title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 21 päivänä maaliskuuta 1996, asiassa T-10/95, Akli Chehab vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö - Pysyvä osittainen työkyvyttömyys - Pahenemisen tunnustaminen)

text:
4.5.96               FI                       Euroopan yhteisojen virallinen lehti                                N:o C 133/21
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                          eläkkeelle siirtämistä koskevan päätöksen kumoamista ja
             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                               toisaalta komission velvoittamista maksamaan yhden ecun
               21 päivänä maaliskuuta 1996,                       suuruinen symbolinen korvaus kantajalle riidanalaisen
                                                                  päätöksen johdosta väitetysti aiheutuneesta henkisestä kär
asiassa T-230/94, Frederick Farrugia vastaan Euroopan             simyksestä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides
                   yhteisöjen komissio (*)                        jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja R.
(Kumoamiskanne — Komission päätös, jolla kantajalle ei            Schintgen sekä tuomarit R. Garcia-Valdecasas ja J. Azizi,
ole myönnetty apurahaa — Kelpoisuusehdot — Ison                  kirjaaja : H. Jung, on antanut 21.3.1996 tuomion, jonka
Britannian merentakaisten alueiden kansalainen — Virheel         tuomiolauselma on seuraava :
linen peruste — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu —
                     Aineeton vahinko)                            1 ) Komission 13.1.1994 tekemä päätös, joka koskee
                        (.96/C 133/47)                                 kantajan siirtämistä työkyvyttömyyseläkkeelle, kumo
                                                                       taan .
               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                    2 ) Muilta osin kanne hylätään.
Asiassa T-230/94, Frederick Farrugia, kotipaikka Ateena,          3 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
edustajanaan asianajaja Linos Sissilianos, Ateena , vastaan            lut.
Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinä Ana Maria
Alves Vieira ja suullisessa käsittelyssä Peter Oliver ), jossa    (M EYVL N:o C 380 , 31.12.1994
kantaja vaatii ensinnäkin, että yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin kumoaa komission 26.4.1994
tekemän päätöksen, jolla kantajan hakemus tutkimuskou
lutusapurahan saamiseksi on hylätty, ja toiseksi, että
kantajalle korvataan päätöksestä aiheutuneeksi väitetty                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
aineellinen ja aineeton vahinko, ensimmäisen oikeusasteen                       TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
tuomioistuin ( toinen jaosto ), toimien kokoonpanossa :
                                                                                21 päivänä maaliskuuta 1996,
jaoston puheenjohtaja H. Kirschner sekä tuomarit C. W.
Bellamy ja A. Kalogeropoulos, kirjaaja : H. Jung, on antanut      asiassa T-10/95 , Akli Chehab vastaan Euroopan yhteisöjen
21.3.1996 tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :                                      komissio ( 1 )
                                                                  (Henkilöstö — Pysyvä osittainen työkyvyttömyys — Pahe
1 ) Komission 26.4.1994 päivättyyn kirjeeseen sisältynyt                             nemisen tunnustaminen)
     päätös kumotaan.
                                                                                ( 96/C 133/49
2 ) Vahingonkorvausvaatimukset hylätään.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
3 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
     lut.                                                         Asiassa T-10/95 , Euroopan yhteisöjen komission eläkkeellä
                                                                  oleva virkamies Akli Chehab, kotipaikka Pariisi, edustaja
(M EYVL N:o C 101 , 22.4.1995                                     naan asianajaja Jean-Noël Louis, Bryssel, prosessiosoite
                                                                  Luxemburgissa Myson SARL, 1 rue Glesener, vastaan
                                                                  Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinä Ana Maria
                                                                  Alves Vieira ja Julian Currall ), jossa kantaja vaatii toisaalta
                                                                  kumoamaan komission kantajan pysyvän osittaisen työky
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                          vyttömyyden pahenemisen vain 3 prosentilla tunnustamista
             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                              koskevan päätöksen ja toisaalta velvoittamaan komissio
               21 päivänä maaliskuuta 1996,                       korvaamaan kantajalle väitetysti oikeudenkäynnin aikana
asiassa T-3 76/94, Georgette Otten vastaan Euroopan               aiheutunut henkinen kärsimys, ensimmäisen oikeusasteen
                   yhteisöjen komissio (*)                        tuomioistuin ( toinen jaosto ), toimien kokoonpanossa:
                                                                  jaoston puheenjohtaja H. Kirschner sekä tuomarit C. W.
 (Henkilöstö — Työkyvyttömyyslautakunta — Koostumus               Bellamy ja A. Kalogeropoulos, kirjaaja : johtava hallintovir
— Työkyvyttömyyden vuoksi eläkkeelle siirtämistä kos             kamies B. Pastor, on antanut 21.3.1996 tuomion, jonka
                           keva päätös)                           tuomiolauselma on seuraava :
                         ( 96/C 133/48 )
                                                                   1 ) Komission 22.3.1994 tekemä päätös kumotaan siltä
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                          osin kuin siinä katsotaan kantajan pysyvän osittaisen
                                                                       työkyvyttömyyden pahenemisen asteen olevan vain
Asiassa T-376/94, Euroopan yhteisöjen komission entinen                3 prosenttia.
virkamies Georgette Otten, kotipaikka Bryssel, edustaja          2 ) Muilta osin kanne hylätään.
 naan asianajaja Jean-Noël Louis, Bryssel, prosessiosoite
Luxemburgissa Myson SARL, 1 rue Glesener, vastaan                  3 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinä Gianluigi Val               lut.
 sesia ja Julian Currall ), jossa kantaja vaatii toisaalta
 komission 13.1.1994 tekemän kantajan Euroopan yhteisö            (M EYVL N:o C 74 , 25.3.1995
 jen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 78 ar
tiklan 3 kohdan säännösten mukaiselle työkyvyttömyys


title: Asia T-305/14: Kanne 29.4.2014 – Vestolit v. komissio

text:
               14.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/54

         Kanne 29.4.2014 – Vestolit v. komissio
   (Asia T-305/14)
   2014/C 223/56
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Vestolit GmbH (Marl, Saksa) (edustajat: asianajajat D. Greinacher, J. Martin ja B. Scholtka)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 263 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla sen muodollisen tutkintamenettelyn, joka liittyy valtiontukeen SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Uusiutuvista energialähteistä ja kaivoskaasusta uusiutuvan energian ensisijaisuudesta annetun lain (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, jäljempänä EEG) mukaisesti tuotetun sähkön tukeminen ja uusiutuvan energian käyttöä tukevan lisämaksun alentaminen paljon energiaa käyttävien yritysten osalta, aloittamisesta Saksan liittotasavaltaa vastaan 18.12.2013 annetun Euroopan komission päätöksen, joka julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä 7.2.2014 (C 37, s. 73), siltä osin kuin komissio luokittelee EEG:n 40 ja 41 §:ssä säädetyn erityisen tasausjärjestelyn SEUT 107 artiklassa tarkoitetuksi valtiontueksi

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 3 kohdan nojalla välttämättömät oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste: SEUT 107 artiklan rikkominen
               Kantaja vetoaa siihen, että komissio on luokitellut uusiutuvien energialähteiden tukemisen lisämaksujärjestelmällä sekä erityisen tasausjärjestelyn EEG-lisämaksujen rajoittamiseksi virheellisesti tueksi, eikä sen näin ollen olisi pitänyt aloittaa kyseistä muodollista tutkintamenettelyä.

                           —

                           Tässä yhteydessä kantaja esittää, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen arvioidessaan alustavasti kysymystä siitä, onko erityisessä tasausjärjestelyssä kyse tuesta, koska poikkeussääntelynä EEG-lisämaksusta erityisestä tasausjärjestelystä ei seuraa mitään sellaista etua, jota sähköä paljon käyttävät yritykset eivät olisi saaneet tavanomaisten markkinaolosuhteiden vallitessa.

                           —

                           Lisäksi kantaja esittää, että kyse ei ole valtion varoista myönnetystä tuesta. Kun tulot EEG-lisämaksusta eivät alkujaankaan ole valtion varoja, myöskään sähköä paljon käyttäviä yrityksiä koskeva poikkeussääntely ei voi koskea valtion varoja.

                           —

                           Lisäksi kantaja vetoaa siihen, ettei erityinen tasausjärjestely myöskään vääristä kilpailua. Se tuottaa korkeintaan ne kilpailuolosuhteet, jotka vallitsisivat, jos EEG-lisämaksuja ei olisi.

               2.

               Toinen kanneperuste: luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen
               Kantaja vetoaa siihen, että tekemällään päätöksellä komissio loukkasi lisäksi luottamuksensuojan periaatetta. Saksan uusiutuvien energialähteiden tukemista koskevan sääntelyn osalta on jo suoritettu perusteellinen valtiontukioikeudellinen arviointi. Tämän arvioinnin yhteydessä komissio on tullut vuonna 2002 siihen tulokseen, ettei sääntelyyn liity valtion varojen siirtämistä. Kun verrattuna tuolloiseen sääntelyyn vuoden 2012 EEG:hen ei tältä osin sisälly olennaisia muutoksia, ei asianomaisten taloudellisten toimijoiden ole voitu edellyttää ennakoineen uuden arvioinnin mahdollisuutta, vaan heillä on ollut oikeus luottaa järjestelyn pysyvyyteen.

               3.

