title: Asian C-186/97 poistaminen rekisteristä

text:
17.7.1999                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 204/35
2. velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan                              Asian C-320/97 (1) poistaminen rekisteristä
     oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (1999/C 204/74)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset
kuin asiassa C-168/99 (2) esitetyt: direktiivin 14 artiklan                Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 18.3.1999
2 kohdassa säädetty määräaika on päättynyt 27.6.1997.                      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                           tu asia C-320/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                           Saksan liittotasavalta.
(1) EYVL L 143, 27.6.1995, s. 75.
(2) Ks. tämän virallisen lehden s. 28.
                                                                           (1) EYVL C 331, 1.11.1997.
          Asian C-330/98 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                Asian C-5/99 (1) poistaminen rekisteristä
                           (1999/C 204/71)
                                                                                (1999/C 204/75)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 10.3.1999
                                                                           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 18.3.1999
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-330/98 (Oberster Gerichtshofin esittämä ennakkorat-
kaisupyyntö), The Wellcome Foundation Ltd vastaan Nycomed                  tu asia C-5/99 (Landgericht Regensburgin esittämä ennakkorat-
Austria GmbH.                                                              kaisupyyntö), kaupparekisteriin merkitsemistä koskevassa asi-
                                                                           assa Firma Wiesenhof Geflügelspezialitäten, Lohmann & Co.
                                                                           AG:n sivuliike.
(1) EYVL C 340, 7.11.1998.
                                                                           (1) EYVL C 86, 27.3.1999.
          Asian C-186/97 (1) poistaminen rekisteristä                               Asian C-245/98 (1) poistaminen rekisteristä
                           (1999/C 204/72)                                                         (1999/C 204/76)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 18.3.1999                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.4.1999
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-             antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-186/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                     tu asia C-245/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Saksan liittotasavalta.                                                    Ranskan tasavalta.
                                                                           (1) EYVL C 278, 5.9.1998.
(1) EYVL C 212, 12.7.1997.
                                                                                Asian C-398/96 (1) poistaminen rekisteristä
          Asian C-192/97 (1) poistaminen rekisteristä                                              (1999/C 204/77)
                           (1999/C 204/73)                                 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 21.4.1999
                                                                           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen toisen jaoston puheen-                  tu asia C-398/96 (Tribunale amministrativo regionale del
johtajan 18.3.1999 antamalla määräyksellä tuomioistuimen                   Lazion esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Associazione Pro-
rekisteristä on poistettu asia C-192/97, Euroopan yhteisöjen               duttori Vitivinicoli della Provincia di Treviso ym. vastaan
komissio vastaan Saksan liittotasavalta.                                   Ministero delle Risorse Agricole, Alimentari e Forestali (ora
                                                                           Ministero per le Politiche Agricole).
(1) EYVL C 212, 12.7.1997.
                                                                           (1) EYVL C 54, 22.2.1997.


title: Asia T-287/13: Kanne 24.5.2013 — Husky CZ v. SMHV — Husky of Tostock (HUSKY)

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/53

         Kanne 24.5.2013 — Husky CZ v. SMHV — Husky of Tostock (HUSKY)
   (Asia T-287/13)
   2013/C 207/87
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Husky CZ s.r.o. (Praha, Tšekin tasavalta) (edustaja: lakimies L. Lorenc)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Husky of Tostock Ltd (Woodbridge, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 14.3.2013 tekemän riidanalaisen päätöksen;

               —

               velvoittamaan SMHV:n ja Husky of Tostock Limitedin korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka menetetyksi julistamista on vaadittu: Sanamerkki ”HUSKY” luokkiin 3, 9, 14, 16, 18 ja 25 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkki nro 152 546

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Yhteisön tavaramerkin menettämistä koskevan vaatimuksen esittäjä: Kantaja

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Yhteisön tavaramerkin rekisteröinti kumottiin osittain.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin.

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohdan rikkominen


title: Asia T-277/14: Kanne 30.4.2014 – Mabrouk v. neuvosto

text:
               24.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/34

         Kanne 30.4.2014 – Mabrouk v. neuvosto
   (Asia T-277/14)
   2014/C 194/44
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Mohamed Marouen Ben Ali Bel Ben Mohamed Mabrouk (Karthago, Tunisia) (edustajat: asianajajat J. Farthouat, J. Mignard ja N. Boulay sekä solicitor S. Crosby)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että vastaaja on rikkonut SEUT 265 artiklaa, koska se ei ole noudattanut kantajan 17.1.2014 esittämää vaatimusta, jonka neuvosto myöntää vastaanottaneensa, antaa tälle tiedoksi näyttö, jonka perusteella hänen Euroopan unionissa olevat varansa on jäädytetty, ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen.
   Kantaja väittää, että vastaajalla on lakisääteinen velvollisuus antaa kantajalle tiedoksi näyttö, jonka perusteella se on jäädyttänyt kantajan varat, ja että koska vastaajaa on asianmukaisesti vaadittu esittämään näyttö, sen olisi tullut toimia niin. Vastaaja ei ole kuitenkaan antanut näyttöä tiedoksi eikä kieltäytynyt siitä, joten se on rikkonut SEUT 265 artiklaa.


title: Asia T-450/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.9.2015 – Anagnostakis v. komissio (Toimielimiä koskeva oikeus — Eurooppalainen kansalaisaloite — Talous- ja rahapolitiikka — Valtionvelan jättäminen maksamatta takaisin — ”Hätätilaa” koskevan periaatteen vahvistaminen — Rekisteröinnin epääminen — Komission toimivalta — Perusteluvelvollisuus)

text:
               23.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 389/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.9.2015 – Anagnostakis v. komissio
   (Asia T-450/12) (1)

   ((Toimielimiä koskeva oikeus - Eurooppalainen kansalaisaloite - Talous- ja rahapolitiikka - Valtionvelan jättäminen maksamatta takaisin - ”Hätätilaa” koskevan periaatteen vahvistaminen - Rekisteröinnin epääminen - Komission toimivalta - Perusteluvelvollisuus))
   (2015/C 389/27)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Alexios Anagnostakis (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja A. Anagnostakis)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: H. Krämer ja M. Konstantinidis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse 6.9.2012 annetun komission päätöksen C(2012) 6289 final, jolla hylättiin vaatimus rekisteröidä komissiolle 13.7.2012 toimitettu eurooppalainen kansalaisaloite ”Miljoona allekirjoitusta solidaarisen Euroopan puolesta”, kumoamista koskevasta vaatimuksesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Alexios Anagnostakis velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 399, 22.12.2012.


title: Asia T-399/04: Scandlines Sverige AB:n 7.10.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               8.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/40

         Scandlines Sverige AB:n 7.10.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-399/04)
   (2005/C 6/78)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Scandlines Sverige AB, kotipaikka Helsingborg (Ruotsi), on nostanut 7.10.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat C. Vadja, QC ja lakimiehet R. Azelius ja K. Azelius.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa komission 23.7.2004 tekemän päätöksen, jolla hylättiin kantajan 2.7.1997 tekemä kantelu,

               —

               palauttaa asian komissiolle kantelun uudelleen tutkimista varten annetun tuomion mukaisesti, ja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut riippumatta oikeudenkäynnin lopputuloksesta.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja on ruotsalainen yhtiö, jonka päätoimialana on lauttaliikennöitsijän satama-agenttina toimiminen. Kantaja kanteli komissiolle Helsingborgs Hamn AB:stä (HHAB), joka on yhtiö, joka vastaa Helsingborgin sataman pidosta ja määrää satamamaksuista. Kantaja katsoi, että HHAB veloitti kantajalta liian suuria satamamaksuja ja käytti näin tehdessään väärin määräävää asemaansa EY 82 artiklan vastaisesti. Kyseinen kantelu hylättiin riidanalaisella päätöksellä.
   Kantaja väittää, että komissio teki virheen katsoessaan, että lauttaliikennöitsijöille määrätyt satamamaksut eivät olleet liian suuria. Kantajan mukaan komission kustannus-hinta-analyysin mukaan HHAB on saanut lauttaliiketoiminnassaan voittoja, jotka ovat yli 100 % kyseessä olevassa liiketoiminnassa käytetystä pääomasta. Kantajan mukaan sellaisia voittoja ei voi saada kilpailluilla markkinoilla, ja siten maksut ovat liian suuria ja kohtuuttomia ja niihin liittyy väärinkäyttöä. Kantaja katsoo, että hylätessään kyseisen väitteen komissio sovelsi virheellisesti käsitettä ”taloudellinen arvo”, ei noudattanut suhteellisuusperiaatetta eikä soveltanut oikein todistustaakkaa koskevia sääntöjä. Kantaja väittää myös, että komissio hylkäsi virheellisesti lauttaliikennöitsijöiltä ja cargo -liikennöitsijöiltä perittyjen maksujen vertailun ja Helsingborgissa ja saman reitin toisessa päässä Elsinoressa perittävien maksujen vertailun. Kantaja riitauttaa myös komission päätelmän siitä, että lautta- ja cargo -liikennöitsijöiden välillä ei olisi EY 82 artiklan mukaista hintasyrjintää. Kantajan mukaan komissio katsoi virheellisesti, että palvelut, joita HHAB:n tarjoaa kyseessä olevalle kahdelle liikennöintialalle, eivät ole verrattavissa toisiinsa, ja että kyseessä ei ollut lauttaliikennöitsijöiden asettaminen epäedulliseen kilpailuasemaan.
   Kantaja väittää edelleen, että komission perustelut ovat väärät, puutteelliset ja ristiriitaiset ja näin ollen EY 253 artiklan vastaiset. Kantaja vetoaa myös siihen, että sen oikeutta tulla kuulluksi asetuksen 2842/98 6 artiklan nojalla on loukattu, ja siihen, että komissio ei tehnyt oikeanlaista tutkintaa kohtuullisessa ajassa ja näin ollen rikkoi EY 10 artiklaa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklaa sekä loukkasi periaatetta, jonka mukaan komission on toimittava kohtuullisessa ajassa.


title: Asia T-668/16 P: Valitus, jonka HL on tehnyt 19.9. virkamiestuomioistuimen asiassa F-112/15, HL v. komissio, 20.7.2016 antamasta tuomiosta

text:
               28.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 441/22

      Valitus, jonka HL on tehnyt 19.9. virkamiestuomioistuimen asiassa F-112/15, HL v. komissio, 20.7.2016 antamasta tuomiosta
      (Asia T-668/16 P)
      (2016/C 441/26)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: HL (Bryssel, Belgia) (edustaja asianajaja: R. Rata)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Valittaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen 20.7.2016 antaman tuomion asiassa F-112/15

                  —

                  kumoaa ylennettävien virkamiesten luettelosta vuoden 2014 ylennyskierroksella 14.11.2014 tehdyn Euroopan komission nimittävän viranomaisen päätöksen, joka on julkaistu hallinnollisella tiedotteella nro 41-2014, niiltä osin kuin valittajien nimiä ei ole merkitty siihen

                  —

                  velvoittaa Euroopan komission vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan valittajille aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Valituksensa tueksi valittaja vetoaa kolmeen perusteeseen.

