title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 12 päivänä toukokuuta 1998, asiassa T-159/96, Rüdiger Wenk vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö - Palvelukseen ottaminen - Komission edustuston päällikön virka - Ilmoitus avoimesta virasta - Lainmukaisuus - Päätös hakemuksen hylkäämisestä - Perusteluvelvollisuus - Hakijoiden ansioiden vertailu - Nimittävän viranomaisen harkintavalta - Luottamuksensuoja - Huolenpitovelvollisuus)

text:
C 209/38              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    4.7.98
vaaditaan kumoamaan 20.7.1995 tehty kantajan asema-               2) Kanne hylätään muilta osin.
paikan siirtoa koskeva päätös, 16.2.1996 tehty kantajan
tästä päätöksestä tekemän valituksen nimenomainen hyl-
käämispäätös, kantajan 19.10.1995 tekemän vahingonkor-            3) Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja
vausvaatimuksen implisiittinen hylkäämispäätös sekä tar-               niistä oikeudenkäyntikuluista, jotka kantajalle ovat
vittaessa 26.6.1996 tehty päätös olla hyväksymättä kanta-              aiheutuneet siihen ajankohtaan asti, kun hän vastaan-
jan viimeksi mainitusta päätöksestä tekemää valitusta                  otti päätöksen valituksensa hylkäämisestä. Kantaja
kokonaisuudessaan, Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                     vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan valituksen
oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoon-             hylkäävän päätöksen vastaanottamisesta alkaen.
panossa: jaoston puheenjohtaja J. Azizi sekä tuomarit R.
García-Valdecasas ja M. Jaeger, kirjaaja: hallintovirkamies       (1) EYVL C 40, 8.2.1997.
J. Palacio GonzaÂlez, on antanut 28.5.1998 tuomion, jonka
tuomiolauselma on seuraava:
1) Kanteet hylätään.
2) Kumpikin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntiku-                   YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
     luistaan.                                                                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                26 päivänä toukokuuta 1998,
(1) EYVL C 233, 10.8.1996 ja C 388, 21.12.1996.
                                                                  asiassa T-177/96, Mario Costacurta vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio (1)
                                                                  (Henkilöstö Ð Palkkaus Ð Korjauskerroin Ð Erityis- ja
                                                                  poikkeussäännökset, joita sovelletaan virkamiehiin, jotka
                                                                  on määrätty asemapaikkaan kolmansiin maihin Ð Yhtä-
                                                                  läisen ostovoiman periaatteen ja yhdenvertaisuusperiaat-
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                                                 teen rikkominen)
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                (98/C 209/81)
                12 päivänä toukokuuta 1998,
asiassa T-159/96, Rüdiger Wenk vastaan Euroopan yhtei-
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                      söjen komissio (1)
(Henkilöstö Ð Palvelukseen ottaminen Ð Komission edus-
tuston päällikön virka Ð Ilmoitus avoimesta virasta Ð             Asiassa T-177/96, Mario Costacurta, Euroopan yhteisöjen
Lainmukaisuus Ð Päätös hakemuksen hylkäämisestä Ð                 komission virkamies, kotipaikka Luxemburg, edustajanaan
Perusteluvelvollisuus Ð Hakijoiden ansioiden vertailu Ð           asianajaja Nicolas Decker, Luxemburg, prosessiosoite
Nimittävän viranomaisen harkintavalta Ð Luottamuksen-             Luxemburgissa asianajotoimisto Nicolas Decker, 16 ave-
               suoja Ð Huolenpitovelvollisuus)                    nue Marie-TheÂreÁse, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                  (asiamiehinä Gianluigi Valsesia ja Florence Clotuche),
                        (98/C 209/80)                             jossa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta
                                                                  vaaditaan yhtäältä kumoamaan 22.7.1996 tehty komission
                                                                  päätös, jolla kieltäydyttiin soveltamasta kantajaan Zairen
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                  korjauskertoimia aikana, jona hänen asemapaikakseen oli
                                                                  määrätty komission edustusto kyseisessä maassa ja toi-
Asiassa T-159/96, Rüdiger Wenk, Euroopan yhteisöjen               saalta määräämään suoritettavaksi vahingonkorvausta
komission virkamies, kotipaikka Caracas, edustajanaan             tästä aiheutuneesta vahingosta, Euroopan yhteisöjen
asianajaja Nicolas LhoeÈst, Bryssel, prosessiosoite Luxem-        ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toi-
burgissa fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange, vas-          mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Azizi sekä
taan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään Julian           tuomarit R. García-Valdecasas ja M. Jaeger, kirjaaja: hal-
Currall ja Christine Berardis-Kayser), jossa kantaja vaatii       lintovirkamies J. Palacio GonzaÂlez, on antanut 26.5.1998
2.2.1996 tehdyn komission päätöksen kumoamista, jolla             tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
kantajan hakemus komission San JoseÂn edustuston päälli-
kön virkaan hylättiin, ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston              1) Kanne hylätään.
puheenjohtaja J. Azizi sekä tuomarit R. García-Valdecasas
ja M. Jaeger, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio GonzaÂ-
lez, on antanut 12.5.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma           2) Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäynti-
on seuraava:                                                           kuluistaan.
                                                                  (1) EYVL C 9, 11.1.1997.
1) Komissio velvoitetaan korvaamaan kantajalle 400
     ecun suuruinen summa vahingonkorvauksena virkavir-
     heestä.


title: Asia T-289/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2011 — Omnicare v. SMHV — Astellas Pharma (OMNICARE CLINICAL RESEARCH) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Yhteisön sanamerkkiä OMNICARE CLINICAL RESEARCH koskeva hakemus — Aikaisempi kansallinen kuviomerkki OMNICARE — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Palvelujen samankaltaisuus — Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö)

text:
               22.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/41

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2011 — Omnicare v. SMHV — Astellas Pharma (OMNICARE CLINICAL RESEARCH)
   (Asia T-289/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Yhteisön sanamerkkiä OMNICARE CLINICAL RESEARCH koskeva hakemus - Aikaisempi kansallinen kuviomerkki OMNICARE - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Palvelujen samankaltaisuus - Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö)
   2011/C 311/74
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Omnicare, Inc. (Covington, Kentucky, Yhdysvallat) (edustaja: M. Edenborough, QC)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies; J. Crespo Carrillo)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Astellas Pharma GmbH (München, Saksa) (edustajat: asianajajat C. Gutiérrez Martínez, M. H. Granado Carpenter ja M. Polo Carreño)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 14.5.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 401/2008-4), joka koskee Yamanouchi Pharma GmbH:n ja Omnicare, Inc:in välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään

               2)

               Omnicare, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 244, 10.10.2009.


title: Asia T-298/13: Kanne 3.6.2013 — LemonAid Beverages v. SMHV — Prêt à Manger (Europe) (Lemonaid)

text:
               27.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 215/16

         Kanne 3.6.2013 — LemonAid Beverages v. SMHV — Prêt à Manger (Europe) (Lemonaid)
   (Asia T-298/13)
   2013/C 215/23
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: LemonAid Beverages GmbH (Hampuri, Saksa) (edustajat: asianajajat U. Lüken ja J. Natzel)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Prêt à Manger (Europe) Ltd. (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SMHV:n toisen valituslautakunnan 13.3.2013 tekemän päätöksen (asia R 276/2012-2), jolla toinen valituslautakunta pysytti mitättömyysosaston päätöksen julistaa yhteisön tavaramerkki nro 007089444 mitättömäksi luokkiin 32 ja 33 kuuluvien, tässä asiassa kyseessä olevien tavaroiden osalta, sekä SMHV:n mitättömyysosaston 20.12.2011 tekemän vastaavan päätöksen (asia 4123 C)

               —

               hylkäämään kokonaisuudessaan 7.1.2010 päivätyn mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen, joka koskee yhteisön tavaramerkkiä nro 007089444

               —

               velvoittamaan SMHV korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Sanamerkki Lemonaid — yhteisön tavaramerkkirekisteröinti nro 7 089 444

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: Mitättömyysvaatimuksen perusteet ovat ne, jotka vahvistetaan neuvoston asetuksen N:o 207/2009 53 artiklan 1 kohdan c alakohdassa ja 8 artiklan 4 kohdassa

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Kyseessä olevan yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistaminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 53 artiklan 1 kohdan rikkominen yhdessä sen 8 artiklan 4 kohdan kanssa


title: Asia T-362/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.11.2014 – Vtesse Networks v. komissio (Valtiontuki — Tuki seuraavan sukupolven laajakaistaverkkojen käyttöönottoa varten Cornwallin ja Scillynsaarten alueella — Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi — SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohta — Kumoamiskanne — Kilpailuasemaan kohdistuvan huomattavan vaikutuksen puuttuminen — Asiavaltuus — Asianomaisten osapuolten menettelylliset oikeudet — Osittainen tutkimatta jättäminen — Epäilyjä, joiden vuoksi muodollisen tutkintamenettelyn aloittaminen olisi perusteltua, ei ole)

text:
               15.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 448/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.11.2014 – Vtesse Networks v. komissio
   (Asia T-362/10) (1)

   ((Valtiontuki - Tuki seuraavan sukupolven laajakaistaverkkojen käyttöönottoa varten Cornwallin ja Scillynsaarten alueella - Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi - SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohta - Kumoamiskanne - Kilpailuasemaan kohdistuvan huomattavan vaikutuksen puuttuminen - Asiavaltuus - Asianomaisten osapuolten menettelylliset oikeudet - Osittainen tutkimatta jättäminen - Epäilyjä, joiden vuoksi muodollisen tutkintamenettelyn aloittaminen olisi perusteltua, ei ole))
   (2014/C 448/20)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Vtesse Networks Ltd (Hertford, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: H. Mercer, QC)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Stromsky ja L. Armati)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Puolan tasavalta (asiamiehet: aluksi M. Szpunar ja B. Majczyna, sitten M. Majczyna), Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: aluksi S. Behzadi-Spencer ja L. Seeboruth, sitten M. Seeboruth, J. Beeko ja L. Christie, avustajanaan aluksi barrister K. Bacon, sitten barrister S. Lee) ja British Telecommunications plc (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: aluksi asianajajat M. Nissen ja J. Gutiérrez Gisbert, sitten asianajajat Nissen ja G. van de Walle de Ghelcke ja lopuksi asianajajat van de Walle de Ghelcke ja J. Rivas Andrés sekä barrister J. Holmes)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan kumottavaksi komission 12.5.2010 tekemä päätös K(2010) 3204, jossa todettiin, että tukitoimenpide ”Cornwall and Isles of Scilly Next Generation Broadband”, jolla myönnetään tukea Euroopan aluekehitysrahastosta seuraavan sukupolven laajakaistaverkkojen käyttöönottoa varten Cornwallin ja Scillynsaarten alueella, on SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukainen (valtiontuki N 461/2009 – Yhdistynyt kuningaskunta).