               Kolmas kanneperuste: Harkintavallan väärinkäyttö
               Lopuksi kantajan näkemys on, että komissio on käyttänyt väärin sille SEUT 107 ja SEUT 108 artiklassa määrättyä harkintavaltaa. Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisella komissio tavoittelee ensisijaisesti uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tukemisen periaatteellista harmonisointia. Tämä perustavoite ilmenee myös uudesta ehdotuksesta energia- ja ympäristöalan valtiontukea koskeviksi suuntaviivoiksi, joissa komissio antaa ensimmäisen kerran yksityiskohtaisia sääntöjä uusiutuvien energialähteiden tukemisesta. Harmonisoidakseen lainsäädäntöä komission täytyisi kuitenkin käyttää harmonisointiin tarkoitettua lainsäädännön lähentämistä koskevaa menettelyä SEUT 116 ja SEUT 117 artiklan mukaisesti.


title: Asia C-440/14 P: Valitus, jonka National Iranian Oil Company on tehnyt 23.9.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-578/12, National Iranian Oil Company v. neuvosto, 16.7.2014 antamasta tuomiosta

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/22

         Valitus, jonka National Iranian Oil Company on tehnyt 23.9.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-578/12, National Iranian Oil Company v. neuvosto, 16.7.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-440/14 P)
   2014/C 421/33
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: National Iranian Oil Company (edustaja: asianajaja J.-M. Thouvenin)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen seitsemännen jaoston asiassa T-578/12 16.7.2014 antama tuomio on kumottava

               —

               valittajan Euroopan unionin yleisessä tuomioistuimessa esittämät vaatimukset on hyväksyttävä

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut molemmissa oikeusasteissa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa unionin yleisen tuomioistuimen 16.7.2014 antamaa tuomiota koskevan valituksensa tueksi kuuteen valitusperusteeseen.
   Ensimmäisessä kumoamisvaatimuksensa perusteena olevassa valitusperusteessaan valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen tuomionsa 43 kohdassa, kun se totesi, että koska neuvoston täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 945/2012 (1) viitattiin asetuksen (EU) N:o 267/2012 (2) 46 artiklan 2 kohtaan, oli katsottava, että siinä ilmoitettiin selvästi kyseisen asetuksen oikeudelliseksi perustaksi mainittu 46 artiklan 2 kohta. Oikeudellinen perusta nimittäin määrää siltä toimenpiteeltä edellytettävän oikeudellisen muodon, jonka perustan se muodostaa; mainitussa 46 artiklan 2 kohdassa ei valittajan mukaan kuitenkaan säädetä oikeudellisesta muodosta.
   Toisessa valitusperusteessaan valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen tuomionsa 54–56 kohdassa, jotka kiteytyvät toteamukseen, jonka mukaan ”215 artiklan 2 kohdasta ei ilmene, että luonnollisiin tai oikeushenkilöihin, ryhmiin tai muihin kuin valtiollisiin yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet olisi toteutettava SEUT 215 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen”. Yhtäältä SEUT 215 artiklan 1 kohdassa, joka on ainoa EUT-sopimuksen rajoittavia toimenpiteitä koskeva määräys, määrätään valittajan mukaan selvästi, että tällaisiin toimenpiteisiin on sovellettava mainitussa määräyksessä määrättyä menettelyä, eikä siinä määrätä mistään muusta menettelystä. Toisaalta SEUT 291 artikla on valittajan mukaan yhteensoveltumaton SEUT 215 artiklan 2 kohdan kanssa. Lopuksi valittaja väittää toissijaisesti, että SEUT 291 artiklan 2 kohdan ei voida katsoa antavan neuvostolle SEUT 215 artiklan 2 kohdan muodostamaa oikeusperustaa täydentävää oikeudellista perustaa rajoittavien toimenpiteiden toteuttamista varten.
   Kolmannessa valitusperusteessa, johon valittaja vetoaa toissijaisesti siltä varalta, että tuomioistuin katsoisi, että on oikeudellisesti mahdollista käyttää SEUT 291 artiklan 2 kohtaa oikeudellisena perustana yksittäisten rajoittavien toimenpiteiden toteuttamiseksi sellaisten rajoittavien toimenpiteiden toteuttamista koskevassa politiikassa, jotka ovat alun perin perustuneet SEUT 215 artiklaan, valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan tuomionsa 74–83 kohdassa lähinnä, että Euroopan unionin neuvosto – SEUT 291 artiklan 2 sanamuotoa käyttäen – ”perusteli asianmukaisesti” kyseisen poikkeusmenettelyn käyttämisen nyt esillä olevassa asiassa. Yhtäältä tällä tavoin asetettu perustelemista koskeva vaatimus ei täyty sellaisilla perusteluilla, jotka eivät ole nimenomaisia. Toisaalta siinäkin tapauksessa, että oletettaisiin, että implisiittiset perustelut voivat täyttää tämän vaatimuksen, vaatimus ei voi täyttyä nyt esillä olevassa asiassa, koska unionin yleinen tuomioistuin tulkitsee kyseisiä määräyksiä virheellisesti.
   Neljännessä valitusperusteessa, johon valittaja vetoaa toissijaisesti siltä varalta, että tuomioistuin katsoisi, että on oikeudellisesti mahdollista käyttää SEUT 291 artiklan 2 kohtaa oikeudellisena perustana yksittäisten rajoittavien toimenpiteiden toteuttamiseksi sellaisten rajoittavien toimenpiteiden toteuttamista koskevassa politiikassa, jotka ovat alun perin perustuneet SEUT 215 artiklaan, valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan tuomionsa 86 kohdassa, että asetuksen N:o 267/2012 46 artiklan 2 kohdassa ”neuvostolle varataan toimivalta panna täytäntöön kyseisen asetuksen 23 artiklan 2 ja 3 kohdan säännökset”, mikä valittajan mukaan riittää perusteluvelvollisuuden täyttämiseksi kyseisen säännöksen oikeudellisen perustan – joka sen mukaan on SEUT 291 artiklan 2 kohta – ilmoittamisen osalta. Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin päätyi tähän päätelmään asetuksen N:o 267/2012 46 artiklan 2 kohdan virheellisen tulkinnan kautta.
   Viidennessä valitusperusteessa, johon valittaja vetoaa toissijaisesti siltä varalta, että tuomioistuin katsoisi, että on oikeudellisesti mahdollista käyttää SEUT 291 artiklan 2 kohtaa oikeudellisena perustana yksittäisten rajoittavien toimenpiteiden toteuttamiseksi sellaisten rajoittavien toimenpiteiden toteuttamista koskevassa politiikassa, jotka ovat alun perin perustuneet SEUT 215 artiklaan, valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen tuomionsa 87 kohdassa, kun se katsoi, että unionin toimenpiteitä koskeva perusteluvelvollisuus ei velvoita neuvostoa toteamaan nimenomaisesti asetuksen N:o 267/2012 46 artiklan 2 kohdan oikeudellista perustaa koskevilta osin, että asetus (EU) N:o 267/2012 perustui SEUT 291 artiklan 2 kohtaan.
   Kuudennessa valitusperusteessaan valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se totesi tuomionsa 115 kohdassa, että asetuksen (EU) N:o 267/2012 23 artiklan 2 kohdan d alakohdassa asetettu kriteeri (riidanalainen kriteeri) on oikeusvaltion periaatteiden – ja yleisemmin Euroopan unionin oikeuden – mukainen, koska sen mielestä tämä kriteeri ”ei ole mielivaltainen eikä harkinnanvarainen”, ja 123 tuomionsa kohdassa, että ”riidanalaisella kriteerillä rajoitetaan neuvoston harkintavaltaa asettamalla objektiivisia kriteerejä ja takaamalla unionin oikeudelta edellytettävä ennakoitavuus”. Valittajan mielestä unionin yleinen tuomioistuin lisäksi loukkasi sen puolustautumisoikeuksia. Valittaja korostaa ensiksi, että unionin yleisen tuomioistuimen toteamus, jonka mukaan riidanalainen kriteeri on unionin oikeuden mukainen, edellytti kyseisen kriteerin uudelleen muotoilua, vaikka mainitun kriteerin laillisuuden arvioinnissa olisi tarkasteltava kriteeriä sellaisena kuin se sisältyy kyseiseen asetukseen. Valittaja huomauttaa myös, että sillä, että unionin yleinen tuomioistuin muotoili mainitun kriteerin uudelleen todetakseen sen lailliseksi, loukattiin valittajan puolustautumisoikeuksia, koska valittajalta evättiin mahdollisuus tukeutua mainittuun säännökseen puolustuksensa järjestämistä varten, sillä uudelleenmuotoillun kriteerin merkitys ei ollut valittajan tiedossa tämän kehitellessä puolustustaan, ja samalla siihen kuitenkin vedottiin valittajaa vastaan. Lopuksi valittaja katsoo, että unionin yleisen tuomioistuimen päättely oli epäjohdonmukaista ja näin ollen ristiriidassa sille kuuluvan perusteluvelvollisuuden kanssa.

      (1)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 15.10.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 945/2012 (EUVL L 282, s. 16).

      (2)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 267/2012 (EUVL L 88, s. 1).


title: Asia T-55/07: Kanne 23.2.2007 — Alankomaat v. komissio

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/52

         Kanne 23.2.2007 — Alankomaat v. komissio
   (Asia T-55/07)
   (2007/C 82/108)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: H. G. Sevenster ja D. J. M. de Grave)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               komission 14.12.2006 tekemä päätös Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle on kumottava Alankomaita koskevilta osin ja erityisesti niiltä osin kuin kyse on 5.67 miljoonan euron suuruisesta rahoitusta koskevasta korjauksesta, jota Alankomaihin on sovellettu sellaisen maksun osalta, jonka maksamista on pyydetty EMOTR:n tukiosastolta tukeen kelpaamattomien menojen osalta vuodelta 2002