                  1.

                  Ensimmäinen peruste koskee oikeudellisia virheitä kun valittajan ensimmäinen peruste on hylätty perusteettomana. Valittaja väittää, että virkamiestuomioistuin teki neljä pääasiallista heidän ensimmäistä perustettaan koskevaa virhettä:

                              —

                              ensiksi, virkamiestuomioistuin totesi, sovellettavan oikeuskäytännön vastaisesti, ettei sen tarvitse tutkia nimittävän viranomaisen toimien laillisuutta, jos nimittävä viranomainen toteaa, että se on täyttänyt sen lainmukaiset tehtävät ja velvollisuudet

                              —

                              toiseksi, virkamiestuomioistuin teki virheen kun se hylkäsi yhteisen seurantakomitean lausunnon todisteena ja kun se jätti tarkastelematta perusteellisesti osoitettuja nimittävän viranomaisen hyödyntämistä tietolähteistä löytyneitä osoitettuja epäjohdonmukaisuuksia

                              —

                              kolmanneksi, virkamiestuomioistuin teki virheen kun se perusteettomasti jätti huomioimatta valittajan väitteen, joka koskee nimittävän viranomaisen kirjallisen arviointimenetelmän matemaattista arviointia sekä koko valittajan ensimmäisen väitteen arviointia

                              —

                              neljänneksi, virkamiestuomioistuin teki virheen arvioidessaan, että ansioiden vertailun perusteellinen puuttuminen ei voi johtaa ylennystä koskevan päätöksen mitätöimiseen.

                  2.

                  Toinen peruste perustuu valittajan väitteeseen siitä, virkamiestuomioistuin teki oikeudellisen virheen toisen perusteen osalta:

                              —

                              ensiksi, kun se rajoitti mielivaltaisesti henkilöstösääntöjen soveltamisalaa ja sovellettavuutta sekä valittajien unionin oikeuden mukaisia oikeuksia unionin lainsäätäjän tahdon vastaisesti ja

                              —

                              toiseksi, kun se hylkäsi valittajien toisen perusteen perusteettomana ilmeisen virheellisin perustein

                  3.

                  Kolmannen perusteen osalta, joka koskee puolueettoman ja perusteellisen oikeudellisen arvioinnin puuttumista, joka on johtanut valittajan tehokkaiden oikeussuojakeinoja koskevien oikeuksien loukkaamiseen, valittaja väittää, että:

                              —

                              ensiksi, esittelevä tuomari esitti valmistelukertomuksessa haitallisia väittämiä, jotka osoittivat puolueellisuutta, mikä ennakoivasti määritti valittajien perusteet

                              —

                              toiseksi, virkamiestuomioistuimen puheenjohtaja ei jäävännyt tuomaria ja siirtänyt asiaa eri jaostolle vaikka myönsi, että riidanalaiset haitalliset väittämät oli kopioitu eri valittajia koskevasta toisesta asiasta

                              —

                              kolmanneksi virkamiestuomioistuin valikoivasti jätti huomioimatta ja hylkäsi oleelliset väitteet ja todisteet ilman harkintaa tai arviointia. Yhteenvetona valittaja toteaa, että virkamiestuomioistuin on loukannut hänen oikeuttaan tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin kun se ei ole suorittanut puolueetonta ja perusteellista oikeudellista arviointia.


title: Asia C-351/02: Euroopan yhteisöjen komission 2.10.2002 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 289/16                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      23.11.2002
Euroopan yhteisöjen komission 30.9.2002 Italian tasaval-                 Euroopan yhteisöjen komission 2.10.2002 Helleenien ta-
                    taa vastaan nostama kanne                                             savaltaa vastaan nostama kanne
                           (Asia C-349/02)                                                         (Asia C-351/02)
                          (2002/C 289/26)                                                          (2002/C 289/27)
Euroopan yhteisöjen komissio on 30.9.2002 nostanut kanteen               Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 2.10.2002 Euroo-
Italian tasavaltaa vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistui-              pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
messa. Kantajan asiamiehinä ovat Gregorio Valero Jordana ja              vastaan. Kantajan asiamiehenä on sen oikeudellisen yksikön
Roberto Amorosi.                                                         virkamies Mina Konstantinidi.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–      toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut ulkona          –      toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut kaato-
       käytettävien laitteiden melupäästöjä ympäristöön koske-                  paikoista 26 päivänä huhtikuuta 1999 annettua neuvos-
       van jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 8 päi-                  ton direktiiviä 1999/31/EY ( 1), koska se ei ole antanut
       vänä toukokuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja                     kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
       neuvoston direktiivin 2000/14/EY (1) 22 artiklan mukai-                  asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei
       sia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktii-           ainakaan ole ilmoittanut niistä, ja
       vin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin-
       nollisia määräyksiä
                                                                         –      velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
                                                                                käyntikulut.
–      velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
       kulut.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
                                                                         EY 249 artiklan kolmannen kohdan ja EY 10 artiklan velvoitta-
                                                                         va luonne velvoittaa jäsenvaltiot toteuttamaan toimenpiteet,
EY 249 artiklassa, jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutet-          jotka ovat tarpeen direktiivien panemiseksi täytäntöön sisäi-
tavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on              sessä lainsäädännössä sitä varten varatussa määräajassa ja
osoitettu, asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus noudattaa direk-       ilmoittamaan näistä toimenpiteistä välittömästi komissiolle.
tiivien täytäntöönpanolle säädettyjä määräaikoja. Tämä määrä-            Kyseinen määräaika on päättynyt 16.7.2001 ilman, että Hellee-
aika on päättynyt 3.7.2001, mutta Italian tasavalta ei ole               nien tasavalta olisi ilmoittanut komissiolle niistä säännöksistä,
antanut tarvittavia säännöksiä noudattaakseen komission vaa-             joilla kyseinen direktiivi on pantu täytäntöön sisäisessä oikeu-
timuksissa mainittua direktiiviä.                                        dessa.
( 1) EYVL L 162, 3.7.2000, s. 1.                                         (1 ) EYVL L 182, 16.7.1999, s. 1.


title: Asia F-131/12: Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 11.3.2013 — Marcuccio v. komissio (Henkilöstö — Työjärjestyksen 34 artiklan 1 ja 6 kohta — Kannekirjelmä, joka on toimitettu telekopiolla kanteen nostamisen määräajassa — Asianajajan manuaalinen allekirjoitus, joka poikkeaa kirjeitse toimitetussa kannekirjelmän alkuperäiskappaleessa olevasta allekirjoituksesta — Kanteen nostaminen liian myöhään — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               25.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 147/35

         Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 11.3.2013 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-131/12)
   (Henkilöstö - Työjärjestyksen 34 artiklan 1 ja 6 kohta - Kannekirjelmä, joka on toimitettu telekopiolla kanteen nostamisen määräajassa - Asianajajan manuaalinen allekirjoitus, joka poikkeaa kirjeitse toimitetussa kannekirjelmän alkuperäiskappaleessa olevasta allekirjoituksesta - Kanteen nostaminen liian myöhään - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   2013/C 147/68
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota kieltäytyminen maksamasta korvausta vahingosta, jonka kantaja väittää kärsineensä siitä, että hänet on siirretty eläkkeelle, ja vahingonkorvausvaatimus.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Luigi Marcuccio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asia T-292/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.9.2010 — Inditex v. SMHV — Marín Díaz de Cerio (OFTEN) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin OFTEN rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki OLTEN — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Tavaroiden samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Näyttö aikaisemman tavaramerkin tosiasiallisesta käytöstä — Asetuksen N:o 40/94 43 artiklan 2 ja 3 kohta (joista on tullut asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta) — Riidan kohde valituslautakunnassa — Asetuksen N:o 40/94 61 ja 62 artikla (joista on tullut asetuksen N:o 207/2009 63 ja 64 artikla))

text:
               6.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.9.2010 — Inditex v. SMHV — Marín Díaz de Cerio (OFTEN)
   (Asia T-292/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin OFTEN rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki OLTEN - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Tavaroiden samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Näyttö aikaisemman tavaramerkin tosiasiallisesta käytöstä - Asetuksen N:o 40/94 43 artiklan 2 ja 3 kohta (joista on tullut asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta) - Riidan kohde valituslautakunnassa - Asetuksen N:o 40/94 61 ja 62 artikla (joista on tullut asetuksen N:o 207/2009 63 ja 64 artikla))
   2010/C 301/44
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Industria de Diseño Textil (Inditex), SA (Arteixo, Espanja) (edustajat: asianajajat E. Armijo Chávarri ja A. Castán Pérez-Gómez)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: O. Mondéjar Ortuño)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Roberto Fernando Marín Díaz de Cerio (Logroño, Espanja)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne, joka on nostettu SMHV:n toisen valituslautakunnan 24.4.2008 (asia R 484/2007-2) tekemästä päätöksestä, joka liittyy Roberto Fernando Marín Díaz de Cerion ja Industria de Diseño Textil (Inditex), SA:n väliseen väitemenettelyyn

