title: Asia T-57/11: Kanne 27.1.2011 — Castelnou Energía v. komissio

text:
               12.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/33

         Kanne 27.1.2011 — Castelnou Energía v. komissio
   (Asia T-57/11)
   2011/C 80/59
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Castelnou Energía (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja E. Garayar)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Kumoamiskanne on otettava tutkittavaksi

               —

               riidanalainen päätös on kumottava Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklan perusteella

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan Castelnou Energía S.L.:lle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja esittää kumoamiskanteensa perusteeksi kahdeksan kanneperustetta.

               —

               Ensimmäinen kanneperuste koskee SEUT 108 artiklan 2 kohdan ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1) 4 artiklan 4 kohdan rikkomista siltä osin kuin päätöksen tekemistä ei ole edeltänyt muodollinen tutkinta sen soveltuvuutta koskevista vakavista epäilyistä huolimatta.

               —

               Toinen kanneperuste koskee SEUT 106 artiklan 2 kohdan, SEUT 107 artiklan, luettuna yhdessä SEUT 108 artiklan 2 kohdan kanssa, sekä asetuksen N:o 659/1999 4 artiklan 4 kohdan rikkomista siltä osin kuin komissio on tehnyt epätäydellisen analyysin toimenpiteestä, koska se ei ole analysoinut kyseessä olevan toimenpiteen soveltuvuutta kokonaisuutena, joka muodostuu kolmesta eri tekijästä (sähkön tuottajille maksettavasta taloudellisesta korvauksesta, ensisijaisen käyttöönoton mekanismista ja velvoitteesta ostaa kotimaista hiiltä).

               —

               Kolmas kanneperuste koskee SEUT 296 artiklan mukaisen perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiä siltä osin kuin komissio ei ole selittänyt syitä, joiden vuoksi se ei ole analysoinut toimenpiteen kaikkien tekijöiden soveltuvuutta.

               —

               Neljäs kanneperuste koskee hallinnollisessa menettelyssä perustavanlaatuisia puolustautumisoikeuksia koskevan periaatteen ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamista siltä osin kuin Castelnoulle ei ole annettu mahdollisuutta esittää väitteitään muodollisessa tutkintamenettelyssä, johon komission olisi pitänyt ryhtyä.

               —

               Viides kanneperuste koskee SEUT 106 artiklan 2 kohdan, julkisen palvelun velvoitteesta maksettavana korvauksena myönnettävää valtiontukea koskevien yhteisön puitteiden (EUVL C 297, 29.11.2005, s. 4) sekä sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 96/92/EY kumoamisesta 26.6.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/54/EY (EYVL L 176, 15.7.2003, s. 37) 11 artiklan 4 kohdan rikkomista, koska i) toimenpide ei ollut perusteltu siksi, että olisi ollut olemassa sähkön toimitusvarmuutta koskeva riski, mikä komission mukaan edellyttää yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvää palvelua, ja ii) vaikka olisikin olemassa sähkön toimitusvarmuutta koskeva riski (jota ei ole olemassa), toimenpide on joka tapauksessa suhteeton sähkön toimitusvarmuutta koskevaan tavoitteeseen nähden ja siten se on lainvastainen.

               —

               Kuudes kanneperuste koskee komission harkintavallan väärinkäyttöä siltä osin kuin komissio on perustanut toimenpiteen soveltuvuutta koskevan päätöksensä tietoisesti muuhun kuin tosiasialliseen syyhyn ja siten tehnyt päätöksen muista kuin esittämistään syistä, vaikka oli olemassa objektiivisia, yksiselitteisiä ja yhtäpitäviä todisteita siitä, että toimenpiteen tavoitteena ei ole sähkön toimitusvarmuus vaan kaivosteollisuuden tukeminen.

               —

               Seitsemäs kanneperuste koskee päätöksen lainvastaisuutta siltä osin kuin komissio on sen tehdessään rikkonut tavaroiden vapaata liikkuvuutta (SEUT 28 ja SEUT 34 artikla) ja sijoittautumisvapautta (SEUT 49 artikla) koskevia Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen määräyksiä.

