title: Asia C-359/01 P: British Sugar plc:n 21.9.2001 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston yhdistetyissä asioissa T-202/98, T-204/98 ja T-207/98, Tate & Lyle plc, British Sugar plc, Napier Brown & Co. Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 12.7.2001 antamasta tuomiosta

text:
C 317/20                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       10.11.2001
British Sugar plc:n 21.9.2001 tekemä valitus Euroopan                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
neljännen jaoston yhdistetyissä asioissa T-202/98,
                                                                        Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
T-204/98 ja T-207/98, Tate & Lyle plc, British Sugar plc,
                                                                        men tuomion perustana olevat tosiseikat eivät osoita, että
Napier Brown & Co. Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                        kyseinen sopimus tai yhdenmukaistettu menettelytapa voi
         komissio, 12.7.2001 antamasta tuomiosta (1)
                                                                        vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Ensimmäisen oi-
                                                                        keusasteen tuomioistuin ei myöskään ole riittävällä tavalla
                                                                        kiinnittänyt huomiota relevanttien markkinoiden rakentee-
                                                                        seen, joka valittajan mukaan olisi pitänyt ottaa huomioon
                          (Asia C-359/01 P)                             lieventävänä seikkana. Näin ollen valittaja väittää, että niiden
                                                                        tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen perusteella, joihin
                                                                        ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on perustanut tuo-
                                                                        mionsa, kyseisen tuomioistuimen olisi pitänyt katsoa, että
                           (2001/C 317/36)                              komission määräämä sakko oli selvästi suhteettoman suuri.
                                                                        (1) EYVL C 48, 20.2.1999, s. 29–30.
British Sugar plc on valittanut 21.9.2001 Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
teen tuomioistuimen neljännen jaoston yhdistetyissä asioissa
T-202/98, T-204/98 ja T-207/98, Tate & Lyle plc, British Sugar
plc, Napier Brown & Co. Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen                 Euroopan yhteisöjen komission 24.9.2001 Irlantia vastaan
komissio, 12.7.2001 antamasta tuomiosta. Valittajan edustaji-                                      nostama kanne
na ovat Thomas Sharpe, QC, barrister Daniel Jowell ja solicitor
Alex Nourry, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
                                                                                (Asia C-362/01)
                                                                                (2001/C 317/37)
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin toteaa:                  Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.9.2001 Euroo-
                                                                        pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
                                                                        Kantajan asiamiehenä on Karen Banks, prosessiosoite Luxem-
                                                                        burgissa.
1)    että sopimus tai yhdenmukaistettu menettelytapa ei voi-
      nut vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan,                  Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                        1)    toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut asianajajan ammatin
                                                                              pysyvän harjoittamisen helpottamisesta muussa kuin
2)    tai vaihtoehtoisesti, että määrätty sakko oli suhteeton.
                                                                              siinä jäsenvaltiossa, jossa ammatillinen pätevyys on han-
                                                                              kittu, 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan
                                                                              parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/5/EY (1) mukaisia
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:                               velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin
                                                                              noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-
                                                                              lisia määräyksiä tai koska se ei ole ainakaan ilmoittanut
                                                                              näistä toimenpiteistä komissiolle
1)    kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuo-
      mion; ja                                                          2)    velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
2)    kumoaa riidanalaisen päätöksen kokonaisuudessaan tai
      toissijaisesti osittain;
                                                                        EY 249 artiklassa määrätään, että direktiivi velvoittaa saavutet-
                                                                        tavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on
                                                                        osoitettu. Tästä seuraa implisiittisesti, että jäsenvaltioiden
3)    tai kumoaa riidanalaisen päätöksen 3 ja 4 artiklan tai            velvollisuutena on noudattaa direktiivissä säädettyä määräai-
      vähentää sakkoa; ja                                               kaa. Tämä määräaika päättyi 14.3.2000, eikä Irlanti ole antanut
                                                                        komission vaatimuksessa mainitun direktiivin noudattamisen
                                                                        edellyttämiä säännöksiä.
4)    velvoittaa komission korvaamaan British Sugarille tästä
      valituksesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut ja asiaan            (1) EYVL L 77, 14.3.1998, s. 36–43.
      T-204/98 liittyvät oikeudenkäyntikulut välitoimimenette-
      lystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 12 päivänä syyskuuta 2000 asiassa C-276/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 4 artiklan 5 kohta – Tienkäyttömahdollisuuden tarjoaminen tiemaksua vastaan – Jääminen arvonlisäverovelvollisuuden ulkopuolelle – Asetukset N:o 1552/89 ja N:o 1553/89 – Arvonlisäverosta kertyvät omat varat)