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Industria de Diseño Textil (Inditex), SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 236, 13.9.2008.


title: Asia C-540/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Obersten Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 4.12.2008 — Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG v. Österreich -Zeitungsverlag GmbH

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Obersten Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 4.12.2008 — Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG v. ”Österreich”-Zeitungsverlag GmbH
   (Asia C-540/08)
   (2009/C 69/33)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Oberster Gerichtshof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG

      Vastaaja:”Österreich”-Zeitungsverlag GmbH
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja direktiivien 84/450/ETY, 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä asetuksen (EY) N:o 2006/2004 (1) muuttamisesta (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) 11.5.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/29/EY 3 artiklan 1 kohta ja 5 artiklan 5 kohta taikka kyseisen direktiivin muut säännökset esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan vastikkeettomista lisäeduista ilmoittaminen ja niiden tarjoaminen tai myöntäminen säännöllisesti ilmestyvien painotuotteiden yhteydessä sekä vastikkeettomista lisäeduista ilmoittaminen muiden tavaroiden tai palvelujen yhteydessä on tyhjentävästi mainittuja poikkeuksia lukuun ottamatta kiellettyä ilman, että yksittäistapauksessa olisi arvioitava näiden kaupallisten menettelyjen harhaanjohtavaa, aggressiivista tai muutoin sopimatonta luonnetta, myös silloin, kun kyseisellä lainsäädännöllä ei pyritä pelkästään suojaamaan kuluttajaa vaan sillä on myös sellaisia muita tavoitteita, jotka eivät kuulu kyseisen direktiivin asialliseen soveltamisalaan, kuten tiedotusvälineiden monimuotoisuuden säilyttäminen tai heikomman kilpailijan suojaaminen?

               2)

               Jos kysymykseen 1 vastataan myöntävästi:
               Onko sanomalehden hankkimiseen sidoksissa oleva mahdollisuus osallistua kilpailuun sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskevan direktiivin 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu sopimaton kaupallinen menettely pelkästään sen vuoksi, että tämä osallistumismahdollisuus muodostaa ainakin osalle kohdeyleisöä ratkaisevan, vaikkakaan ei ainoan perusteen sanomalehden hankkimiselle?

      (1)  EUVL L 149, s. 22.


title: Asia C-311/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 17.7.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 89/105/ETY — Ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden sisällyttäminen kansallisten sairausvakuutusjärjestelmien soveltamisalaan — 6 artiklan 1 kohta — Kansallisen sairausvakuutusjärjestelmän korvaamien lääkkeiden luettelo, jossa on kolme eri lääkkeiden ryhmää, jotka eroavat toisistaan korvausehtojen osalta — Määräaika sellaisen päätöksen tekemiselle, joka koskee hakemusta sisällyttää lääke kyseisen luettelon sellaisiin ryhmiin, joihin sovelletaan suotuisampia korvausehtoja)

text:
               30.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/16

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 17.7.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-311/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 89/105/ETY - Ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden sisällyttäminen kansallisten sairausvakuutusjärjestelmien soveltamisalaan - 6 artiklan 1 kohta - Kansallisen sairausvakuutusjärjestelmän korvaamien lääkkeiden luettelo, jossa on kolme eri lääkkeiden ryhmää, jotka eroavat toisistaan korvausehtojen osalta - Määräaika sellaisen päätöksen tekemiselle, joka koskee hakemusta sisällyttää lääke kyseisen luettelon sellaisiin ryhmiin, joihin sovelletaan suotuisampia korvausehtoja)
   (2008/C 223/25)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: B. Stromsky ja B. Schima)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta (asiamies: C. Pesendorfer)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden hintojen sääntelytoimenpiteiden avoimuudesta ja niiden soveltamisesta kansallisissa sairausvakuutusjärjestelmissä 21.12.1988 annetun neuvoston direktiivin 89/105/ETY (EYVL 1989, L 40, s. 8) 6 artiklan 1 alakohdan rikkominen — Kansallinen sosiaaliturvalainsäädäntö, jolla otetaan käyttöön sairausvakuutusjärjestelmän korvaamien lääkkeiden luettelo, jossa on kolme lääkkeiden ryhmää, jotka eroavat toisistaan korvausedellytysten osalta — Direktiivin 89/105/ETY 6 artiklan 1 alakohdassa säädettyä määräaikaa vastaavan määräajan vahvistamatta jättäminen sellaisten päätösten tekemiselle, jotka koskevat lääkkeiden hyväksymistä suotuisampiin ryhmiin
   Tuomiolauselma

               1)

               Itävallan tasavalta ei ole noudattanut ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden hintojen sääntelytoimenpiteiden avoimuudesta ja niiden soveltamisesta kansallisissa sairausvakuutusjärjestelmissä 21.12.1988 annetun neuvoston direktiivin 89/105/ETY 6 artiklan 1 alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole vahvistanut määräaikaa sellaisten päätösten tekemiselle, jotka koskevat hakemuksia lääkkeen sisällyttämiseksi yleisessä sosiaalivakuutuslaissa (Allgemeines Sozialversicherungsgesetz), sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 2003 sosiaalivakuutuksen muuttamisesta annetulla lailla (Sozialversicherungs-Änderungsgesetz 2003), säädetyn lääkkeiden korvaussäännöstön keltaiseen tai vihreään ryhmään.

               2)

               Itävallan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 211, 8.9.2007.


title: Asia T-369/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.12.2010 — EWRIA ym. v. komissio (Polkumyynti — Kiinan kansantasavallasta, Intiasta, Etelä-Afrikasta, Ukrainasta ja Venäjältä peräisin olevien teräs- ja rautakaapeleiden tuonti — Käyttöön otetun polkumyyntitullin osittaisen välivaiheen tarkastelun aloittamisesta kieltäytyminen)

text:
               5.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/10

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.12.2010 — EWRIA ym. v. komissio
   (Asia T-369/08) (1)

   (Polkumyynti - Kiinan kansantasavallasta, Intiasta, Etelä-Afrikasta, Ukrainasta ja Venäjältä peräisin olevien teräs- ja rautakaapeleiden tuonti - Käyttöön otetun polkumyyntitullin osittaisen välivaiheen tarkastelun aloittamisesta kieltäytyminen)
   2011/C 38/15
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: European Wire Rope Importers Association (EWRIA) (Hemer, Saksa); Câbleries namuroises SA (Namur, Belgia); Ropenhagen A/S (Vallensbaek Strand, Tanska); ESH Eisen- und Stahlhandelsgesellschaft mbH (Kaarst, Saksa); Heko Industrieerzeugnisse (Hemer); Interkabel Internationale Seil- und Kabel-Handels GmbH (Solms, Saksa); Jose Casañ Colomar, SA (Valencia, Espanja); ja Denwire Ltd (Dudley, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja T. Liebert)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Clyne ja H. van Vliet)

      Oikeudenkäynnin kohde

   4.7.2008 tehdyn komission päätöksen kumoamista koskeva vaatimus; tällä päätöksellä komissio hylkäsi kantajien vaatimuksen rauta- ja teräskaapeleiden tuontiin sovellettavien polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden osittaisesta välivaiheen tarkastelusta

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               European Wire Rope Importers Association (EWRIA), Câbleries namuroises SA, Ropenhagen A/S, ESH Eisen- und Stahlhandelsgesellschaft mbH, Heko Industrieerzeugnisse GmbH, Interkabel Internationale Seil- und Kabel-Handels GmbH, Jose Casañ Colomar SA ja Denwire Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 301, 22.11.2008.


title: Asia C-126/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 8.3.2012 — Edgar Brück v. Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen — Familienkasse

text:
               23.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/2

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 8.3.2012 — Edgar Brück v. Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen — Familienkasse
   (Asia C-126/12)
   2012/C 184/03
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Edgar Brück

      Vastapuoli: Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen — Familienkasse

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko asetuksen N:o 1408/71 (1) 13 artiklan 1 kohdan 2 alakohdan a alakohtaa tulkittava siten, että se on esteenä sille, että asuinjäsenvaltio myöntää lapsilisien (erotuksen) tapauksissa, joissa lapsilisään oikeutettu — samoin kuin toinen vanhemmista — työskentelee palkattuna rajatyöntekijänä Sveitsissä ja saa siellä asuinvaltiossa säädettyä lapsilisää pienempiä perhe-etuuksia asuinvaltiossa asuvista lapsistaan?

      (1)  Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2), sellaisena kuin se on muutettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97 (EUVL L 28, s. 1) ja 13.4.2005 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 647/2005 (EUVL L 117. s. 1).


title: Asia C-180/14: Kanne 11.4.2014 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               16.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/19

         Kanne 11.4.2014 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-180/14)
   2014/C 184/23
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M Patakia ja M. van Beek)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 2003/88/EY (1) 3, 5 ja 6 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säätänyt tai/eikä toteuttanut viikoittaista enimmäistyöaikaa, joka ei ylittäisi 48 tuntia, eikä varmistanut päivittäistä eikä viikoittaista vähimmäislepoaikaa eikä korvaavaa lepoaikaa, joka seuraisi välittömästi työaikaa, jota sen on tarkoitus korvata.

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Direktiivissä 2003/88 määritetään yhteiset vähimmäisnormit työajan järjestämiselle, minkä tarkoituksena on pääasiassa suojella työntekijöiden terveyttä ja turvallisuutta, ja siinä säädetään ylärajasta keskimääräiselle viikoittaiselle työajalle (6 artikla) sekä päivittäisestä ja viikoittaisesta vähimmäislepoajasta (direktiivin 3, 5 ja 6 artikla).

               2.

               Kreikka saattoi direktiivin osaksi kansallista oikeusjärjestystään myös julkisissa terveyspalveluissa työskentelevien lääkäreiden osalta presidentin asetuksella 88/1999. Sen jälkeen Kreikka saattoi direktiivin osaksi kansallista oikeusjärjestystään lääkäriharjoittelijoiden osalta presidentin asetuksella 76/2005.