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Alankomaat vetoaa kanteensa tueksi ensinnäkin siihen, että asetuksen N:o 2603/1999 (1) 4 artiklaa on rikottu, koska kyseisessä artiklassa tarkoitettujen monivuotisten menojen käsitettä on tulkittu ja sovellettu virheellisesti.
   Toiseksi kantaja vetoaa siihen, että asetuksen N:o 1257/1999 (2) 44 artiklan 2 kohtaa on rikottu ja luottamuksensuojan periaatetta on loukattu, koska rahoitusta koskevaa korjausta on Alankomaiden viranomaisten noudattaman menettelyn seurauksena sovellettu koko kyseessä olevaan määrään, vaikka komissio oli aiemmin hyväksynyt takuuosaston osalta ilmoituksen menettelyssä, jossa maaseudun kehittämistä vuosina 2000-2006 koskevat Alankomaiden ohjelma-asiakirjat hyväksyttiin.
   Kantaja vetoaa toissijaisesti siihen, että asetuksen N:o 1258/1999 (3) 7 artiklan 4 kohtaa ja asetuksen N:o 729/90 (4) 5 artiklan 2 kohdan c alakohtaa on rikottu sillä perusteella, että kyseisiä säännöksiä on sovellettu riidanalaisessa päätöksessä virheellisesti, koska yhteisölle ei Alankomaiden viranomaisten noudattaman menettelyn takia aiheutunut minkäänlaista taloudellista vahinkoa.
   Vieläkin toissijaisemmin kantaja vetoaa siihen, että suhteellisuusperiaatetta on loukattu sillä perusteella, että korjausta sovellettiin koko asianomaiseen määrään, vaikka Alankomaiden viranomaiset käyttivät kyseiset EMOTR:n varat kiistattomasti siten, ettei yhteisölle aiheutunut minkäänlaista taloudellista vahinkoa Alankomaiden viranomaisten noudattaman menettelyn seurauksena.
   Kantaja vetoaa lopulta siihen, että perusteluvelvollisuutta on jätetty noudattamatta, koska korjausta sovellettiin koko asianomaiseen määrään tätä perustelematta ja sovitteluelimen toteamusten vastaisesti, vaikka Alankomaiden viranomaiset käyttivät kyseiset EMOTR:n varat kiistattomasti siten, ettei yhteisölle aiheutunut minkäänlaista taloudellista vahinkoa Alankomaiden viranomaisten noudattaman menettelyn seurauksena.

      (1)  Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1257/1999 säädettyä maaseudun kehittämistukea koskevista siirtymäsäännöistä 9.12.1999 annettu komission asetus (EY) N:o 2603/1999 (EYVL L 316, s. 26).

      (2)  Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta 17.5.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1257/1999 (EYVL L 160, s. 80).

      (3)  Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17.5.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1258/1999 (EYVL L 160, s. 103).

      (4)  Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21.4.1970 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 729/70 (EYVL L 94, s. 13).


title: Asia C-605/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 16.10.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Naczelny Sąd Administracyjny – Puola) – Welmory sp. z o.o. v. Dyrektor Izby Skarbowej w Gdańsku (Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä — Direktiivi 2006/112/EY — 44 artikla — Palvelujen vastaanottajan kiinteän toimipaikan käsite — Paikka, jossa palvelut katsotaan suoritetuiksi verovelvollisille — Yhteisöliiketoimi)

text:
               22.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 462/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 16.10.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Naczelny Sąd Administracyjny – Puola) – Welmory sp. z o.o. v. Dyrektor Izby Skarbowej w Gdańsku
   (Asia C-605/12) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Direktiivi 2006/112/EY - 44 artikla - Palvelujen vastaanottajan kiinteän toimipaikan käsite - Paikka, jossa palvelut katsotaan suoritetuiksi verovelvollisille - Yhteisöliiketoimi))
   (2014/C 462/03)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Welmory sp. z o.o.

      Vastapuoli: Dyrektor Izby Skarbowej w Gdańsku

      Tuomiolauselma

   Ensimmäisellä verovelvollisella, jonka liiketoiminnan kotipaikka on yhdessä jäsenvaltiossa ja joka vastaanottaa toisessa jäsenvaltiossa asuvan toisen verovelvollisen suorittamia palveluja, on katsottava olevan tässä toisessa jäsenvaltiossa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 12.2.2008 annetulla neuvoston direktiivillä 2008/8/EY, 44 artiklassa tarkoitettu kiinteä toimipaikka näiden palvelujen verotuspaikan määrittämistä varten, jos tällä toimipaikalla on riittävä pysyvyysaste sekä henkilöstöresurssien ja teknisten resurssien osalta soveltuva rakenne, jonka avulla se pystyy vastaanottamaan palveluja ja käyttämään niitä liiketoiminnassaan, mikä on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tutkittava.

      (1)  EUVL C 79, 16.3.2013.


title: Asia C-462/11: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 14.12.2011 (Tribunalul Dâmbovițan (Romania) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Victor Cozman v. Teatrul Municipal Târgoviște (Ennakkoratkaisupyyntö — Ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen ensimmäinen lisäpöytäkirja — Sellaisen kansallisen lainsäädännön sallittavuus, jolla usean julkisen sektorin henkilöstöön kuuluvan henkilöstöluokan palkkoja alennetaan — Unionin oikeutta ei sovelleta — Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen)

text:
               10.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/13

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 14.12.2011 (Tribunalul Dâmbovițan (Romania) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Victor Cozman v. Teatrul Municipal Târgoviște
   (Asia C-462/11) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen ensimmäinen lisäpöytäkirja - Sellaisen kansallisen lainsäädännön sallittavuus, jolla usean julkisen sektorin henkilöstöön kuuluvan henkilöstöluokan palkkoja alennetaan - Unionin oikeutta ei sovelleta - Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen)
   2012/C 73/23
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunalul Dâmbovița

      Asianosaiset

      Kantaja: Victor Cozman

      Vastaaja: Teatrul Municipal Târgoviște

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunalul Dâmbovița — Ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen ensimmäisen lisäpöytäkirjan 1 artiklan tulkinta — Sellaisen kansallisen lainsäädännön sallittavuus, jolla usean julkisen sektorin henkilöstöön kuuluvan henkilöstöluokan palkkoja alennetaan — Palkkaoikeuden luonne — Rajat

      Määräysosa

   Euroopan unionin tuomioistuimella ei selvästi ole toimivaltaa vastata Tribunalul Dâmbovițan (Romania) 7.2.2011 tekemällään päätöksellä esittämiin kysymyksiin.

      (1)  EUVL C 331, 12.11.2011.


title: Asia C-461/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat)on esittänyt 23.10.2008 — Don Bosco Onroerend Goed BV, vastapuoli Staatssecretaris van Financiën

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat)on esittänyt 23.10.2008 — Don Bosco Onroerend Goed BV, vastapuoli Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-461/08)
   (2009/C 69/29)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hoge Raad der Nederlanden
   Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Don Bosco Onroerend Goed BV

      Vastapuoli: Staatssecretaris van Financiën
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kuudennen direktiivin (1) 13 artiklan B kohdan g alakohtaa, luettuna yhdessä 4 artiklan 3 kohdan a alakohdan kanssa, tulkittava siten, että veronalaista on sellaisen rakennuksen luovutus, joka on purettu osittain tarkoituksena korvata kyseinen rakennus uudella rakennettavalla rakennuksella?

               2)

               Onko tämän kysymyksen vastauksen kannalta merkityksellistä, kumpi, rakennuksen myyjä vai ostaja, on antanut rakennuksen purkamisesta toimeksiannon ja kumpi heistä vastaa purkamiskustannuksista, edellyttäen, että luovutus on veronalaista vain, jos myyjä on tehnyt toimeksiannon purkamisesta ja vastaa purkamiskustannuksista?

               3)

               Onko ensimmäisen kysymyksen vastauksen kannalta merkityksellistä, kumpi, rakennuksen myyjä vai ostaja, on tehnyt uudisrakentamista koskevat suunnitelmat, edellyttäen, että luovutus on veronalaista vain, jos myyjä on tehnyt uudisrakentamissuunnitelmat?

               4)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko silloin jokainen luovutus, joka tehdään purkamistoimien tosiasiallisen aloitushetken jälkeen tai jonain myöhempänä ajankohtana, erityisesti silloin, kun purkaminen on edistynyt huomattavasti, veronalainen?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).


title: Asia C-382/07: Kanne 8.8.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               22.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/9

         Kanne 8.8.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-382/07)
   (2007/C 223/12)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: N. Yerrell ja M. Telles Romão)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut yhteisön rautateiden kehittämisestä annetun neuvoston direktiivin 91/440/ETY muuttamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/51/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle

               —

               Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika, jonka kuluessa direktiivi oli saatettava osaksi kansallista oikeusjärjestystä, päättyi 31.12.2005.

      (1)  EUVL L 164, s. 164.


title: Asia T-535/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.6.2012 — Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias v. SMHV — Garmo (GAZI Hellim) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin GAZI Hellim rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön yhteismerkiksi rekisteröity sanamerkki HALLOUMI — Suhteellinen hylkäysperuste — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               21.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.6.2012 — Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias v. SMHV — Garmo (GAZI Hellim)
   (Asia T-535/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin GAZI Hellim rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön yhteismerkiksi rekisteröity sanamerkki HALLOUMI - Suhteellinen hylkäysperuste - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2012/C 217/42
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias (Nikosia, Kypros) (edustajat: aluksi asianajajat C. Milbradt ja H. Van Volxem, sitten asianajajat C. Milbradt ja A. Schwarz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Garmo AG (Stuttgart, Saksa)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n neljännen valituslautakunnan 20.9.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 1497/2009-4), joka liittyy Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichaniasin ja Garmo AG:n väliseen väitemenettelyyn

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 20.9.2010 tekemä päätös (asia R 1497/2009-4) kumotaan.

               2)

               SMHV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, myös valitusmenettelystä aiheutuneet kulut.

      (1)  EUVL C 30, 29.1.2011.


title: Asia C-256/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 9.5.2016 – Deichmann SE v. Hauptzollamt Duisburg

text:
               18.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/29

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 9.5.2016 – Deichmann SE v. Hauptzollamt Duisburg
   (Asia C-256/16)
   (2016/C 260/36)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Deichmann SE

      Vastaaja: Hauptzollamt Duisburg

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko menettelyn vahvistamisesta kiinalaisten ja vietnamilaisten vientiä harjoittavien tuottajien esittämien tiettyjen markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen arvioimiseksi sekä unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-659/13 ja C-34/14 antaman tuomion täytäntöön panemisesta 17.2.2016 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/223 (1) pätevä?