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Vtesse Networks Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission sekä British Telecommunications plc:n oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Puolan tasavalta sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 288, 23.10.2010.


title: Bundesfinanzhofin 7.3.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisuppyyntö asiassa Hauptzollamt München vastaan Wacker Werke GmbH & Co. KG (Asia C-142/96)

text:
22.6.96                  FI                        Euroopan yhteisojen virallinen lehti                                N:o C 180/25
3 ) Voiko hyvityksen saaja kysymyksessä 2 kuvatussa                    Kuinka yhteisen tullitariffin vuosien 1989 ja 1990 yhdiste
      tilanteessa vedota direktiivin 77/388/ETY 21 artiklan            tyn nimikkeistön alakohtaa 0904 20 on tulkittava ? Tar
       1 kohdan c alakohtaan, jos saaja velvoitetaan maksa            koitetaanko siinä käytetyllä käsitteellä " murskatut " vain
       maan veroa hyvityksessä mainitusta arvonlisäverosta se          jauhetun tuotteen kaltaista hienojakoisuutta vai käsittääkö
       erotuksen määrä, joka jää hyvityksessä mainitun ja              se myös 4—8 mm:n kokoisiksi paloiksi paloitellun tuot
       verovelvollisen liiketoimien mukaan määräytyvän ve             teen ?
       rovelan välille ?
f 1 ) EYVL 1977, N:o L 145 , s . 1
                                                                       Cour du travail de Bruxelles'n 25.4.1996 tekemällään
                                                                       päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Office
                                                                                National des Pensions vastaan Cirotti
Bundesfinanzhofin 7.3.1996 tekemällään päätöksellä esit                                        ( Asia C-144/96 )
tämä ennakkoratkaisuppyyntö asiassa Hauptzollamt Mun                                               96/C 180/57
         chen vastaan Wacker Werke GmbH & Co . KG
                           ( Asia C-142/96 )                           Cour du travail de Bruxelles on pyytänyt 25.4.1996
                              ( 96/C 180/55 )                          tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen
                                                                       tuomioistuimen kirjaamoon 3.5.1996 , Euroopan yhteisöjen
                                                                       tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Office National
Bundesfinanzhof — VII. Senat — on pyytänyt 7.3.1996                    des Pensions vastaan Cirotti .
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei
söjen tuomioistuimen kirjaamoon 29.4.1996 , Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Hauptzollamt Mun                  Cour du travail de Bruxelles pyytää yhteisöjen tuomiois
chen vastaan Wacker Werke GmbH & Co. KG, ennakko                      tuimelta ratkaisua seuraavaan kysymykseen:
ratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
                                                                       Onko asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 ( x ) 46 ja 51 artiklan
 1 ) Onko ulkoisesta jalostusmenettelystä 24.7.1986 anne              tulkittava soveltuvan siinä tapauksessa , että edunsaaja saa
       tun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 2473/86 ( Euroo            päällekkäin yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan
       pan yhteisöjen virallinen lehti N:o L 212 , s . 1 ) 13 ar      maksettavaa työkyvyttömyysetuutta ja toisen jäsenvaltion
       tiklan 2 kohdan toisen alakohdan toista vaihtoehtoa             lainsäädännön mukaan työntekijästä erossa asuvalle puoli
                                                                       solle maksettavaa vanhuusetuutta, joka on osa hänestä
       tulkittava siten, että jalostuskustannusten määrittelemi
       seksi käytetty keino on ainoastaan silloin kohtuullinen,        erossa asuvan puolison työntekijänä saamasta vanhuus
       jos sen perusteella saatava väliaikaisesti vietyjen tava       etuudesta, jos kyseisten artiklojen soveltamisen perusteella
       roiden arvo vastaa joko valmistuskustannuksia taikka            siirtotyöläinen pääsee edullisempaan asemaan muihin työn
       suunnilleen sitä kauppahintaa, jonka luvan ulkoiseen            tekijöihin verrattuna, vaikka edellä mainitun asetuksen
                                                                        3 artiklan '1 kohdassa säädetään, että kaikkia jäsenvaltioi
       jalostusmenettelyyn saanut on maksanut ?
                                                                       den kansalaisia on kohdeltava yhdenvertaisesti ?
2 ) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kielteisesti :               f 1 ) EYVL N:o L 149 , 5.7.1971 , s . 2
       Voidaanko jalostuskustannukset määritellä ( ensimmäi
       nen kysymys ) sen myös korotukset sisältävän kauppa
       hinnan perusteella, jonka jalostaja on maksanut jalos
       tukseen tarkoitetuista tavaroista luvan ulkoiseen jalos
       tusmenettelyyn saaneelle, ja päteekö tämä myös siinä
       poikkeuksellisessa tariffitilanteessa , jossa jalostamatto      Tribunale di Genovan ( Sezione I Civile ) 11.4.1996 tekemäl
       man tavaran tulli on jalostettua tuotetta korkeampi ?            lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö Icat Food
                                                                        Srl:n ja Amministrazione delle Finanzen välillä vireillä
                                                                                olevassa oikeudenkäynnissä
                                                                                ( Asia C-155/96 )
                                                                                ( 96/C 180/58 )
 Bundesfinanzhofin 7.3.1996 tekemällään päätöksellä esit
 tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Leonhard Knubben                    Tribunale di Genova ( Sezione I Civile ) on pyytänyt
      Speditions GmbH vastaan Hauptzollamt Mannheim                      11.4.1 996 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
                                                                        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 7.5 . 1 996 ,
                            ( Asia C-143/96 )
                                                                        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta Icat Food Srl:n ja
                               ( 96/C 180/56 )                          Amministrazione delle Finanzen välillä vireillä olevassa
                                                                        oikeudenkäynnissä ennakkoratkaisua kysymyksiin, jotka
 Bundesfinanzhof ( VII . Senat) on pyytänyt 7.3.1996 teke              ovat samansisältöiset yhdistetyissä asioissa C-47/95 ( ! ) ym.
 mällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen              esitettyjen kysymysten kanssa .
 tuomioistuimen kirjaamoon 29.4.1 996 , Euroopan yhteisö
 jen tuomioistuimelta asiassa Leonhard Knubben Speditions                (!) Ks . EYVL N:o C 119 , 13.5.1995 , s . 5 .
 GmbH vastaan Hauptzollamt Mannheim ennakkoratkai
 sua seuraavaan kysymykseen:


title: Asia T-154/01: Fallimetno Distilleria F. Palma SpA:n 9.7.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 259/14                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            15.9.2001
Fallimetno Distilleria F. Palma SpA:n 9.7.2001 Euroopan                  luista huolimatta uudet ja ennakoimattomat esteet tekivät
        yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                      mahdottomaksi niiden suoritusta koskevien vaatimusten täyt-
                                                                         tämisen, jotka Euroopan komissio oli asettanut.
                          (Asia T-154/01)
                                                                         Kantaja väittää, että riidanalainen päätös on ristiriidassa sen
                          (2001/C 259/24)                                periaatteen kanssa, että taloudelliset toimijat eivät ole vastuussa
                                                                         ylivoimaisen        esteen    tilanteissa,     mihin       asetuksessa
                                                                         N:o 416/96 (3) nimenomaisesti viitataan. Vastaaja on ollut
                                                                         täysin tietoinen olemassa olevasta tilanteesta ja se on kahdella
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                         myöhemmällä asetuksella muuttanut sekä ajallisia että käytet-
                                                                         täviä keinoja koskevia ehtoja tarjouskilpailujen osalta. Tästä
Fallimetno Distilleria F. Palma SpA, on nostanut 9.7.2001                kaikesta riippumatta ja huolimatta syistä, jotka ovat yrityksen
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                vaikutusmahdollisuuksien ulkopuolella, komissio on tulkinnut
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-             viimeksi asetuksessa N:o 416/96 asetettuja ehtoja erityisen
jan edustajana on asianajaja Francesco Caruso.                           tiukasti.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               Lopuksi kantaja toteaa, että riidanalaisen päätöksen äärimmäi-
                                                                         nen, kohtuuton ja suhteeton luonne tulee vieläkin ilmeisem-
                                                                         mäksi, kun otetaan huomioon kantajan antaman huomattavan
–     velvoittaa Euroopan komission korvaamaan vahingot,
                                                                         suuren vakuuden (jopa 90 ecua hehtolitralta alkoholia) tarkoi-
      jotka ovat seurausta sen lainvastaisesta menettelystä,
                                                                         tus: vakuudella halutaan taata, että kantaja siirtää alkoholin
      joka ilmeni kirjeenä, jonka toimitettiin Italian tasavallan
                                                                         pois elintarvikealan kulutuksesta. Tässä asiassa kantaja on
      maatalous-, elintarvike- ja metsätalousministeriölle mar-
                                                                         pyrkinyt tavoitteeseen, minkä vakuudeksi se oli antanut edellä
      raskuussa 1996 ja jonka tämä ministeriö toimitti Distille-
                                                                         mainitun vakuuden, eikä ollut mitään vaaraa siitä, että nautitta-
      ria Palamlle 3.2.1997
                                                                         vaksi tarkoitetun alkoholin markkinat häiriintyisivät, jos pyyn-
                                                                         töön saada tuhota varastoituna edelleen oleva määrä olisi
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut                suostuttu.
      tässä oikeusasteessa.
                                                                         (1) EYVL C 296, 27.11.1990, s. 10.
                                                                         (2) Viininvalmistuksesta peräisin olevien ja interventioelinten hallus-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                          saan pitämien alkoholien käyttöä varten tapahtuvasta erityisellä
                                                                             tarjouskilpailulla myynnistä polttoainealalla yhteisössä 30 päivänä
                                                                             syyskuuta 1993 annettu komission asetus (ETY) N:o 2710/93
Kanne kohdistuu komission kieltäytymispäätökseen, joka ilme-                 (EYVL L 245, 1.10.1993, s. 131).
nee AIMAlle 11.11.1995 toimitetusta kirjelmästä, jonka AIMA              (3) Viininvalmistuksesta peräisin olevien ja interventioelinten hallus-
                                                                             saan pitämien alkoholien käyttöä varten tapahtuvasta erityisellä
toimitti edelleen Distillerialle 3.2.1997. Tästä kirjeestä ilmenee
                                                                             tarjouskilpailulla myynnistä moottoripolttoainealalla yhteisössä
päätös sallitaanko sen jäämäalkoholin hävittäminen, jota ei ole              annetun asetuksen (ETY) N:o 2710/93 muuttamisesta 7 päivänä
käytetty tarjouskilpailussa 8/90/EY (1) asetetuin ehdoin.                    maaliskuuta 1996 annettu komission asetus (EY) N:o 416/96
                                                                             (EYVL L 59, 8.3.1966, s. 5).
Kantaja toteaa tältä osin, että ensimmäiset ongelmat ilmenivät
välittömästi sen jälkeen, kun sille oli ilmoitettu sopimuksen
tekemisestä, ja ongelmat ilmenivät mahdollisuuksissa noudat-
taa niitä ehtoja, jotka komissio oli asettanut alkoholijalosteista
huolehtimisen osalta (kantaja mainitsee öljynkuljetusyhtiöiden
boikotit ja ehdotuksen direktiiviksi biologisten polttoaineiden
verohuojennuksista). Kaikki tämä johti siihen, että varastointi-         Laboratorios R.T.B., S.L.:n 9.7.2001 yhdenmukaistamisvi-
kustannukset kasvoivat huomattavasti ja että oli vaikeaa löytää                            rastoa vastaan nostama kanne
paikkoja, jonne interventioelinten hankkima alkoholi voitiin
sijoittaa. Lisäksi kävi mahdottomaksi lisätä poissiirrettävän
alkoholin määrää ja lisäksi kaikella tällä oli negatiivisia vaiku-                                  (Asia T-156/01)
tuksia siihen, mitä kantaja oli suunnitellut käytön osalta.
                                                                                (2001/C 259/25)
Lisäksi asetuksen N:o 2710/93 (2) antamisen jälkeen ne ”vaka-
vat ja pysyvät vaikeudet”, joiden voimakas vaikutus on kohdis-
tunut markkinoihin viime aikoina, ja ne ”erityiset olosuhteet”,          (Oikeudenkäyntikielestä päätetään työjärjestyksen 131 artiklan
jotka ovat saaneet komission peruuttamaan tarjouskilpailut                           2 kohdan mukaisesti – Laadintakieli espanja)
niiden alkoholierien osalta, joita ei ollut otettu pois interventio-
varastoista, eivät ole laisinkaan muuttuneet. Kantaja ryhtyi
kuitenkin toimiin ja siirsi pois toisen alkoholierän, josta oli jo       Laboratorios R.T.B., S.L., kotipaikka Barcelona (Espanja), on
maksettu toukokuusta 1992 alkaen. Tästä ja muista ponniste-              nostanut 9.7.2001 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto) 15 päivänä heinäkuuta 2004, asiassa C-144/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 77/388/ETY — Arvonlisävero — 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohta — Veron peruste — Hintaan suoraan liittyvä tuki — Asetus (EY) N:o 603/95 — Kuivarehualalla myönnetyt tuet)

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/4

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   15 päivänä heinäkuuta 2004,
   asiassa C-144/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Saksan liittotasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 77/388/ETY - Arvonlisävero - 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohta - Veron peruste - Hintaan suoraan liittyvä tuki - Asetus (EY) N:o 603/95 - Kuivarehualalla myönnetyt tuet)
   (2004/C 228/07)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-144/02, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään E. Traversa ja K. Gross), prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Saksan liittotasavalta (asiamiehenään M. Lumma), jota tukevat Suomen tasavalta (asiamiehinään T. Pynnä ja E. Bygglin), prosessiosoite Luxemburgissa, ja Ruotsin kuningaskunta (asiamiehinään A. Kruse ja A. Falk), prosessiosoite Luxemburgissa, jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, ettei Saksan liittotasavalta ole noudattanut jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 11 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on jättänyt kantamatta arvonlisäveron kuivarehualan yhteisestä markkinajärjestelystä 21 päivänä helmikuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 603/95 (EYVL L 63, s. 1) nojalla maksetusta tuesta, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit C. Gulmann (esittelevä tuomari), J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues ja N. Colneric, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: johtava hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 15.7.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Suomen tasavalta ja Ruotsin kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 156, 29.6.2002.


title: Asia T-89/11: Kanne 16.2.2011 — Nanu-Nana Joachim Hoepp v. SMHV — Vincci Hoteles (NANU)

text:
               9.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/17

         Kanne 16.2.2011 — Nanu-Nana Joachim Hoepp v. SMHV — Vincci Hoteles (NANU)
   (Asia T-89/11)
   2011/C 113/35
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Bremen, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Nordemann)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Vincci Hoteles S.A. (Alcobendas, Espanja)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 25.11.2010 asiassa R 641/2010-1 tekemä päätös on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”NANU” luokkiin 3, 4, 6, 16, 18, 20, 21, 24, 26 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten — yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 6218879

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkkiä ”NAMMU” koskeva yhteisön tavaramerkkirekisteröinti nro 5238704 luokkiin 3, 32 ja 44 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen osittain ja näin ollen yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen hylkääminen osittain luokkiin 3, 4, 16, 21 ja 35 kuuluvien tavaroiden ja palveluiden osalta sekä väitteen hylkääminen luokkiin 6, 9, 16, 18, 20, 21, 24, 26 ja 35 kuuluvien tavaroiden ja palveluiden osalta

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston päätöksen kumoaminen osittain ja väitteen hylkääminen luokkiin 4, 16 ja 21 kuuluvien tavaroiden osalta sekä valituksen hylkääminen muilta osin ja yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen hylkäämisen vahvistaminen luokkiin 3, 21 ja 35 kuuluvien tavaroiden ja palveluiden osalta

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska valituslautakunta arvioi virheellisesti, että kohdeyleisön keskuudessa oli sekaannusvaara.


title: Asia C-413/99: Immigration Appeals Tribunalin 28.5.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Baumbast ja "R" vastaan Secretary of State for the Home Department

