Trabalho de Viseu

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Worten — Equipamentos para o Lar, SA

      Vastaaja: ACT — Autoridade para as Condições de Trabalho

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 95/46/EY (1) 2 artiklaa tulkittava siten, että henkilötietojen käsite kattaa työaikarekisterin eli työtuntien alkamis- ja päättymisaikaa sekä työaikaan kuulumattomia keskeytyksiä tai taukoja koskevan ilmoituksen kunkin työntekijän osalta?

               2)

               Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko Portugalin valtiolla direktiivin 95/46/EY 17 artiklan 1 kohdan nojalla velvollisuus toteuttaa tarpeelliset tekniset ja organisatoriset toimenpiteet henkilötietojen suojaamiseksi vahingossa tapahtuvalta tai laittomalta tuhoamiselta, vahingossa tapahtuvalta häviämiseltä, muuttamiselta ja luvattomalta luovuttamiselta tai tietojen antamiselta, erityisesti silloin, kun käsittely muodostuu tietojen siirtämisestä verkossa?

               3)

               Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko sellaisessa tilanteessa, jossa jäsenvaltio ei toteuta mitään direktiivin 95/46/EY 17 artiklan 1 kohdan noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä ja jossa työnantaja, joka on vastuussa kyseisten tietojen käsittelystä, omaksuu järjestelmän, jossa on rajoitettu oikeus saada kyseisiä tietoja ja jossa työoloja valvovalla kansallisella viranomaisella ei ole automaattista pääsyä näihin tietoihin, Euroopan unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatetta tulkittava siten, että jäsenvaltio ei voi määrätä kyseiselle työnantajalle seuraamuksia tästä toiminnasta?

      (1)  Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24.10.1995 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY
   EYVL L 281, s. 31