      (1)  EUVL 2016, L 41, s. 3.


title: Asia F-40/10: Kanne 7.6.2010 — Lebedef v. komissio

text:
               31.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/55

         Kanne 7.6.2010 — Lebedef v. komissio
   (Asia F-40/10)
   ()
   2010/C 209/87
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Giorgio Lebedef (Sennigerberg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja F. Frabetti)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vaatimus kumota komission päätös, jossa kantajan todetaan ylittäneen luvatta 5,5 päivällä vuoden 2009 vuosilomaoikeutensa

      Vaatimukset

               —

               Kantaja vaatii kumottavaksi 11.8.2009 tehtyä päätöstä, jolla EUROSTATin pääjohtaja määräsi henkilöstöosastonsa ilmoittamaan Henkilökohtaisten etuuksien hallinto- ja maksutoimiston toimivaltaiselle osastolle, että kantaja oli ylittänyt 5,5 päivällä vuoden 2009 vuosilomaoikeutensa, jotta tältä evättäisiin palkanmaksu tältä ajalta

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-293/03: Tribunal du travail de Bruxelles 20.5.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Gregorio My vastaan l'Office National des Pensions (O.N.P.)

text:
18.10.2003             FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                        C 251/3
yhteisöjen tuomioistuimeen 30.6.2003, Euroopan yhteisöjen                   järjestelmään, eikä voi pyytää tämän vertailun perusteella
tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Arch Timber                       kyseisten oikeuksien siirtämistä joko kansallisesta
Protection B.V. vastaan College voor de toelating van bestrij-              järjestelmästä yhteisön järjestelmään tai päinvastoin,
dingsmiddelen, johon asiaan ottaa lisäksi osaa Stichting                    yhteisön järjestelmästä kansalliseen järjestelmään;
Behoud Leefmilieu en Natuur Maas en Waal, seuraavaan kysy-
mykseen:
                                                                       2.   sikäli kuin näillä säännöksillä, joiden mukaan kyseisen
                                                                            henkilön on luovuttava nimenomaisesti siirrosta Belgian
Sallitaanko ainedirektiivissä, että jäsenvaltio asettaa täydentäviä         järjestelmästä yhteisön järjestelmään ilman, että edellä
edellytyksiä sellaisen biosidin markkinoille saattamiselle ja               mainittua vertailua on suoritettu, tai joilla luodaan tämän
käytölle, jonka tehoaine on sisällytetty ainedirektiivin                    sisältöinen hallinnollinen käytäntö, johdetaan tai saatetaan
liitteeseen I?                                                              johtaa työntekijää harhaan;
                                                                       3.   sikäli kuin näiden kansallisten säännösten mukaan kansal-
                                                                            lisen varhaiseläkkeen saamiseksi ei ole mahdollista ottaa
                                                                            huomioon niitä palvelusvuosia, joiden kuluessa henkilö
                                                                            on harjoittanut ammattitoimintaa Euroopan unionin
                                                                            virkamiehenä.
Tribunal du travail de Bruxelles 20.5.2003 tekemällään
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa                     (1) Suomenk. erityispainos Alue 5 Nide 1 s. 33.
Gregorio My vastaan l'Office National des Pensions
                               (O.N.P.)
                         (Asia C-293/03)
                         (2003/C 251/06)
                                                                       Bundesverwaltungsgericht             30.4.2003       tekemällään
                                                                       päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
                                                                       Bundesministerium für Wirtschaft und Teknologie vas-
Tribunal du travail de Bruxelles, on pyytänyt 20.5.2003                taan ISIS Multimedia Net GmbH ja Co. KG ja O2 GmbH
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-                                         ja Co. OHG
mioistuimeen 4.7.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
melta ennakkoratkaisua asiassa Gregorio My vastaan l'Office                              (Asiat C-327/03 ja C-328/03)
National des Pensions (O.N.P.), seuraaviin kysymyksiin:
                                                                                (2003/C 251/07)
Ovatko sellaiset kansalliset säännökset, kuten eräistä Belgian
eläkejärjestelmien ja kansainvälisen julkisoikeuden alaan kuu-
luvien toimielinten välisistä suhteista 21.5.1991 annettu laki ja
sosiaaliturvan       nykyaikaistamisesta       ja     lakisääteisten   Bundesverwaltungsgericht,         on      pyytänyt     30.4.2003
eläkejärjestelmien         elinkelpoisuuden        varmistamisesta     tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
26.7.1996 annetun lain 15, 16 ja 17 §:n täytäntöönpanosta              mioistuimeen 28.7.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
23.12.1996 annetun kuninkaan päätöksen 4 §:n 2 momentti,               melta ennakkoratkaisua asiassa Bundesministerium für
tai Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien                    Wirtschaft und Technologie vastaan ISIS Multimedia Net
henkilöstösääntöjen liitteessä VIII oleva 11 artikla vastoin           GmbH ja Co. KG (C-327/03) ja O2 GmbH ja Co. OHG
[EY:n perustamissopimuksen] 2, 3, 17, 18, 39, 40, 42 ja                (C-328/03), seuraaviin kysymyksiin:
283 artiklaa ja työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta
yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annetun asetuk-
sen no 1612/68 7 artiklaa (1):
                                                                       1.   Onko telepalvelualan yleisten valtuutusten ja yksittäisten
                                                                            toimilupien       yhteisistä    puitteista    10     päivänä
1.    sikäli kuin näiden kansallisten säännösten ja kyseisten               huhtikuuta 1997 annettua Euroopan parlamentin ja neu-
      henkilöstösääntöjen johdosta Euroopan unionin kansalai-               voston direktiiviä 97/13/EY (1) tulkittava siten, että siinä
      nen, kuten kantajan, jonka ammattiura on toteutunut                   sallitaan silloin, kun kansallinen sääntelyviranomainen
      ensin yrityksen tai kansallisen julkishallinnon palveluk-             antaa puhelinnumeroita käyttöön, sellaisen maksun
      sessa ja tämän jälkeen Euroopan yhteisöjen virkamiehenä               määrääminen, jossa otetaan huomioon käyttöön annettu-
      tai päinvastoin, ei voi vertailla niitä eläke-etuuksia,               jen numeroiden taloudellinen arvo, huolimatta siitä, että
      joita hän saisi kustakin eläkejärjestelmästä – kansallisesta          samoilla markkinoilla toimiva teleyritys, joka on
      tai yhteisön eläkejärjestelmästä – siirtämällä yhdessä                määräävässä markkina-asemassa, on maksutta saanut hal-
      järjestelmässä      ansaitsemansa       oikeudet      toiseen         tuunsa suuren määrän sellaisia puhelinnumeroita, jotka


title: Georgsmarienhütte Holding GmbH:n 31.10.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-181/98) (1999/C 1/33)