text:
C 6/18                    FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        8.1.2000
Immigration Appeals Tribunalin 28.5.1999 tekemällään                     Ainoastaan Baumbastin perhettä koskevat
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa                       kysymykset
Baumbast ja ”R” vastaan Secretary of State for the Home
                              Department                                 Kysymys 3
                                                                         (a) Onko Wolfgang Baumbastilla, kun otetaan huomioon
                           (Asia C-413/99)                                    asian tosiseikat, EY:n perustamissopimuksen 18 artiklaan
                                                                              (aiemmin 8 a artikla) perustuva oleskeluoikeus, jolla on
                             (2000/C 6/33)                                    välitön vaikutus, kun hänellä ei enää ole perustamissopi-
                                                                              muksen 39 artiklaan (aiemmin 48 artikla) perustuvaa
                                                                              oikeutta oleskella työntekijänä toisessa jäsenvaltiossa ja
Immigration Appeals Tribunal on pyytänyt 28.5.1999 te-                        kun hän ei voi vedota oleskeluoikeuteen tässä vastaanotta-
kemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen                   vassa valtiossa minkään muun yhteisön oikeuden
tuomioistuimen kirjaamoon 28.10.1999, Euroopan yhteisöjen                     säännöksen perusteella?
tuomioistuimelta asiassa Baumbast ja ”R” vastaan Secretary of
State for the Home Department ennakkoratkaisua seuraaviin                (b) Mikäli kysymykseen vastataan myöntävästi, onko hänen
kysymyksiin:                                                                  vaimollaan ja lapsillaan hänen oikeuteensa perustuva oles-
                                                                              kelu- tai työnhakuoikeus tai muu sellainen oikeus?
                                                                         (c) Mikäli kysymykseen vastataan myöntävästi, perustuuko
Kysymys 1                                                                     heidän oikeutensa asetuksen N:o 1612/68 11 ja 12 ar-
                                                                              tiklaan vai johonkin muuhun yhteisön oikeuden
(a) onko Euroopan unionin kansalaisen lapsilla, jotka myös                    säännökseen?
     ovat unionin kansalaisia ja jotka käyvät koulua sinä aikana,
     kun heidän isänsä käyttää oikeuttaan oleskella työntekijänä         Kysymys 4
     toisessa jäsenvaltiossa, jonka kansalainen hän ei ole (vas-
     taanottava valtio), oikeus asetuksen N:o 1612/68 (1) 12 ar-         (a) Mikäli oletetaan, että edellä mainittuun kysymykseen vasta-
     tiklan perusteella oleskella vastaanottavassa valtiossa osal-            taan tavalla, joka on unionin kansalaisen kannalta kieltävä,
     listuakseen siellä opetukseen?                                           onko tällaisen henkilön perheenjäsenillä silti edelleen oles-
                                                                              keluoikeus, joka perustuu siihen oleskeluoikeuteen, jonka
                                                                              he alunperin saivat tullessaan Yhdistyneeseen kuningas-
(b) koska vastaus edelliseen kysymykseen voi vaihdella tilan-                 kuntaan työntekijän perheenjäsenenä?
     teesta riippuen, kun
                                                                         (b) Mikäli kysymykseen vastataan myöntävästi, minkälaisia
     (i) vanhemmat ovat eronneet;                                             edellytyksiä on sovellettava?
     (ii) ainoastaan toinen vanhemmista on Euroopan unionin              (1) Neuvoston asetus (ETY) N:o 1612/68, annettu 15 päivänä loka-
           kansalainen, ja kun tämä vanhempi ei enää ole työnte-             kuuta 1968, työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön
           kijä vastaanottavassa valtiossa;                                  alueella (EYVL L 257, 19.10.1968, s. 2).
     (iii) lapset eivät ole Euroopan unionin kansalaisia;
     minkälaisia arvosteluperusteita kansallisten viranomaisten
     on sovellettava?                                                    High Court of Justice (England & Wales), Chancery
                                                                         Divisionin (Patent Court) 24.6.1999 tekemällään pää-
                                                                         töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Zino
Kysymys 2                                                                           Davidoff SA vastaan A & G Imports Ltd
                                                                                (Asia C-414/99)
Kun lapsilla on oikeus asetuksen N:o 1612/68 12 artiklan
perusteella oleskella vastaanottavassa valtiossa osallistuakseen                                    (2000/C 6/34)
siellä opetukseen, onko vastaanottavan valtion velvollisuutta
”tukea toimenpiteitä, joilla pyritään turvaamaan unionin kan-            High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division
salaisten lapsille parhaat mahdolliset edellytykset osallistua           (Patent Court) on pyytänyt 24.6.1999 tekemällään päätöksellä,
opetukseen” tulkittava siten, että lasten ensisijaisella huoltajalla     joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 29.10.1999,
on lasten oikeuksien toteutumiseksi oikeus oleskella heidän              Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-
kanssaan tässä valtiossa siitä riippumatta, onko hän unionin             sa Zino Davidoff SA vastaan A & G Imports Limited, seuraaviin
kansalainen, vaikka                                                      kysymyksiin:
                                                                         A) Onko direktiiviä (1) siltä osin kuin se koskee tavaroita, jotka
(i) vanhemmat ovat eronneet; tai                                              tavaramerkin haltija tai tämän suostumuksella joku muu
                                                                              on saattanut markkinoille yhteisössä, tulkittava siten, että
(ii) isä, joka on Euroopan unionin kansalainen, ei enää ole                   kysymyksessä voi olla nimenomainen tai hiljainen ja suora
     työntekijä vastaanottavassa valtiossa?                                   tai välillinen suostumus?


title: Asia C-122/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Symvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 2.4.2009 — Enosi Efopliston Aktoploïas, ANEK, Minoikes Grammes, N. E. Lesbou ja Blue Star Ferries v. Ypourgos Emporikis Naftilías ja Ypourgos Aigaíou

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/30

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Symvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 2.4.2009 — Enosi Efopliston Aktoploïas, ANEK, Minoikes Grammes, N. E. Lesbou ja Blue Star Ferries v. Ypourgos Emporikis Naftilías ja Ypourgos Aigaíou
   (Asia C-122/09)
   2009/C 141/52
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Symvoulio tis Epikrateias

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Enosi Efopliston Aktoploïas, ANEK, Minoikes Grammes, N. E. Lesbou ja Blue Star Ferries

      Vastapuolet: Ypourgos Emporikis Naftilías ja Ypourgos Aigaíou

      Ennakkoratkaisukysymykset

               a)

               Kun otetaan huomioon Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 10 artiklan toinen kohta ja 249 artiklan toinen kohta, i) oliko Kreikan lainsäätäjän sinä aikana, kun palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi) 7.12.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3577/92 6 artiklan 3 kohdassa käyttöön otettu Kreikkaa koskeva väliaikainen 1.1.2004 asti kestävä vapautus asetuksen N:o 3577/92 soveltamisesta oli voimassa, pitäydyttävä antamasta säännöksiä, jotka ovat omiaan vakavasti vaarantamaan asetuksen N:o 3577/92 täysimääräisen ja tehokkaan soveltamisen Kreikassa 1.1.2004 alkaen ja ii) onko yksityisillä oikeus vedota kyseiseen asetukseen riitauttaakseen Kreikan lainsäätäjän ennen päivämäärää 1.1.2004 antamien säännösten pätevyyden tilanteessa, jossa nämä viimeksi mainitut kansalliset säännökset vaarantavat vakavasti kyseisen asetuksen täysimääräisen ja tehokkaan soveltamisen Kreikassa 1.1.2004 lähtien?

               b)

               Mikäli ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan myöntävästi, kysytään, vaarantuuko asetuksen N:o 3577/92 täysimääräinen soveltaminen Kreikassa 1.1.2004 lähtien vakavasti sen johdosta, että Kreikan lainsäätäjä on ennen päivämäärää 1.1.2004 antanut säännöksiä, jotka ovat tyhjentäviä ja pysyviä, joissa ei säädetä siitä, että niiden voimassaolo päättyy 1.1.2004, ja jotka ovat ristiriidassa asetuksen N:o 3577/92 säännösten kanssa?

               c)

               Mikäli ensimmäiseen ja toiseen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan myöntävästi, kysytään, sallitaanko asetuksen (ETY) N:o 3577/92 1, 2 ja 4 artiklassa sellaisten kansallisten säännösten antaminen, joiden mukaan laivanvarustajat voivat tarjota meriliikenteen kabotaasipalveluja ainoastaan tietyillä liikennöintireiteillä, jotka tältä osin toimivaltainen kansallinen viranomainen määrittää vuosittain, ja sillä edellytyksellä, että kyseiset laivanvarustajat ovat etukäteen saaneet hallinnollisen luvan, joka myönnetään lupajärjestelmässä, jolla on seuraavat ominaispiirteet: i) järjestelmä koskee poikkeuksetta kaikkia liikennöintireittejä, jotka palvelevat saaria, ja ii) toimivaltaiset kansalliset viranomaiset voivat hyväksyä liikennöintiluvan myöntämistä koskevan hakemuksen siten, että ne harkintavaltaansa käyttäen ja ilman oikeussäännöllä ennakkoon määriteltyjä sovellettavia arviointiperusteita yksipuolisesti muuttavat hakemuksen yksityiskohtia, jotka koskevat liikennöinnin tiheyttä, keskeyttämisen kestoa ja kuljetusmaksua?

               d)

               Mikäli ensimmäiseen ja toiseen ennakkokysymykseen vastataan myöntävästi, kysytään, merkitseekö kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään, että laivanvarustajalla, jolle viranomaiset ovat myöntäneet luvan liikennöidä aluksella tietyllä reitillä (sen jälkeen, kun on hyväksytty laivanvarustajan tätä koskeva hakemus sellaisenaan tai sen jälkeen, kun kyseinen hakemus on hyväksytty sen tiettyihin kohtiin tehtyjen muutosten jälkeen ja kun laivanvarustaja on hyväksynyt nämä muutokset), on lähtökohtaisesti velvollisuus liikennöidä kyseisellä liikennöintireitillä keskeytyksettä koko vuosittaisen liikennöintijakson ajan ja annettava kyseisen velvollisuuden noudattamisen varmistamiseksi ennen liikennöinnin aloittamista vakuus, joka voidaan kokonaan tai osittain realisoida, mikäli kyseistä velvollisuutta ei noudateta tai sitä ei noudateta erittäin tarkasti, Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 49 artiklan kannalta luvatonta palvelujen tarjoamisen vapauden rajoitusta?


title: Asia C-554/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 31.10.2016 – EP Agrarhandel GmbH v. Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft

text:
               13.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 31.10.2016 – EP Agrarhandel GmbH v. Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft
   (Asia C-554/16)
   (2017/C 046/15)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: EP Agrarhandel GmbH

      Vastapuoli: Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko vuoristoalueilla kesälaitumille vietävien nautaeläinten siirtoihin sovellettavista erityissäännöistä 20.8.2001 tehdyn komission päätöksen 2001/672/EY, (1) sellaisena kuin se on muutettuna 25.5.2010 tehdyllä komission päätöksellä 2010/300/EU (2) (jäljempänä komission päätös) 2 artiklan 4 kohta esteenä nautaeläinten tunnistamisesta ja rekisteröinnistä annetun liittovaltion maa- ja metsätalous-, ympäristö- ja vesitalousministerin asetuksen (Verordnung des Bundesministers für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft über die Kennzeichnung und Registrierung von Rindern, BGBl. II nro 201/2008; jäljempänä vuonna 2008 annettu nautaeläinten tunnistamista koskeva asetus) 6 §:n 6 momentin kaltaiselle kansalliselle oikeussäännölle, jossa tämän säännöksen soveltamisalaan kuuluvien määräaikojen – ja siten myös kesälaitumelle siirtämisen ilmoittamisen määräajan – noudattamisen kannalta ratkaisevana pidetään kyseisen ilmoituksen saapumista?

               2)

               Millainen vaikutus on yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (EY) N:o 1290/2005, (EY) N:o 247/2006, (EY) N:o 378/2007 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1782/2003 kumoamisesta 19.1.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 (3) 117 artiklan toisella kohdalla sellaisten nautaeläinten tukikelpoisuuteen, joiden siirtämisestä kesälaitumelle ilmoitettiin komission päätöksen 2 artiklan 4 kohtaan nähden myöhässä?