text:
C 316/8                   FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        4.11.2000
1)    EY:n perustamissopimukseen liitettyä, Euroopan yhteisöjen              1)    Valitus hylätään.
      perustamissopimuksen 119 artiklasta tehtyä pöytäkirjaa N:o 2
      sovelletaan työehtosopimuksen nro 17, jonka yleissitovuus              2)    Euroopan parlamentti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyn-
      perustuu 16.1.1975 annettuun kuninkaan asetukseen, ja                        tikulut.
      sekakomiteassa nro 315.1 23.5.1984 tehdyn työehtosopimuk-
      sen mukaisen varhaiseläkettä täydentävän korvauksen kaltai-
      seen korvaukseen.                                                      (1) EYVL C 246, 28.8.1999.
2)    Täydentävä korvaus, joka on esillä olevan tapauksen tavoin
      EY:n perustamissopimuksen 119 artiklassa (EY:n perustamis-
      sopimuksen 117–120 artikla on korvattu EY 136–143
      artiklalla) tarkoitettua palkkaa, ei kuulu miesten ja naisten tasa-
      arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa
      työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä
      työoloissa 9 päivänä helmikuuta 1976 annetun neuvoston                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
      direktiivin 76/207/ETY 5 artiklan soveltamisalaan.
                                                                                12 päivänä syyskuuta 2000
(1) EYVL C 188, 3.7.1999.
                                                                             asiassa C-276/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Ranskan tasavalta (1)
                                                                             (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Kuuden-
                                                                             nen arvonlisäverodirektiivin 4 artiklan 5 kohta – Tienkäyttö-
                                                                             mahdollisuuden tarjoaminen tiemaksua vastaan – Jääminen
                                                                             arvonlisäverovelvollisuuden ulkopuolelle – Asetukset
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                    N:o 1552/89 ja N:o 1553/89 – Arvonlisäverosta kertyvät
                                                                                omat varat)
                             (viides jaosto)
                                                                                (2000/C 316/15)
                    13 päivänä heinäkuuta 2000
asiassa C-174/99 P, Euroopan parlamentti vastaan Pierre                                           (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                               Richard (1)
                                                                             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
(Henkilöstö – Palvelukseenottomenettely – Henkilöstösään-                                   tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
            töjen 29 artiklan 1 kohdan soveltaminen)
                                                                             Asiassa C-276/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
                            (2000/C 316/14)                                  nään H. Michard ja E. Traversa) vastaan Ranskan tasavalta
                                                                             (asiamiehinään K. Rispal-Bellanger ja G. Mignot), jossa kantaja
                                                                             vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasa-
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                          valta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia
                                                                             velvoitteitaan,
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan               –     koska vastoin jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädän-
        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                         nön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojär-
                                                                                jestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päi-
Asiassa C-174/99 P, Euroopan parlamentti (asiamiehenään                            vänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston
J. Sant’Anna, avustajanaan D. Waelbroeck), jossa valittaja vaatii                  direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 2 ja 4 artiklaa
muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-                              se ei ole kantanut arvonlisäveroa moottoritiemaksuista,
keusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-273/97,                        joita peritään tienkäyttäjille suoritettavasta palvelusta, ja
Richard vastaan parlamentti, 9.3.1999 antaman tuomion (Kok.
H. 1999, s. I-A-45 ja II-235) kumoamista, vastapuolena:                      –     koska se ei ole tulouttanut komissiolle vastaavia määriä
Pierre Richard, Euroopan parlamentin virkamies, kotipaikka                         omina varoina viivästyskorkoineen,
Luxemburg, edustajinaan asianajajat A. Lutgen ja J. Feltgen,
Luxemburg, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto                     yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti
Lutgen ja Feltgen, 1 rue Jean-Pierre Brasseur, yhteisöjen                    G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J. C. Moitin-
tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                 ho de Almeida (esittelevä tuomari), L. Sevón ja R. Schintgen
puheenjohtaja D. A. O. Edward sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn,                sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, J.-P. Puissochet,
P. Jann, H. Ragnemalm (esittelevä tuomari) ja M. Wathelet,                   P. Jann, H. Ragnemalm, V. Skouris ja F. Macken, julkisasiamies:
julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: johtava hallintovirkamies               S. Alber, kirjaaja: johtavat hallintovirkamiehet D. Louterman-
H. A. Rühl, on antanut 13.7.2000 tuomion, jonka tuomiolau-                   Hubeau ja H. A. Rühl, on antanut 12.9.2000 tuomion, jonka
selma on seuraava:                                                           tuomiolauselma on seuraava:
 ---pagebreak--- 4.11.2000                FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                C 316/9
1.    Ranskan tasavalta ei ole noudattanut jäsenvaltioiden liikevaih-        käytöstä Irlannissa, ja koska se tämän direktiivin rikkomisen
      toverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonli-           vuoksi ei ole tulouttanut komissiolle vastaavia määriä omina
      säverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste –                  varoina viivästyskorkoineen, yhteisöjen tuomioistuin, toimien
      17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston                 kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen
      direktiivin 77/388/ETY 2 ja 4 artiklan sekä arvonlisäverosta           puheenjohtajat J. C. Moitinho de Almeida (esittelevä tuomari),
      kertyvien omien varojen lopullisesta yhdenmukaisesta kantome-          L. Sevón ja R. Schintgen sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn, C. Gul-
      nettelystä 29 päivänä toukokuuta 1989 annetun neuvoston                mann, J.-P. Puissochet, P. Jann, H. Ragnemalm, V. Skouris ja
      asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1553/89 ja yhteisöjen omista              F. Macken, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: johtavat hallinto-
      varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltami-               virkamiehet D. Louterman-Hubeau ja H. A. Rühl, on antanut
      sesta 29 päivänä toukokuuta 1989 annetun neuvoston asetuk-             12.9.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
      sen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 mukaisia velvoitteitaan,
      koska se ei ole kantanut arvonlisäveroa moottoritiemaksuista,          1)    Irlanti ei ole noudattanut jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsää-
      joita peritään tienkäyttäjille suoritetusta palvelusta, vaikka sen           dännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjes-
      olisi pitänyt kantaa se silloin, kun palvelua ei tarjoa edellä               telmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä tou-
      mainitun direktiivin 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu julkisoi-             kokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin
      keudellinen yhteisö, ja koska se toisaalta ei ole tulouttanut                77/388/ETY 2 ja 4 artiklan sekä arvonlisäverosta kertyvien
      Euroopan yhteisöjen komissiolle arvonlisäverosta kertyvinä                   omien varojen lopullisesta yhdenmukaisesta kantomenettelystä
      omina varoina viivästyskorkoineen sitä arvonlisäveroa vastaavia              29 päivänä toukokuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen
      määriä, joka olisi pitänyt kantaa edellä mainituista moottoritie-            (ETY, Euratom) N:o 1553/89 ja yhteisöjen omista varoista
      maksuista.                                                                   tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta
                                                                                29 päivänä toukokuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen
2.    Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-                    (ETY, Euratom) N:o 1552/89 mukaisia velvoitteitaan, koska
      kulut.                                                                       se ei ole kantanut arvonlisäveroa tiemaksuista, joita peritään
                                                                                maksullisten teiden ja siltojen käytöstä tienkäyttäjille suoritetun
(1) EYVL C 295, 27.9.1997.
                                                                                palvelun vastikkeeksi, vaikka sen olisi pitänyt kantaa se, ottaen
                                                                                huomioon että palvelua ei tarjoa edellä mainitun direktiivin
                                                                                4 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu julkisoikeudellinen yhteisö, ja
                                                                                koska se toisaalta ei ole tulouttanut Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiolle arvonlisäverosta kertyvinä omina varoina viivästys-
                                                                                korkoineen sitä arvonlisäveroa vastaavia määriä, joka olisi
                                                                                pitänyt kantaa edellä mainituista tiemaksuista.
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                             2)    Irlanti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                   12 päivänä syyskuuta 2000
                                                                             (1) EYVL C 387, 20.12.1997.
asiassa C-358/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                               Irlanti (1)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Kuuden-
nen arvonlisäverodirektiivin 4 artiklan 5 kohta – Tienkäyttö-
mahdollisuuden tarjoaminen tiemaksua vastaan – Jättämi-                               YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
nen arvonlisäverovelvollisuuden ulkopuolelle – Asetukset
N:o 1552/89 ja N:o 1553/89 – Arvonlisäverosta kertyvät                                            12 päivänä syyskuuta 2000
                             omat varat)
                                                                             asiassa C-359/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                          (2000/C 316/16)                                    Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningas-
                                                                                kunta (1)
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                             (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Kuuden-
                                                                             nen arvonlisäverodirektiivin 4 artiklan 5 kohta – Tienkäyt-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen             tömahdollisuuden tarjoaminen tiemaksua vastaan – Jättämi-
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                        nen arvonlisäverovelvollisuuden ulkopuolelle – Asetukset
                                                                             N:o 1552/89 ja N:o 1553/89 – Arvonlisäverosta kertyvät
Asiassa C-358/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-                                                 omat varat)
nään H. Michard ja B. Doherty) vastaan Irlanti (asiamiehenään
M. A. Buckley, jota avustavat D. Sherlock, T. McCann ja D. Mo-                                          (2000/C 316/17)
loney), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta totea-
maan, että Irlanti ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuk-
sen mukaisia velvoitteitaan, koska vastoin jäsenvaltioiden                                         (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhtei-
nen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymispe-                   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
ruste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen                                        tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 2 artiklaa
ja 4 artiklan 1, 2 ja 5 kohtaa se ei ole kantanut arvonlisäveroa             Asiassa C-359/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
tiemaksuista, joita peritään maksullisten teiden ja siltojen                 nään H. Michard ja B. Doherty) vastaan Ison-Britannian ja


title: Asia F-115/12: Virkamiestuomioistuimen määräys (yhden tuomarin kokoonpano) 25.6.2013 — Marcuccio v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Vahingonkorvauskanne — Rinnakkaiseen oikeussuojakeinoon perustuva oikeudenkäyntiväite — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               31.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/52

         Virkamiestuomioistuimen määräys (yhden tuomarin kokoonpano) 25.6.2013 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-115/12) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Vahingonkorvauskanne - Rinnakkaiseen oikeussuojakeinoon perustuva oikeudenkäyntiväite - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   2013/C 252/96
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja G. Gattinara)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota implisiittinen hylkäyspäätös vaatimuksesta saada korvaus vahingoista, jotka kantaja väittää aiheutuneen siitä, että komissio on lähettänyt kirjeen, joka koskee 4 875 euron suuruisen oikeudenkäyntikuluihin liittyvän sellaisen summan pidätystä, jonka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin velvoitti kantajan korvaamaan asiassa T-241/03.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Luigi Marcuccio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 26, 26.1.2013, s. 71.


title: Asia C-9/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Kehl (Saksa) on esittänyt 7.1.2016 – Rikosoikeudenkäynti A:ta vastaan

text:
               18.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 136/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Kehl (Saksa) on esittänyt 7.1.2016 – Rikosoikeudenkäynti A:ta vastaan
   (Asia C-9/16)
   (2016/C 136/13)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Kehl

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   A

      Muu osapuoli: Staatsanwaltschaft Offenburg

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko SEUT 67 artiklan 2 kohtaa ja henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006 (1) 20 ja 21 artiklaa tai muita Euroopan unionin säännöstöjä tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa annetaan kyseessä olevan jäsenvaltion poliisiviranomaisille toimivalta tarkastaa vain vyöhykkeellä, joka ulottuu 30 kilometrin etäisyydelle kyseisen valtion sellaisten valtioiden vastaisesta maarajasta, jotka ovat sopimuspuolina 14.6.1985 tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyssä yleissopimuksessa, (2) luvattoman kyseessä olevan jäsenvaltion alueelle maahantulon ehkäisemiseksi tai estämiseksi tai tiettyjen sellaisten rikosten torjumiseksi, jotka kohdistuvat rajaturvallisuutta tai rajavalvonnan toteuttamista vastaan tai joita tehdään rajanylityksen yhteydessä, kenen tahansa henkilöllisyys riippumatta tämän käyttäytymisestä ja erityisistä olosuhteista, ilman että rajavalvonta on palautettu väliaikaisesti kyseisellä sisärajalla Schengenin rajasäännöstön 23 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen nojalla?

               2)

               Onko SEUT 67 artiklan 2 kohtaa ja henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006 20 ja 21 artiklaa tai muita Euroopan unionin säännöstöjä tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa annetaan kyseessä olevan jäsenvaltion poliisiviranomaisille kyseessä olevan jäsenvaltion alueelle tapahtuvan luvattoman maahantulon ehkäisemiseksi tai estämiseksi toimivalta pysäyttää tämän jäsenvaltion rautateiden junissa ja rautatiealueilla kuka tahansa, esittää hänelle kysymyksiä ja vaatia, että henkilön mukana olevat henkilöllisyyden osoittavat asiakirjat tai rajanylitysasiakirjat luovutetaan tarkastusta varten, sekä tarkastaa henkilön mukana olevat tavarat, sikäli kuin asiaintilaa koskevien tietojen tai rajapoliisin kokemuksen perusteella on oletettava, että kyseisiä junia tai rautatiealueita käytetään luvattomaan maahantuloon, ja maahantulo tapahtuu Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen sopimuspuolena olevasta valtiosta, ilman että rajavalvonta on palautettu väliaikaisesti kyseisellä sisärajalla Schengenin rajasäännöstön 23 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen nojalla?

      (1)  EUVL L 105, s. 1.