text:
C 1/16                  FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      4.1.1999
    tai toissijaisesti kumoaa mainitun direktiivin 3 artiklan       Tämän ohella riidanalaisella direktiivillä loukataan kanta-
    siltä osin, kuin siinä kielletään sellainen mainonta,           jan mukaan myös tiettyjä yhteisön oikeusjärjestyksen
    jonka vaikutus rajoittuu kulloisenkin jäsenvaltion alu-         takaamia perusoikeuksia, kuten esimerkiksi omaisuuden-
    eeseen,                                                         suojaa ja sananvapautta.
    taikka ainakin kumoaa mainitun direktiivin 3 artiklan           Lopuksi kantaja väittää, että EY:n perustamissopimuksen
    siltä osin, kuin siinä kielletään käyttämästä muiden            190 artiklan mukaista perusteluvelvollisuutta on loukattu,
    kuin tupakkatuotteiden mainonnassa sellaista nimeä,             koska keskeisille säännöksille ei ole annettu mitään perus-
    tavaramerkkiä tai symbolia, jota käytetään myös                 teluja tai niitä on annettu vain riittämättömästi. Toisaalta
    tupakkatuotteissa;                                              ei ole esitetty välttämättömiä perusteluja siitä, miten tois-
                                                                    sijaisuus- ja suhteellisuusperiaatetta on sovellettu. Myös-
                                                                    kään todellisia syitä direktiivin antamiseen ei ole esitetty.
Ð velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                    Georgsmarienhütte Holding GmbH:n 31.10.1998 Euroo-
Kantajan liiketoiminta liittyy mainosfilmeihin, joita näyte-
                                                                          pan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
tään yksinomaan Itävallan elokuvateattereissa. Tupakka-
tuotteiden mainosfilmien osalta kantaja on markkina-                                       (Asia T-181/98)
johtaja Itävallassa. Tupakkatuotteisiin liittyvän mainon-
                                                                                (1999/C 1/33)
nanosalta kantajan ainoa päämies on Austria Tabak.
Koska Austria Tabak myös käyttää ainoastaan kantajan
palveluja tupakkatuotteisiin liittyvässä mainonnassa, huo-
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
lehtii kantaja ainoana yrityksenä kaikista Itävallan
elokuvateattereissa näytettäviin mainosfilmeihin liittyvistä
yhteensovitustehtävistä.
                                                                    Georgsmarienhütte Holding GmbH, Georgsmarienhütte
                                                                    (Saksa), on nostanut 31.10.1998 Euroopan yhteisöjen
                                                                    ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
Kantaja katsoo, että sen markkina-aseman vuoksi tupakan             Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edus-
mainoskiellon taloudelliset seuraukset kohdistuisivat erityi-       tajina ovat asianajajat Walter Klosterfelde, Dr. Thomas
sen raskaasti siihen, koska sen lisäksi, että tupakkatuottei-       Jestaedt ja Dr. Martin Sura, Bryssel (Belgia), ja prosessi-
den elokuvamainontaan perustuva liikevaihto välittömästi            osoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Arendt &
menetettäisiin, kohdistuisi kielto myös sellaisiin tuotteisiin,     Medernach, 8Ð10 rue Mathias Hardt.
joista (direktiivissä) käytetään ilmaisua ºepäsuora mainon-
taº. Näiden kahden tuoteryhmän mainonta muodostaa
suuren osan kantajan liikevaihdosta.                                Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                    tuin
Oikeudellisesti kantaja vetoaa seuraaviin perusteisiin:
                                                                    Ð kumoaa Euroopan yhteisöjen komission 29.7.1998
                                                                         tekemän päätöksen K(1998) 2556, joka koski
Direktiivillä, joka sen johdanto-osan mukaan perustuu                    Ala-Saksin osavaltion avustuksia Georgsmarienhütte
EY:n perustamissopimuksen 57 artiklan 2 kohtaan sekä 66                  GmbH:lle;
ja 100 A artiklaan, ei ole oikeudellista perustaa yhteisön
oikeudessa, joten rajoitetun erityistoimivallan periaatetta
on loukattu. Riidanalainen direktiivi ei voi myöskään               Ð velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku-
perustua EY:n perustamissopimuksen 129 tai 235 artiklaan.                lut.
Siinäkin tapauksessa, että EY:n perustamissopimuksen
57 artiklan 2 kohtaa sekä 66 ja 100 a artiklaa pidettäisiin
soveltuvana ja riittävänä oikeudellisena perustana riidan-          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
alaiselle direktiiville, on sen antamisella kuitenkin loukattu
EY:n perustamissopimuksen 3 b artiklan toisessa kohdassa
määrättyä toissijaisuusperiaatetta ja joka tapauksessa              Kantaja on keskisuuri teräsyritys, ja se kuului vuoden
tämän artiklan kolmannessa kohdassa määrättyä suhteelli-            1993 alkuun asti Klöckner-nimiseen teräskonserniin, kun-
suusperiaatetta.                                                    nes siitä MBO-kaupalla tehtiin itsenäinen yritys osana
                                                                    Klöckner-konsernin velkasaneerausta. Kantajalle kuului
                                                                    tässä vaiheessa vielä eräitä kiinteistöjä, joita ei tarvittu lii-
Lisäksi kantaja väittää, että tavaroiden ja palvelujen sisä-        ketoiminnassa, joten ne myytiin. Yhdelle näistä kiinteis-
markkinavapauksia on loukattu. Erityisesti kantaja katsoo,          töistä, (niin sanotulle Westerkampin) kiinteistölle olivat
että direktiivi on ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen          Klöckner-teräskonsernin yritykset vuosien ajan vieneet kip-
30 ja 59 artiklan sekä niitä seuraavien artiklojen kanssa.          silietettä ja muuntajien teräspölyä.
 ---pagebreak--- 4.1.1999              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 1/17
Alkuvuodesta 1994 Ala-Saksin osavaltion kokonaan omis-            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tama Niedersächsische Landesentwicklungsgesellschaft              tuin
mbH (NILEG) osti muun muassa Westerkampin kiinteis-
tön, mutta edellytti, että kiinteistö puhdistetaan edellä
mainitusta teräspölyjätteestä. Kantaja ja NILEG tekivät           Ð kumoaa komission implisiittisen päätöksen hylätä kan-
asiainhoitosopimuksen, jossa kantaja velvoitettiin ryhty-             tajan 6.4.1998 tekemä valitus;
mään asianmukaisiin toimenpiteisiin näiden filtteripölyjät-
teiden hyödyntämiseksi tai niistä huolehtimiseksi, mistä
                                                                  Ð ottaa tutkittavaksi ja toteaa aiheelliseksi kyseisen vali-
kantaja sai palkkioksi yhteensä 61,64 miljoonaa Saksan
                                                                      tuksen sekä toteaa kantajalla olevan oikeus sairaus-
markkaa.
                                                                      vakuutukseen, eläkkeensä uudelleen laskemiseen,
                                                                      Ranskasta takaisinostettujen eläkeoikeuksiensa siirtoon
                                                                      ja työkyvyttömyyseläkkeeseen;
Riidanalaisessa päätöksessä komissio totesi, että kantajan
saama maksu oli muun muassa vastoin EHTY:n perus-
tamissopimusta ja yhteismarkkinoille soveltumaton ja että         Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut
se oli yhteisön oikeuden vastaisesti maksettu ilman, että             kokonaisuudessaan.
asiasta olisi ensin ilmoitettu komissiolle päätöksen
N:o 2496/96/EHTY 6 artiklan mukaisesti. Lisäksi Saksan
liittotasavalta velvoitettiin peruuttamaan tämä avustus ja        Kantaja pyytää myös, että:
vaatimaan sen takaisinmaksua.
                                                                  Ð hänelle korvataan hänen kärsimänsä vahingot, joiden
                                                                      määrän yksilöimiseen hän pidättää oikeuden;
Kantaja väittää, että komissio on tulkinnut virheellisesti
EHTY:n perustamissopimuksen 4 c artiklaa. Kantajan
mukaan komissio on päätöksessään virheellisesti pitänyt           Ð komissio velvoitetaan maksamaan 50 000 Ranskan
NILEGin 61,64 miljoonan Saksan markan suoritusta avus-                frangia korvaukseksi kuluista, joita ei yleensä voida
tuksena.                                                              lukea oikeudenkäyntikuluihin, mutta joiden jättäminen
                                                                      kantajan vahingoksi olisi kohtuutonta.
Komissio ei riidanalaisessa päätöksessä sanallakaan perus-        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
tele sitä, miksi kantajan ja NILEGin välisen molemmin-
puolisen asianhoitosopimuksen perusteella suoritettua
maksua olisi pidettävä avustuksena. Nämä maksut suori-            Kantaja, joka on komission entinen virkamies, riitauttaa
tettiin molemminpuolisen toimeksiantosopimuksen perus-            sen, ettei vastaaja ole suostunut hänen pyyntöönsä, jonka
teella, joka ei sisällä mitään, mikä viittaisi avustuksiin.       kohteina ovat muun muassa:
Myöskään toimeksiantosopimusta täytäntöönpantaessa ei
tullut esiin mitään avustuksiin viittaavaa. Itse asiassa kan-
tajalle toimeksiantosopimuksen perusteella aiheutuneet            Ð Ranskasta takaisinostettujen eläkeoikeuksien, jotka
kulut olivat jopa selvästi suurempia kuin, mitä sille sopi-           ovat kertyneet vuosilta 1972Ð1974, jolloin kantaja on
muksen perusteella kuulunut ja maksettu palkkio oli.                  työskennellyt ulkomailla, siirto yhteisöjen eläkejärjes-
                                                                      telmään,
                                                                  Ð hänen eläkkeensä laskeminen uudelleen hänen tämän-
                                                                      hetkisen ikänsä perusteella,
                                                                  Ð hänen kansalliseen sosiaaliturvaan kohdistuvien oike-
Jean-FrancËois Ferrandin 9.11.1998 Euroopan yhteisöjen                uksiensa menettäminen, ja
              komissiota vastaan nostama kanne
                       (Asia T-183/98)
                                                                  Ð työkyvyttömyyseläkkeen saamatta jääminen.
                        (1999/C 1/34)
                                                                  Kantaja selittää, että hänet oli pantu viralta mutta yhteisö-
                                                                  jen tuomioistuimen tammikuussa 1985 antaman tuomion
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     perusteella hän palasi virkaansa. Hänen sairastuttuaan vir-
                                                                  kaan palaamisensa jälkeen ja pyydettyään henkilöstösään-
                                                                  töjen 73 ja 78 artiklan mukaisia etuuksia hänen tapauk-
Jean-FrancËois Ferrandi, kotipaikka Ajaccio (Ranska), on          seensa sovellettiin vain henkilöstösääntöjen 73 artiklaa.
nostanut 9.11.1998 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                Vuonna 1993 hän pyysi päästä varhennetulle vanhuuseläk-
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö-           keelle, joka hänelle lopulta myönnettiin. Kantajan mukaan
jen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja         komissio on sen jälkeen ottanut hänet uudelleen palveluk-
Jean-Baptiste Giuseppi, Ajaccio, ja prosessiosoite Luxem-         seen viideksi vuodeksi määräaikaisen työsopimuksen
burgissa asianajotoimisto J. L. Biancarelli, 18 rue J. P.         perusteella, mutta komission varainhoidon valvoja ei ole
Brasseur.                                                         vahvistanut sopimusta.


title: Asia C-470/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 7.9.2015 – Lufthansa Cargo AG v. Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 7.9.2015 – Lufthansa Cargo AG v. Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu
   (Asia C-470/15)
   (2015/C 398/22)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Lufthansa Cargo AG

      Muu osapuoli: Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Amerikan yhdysvaltojen välisen lentoliikennesopimuksen (EUVL 2007, L 134) 3 artiklan 1 kohdan johdantolausetta ja c alakohdan ii alakohdan ensimmäistä virkettä tulkittava siten, että jäsenvaltioon A sijoittautunut yhteisön lentoyhtiö saa sen perusteella tehokkaan oikeuden sellaisen rahdin, joka on lastattu kolmannessa valtiossa, purkamiseen toisessa jäsenvaltiossa B Yhdysvaltoihin ilman rahdin purkamista tehdyn välilaskun jälkeen ja ettei tältä osin ole tarpeen vedota jäsenvaltion B ja kolmannen valtion välisiin kahdenvälisiin sopimuksiin?

               2)

               Voiko yhteisön lentoyhtiö saada Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Amerikan yhdysvaltojen välisen lentoliikennesopimuksen perusteella oikeuksia muita jäsenvaltioita kuin sitä jäsenvaltiota kohtaan, jossa sen päätoimipaikka on?