               3.

               Kreikka toteutti kuitenkin myöhemmin joukon lainsäädäntötoimenpiteitä, joilla lykättiin täytäntöönpanolainsäädännön soveltamista julkisten terveyspalveluiden työntekijälääkäreihin ja lääkäriharjoittelijoihin.

               4.

               Kymmenen eri kreikkalaisten lääkärien yhdistyksen komissiolle tekemistä kanteluista ilmenee lisäksi, että kyseiset työntekijät olivat paitsi kansallisen lainsäädännön perusteella myös käytännössä velvollisia työskentelemään viikoittain keskimäärin 60–72 tuntia (työntekijälääkärit) ja 71–93 tuntia (lääkäriharjoittelijat). Heillä oli lisäksi säännöllisesti velvollisuus työskennellä tauotta jopa 32 tuntia työpaikalla.

               5.

               Sen jälkeen tehtiin työehtosopimus ja annettiin lait 3754/2009 ja 3868/2010, joihin sisällytettiin edellä mainitun työehtosopimuksen määräykset. Kansallisessa oikeudessa ei edelleenkään ole määritetty todellista ylärajaa ajalle, joka kyseiset työntekijät voidaan velvoittaa työskentelemään, koska säännöllisen työajan lisäksi on säädetty, että ”ESY:n sairaalalääkärit sekä yliopistolääkärit ja erikoislääkärit toteuttavat sairaaloiden ja terveyskeskusten turvalliseen toimintaan tarvittavat päivystykset”.

               6.

               Lisäksi kyseisten säännösten käytännön soveltamistavankin vuoksi päivittäistä ja viikoittaista vähimmäislepoaikaa ei varmisteta, koska yhtäältä kaikentyyppisiä päivystyksiä ei lueta työajaksi ja toisaalta ei anneta vastaavanlaisia korvaavia lepoaikoja välittömästi sen ylityöajan jälkeen, jota niiden on tarkoitus korvata.

               7.

               Edellä mainittu lainsäädäntö ja käytäntö eroavat suuresti direktiivillä säädetyistä vähimmäisvaatimuksista ja merkitsevät direktiivin 2003/88 3, 5 ja 6 artiklan rikkomista.

      (1)  Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/88/EY (EUVL s. 9).


title: Asia C-559/08 P: Valitus, jonka Deepak Rajani (Dear!Net Online) on tehnyt 9.2.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-100/06, Deepak Rajani (Dear!Net Online) v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 26.11.2008 antamasta tuomiosta

text:
               4.4.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/10

         Valitus, jonka Deepak Rajani (Dear!Net Online) on tehnyt 9.2.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-100/06, Deepak Rajani (Dear!Net Online) v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 26.11.2008 antamasta tuomiosta
   (Asia C-559/08 P)
   (2009/C 82/19)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: Deepak Rajani (Dear!Net Online) (edustaja: Rectsanwalt A. Kockläuner)

      Muu osapuoli: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), Artoz-Papier AG
   Vaatimukset

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-100/06 26.11.2008 antama tuomio on kumottava kaikilta osin

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan yhteisöjen tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii, että riidanalainen tuomio on kumottava seuraavin perustein:

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti yhteisön tavaramerkkiasetuksen 43 artiklan 3 kohtaa, luettuna yhdessä Madridin sopimuksen 4 artiklan 4 kohdan 1 alakohtaa

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin rikkoi Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (konsolidoitu versio) 6 artiklaa sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn eurooppalaiseen yleissopimuksen (EIOS) 6 ja 14 artiklaa hylätessään ensimmäisen kanneperusteen

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi virheellisesti direktiivin 89/104/EY (1) 10 artiklaa ja direktiivin 89/104/EY 1 artiklaa hylätessään ensimmäisen kanneperusteen

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi toisen kanneperusteen hylätessään virheellisesti yhteisön tavaramerkkiasetuksen 79 artiklaa, kun se ei ottanut huomioon sitä seikkaa, että väitteen tekijä toimi vilpillisessä mielessä

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin arvioi toisen kanneperusteen hylätessään virheellisesti, että oli olemassa sekaannusvaara sen vuoksi, että kyseessä olevat tavaramerkit ovat samankaltaisia, ja sovelsi siten virheellisesti yhteisön tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi virheellisesti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 135 artiklan 4 kohtaa hylätessään toisen kanneperusteen, kun se ei ottanut huomioon sille toimitetun kannekirjelmän liitteitä

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi virheellisesti Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (konsolidoitu versio) 49 artiklaa ja 50 artiklaa, luettuna yhdessä sen 220 artiklan kanssa, hylätessään toisen kanneperusteen

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ottanut toisen kanneperusteen hylätessään huomioon sitä seikkaa, että SMHV käytti väärin harkintavaltaansa.

      (1)  Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1989 annettu ensimmäinen neuvoston direktiivi 89/104/ETY (EYVL L 40, s. 1).


title: Asia T-164/13: Kanne 15.3.2013 — Sun Capital Partners v. SMHV — Sun Capital Partners (SUN CAPITAL)

text:
               25.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 147/26

         Kanne 15.3.2013 — Sun Capital Partners v. SMHV — Sun Capital Partners (SUN CAPITAL)
   (Asia T-164/13)
   2013/C 147/47
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Sun Capital Partners Inc. (New York, Yhdysvallat) (edustajat: solicitor P.-A. Dubois, D. Alexander, QC ja barrister F. Clark)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Sun Capital Partners Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               Kumoamaan valituslautakunnan riidanalaisen päätöksen

               —

               Palauttamaan asian valituslautakunnalle uudelleen käsittelyä varten

               —

               Velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajalle valituslautakunnassa aiheutuneet kulut

               —

               Velvoittaa SCPL:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajalle valituslautakunnassa aiheutuneet kulut, jos SCLP osallistuu tähän oikeudenkäyntimenettelyyn väliintulijana.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka menetetyksi julistamista on vaadittu: Sanamerkki SUN CAPITAL — Yhteisön tavaramerkkirekisteröinti nro 2 942 654

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Kantaja

      Yhteisön tavaramerkin menettämistä koskevan vaatimuksen esittäjä: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Menetetyksi julistamista koskevan vaatimuksen perusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 53 artiklan 1 kohdan c alakohdassa ja 8 artiklan 4 kohdassa säädetyt perusteet

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Riidanalainen yhteisön tavaramerkki todettiin mitättömäksi

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 53 artiklan 1 kohta ja 8 artiklan 4 kohta


title: Asia C-204/11 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.7.2013 — Valittajana Fédération internationale de football association (FIFA) ja muina osapuolina Euroopan komissio, Belgian kuningaskunta sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (Muutoksenhaku — Televisiolähetykset — Direktiivi 89/552/ETY — 3 a artikla — Yhdistyneen kuningaskunnan toteuttamat toimenpiteet, jotka koskevat tämän jäsenvaltion yhteiskunnalle erityisen merkittäviä tapahtumia — Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut — Päätös, jolla toimenpiteet todetaan unionin oikeuden kanssa yhteensopiviksi — Perustelut — EY 43, EY 49 ja EY 86 artikla — Omaisuudensuoja)

text:
               7.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.7.2013 — Valittajana Fédération internationale de football association (FIFA) ja muina osapuolina Euroopan komissio, Belgian kuningaskunta sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   (Asia C-204/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Televisiolähetykset - Direktiivi 89/552/ETY - 3 a artikla - Yhdistyneen kuningaskunnan toteuttamat toimenpiteet, jotka koskevat tämän jäsenvaltion yhteiskunnalle erityisen merkittäviä tapahtumia - Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut - Päätös, jolla toimenpiteet todetaan unionin oikeuden kanssa yhteensopiviksi - Perustelut - EY 43, EY 49 ja EY 86 artikla - Omaisuudensuoja)
   2013/C 260/04
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Fédération internationale de football association (FIFA) (edustajat: avocat A. Barav ja avocat D. Reymond)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Montaguti ja N. Yerrell, avustajanaan barrister M. Gray), Belgian kuningaskunta (asiamiehet: C. Pochet, M. J.-C. Halleux, avustajinaan advocaat A. Joachimowicz ja advocaat J. Stuyck), Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: S. Ossowski ja J. Beeko, avustajanaan T. de la Mare, QC)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-358/07, Fédération internationale de football association (FIFA) v. komissio, 17.2.2011 antamasta tuomiosta, jolla hylätään kanne, jossa vaadittiin komission 25.6.2007 tekemän sen päätöksen 2007/479/EY kumoamista, jolla todettiin, että Belgian kuningaskunnan televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3.10.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/552/ETY 3 a artiklan 1 kohdan mukaisesti toteuttamat toimenpiteet ovat yhteisön oikeuden mukaiset (EUVL L 180, s. 24).