title: Asia C-239/01: Saksan liittotasavallan 21.6.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
1.9.2001                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 245/5
3)    Onko neuvoston direktiivin 73/239/ETY 8 artiklan                    Euroopan yhteisöjen komission 19.6.2001 Italian tasaval-
      3 kohdan kolmatta alakohtaa, sellaisena kuin se on                                     taa vastaan nostama kanne
      muutettuna neuvoston direktiivin 92/49/ETY 6 artiklalla,
      tulkittava siten, että sen vastaisia ovat sellaiset kansalliset                               (Asia C-235/01)
      säännökset, joissa inflaation hillitsemiseksi säädetään,
      että vakuutusyrityksillä on vakuutuksenottajan pyynnöstä
      velvollisuus laatia vakuutussopimus siten, että vakuutus-                                     (2001/C 245/10)
      maksu määritetään sellaisen bonusjärjestelmän mukaan,
      johon sisältyy lailla määritetyn vähimmäis- ja enimmäis-
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio on 19.6.2001 nostanut kanteen
      määrän mukainen omavastuuosuus?
                                                                          Italian tasavaltaa vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
                                                                          messa. Kantajan asiamiehinä ovat Bernard Mongin ja Roberto
4)    Onko neuvoston direktiivin 73/239/ETY 8 artiklan                    Amorosi.
      3 kohdan kolmatta alakohtaa, sellaisena kuin se on
      muutettuna neuvoston direktiivin 92/49/ETY 6 artiklalla,
      tulkittava siten, että sen vastaisia ovat sellaiset kansalliset     Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
      säännökset, joissa inflaation hillitsemiseksi annetaan va-          tuin
      kuutuksenottajalle vakuutusmaksujen korottamiskiellon
      päättyessä oikeus sopimuksen irtisanomiseen, jos sopi-              –     toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut merenkul-
      muksen vuosittaisen uudistamisen yhteydessä toteutetta-                   kijoiden vähimmäiskoulutustasosta annetun direktiivin
      va maksukorotus, joka ei perustu asiakkaan kanssa teh-                    94/58/EY muuttamisesta 25 päivänä toukokuuta 1998
      tyyn sopimukseen, ylittää hallituksen määrittämän inflaa-                 annetun neuvoston direktiivin 98/35/ET (1) mukaisia vel-
      tiokorotuksen tason?                                                      voitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa
                                                                                kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
                                                                                asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ei ole ainakaan
(1) EYVL L 288, 16.8.1973, s. 3.                                                ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle
(2) EYVL L 228, 11.8.1992, s. 1.
                                                                          –     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                                kulut.
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Finanzgericht Berlinin 28.5.2001 tekemällään päätöksellä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Arnoud Gerritse                    EY 249 artiklassa, jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutet-
              vastaan Finanzamt Neukölln-Nord                             tavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on
                                                                          osoitettu, asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus noudattaa direk-
                          (Asia C-234/01)                                 tiivien täytäntöönpanolle säädettyjä määräaikoja. Tämä määrä-
                                                                          aika on päättynyt 1.7.1999, mutta Italian tasavalta ei ole
                                                                          antanut tarvittavia säännöksiä noudattaakseen komission vaa-
                         (2001/C 245/09)                                  timuksissa mainittua direktiiviä.
Finanzgericht Berlin on pyytänyt 28.5.2001 tekemällään pää-               (1) EYVL L 172, 17.6.1998, s. 1.
töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
19.6.2001, ennakkoratkaisua asiassa Arnoud Gerritse vastaan
Finanzamt Neukölln-Nord seuraavan kysymykseen:
Onko EY:n perustamissopimuksen 52 artiklan (josta on tullut
EY 43 artikla) kanssa ristiriidassa se, että Einkommensteuerge-
setzin, sellaisena kuin se oli vuonna 1996 voimassa olleessa              Saksan liittotasavallan 21.6.2001 Euroopan yhteisöjen
muodossaan (EStG 1996), 50 a §:n 4 momentin 1 virkkeen                                  komissiota vastaan nostama kanne
1 kohdan ja 2 virkkeen perusteella palkkion maksajan on
pidätettävä tulon lähteellä Alankomaiden kansalaiselta, joka                                        (Asia C-239/01)
saa Saksan liittotasavallasta itsenäisestä ammatinharjoittami-
sesta kalenterivuodessa noin 5 000 DEM veronalaisia nettotu-
loja, 6 000 DEM:n (brutto) tuloista 25 prosentin verokannan                                         (2001/C 245/11)
mukaisesti tulovero ja lisäksi solidaarisuuslisä, eikä tällä Alan-
komaiden kansalaisella ole mahdollisuutta saada maksamiaan                Saksan liittotasavalta on nostanut 21.6.2001 Euroopan yhtei-
veroja kokonaan tai osittain takaisin hakemalla palautusta                söjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-
tai sitä, että häntä verotettaisiin tavanomaisen jälkikäteisen            siota vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat hallitusneuvos Wolf-
verotusmenettelyn (Steuerveranlagungsverfahren) mukaisesti?               Dieter Plessing, liittovaltion talousministeriö, Graurheindorfer
                                                                          Str. 108, D-53117 Bonn, ja Jochim Sedemund, Potsdamer
                                                                          Platz 1, D-10785 Berlin.