               —

               Kahdeksas kanneperuste koskee komission tekemää oikeudellista virhettä, sillä toimenpiteen hyväksyminen rikkoo unionin johdetun oikeuden seuraavia säännöksiä: kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY (EYVL L 275, s. 32), sellaisena kuin se on muutettuna 23.4.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/29/EY (EUVL L 140, s. 63); sähkön toimitusvarmuuden ja infrastruktuuri-investointien turvaamiseksi toteutettavista toimenpiteistä 18.1.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/89/EY (EUVL L 33, s. 22) ja kivihiiliteollisuuden valtiontuesta 23.7.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1407/2002 (EYVL L 205, s. 1).


title: Asia C-588/15 P: Valitus, jonka LG Electronics, Inc. on tehnyt 12.11.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-91/13, LG Electronics v. komissio, 9.9.2015 antamasta tuomiosta

text:
               18.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/23

         Valitus, jonka LG Electronics, Inc. on tehnyt 12.11.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-91/13, LG Electronics v. komissio, 9.9.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-588/15 P)
   (2016/C 016/29)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: LG Electronics, Inc. (edustajat: advocaat G. van Gerven ja advocaat T. Franchoo)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa valituksenalaisen tuomion

               —

               kumoaa kokonaan tai osittain 5.12.2012 annetun komission päätöksen C(2012) 8839 1 artiklan 1 kohdan d alakohdan ja 2 kohdan g alakohdan sekä 2 artiklan 1 kohdan d ja e alakohdan ja 2 kohdan d ja e alakohdan valittajaa koskevilta osin

               —

               alentaa valittajalle 2 artiklan 1 kohdan d ja e alakohdassa sekä 2 kohdan d ja e alakohdassa määrättyjä sakkoja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan ensimmäisessä oikeusasteessa sekä muutoksenhaun yhteydessä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa neljään valitusperusteeseen.

      Ensimmäinen valitusperuste: Unionin yleinen tuomioistuin loukkasi valittajan puolustautumisoikeuksia siltä osin kuin se pysytti komission päätöksen jättää LPD hyväksymättä vastaajaksi hallinnollisessa menettelyssä ja etenkin jättää väitetiedoksianto osoittamatta LPD:lle. Unionin yleinen tuomioistuin loukkasi myös suhteellisuusperiaatetta määrittäessään LGE:n huolellisuusvelvoitteen, kun se hylkäsi LGE:n kanneperusteen.

      Toinen valitusperuste: Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi SEUT 101 artiklaa ja asetuksen N:o 1/2003 (1) 23 artiklan 2 kohtaa siltä osin kuin se totesi, että komission oli perusteltua perustaa LGE:n sakon määrä LGE:n ja Philipsin, jotka ovat LPD:stä erillisiä yrityksiä, toteuttamaan suoraan myyntiin ETA-alueella muutettujen tuotteiden muodossa.

      Kolmas valitusperuste: Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi vaihtoehtoisesti SEUT 101 artiklaa ja asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohtaa sekä loukkasi henkilökohtaisen vastuun periaatetta siltä osin kuin se totesi, että komission oli perusteltua perustaa LGE:n sakon määrä Philipsin toteuttamaan suoraan myyntiin ETA-alueella muutettujen tuotteiden muodossa.

      Neljäs valitusperuste: Unionin yleinen tuomioistuin loukkasi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta siltä osin kuin se totesi, että komissio saattoi soveltaa ETA-alueella muutettujen tuotteiden muodossa toteutetun suoran myynnin menetelmää LGE:hen mutta ei Samsung SDI:hin.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1).


title: Asia C-463/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 16.10.2012 — Copydan Båndkopi v. Nokia Danmark A/S

text:
               22.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 16.10.2012 — Copydan Båndkopi v. Nokia Danmark A/S
   (Asia C-463/12)
   2012/C 399/23
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Østre Landsret

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Copydan Båndkopi

      Vastapuoli: Nokia Danmark A/S

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivi 2001/29/EY (1) esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka nojalla oikeudenhaltijat saavat hyvitystä seuraavien lähteiden perusteella valmistettavista kappaleista:

                           1)

                           tiedosto, jonka käytön oikeudenhaltija on hyväksynyt ja josta asiakas maksaa (esimerkiksi verkkokaupasta hankittava lisensoitu sisältö)

                           2)

                           tiedosto, jonka käytön oikeudenhaltija on hyväksynyt mutta josta asiakas ei maksa (esimerkiksi markkinointitarkoituksessa levitettävä lisensoitu sisältö)

                           3)