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Fédération internationale de football association (FIFA) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 232, 6.8.2011.


title: Asia C-106/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto)  8.6.2006  (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — L.u.P. GmbH v. Finanzamt Bochum-Mitte (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Vapautukset — 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan b ja c alakohta sekä 2 alakohdan a alakohta — Muiden yhteisöjen kuin julkisoikeudellisten laitosten antama lääkärinhoito — Hoidon antaminen henkilölle lääketieteellisten ammattien harjoittamisen yhteydessä — Hoitolaitoksen ulkopuolisen yksityisoikeudellisen laboratorion yleislääkäreiden määräyksestä tekemät lääketieteelliset tutkimukset — Vapauttamisen edellytykset — Jäsenvaltioiden harkintavalta — Rajat)

text:
               29.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 8.6.2006 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — L.u.P. GmbH v. Finanzamt Bochum-Mitte
   (Asia C-106/05) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Vapautukset - 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan b ja c alakohta sekä 2 alakohdan a alakohta - Muiden yhteisöjen kuin julkisoikeudellisten laitosten antama lääkärinhoito - Hoidon antaminen henkilölle lääketieteellisten ammattien harjoittamisen yhteydessä - Hoitolaitoksen ulkopuolisen yksityisoikeudellisen laboratorion yleislääkäreiden määräyksestä tekemät lääketieteelliset tutkimukset - Vapauttamisen edellytykset - Jäsenvaltioiden harkintavalta - Rajat)
   (2006/C 178/11)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesfinanzhof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: L.u.P. GmbH

      Vastaaja: Finanzamt Bochum-Mitte
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesfinanzhof — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan b alakohdan ja 2 alakohdan tulkinta — Vapautukset arvonlisäverosta — Sairaalahoitoon ja lääkärinhoitoon läheisesti liittyvät toimet — Laboratorion lääkäreiden määräyksestä suorittamat lääketieteelliset analyysit
   Tuomiolauselma

               Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että lääketieteelliset tutkimukset, joilla pyritään potilaiden ennaltaehkäisevään tarkkailuun ja tutkimiseen ja jotka, kuten pääasiassa, tekee hoitolaitoksen ulkopuolinen yksityisoikeudellinen laboratorio yleislääkäreiden määräyksestä, voivat kuulua tässä säännöksessä säädetyn vapautuksen soveltamisalaan tässä säännöksessä tarkoitetun, asianmukaisesti hyväksytyn yksityisoikeudellisen laitoksen antamana lääkärinhoitona.

               Kansallinen lainsäädäntö, jossa näiden lääketieteellisten tutkimusten vapauttamisen edellytykseksi asetetaan edellytyksiä, joita yhtäältä ei sovelleta nämä tutkimukset määränneiden yleislääkäreiden antamien hoitojen vapauttamiseen, ja jotka toisaalta eroavat 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan b alakohdassa tarkoitettuun lääkärinhoitoon läheisesti liittyviin toimiin sovellettavista edellytyksistä, ei ole kuudennen direktiivin 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan b alakohdan ja 2 alakohdan a alakohdan vastainen.

               Kansallinen lainsäädäntö, jolla hoitolaitoksen ulkopuolisen yksityisoikeudellisen laboratorion tekemien lääketieteellisten tutkimusten vapauttamisen edellytykseksi asetetaan se, että ne on tehty lääkärin valvonnassa, on kuudennen direktiivin 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan b alakohdan vastainen. Tämän säännöksen vastaista ei sitä vastoin ole se, että tällä samalla kansallisella lainsäädännöllä asetetaan kyseisten tutkimusten vapauttamisen edellytykseksi se, että vähintään 40 prosenttia niistä tehdään sosiaaliturvalaitosten edunsaajille.

      (1)  EUVL C 115, 14.5.2005.


title: Asia C-22/09: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 29.10.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Energiapolitiikka — Energiatalous — Direktiivi 2002/91/EY — Rakennusten energiatehokkuus — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/15

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 29.10.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-22/09) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Energiapolitiikka - Energiatalous - Direktiivi 2002/91/EY - Rakennusten energiatehokkuus - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   2010/C 63/23
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: B. Schima ja L. de Schietere de Lophem)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta (asiamies: C. Schiltz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Rakennusten energiatehokkuudesta 16.12.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/91/EY (EYVL 2003, L 1, s. 65) noudattamisen edellytyksenä olevien toimenpiteiden säädetyssä määräajassa tapahtuvan toteuttamisen tai niistä ilmoittamisen laiminlyönti

      Tuomiolauselma

               1)

               Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut rakennusten energiatehokkuudesta 16.12.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/91/EY 15 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 82, 4.4.2009.


title: Asia C-289/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 12.3.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 96/82/EY — 11 artiklan 1 kohdan c alakohta — Ulkoiset pelastussuunnitelmat — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/12

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 12.3.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-289/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 96/82/EY - 11 artiklan 1 kohdan c alakohta - Ulkoiset pelastussuunnitelmat - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   2009/C 113/23
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Rozet ja A. Sipos)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta (asiamies: C. Schiltz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta 9.12.1996 annetun neuvoston direktiivin 96/82/EY (EYVL 1997, L 10, s. 13) 9 artiklassa tarkoitettujen tuotantolaitosten ulkopuolella toteutettavia toimia koskevia ulkoisia pelastussuunnitelmia ei ole laadittu

      Tuomiolauselma

               1)

               Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta 9.12.1996 annetun neuvoston direktiivin 96/82/EY 11 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole laatinut säädetyssä määräajassa ulkoista pelastussuunnitelmaa niistä toimista, joihin ryhdytään tämän direktiivin 9 artiklassa tarkoitettujen tuotantolaitosten ulkopuolella.

               2)

               Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 223, 30.8.2008.


title: Asia C-319/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Thüringer Oberlandesgericht (Saksa) on esittänyt 11.6.2013 — Udo Rätzke v. S+K Handels GmbH

text:
               7.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Thüringer Oberlandesgericht (Saksa) on esittänyt 11.6.2013 — Udo Rätzke v. S+K Handels GmbH
   (Asia C-319/13)
   2013/C 260/38
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Thüringer Oberlandesgericht

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Udo Rätzke

      Vastapuoli: S+K Handels GmbH

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/30/EY täydentämisestä televisioiden energiamerkinnän osalta 28.9.2010 annetun delegoidun komission asetuksen (EU) N:o 1062/2010 (1) 4 artiklan a alakohtaa
   tulkittava siten,
   että velvollisuus varustaa televisiot merkillä koskee jälleenmyyjää (30.11.2011 alkaen) vain, jos tavarantoimittaja on mainitun asetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti toimittanut (30.11.2011 alkaen) kyseiset televisiot siten, että ne on jo varustettu vastaavalla merkillä,
   vai koskeeko merkintävelvollisuus jälleenmyyjää (30.11.2011 alkaen) myös sellaisten televisioiden osalta, jotka tavarantoimittaja on toimittanut ennen 30.11.2011 ja joita ei ole varustettu vastaavilla merkeillä, jolloin jälleenmyyjä on velvollinen vaatimaan (ajoissa, jälkikäteen) merkkejä tällaisia televisioita varten?

      (1)  EYVL L 314, s. 64.


title: Asia C-566/10 P: Valitus, jonka Italian tasavalta on tehnyt 2.12.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) yhdistetyissä asioissa T-166/07 ja T-285/07, Italian tasavalta v. Euroopan komissio, 13.9.2010 antamasta tuomiosta

text:
               26.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/21

         Valitus, jonka Italian tasavalta on tehnyt 2.12.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) yhdistetyissä asioissa T-166/07 ja T-285/07, Italian tasavalta v. Euroopan komissio, 13.9.2010 antamasta tuomiosta
   (Asia C-566/10 P)
   2011/C 63/38
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Italian tasavalta (asiamiehet: G. Palmieri ja avvocato dello Stato P. Gentili)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, Liettuan tasavalta, Helleenien tasavalta

      Vaatimukset

               —

               on kumottava Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 56, 58 ja 61 artiklan mukaisesti unionin yleisen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-166/07 ja T-285/07, 13.9.2010 antama tuomio kanteista, jotka Italian tasavalta oli nostanut seuraavien asiakirjojen kumoamiseksi

                           1)

                           ilmoitus avoimesta kilpailusta EPSO/AD/94/97 tiedotus-, viestintä ja media-alan 125 hallintovirkamiestä (AD5) koskevan varallaololuettelon laatimiseksi

                           2)

                           ilmoitus avoimesta kilpailusta EPSO/AST/37/07 tiedotus- ja viestintäalan 110 hallintoavustajaa (AST3) koskevan varallaololuettelon laatimiseksi
                           jotka on molemmat julkaistu 28.2.2007 Euroopan unionin virallisen lehden englanninkielisen, ranskankielisen ja saksankielisen version numerossa C 45A

                           3)

                           ilmoitus avoimesta kilpailusta EPSO/AD/95/07 informatiikan (kirjastot ja dokumentaatio) alan 20 hallintovirkamiestä (AD5) koskevan varallaololuettelon laatimiseksi
                           joka on julkaistu 8.5.2007 yksinomaan Euroopan unionin virallisen lehden englanninkielisen, ranskankielisen ja saksankielisen version numerossa C 103