      (2)  Tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla 14.6.1985 Benelux-talousliiton valtioiden, Saksan liittotasavallan ja Ranskan tasavallan hallitusten välillä tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta 19.6.1990 Schengenissä (Luxemburg) tehty yleissopimus (EYVL 2000, L 239, s. 19).


title: Asia T-180/16: Kanne 22.4.2016 – L’Oréal v. EUIPO – Guinot (MASTER SHAPE)

text:
               20.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 222/26

         Kanne 22.4.2016 – L’Oréal v. EUIPO – Guinot (MASTER SHAPE)
   (Asia T-180/16)
   (2016/C 222/33)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: L’Oréal (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat T. de Haan ja P. Péters)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Guinot SAS (Pariisi, Ranska)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU- tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”MASTER SHAPE” – Rekisteröintihakemus nro 11 566 262

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 23.2.2016 asiassa R 2907/2014-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien kantajalle viraston valituslautakunnan viidennessä jaostossa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa luettuna yhdessä 75 artiklan kanssa on rikottu.


title: Asia T-240/17: Kanne 20.4.2017 – Campine ja Campine Recycling v. komissio

text:
               26.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 202/25

         Kanne 20.4.2017 – Campine ja Campine Recycling v. komissio
   (Asia T-240/17)
   (2017/C 202/41)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Campine NV (Beerse, Belgia) ja Campine Recycling NV (Beerse) (edustajat: asianajajat C. Verdonck, S. De Cock ja Q. Silvestre)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi

               —

               kumoamaan SEUT 101 artiklan mukaisesta menettelystä 8.2.2017 annetun Euroopan komission päätöksen (C(2017) 900 final) (jäljempänä riidanalainen päätös) 1 ja 2 artiklan sikäli kuin kyseisessä päätöksessä katsotaan, että kantajat ovat rikkoneet SEUT 101 artiklaa

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 artiklan sikäli kuin siinä määrätään kantajille 8 158 000,00 euron suuruinen sakko ja alentamaan sakkoa kannekirjelmässä esitettyjen argumenttien mukaisesti

               —

               velvoittamaan komissio korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantajat esittävät useita menettelyä koskevia väitteitä, joihin kuuluu perusteluvelvollisuus, joka koskee sakon määrän vahvistamista ja erityisesti tarvetta sakkojen laskennasta annettujen suuntaviivojen (1) 37 kohdan mukaisesti sovellettuun mukauttamiseen sekä sovelletun korotuksen prosenttiosuutta. Kantajat väittävät myös, että komissio loukkasi niiden puolustautumisoikeuksia, niiden oikeutta tulla kuulluksi ja hyvän hallinnon periaatetta, koska se ei maininnut aikomustaan soveltaa sakkojen laskennasta annettujen suuntaviivojen 37 kohdan mukaista korotusta väitetiedoksiannossa tai missään täydentävässä väitetiedoksiannossa. Ne väittävät myös, että perusteluvelvollisuutta on laiminlyöty ja oikeusvarmuuden periaatetta, yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta on loukattu, koska komissio korotti kantajien sakon määrää 10 prosenttia sakkojen laskennasta annettujen suuntaviivojen 37 kohdan perusteella ja sovelsi tätä yhtenäistä korotusta kaikkiin yrityksiin, jotka olivat osallistuneet väitettyyn rikkomiseen, ottamatta huomioon sitä, että kantajien itsensä osallistuminen poikkesi suuresti muiden mukana olleiden yritysten osallistumisesta.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalainen päätös on virheellinen, koska siinä ei ole osoitettu oikeudellisesti riittävällä tavalla, että kantajat rikkoivat SEUT 101 artiklaa. Kantajat vetoavat sekä virheelliseen todisteiden arviointiin riidanalaisessa päätöksessä että siihen, ettei kyseisillä todisteilla kyetty tukemaan riidanalaisessa päätöksessä tehtyä päätelmää siitä, että kantajat osallistuivat sen 1 artiklassa todettuun rikkomiseen.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jossa vedotaan toissijaisesti ja siinä tapauksessa, että unionin yleinen tuomioistuin katsoo, että kantajat ovat osallistuneet SEUT 101 artiklan 1 kohdan vastaiseen sopimukseen tai menettelytapaan, asetuksen N:o 1/2003 (2) 23 artiklan 3 kohdan rikkomiseen ja sakkojen laskennasta annettujen suuntaviivojen huomiotta jättämiseen, koska rikkomisen vakavuus ja kesto sekä lieventävät seikat arvioitiin virheellisesti ja koska syrjintäkiellon periaatetta loukattiin sakon perusmäärän laskemisessa.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jossa vedotaan toissijaisesti ja sikäli kuin unionin yleinen tuomioistuin ei kumoa riidanalaista päätöstä ensimmäisessä kanneperusteessa mainittujen menettelyvirheiden vuoksi, että kyseisten menettelyvirheiden tulisi ainakin johtaa sakkojen laskennasta annettujen suuntaviivojen 37 kohdan nojalla määrätyn sakon korotuksen kumoamiseen.

      (1)  Asetuksen N:o (EY) 1/2003 23 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennasta annetut suuntaviivat (EUVL 2006, C 210, s. 2).

      (2)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1).


title: Asia T-249/17: Kanne 28.4.2017 – Casino, Guichard-Perrachon ja EMC Distribution v. komissio

text:
               10.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/32

         Kanne 28.4.2017 – Casino, Guichard-Perrachon ja EMC Distribution v. komissio
   (Asia T-249/17)
   (2017/C 221/45)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Casino, Guichard-Perrachon (Saint-Étienne, Ranska) ja EMC Distribution (Vitry-sur-Seine, Ranska) (edustajat: asianajajat D. Théophile, I. Simic, O. de Juvigny ja T. Reymond)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ennen asian ratkaisemista määräämään unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 89 ja 90 artiklan nojalla komission esittämään kaikki asiakirjat, todisteet ja tiedot, joiden perusteella se katsoi päätöksen C(2017) 1054 tekemisen ajankohtana, että sillä oli käytössään riittävän vakavia perusteita tarkastuksen tekemiseksi kantajien tiloissa

               —

               toteamaan SEUT 277 artiklan nojalla, ettei asetuksen N:o 1/2003 20 artiklaa ole sovellettava nyt käsiteltävässä asiassa, ja tämän vuoksi kumoamaan komission 9.2.2017 päivätyn päätöksen C(2017) 1054

               —

               kumoamaan SEUT 263 artiklan nojalla komission 9.2.2017 päivätyn päätöksen C(2017) 1054

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan komission 9.2.2017 tekemän päätöksen, jolla kantajat on määrätty alistumaan perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1) 20 artiklan 1 ja 4 kohdan nojalla suoritettavaan tarkastukseen, eli tässä asiassa riitautetun päätöksen (jäljempänä riidanalainen päätös) lainvastaisuuteen. Kantajat katsovat tältä osin, että

                           —

                           riidanalainen päätös perustuu säännökseen, joka on itsessään lainvastainen ja jota Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (jäljempänä SEUT) 277 artiklan mukaisesti ei siten ole sovellettava tässä asiassa

                           —

                           asetuksen N:o 1/2003 20 artiklassa loukataan oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin, joka on Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 47 artiklassa ja ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen (jäljempänä Euroopan ihmisoikeussopimus) 6 artiklassa määrätty perusoikeus, koska kyseisessä artiklassa ei anneta tarkastuksen suorittamista koskevan komission päätöksen vastaanottajina oleville yrityksille mahdollisuutta käyttää tehokasta oikeussuojakeinoa tarkastuksen kulun riitauttamiseksi

                           —

                           kyseisessä säännöksessä loukataan myös perusoikeuskirjan 47 ja 48 artiklassa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa taattuja asianosaisten prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaatetta ja puolustautumisoikeuksia, koska siinä ei anneta asianosaisille mahdollisuutta tutustua niihin todisteisiin, joihin komission päätös tarkastuksen suorittamisesta perustuu.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu perusoikeuskirjan 7 artiklassa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklassa määrätyn kotirauhan loukkaamattomuutta koskevan perusoikeuden loukkaamiseen, koska riidanalaisen päätöksen voimassaoloaika on rajoittamaton ja sen soveltamisala on sekä epätäsmällinen että suhteeton, sillä

                           —

                           riidanalaisessa päätöksessä mainitaan vain päivä, jona tarkastus voi alkaa, mutta siinä ei määrätä tarkastuksen päättymispäivää eikä sen enimmäiskestoa

                           —

                           päätös koskee Casino-konsernin kaikkia yhtiöitä niiden toiminnasta ja maantieteellisestä sijainnista riippumatta, eikä päätöksessä mainita yksilöllisesti näistä yhtiöistä ainoatakaan muuta kuin konsernin emoyhtiö