               3)

               Onko silloin, kun myöhästynyt ilmoitus siirtämisestä kesälaitumelle ei asetuksen N:o 73/2009 117 artiklan toisen kohdan mukaan johda tukikelpoisuuden menetykseen, määrättävä seuraamuksia myöhästyneen ilmoituksen vuoksi?

      (1)  EYVL 2001, L 235, s. 23.

      (2)  EUVL 2010, L 127, s. 19.

      (3)  EUVL 2009, L 30, s. 16.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kolmas jaosto) 14 päivänä huhtikuuta 2005, asiassa C-519/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta (Vanhempainlomaa koskeva puitesopimus — Vanhempainloman päättyminen äitiysloman takia — Ajankohta, josta lukien yksilöllinen oikeus vanhempainlomaan myönnetään)

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/11

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kolmas jaosto)
   14 päivänä huhtikuuta 2005,
   asiassa C-519/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta (1)

   (Vanhempainlomaa koskeva puitesopimus - Vanhempainloman päättyminen äitiysloman takia - Ajankohta, josta lukien yksilöllinen oikeus vanhempainlomaan myönnetään)
   (2005/C 143/13)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-519/03, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 12.12.2003, Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään D. Martin, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Luxemburgin suurherttuakunta, asiamiehenään S. Schreiner, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: A. Borg Barthet (esittelevä tuomari), joka hoitaa kolmannen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit J.-P. Puissochet, S. von Bahr, U. Lõhmus ja A. Ó Caoimh, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 14.4.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n tekemästä vanhempainlomaa koskevasta puitesopimuksesta 3 päivänä kesäkuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/34/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se on säätänyt, että vanhempainloman on päätyttävä, jos äitiyslomaoikeus tai adoptiolomaoikeus alkaa sen aikana, ja että vanhemmalla ei ole mahdollisuutta siirtää myöhempään ajankohtaan vanhempainloman sitä osaa, jota hän ei ole voinut pitää, ja koska se on rajoittanut vanhempainlomaoikeuden sellaisten lasten vanhempiin, jotka ovat syntyneet 31.12.1998 jälkeen tai joita koskeva lapseksiottamismenettely on pantu vireille tuon ajankohdan jälkeen.

               2)

               Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 35, 7.2.2004.


title: Asia T-110/12: Kanne 27.2.2012 — Iranian Offshore Engineering & Construction v. neuvosto

text:
               28.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 126/23

         Kanne 27.2.2012 — Iranian Offshore Engineering & Construction v. neuvosto
   (Asia T-110/12)
   2012/C 126/45
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Iranian Offshore Engineering & Construction (Teheran, Iran) (edustajat: asianajajat J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea ja J. Iriarte Ángel)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan neuvoston päätöksen 2011/783/YUTP sitä koskevin osin ja poistamaan sen nimen kyseisen päätöksen liitteestä

               —

               kumoamaan neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1245/2011 sitä koskevin osin ja poistamaan sen nimen kyseisen asetuksen liitteestä

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt käsiteltävä kanne on nostettu Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 1.12.2011 annetusta neuvoston päätöksestä 2011/783/YUTP ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 961/2010 täytäntöönpanosta 1.12.2011 annetusta neuvoston täytäntöönpanoasetuksesta (EU) N:o 1245/2011 siltä osin kantaja mainitaan siinä rajoittavien toimenpiteiden kohteena.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin, koska riidanalaiset toimet sisältävät virheellisiä perusteluja, jotka ovat perusteettomia kantajan osalta.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden loukkaamiseen perustelujen osalta, koska perusteluvelvollisuutta ei ole noudatettu.

               3)

               Kolmas kanneperuste perustuu omistusoikeuden loukkaamiseen, koska tätä oikeutta on rajoitettu ilman päteviä perusteita.

               4)

               Neljäs kanneperuste perustuu yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen, koska kantajaa on kohdeltu samalla tavoin kuin yrityksiä, jotka tosiasiassa osallistuvat joukkotuhoaseiden levittämiseen Iranissa; tämä asettaa sen epäoikeudenmukaisesti huonompaan kilpailuasemaan muihin kansallisiin ja ulkomaisiin yrityksiin nähden, jotka kilpailevat sen kanssa useilla markkinoilla.

               5)

               Viides kanneperuste: harkintavallan väärinkäyttö, koska on olemassa objektiivisia, täsmällisiä ja yhdenmukaisia todisteita siitä, että varojen jäädyttämistä koskevien toimenpiteiden tavoitteet ovat muut kuin jotka neuvosto on ilmoittanut.


title: Asia T-284/07 P: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 26.11.2008 — SMHV v. López Teruel (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Tutkittavaksi ottaminen — Työkyvyttömyys — Työkyvyttömyyslautakunnan koolle kutsumista koskeva hakemus — Nimittävän viranomaisen sidottu harkintavalta)

text:
               24.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 19/28

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 26.11.2008 — SMHV v. López Teruel
   (Asia T-284/07 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Tutkittavaksi ottaminen - Työkyvyttömyys - Työkyvyttömyyslautakunnan koolle kutsumista koskeva hakemus - Nimittävän viranomaisen sidottu harkintavalta)
   (2009/C 19/53)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: I. de Medrano Caballero ja E. Maurage)

      Vastaaja: Adelaida López Teruel (Guadalajara, Espanja) (edustajat: aluksi asianajajat L. Levi ja C. Ronzi, sittemmin L. Levi)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus, jolla vaaditaan, että Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-97/06, López Teruel vastaan SMHV, 22.5.2007 antama tuomio (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) kumotaan.
   Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 211, 8.9.2007.


title: Asia T-695/15: Kanne 24.11.2015 – BMB v. SMHV – Ferrero (sokeripurkki)

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/70

         Kanne 24.11.2015 – BMB v. SMHV – Ferrero (sokeripurkki)
   (Asia T-695/15)
   (2016/C 038/94)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: BMB sp. z o.o. (Grójec, Puola) (edustaja: asianajaja K. Czubkowski)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Ferrero (Alba, Italia)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalaisen mallin haltija: Kantaja

      Riidanalainen malli: Yhteisömalli nro 826 680-0001

      Riidanalainen päätös: SMHV:n kolmannen valituslautakunnan 8.9.2015 asiassa R 1150/2012-3 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 61 artiklan 1 ja 2 kohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 62 artiklaa ja 63 artiklan 1 kohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan e alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-81/10 P: Valitus, jonka France Télécom SA on tehnyt 12.2.2010 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-427/04 ja T-17/05, Ranskan tasavalta ja France Télécom v. komissio, 30.11.2009 antamasta tuomiosta

text:
               5.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 148/12

         Valitus, jonka France Télécom SA on tehnyt 12.2.2010 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-427/04 ja T-17/05, Ranskan tasavalta ja France Télécom v. komissio, 30.11.2009 antamasta tuomiosta
   (Asia C-81/10 P)
   2010/C 148/19
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: France Télécom SA (edustajat: asianajajat S. Hautbourg, L. Olza Moreno, L. Godfroid ja M. van der Woude)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio ja Ranskan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               valituksenalainen tuomio on kumottava

               —

               pääasia on ratkaistava lopullisesti Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan mukaisesti ja France Télécomin ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset on hyväksyttävä

               —

               toissijaisesti asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen, ja

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa valituksensa tueksi viiteen valitusperusteeseen.
   Ensimmäisessä valitusperusteessaan France Télécom vetoaa siihen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on soveltanut virheellisesti valtiontuen käsitettä hyväksyessään toimenpiteen määrittelemisen tässä tapauksessa valtiontueksi, vaikka se myöntää toisaalta, että mahdollisen edun olemassaolo ei kysymyksessä olevassa tapauksessa riipu asianomaisen järjestelmän ominaisuuksista vaan sen ulkopuolisista tekijöistä, joiden vaikutukset on voitu todeta vasta jälkikäteen. Näin ollen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sivuutti sen valtiontukien ennakkovalvontajärjestelmän, josta määrätään SEUT 107 ja 108 artiklassa ja joka perustuu järjestelmien ominaisuuksien etukäteiseen, objektiiviseen analyysiin kansallisten viranomaisten niistä etukäteen antamien ilmoitusten perusteella, luonteen.
   Toisessa valitusperusteessaan kantaja vetoaa siihen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on soveltanut virheellisesti edun käsitettä jättäessään suorittamatta kaikkien poikkeavaan verotusjärjestelmään sisältyvien säännösten kokonaisvaltaisen analyysin. Lailla nro 90-568 perustetussa järjestelmässä määrättiin todellisuudessa kahdesta erityisestä verotusta koskevasta menettelytavasta: arvioperusteisesta veronluonteisesta maksusta, joka kannettiin vuosina 1991–1993 ja joka johti kantajan liialliseen verotukseen yleiseen verotusjärjestelmään verrattuna, ja yleisestä verotusjärjestelmästä, jota sovellettiin vuosina 1994–2002 ja jolla oli kantajalle edullinen verotusvaikutus. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt useita oikeudellisia virheitä, koska se ei ole verrannut poikkeavan verotusjärjestelmän kaikkia vaikutuksia yleiseen verotusjärjestelmään molempien jaksojen osalta.
   Kolmannessa valitusperusteessaan kantaja vetoaa luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole hyväksynyt väitettä siitä, että koska komissio 8.2.2005 päivätyssä La Postea koskevassa päätöksessään ei ottanut kantaa perustettuun verotusjärjestelmään, kantajalle oli katsottava syntyneen luottamus siihen, että kysymyksessä olevat toimenpiteet olivat valtiontukia koskevien sääntöjen mukaisia. Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ollut ottanut huomioon tiettyjä, kysymyksessä olevaan asiaan liittyviä poikkeuksellisia seikkoja, joiden vuoksi luottamuksensuojan periaatteen soveltaminen oli perusteltua.
   Neljännessä valitusperusteessaan France Télécom vetoaa perustelujen puuttumiseen tuomiosta, koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on korvannut komission perustelut omilla perusteluillaan vastatessaan kantajan väitteisiin tukijärjestelmän vanhentumisen periaatteen loukkaamisesta. Siten kantajan mukaan asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 15 artiklan 1 kohdassa säädetty kymmenen vuoden vanhentumisaika olisi pitänyt laskea 2.7.1990 lukien, jolloin lailla nro 90-568 säädettiin kyseessä olevasta verotusjärjestelmästä, eikä siitä päivästä lukien, jolloin tuki tosiasiallisesti myönnettiin tuen saajalle.
   Viidennessä ja viimeisessä valitusperusteessaan kantaja väittää lopuksi, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että komissio on oikeusvarmuuden periaatetta loukkaamatta voinut määrittää tuen määrän ”haarukan” perusteella ja määrätä sen takaisin perimisestä vaikka sen todellisen edun, jonka kantaja olisi voinut saada, määrittäminen oli mahdotonta. Kaiken lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ollut vastannut kantajan kaikkiin väitteisiin oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamisesta.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL, L 83, s. 1).