 ---pagebreak--- C 245/6                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       1.9.2001
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                   ensimmäisen kohdan noudattamatta jättämistä. Tähän on
                                                                               vielä lisättävä, että EY 269 ja EY 270 artiklan mukaisella
                                                                               omien varojen enimmäismäärällä ei enää tehokkaasti
1.   kumoaa erityisistä markkinoiden tukitoimenpiteistä nau-                   rajoitettaisi yhteisön menoja, jos komissio voisi määrätä
     danliha-alalla 3 päivänä huhtikuuta 2001 (1) annetun                      yhteisön menoista ilman että nämä menot olisi kokonaan
     komission asetuksen (EY) N:o 690/2001 5 artiklan                          rahoitettava yhteisön talousarvosta. Tällä tavoin olisi
     5 kohdan siltä osin kuin tässä säännöksessä kyseinen                      mahdollista suoraviivaisesti välttää EY 269 artiklan toi-
     jäsenvaltio velvoitetaan vastaamaan 30 prosentista tässä                  sessa kohdassa määrätty menettely omien varojen korot-
     asetuksessa säädetystä lihan ostosta;                                     tamiseksi, mikä ei edellytä pelkästään neuvoston yksimie-
                                                                               listä päätöstä (sen jälkeen kun parlamenttia on kuultu),
                                                                               vaan myös tämän päätöksen ratifiointia parlamentissa ja
2.   velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut                       jäsenvaltioissa.
                                                                         –     EY 253 artiklaa on rikottu. Viittaus budjettirajoitukseen
                                                                               ei ole selvitys siihen, millä perusteella komissio katsoi
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            olevansa pakollisesta yhteisrahoituksesta säätäessään oi-
                                                                               keutettu poikkeamaan periaatteesta, jonka mukaan nau-
                                                                               danlihamarkkinoiden tukitoimenpiteet rahoitetaan koko-
                                                                               naan yhteisön talousarviosta. Tämä viittaus ei selvitä
                                                                               myöskään sitä, miksi 70 ja 30 prosentin jakoperuste oli
                                                                               tarpeen.
–    Komissiolla ei olut toimivaltaa velvoittaa pakolliseen
     yhteisrahoitukseen tässä täytäntöönpanoasetuksessa. Rii-
     danalaisen asetuksen 5 artiklan 5 kohdan säännöksellä ei
     ”panna täytäntöön” vastaavaa yleissäännöstä perusasetuk-
     sessa, jossa yhteisrahoitus periaatteellisesti sallittiin. Sen      Kantaja esittää, että siinä tapauksessa, että kanne hyväksyttäi-
     sijaan kyseisellä säännöksellä selvästi poiketaan neuvos-           siin, yhteisöjen tuomioistuin kyseisten taloudellisten toimijoi-
     ton asetusten N:o 1254/1999 ja N:o 1258/1999 säännök-               den saamien oikeuksien suojaamiseksi määräisi asetuksen
     sistä, joiden lähtökohtana on, että rahoitus maksetaan              oikeusvaikutusten pysyttämisestä.
     100-prosenttisesti yhteisön varoin. Kysymys maatalou-
     den tietyn tukitoimenpiteen rahoituksesta kuuluu kuiten-
     kin pakostikin säänneltävän asian olennaisiin seikkoihin,
     jotka on säänneltävä neuvoston antamassa perusasetuk-               (1) EYVL L 95, 5.4.2001, s. 8.
     sessa. Näin on varsinkin, kun jo kaikki ratkaisevat yhteisen
     maatalouspolitiikan rahoitusta koskevat kysymykset on –
     myös yhteisön naudanlihamarkkinoiden osalta – säännel-
     ty neuvoston asetuksessa N:o 1258/1999 (tai neuvoston
     asetuksessa N:o 1883/78).
–    Rahoituksen alan valtiosääntöoikeudellisluonteisia oi-
     keussääntöjä on rikottu. Naudanliha-alan yhteinen mark-
     kinajärjestelmä ja EY 87 artiklan 1 kohdan mukainen
     valtiontukia koskeva kielto, joka nimenomaisesti vahvis-
     tetaan asetuksen N:o 1254/1999 33 perustelukappa-
     leessa, merkitsevät, että riidanalaisen asetuksen mukaiset          Euroopan yhteisöjen komission 21.2.2001 Saksan liittota-
     tukitoimenpiteet ovat huolimatta kansallisesta osarahoi-                            savaltaa vastaan nostama kanne
     tuksesta edelleenkin yhteisön tukea ja siten EY 268 artik-
     lan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuja ”yhteisön me-
     noja”. EY 268 artiklan ensimmäisessä kohdassa määrä-
     tään, että ”kaikki yhteisön tulot ja menot – – arvioidaan                                     (Asia C-240/01)
     kutakin varainhoitovuotta varten ja otetaan talousarvi-
     oon”. Määreen ”kaikki” (tulot ja menot) käyttäminen
     merkitsee, että EY 268 artiklan ensimmäisessä kohdassa
     vahvistetaan periaate talousarvion täydellisyydestä ja yk-                                    (2001/C 245/12)
     seydestä, mikä on perusedellytys sille, että tuloja ja
     menoja voidaan poliittisesti arvioida talousarviomenette-
     lyssä ja että talousarvion täytäntöönpanoa voidaan de-
     mokraattisesti valvoa. Tämän periaatteen kanssa ei ole              Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.6.2001 Euroo-
     yhteensoveltuvaa se, jos yhteisön menoja johdetun yhtei-            pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-
     sön oikeuden pakottavan säännöksen perusteella (osaksi)             taa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat komission oikeudellisen
     rahoitetaan lähteistä, jotka eivät kuulu yhteisön talousar-         yksikön oikeudelliset neuvonantajat Enrico Traversa ja Kilian
     vion kokonaissuunnitelmaan. Samasta syystä riidanalai-              Gross, prosessiosoite Luxemburgissa Centre Wagner C 254,
     nen yhteisrahoitussääntely merkitsee EY 269 artiklan                Kirchberg.