                           —

                           päätöksessä sallitaan tarkastuksen suorittaminen konsernin missä tahansa tiloissa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu komissiolle kuuluvan perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin, koska riidanalaisessa päätöksessä ei täsmennetä niiden tietojen tyyppiä, luonnetta, alkuperää eikä sisältöä, joiden perusteella komissio on päättänyt määrätä tarkastuksen.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu perusoikeuskirjan 7 artiklassa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklassa määrätyn kotirauhan loukkaamattomuutta koskevan perusoikeuden loukkaamiseen riidanalaisella päätöksellä, koska päätös on tehty ilman, että komissiolla olisi ollut käytössään riittävän vakavia aihetodisteita, joiden perusteella tarkastuksen suorittaminen kantajien tiloissa olisi oikeutettua.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen riidanalaisen päätöksen tekemisellä, koska päätöksessä on määrätty tarkastuksen alkamisajankohdaksi päivä, joka on äärimmäisen haitallinen kantajien toiminnan kannalta, vaikka tätä varten olisi komissiolle haittaa aiheuttamatta voitu valita toinen päivä, joka olisi aiheuttanut kantajille paljon vähemmän haittaa. Tältä osin kantajat toteavat, että riidanalaisessa päätöksessä mainitaan nimenomaisesti tavarantoimittajien kanssa käytävistä neuvotteluista vastaavan Casino-konsernin yksikön tilat ja määrätään tarkastus aloitettavaksi 20.2.2017 tai vähän sen jälkeen, eli tavarantoimittajien kanssa käytävien vuotuisia sopimuksia koskevien neuvottelujen viimeisellä viikolla, vaikka komissio on täysin tietoinen siitä, että Ranskan kauppalain L. 441-7 §:ssä säädetään, että tällaiset sopimukset on tehtävä ennen kulumassa olevan vuoden maaliskuun 1. päivää.


title: Asia T-299/00: Gestevision Telecincon 19.9.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 355/30                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      9.12.2000
Claude-Anne de Solène -nimisen yhtiön 18.9.2000 Euroo-                   Toissijaisesti kantaja vetoaa kanteensa perusteeksi yhteisön
pan yhteisöjen neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komis-                   objektiiviseen vastuuseen silloin, kun kyseessä on kansalaisten
                  siota vastaan nostama kanne                            verotuksellisen yhdenvertaisuuden loukkaaminen.
                          (Asia T-297/00)
                          (2000/C 355/67)
                                                                         Gestevision Telecincon 19.9.2000 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                                   (Asia T-299/00)
                                                                                (2000/C 355/68)
Claude-Anne de Solène -niminen yhtiö, kotipaikka Houplines
(Ranska), on nostanut 18.9.2000 Euroopan yhteisöjen ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan                                          (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
Kantajan edustajina ovat asianajajat Claude Lazarus ja Florent           Gestevision Telecinco, Madrid, on nostanut 19.9.2000 Euroo-
Prunet, Pariisi.                                                         pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
                                                                         kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan
                                                                         edustajana on Santiago Muñoz Machado.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     velvoittaa vastaajat suorittamaan kantajalle aiheutuneesta         –     kumoaa komission 10.5.2000 tekemän päätöksen
      vahingosta 317 759 euroa korvauksena EY:n perustamis-                    2000/400/EY, joka koskee EY:n perustamissopimuksen
      sopimuksen 288 artiklan perusteella (ellei summaa ole                    81 artiklan mukaista menettelyä (asia IV/32.150 – Euro-
      tarkistettava kanteen nostamisesta ensimmäisen oikeusas-                 visio)
      teen tuomioistuimen tuomion julistamiseen kuluvan ajan
      perusteella)                                                       –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–     velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Käsiteltävänä olevassa asiassa riitautettu päätös on sama on
                                                                         kuin asiassa T-185/00, Métropole Télévision (M6) vastaan
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      komissio (1).
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
                                                                         kuin ne, joihin on vedottu viimeksi mainitussa asiassa. Kantaja
Kantajayhtiö on erikoistunut puuvillaisten vuodevaatteiden
                                                                         vetoaa erityisesti seuraaviin kohtiin:
valmistukseen ja myy suuren osan tuotannostaan Amerikan
yhdysvaltoihin. Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välisen,               –     Yhdistetyissä asioissa T-528/93, T-542/93, T-543/93 ja
banaaneja koskevan kauppakiistan vuoksi Yhdysvallat asettivat                  T-546/93, Métropole Télévision ym. vastaan komissio,
tiettyjen tuotteiden tuojille 100 prosentin suuruisen ylimääräi-               11.7.1996 annettua ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
sen tullin, joka on maksettava tuotteista, joita nämä tuovat                   tuimen tuomiota ei ole pantu täytäntöön
Yhdysvaltoihin.
                                                                         –     Perustelujen puutteellisuus ja olennainen virheellisyys
                                                                               tosiseikkojen ja sovellettavan lainsäädännön arvioinnissa
Kanteella pyritään saamaan korvaus vahingosta, joka johtuu                     seuraavien seikkojen osalta: relevanttien markkinoiden
näistä Yhdysvaltain soveltamista kaupallisista sanktioista.                    määrittäminen, yksinoikeuslausekkeiden välttämättö-
                                                                               myys, EBUn jäsenten enemmistön julkinen rahoitus ot-
                                                                               taen huomioon niiden kilpailuasema relevanteilla markki-
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa siihen, että vastaajien ylläpitä-              noilla ja hyväksytyn alilisenssijärjestelmän todellinen vai-
mä tuoreiden banaanien tuontijärjestelmä on GATTin ja                          kutus
WTO:n sääntöjen vastainen. Yhteisöjen toimielimillä on kanta-
jan mukaan velvollisuus noudattaa näitä sääntöjä johdettuja              –     EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan kaikkia
yhteisön oikeussääntöjä laatiessaan.                                           neljää edellytystä on rikottu.
                                                                         –     Harkintavallan väärinkäyttö.
Lisäksi kantaja katsoo, että yhdenvertaisen kohtelun, syrjintä-
kiellon ja luottamuksensuojan periaatteita on loukattu, koska            (1) Ei vielä julkaistu.
vastaajat ovat lainvastaisesti jättäneet ottamatta huomioon
näistä sanktioista kärsivien yritysten aseman.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 16 päivänä marraskuuta 2000 asiassa C-289/99 P, Schiocchet SARL vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku – Kansainvälinen henkilöliikenne linja-autoilla – Selvästi perusteeton valitus)