title: Asia C-54/04: Euroopan yhteisöjen komission 10.2.2004 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 71/18                  FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                       20.3.2004
–     velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-            Euroopan yhteisöjen komission 10.2.2004 Ranskan tasa-
      käyntikulut.                                                                       valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-55/04)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (2004/C 71/32)
Portugalin siviililain 508 §:n 1 momentti, jossa säädetään
pääasiallisesti objektiivisen vastuun osalta korvauksen enim-
mäismääristä, jotka ovat pienempiä kuin toisessa autovakuu-
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.2.2004 Euroo-
tusdirektiivissä pakollisen liikennevakuutuksen osalta säädetyt
                                                                       pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
vähimmäismäärät, ei ole yhteensopiva kyseisen direktiivin
                                                                       vastaan. Kantajan asiamiehenä on A. Borde, prosessiosoite
kanssa.
                                                                       Luxemburgissa.
(1) EYVL L 8, 11.1.1984, s. 17.
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                       tuin:
                                                                       1.    toteaa, että Ranskan tasavalta on jättänyt noudattamatta
                                                                             sille viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämi-
                                                                             sestä kaupan annetun direktiivin 68/193/ETY muuttami-
                                                                             sesta ja direktiivin 74/649/ETY kumoamisesta 14 päivänä
Euroopan yhteisöjen komission 10.2.2004 Itävallan tasa-                      helmikuuta 2002 annetun neuvoston direktiivin 2002/
                 valtaa vastaan nostama kanne                                11/EY (1) nojalla kuuluvia velvollisuuksia, koska se ei ole
                                                                             antanut direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
                            (Asia C-54/04)                                   asetuksia ja hallinnollisia säännöksiä ja joka tapauksessa
                                                                             koska se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle;
                           (2004/C 71/31)                              2.    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
                                                                             tikulut.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.2.2004 Euroo-
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kanteen Itävallan tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat
Ulrich Wölker ja Gregorio Valero Jordana, prosessiosoite
Luxemburgissa.
                                                                       Kyseisen direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika on
                                                                       päättynyt 23.2.2003.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                       (1) EYVL L 53, 23.2.2002, s. 20.
1.    toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen
      suurista polttolaitoksista ilmaan joutuvien epäpuhtaus-
      päästöjen rajoittamisesta 23 päivänä lokakuuta 2001
      annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
      2001/80/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
      antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä
      lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä;
2.    velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-         Euroopan yhteisöjen komission 11.2.2004 Ranskan tasa-
      tikulut.                                                                           valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-59/04)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (2004/C 71/33)
Direktiivin täytäntöönpanon määräaika päättyi 27.11.2002.
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 11.2.2004 Euroo-
(1) EYVL L 309, s. 1.                                                  pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                       vastaan. Kantajan asiamies on K. Banks, prosessiosoite Luxem-
                                                                       burgissa.


title: Asia T-485/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.11.2013 — Ranska v. komissio

text:
               18.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 15/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.11.2013 — Ranska v. komissio
   (Asia T-485/09) (1)

   2014/C 15/31
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 37, 13.2.2010.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto) 21 päivänä huhtikuuta 2005, yhdistetyissä asioissa C-207/03 ja C-252/03 (High Court of Justicen (England & Wales) Chancery Divisionin (Patents Court) ja Cour administrativen esittämät ennakkoratkaisupyynnöt): Novartis AG ym. vastaan Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks for the United Kingdom ja Ministre de l'Économie vastaan Millennium Pharmaceuticals Inc. (Patenttioikeus — Lääkkeet — Lääkkeiden lisäsuojatodistus)

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/9

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   21 päivänä huhtikuuta 2005,
   yhdistetyissä asioissa C-207/03 ja C-252/03 (High Court of Justicen (England & Wales) Chancery Divisionin (Patents Court) ja Cour administrativen esittämät ennakkoratkaisupyynnöt): Novartis AG ym. vastaan Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks for the United Kingdom ja Ministre de l'Économie vastaan Millennium Pharmaceuticals Inc. (1)

   (Patenttioikeus - Lääkkeet - Lääkkeiden lisäsuojatodistus)
   (2005/C 143/09)
   Oikeudenkäyntikielet: englanti ja ranska
   Yhdistetyissä asioissa C-207/03 ja C-252/03, joissa on kyse EY 234 artiklaan perustuvista ennakkoratkaisupyynnöistä, jotka High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Patents Court) (Yhdistynyt kuningaskunta, C-207/03), ja Cour administrative (Luxemburg, C-252/03) ovat esittäneet 6.5.2003 ja 3.6.2003 tekemillään päätöksillä, jotka ovat saapuneet yhteisöjen tuomioistuimeen 14.5.2003 ja 13.6.2003, saadakseen ennakkoratkaisun asioissa Novartis AG (C-207/03), University College London ja Institute of Microbiology and Epidemiology vastaan Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks for the United Kingdom ja Ministre de l'Économie (C-252/03) vastaan Millennium Pharmaceuticals Inc., aiemmin Cor Therapeutics Inc., yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit C. Gulmann (esittelevä tuomari), J.-P. Puissochet, R. Schintgen ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. Múgica Arzamendi, on antanut 21.4.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Sikäli kuin sellainen lääkkeen markkinoille saattamista koskeva lupa, jonka Sveitsin viranomaiset ovat myöntäneet ja joka tunnustetaan automaattisesti Liechtensteinin ruhtinaskunnassa tämän valtion lainsäädännön nojalla, on kyseisen lääkkeen ensimmäinen markkinoille saattamista koskeva lupa jossakin Euroopan talousalueen valtiossa, se on lääkkeiden lisäsuojatodistuksen aikaansaamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1768/92 13 artiklassa, sellaisena kuin sitä on Euroopan talousalueesta tehtyä sopimusta sovellettaessa tulkittava, tarkoitettu ensimmäinen markkinoille saattamista koskeva lupa.

      (1)  EUVL C 158, 5.7.2003, EUVL C 200, 23.8.2003.


title: Asia C-343/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) on esittänyt 26.8.2009 — Afton Chemical Limited v. Secretary of State for Transport

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/44

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) on esittänyt 26.8.2009 — Afton Chemical Limited v. Secretary of State for Transport
   (Asia C-343/09)
   2009/C 267/76
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Afton Chemical Limited

      Vastaaja: Secretary of State for Transport

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Siltä osin kuin kyse on säännöksistä, jotka koskevat metallisia lisäaineita, joista säädetään direktiivin 98/70/EY muuttamisesta bensiinin, dieselin ja kaasuöljyn laatuvaatimusten osalta sekä kasvihuonekaasupäästöjen seurantaan ja vähentämiseen tarkoitetun mekanismin käyttöönottamisen osalta, neuvoston direktiivin 1999/32/EY muuttamisesta sisävesialusten käyttämien polttoaineiden laatuvaatimusten osalta ja direktiivin 93/12/ETY kumoamisesta 23.4.2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/30/EY (1) (jäljempänä direktiivi):

               1)

               Siltä osin kuin kyseessä on 1 artiklan 8 kohdan osa, jossa direktiiviin 98/70/EY (2) lisätään uusi 8a artiklan 2 kohta, jolla metyylisyklopentadienyyli-mangaanitrikarbonyylin käyttö polttoaineessa rajoitetaan 1.1.2011 alkaen 6 mg:aan mangaania litraa kohti ja 1.1.2014 alkaen 2 mg:aan mangaania litraa kohti, onko tällaisten rajojen asettaminen

                           1)

                           lainvastaista, koska ne perustuvat ilmeiseen arviointivirheeseen?

                           2)

                           lainvastaista, koska ne ovat ennalta varautumisen periaatteen vaatimusten vastaisia?

                           3)

                           lainvastaista, koska ne ovat suhteettomia?

                           4)

                           lainvastaista, koska ne ovat yhdenvertaisen kohtelun periaatteen vastaisia?

                           5)

                           lainvastaista, koska ne ovat oikeusvarmuuden periaatteen vastaisia?

               2)

               Siltä osin kuin kyseessä on 1 artiklan 8 kohdan osa, jossa direktiiviin 98/70/EY lisätään uudet 8a artiklan 4, 5 ja 6 kohta, joissa vaaditaan, että kaikki metallisia lisäaineita sisältävät polttoaineet on merkittävä tekstillä ”sisältää metallisia lisäaineita”, onko tällaisen merkintävaatimuksen asettaminen

                           1)

                           lainvastaista, koska se perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen?

                           2)

                           lainvastaista, koska se on suhteeton?

      (1)  EUVL L 140, s. 88.