title: Asia F-82/14: Kanne 15.8.2014 – ZZ v. Euroopan komissio

text:
               3.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 388/32

         Kanne 15.8.2014 – ZZ v. Euroopan komissio
   (Asia F-82/14)
   2014/C 388/42
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja M. Cornacchia)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vaatimus kumota päätös kantajan sulkemisesta pois kilpailusta EPSO/AST/126/2012 sillä perusteella, ettei hän ollut ilmoittanut valintalautakunnalle sukulaisuussuhteestaan yhteen sen jäseneen

      Vaatimukset

               —

               EPSO:n nimissä lähetettyyn kirjeeseen sisältyvä 15.5.2014 tehty päätös, jolla avoimen kilpailun EPSO/AST/126/2012 valintalautakunta vastauksena kantajan 31.1.2014 tekemään oikaisuvaatimukseen vahvisti kantajan sulkemisen pois kilpailusta EPSO/AST/126/2012, on kumottava

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan kantajan edellisessä kohdassa mainitun päätöksen seurauksena kärsimä aineeton vahinko, jonka kohtuulliseksi määräksi arvioidaan 3  000 euroa

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-14/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 10.1.2013 — Gena Ivanova Cholakova v. Osmo rayonno upravlenie pri Stolichna direktsiya na vatreshnite raboti

text:
               16.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 10.1.2013 — Gena Ivanova Cholakova v. Osmo rayonno upravlenie pri Stolichna direktsiya na vatreshnite raboti
   (Asia C-14/13)
   2013/C 79/16
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad Sofia-grad

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Gena Ivanova Cholakova

      Vastaaja: Osmo rayonno upravlenie pri Stolichna direktsiya na vatreshnite raboti

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 21 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä saman sopimuksen 67 ja 72 artiklan kanssa, kun otetaan huomioon Euroopan unionin oikeuden mukaan sallitut unionin kansalaisten vapaan liikkuvuuden rajoitukset jäsenvaltioiden alueella, tulkittava siten, ettei se estä pääasiassa kyseessä olevan kaltaista jäsenvaltion kansallista säännöstä eli sisäasiainministeriöstä annetun lain (Zakon za ministerstvoto na vatreshnite raboti) 63 §:n 1 momentin 5 kohtaa, jonka mukaan poliisiviranomaisilla on valtuus määrätä jäsenvaltion kansalaisen kiinniottamisesta enintään 24 tunniksi todetakseen hänen henkilöllisyytensä sellaisen tarkastuksen perusteella, joka ei ole tässä jäsenvaltiossa laissa säädetty poliisiviranomaisen henkilöllisyyden toteamiseksi suorittama tarkastus eikä myöskään perustu nimenomaisesti rikoksen tai hallinnollisen rikkomuksen toteamiseen tai estämiseen tai yleisen järjestyksen tai turvallisuuden suojaamiseen?

               2)

               Johtuuko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdasta, kun sitä tulkitaan ottamalla huomioon perusoikeuskirjan 6 artiklan ja 45 artiklan 1 kohdan mukaisten oikeuksien rajoittaminen ja sellaisen unionin oikeuden periaatteen mukaisesti, joka koskee suojaa mielivaltaiselta tai suhteettomalta puuttumiselta luonnollisten henkilöiden henkilökohtaiseen toimintavapauteen, että voidaan soveltaa pääasiassa kyseessä olevan kaltaista kansallista säännöstä, kuten sisäasianministeriöstä annetun lain 63 §:n 1 momentin 5 kohtaa, jossa säädetään poliisin suorittamasta kiinniottamisesta enintään 24 tunnin ajaksi — mikäli jäsenvaltion kansalaisen henkilöllisyyttä ei voida todeta laissa säädettyjen menettelytapojen mukaisesti —, ja jonka mukaan kiinniottaminen on sallittu seuraavin edellytyksin:

               3)

                           A.

                           toimenpiteestä määrääminen kuuluu poliisiviranomaisen harkintaan, kun henkilöllisyyttä ei voida todeta henkilöllisyystodistuksen tai sellaisen muun henkilön avulla, jonka henkilöllisyys on todettu, tai muulla luotettavalla tavalla

                           B.