text:
30.6.2001                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               C 186/3
Pergola sekä tuomarit M. Wathelet, D.A.O. Edward, P. Jann ja               reillä olevassa asiassa Vincent Offermanns ja Esther Offer-
L. Sevón (esittelevä tuomari), julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja:       manns ennakkoratkaisun sosiaaliturvajärjestelmien soveltami-
johtava hallintovirkamies H.A. Rühl, on antanut 15.3.2001                  sesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin,
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                 itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä
                                                                           14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen
1)    Kriteereiden, joiden mukaisesti ratkaistaan, onko rajatyönteki-      (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan
      jää pidettävä sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön     tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella
      alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin am-     N:o 118/97 (EYVL 1997, L 28, s. 1), 3 artiklan ja 4 artiklan
      matinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä            1 kohdan h alakohdan sekä EY:n perustamissopimuksen 6 ja
      kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY)                     52 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 12 ja EY 43 artikla)
      N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle        tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien
      saatettuna 2 päivänä kesäkuuta 1983 annetulla neuvoston              kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. La Pergola sekä
      asetuksella (ETY) N:o 2001/83, 71 artiklan 1 kohdan                  tuomarit M. Wathelet, D.A.O. Edward (esittelevä tuomari),
      a alakohdassa tarkoitetulla tavalla osittain vai kokonaan            P. Jann ja L. Sevón, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: johtava
      työttömänä, on oltava yhdenmukaisia ja perustuttava yhteisön         hallintovirkamies H.A. Rühl, on antanut 15.3.2001 tuomion,
      oikeuteen. Tätä kysymystä ei voida ratkaista kansalliseen            jonka tuomiolauselma on seuraava:
      oikeuteen perustuvien kriteerien pohjalta.
2)    Jos työntekijä pysyy edelleen saman yrityksen palveluksessa          Bundesgesetz über die Gewährung von Vorschüssen auf den Unterhalt
      muussa jäsenvaltiossa kuin asuinvaltiossaan mutta alkaa tehdä        von Kindernissä (Unterhaltsvorschußgesetz) (Itävallan liittovaltion
      osa-aikaista työtä ja on edelleen tarjoutunut tekemään kokoai-       laki lasten elatukseen myönnettävistä ennakoista) säädetyn kaltainen
      kaista työtä, hän on osittain työtön, ja etuudet antaa tämän         elatusapuennakko on sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhtei-
      valtion toimivaltainen laitos. Jos sitä vastoin työntekijällä ei     sön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin amma-
      enää ole mitään sidettä tähän valtioon ja hän on kokonaan            tinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta
      työtön, etuudet antaa asuinpaikan laitos omalla kustannuksel-        1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena
      laan. Kansallisen tuomioistuimen asiana on käsiteltävänään           kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996
      olevassa asiassa ratkaista näiden kriteerien pohjalta, mihin         annetulla neuvoston asetuksella N:o 118/97, 4 artiklan 1 kohdan
      työntekijöiden ryhmään kyseessä oleva työntekijä kuuluu.             h alakohdassa tarkoitettu perhe-etuus. Tämän vuoksi jäsenvaltion
                                                                           alueella asuvat henkilöt, joihin tätä asetusta sovelletaan, voivat
                                                                           saada kyseisen asetuksen 3 artiklan mukaisesti tämän jäsenvaltion
(1) EYVL C 48, 20.2.1999.                                                  lainsäädännössä säädetyn etuuden samoin edellytyksin kuin kyseisen
                                                                           jäsenvaltion kansalaiset.
                                                                           (1) EYVL C 174, 19.6.1999.
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                            (viides jaosto)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                   15 päivänä maaliskuuta 2001
                                                                                (kolmas jaosto)
asiassa C-85/99 (Oberster Gerichtshofin esittämä ennak-
koratkaisupyyntö), Vincent Offermanns ja Esther Offer-
                               manns (1)                                                     16 päivänä marraskuuta 2000
(Asetus N:o 1408/71 – Perhe-etuuden käsite – Elatusavusta,                 asiassa C-289/99 P, Schiocchet SARL vastaan Euroopan
jota työntekijän on maksettava alaikäiselle lapselleen, suori-                                   yhteisöjen komissio(1)
tettavaa ennakkoa koskeva kansallinen lainsäädäntö – Lap-
              sen kansalaisuutta koskeva edellytys)                        (Muutoksenhaku – Kansainvälinen henkilöliikenne linja-
                                                                                autoilla – Selvästi perusteeton valitus)
                          (2001/C 186/05)
                                                                                (2001/C 186/06)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-85/99, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on                 Asiassa C-289/99 P, Schiocchet SARL, kotipaikka Beuvillers
tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-             (Ranska), edustajanaan asianajaja P. Barbier, Thionville, proses-
teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-             siosoite Luxemburgissa c/o Borislav Erdeljan, 90 route de
 ---pagebreak--- C 186/4                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       30.6.2001
Thionville, valittajana, jossa valittaja vaatii muutoksenhaus-         2.    ja näin ollen toteaa, että asian tutkittavaksi ottamisen
saan, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa yhteisöjen ensim-                  edellytykset täyttyvät, ja palauttaa asian ensimmäisen
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto)                      oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi (tai lykkää
yhdistetyissä asioissa T-169/98 ja T-170/98, Schiocchet vas-                 asian ratkaisemista siihen asti, kunnes yhteisöjen tuo-
taan komissio, 21.5.1999 antaman määräyksen (ei julkaistu                    mioistuin on antanut tuomionsa asiassa C-310/99, Italia
oikeustapauskokoelmassa) ja toteaa, että valittajan ensimmäi-                v. komissio);
sessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset ovat perusteltuja,
vastapuolena Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään               3.    velvoittaa komission korvaamaan ne oikeudenkäyntiku-
M. Wolfcarius, avustajanaan J.-L. Fagnart), yhteisöjen tuomiois-             lut, jotka valittajille ovat aiheutuneet ensimmäisen oikeus-
tuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-                 asteen tuomioistuimessa ja tämän valituksen johdosta, ja
johtaja C. Gulmann (esittelevä tuomari) sekä tuomarit J.-                    määrää, että pääasiaa koskevien oikeudenkäyntikulujen
P. Puissochet ja F. Macken, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja:              korvaamisesta päätetään myöhemmin.
R. Grass, on antanut 16 marraskuuta 2000 määräyksen, jonka
määräysosa on seuraava:
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
1)    Valitus hylätään.                                                Oikeudelliset perusteet, joiden vuoksi valituksenalainen mää-
                                                                       räys on kumottava, ovat seuraavat
2)    Schiocchet SARL velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
      kulut.                                                           –     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyk-
                                                                             sen 111 ja 114 artiklan rikkominen ja virheellinen
                                                                             soveltaminen
(1) EYVL C 281, 2.10.1999.
                                                                       –     ensimmäisen oikeusasteen tuomiostuimen työjärjestyk-
                                                                             sen säännösten rikkominen ja virheellinen soveltaminen
                                                                             siltä osin kuin kysymys on siitä, miten kanteen nostami-
                                                                             seen sovellettavat määräajat lasketaan riidanalaisen pää-
                                                                             töksen julkaisupäivän perusteella
                                                                       –     puutteellisuudet siltä osin kuin kysymys on oikeudellisista
                                                                             perusteluista, jotka liittyvät niihin määräaikoihin, joihin
                                                                             valittajat ovat vedonneet
                                                                       –     toissijaisesti, oikeudellinen virhe ja perustelujen puuttu-
Confederazione generale dell’industria italianan (Confin-                    minen siltä osin kuin kysymys on anteeksi annettavasta
dustria), kotipaikka Rooma, Confederazione Generale                          erehdyksestä.
Italiana del Commercio, del Turismo, dei Servizi e delle
PMI:n (Confcommercio), kotipaikka Rooma, Confartigian-
aton, kotipaikka Rooma, Associazione Bancaria Italianan
(ABI), kotipaikka Rooma, Associazione Nazionale fra
le Imprese Assicuratricin (ANIA), kotipaikka Milano, ja
Banco di Napoli SpA:n, kotipaikka Napoli, 27.3.2001
tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
asteen tuomioistuimen asiassa T-126/00, Confederazione
                                                                       Bundesfinanzhofin 1.3.2001 tekemällään päätöksellä esit-
generale dell’industria italiana (Confindustria) ym. vastaan
                                                                       tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Kyocera Electronics
Euroopan yhteisöjen komissio, 19.1.2001 antamasta mää-
                                                                               Europe GmbH vastaan Hauptzollamt Krefeld
                             räyksestä
                                                                                (Asia C-152/01)
                         (Asia C-141/01 P)
                                                                                (2001/C 186/08)
                          (2001/C 186/07)
                                                                       Bundesfinanzhof on pyytänyt 1.3.2001 tekemällään päätöksel-
                                                                       lä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
Confederazione generale dell’industria italiana (Confindustria)        9.4.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat-
ym. ovat valittaneet 27.3.2001 Euroopan yhteisöjen tuomiois-           kaisua asiassa Kyocera Electronics Europe GmbH vastaan
tuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-              Hauptzollamt Krefeld seuraaviin kysymyksiin:
mioistuimen 19.1.2001 antamasta määräyksestä asiassa                   1.    Onko tavaroiden tullausarvosta annetun neuvoston ase-
T-126/00, Confederazione generale dell’industria italiana (Con-              tuksen N:o 1224/80 (1) 1,3 ja 8 artiklan joidenkin sään-
findustria) ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.                        nösten täytäntöönpanosta 11 päivänä kesäkuuta 1980
                                                                             annetun asetuksen N:o 1495/80 (2) (EYVL L 154, s. 14)
Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin                            3 artiklan 2 kohdan a alakohtaa, sellaisena kuin se on
                                                                             asetuksessa N:o 220/85 (3) (EYVL L 25, s. 7), tulkittava
1.    Kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                         siten, että korkokulut on esitetty erotettuna tavaran
      19.1.2001 antaman määräyksen;                                          hinnasta silloin, jos tullitoimipaikalle on asian kannalta


title: Asia C-288/00: Bundesverwaltungsgerichtin 27.4.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Fleischversorgung Neuss GmbH und Co. KG vastaan Landrat des Kreises Neuss