                           käyttäjän omistama dvd- tai cd-levy, MP3-soitin, tietokone tai muu sellainen, jossa ei ole käytetty tehokkaita teknisiä toimenpiteitä

                           4)

                           käyttäjän omistama dvd- tai cd-levy, MP3-soitin, tietokone tai muu sellainen, jossa on käytetty tehokkaita teknisiä toimenpiteitä

                           5)

                           kolmannen osapuolen omistama dvd- tai cd-levy, MP3-soitin, tietokone tai vastaava

                           6)

                           Internetistä tai muusta lähteestä peräisin oleva teos, josta on valmistettu kappale laittomasti

                           7)

                           esimerkiksi Internetistä (laillisesta mutta lisensoimattomasta lähteestä) peräisin oleva tiedosto, josta on valmistettu kappale laillisesti muulla tavoin?

               2)

               Miten oikeudenhaltijoille maksettavaa hyvitystä koskevassa jäsenvaltioiden lainsäädännössä (vrt. direktiivin 5 artiklan 2 kohdan b alakohta) on otettava huomioon direktiivin 6 artiklan mukaiset tehokkaat tekniset toimenpiteet?

               3)

               Mitä ovat direktiivin johdanto-osan 35 perustelukappaleessa mainitut ”tilanteet, joissa oikeudenhaltijalle koituva haitta on vähäinen” yksityiskäyttöön tapahtuvaa kappaleen valmistamista koskevan hyvityksen suuruutta ajatellen (vrt. direktiivin 5 artiklan 2 kohdan b alakohta), jolloin on ristiriidassa direktiivin kanssa, että jäsenvaltioilla on lainsäädäntöä, johon sisältyy hyvityksen maksaminen oikeudenhaltijoille yksityiseen käyttöön tapahtuvasta kappaleen valmistamisesta (ks. 2 kohdassa mainittu tutkimus)?

               4)

                           a)

                           Jos todetaan, ettei yksityiseen käyttöön tapahtuva kappaleen valmistaminen ole matkapuhelinten muistikorttien ensisijainen tai olennaisin käyttötarkoitus, onko yhteensopivaa direktiivin kanssa, että jäsenvaltiolla on lainsäädäntöä, joka varmistaa oikeudenhaltijoiden saavan hyvitystä kappaleen valmistamisesta matkapuhelinten muistikorteille?

                           b)

                           Jos todetaan, että yksityiseen käyttöön tapahtuva kappaleen valmistaminen kuuluu matkapuhelinten muistikorttien ensisijaisiin tai olennaisiin käyttötarkoituksiin, onko yhteensopivaa direktiivin kanssa, että jäsenvaltiolla on lainsäädäntöä, jonka mukaan oikeudenhaltijat saavat hyvitystä kappaleen valmistamisesta matkapuhelinten muistikorteille?

               5)

               Onko direktiivin johdanto-osan 31 perustelukappaleessa tarkoitetun ”oikeudenmukaisen tasapainon” käsitteen sekä direktiivin 5 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun ”vahinkoon” perustuvan ”sopivan hyvityksen” käsitteen yhdenmukaisen tulkinnan mukaista, että jäsenvaltiolla on lainsäädäntöä, jonka mukaan vaaditaan hyvityksen maksamista muistikorteista, vaikka sitä ei vaadita sisäisistä muisteista, jollaisia on esimerkiksi yksityiseen käyttöön valmistettujen kappaleiden tallentamiseen suunnitelluissa ja ensisijaisesti kyseiseen tarkoitukseen käytettävissä MP3-soittimissa ja iPodeissa?

               6)

                           a)

                           Estääkö direktiivi sen, että jäsenvaltioilla on lainsäädäntöä, jonka mukaan hyvitystä vaaditaan yksityiseen käyttöön tapahtuvasta kappaleen valmistamisesta sellaiselta valmistajalta ja/tai maahantuojalta, joka myy muistikortteja yrityksille, jotka jälleenmyyvät niitä sekä yksityis- että yritysasiakkaille, jolloin valmistaja ja/tai maahantuoja ei tiedä, myydäänkö muistikortit yksityis- vai yritysasiakkaille?