                           säännöksessä ei säädetä henkilöllisyyden toteamisen tarpeellisuuden arvioinnista; siinä ei myöskään säädetä henkilön käyttäytymisen arvioinnista tai sen kysymyksen arvioinnista, onko konkreettiset olosuhteet huomioon ottaen tarpeellista käyttää laissa säädettyä poliisiviranomaisten valtuutta;

                           C.

                           henkilöllisyyden toteaminen ei liity nimenomaisesti tapauksiin, joissa laki sallii toimenpiteisiin ryhtymisen henkilön tunnistamiseksi; toteaminen on mahdollista myös pelkästään tutustumalla tietojärjestelmään tai muulla luotettavalla tavalla, johon ei liity tunnistamistoimia;

                           D.

                           tuomioistuin tutkii säännöksen lainmukaista soveltamista vain siinä säädetyillä edellytyksillä, koska valtuuden käyttäminen on harkinnanvaraista?


title: Asia T-142/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2013 — Aventis Pharmaceuticals v. SMHV — Fasel (CULTRA) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin CULTRA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansalliset sanamerkit SCULPTRA — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               31.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2013 — Aventis Pharmaceuticals v. SMHV — Fasel (CULTRA)
   (Asia T-142/12) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin CULTRA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansalliset sanamerkit SCULPTRA - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2013/C 252/47
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Aventis Pharmaceuticals, Inc. (Bridgewater, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja R. Gilbey)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: F. Mattina)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Fasel Srl (Bologna, Italia)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 26.1.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 2478/2010-1), joka koskee Aventis Pharmaceuticals, Inc:n ja Fasel Srl:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 26.1.2012 tekemä päätös (asia R 2478/2010-1) kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Aventis Pharmaceuticals, Inc:lle unionin yleisessä tuomioistuimessa ja valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 165, 9.6.2012.


title: Asia C-337/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 8.4.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Julkiset tavaranhankinnat — Direktiivit 77/62/ETY ja 93/36/ETY — Julkista hankintaa koskevan sopimuksen tekeminen ennakkoilmoitusta julkaisematta — Kilpailuttamatta jättäminen — Agusta- ja Agusta Bell -merkkiset helikopterit)

text:
               24.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 128/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 8.4.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-337/05) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Julkiset tavaranhankinnat - Direktiivit 77/62/ETY ja 93/36/ETY - Julkista hankintaa koskevan sopimuksen tekeminen ennakkoilmoitusta julkaisematta - Kilpailuttamatta jättäminen - Agusta- ja Agusta Bell -merkkiset helikopterit)
   (2008/C 128/03)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: D. Recchia ja X. Lewis)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamies: I. M. Braguglia, avustajanaan avvocato dello Stato G. Fiengo)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimustentekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/36/ETY ja 21.12.1976 annettu direktiivi 77/62/ETY — Sellaisten syiden olemassaolon toteen näyttämättä jättäminen, joiden perusteella hankintaviranomainen voi noudattaa neuvottelumenettelyä julkaisematta etukäteen hankintailmoitusta — Metsänvartijoiden, rannikkovartioston, karabineerien ym. tarpeisiin hankitut Agusta- ja Agusta Bell -helikopterit
   Tuomiolauselma

               1)

               Italian tasavalta ei ole noudattanut julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimustentekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/36/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 13.10.1997 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/52/EY, ja aiemmin julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 21.12.1976 annetun neuvoston direktiivin 77/62/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna ja täydennettynä 22.7.1980 annetulla neuvoston direktiivillä 80/767/ETY ja 22.3.1988 annetulla neuvoston direktiivillä 88/295/ETY, mukaisia velvoitteitaan, koska se on toteuttanut käytännön, joka on ollut olemassa jo pitkään ja jota noudatetaan edelleen ja jonka mukaan Italian valtion eri sotilaallisten joukkojen ja siviilijoukkojen tarpeiden täyttämiseen tarkoitettujen Agusta- ja Agusta Bell -merkkisten helikoptereiden hankintasopimukset tehdään suoraan Agustan kanssa ilman mitään kilpailuttamista ja etenkin noudattamatta kyseisissä direktiiveissä säädettyjä menettelyjä.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 281, 12.11.2005.


title: Asia C-238/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal administratif (Luxemburg) on esittänyt 22.5.2015 – Maria do Céu Bragança Linares Verruga, Jacinto Manuel Sousa Verruga ja André Angelo Linares Verruga v. Ministre de l’enseignement supérieur et de la recherche

text:
               3.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 254/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal administratif (Luxemburg) on esittänyt 22.5.2015 – Maria do Céu Bragança Linares Verruga, Jacinto Manuel Sousa Verruga ja André Angelo Linares Verruga v. Ministre de l’enseignement supérieur et de la recherche
   (Asia C-238/15)
   (2015/C 254/12)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal administratif