text:
21.10.2000               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 302/15
Kattaako kotimarkkinoille tarkoitetun tuoreen lihan tarkastuk-                  86 artiklan (ent. 90 artikla) nojalla tehtävään päätökseen,
sesta 15.6.1988 annetun neuvoston direktiivin 88/409/ETY (1)                    se on kuitenkin toimenpide, jolla on ulospäin ilmenevää
nojalla sovellettavassa, 26.6.1964 annetussa neuvoston direk-                   merkitystä välittöminä ja haitallisina oikeusvaikutuksina
tiivissä 64/433/ETY (2),                                                        niille, joille se on osoitettu. Tässä suhteessa on selvää, että
                                                                                jäsenvaltiot ja muut asianomaiset tahot voivat nostaa
a)     sellaisena kuin se on muutettuna 11.12.1989 annetulla                    kanteen komission päätöksestä, jolla tietyt toimenpiteet
       direktiivillä 89/662/ETY (3),                                            on määritelty EY:n perustamissopimuksen 92 artiklassa
                                                                                (josta on muutettuna tullut EY 87 artikla) tarkoitetuiksi
b)     sellaisena kuin se on muutettuna 29.7.1991 annetulla                     ”uusiksi tuiksi” ja jolla on aloitettu EY 88 artiklan 2 koh-
       direktiivillä 91/497/ETY (4),                                            dan (ent. 93 artiklan 2 kohta) mukainen menettely, jos ne
                                                                                katsovat, että kyseiset toimenpiteet ovat ”olemassaolevia
säädetty kiinteä määrä                                                          tukia”, joita olisi arvioitava EY 88 artiklan 1 kohdan (ent.
                                                                                93 artiklan 1 kohta) mukaisessa eri menettelyssä.
a)     29.1.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/73/ETY (5)
       ja      15.6.1988      tehdyn        neuvoston    päätöksen        2)    Komissio on Italian tasavallan mukaan tehnyt ilmeisen
       88/408/ETY (6) mukaan                                                    virheen tehdessään valintaa siitä, mikä on asianmukainen
                                                                                oikeudellinen perusta sen arvioimiseksi, ovatko riidanalai-
b)     neuvoston direktiivin 85/73/ETY mukaan, sellaisena kuin                  set kansalliset säännökset yhteisön oikeuden mukaisia.
       se on muutettuna 22.12.1993 annetulla neuvoston direk-                   Komission olisi näet pitänyt tehdä arvionsa ainoastaan
       tiivillä 93/118/EY(7),                                                   postidirektiivin erityissäännösten perusteella. Tällainen
                                                                                virhe oikeudellisessa perustassa merkitsee nyt kyseessä
myös tuoreen lihan trikiinitutkimuksesta aiheutuvat kustan-                     olevassa asiassa olennaisten menettelymääräysten rikko-
nukset?                                                                         mista ja menettelyn väärinkäyttämistä, ottaen huomioon
                                                                                että asiassa on aloitettu EY 86 artiklan 3 kohdassa
                                                                                tarkoitettu menettely, vaikka postidirektiivin asianmu-
( 1) EYVL 1988, L 194, s. 28.
                                                                                kaista täytäntöönpanoa koskeva asia olisi pitänyt riitaut-
( 2) EYVL 1964, B 121, s. 2012.
( 3) EYVL 1989, L 395, p. 13.                                                   taa EY 226 artiklan (ent. 169 artikla) mukaisessa menette-
( 4) EYVL 1991, L 268, s. 69.                                                   lyssä.
( 5) EYVL 1985, L 32, s. 14.
( 6) EYVL 1988, L 194, s. 24.                                                   Menettelyllään komissio on rikkonut EY 86 artiklan
( 7) EYVL 1993, 340, s. 15.                                                     3 kohtaa – jota asiassa ei olisi saanut soveltaa – sekä EY
                                                                                226 artiklaa, jota asiassa on virheellisesti jätetty sovelta-
                                                                                matta.
                                                                                Lopuksi Italian tasavalta huomauttaa, että komissio ei ole
                                                                                millään tavoin perustellut päätöstään valita menettelyksi
                                                                                muu kuin 226 artiklan mukainen menettely, vaikka tästä
Italian tasavallan 20.7.2000 Euroopan yhteisöjen komis-                         valinnasta johtuvien merkittävien seurausvaikutusten
                   siota vastaan nostama kanne                                  vuoksi perusteleminen olisi ollut sitäkin tärkeämpää.
                          (Asia C-286/00)
                          (2000/C 302/28)
Italian tasavalta on nostanut 20.7.2000 Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat professori Umberto Leanza,
avustajinaan valtionasiamiehet Ivo M. Braguglia ja Francesca              Bundesverwaltungsgerichtin 27.4.2000 tekemällään pää-
Quadri, ja prosessiosoite Luxemburgissa on Italian suurlähetys-           töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Fleisch-
tö, Rue Marie-Adélaide 5.                                                 versorgung Neuss GmbH und Co. KG vastaan Landrat des
                                                                                Kreises Neuss
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                                (Asia C-288/00)
–      kumoaa Euroopan komission 16.5.2000 päivätyn viralli-
       sen huomautuksen nro SG (2000) – D/103687;
                                                                                (2000/C 302/29)
–      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                          Bundesverwaltungsgericht on pyytänyt 27.4.2000 tekemällään
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                          21.7.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
1)     Italian tasavalta toteaa, että vaikka virallinen huomautus         ratkaisua asiassa Fleischversorgung Neuss GmbH und Co. KG
       on alustava suhteessa sitä mahdollisesti seuraavaan EY             vastaan Landrat des Kreises Neuss seuraavaan kysymykseen:
 ---pagebreak--- C 302/16                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       21.10.2000
Kattaako kotimarkkinoille tarkoitetun tuoreen lihan tarkastuk-             Corte suprema di Cassazionen (kolmas siviilioikeudellisia
sesta 15.6.1988 annetun neuvoston direktiivin 88/409/ETY (1)               asioita käsittelevä jaosto) 18.4.2000 tekemällään päätök-
nojalla sovellettavassa 26.6.1964 annetussa neuvoston direk-               sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Prefetto
tiivissä 64/433/ETY (2), sellaisena kuin se on muutettuna                  provincia di Cuneo vastaan Silvano Carbone (Expo Casa
11.12.1989 annetulla direktiivillä 89/662/ETY (3), säädetty                                  Manta Srl:n ainoa yhtiömies)
kiinteä määrä 29.1.1985 annetun neuvoston direktiivin
85/73/ETY (4) mukaan, yhdessä 15.6.1988 tehdyn neuvoston
päätöksen 88/408/ETY (5) kanssa, myös yksittäistapauksissa                                          (Asia C-296/00)
vaadittavien bakteriologisten tutkimusten kustannukset?
                                                                                (2000/C 302/31)
( 1) EYVL 1988, L 194, s. 28.
( 2) EYVL 1964, B 121, s. 2012.
( 3) EYVL 1989, L 395, s. 13.                                              Corte suprema di Cassazione (kolmas siviilioikeudellisia asioita
( 4) EYVL 1985, L 32, s. 14.                                               käsittelevä jaosto) on pyytänyt 18.4.2000 tekemällään päätök-
( 5) EYVL 1988, L 194, s. 24.                                              sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
                                                                           1.8.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Pre-
                                                                           fetto provincia di Cuneo vastaan Silvano Carbone (Expo Casa
                                                                           Manta Srl:n ainoa yhtiömies) ennakkoratkaisua seuraavaan
                                                                           kysymykseen:
Bundesgerichtshofin 27.4.2000 tekemällään päätöksellä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Davidoff & Cie.                     kuuluuko tiettyjen kolmansien maiden tuontiin sovellettavasta
         SA ja Zino Davidoff SA vastaan GOFKID Ltd.                        yhteisestä menettelystä annettujen asetusten (EY) N:o
                                                                           519/94 (1) ja N:o 3285/94 (2) soveltamisalaan kansallinen
                           (Asia C-292/00)                                 säännös, jossa edellytetään, että yhteisön ulkopuolisista maista
                                                                           peräisin olevat langattomat puhelimet ovat ennalta hyväksytty-
                           (2000/C 302/30)                                 jä, jotta niitä voidaan pitää kaupan, mutta vastaavaa edellytystä
                                                                           ei ole niiden tuonnin osalta.
Bundesgerichtshof on pyytänyt 27.4.2000 tekemällään pää-
töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
31.7.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                   (1) EYVL L 67, 10.3.1994, s. 89.
ratkaisua asiassa Davidoff & Cie. SA ja Zino Davidoff SA                   (2) EYVL L 349, 31.12.1994, s. 53.
vastaan GOFKID Ltd. seuraaviin kysymyksiin:
1.     Onko jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähen-
       tämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensim-
       mäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (1) (EYVL
       1989, L 40, s. 1) 4 artiklan 4 kohdan a alakohtaa ja
       5 artiklan 2 kohtaa tulkittava (ja siis myös sovellettava)
       siten, että niissä annetaan jäsenvaltioille oikeus säätää, että
       laajalti tunnetuille tavaramerkeille annetaan laajempaa
       suojaa myös sellaisissa tapauksissa, että myöhempää                 Tribunale Amministrativo Regionale Lazion 31.5. ja
       tavaramerkkiä käytetään tai on määrä käyttää sellaisia              6.7.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkai-
       tavaroita tai palveluja varten, jotka ovat samoja tai               supyyntö asiassa M. Balestreri ja L. Maura vastaan Regione
       samankaltaisia niiden tavaroiden tai palvelujen kanssa,                                         Lombardia
       joita varten aikaisempi tavaramerkki on rekisteröity?
2.     Onko tavaramerkkidirektiivin 4 artiklan 4 kohdan a ala-                                      (Asia C-303/00)
       kohdassa ja 5 artiklan 2 kohdassa säädetty tyhjentävästi
       niissä mainituilla perusteilla (aiheeton käyttö merkitsee                                    (2000/C 302/32)
       tavaramerkin erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettua
       hyväksi käyttämistä taikka on haitaksi tavaramerkin
       erottamiskyvylle tai maineelle), milloin kansallisessa lain-        Tribunale Amministrativo Regionale Lazio on pyytänyt 31.5. ja
       säädännössä on sallittua antaa laajempaa suojaa laajalti            6.7.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan
       tunnetuille tavaramerkeille, vai onko niiden mukaan                 yhteisöjen tuomioistuimeen 8.8.2000, Euroopan yhteisöjen
       sallittua antaa laajalti tunnetuille tavaramerkeille kansalli-      tuomioistuimelta asiassa M. Balestreri ja L. Maura vastaan
       silla säännöksillä lisäksi suojaa sellaisia myöhempiä tun-          Regione Lombardia ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
       nusmerkkejä vastaan, joita käytetään tai on määrä käyttää
       sellaisia tavaroita tai palveluja varten, jotka ovat samoja         1.    Voidaanko 28.12.1992 annetun neuvoston asetuksen
       tai samankaltaisia niiden tavaroiden tai palvelujen kanssa,               N:o 3950/92 (1) 1, 4, 6 ja 7 artiklan ja 9.3.1993 annetun
       joita varten aikaisempi tavaramerkki on rekisteröity?                     komission asetuksen N:o 536/93 (2) 3 ja 4 artiklan sään-
                                                                                nösten mukaan poiketa maitokiintiöiden myöntämistä ja
(1) EYVL 1989, L 40, s. 1.                                                       näin ollen korvausten ja maksujen suorittamista koskevis-
                                                                                ta määräajoista sellaisessa tilanteessa, jossa tarkasteltaessa
                                                                                näitä maitokiintiöitä koskevien vuokra- ja myyntisopi-


title: Asia T-268/10: Kanne 10.6.2010 — PPG ja SNF v. ECHA

text:
               9.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 274/23