               —

               ratkaisee asian itse ja kumoaa edellä mainitut kilpailuilmoitukset

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää seitsemän valitusperustetta.
   Ensimmäisellä valitusperusteella väitetään, että valituksenalaisella tuomiolla rikotaan toimivaltajärjestelmää, joka koskee käytettäviä kieliä ja joka perustuu SEUT 342 artiklaan yhdessä käytettäviä kieliä koskevista järjestelyistä annetun neuvoston asetuksen N:o 1 (1) 6 artiklan kanssa. Asetuksen N:o 1/58 6 artiklalla neuvosto antoi toimielimille toimivallan määrätä työjärjestyksissään, mitä kieliä on käytettävä tietyissä tapauksissa. Unionin yleinen tuomioistuin katsoi kuitenkin lainvastaisesti, että komissio voi määrittää tiettyjä seikkoja kielien käyttämistä koskevista säännöistään myös pelkkien kilpailuilmoitusten yhteydessä.
   Toinen valitusperuste koskee argumentteja, joilla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kanneperusteen, joka koski asetuksen N:o 1/58 1, 4 ja 5 artiklan rikkomista. Valittaja moittii useilta osiltaan argumenttia, jonka mukaan kilpailuilmoitukset eivät ole asetuksen 4 artiklassa tarkoitettuja yleisesti sovellettavia säädöksiä, minkä vuoksi niihin ei sovelleta asetuksessa vahvistettuja käytettäviä kieliä koskevia yleisiä sääntöjä. Valittajan mukaan unionin yleisen tuomioistuimen argumentin kumoavat epäsuorasti myös tietyt seikat henkilöstösäännöissä.
   Kolmannella valitusperusteella esitetään kritiikkiä valituksenalaisen tuomion siihen osaan, jossa unionin yleinen tuomioistuin viittasi asianomaisten kilpailuilmoitusten julkaisemiseen kokonaisuudessaan vain kolmella kielellä eikä hyväksynyt, että EY 12 artiklassa (josta on tullut SEUT 18 art.) vahvistettua syrjintäkiellon ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 22 artiklassa, EU 6 artiklan 3 kohdassa, asetuksen N:o 1/58 5 artiklassa ja henkilöstösääntöjen liitteessä III olevan 1 artiklan 2 ja 3 kohdassa vahvistettua monikielisyyden periaatetta olisi loukattu. Valittajan mukaan se, että tämän jälkeen julkaistiin kaikilla kielillä kilpailuilmoitusten tiivistelmät, joissa viitattiin ilmoitusten julkaisemiseen kokonaisuudessaan ranskaksi, saksaksi ja englanniksi, ei kyennyt estämään niiden hakijoiden syrjintää, joiden äidinkieli ei ole yksi edellä mainituista, toisin kuin unionin yleinen tuomioistuin katsoo. Kun unionin yleinen tuomioistuin otti huomioon ilmoitusten myöhemmän julkaisemisen, se rikkoi ensisijaisesti SEUT 263 artiklaa, koska sellaisen toimen laillisuutta, jota sitä on pyydetty tutkimaan, on arvioitava yksinomaan kyseisen toimen sanamuodon valossa sen antamisajankohtana, eikä myöhempiä seikkoja voida ottaa huomioon.
   Neljäs valitusperuste koskee sen lainvastaisuutta, että kilpailun ”toiseksi kieleksi” valittiin vain kolme kieltä. Unionin yleisen tuomioistuimen päättely, jonka perusteella se katsoi, että syrjintää ei ollut ja että komission tekemät valinnat eivät olleet epäjohdonmukaisia, merkitsee muun muassa tiettyjen sellaisten säännösten rikkomista (asetuksen N:o 1/58 1 ja 6 artikla ja henkilöstösääntöjen 1d artiklan 1 ja 6 kohta, 27 artiklan toinen kohta ja 28 artiklan f kohta), joissa vahvistetaan monikielisyysperiaate myös Euroopan unionin toimielimissä. Toisin kuin unionin yleinen tuomioistuin katsoi, valittajan tehtävänä ei ollut osoittaa, että mahdollisia poikkeuksia ei voitu soveltaa, vaan komission tehtävänä oli perustella sen tämän osalta tekemä valinta.
   Viidennellä valitusperusteella väitetään, että unionin yleinen tuomioistuin erehtyi hylätessään väitteen, jonka mukaan luottamuksensuojan periaatetta loukattiin, kun se ei katsonut, että komission vakiintunut käytäntö kilpailuasioissa on saattanut synnyttää perustellun luottamuksen potentiaalisten hakijoiden taholta, kun on kyse tietyistä kilpailuja koskevista säännöistä.
   Kuudennella valitusperusteella valittaja väittää, että kun unionin yleinen tuomioistuin katsoi, että hallinnon ei tarvinnut riidanalaisissa kilpailuilmoituksissa perustella käytettävien kolmen kielen valintaa, se rikkoi SEUT 296 artiklan toista kohtaa, jonka mukaan kaikki säädökset on perusteltava.
   Seitsemännellä valitusperusteella väitetään lopuksi, että sellaisia aineellisia sääntöjä on rikottu, jotka koskevat kilpailuilmoitusten luonnetta ja tarkoitusta ja joita ovat erityisesti henkilöstösääntöjen 1d artiklan 1 ja 6 kohta, 28 artiklan f kohta ja 27 artiklan toinen kohta. Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi, että hakijoiden kielitaidon arviointi ei ole yksinomaan valintalautakunnan tehtävä, koska viranomainen, joka antaa ilmoituksen, voi tehdä alustavan valinnan asianomaisten henkilöiden välillä puhtaasti kielellisten kriteerien perusteella.

      (1)  Euroopan talousyhteisössä käytettäviä kieliä koskevista järjestelyistä annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1 (Suomenk. erityispainos: Alue 1 Nide 1 s. 0014)


title: Asia T-219/17: Kanne 12.4.2017 – M J Quinlan & Associates v. EUIPO – Intersnack Group (kengurun muoto)

text:
               6.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/31

         Kanne 12.4.2017 – M J Quinlan & Associates v. EUIPO – Intersnack Group (kengurun muoto)
   (Asia T-219/17)
   (2017/C 178/45)
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: M J Quinlan & Associates Pty Ltd (Hope Island, Queensland, Australia) (edustajat: asianajajat M. Freiherr von Welser ja A. Bender)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Intersnack Group GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: kolmiulotteinen EU-tavaramerkki (kengurun muoto) – EU-tavaramerkki nro 13 342

      EUIPO:ssa käyty menettely: Menettämismenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 27.1.2017 asiassa R 218/2016-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               järjestää kantajan täysimääräisten puolustautumisoikeuksien kunnioittamiseksi suullisen käsittelyn.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, kun sitä luetaan yhdessä 15 artiklan 2 kohdan kanssa, on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, kun sitä luetaan yhdessä 15 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan b alakohdan kanssa, on rikottu.


title: Asia C-291/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 9.6.2011 — Staatssecretaris van Financiën v. TNT Freight Management (Amsterdam) BV

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 9.6.2011 — Staatssecretaris van Financiën v. TNT Freight Management (Amsterdam) BV
   (Asia C-291/11)
   2011/C 252/33
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Staatssecretaris van Financiën

      Vastapuoli: TNT Freight Management (Amsterdam) BV

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko harmonoidun järjestelmän 30 ryhmää koskevan ensimmäisen selityksen g kohtaa, luettuna yhdessä harmonoidun järjestelmän 35 ryhmää koskevan ensimmäisen selityksen b kohdan kanssa, tulkittava siten, että verialbumiini, jolla ei sellaisenaan ole terapeuttista tai ennalta ehkäisevää vaikutusta mutta joka on valmistettu käytettäväksi sellaisten tuotteiden valmistuksessa, joilla on terapeuttinen tai ennalta ehkäisevä vaikutus, tai jotka ovat tällaisen valmistuksen kannalta välttämättömiä, sekä joita voidaan käyttää vain kyseiseen tarkoitukseen, on valmistettu kyseisessä huomautuksessa tarkoitetulla tavalla terapeuttiseen tai ennalta ehkäisevään käyttöön?


title: Asia C-366/09: Kanne 11.9.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

text:
               24.10.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/16

         Kanne 11.9.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-366/09)
   2009/C 256/31
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Braun ja E. Vesco)

      Vastaaja: Italian tasavalta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että Italian tasavalta ei ole noudattanut tilinpäätösten ja konsolidoitujen tilinpäätösten lakisääteisestä tilintarkastuksesta, direktiivien 78/660/ETY ja 83/349/ETY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 84/253/ETY kumoamisesta 17.5.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/43/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               —

               Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin täytäntöönpanolle varattu määräaika päättyi 28.6.2008.

      (1)  EUVL L 157, s. 87.


20150731030616892015/C 270/423012015TC27020150817FI01FIINFO_JUDICIAL20150608343411Asia T-301/15: Kanne 8.6.2015 – Jochen Schweizer v. SMHV (Du bist, was du erlebst.)
 ---documentbreak--- C2702015FI3410120150608FI0042341341Kanne 8.6.2015 – Jochen Schweizer v. SMHV (Du bist, was du erlebst.)
   (Asia T-301/15)2015/C 270/42Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantaja: Jochen Schweizer GmbH (München, Saksa) (edustaja: asianajaja A. González Hähnlein)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön sanamerkki ”Du bist, was du erlebst.” – Rekisteröintihakemus nro 13 250 865

      Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 9.4.2015 asiassa R 3114/2014-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            kumoaa riidanalaisen päätöksen

            —

            velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperuste

            —

            Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-281/09: Kanne 17.7.2009 — Deutsche Steinzeug Cremer & Breuer v. SMHV (CHROMA)

text:
               10.10.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 244/6

         Kanne 17.7.2009 — Deutsche Steinzeug Cremer & Breuer v. SMHV (CHROMA)
   (Asia T-281/09)
   2009/C 244/09
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Deutsche Steinzeug Cremer & Breuer AG (Frechen, Saksa) (edustaja: Rechtsanwalt J. Albrecht)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

               —

               Vastaajan (neljäs valituslautakunta) 8.5.2009 tekemä päätös (valituksen numero: R 1429/2008) on kumottava siltä osin kuin haetun tavaramerkin rekisteröinti evättiin luokkaan 19 ja 11 kuuluvien tavaroiden osalta

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki CHROMA luokkiin 11, 19 ja 37 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten (hakemus nro 6 731 103)

      Tutkijan päätös: hakemuksen osittainen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen, koska sanalla CHROMA ei ole välittömästi kuvailevaa merkitystä

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu asetus (EY) N:o 207/2009 (EYVL 2009, L 78, s. 1).


title: Asia C-289/12 P: Valitus, jonka Zdeněk Altner on tehnyt 8.6.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-535/11, Altner v. komissio, 23.3.2012 antamasta määräyksestä

text:
               18.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/8

         Valitus, jonka Zdeněk Altner on tehnyt 8.6.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-535/11, Altner v. komissio, 23.3.2012 antamasta määräyksestä
   (Asia C-289/12 P)
   2013/C 141/12
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Asianosaiset

      Valittaja: Zdeněk Altner (edustaja: advokát J. Čapek)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio
   Unionin tuomioistuin (kymmenes jaosto) on 7.3.2013 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen ja velvoittanut Zdeněk Altnerin vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asia C-495/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.1.2009 (Oberster Patent- und Markensenatin — Itävalta esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Silberquelle GmbH v. Maselli Strickmode GmbH (Tavaramerkit — Direktiivi 89/104/ETY — 10 ja 12 artikla — Tavaramerkin menettäminen — Tavaramerkin tosiasiallisen käytön käsite — Tavaramerkin kiinnittäminen mainosesineisiin — Mainosesineiden ilmainen jakelu tavaramerkin haltijan tuotteiden ostajille)

text:
               7.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/3

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.1.2009 (Oberster Patent- und Markensenatin — Itävalta esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Silberquelle GmbH v. Maselli Strickmode GmbH
   (Asia C-495/07) (1)

   (Tavaramerkit - Direktiivi 89/104/ETY - 10 ja 12 artikla - Tavaramerkin menettäminen - Tavaramerkin ’tosiasiallisen käytön’ käsite - Tavaramerkin kiinnittäminen mainosesineisiin - Mainosesineiden ilmainen jakelu tavaramerkin haltijan tuotteiden ostajille)
   (2009/C 55/04)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Oberster Patent- und Markensenat
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Silberquelle GmbH

      Vastaaja: Maselli Strickmode GmbH
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Oberster Patent- und Markensenat — Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (EYVL 1989, L 40, s. 1) 10 artiklan 1 kohdan ja 12 artiklan 1 kohdan tulkinta — Tavaramerkin haltijan oikeuksien menettäminen — Tavaramerkin tosiasiallisen käytön käsite — Tavarat (alkoholittomat juomat), joita annetaan kaupanpäällisiksi muiden tavaroiden (tekstiilit) myynnin yhteydessä
   Tuomiolauselma
   Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY 10 artiklan 1 kohtaa ja 12 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kun tavaramerkin haltija kiinnittää tavaramerkin esineisiin, joita se antaa ilmaiseksi tuotteidensa ostajille, se ei käytä tavaramerkkiään tosiasiallisesti sitä luokkaa varten, johon mainitut esineet kuuluvat.