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Maria do Céu Bragança Linares Verruga, Jacinto Manuel Sousa Verruga ja André Angelo Linares Verruga

      Vastaaja: Ministre de l’enseignement supérieur et de la recherche

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko korkeakouluopintoihin myönnettävästä valtion taloudellisesta tuesta 22.6.2000 annetun lain 2 bis §:ssä Luxemburgin suurherttuakunnan ulkopuolella asuville opiskelijoille asetettu edellytys, sellaisena kuin se on lisättynä 19.7.2013 annetulla lailla, jossa jätetään huomioimatta kaikki muut liitynnän perusteet ja jonka mukaan kyseisten opiskelijoiden vanhempien on täytynyt työskennellä palkattuina työntekijöinä tai itsenäisinä ammatinharjoittajina Luxemburgissa yhtäjaksoisesti vähintään viiden vuoden ajan taloudellisen tuen hakemisajankohtana, oikeutettu Luxemburgin valtion esittämien koulutus- ja talouspoliittisten näkökohtien perusteella, asianmukainen ja asetettuun tavoitteeseen nähden oikeasuhteinen, kun tavoitteena on lisätä korkeakoulututkinnon suorittaneiden osuutta mutta varmistaa samalla, että mainitut henkilöt, jotka ovat voineet hyödyntää kyseistä opintotukijärjestelmää tarvittaessa ulkomailla suoritettavissa opinnoissa, palaavat Luxemburgiin käyttääkseen näin hankkimiaan tietoja tämän jäsenvaltion talouden kehittymisen kannalta hyödyllisellä tavalla?


title: Asia C-78/09 P: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 24.9.2009 — Compagnie des bateaux mouches SA v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Jean-Noël Castanet (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Sanamerkki BATEAUX MOUCHES — Rekisteröinnin esteet — Erottamiskyvyn puuttuminen)

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/18

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 24.9.2009 — Compagnie des bateaux mouches SA v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Jean-Noël Castanet
   (Asia C-78/09 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Sanamerkki BATEAUX MOUCHES - Rekisteröinnin esteet - Erottamiskyvyn puuttuminen)
   2010/C 24/29
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Compagnie des bateaux mouches SA (edustaja: asianajaja G. Barbaut)

      Valittajan vastapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral) ja Jean-Noël Castanet (edustaja: asianajaja J.-P. Sulzer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-365/06, Bateaux mouches v. SMHV, 10.12.2008 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi valittajan nostaman kanteen SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 7.9.2006 tekemästä päätöksestä, joka koskee yhteisön sanamerkkiin ”BATEAUX MOUCHES” liittyvää mitättömyysmenettelyä — Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 3 kohdan rikkominen — Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön liittyvien edellytysten virheellinen tulkinta — Erottamiskyvyn puuttuminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Compagnie des bateaux mouches SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 102, 1.5.2009.


title: Asia T-93/04: TheodorosKallianosin 4.3.2004 Euroopanyhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/80

         Theodoros Kallianosin 4.3.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-93/04)
   (2004/C 106/157)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Theodoros Kallianos, kotipaikka Kraainem (Belgia), on nostanut 4.3.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Guy Archambeau, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa nimittävän viranomaisen 2.12.2003 tekemän päätöksen, jolla vastattiin Kallianosin 2.7.2003 tekemään valitukseen nro R/335/03

               —

               velvoittaa komission palauttamaan Kallianosille kaikki hänen palkastaan sen jälkeen tehdyt perusteettomat maksut ja pidätykset, kun Ateenan alioikeus tuomitsi hänet avioeroon 8.3.1999 tehdyllä päätöksellä nro 2179/1999, mukaan lukien elatusmaksun aiheettoman indeksiin sitomisen, josta komission yksiköt (PMO) päättivät yksipuolisesti 18.9.2002 tehdyllä päätöksellä tai ainakin Kreikan korkeimman oikeuden tehtyä 7.2.2003 päätöksen nro 203/2003, joka oli komission tiedossa