         Kanne 10.6.2010 — PPG ja SNF v. ECHA
   (Asia T-268/10)
   ()
   2010/C 274/37
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) (Bryssel, Belgia) ja SNF SAS (Andrezieux Boutheon, Ranska) (edustajat: asianajajat K. Van Maldegem ja R. Cana sekä solicitor P. Sellar)

      Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA)

      Vaatimukset

               —

               kanne on otettava tutkittavaksi ja se on todettava perustelluksi

               —

               riidanalainen toimi on kumottava

               —

               ECHA on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               on toteutettava muut tarpeellisiksi katsotut toimenpiteet.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vaativat Euroopan kemikaaliviraston (ECHA) päätöksen luokitella akryyliamidi (CE nro 201-173-7) (CAS numero 79-06-1) aineeksi, joka täyttää asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (1) (REACH) 57 artiklassa asetetut kriteerit, kyseisen asetuksen 59 artiklan mukaisesti, osittaista kumoamista.
   Kantajat katsovat, että riidanalainen toimi on lainvastainen, koska se perustuu akryyliamidin tieteellisesti ja oikeudellisesti virheelliseen arviointiin, koska siinä tukeudutaan todisteisiin, jotka eivät ole riittävän luotettavia ja vakuuttavia. Kantajien mukaan ECHA syyllistyi ilmeiseen arviointivirheeseen riidanalaisen toimen tehdessään, toimi kyseisen asetuksen 2 artiklan 8 kohdan ja 59 artiklan vastaisesti ja laiminlöi velvollisuuttaan tutkia todisteet huolellisesti ja puolueettomasti.
   Kantajat väittävät edelleen, että riidanalaisella toimella loukataan tiettyjä EU-oikeuden yleisiä periaatteita, kuten esimerkiksi oikeasuhteisuuden ja syrjintäkiellon periaatteita, koska sillä syrjitään akryyliamidia muihin vastaaviin aineisiin nähden ilman objektiivisia perusteita.

      (1)  Kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006 (EUVL L 396, s. 1)


title: Asia C-400/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunalul Dolj (Romania) on esittänyt 30.6.2017 – Mihaela Iuliana Scripnic, Radu Constantin Scripnic, Alexandru Gheorghița ja Vasilica Gheorghița v. SC Bancpost SA ja SC Bancpost SA – Doljin konttori

text:
               18.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 309/28

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunalul Dolj (Romania) on esittänyt 30.6.2017 – Mihaela Iuliana Scripnic, Radu Constantin Scripnic, Alexandru Gheorghița ja Vasilica Gheorghița v. SC Bancpost SA ja SC Bancpost SA – Doljin konttori
   (Asia C-400/17)
   (2017/C 309/37)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunalul Dolj

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat ensimmäisessä oikeusasteessa ja valittajat: Mihaela Iuliana Scripnic, Radu Constantin Scripnic, Alexandru Gheorghița ja Vasilica Gheorghița

      Vastaajat ensimmäisessä oikeusasteessa ja vastapuolet: SC Bancpost SA ja SC Bancpost SA – Doljin konttori

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 93/13/ETY (1) 3 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että sopimuksen osapuolten oikeuksien ja velvollisuuksien välille aiheuttama huomattava epätasapaino voi käsittää myös tapauksen, jossa kuluttajan suorituksesta on tullut määräaikaisen tai jatkuvan sopimuksen täytäntöönpanon aikana valuuttakurssin huomattavien vaihtelujen – joita kumpikaan osapuoli ei olisi voinut ennakoida – vuoksi kohtuuttoman raskas verrattuna sopimuksen tekohetkeen?

               2)

               Onko direktiivin 93/13 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ehdon laatiminen selkeästi ja ymmärrettävästi ymmärrettävä siten, että tällaisessa sopimusehdossa on määrättävä vain kyseisen ehdon sopimukseen ottamisen perusteista ja toimintamekanismista, vai onko siinä määrättävä myös kaikista siitä mahdollisesti aiheutuvista seurauksista, joiden mukaan kuluttajan maksama hinta voi vaihdella, esimerkiksi valuuttakurssiriskistä?

               3)

               Voidaanko direktiivin 93/13/ETY 6 artiklan 1 kohtaa tulkittaessa ilmaisua ”eivät sido kuluttajia” tulkita siten, että jos osapuolten oikeuksien ja velvollisuuksien välille on valuuttakurssin vaihteluiden vuoksi syntynyt huomattava epätasapaino, kansallinen tuomioistuin voi vapauttaa kuluttajan velvollisuudesta kantaa valuuttakurssiriski kokonaisuudessaan?

      (1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL 1993, L 95, s. 29).


title: Asian C-305/95 poistaminen rekisteristä

text:
C 166/12              FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     30.5.98
         Asian C-251/96 (1) poistaminen rekisteristä                      Asian C-305/95 (1) poistaminen rekisteristä
                        (98/C 166/20)                                                    (98/C 166/24)
Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen      presidentin     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston
29.10.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis-          puheenjohtajan 29.1.1998 antamalla määräyksellä tuo-
teristä on poistettu asia C-251/96 (Pretura circondariale di     mioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-305/95 (Cour
Rovigon esittämä ennakkoratkaisupyyntö), rikosoikeuden-          du travail de Monsin esittämä ennakkoratkaisupyyntö),
käynti Giuseppe Cordellaa vastaan.                               UniversiteÂ catholique de Louvain vastaan Francine Plapied
                                                                 ja Danielle Gallez.
(1) EYVL C 294, 5.10.1996.
                                                                 (1) EYVL C 299, 11.11.1995.
         Asian C-224/96 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                          Asian C-325/97 (1) poistaminen rekisteristä
                        (98/C 166/21)
                                                                                (98/C 166/25)
Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen      presidentin
13.11.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis-          Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen     presidentin
teristä on poistettu asia C-224/96, Promotion LeÂopold SA        11.2.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
vastaan Euroopan parlamentti.                                    ristä on poistettu asia C-325/97, Euroopan yhteisöjen
                                                                 komissio vastaan Saksan liittotasavalta.
(1) EYVL C 269, 14.9.1996.
                                                                 (1) EYVL C 331, 1.11.1997.
         Asian C-91/97 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                          Asian C-238/97 (1) poistaminen rekisteristä
                        (98/C 166/22)
                                                                                (98/C 166/26)
Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen      presidentin     Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen     presidentin
27.1.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-         18.2.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
ristä on poistettu asia C-91/97 (Bundessozialgerichtin esit-     ristä on poistettu asia C-238/97, Euroopan yhteisöjen
tämä ennakkoratkaisupyyntö), Arif Altiney vastaan Bunde-         komissio vastaan Espanjan kuningaskunta.
sanstalt für Arbeit.
                                                                 (1) EYVL C 252, 16.8.1997.
(1) EYVL C 131, 26.4.1997.
                                                                          Asian C-146/96 (1) poistaminen rekisteristä
         Asian C-142/97 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (98/C 166/27)
                        (98/C 166/23)
                                                                 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston
Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen      presidentin     puheenjohtajan 3.3.1998 antamalla määräyksellä tuo-
27.1.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-         mioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-146/96,
ristä on poistettu asia C-142/97, Euroopan yhteisöjen            Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Saksan liittotasa-
komissio vastaan Italian tasavalta.                              valta.
(1) EYVL C 181, 14.6.1997.                                       (1) EYVL C 197, 6.7.1996.


title: Asia C-106/06: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 15.5.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

text:
               14.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/9

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 15.5.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-106/06) (1)

   (2006/C 249/24)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 86, 8.4.2006.


title: Asia T-70/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.11.2008 — Cantieri Navali Termoli v. komissio (Valtiontuki — Laivanraennus — Aluksia koskeviin sopimuksiin liittyvät toimintatuet — Aluksen luovutukselle asetuksen (EY) N:o 1540/98 3 artiklassa säädetyn määräajan pidentämistä koskeva hakemus — Poikkeuksellisen tapahtuman ja viivästyksen välinen syy-yhteys)

text:
               10.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/25

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.11.2008 — Cantieri Navali Termoli v. komissio
   (Asia T-70/07) (1)