      (2)  Bensiinin ja dieselpolttoaineiden laadusta ja neuvoston direktiivin 93/12/ETY muuttamisesta 13.10.1998 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/70/EY (EYVL L 350, s. 58).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto) 15 päivänä syyskuuta 2005, asiassa C-199/03: Irlanti vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kumoamiskanne — Euroopan sosiaalirahasto — Yhteisön rahoitustuen määrän pienentäminen — Ilmeinen arviointivirhe — Suhteellisuus — Oikeusvarmuus — Luottamuksensuoja)

text:
               29.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 271/3

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   15 päivänä syyskuuta 2005,
   asiassa C-199/03: Irlanti vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Kumoamiskanne - Euroopan sosiaalirahasto - Yhteisön rahoitustuen määrän pienentäminen - Ilmeinen arviointivirhe - Suhteellisuus - Oikeusvarmuus - Luottamuksensuoja)
   (2005/C 271/05)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asiassa C-199/03, jossa on kyse EY 230 artiklaan perustuvasta kumoamiskanteesta, joka on nostettu 13.5.2003, Irlanti, asiamiehenään D. O'Hagan, avustajinaan P. Gallagher, SC, ja P. McGarry, BL, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään L. Flynn, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit R. Silva de Lapuerta (esittelevä tuomari), R. Schintgen, G. Arestis ja J. Klučka, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: johtava hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 15.9.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Irlanti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 200, 23.8.2003.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kuudes jaosto) 2 päivänä kesäkuuta 2005, asiassa C-454/04, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2001/55/EY — Tilapäinen suojelu siirtymään joutuneiden henkilöiden joukottaisen maahantulon tilanteissa — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               23.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 182/18

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kuudes jaosto)
   2 päivänä kesäkuuta 2005,
   asiassa C-454/04, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2001/55/EY - Tilapäinen suojelu siirtymään joutuneiden henkilöiden joukottaisen maahantulon tilanteissa - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2005/C 182/33)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-454/04, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 28.10.2004, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään C. O'Reilly ja A.-M. Rouchaud-Joët) vastaan Luxemburgin suurherttuakunta (asiamiehenään S. Schreiner), yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Borg Barthet (esittelevä tuomari) sekä tuomarit A. La Pergola ja A. Ó Caoimh, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 2.6.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut vähimmäisvaatimuksista tilapäisen suojelun antamiseksi siirtymään joutuneiden henkilöiden joukottaisen maahantulon tilanteissa, ja toimenpiteistä näiden henkilöiden vastaanottamisen ja vastaanottamisesta jäsenvaltioille aiheutuvien rasitusten tasapuolisen jakautumisen edistämiseksi 20 päivänä heinäkuuta 2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/55/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 314, 18.12.2004.


title: Asia C-579/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 6.11.2015 – Openbaar Ministerie v. Daniel Adam Popławski

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 6.11.2015 – Openbaar Ministerie v. Daniel Adam Popławski
   (Asia C-579/15)
   (2016/C 027/18)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Amsterdam

      Pääasian asianosaiset

      Hakija: Openbaar Ministerie

      Vastapuoli: Daniel Adam Popławski

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Saako jäsenvaltio panna puitepäätöksen 2002/584/YOS (1) 4 artiklan 6 alakohdan täytäntöön siten, että

                           —

                           sen täytäntöönpaneva oikeusviranomainen on ilman muuta velvollinen kieltäytymään täytäntöönpanojäsenvaltion kansalaisen tai siellä vakinaisesti asuvan luovuttamisesta täytäntöönpanoa varten

                           —

                           tämä kieltäytyminen synnyttää suoraan lain nojalla valmiuden kansalaiselle tai maassa vakinaisesti asuvalle määrätyn vapausrangaistuksen täytäntöönpanosta vastaamiseen

                           —

                           päätös täytäntöönpanosta vastaamisesta tehdään kuitenkin vasta rangaistuksen täytäntöönpanoa varten tapahtuvasta luovuttamisesta kieltäytymisen jälkeen ja myöntävä päätös riippuu (1) pidätysmääräyksen antaneen ja täytäntöönpanevan jäsenvaltion välillä voimassa olevasta sopimusperusteesta, (2) sopimuksessa vahvistetuista edellytyksistä ja (3) pidätysmääräyksen antaneen jäsenvaltion myötävaikutuksesta ja tätä koskevan pyynnön esittämisestä

                     niin, että on olemassa vaara siitä, että täytäntöönpaneva jäsenvaltio ei voi täytäntöönpanoa varten tapahtuvasta luovuttamisesta kieltäytymisen jälkeen vastata täytäntöönpanosta, kun tämä vaara ei vaikuta velvollisuuteen kieltäytyä täytäntöönpanoa varten tapahtuvasta luovuttamisesta?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:

                           a)

                           voiko kansallinen tuomioistuin soveltaa puitepäätöksen 2002/584/YUS säännöksiä välittömästi myös, vaikka siirtymämääräyksistä tehdyn pöytäkirjan (N:o 36) 9 artiklan nojalla puitepäätöksen oikeusvaikutukset säilyvät Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen niin kauan kuin sitä ei kumota lainsäädäntöteitse tai tuomioistuimessa tai muuteta,

                           b)

                           jos näin on, onko puitepäätöksen 2002/584/YUS 4 artiklan 6 alakohta riittävän täsmällinen ja ehdoton, jotta kansallinen tuomioistuin voi soveltaa sitä?

               3)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen ja toisen kysymyksen b kohtaan annettava vastaus on kieltävä: saako jäsenvaltio, jonka kansallisessa lainsäädännössä asetetaan ulkomaisen vapausrangaistuksen täytäntöönpanosta vastaamisen edellytykseksi, että vastaaminen perustuu tätä koskevaan sopimukseen, panna puitepäätöksen 2002/584/YUS 4 artiklan 6 alakohdan täytäntöön kansallisessa oikeudessaan siten, että puitepäätöksen 2002/584/YUS 4 artiklan 6 alakohta itse muodostaa tämän vaaditun sopimusperustan, jotta vältetään kansalliseen sopimusperustan vaatimukseen liittyvä vaara rangaistuksetta jäämisestä (ks. ensimmäinen kysymys)?

               4)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen ja toisen kysymyksen b kohtaan annettava vastaus on kieltävä: saako jäsenvaltio panna puitepäätöksen 2002/584/YUS 4 artiklan 6 alakohdan täytäntöön kansallisessa oikeudessaan siten, että se asettaa täytäntöönpanojäsenvaltiossa vakinaisesti asuvan henkilön, joka on jonkin toisen jäsenvaltion kansalainen, rangaistuksen täytäntöönpanoa varten luovuttamisesta kieltäytymisen edellytykseksi sen, että täytäntöönpanevalla jäsenvaltiolla on tuomiovalta eurooppalaisessa pidätysmääräyksessä mainittujen tekojen osalta ja että ei ole olemassa mitään tosiasiallisia esteitä siellä vakinaisesti asuvaa koskevalle (mahdolliselle) rikosseuraamusmenettelylle täytäntöönpanojäsenvaltiossa näistä teoista (kuten se, että pidätysmääräyksen antanut jäsenvaltio kieltäytyy luovuttamasta rikosoikeudelliseen menettelyyn liittyviä asiakirjoja täytäntöönpanevalle jäsenvaltiolle), kun tällaista edellytystä ei aseteta kieltäytymiselle luovuttaa täytäntöönpanevan jäsenvaltion kansalainen rangaistuksen täytäntöönpanoa varten?

      (1)  Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehty neuvoston puitepäätös 2002/584/YOS – Tiettyjen jäsenvaltioiden lausumat puitepäätöksen tekemisestä (EYVL L 190, s. 1).


title: Asia F-70/10: Kanne 27.8.2010 — Hidalgo v. Euroopan parlamentti

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/75

      Kanne 27.8.2010 — Hidalgo v. Euroopan parlamentti
      (Asia F-70/10)
      ()
      (2010/C 288/143)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: José Manuel Hidalgo (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

         Vastaaja: Euroopan parlamentti

         Oikeusriidan kohde ja kuvaus

      Neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1296/2009 perusteella suoritetun Euroopan unionin virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden vuosittaisen mukautuksen yhteydessä kantajan palkan tarkistuksesta ajanjaksolla heinäkuusta joulukuuhun 2009 annetun todistuksen ja 1.1.2010 alkaen laadittujen palkkatodistusten kumoaminen ja vahingonkorvausvaatimus.

         Vaatimukset

                  —

                  On todettava, että neuvoston asetusta (EU, Euratom) N:o 1296/2009 ei voida soveltaa.

                  —

                  Se Euroopan parlamentin pääsihteerin 4.6.2010 tekemä päätös on kumottava, jolla hylättiin kantajan valitus neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1296/2009 mukaisesti laaditusta todistuksesta, joka koski kantajan palkan tarkistusta ajanjaksolla heinäkuusta joulukuuhun 2009, ja 1.1.2010 alkaen laadituista palkkatodistuksista.

                  —

                  Euroopan parlamentin päätökset, joilla laadittiin neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1296/2009 mukaisesti todistus kantajan palkan tarkistuksesta ajanjaksolla heinäkuusta joulukuuhun 2009 ja palkkatodistukset 1.1.2010 alkaen, on kumottava tarvittavilta osin.

                  —

                  Euroopan parlamentti on velvoitettava maksamaan kantajalle ne viivästyneet palkkasaatavat, joihin hänellä on oikeus, korkoineen, jotka lasketaan palkkasaatavien syntymispäivästä Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioille vahvistaman korkokannan mukaisesti, korotettuna kahdella pisteellä.