               —

               velvoittaa komission maksamaan kantajalle summan, jonka suuruus on 20 prosenttia edellä mainitusta palautuksesta korvauksena henkisestä kärsimyksestä, rahallisesta vahingosta ja omaisuuteen kohdistuneesta vahingosta, mukaan lukien puolustuksesta aiheutuneet kustannukset

               —

               velvoittaa komission korvaamaan haastemiehen suorittamasta tuomion tiedoksiannosta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien niiden Kreikan kielisten asiakirjojen kääntämisestä Ranskan kielelle aiheutuneet kulut, jotka sille on toimitettu ajoissa, eli 1 500 euroa

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Kantaja on komission virkamies. Sen jälkeen kun Brysselin Tribunal de première instance antoi määräyksen, jossa kantajan puolisolle myönnettiin oikeus elatusapuun, komission toimivaltaiset yksiköt tekivät pidätyksiä kantajan palkasta. Kantaja riitauttaa kanteessaan nämä pidätykset ja vetoaa oikeudelliseen ja tosiseikkoja koskevaan virheeseen, sellaisen täytäntöönpanokelpoisen toimen puuttumiseen, jonka perusteella nämä pidätykset voitaisiin oikeuttaa, ja asetuksen 1347/2000 (1) rikkomiseen.

      (1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja yhteisten lasten huoltoa koskevissa asioissa 29 päivänä toukokuuta 2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1347/2000 (EYVL L 160, 30.6.2000, s. 19—36).


title: Asia T-440/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.1.2016 – Premo v. SMHV – Prema Semiconductor (PREMO)

text:
               14.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 98/60

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.1.2016 – Premo v. SMHV – Prema Semiconductor (PREMO)
   (Asia T-440/14) (1)

   (2016/C 098/77)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 315, 15.9.2014.


title: Asia C-641/11: Kanne 14.12.2011 — Euroopan komissio v. Italian tasavalta

text:
               25.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 58/5

         Kanne 14.12.2011 — Euroopan komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-641/11)
   2012/C 58/06
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset:

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Rozet ja L. Pignataro)

      Vastaaja: Italian tasavalta

      Vaatimukset:

               —

               Unionin tuomioistuimen on todettava, ettei Italian tasavalta ole noudattanut SEUT 45 artiklan eikä työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta unionin alueella 5.4.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 492/2011 (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se on DPR:n nro 752/1976 12 §:ssä pitänyt voimassa hakijoiden ensisijaisena valintaperusteena sen, että he ovat asuneet Bolzanon maakunnassa vähintään kaksi vuotta;

               —

               Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio riitauttaa ensimmäisessä kanneperusteessaan sen, että käyttöön on hakijoiden ensisijaisena valintaperusteena otettu se, että nämä ovat asuneet Bolzanon maakunnassa (Trentino Alto Adige) vähintään kaksi vuotta. Tämä peruste on ristiriidassa SEUT 45 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 492/2011 3 artiklan 1 kohdan kanssa. Komissio muistuttaa, että unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan SEUT 45 artiklaan otettu yhdenvertaisen kohtelun periaate ei kiellä pelkästään kansalaisuuteen perustuvaa ilmeistä syrjintää, vaan myös kaikki piilevät syrjinnän muodot, jolloin soveltamalla muita erotteluperusteita tosiasiallisesti päädytään samaan lopputulokseen (ks. erityisesti asia c-237/94, O'Flynn, tuomio 26.5.1996, Kok., s. I-2617, 17 kohta). Tämä koskee etenkin toimenpidettä, jolla aiheutetaan asuinpaikkaan perustuvaa syrjintää..
   Italian viranomaiset ovat perusteltuun lausuntoon 6.8.2010 antamassaan vastauksessa myöntäneet, että ”DPR:n nro 752/1976 12 §:ssä säädetty asuinpaikkaa koskeva edellytys saattaa sisältää välillistä syrjintää aiheuttavia tekijöitä ja näin olla SEUT 45 artiklan vastainen” ja että ”kyseisen pykälän tekstiä on ilman muuta muutettava tämän ongelman ratkaisemiseksi”. Komissio ei kuitenkaan tähän päivään mennessä ole saanut minkäänlaista ilmoitusta siitä, että kyseinen muutos olisi tehty, ja tämän vuoksi se katsoo, että DPR:n nro 752/1976 12 §:ssä säädetty asuinpaikkaa koskeva edellytys on vielä voimassa.

      (1)  EUVL L 141, s. 1.