      (1)  EUVL C 22, 26.1.2008.


title: Asia C-93/11 P: Valitus, jonka Verein Deutsche Sprache e.V. on tehnyt 25.2.2011 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-245/10, Verein Deutsche Sprache e.V. v. Euroopan unionin neuvosto, 17.12.2010 antamasta tuomiosta

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/19

         Valitus, jonka Verein Deutsche Sprache e.V. on tehnyt 25.2.2011 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-245/10, Verein Deutsche Sprache e.V. v. Euroopan unionin neuvosto, 17.12.2010 antamasta tuomiosta
   (Asia C-93/11 P)
   2011/C 269/32
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Verein Deutsche Sprache e.V. (edustaja: Rechtsanwalt K. T. Bröcker)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto
   Euroopan unionin tuomioistuin (kuudes jaosto) hylkäsi kanteen 20.6.2011 antamallaan määräyksellä ja velvoitti valittajan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asia C-265/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 27.3.2014 (Juzgado de lo Social n °2 deTerrassan (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Emiliano Torralbo Marcos v. Korota S.A. ja Fondo de Garantía Salarial (Ennakkoratkaisupyyntö — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 47 artikla — Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin — Oikeudenkäyntimaksut haettaessa muutosta sosiaalioikeudellisessa asiassa — Unionin oikeuden soveltamatta jättäminen — Unionin oikeuden soveltamisala — Unionin tuomioistuimen toimivallan puuttuminen)

text:
               19.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 27.3.2014 (Juzgado de lo Social no 2 deTerrassan (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Emiliano Torralbo Marcos v. Korota S.A. ja Fondo de Garantía Salarial
   (Asia C-265/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 47 artikla - Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin - Oikeudenkäyntimaksut haettaessa muutosta sosiaalioikeudellisessa asiassa - Unionin oikeuden soveltamatta jättäminen - Unionin oikeuden soveltamisala - Unionin tuomioistuimen toimivallan puuttuminen))
   2014/C 151/08
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de lo Social no 2 deTerrassa

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Emiliano Torralbo Marcos

      Vastapuolet: Korota S.A. ja Fondo de Garantía Salarial

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa – Euroopan unionin perusoikeuskirjan (EYVL 2000, C 364, s. 1) 47 artiklan ja työntekijöiden suojasta työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa 22.10.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/94/EY (kodifioitu toisinto) (EUVL L 283, s. 36) tulkinta – Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan – Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan kanteen vireillepano edellyttää oikeudenkäyntimaksujen maksamista – Kansallisen tuomioistuimen, jonka käsiteltäväksi asia on saatettu, toimivalta – Soveltaminen sosiaalipolitiikan alalla – Työnantajien maksukyvyttömyys

      Tuomiolauselma

   Unionin tuomioistuin ei ole toimivaltainen vastaamaan Juzgado de lo Social no 2 de Terrassan (Espanja) ennakkoratkaisukysymyksiin.

      (1)  EUVL C 207, 20.7.2013.


title: Asia T-640/13: Kanne 2.12.2013 — Sto v. SMHV — Fixit Trockenmörtel Holding (CRETEO)

text:
               8.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 39/24

         Kanne 2.12.2013 — Sto v. SMHV — Fixit Trockenmörtel Holding (CRETEO)
   (Asia T-640/13)
   2014/C 39/43
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Sto AG (Stühlingen, Saksa) (edustajat: asianajajat K. Kern ja J. Sklepek)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Fixit Trockenmörtel Holding AG (Baar, Sveitsi)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               muuttamaan neljännen valituslautakunnan 25.9.2013 tekemää päätöstä R 905/2012-4 siten, että väite hyväksytään valituksessa esitetyn mukaisesti ja yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 9 207 085 hylätään

               —

               velvoittamaan vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Fixit Trockenmörtel Holding AG

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki CRETEO luokkiin 1, 2, 17 ja 19 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 9 207 085

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Saksalaiset sanamerkit StoCretec ja STOCRETE luokkiin 1, 2, 17 ja 19 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia C-345/05: Euroopan yhteisöjen komission 21.9.2005 Portugalin tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               12.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/12

         Euroopan yhteisöjen komission 21.9.2005 Portugalin tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-345/05)
   (2005/C 281/22)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.9.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat R. Lyal ja M. Afonso, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen 18, 39 ja 43 artiklan sekä 56 artiklan 1 kohdan ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 28, 31 ja 40 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pysyttänyt voimassa verosäännökset, joiden mukaan Código do Imposto sobre o Rendimento das Pessoas Singularesin (yksityishenkilöiden tuloverolaki) 10 §:n 5 momentissa tarkoitetut, verovelvollisen tai hänen perheenjäsenensä omana pysyvänä asuntonaan käyttämän kiinteistön myyntivoitot vapautetaan verosta sillä 10 §:n 5 momentin a alakohdassa säädetyllä edellytyksellä, että saadut voitot käytetään Portugalin alueella sijaitsevien kiinteistöjen hankintaan;

               2)

               velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Edellytys, jonka mukaan verovelvollisen tai hänen perheenjäsenensä omana pysyvänä asuntonaan käyttämän kiinteistön myyntivoitot on käytettävä muun Portugalin alueella sijaitsevan kiinteistön hankintaan, rajoittaa selvästi EY:n perustamissopimuksessa ja ETA-sopimuksessa taattuja perusvapauksia.
   Portugalin tasavallan esittämiä tämän edellytyksen selityksiä ja perusteluja ei voida hyväksyä.


title: Asian T-189/04 poistaminen rekisteristä

text:
               19.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/27

         Asian T-189/04 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 69/47)
   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston puheenjohtajan 16.12.2004 antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-189/04, Christian van der Haegen vastaan talous- ja sosiaalikomitea.

      (1)  EUVL C 217, 28.8.2004.


title: Asia C-355/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gerechtshof te Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 30.8.2006 — J. A. van der Steen v. Inspecteur van de Belastingdienst Utrecht-Gooi/ kantoor Utrecht

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gerechtshof te Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 30.8.2006 — J. A. van der Steen v. Inspecteur van de Belastingdienst Utrecht-Gooi/ kantoor Utrecht
   (Asia C-355/06)
   (2006/C 294/39)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Gerechtshof te Amsterdam
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: J. A. van der Steen

      Vastaaja: Inspecteur van de Belastingdienst Utrecht-Gooi/ kantoor Utrecht
   Ennakkoratkaisukysymykset
   ”Onko kuudennen direktiivin 4 artiklan 1 kohtaa (1) tulkittava siten, että jos luonnollisen henkilön ainoa toiminta koostuu kaikkien sellaisen rajavastuuyhtiön toiminnasta johtuvien toimien suorittamisesta, jonka ainoa johtoon kuuluva henkilö, ainoa osuudenomistaja ja ainoa” työntekijä ”hän on, nämä toimet eivät ole taloudellista toimintaa, koska ne suoritetaan rajavastuuyhtiön johtamisen ja yhtiön edustamisen puitteissa, eikä niitä suoriteta täten taloudellisessa vaihdannassa?”

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1)


title: Asia C-295/12 P: Valitus, jonka Telefónica S.A. ja Telefónica de España S.A.U. ovat tehneet 13.6.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-336/07, Telefónica ja Telefónica de España v. komissio, 29.3.2012 antamasta tuomiosta

text:
               11.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/10

         Valitus, jonka Telefónica S.A. ja Telefónica de España S.A.U. ovat tehneet 13.6.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-336/07, Telefónica ja Telefónica de España v. komissio, 29.3.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-295/12 P)
   2012/C 243/19
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittajat: Telefónica S.A. ja Telefónica de España S.A.U. (edustajat: abogado F. González Díaz ja abogado J. Baño Fos)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, France Telecom España S.A., Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc Consumo) ja European Competitive Telecommunications Association

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin

               —

                     ensisijaisesti

               kumoaa kokonaan tai osittain unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-336/07, Telefónica ja Telefónica de España vastaan komissio, 29.3.2012 antaman tuomion
               käytettävissään olevien seikkojen perusteella kumoaa kokonaan tai osittain Euroopan komission asiassa COMP/38.784 — Wanadoo España/Telefónica 4.7.2007 tekemän päätöksen
               kumoaa sakon tai alentaa sen määrää SEUT 261 artiklan nojalla
               kumoaa sakon tai alentaa sen määrää unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyn menettelyn kohtuuttoman keston vuoksi ja
               velvoittaa komission ja väliintulijat korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut sekä tässä menettelyssä että menettelyssä unionin yleisessä tuomioistuimessa