                  —

                  Euroopan parlamentti on velvoitettava suorittamaan yhden euron symbolinen korvaus tapahtuneista virkavirheistä ja aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.


title: Asia T-107/11 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.12.2013 — Valittajana ETF ja muuna osapuolena Schuerings (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Määräaikaiset toimihenkilöt — Toistaiseksi voimassa oleva työsopimus — Irtisanomispäätös — Virkamiestuomioistuimen toimivalta — Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2 ja 47 artikla — Huolenpitovelvollisuus — Yksikön etu — Kielto lausua kanteen ulkopuolisesta seikasta — Puolustautumisoikeudet)

text:
               25.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.12.2013 — Valittajana ETF ja muuna osapuolena Schuerings
   (Asia T-107/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Määräaikaiset toimihenkilöt - Toistaiseksi voimassa oleva työsopimus - Irtisanomispäätös - Virkamiestuomioistuimen toimivalta - Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2 ja 47 artikla - Huolenpitovelvollisuus - Yksikön etu - Kielto lausua kanteen ulkopuolisesta seikasta - Puolustautumisoikeudet)
   2014/C 24/31
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan koulutussäätiö (ETF) (edustaja: asianajaja L. Levi)

      Valittajan vastapuoli: Gisela Schuerings (edustaja: asianajaja N. Lhoëst)

      Väliintulijat, jotka tukevat valittajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja D. Martin), Euroopan lääkevirasto (EMA) (asiamiehet: aluksi V. Salvatore, sitten T. Jabłoński), Euroopan ympäristökeskus (EEA) (asiamies: O. Cornu), Euroopan lentoturvallisuusvirasto (EASA) (asiamies: P. Goudou), Euroopan unionin verkko- ja tietoturvavirasto (ENISA) (asiamies: E. Maurage), Euroopan unionin elinten käännöskeskus (CdT) (asiamiehet: J. Rikkert ja M. Garnier), Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus (ECDC) (asiamies: M. Sprenger), Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) (asiamies: M. Heikkilä) ja Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (EFSA) (asiamies: D. Detken)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus asiassa F-87/08, Schuerings vastaan ETF, 9.12.2010 annetusta Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) tuomiosta (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) mainitun tuomion kumoamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Asiassa F-87/08, Schuerings vastaan Euroopan koulutussäätiö (ETF), 9.12.2010 annettu Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) tuomio kumotaan siltä osin kuin sillä on kumottu Euroopan koulutussäätiön (ETF) 23.10.2007 tekemä päätös, jolla sanottiin irti Gisela Schueringsin toistaiseksi voimassa ollut väliaikaisen toimihenkilön työsopimus, ja näin hylätty ennenaikaisena hänen vaatimuksensa saada korvaus mainitun sopimuksen irtisanomisesta aiheutuneesta aineellisesta vahingosta.

               2)

               Valitus hylätään muilta osin.

               3)

               Asia palautetaan virkamiestuomioistuimen käsiteltäväksi.

               4)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 139, 7.5.2011.


title: Asia T-24/14: Kanne 7.1.2014 — NCG Banco v. komissio

text:
               1.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 61/19

         Kanne 7.1.2014 — NCG Banco v. komissio
   (Asia T-24/14)
   2014/C 61/35
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: NCG Banco, SA (La Coruña, Espanja) (edustajat: asianajajat: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero ja A. Lamadrid de Pablo)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin komissio katsoi, että sellaisten toimien kokonaisuutta, jotka sen mukaan muodostavat Espanjan ns. tax lease -järjestelmän, on pidettävä uutena valtiontukena ja sisämarkkinoille soveltumattomana

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 1 ja 4 artiklat, joissa eurooppalaisten taloudellisten etuyhtymien (ETEY) sijoittajat todetaan väitetyn tuen saajiksi ja jolla osoitetaan perintämääräys ainoastaan kyseisille sijoittajille

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 4 artiklan siltä osin kuin siinä määrätään väitettyjä tukia takaisin perittäviksi

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen 4 artiklan siltä osin kuin siinä lausutaan sijoittajien ja muiden yksiköiden välillä tehtyjen yksityisoikeudellisten sopimusten laillisuudesta

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-700/13, Bankia vastaan komissio.


title: Asia T-435/13: Kanne 20.8.2013 — Triarii v. komissio

text:
               19.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 304/21

         Kanne 20.8.2013 — Triarii v. komissio
   (Asia T-435/13)
   2013/C 304/37
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Triarii BV (Haag, Alankomaat) (edustaja: asianajaja G. Verhellen)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 20.6.2013 päivätyn Euroopan komission päätöksen (Re.: ENER B 1/IMMR(2013) ENER.B.1.2638778), jotta kantajan tarjous voidaan ottaa mukaan tarjouskilpailuun

               —

               jos yleisen tuomioistuimen päätös, jossa se hyväksyy tämän vaatimuksen, annetaan sen jälkeen kun hankintasopimus on tehty tarjouksentekijän kanssa

                           —

                           kumoaa tämänhetkisen tarjouskilpailun nro ENER/B1/2013-371, jotta kantaja saa mahdollisuuden jättää tarjouksen uudelleen

                           —

                           kumoaa Euroopan komission myöhemmin tekemän päätöksen tehdä tarjouskilpailua nro ENER/B1/2013-371 koskeva hankintasopimus tarjouksentekijän kanssa ja/tai

                           —

                           velvoittaa korvaamaan sen johdosta menetetystä mahdollisuudesta aiheutuneet vahingot, että kantaja suljettiin tarjouskilpailun nro ENER/B1/2013-371 ulkopuolelle

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan yleisellä tuomioistuimella on SEUT 236 artiklan mukaisesti toimivalta ratkaista tämä asia.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan kantajalle syntyi komission menettelyn johdosta perusteltu luottamus siihen, että tarjous oli jätetty ajoissa.


title: Asia C-446/14 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 18.2.2016 – Valittajana Saksan liittotasavalta ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Valtiontuet — Eläinten ruhojen ja teurastusjätteen hävittämispalvelu — Epidemiareservin ylläpitäminen — Päätös, jossa tuet todetaan sisämarkkinoille soveltumattomiksi — Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu — Ilmeinen arviointivirhe — Julkisen palvelun velvoitteeseen liittyvä korvaus — Perusteluvelvollisuus)

text:
               25.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 18.2.2016 – Valittajana Saksan liittotasavalta ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-446/14 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Valtiontuet - Eläinten ruhojen ja teurastusjätteen hävittämispalvelu - Epidemiareservin ylläpitäminen - Päätös, jossa tuet todetaan sisämarkkinoille soveltumattomiksi - Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu - Ilmeinen arviointivirhe - Julkisen palvelun velvoitteeseen liittyvä korvaus - Perusteluvelvollisuus))
   (2016/C 145/10)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze ja J. Möller, avustajinaan Rechtsanwalt T. Lübbig ja Rechtsanwalt M. Klasse)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Maxian Rusche ja C. Egerer)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 409, 17.11.2014.


title: Asia T-257/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.9.2012 — Italia v. komissio (Valtiontuet — Yrityksen asettautuminen tiettyihin kolmansiin maihin — Korkotukilainat — Päätös, jossa todetaan osa tuesta yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja jossa määrätään niiden takaisinperimisestä — Päätös, joka on tehty yleisen tuomioistuimen kumottua samaa menettelyä koskevan alkuperäisen päätöksen — Oikeusvoima — Perusteluvelvollisuus)

text:
               17.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 355/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.9.2012 — Italia v. komissio
   (Asia T-257/10) (1)

   (Valtiontuet - Yrityksen asettautuminen tiettyihin kolmansiin maihin - Korkotukilainat - Päätös, jossa todetaan osa tuesta yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja jossa määrätään niiden takaisinperimisestä - Päätös, joka on tehty yleisen tuomioistuimen kumottua samaa menettelyä koskevan alkuperäisen päätöksen - Oikeusvoima - Perusteluvelvollisuus)
   2012/C 355/52
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamiehet: avvocato dello Stato P. Gentili ja avvocato dello Stato M. Fiorilli)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Di Bucci ja D. Grespan)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Italian WAM SpA:lle myöntämästä valtiontuesta N:o C 4/03 (ex NN 102/02) 24.3.1010 tehdystä komission päätöksestä 2011/134/EU (EUVL L 2011, L 75, s. 29) nostettu kanne.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 221, 14.8.2010.


title: Asian C-331/02 poistaminen rekisteristä

text:
26.4.2003              FI                       Euroopan unionin virallinen lehti                                     C 101/31
         Asian C-331/02 ( 1) poistaminen rekisteristä             tu asia C-339/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                  Portugalin tasavalta.
                        (2003/C 101/53)
                                                                  (1 ) EYVL C 305, 7.12.2002.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 31.1.2003
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-331/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ison-
Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta.
( 1) EYVL C 274, 9.11.2002.                                                Asian C-344/02 ( 1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2003/C 101/55)
         Asian C-339/02 ( 1) poistaminen rekisteristä             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 6.2.2003
                                                                  antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                        (2003/C 101/54)                           tu asia C-344/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                  Ranskan tasavalta.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.2.2003
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-    (1 ) EYVL C 261, 26.10.2002.


title: Asia T-831/16: Kanne 28.11.2016 – Kabushiki Kaisha Zoom v. EUIPO – Leedsworld (ZOOM)

text:
               23.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/57

         Kanne 28.11.2016 – Kabushiki Kaisha Zoom v. EUIPO – Leedsworld (ZOOM)
   (Asia T-831/16)
   (2017/C 022/76)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Kabushiki Kaisha Zoom (Tokio, Japani) (edustaja: asianajaja M. de Arpe Tejero)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Leedsworld, Inc. (New Kensington, Pennsylvania, Yhdysvallat)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki ZOOM – Rekisteröintihakemus nro 11 766 111

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 7.9.2016 asiassa R 1235/2015-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               hylkää kokonaisuudessaan EU-tavaramerkin nro 11 766 111 ZOOM luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten

               —

               velvoittaa EUIPO:n ja väliintuljan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

   Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.