                           b)

                           Jos jäsenvaltion lainsäädännössä on säännöksiä, jotka poistavat valmistajilta, maahantuojilta ja/tai jälleenmyyjiltä velvollisuuden maksaa hyvitystä ammatilliseen tarkoitukseen käytettävistä muistikorteista, onko 6 a kysymykseen vastaamisen kannalta merkittävää, että valmistajat, maahantuojat ja/tai jälleenmyyjät voivat, jos hyvitystä kuitenkin on maksettu, saada takaisin muistikorteista maksamansa hyvityksen ammatillisen käytön osalta ja että valmistajat, maahantuojat ja/tai jälleenmyyjät voivat hyvityksettä myydä muistikortteja sellaisille yrityksille, jotka ovat ilmoittautuneet hyvitysjärjestelmää hallinnoivalle järjestölle?

                           c)

                           Onko 6 a ja b kysymykseen vastaamisen kannalta merkityksellistä,

                                       1)

                                       että jos jäsenvaltion lainsäädäntöön sisältyy säännöksiä sen varmistamiseksi, ettei valmistajia, maahantuojia ja/tai jälleenmyyjiä velvoiteta maksamaan hyvitysmaksua ammatilliseen käyttöön käytettävistä muistikorteista, niin ”ammatillisen käytön” käsitettä kuitenkin tulkitaan siten, että se on ainoastaan Copydanin hyväksymiä yrityksiä koskeva vähennysmahdollisuus, ja muiden kuin Copydanin hyväksymien yritysten on maksettava hyvitystä ammatillisessa tarkoituksessa käyttämistään muistikorteista?

                                       2)

                                       että jos jäsenvaltion lainsäädäntöön sisältyy säännöksiä sen varmistamiseksi, että valmistajat, maahantuojat ja/tai jälleenmyyjät voivat saada takaisin muistikorteista jo maksamaansa hyvitystä, jos sitä (teoriassa) on kuitenkin maksettu, siltä osin kuin niitä käytetään ammatilliseen tarkoitukseen, niin kuitenkin a) käytännössä ainoastaan muistikortin ostaja voi saada palautettavan hyvityksen ja b) muistikortin ostajan on toimitettava Copydanille hyvityksen palautushakemus?

                                       3)

                                       että jos jäsenvaltion lainsäädäntöön sisältyy säännöksiä sen varmistamiseksi, että valmistajat, maahantuojat ja/tai jälleenmyyjät voivat hyvityksettä myydä muistikortteja yrityksille, jotka ovat ilmoittautuneet hyvitysjärjestelmää hallinnoivalle järjestölle, niin kuitenkin a) hyvitysmaksujärjestelmää hallinnoiva järjestö on Copydan ja b) ilmoittautuneet yritykset eivät tiedä, myydäänkö muistikortit yksityis- vai yritysasiakkaille?

      (1)  Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY (EYVL L 167, s. 10).


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS, 24 päivänä marraskuuta 1997, asiassa T-266/94 (92), Foreningen af Jernskibs- og Maskinbyggerier i Danmark, Skibsværftsforeningen ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtion tuet - Laivanrakennus - Oikeudenkäyntikulujen vahvistaminen)