               —

                     toissijaisesti, jos menettelyn vaihe mahdollistaa sen

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen tuomion ja palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta tämä ratkaisee asian unionin tuomioistuimen ratkaisemien oikeudellisten kysymysten valossa
               kumoaa sakon tai alentaa sen määrää SEUT 261 artiklan nojalla
               velvoittaa komission ja väliintulijat korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut sekä tässä menettelyssä että menettelyssä unionin yleisessä tuomioistuimessa

               —

                     joka tapauksessa

               antaa mahdollisuuden tutustua SEUT 15 artiklan mukaisesti unionin yleisessä tuomioistuimessa 23.5.2011 pidetyn istunnon litterointiin tai tallenteeseen ja osallistua istuntoon.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin
   Loukkasi Telefónican puolustautumisoikeuksia, kun otetaan huomioon

               —

               menettelyn kohtuuton kesto

               —

               se, ettei liitteissä esitettyjä väitteitä otettu tutkittaviksi

               —

               se, ettei väitteitä siitä, etteivät tuotannontekijät ole välttämättömiä, otettu huomioon tosiseikkana, jolla on merkitystä määritettäessä Telefónican toiminnan vaikutuksia

               —

               sellaisten uusien tosiseikkojen, joita ei ole esitetty väitetiedoksiannossa, huomioon ottaminen

         Teki oikeudellisen virheen määritellessään merkitykselliset tukkumarkkinat
   Teki oikeudellisen virheen arvioidessaan väitettyä Telefónican määräävää markkina-asemaa
   Teki oikeudellisen virheen ja loukannut Euroopan ihmisoikeussopimusta, kun se totesi, että Telefónican omistusoikeutta tuotannontekijöihin, jotka eivät ole välttämättömiä, on loukattu
   Tehnyt oikeudellisen virheen ja otti tosiseikat huomioon selvästi vääristyneellä tavalla, kun se arvioi väärinkäyttöä ja sen oletettuja vaikutuksia kilpailuun seuraavien seikkojen suhteen

               —

               tukkutuotannontekijöiden valinta

               —

               diskontattujen kassavirtojen analyysi

               —

               jaksokohtainen analyysi

               —

               toiminnan todennäköiset ja konkreettiset vaikutukset

         Teki oikeudellisen virheen, kun se arvioi komission toimivallan ylittämistä ja toissijaisuusperiaatteen, suhteellisuusperiaatteen, oikeusvarmuuden periaatteen, lojaalin yhteistyön periaatteen ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamista.
   Loukkasi oikeusvarmuuden periaatetta määrittäessään laillisen prosenttiosuuden ja tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan Telefónican toiminnan tahallisuutta tai tuottamuksellisuutta.
   Teki oikeudellisen virheen ja otti tosiseikat huomioon selvästi vääristyneellä tavalla laskiessaan sakon määrää muun muassa, kun se

               —

               piti toimintaa hyvin vakavana kilpailusääntöjen rikkomisena

               —

               arvioi yhdenvertaisen kohtelun periaatteen, suhteellisuusperiaatteen ja rangaistusten yksilöllisyyttä koskevan periaatteen loukkaamista ja

               —

               perusteli ratkaisua puutteellisesti

         Rikkoi EU 229 artiklaa (nykyinen SEUT 261 artikla).


title: Asia F-93/05: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 29.9.2011 — Mische v. parlamentti (Henkilöstö — Nimitys — Palvelukseenotto ja samanaikainen siirto toiseen toimielimeen — Palkkaluokan määrittäminen uusien epäedullisempien sääntöjen mukaisesti — Kanteen tutkittavaksi ottaminen — Intressi kanteen nostamiseen — Myöhässä nostettu kanne)

text:
               12.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/22

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 29.9.2011 — Mische v. parlamentti
   (Asia F-93/05) (1)

   (Henkilöstö - Nimitys - Palvelukseenotto ja samanaikainen siirto toiseen toimielimeen - Palkkaluokan määrittäminen uusien epäedullisempien sääntöjen mukaisesti - Kanteen tutkittavaksi ottaminen - Intressi kanteen nostamiseen - Myöhässä nostettu kanne)
   2012/C 138/40
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Harald Mische (Bryssel, Belgia) (edustajat: aluksi asianajajat G. Vandersanden ja L. Levi, sitten asianajajat R. Holland, B. Maluch ja J. Mische)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: K. Zejdová ja L. G. Knudsen)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Arpio Santacruz ja I. Šulce)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota parlamentin päätös, jolla kantajan palkkaluokaksi oli ennen uusien henkilöstösääntöjen voimaantuloa julkaistun kilpailun jälkeen määritelty A*6 uusien henkilöstösääntöjen epäedullisempien määräysten mukaisesti (henkilöstösääntöjen muuttamisesta annetun asetuksen (EY, Euratom) N:o 723/2004 liitteessä XIII oleva 12 artikla), ja vahingonkorvausvaatimus.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               3)

               Väliintulija Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 315, 10.12.2005, s. 15 (asia kirjattiin alun perin Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa numerolla T-365/05, ja se siirrettiin Euroopan unionin virkamiestuomioistuimeen 15.12.2005 annetulla määräyksellä).


title: Asia C-196/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.9.2006 (Special Commissionerin, London (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Cadbury Schweppes plc ja Cadbury Schweppes Overseas Ltd v. Commissioners of Inland Revenue (Sijoittautumisvapaus — Ulkomaisia väliyhteisöjä koskeva lainsäädäntö — Ulkomaisten väliyhteisöjen voittojen sisällyttäminen emoyhtiön veron määräytymisperusteeseen)

text:
               18.11.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.9.2006 (Special Commissionerin, London (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Cadbury Schweppes plc ja Cadbury Schweppes Overseas Ltd v. Commissioners of Inland Revenue
   (Asia C-196/04) (1)

   (Sijoittautumisvapaus - Ulkomaisia väliyhteisöjä koskeva lainsäädäntö - Ulkomaisten väliyhteisöjen voittojen sisällyttäminen emoyhtiön veron määräytymisperusteeseen)
   (2006/C 281/08)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Special Commissioner, London
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Cadbury Schweppes plc ja Cadbury Schweppes Overseas Ltd

      Vastaaja: Commissioners of Inland Revenue
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Special Commissioner, London — Kansallinen lainsäädäntö, jossa emoyhtiön tuloiksi luetaan sellaisen tytäryhtiön tulot, joka asuu toisessa jäsenvaltiossa, jossa verotuksen taso on alhaisempi — Emoyhtiön velvollisuus maksaa veroa, jolla kompensoidaan ero näiden kahden erilaisen verotuksen tason välillä — Yhteensoveltuvuus EY 43, EY 49 ja EY 56 artiklan kanssa
   Tuomiolauselma
   EY 43 ja EY 48 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että jäsenvaltioon sijoittautuneen ja siellä asuvan yhtiön veron määräytymisperusteeseen sisällytetään ulkomaisen väliyhteisön toisessa jäsenvaltiossa toteuttamat voitot, kun näihin voittoihin sovelletaan siellä alempaa verotuksen tasoa kuin ensiksi mainitussa valtiossa, ellei sitten tällainen sisällyttäminen koske ainoastaan puhtaasti keinotekoisia järjestelyjä, joilla pyritään kiertämään normaalisti maksettava kansallinen vero. Tällaista verotustoimenpidettä ei näin ollen saada soveltaa, kun objektiivisten ja ulkopuolisten tarkastettavissa olevien tekijöiden perusteella osoittautuu, että verotuksellisten syiden olemassaolosta huolimatta kyseinen väliyhteisö on todellisuudessa asettautunut vastaanottajana olevaan jäsenvaltioon ja tosiasiallisesti harjoittaa siellä taloudellista toimintaa.

      (1)  EUVL C 168, 26.6.2004.


title: Asia C-321/05: Østre Landsretin 3.8.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hans Markus Kofoed vastaan Skatteministeriet

text:
               15.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 257/6

         Østre Landsretin 3.8.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hans Markus Kofoed vastaan Skatteministeriet
   (Asia C-321/05)
   (2005/C 257/10)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska
   Østre Landsret on pyytänyt 3.8.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 23.8.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Hans Markus Kofoed vastaan Skatteministeriet seuraavaan kysymykseen:
   Onko eri jäsenvaltioissa olevia yhtiöitä koskeviin sulautumisiin, diffuusioihin, varojensiirtoihin ja osakkeidenvaihtoihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23 päivänä heinäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/434/ETY 2 artiklan d kohtaa tulkittava siten, että kysymys ei ole fuusioverotusdirektiivissä tarkoitetusta osakevaihdosta, jos osakevaihtoon osallistuvat samanaikaisesti, kun he tekevät osakevaihtoa koskevan sopimuksen, ilmoittavat oikeudellisesti sitomattomalla tavalla yhteiseksi aikomuksekseen, että seuraavassa osakevaihdon jälkeen pidettävässä hankkivan yhtiön yhtiökokouksessa aiotaan äänestää sellaisen osingon jakamisesta, joka on enemmän kuin 10 prosenttia osakevaihdon yhteydessä luovutettujen arvopapereiden nimellisarvosta, ja tällainen osinko todella jaetaan?


               29.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/1

         (2008/C 79/01)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 64, 8.3.2008

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 51, 23.2.2008

      EUVL C 37, 9.2.2008

      EUVL C 22, 26.1.2008

      EUVL C 8, 12.1.2008

      EUVL C 315, 22.12.2007

      EUVL C 297, 8.12.2007

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Asia T-294/17: Kanne 12.5.2017 – Lion’s Head Global Partners v. EUIPO – Lion Capital (Lion’s Head)

text:
               17.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 231/42

         Kanne 12.5.2017 – Lion’s Head Global Partners v. EUIPO – Lion Capital (Lion’s Head)
   (Asia T-294/17)
   (2017/C 231/52)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Lion’s Head Global Partners LLP (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja R. Nöske)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Lion Capital LLP (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti nro 997 073

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 28.2.2017 asiassa R 1478/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja hylkää väitteen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.