   (Valtiontuki - Laivanraennus - Aluksia koskeviin sopimuksiin liittyvät toimintatuet - Aluksen luovutukselle asetuksen (EY) N:o 1540/98 3 artiklassa säädetyn määräajan pidentämistä koskeva hakemus - Poikkeuksellisen tapahtuman ja viivästyksen välinen syy-yhteys)
   (2009/C 6/51)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Cantieri Navali Termoli SpA (Termoli, Italia) (edustaja: asianajaja B. Mammarella)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Conte ja C. Urraca Caviedes)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valtiontuesta, jota Italia aikoo myöntää Cantieri Navali Termoli S.p.A:lle 4.7.2006 tehdyn komission päätöksen 2006/948/EY (EUVL L 383, s. 53) kumoamista koskeva vaade
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Cantieri Navali Termoli SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 95, 28.4.2007.


title: Asia C-274/06: Kanne 23.6.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta

text:
               2.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/19

         Kanne 23.6.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-274/06)
   (2006/C 212/32)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: H. Støvlbæk ja R. Vidal Puig)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen 56 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa toimenpiteitä, joista säädetään Disposición Adicional 27a de la Ley 55/1999, de 29 de diciembre, de medidas fiscales, administrativas y de orden social -nimisessä laissa (verotuksellisista, hallinnollisista ja sosiaalisista toimenpiteistä 29.12.1999 annettuun lakiin nro 55 tehty lisäys nro 27), sellaisena kuin siitä on säädetty Ley 62/2003, de 30 de diciembren 94 §:ssä (30.12.2003 annettu laki nro 62), jolla rajoitetaan julkisten elinten äänioikeutta Espanjalaisissa energia-alan yrityksissä

               —

               Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Lakiin nro 55 tehdyssä lisäyksessä nro 27 säädetään, että kun julkishallinnon valvonnassa suoraan tai välillisesti oleva elin hankkii energia-alan yrityksessä määräysvallan tai hankkii siitä huomattavan osuuden, Consejo de Ministros voi kahden kuukauden kuluessa joko todeta, että se ei ”tunnusta” niitä vastaavien poliittisten oikeuksien käyttöä tai asettaa näiden oikeuksien käytölle tiettyjä edellytyksiä. Tällainen päätös on tehtävä tiettyjen arviointiperusteiden perusteella, joiden tarkoitus on taata energiantoimituksen turvallisuus.
   Komissio katsoo, että lakiin nro 55 tehty lisäys nro 27 ei ole yhteensopiva EY:n perustamissopimuksen 56 artiklan kanssa, koska:

               —

               se, että julkinen elin hankkii Espanjalaisessa energia-alan yrityksessä määräysvallan tai hankkii siitä huomattavan osuuden, muodostaa EY:n perustamissopimuksen 56 artiklassa tarkoitetun ”pääoman liikkeen”

               —

               niillä poliittisten oikeuksien rajoituksilla, joista Espanjan viranomaiset voivat päättää kyseisten määräysvallan ja huomattavan osuuden hankkimisten osalta, rajoitetaan pääoman vapaata liikkumista, joka on pääsääntöisesti kielletty EY:n perustamissopimuksen 56 artiklassa, ja

               —

               kyseistä rajoitusta ei voida perustella perustamissopimuksen määräysten mukaisesti

         Konkreettisesti komissio katsoo, että lain nro 55 lisäystä nro 27 ei voida perustella tavoitteella, jonka mukaan energiantoimituksen turvallisuus on taattava, seuraavista syistä:

               —

               siihen seikkaan, että julkinen hallinto valvoo elimiä, jotka hankkivat määräysvallan tai huomattavan osuuden, ei liity ylimääräistä riskiä energiantoimitukselle, eikä sillä voida näin ollen perustella sitä, että pääoman vapaalle liikkumiselle asetetaan rajoituksia vain tässä tapauksessa

               —

               äänioikeuksien rajoittaminen ei ole asianmukainen keino taata energiantoimituksen turvallisuus, koska on olemassa asianmukaisempia keinoja

               —

               vaikka äänioikeuksien rajoittamista pidettäisiin asianmukaisena keinona taata energiantoimituksen turvallisuus, riidanalaiset toimenpiteet ovat suhteettomat siltä osin kuin äänioikeuden käyttämisen ”tunnustamatta jättäminen” koskee kaikkea yhtiön toimintaa ja kaikkia sen tekemiä päätöksiä

               —

               Consejo de Ministrosilla olevaan mahdollisuuteen päättää siitä, tunnustetaanko äänioikeuden käyttäminen vai ei, ei ole sovellettu objektiivisia ja riittävän täsmällisiä kriteerejä, jotka voivat olla tuomioistuinvalvonnan kohteena.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 16 päivänä heinäkuuta 1999 asiassa T-143/99 R, Hortiplant SAT vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Välitoimimenettely - Kiireellisyys)

text:
C 366/28               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          18.12.1999
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                             najaja Nikolaos Skandamis, Ateena, ja asianajaja Andreas
        MIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS                             Potamianos, Pireus, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asian-
                                                                       ajotoimisto Stéphen Le Goueff, 9 avenue Guillaume, L-1651.
                 16 päivänä heinäkuuta 1999
                                                                       Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
asiassa T-143/99 R, Hortiplant SAT vastaan Euroopan
                      yhteisöjen komissio                              — ottaa kanteen kokonaisuudessaan tutkittavaksi;
              (Välitoimimenettely – Kiireellisyys)                     — toteaa, että osallistuessaan sellaisiin Euroopan unionin
                                                                           toimiin, jotka ovat kansainvälisen oikeuden vastaisia, Eu-
                                                                           roopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio
                        (1999/C 366/60)
                                                                           ovat loukanneet yhteisön oikeuden perustavanlaatuista
                                                                           luottamuksensuojan periaatetta merikuljetuspalvelujen ja
                                                                           merellä tarjottavien vapaa-ajan palvelujen tarjonnan va-
                   (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                          pauden alalla, ja
Asiassa T-143/99 R, Hortiplant SAT, kotipaikka Amposta                 — velvoittaa vastaajat maksamaan kantajina oleville yrityksille
(Espanja), edustajinaan asianajat Concepción Fernández Vicien,           EY 235 artiklan ja EY 288 artiklan toisen kohdan nojalla
Barcelona, ja Eva Contreras Ynzenga, Madrid, prosessiosoite                vahingonkorvauksena 73 963 000 USD.
asianajotoimisto Cuatrecasas, avenue d’Auderghem 78, Brys-
sel, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään
Juan Guerra Fernández), jossa on vaadittu lykättäväksi yhteisön
taloudellisen tuen peruuttamisesta 4.3.1999 tehdyn komission           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
päätöksen K (1999) 537 täytäntöönpanoa, yhteisöjen ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on 16.7.1999            Kanteen tutkittavaksi ottaminen
antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
1. Välitoimihakemus hylätään.                                          A. Oikeudellinen intressi
2. Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                         B. Kaikkien kotimaisten oikeussuojakeinojen käyttäminen.
                                                                       Kanteen perusta
                                                                       A. Lainvastaiset toimet ja lainvastainen toiminta
                                                                       1. Euroopan unionin niiden jäsenvaltioiden lainvastainen
Royal Olympic Cruises Ltd:n, Valentine Oceanic Trading                     toiminta, jotka ovat myös NATO:n jäseniä
Inc:n, Caroline Shipping Inc:n, Simpson Navigation Ltd:n,
Solar Navigation Corporationin, Ocean Quest Sea Carriers               2. Euroopan unionin lainvastainen toiminta
Ltd:n, Athena 2004 SA:n, Elliniki Etaireai Diipeirotikon
Grammon AE:n ja Freewind Shipping Companyn 9.9.1999
                                                                           a) Euroopan unionin osallistuminen Jugoslavian liittota-
Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen
                                                                                savaltaa vastaan aseelliseen toimintaan, joka on itsenäi-
             komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                nen lainvastainen teko kansainvälisen oikeuden ja
                                                                                unionin oikeuden mukaan
                        (Asia T-201/99)
                                                                           b) Euroopan unionin oikeudellinen vastuu niistä lainvas-
                        (1999/C 366/61)                                         taisista velvoitteista, joita sen jäsenvaltioilla on Pohjois-
                                                                                Atlantin liiton tekemien päätösten perusteella
                   (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)                      3. Euroopan yhteisön lainvastainen toiminta
Royal Olympic Cruises Ltd., Valentine Oceanic Trading Inc.,                a) Toiminta, josta Euroopan yhteisö on välillisesti vas-
Caroline Shipping Inc., Simpson Navigation Ltd., Solar Naviga-                  tuussa
tion Corporation, Ocean Quest Sea Carriers Ltd., Athena 2004
SA ja Freewind Shipping Company, joiden kaikkien kotipaikka                b) Euroopan yhteisön itsenäinen lainvastainen toiminta
on Monrovia, Liberia, ja Elliniki Etaireai Diipeirotikon Gram-
mon AE, kotipaikka Pireus (Kreikka), ovat nostaneet 9.9.1999                    i) Yksityisiä       suojaavan ylemmänasteisen             oi-
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                            keussäännön rikkominen
messa kanteen Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan
yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat asia-                  ii) Riittävän vakava rikkominen.