text:
C 26/6                 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   24.1.98
     1984 annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 1371/           Wallonie (FeÂd. Horeca-Wallonie), kotipaikka Namur (Bel-
     84, soveltamisesta siltä osin kuin kyseisissä asetuksissa      gia), edustajanaan asianajaja Gilles BouneÂou, Luxemburg,
     ei ole säädetty viitemäärän antamisesta tiloille, joita        sekä asianajajat Jean Materne ja Alain Bernard, LieÁge,
     rasittaa maidon ja maitotuotteiden kaupan pitämisestä          prossesiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto BouneÂou,
     luopumista ja lypsykarjan tuotannon muuttamista kos-           15 avenue du Bois, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
     kevasta palkkiojärjestelmästä 17 päivänä toukokuuta            (asiamiehenään GeÂrard Rozet), jossa kantaja pääasiallisesti
     1977 annetun asetuksen (ETY) N:o 1078/77 mukai-                vaatii Belgian kuningaskunnalle osoitettuun ja 24.9.1996
     sesti tehty sitoumus, sikäli kuin tuottajat eivät ole toi-     päivättyyn kirjeeseen SG(96) D/8253 sisältyvän komission
     mittaneet maitoa kyseisen jäsenvaltion hyväksymänä             päätöksen kumoamista, jossa se ei ollut vastustanut Vallo-
     viitevuotena, sekä toisaalta asetuksen (ETY) N:o 857/          nian aluehallinnon päätöstä toteuttaa sosiaaliperusteista
     84, sellaisena kuin se on muutettuna 20 päivänä maa-           matkailua koskevaa asetusehdotusta, ensimmäisen oikeus-
     liskuuta 1989 annetulla asetuksella (ETY) N:o 764/89,          asteen tuomioistuin (laajennettu toinen jaosto), toimien
     soveltamisesta siltä osin kuin sen 3 a artiklan 1 kohdan       kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Kalogeropoulos
     toisessa luetelmakohdassa on suljettu pois erityisviite-       sekä tuomarit C. P. BrieÈt, C. W. Bellamy, A. Potocki ja
     määrän antaminen asetuksen (ETY) N:o 1078/77                   J. Pirrung, kirjaaja: H. Jung, on antanut 20.11.1997 mää-
     perusteella myönnetyn palkkion luovutuksensaajille.            räyksen, jonka määräysosa on seuraava:
2) Ajanjakso, jolta kantajien on saatava korvaus asetuk-            1) Kanne jätetään tutkimatta.
     sen (ETY) N:o 857/84 soveltamisesta aiheutuneista
     vahingoista, alkaa asian T-195/94 osalta 12.1.1989 ja
                                                                    2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
     päättyy 28.7.1993, ja asian T-202/94 osalta se alkaa
                                                                         lut.
     3.9.1987 ja päättyy 31.1.1993.
                                                                    (1) EYVL C 166, 31.5.1997.
3) Asianosaiset ilmoittavat yhteisöjen tuomioistuimelle
     yhteisellä sopimuksella maksettaviksi vahvistamansa
     määrät 12 kuukauden kuluessa tämän tuomion julista-
     misesta.
4) Jollei sopimukseen päästä, asianosaiset toimittavat                   YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
     yhteisöjen tuomioistuimelle samassa määräajassa omat                        TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,
     vaatimuksensa korvattavasta määrästä.                                         24 päivänä marraskuuta 1997,
                                                                    asiassa T-266/94 (92), Foreningen af Jernskibs- og
                                                                    Maskinbyggerier i Danmark, Skibsvñrftsforeningen ym.
5) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                                                                              vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
(1) EYVL C 188, 9.7.1994 ja EYVL C 218, 6.8.1994.                   (Valtion tuet Ð Laivanrakennus Ð Oikeudenkäyntikulu-
                                                                                jen vahvistaminen)
                                                                                (98/C 26/12)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
                                                                    Asiassa T-266/94 (92), Foreningen af Jernskibs- og
              TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,
                                                                    Maskinbyggerier i Danmark, Skibsvñrftsforeningen, koti-
                20 päivänä marraskuuta 1997,                        paikka Kööpenhamina, Assens Skibsvñrft A/S, kotipaikka
                                                                    Assens (Tanska), Burmeister & Wain Skibsvñrft A/S, koti-
asiassa T-85/97, Interprovinciale des feÂdeÂrations d'hôte-         paikka Kööpenhamina, Danyard A/S, kotipaikka Frede-
liers, restaurateurs, cafetiers et entreprises assimileÂes de       rikshavn (Tanska), Fredericia Skibsvñrft A/S, kotipaikka
Wallonie ASBL (FeÂd. Horeca-Wallonie) vastaan Euroopan              Fredericia (Tanska), Odense Staalskibsvñrft A/S, koti-
                     yhteisöjen komissio (1)                        paikka Odense (Tanska), Svendborg Vñrft A/S, kotipaikka
(Oikeudenkäyntimenettely Ð Määräaika Ð Laskentatavat                Svendborg (Tanska), érskov Christensens Staalskibsvñrft
                   Ð Tutkimatta jättäminen)                         A/S, kotipaikka Frederikshavn (Tanska), Aarhus Flydedok
                                                                    A/S, kotipaikka rhus (Tanska), edustajinaan asianajaja
                          (98/C 26/11)                              Jan-Erik Svensson, Kööpenhamina, prosessiosoite Luxem-
                                                                    burgissa asianajotoimisto Philippe Dupont, 8Ð10 rue
                                                                    Mathias Hardt, joita tukee Tanskan kuningaskunta, (asia-
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      mies Peter Biering), vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