               3)

               Onko jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisten lentoliikennesopimusten neuvottelemisesta ja täytäntöönpanosta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/2004 (EUVL L 195, oikaisu EUVL L 204) 5 artikla esteenä sille, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 49 artiklassa tarkoitetun ja unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä vahvistetun sijoittautumiskriteerin täyttymistä arvioitaessa edellytetään muun muassa sitä, että sellaisen yhteisön lentoyhtiön, jonka päätoimipaikka on jäsenvaltiossa A, laivueen vähintään kahdesta lentokoneesta muodostuvan osan asemapaikka on jäsenvaltiossa B?


title: Asian T-251/99 poistaminen rekisteristä

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/54

         Asian T-251/99 poistaminen rekisteristä (1)

   (2004/C 300/105)

      (oikeudenkäyntikieli: hollanti)

   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun toisen jaoston puheenjohtajan 5.10.2004 antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-251/99, Texaco Nederland B.V. ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.

      (1)  EYVL C 20, 22.1.2000.


title: Asia C-136/15 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 19.6.2015 – Valittajana Mohammad Makhlouf ja muuna osapuolena Euroopan unionin neuvosto (Muutoksenhaku — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla — 169 artiklan 2 kohta — Valituskirjelmän tarpeellinen sisältö — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/11

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 19.6.2015 – Valittajana Mohammad Makhlouf ja muuna osapuolena Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-136/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla - 169 artiklan 2 kohta - Valituskirjelmän tarpeellinen sisältö - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
   (2015/C 398/13)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Mohammad Makhlouf (edustaja: avocat G. Karouni)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: G. Étienne ja M.-M. Joséphidès)

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Mohammad Makhlouf vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänen on korvattava Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 311, 21.9.2015.


title: Asia T-393/14: Kanne 4.6.2014 – Ingeperfil v. komissio

text:
               28.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 245/29

         Kanne 4.6.2014 – Ingeperfil v. komissio
   (Asia T-393/14)
   2014/C 245/39
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Ingeperfil, SL (Barcelona, Espanja) (edustajat: asianajajat J. C. García Muñoz, J. I. Jiménez-Blanco Carrillo de Albornoz ja J. Corral García)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-392/14.


title: Asia T-544/11: Kanne 12.10.2011 — Spectrum Brands (UK) v. SMHV — Philips (STEAM GLIDE)

text:
               7.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/17

         Kanne 12.10.2011 — Spectrum Brands (UK) v. SMHV — Philips (STEAM GLIDE)
   (Asia T-544/11)
   2012/C 6/33
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Spectrum Brands (UK) Ltd (Manchester, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: barrister S. Malynicz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Koninklijke Philips Electronics NV (Eindhoven, Alankomaat)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 14.7.2011 tekemä päätös asiassa R 1289/2010-1 on kumottava ja

               —

               vastaaja ja vastapuoli valituslautakunnassa on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaamaan kantajan kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Sanamerkki STEAM GLIDE luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten — rekisteröity yhteisön tavaramerkiksi numerolla 5167382

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: Vastapuoli valituslautakunnassa jätti mitättömäksi julistamista koskevan hakemuksen neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla yhdessä 7 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohdassa olevien ehdottomien hylkäysperusteiden kanssa.

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskeva hakemus hylättiin.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksenalainen päätös kumottiin ja yhteisön tavaramerkin rekisteröinti julistettiin mitättömäksi.

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen, koska valituslautakunta erehtyi tavaramerkin merkityksestä ja syntaksista ja sen osatekijöistä sekä sen soveltuvuudesta tai muutoin siitä, että se olisi kyseisiä tavaroita välittömästi ja suoraan kuvaileva termi. Valituslautakunta ei myöskään ottanut huomioon tavaramerkkiasetuksen 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan taustalla olevaa yleistä intressiä. Se rikkoi neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, koska se ei ottanut huomioon tavaramerkin keskeistä tehtävää eikä keskivertokuluttajan näkökulmaa, koska se ei arvioinut 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa erillään 7 artiklan 1 kohdan c alakohdasta, koska se ei ottanut huomioon tavaramerkkiasetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan taustalla olevaa yleistä intressiä ja koska se ei analysoinut tavaramerkkiä yhtenä kokonaisuutena.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (neljäs jaosto), 28 päivänä toukokuuta 1998, asiassa C-62/97 P, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan María Lidia Lozano Palacios (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Entinen kansallinen asiantuntija - Asettautumiskorvaus)

text:
C 258/2                 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      15.8.98
ton direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1)             (asiamiehenä Annie Snoecx), jossa kantaja vaatii yhteisö-
9 artiklan 1 kohdan sekä EY:n perustamissopimuksen 6 ja              jen tuomioistuinta toteamaan, että Belgian kuningaskunta
59 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides             ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen ja alusten
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C.             tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia
Gulmann sekä tuomarit M. Wathelet, J. C. Moitinho de                 sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia kos-
Almeida (esittelevä tuomari), D. A. O. Edward ja J.-P.               kevista yhteisistä säännöistä ja standardeista 22 päivänä
Puissochet, julkisasiamies: N. Fennelly, kirjaaja: johtava           marraskuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/57/
hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut                    EY (EYVL L 319, 12.12.1994 s. 20) mukaisia velvoittei-
7.5.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                  taan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudatta-
                                                                     misen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää-
                                                                     räyksiä, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien
1) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhden-
                                                                     kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann (esit-
     mukaistamisesta Ð yhteinen arvonlisäverojärjestelmä:
                                                                     televä tuomari) sekä tuomarit M. Wathelet, J. C. Moitinho
     yhdenmukainen määräytymisperuste Ð 17 päivänä
                                                                     de Almeida, P. Jann ja L. Sevón, julkisasiamies: F. G.
     toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direk-
                                                                     Jacobs, kirjaaja: R. Grass, on antanut 14.5.1998 tuomion,
     tiivin 77/388/ETY 9 artiklan 1 kohdassa olevaa ºkiin-
                                                                     jonka tuomiolauselma on seuraava:
     teän toimipaikanº käsitettä on tulkittava siten, että
     jäsenvaltioon sijoittautuneella yrityksellä, joka vuokraa
     tai leasingvuokraa ajoneuvoja toiseen jäsenvaltioon             1) Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut alusten tar-
     sijoittautuneille asiakkaille, ei ole tällaisen vuokrauk-            kastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia,
     sen perusteella kiinteää toimipaikkaa tuossa toisessa                sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia
     jäsenvaltiossa.                                                      koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista 22 päi-
                                                                          vänä marraskuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin
2) EY:n perustamissopimuksen 59 artiklan vastaisia ovat                   94/57/EY 16 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoittei-
     kansalliset säännökset, joiden mukaan jäsenvaltioon                  taan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa
     sijoittautumattomille verovelvollisille, jotka hakevat               kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
     jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhden-                  asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
     mukaistamisesta Ð maan alueelle sijoittautumatto-
     mille verovelvollisille suoritettavaa arvonlisäveron            2) Belgian kuningaskunta          velvoitetaan   korvaamaan
     palautusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt Ð 6 päi-               oikeudenkäyntikulut.
     vänä joulukuuta 1979 annetun kahdeksannen neuvos-
     ton direktiivin 79/1072/ETY mukaista arvonlisäveron
                                                                     (1) EYVL C 370, 6.12.1997.
     palautusta, maksetaan korkoa vasta siitä lukien, kun
     ne ovat sitä tältä jäsenvaltiolta vaatineet, ja tämä
     korko on alempi kuin kyseisen valtion alueelle sijoit-
     tautuneille verovelvollisille palautusten suorittamiselle
     säädetyn määräajan päättymisestä lukien viran puo-
     lesta maksettava korko.
                                                                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(1) EYVL C 40, 8.2.1997.                                                                     (neljäs jaosto),
                                                                                28 päivänä toukokuuta 1998,
                                                                     asiassa C-62/97 P, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                María Lidia Lozano Palacios (1)
                                                                     (Muutoksenhaku Ð Henkilöstö Ð Entinen kansallinen
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                asiantuntija Ð Asettautumiskorvaus)
                         (viides jaosto),
                                                                                (98/C 258/04)
                  14 päivänä toukokuuta 1998,
asiassa C-368/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                    Belgian kuningaskunta (1)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Ð Direk-
                                                                        (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
        tiivin 94/57/EY täytäntöönpanon laiminlyönti)
                                                                         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                          (98/C 258/03)
                                                                     Asiassa C-62/97 P, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
                 (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                     henään Julian Currall, jota avustaa Denis Waelbroeck),
                                                                     jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan yhtei-
                                                                     söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                     T-33/95, Lozano Palacios vastaan komissio, 12.12.1996
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                     antaman tuomion (Kok. H. 1996, s. II-1535) kumoamista,
                                                                     vastapuolena: Euroopan yhteisön komission virkamies
Asiassa C-368/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-             María Lidia Lozano Palacios, kotipaikka Bryssel, edustaja-
henä Berend Jan Drijber) vastaan Belgian kuningaskunta               naan asianajaja Jean-NoeÈl Louis, Bryssel, prosessiosoite
 ---pagebreak--- 15.8.98                 FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 258/3
Luxemburgissa c/o fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Ces-             mitysten rekisteröinnistä 12 päivänä kesäkuuta 1996 anne-
sange, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien             tun komission asetuksen (EY) N:o 1107/96 (EYVL L 148,
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Ragnemalm                   21.6.1996, s. 1) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toi-
sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn ja K. M. Ioannou (esitte-            mien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias,
levä tuomari), julkisasiamies: G. Tesauro, kirjaaja: R.             jaostojen puheenjohtajat C. Gulmann (esittelevä tuomari),
Grass, on antanut 28.5.1998 tuomion, jonka tuomiolau-               H. Ragnemalm ja M. Wathelet sekä tuomarit J. C. Moi-
selma on seuraava:                                                  tinho de Almeida, P. J. G. Kapteyn, J. L. Murray, J.-P.
                                                                    Puissochet, G. Hirsch, P. Jann ja L. Sevón, julkisasiamies:
                                                                    A. La Pergola, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on
1) Valitus hylätään.                                                antanut 9.6.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
                                                                    raava:
2) Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaa-
      maan oikeudenkäyntikulut.                                     1) Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellis-
                                                                         ten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 14 päi-
(1) EYVL C 108, 5.4.1997.                                                vänä heinäkuuta 1992 annettua neuvoston asetusta
                                                                         (ETY) N:o 2081/92 on tulkittava siten, että jäsenvaltio
                                                                         ei voi kyseisen asetuksen voimaantulon jälkeen kansal-
                                                                         lisia säännöksiä toteuttamalla muuttaa sellaista alku-
                                                                         peränimitystä, jonka rekisteröintiä se on hakenut
                                                                         17 artiklan mukaisesti, eikä suojata sitä kansallisella
                                                                         tasolla.
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                    9 päivänä kesäkuuta 1998,                       2) Se seikka, että neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2081/
yhdistetyissä asioissa C-129/97 ja C-130/97 (Tribunal de                 92 17 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesta
grande instance de Dijonin esittämä ennakkoratkaisu-                     maantieteellisten merkintöjen ja alkuperäisnimitysten
pyyntö), rikosoikeudenkäynti Yvon Chiciakia ja Fromage-                  rekisteröinnistä 12 päivänä kesäkuuta 1996 annetun
rie Chiciakia sekä Jean-Pierre Folia vastaan, Syndicat                   komission asetuksen (EY) N:o 1107/96 liitteessä ei ole
de deÂfence de l'EÂpoisses ym:n osallistuessa asian käsitte-             moniosaiseen alkuperänimitykseen liittyvää alaviitettä,
                              lyyn (1)                                   jossa täsmennetään, että rekisteröintihakemus ei koske
                                                                         tiettyä osaa nimityksestä, ei välttämättä merkitse sitä,
(Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten               että nimityksen kaikki osat ovat suojattuja.
merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annettu asetus
(ETY) N:o 2081/92 Ð Komission yksinomainen toimi-
       valta Ð Moniosaisten nimitysten suojan laajuus)              (1) EYVL C 142, 10.5.1997.
                          (98/C 258/05)
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                    (kuudes jaosto),
                                                                                11 päivänä kesäkuuta 1998,
Yhdistetyissä asioissa C-129/97 ja C-130/97, jotka Tribu-           yhdistetyissä asioissa C-232/95 ja C-233/95, Euroopan
nal de grande instance de Dijon (Ranska) on saattanut                    yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta (1)
ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisö-
jen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen ensin maini-           (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Ð Direk-
tussa tuomioistuimessa vireillä olevissa rikosasioissa, joissa      tiivi 76/464/ETY Ð Vesien pilaaminen Ð Direktiivin
vastaajina ovat Yvon Chiciak ja Fromagerie Chiciak                                  täytäntöönpanon laiminlyönti)
(C-129/97), Jean-Pierre Fol (C-130/97), ja joissa asian                                     (98/C 258/06)
käsittelyyn ovat osallistuneet Syndicat de deÂfence de
l'EÂpoisses (C-129/97 ja C-130/97), Institut national des
appellations d'origine contrôleÂes (INAO) (C-29/97 ja                               (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
C-130/97), Association nationale d'appellation d'origine
laitieÁre francËaise (ANAOF) (C-129/97 ja C-30/97), Laiterie
de la Côte SARL ym. (C-30/97), ennakkoratkaisun maata-
loustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten mer-              (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
kintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 14 päivänä heinä-               yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
kuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2081/
92 (EYVL L 208, 24.7.1992, s. 1) ja neuvoston asetuksen
(ETY) N:o 2081/92 17 artiklassa säädetyn menettelyn                 Yhdistetyissä asioissa C-232/95 ja C-233/95, Euroopan
mukaisesta maantieteellisten merkintöjen ja alkuperäisni-           yhteisöjen komissio (asiamiehenään Maria Condou


title: Asia C-22/03: Rechtbank te Rotterdamin 21.1.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Optiver B.V. ym. vastaan Stichting Autoriteit Financiële Markten

text:
C 70/8                  FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                          22.3.2003
       edellytetä etukäteen myönnettyä edellä selostettua lupaa,        Tribunale Ordinario di Torino Sezione IV penalen
       kun taas aikakauslehtien tilausten myyntiin (tämän tulkin-       13.1.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
       nan mukaan) edellytetään tätä etukäteen myönnettävää             kaisupyyntö rikosoikeudenkäynnissä, jossa vastaajana on
       lupaa ja siihen sovelletaan rangaistussäännöstä;                                         Michel Mulliezi ym
b)     Sanomalehtien myyntiin sinänsä ei edellä mainitun
       25.6.1993 annetun lain 5 §:n 3 kohdan mukaan edellyte-                                      (Asia C-23/03)
       tä etukäteen myönnettyä edellä selostettua lupaa, kun
       taas aikakauslehtien tilausten myyntiin edellytetään tätä
       etukäteen myönnettävää lupaa ja siihen sovelletaan ran-
       gaistussäännöstä.                                                                          (2003/C 70/14)
                                                                        Tribunale Ordinario di Torino Sezione IV penale on pyytänyt
                                                                        13.1.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
                                                                        jen tuomioistuimeen 23.1.2003, Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                        mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa rikosoikeudenkäyn-
                                                                        nissä, jossa vastaajana on Michel Mulliezi ym. seuraaviin
                                                                        kysymyksiin:
Rechtbank te Rotterdamin 21.1.2003 tekemällään päätök-
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Optiver B.V.               1)    Voidaanko direktiivin 68/151/ETY ( 1) 6 artiklaa tulkita
     ym. vastaan Stichting Autoriteit Financiële Markten                      niin, että siinä velvoitetaan jäsenvaltiot säätämään asian-
                                                                              mukaisista seuraamuksista paitsi yhtiöiden taseen ja tulos-
                                                                              laskelman julkistamisen laiminlyönnin osalta myös sellai-
                                                                              sen virheellisen julkistamisen osalta, jonka kohteena on
                           (Asia C-22/03)                                     tase, tuloslaskelma, osakkaille tai yleisölle suunnatut
                                                                              muut yhtiöitä koskevat tiedonannot tai mikä tahansa
                                                                              taloudellista tilannetta taikka varallisuus- tai rahoitusase-
                                                                              maa koskeva tieto, jonka yhtiö on velvollinen esittämään
                          (2003/C 70/13)                                      itsestään tai konsernista, johon se kuuluu?
                                                                        2)    Kun otetaan huomioon, että kullakin jäsenvaltiolla on
                                                                              velvollisuus säätää ensimmäisessä direktiivissä 68/151/
                                                                              ETY ja neljännessä direktiivissä 78/660/ETY säädetyistä
Rechtbank te Rotterdam on pyytänyt 21.1.2003 tekemällään                      oikeudenvastaisista teoista aiheutuvista ”asianmukaisista
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                      seuraamuksista”, onko näitä direktiivejä ja erityisesti
23.1.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                      Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 44 artiklan
ratkaisua asiassa Optiver B.V. ym. vastaan Stichting Autoriteit               3 kohdan g alakohtaa, ensimmäisen direktiivin 68/151/
Financiële Markten seuraavaan kysymykseen:                                    ETY 2 artiklan 1 kohdan f alakohtaa ja 6 artiklaa sekä
                                                                              neljännen direktiivin 78/660/ETY ( 2) 2 artiklan 2, 3 ja
                                                                              4 kohtaa, sellaisena kuin tämä direktiivi on täydennettynä
                                                                              direktiivillä 83/349/ETY (3) ja direktiivillä 90/605/ETY (4),
                                                                              yhdessä luettuina tulkittava siten, että ne ovat esteenä
Estääkö direktiivi 85/303/ETY (1) ja erityisesti sen 11 ja                    jäsenvaltion laille, jonka mukaan tiettyjen yhtiöoikeudel-
12 artiklan tulkinta sen, että arvopaperiyhteisöiltä peritään                 listen asiakirjojen (mm. taseen ja tuloslaskelman) julkista-
edellä kuvattu maksu niiden arvopapereihin liittyvistä toimin-                mista ja niissä olevien tietojen oikeellisuutta ja riittävyyttä
noista saamien bruttotulojen perusteella?                                     koskevien velvollisuuksien rikkominen ei ole rangaista-
                                                                              vaa, jos
( 1) Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista annetun          a)    virhe on pelkästään laadullinen;
     direktiivin 69/335/ETY muuttamisesta 10 päivänä kesäkuuta
     1985 annettu neuvoston direktiivi (EYVL 1985, L 156, s. 23).
                                                                              b)    yhtiötä koskevilla väärillä tiedoilla tai poisjätetyillä
                                                                                tiedoilla aiheutettu tilikauden tuloksen tai yhtiön
                                                                                nettovarallisuuden muutos ei ylitä tiettyä prosentti-
                                                                                määräistä alarajaa;


title: Asia T-173/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.12.2014 – Selo Medical v. SMHV – biosyn Arzneimittel (SELOGYN) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin SELOGYN rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aiempi kansallinen sanamerkki SELESYN — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EU) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Rekisteröinnin epääminen)

text:
               9.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/47

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.12.2014 – Selo Medical v. SMHV – biosyn Arzneimittel (SELOGYN)
   (Asia T-173/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin SELOGYN rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aiempi kansallinen sanamerkki SELESYN - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EU) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Rekisteröinnin epääminen))
   (2015/C 046/58)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Selo Medical GmbH (Unternberg, Itävalta) (edustaja: asianajaja T. Schneider)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Walicka)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: biosyn Arzneimittel GmbH (Fellbach, Saksa) (edustajat: asianajajat R. Kunz-Hallstein ja H. Kunz-Hallstein)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 21.1.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 2601/2011 4), joka koskee biosyn Arzneimittel GmbH:n ja Selo Medical GmbH:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Selo Medical GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 141, 18.5.2013.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 8 päivänä maaliskuuta 2001 asiassa C-278/99 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), rikosoikeudenkäynti Georgius van der Burgia vastaan (Tekniset standardit ja määräykset – Lähettimet, joille ei ole saatu tyyppihyväksyntää – Mainonta)