                                                                    (asiamiehet Anders Christian Jessen ja Ben Smulders), jota
                                                                    tukevat Saksan liittotasavalta, (asiamiehet Ernst Röder,
Asiassa T-85/97, Interprovinciale des feÂdeÂrations d'hôte-         Bernd Kloke ja suullisessa käsittelyssä Michael Schütte), ja
liers, restaurateurs, cafetiers et entreprises assimileÂes de       MTW Schiffswerft GmbH (entinen Meerestechnik Werft),
 ---pagebreak--- 24.1.98              FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 26/7
kotipaikka Wismar (Saksa), edustajinaan asianajajat Hans-       2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan kaikki välitoimiha-
Jürgen Rabe ja Georg M. Berrisch, Hampuri, prosessi-                 kemuksen käsittelystä aiheutuneet oikeudenkäyntiku-
osoite Luxemburgissa asianajotoimisto FrancËois Turk, 13 B           lut.
avenue Guillaume, jossa pyydetään vahvistamaan ne
oikeudenkäyntikulut, jotka kantajien on ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-266/94, Skibsvñrft-       3) Kukin osapuoli vastaa laiminlyöntikanteen käsittelystä
foreningen ym. v. komissio, 22.10.1996 antaman tuomion               aiheutuneista omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(Kok. 1996, s. II-1399) perusteella korvattava väliintulija
MTW Schiffswerft GmbH:lle, yhteisöjen ensimmäisen
                                                                (1) EYVL C 131, 26.4.1997.
oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu ensimmäinen
jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti A. Saggio
sekä tuomarit B. Vesterdorf, C. W. Bellamy, R. M. Moura
Ramos ja J. Pirrung, kirjaaja: H. Jung, on antanut
24.11.1997 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                Peter Cainin 10.11.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota
Kantajien on korvattava väliintulija MTW Schiffswerft                               vastaan nostama kanne
GmbH:n oikeudenkäyntikulut 125 000 Saksan markalla.
                                                                                (Asia T-289/97)
                                                                                (98/C 26/14)
(1) EYVL C 254, 10.9.1994.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                Peter Cain, kotipaikka Trier (Saksan liittotasavalta), on
                                                                nostanut 10.11.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö-
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
                                                                jen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat
            TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,
                                                                Jean-NoeÈl Louis, Thierry Demaseure, Ariane Tornel ja
              26 päivänä marraskuuta 1997,                      FrancËoise Parmentier, Bryssel, prosessiosoite Luxembur-
                                                                gissa Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange.
asiassa T-39/97, T. Port GmbH & Co. vastaan Euroopan
                  yhteisöjen komissio (1)
                                                                Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
(Maatalous Ð Yhteinen markkinajärjestely Ð Banaanit Ð           tuin
Lisätuontitodistuksia koskeva hakemus Ð Laiminlyön-
tikanne Ð Oikeudenkäynnin kohteen puuttuminen Ð
          Lausunnon antaminen asiassa raukeaa)                  Ð kumoaa 12.3.1997 tehdyn komission päätöksen, jolla
                        (98/C 26/13)                                 kantaja nimitettiin 1.2.1997 alkaen kääntäjien palkka-
                                                                     ryhmään palkkaluokkaan LA 7 palkkatasoon 3,
               (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                     Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Asiassa T-39/97, T. Port GmbH & Co., kotipaikka Ham-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
puri (Saksa), edustajanaan asianajaja Gert Meier, Köln,
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Marc
Baden, 24 rue Marie-Adelaïde, vastaan Euroopan yhteisö-         Kantaja nimitettiin 26.2.1996 tehdyllä päätöksellä, joka
jen komissio (asiamiehinään Dierk Booû, Klaus-Dieter            tuli voimaan 1.1.1996 alkaen, koeajalla olevaksi virkamie-
Borchardt ja Hubert van Vliet), jossa ensimmäisen oikeus-       heksi palkkaluokkaan LA 7 palkkatasoon 1, ja hänen ase-
asteen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että komissio        mapaikakseen määrättiin Luxemburgissa toimiva käännös-
on jättänyt ratkaisematta kantajan 16.12.1996 päivätyn          palvelujen temaattinen yksikkö G, Eurostat, tiedotus/
hakemuksen, joka koski lisätuontitodistusten myöntämistä        innovaatiot,      luotot/investoinnit,   Euroffice,  EHTY,
banaanialan yhteiseen markkinajärjestelyyn liittyvillä siir-    englanninkielen yksikkö. Kantaja nimitettiin virkaansa
tymätoimenpiteillä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen         vakinaiseksi virkamieheksi 18.10.1996 tehdyllä päätök-
tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaos-      sellä, joka tuli voimaan 1.11.1996.
ton puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit K. Lenaerts ja
J. D. Cooke, kirjaaja: H. Jung, on 26.11.1997 antanut
määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                       Kanteen kohteena oleva päätös on 12.3.1997 tehty päätös,
                                                                jolla kumottiin sekä korvattiin 26.2.1996 tehty päätös
                                                                ja jolla nimittävä viranomainen nimitti kantajan
                                                                koeajalla olevaksi virkamieheksi palkkaluokkaan LA 7
1) Lausunnon antaminen raukeaa.                                 palkkatasoon 3.