text:
C 173/16                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           16.6.2001
Edellytys, jonka mukaan Bundespflegegeldgesetzin (Itävallan huolto-         1)    Ranskan tasavalta ei ole noudattanut jäsenvaltioissa juomave-
avustuslaki) mukaisen Pflegedeldin (huoltoavustus) saamiseksi huol-               den valmistamiseen tarkoitetun pintaveden laatuvaatimuksista
lettavan henkilön tavanomaisen asuinpaikan on oltava Itävallassa,                 16 päivänä kesäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin
on ristiriidassa sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön               75/440/ETY ja erityisesti sen 4 artiklan mukaisia velvoittei-
alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäse-            taan, koska se ei ole antanut tarvittavia säännöksiä sitä varten,
niinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen                      että juomaveden valmistamiseen tarkoitetun pintaveden laatu
(ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajantasais-                olisi direktiivin 3 artiklassa säädettyjen arvojen mukainen.
tettuna 2 päivänä joulukuuta 1996 annetulla neuvoston asetuksella
(EY) N:o 118/97, 19 artiklan 1 kohdan ja kyseisen asetuksen                 2)    Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
III osaston 1 luvun muiden jaksojen vastaavien säännösten kanssa.                 kulut.
(1) EYVL C 226, 7.8.1999.
                                                                            (1) EYVL C 281, 2.10.1999.
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                           (kuudes jaosto)
                                                                                (kuudes jaosto)
                   8 päivänä maaliskuuta 2001
asiassa C-266/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                                          8 päivänä maaliskuuta 2001
                        Ranskan tasavalta (1)
                                                                            asiassa C-278/99 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Juomave-                  ennakkoratkaisupyyntö), rikosoikeudenkäynti Georgius
den valmistamiseen tarkoitetun pintaveden laatu – direktiivi                                      van der Burgia vastaan (1)
75/440/ETY – Ihmisten käyttöön tarkoitetun veden valmis-
                   tamisolosuhteet Bretagnessa)
                                                                            (Tekniset standardit ja määräykset – Lähettimet, joille ei ole
                                                                                saatu tyyppihyväksyntää – Mainonta)
                          (2001/C 173/26)
                                                                                (2001/C 173/27)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                            (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
Asiassa C-266/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-                           yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
nään M. Nolin) vastaan Ranskan tasavalta (asiamiehinään
K. Rispal-Bellanger ja D. Colas), jossa kantaja vaatii yhteisöjen
tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasavalta ei ole nou-                Asiassa C-278/99, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alanko-
dattanut jäsenvaltioissa juomaveden valmistamiseen tarkoite-                maat) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomiois-
tun pintaveden laatuvaatimuksista 16 päivänä kesäkuuta 1975                 tuimen käsiteltäväksi saadakseen kyseisessä kansallisessa tuo-
annetun neuvoston direktiivin 75/440/ETY (EYVL L 194 s. 26)                 mioistuimessa vireillä olevassa rikosoikeudenkäynnissä, jossa
ja erityisesti sen 4 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei          vastaajana on Georgius van der Burg, ennakkoratkaisun tekni-
ole antanut tarvittavia säännöksiä sitä varten, että juomaveden             siä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittami-
valmistamiseen tarkoitetun pintaveden laatu olisi direktiivin               sessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta
3 artiklassa säädettyjen arvojen mukainen, yhteisöjen tuo-                  1983 annetun neuvoston direktiivin 83/189/ETY (EYVL L 109,
mioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                   s. 8) 1 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes
puheenjohtaja C. Gulmann sekä tuomarit V. Skouris,                          jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. Gul-
J.-P. Puissochet, R. Schintgen ja F. Macken (esittelevä tuomari),           mann (esittelevä tuomari) sekä tuomarit V. Skouris, J.-P. Puisso-
julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: L. Hewlett, hallintovirka-         chet, R. Schintgen ja N. Colneric, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo
mies, on antanut 8.3.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma                     Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 8 maaliskuuta tuomion,
on seuraava:                                                                jonka tuomiolauselma on seuraava:
 ---pagebreak--- 16.6.2001                FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 173/17
Sellainen kansallinen sääntely, josta säädetään Besluit radio-elektri-      1)    Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut direktiivin 85/73/ETY
sche inrichtingenin C.11.1 §:n 1 momentissa ja jossa kielletään                   muuttamisesta ja kodifionnista elävien eläinten ja tiettyjen
sellaisten lähettimien, joita ei ole tyyppihyväksytty, mainostaminen,             eläintuotteiden eläinlääkärintarkastusten ja -valvonnan rahoit-
ei ole direktiivissä 83/189/ETY tarkoitettu tekninen määräys, joka                tamisen varmistamiseksi sekä direktiivien 90/675/ETY ja
olisi pitänyt antaa ennen hyväksymistään komissiolle tiedoksi.                    91/496/ETY muuttamisesta 26 päivänä kesäkuuta 1996
                                                                                annetun neuvoston direktiivin 96/43/EY 4 artiklan 1 kohdan
                                                                                ensimmäisen alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
(1) EYVL C 265, 18.9.1999.                                                        antanut säädetyssä määräajassa kaikkia kyseisessä alakohdassa
                                                                                tarkoitettujen säännösten noudattamisen edellyttämiä lakeja,
                                                                                asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
                                                                            2)    Kanne hylätään muilta osin.
                                                                            3)    Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                                kulut.
                                                                            (1) EYVL C 299, 16.10.1999.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                       (ensimmäinen jaosto)
                    8 päivänä maaliskuuta 2001                                      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (neljäs jaosto)
asiassa C-316/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                      Saksan liittotasavalta (1)
                                                                                8 päivänä maaliskuuta 2001
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-                 asiassa C-97/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
vi 96/43/EY – Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytän-                                            Ranskan tasavalta (1)
                      töönpanon laiminlyönti)
                                                                            (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direk-
                                                                                tiivin 97/52/EY täytäntöönpanon laiminlyönti)
                          (2001/C 173/28)
                                                                                (2001/C 173/29)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                    tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                            Asiassa C-97/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
Asiassa C-316/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-                  nään M. Nolin) vastaan Ranskan tasavalta (asiamiehinään
nään K.-D. Borchardt) vastaan Saksan liittotasavalta (asiamiehi-            K. Rispal-Bellanger ja S. Pailler), jossa kantaja vaatii yhteisöjen
nään W.-D. Plessing ja C.-D. Quassowski), jossa kantaja vaatii              tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasavalta ei ole nou-
yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Saksan liittotasavalta            dattanut julkisia palveluhankintoja, julkisia tavaranhankintoja
ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen ja direktiivin                 ja julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenet-
85/73/ETY muuttamisesta ja kodifioinnista elävien eläinten ja               telyjen yhteensovittamisesta annetujen direktiivien 92/50/ETY,
tiettyjen eläintuotteiden eläinlääkärintarkastusten ja -valvon-             93/36/ETY ja 93/37/ETY muuttamisesta 13 päivänä lokakuuta
nan rahoittamisen varmistamiseksi sekä direktiivin                          1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
90/675/ETY ja 91/496/ETY muuttamisesta 26 päivänä kesä-                     97/52/EY (EYVL L 328, s. 1) mukaisia velvoitteitaan, koska se
kuuta 1996 annetun direktiivin 96/43/EY (EYVL L 162, s. 1 ja                ei ole ilmoittanut kyseisen direktiivin kaikkien säännösten
oikaisu EYVL 1997, L 8, s. 32) mukaisia velvoitteitaan, koska               noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
se ei ole antanut säädetyssä määräajassa tämän direktiivin                  määräyksiä tai koska se ei ole toteuttanut tarpeellisia toimenpi-
noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia              teitä sen noudattamiseksi, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs
määräyksiä, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto),                   jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. La
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet                    Pergola sekä tuomarit D.A.O. Edward ja S. von Bahr (esittelevä
sekä tuomarit P. Jann (esittelevä tuomari) ja L. Sevón, julkisasia-        tuomari), julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: R. Grass, on
mies: A. Tizzano, kirjaaja: R. Grass, on antanut 8.3.2001                   antanut 8.3.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                  raava:


title: Asia C-50/08: Kanne 12.2.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               24.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 128/18

         Kanne 12.2.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-50/08)
   (2008/C 128/31)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J.-P. Keppenne ja H. Støvlbæk)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, etenkin EY 43 ja EY 45 artiklaa, koska se on asettanut kansalaisuutta koskevan edellytyksen notaarin ammattiin pääsylle

               —

               Ranskan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio väittää kanteessaan, että asettaessaan kansalaisuutta koskevan edellytyksen notaarin ammattiin pääsylle ja notaarin ammatin harjoittamiselle, vastaaja on loukannut suhteettomalla tavalla EY 43 artiklassa tarkoitettua sijoittautumisvapautta. EY 45 artiklassa määrätään toki, että sijoittautumisvapautta koskevan luvun määräyksiä ei sovelleta toimintaan, joka välittömästi ja nimenomaisesti liittyy julkisen vallan käyttöön. Komission mukaan tehtävät, joista notaarit vastaavat Ranskan lain mukaan, liittyvät kuitenkin niin vähäisessä määrin julkisen vallan käyttöön, etteivät ne kuulu kyseisen artiklan soveltamisalaan, eivätkä oikeuta tällaista sijoittautumisvapauden rajoittamista.
   Toisaalta notaareille ei myönnetä kyseisten tehtävien johdosta todellisia pakkokeinoja koskevia valtuuksia, ja tuomarin ja notaarin tehtävät ja heitä koskevat säädökset ovat hyvin erilaiset.
   Toisaalta kansallinen lainsäätäjä voi säätää toimenpiteistä, jotka ovat vähemmän rajoittavia kuin kansalaisuutta koskeva edellytys, kuten esimerkiksi siitä, että kyseessä oleviin toimijoihin sovelletaan ammattiin pääsyä, erityisiä ammatillisia velvollisuuksia ja/tai erityistä valvontaa koskevia tiukkoja edellytyksiä.