title: Asia T-257/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys  7.11.2005  — Deutsche Telekom v. SMHV

text:
               28.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/26

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 7.11.2005 — Deutsche Telekom v. SMHV
   (Asia T-257/05) (1)

   (2006/C 22/53)

      Oikeudenkäyntikieli: saksa

   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 296, 26.11.2005.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 23 päivänä huhtikuuta 2002 asiassa C-234/99 (Vestre Landsretin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Niels Nygård vastaan Svineafgiftsfonden (Kansallinen sianlihan tuotantomaksu – Vaikutukseltaan vastaava maksu – Sisäiset maksut – Maksujärjestelmä, jonka komissio on hyväksynyt yhteismarkkinoille soveltuvana valtiontukena – Yhteensoveltumattomuus EY:n perustamissopimuksen muiden artiklojen kuin 92 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 87 artikla) ja 93 artiklan (josta on tullut EY 88 artikla) kanssa – Kansallisen tuomioistuimen harkintavalta)

text:
C 144/2                   FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             15.6.2002
6)    Yhteisön vesialueilla ja yhteisön aluksiin sellaisilla muilla           olevassa asiassa Niels Nygård ja Svineafgiftsfonden, Ministeriet
      vesialueilla, joilla sovelletaan saalisrajoituksia, sovellettavien      for Fødevarer, Landbrug og Fiskerin osallistuessa asian käsitte-
      eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdolli-              lyyn, ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 9 artiklan
      suuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodek-      (josta on muutettuna tullut EY 23 artikla), 12 artiklan (josta
      si 2001 15 päivänä joulukuuta 2000 annetun neuvoston                    on muutettuna tullut EY 25 artikla), 16 artiklan (kumottu
      asetuksen N:o 2848/2000 liitteessä I D olevan sardellia                 Amsterdamin sopimuksella), 93 artiklan (josta on tullut
      koskevan yhdeksännen otsakkeen alaviite 2 kumotaan.                     EY 88 artikla) ja 95 artiklan (josta on muutettuna tullut
                                                                              EY 90 artikla) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes
                                                                              jaosto), toimien kokoonpanossa: toisen jaoston puheenjohtaja
7)    Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeuden-             N. Colneric, joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjohtajan
      käyntikulut.                                                            tehtäviä, sekä tuomarit C. Gulmann, R. Schintgen, V. Skouris
                                                                              (esittelevä tuomari) ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies:
8)    Euroopan yhteisöjen komissio vastaa omista oikeudenkäyntiku-            J. Mischo, kirjaaja: R. Grass, on antanut 23.4.2002 tuomion,
      luistaan.                                                               jonka tuomiolauselma on seuraava:
(1) EYVL C 133, 4.5.1996.
                                                                              1)    Maksu, jonka julkisoikeudellinen elin perii samoja perusteita
                                                                                soveltaen jäsenvaltiossa kasvatetuista sioista, jotka on tarkoitet-
                                                                                tu teurastettaviksi kotimaan markkinoilla tai jotka on tarkoitet-
                                                                                tu vietäviksi elävinä toisiin jäsenvaltioihin, ja josta saatava
                                                                                tuotto osoitetaan toimintaan, joka hyödyttää näitä molempia
                                                                                tuotantomuotoja, ei kuulu EY:n perustamissopimuksen 9 artik-
                                                                                lassa (josta on muutettuna tullut EY 23 artikla), 12 artiklassa
                                                                                (josta on muutettuna tullut EY 25 artikla) ja 16 artiklassa
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (kumottu Amsterdamin sopimuksella) tarkoitettua, vientitullia
                                                                                vaikutukseltaan vastaavaa maksua koskevan kiellon soveltamis-
                            (kuudes jaosto)                                         alaan. Tällainen maksu voidaan sen sijaan luokitella EY:n
                                                                                perustamissopimuksen 95 artiklalla (josta on muutettuna tullut
                                                                                EY 90 artikla) kielletyksi syrjiväksi sisäiseksi maksuksi, jos ja
                   23 päivänä huhtikuuta 2002                                       siltä osin kuin maksun tuoton osoittamisesta saatavilla eduilla
                                                                                korvataan osittain maksurasitus, joka kohdistuu kyseisessä
                                                                                jäsenvaltiossa teurastettaviksi kasvatettuihin sikoihin, ja asettaa
asiassa C-234/99 (Vestre Landsretin esittämä ennakkorat-                            näin ollen epäedullisempaan asemaan sikojen kasvattamisen
kaisupyyntö), Niels Nygård vastaan Svineafgiftsfonden (1)                           vietäviksi elävinä toisiin jäsenvaltioihin.
(Kansallinen sianlihan tuotantomaksu – Vaikutukseltaan
vastaava maksu – Sisäiset maksut – Maksujärjestelmä,
jonka komissio on hyväksynyt yhteismarkkinoille soveltuva-                    2)    Se seikka, että kansallinen maksu on tarkoitettu sellaisen
na valtiontukena – Yhteensoveltumattomuus EY:n perusta-                             tukijärjestelmän rahoittamiseen, jonka komissio on hyväksynyt
missopimuksen muiden artiklojen kuin 92 artiklan (josta on                          valtiontukea koskevien perustamissopimuksen määräysten mu-
muutettuna tullut EY 87 artikla) ja 93 artiklan (josta on                           kaisesti, ei estä kansallista tuomioistuinta arvioimasta kyseisen
tullut EY 88 artikla) kanssa – Kansallisen tuomioistuimen                           maksun yhteensopivuutta muiden sellaisten perustamissopi-
                             harkintavalta)                                         muksen määräysten kanssa, joilla on välitön oikeusvaikutus.
                           (2002/C 144/02)
                     (Oikeudenkäyntikieli: tanska)
                                                                              (1) EYVL C 246, 28.8.1999.
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-234/99, jonka Vestre Landsret (Tanska) on saattanut
EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-
väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä


title: Asia T-223/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.11.2015 – Ewald Dörken v. SMHV – Schürmann (VENT ROLL) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön sanamerkki VENT ROLL — Ehdottomat hylkäysperusteet — Kuvailevuus — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohta ja 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)

text:
               18.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.11.2015 – Ewald Dörken v. SMHV – Schürmann (VENT ROLL)
   (Asia T-223/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön sanamerkki VENT ROLL - Ehdottomat hylkäysperusteet - Kuvailevuus - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohta ja 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta))
   (2016/C 016/37)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Ewald Dörken AG (Herdecke, Saksa) (edustaja: asianajaja N. Grüger)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: M. Fischer)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Wolfram Schürmann (Neuhausen, Sveitsi) (edustaja: asianajaja M. Wesle)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 30.1.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 2156/2012-4), joka koskee Wolfram Schürmannin ja Ewald Dörken AG:n välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Ewald Dörken AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 184, 16.6.2014.


title: Asian C-137/01 poistaminen rekisteristä

text:
4.5.2002              FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 109/41
         Asian C-115/01 (1) poistaminen rekisteristä                  kuningaskunta), esittämä ennakkoratkaisupyyntö), P. Breckon
                                                                     ja M. Barrett vastaan Secretary of State for Employment.
                       (2002/C 109/78)
                                                                     (1) EYVL C 173, 16.6.2001.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 17.1.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-115/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ison-
Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta.
(1) EYVL C 150, 19.5.2001.                                                    Asian C-183/01 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2002/C 109/81)
         Asian C-127/01 (1) poistaminen rekisteristä                 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 8.1.2002
                                                                     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                       (2002/C 109/79)                               tu asia C-183/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                     Helleenien tasavalta.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 30.1.2002             (1) EYVL C 200, 14.7.2001.
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-127/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Helleenien tasavalta.
(1) EYVL C 150, 19.5.2001.
                                                                              Asian C-382/01 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2002/C 109/82)
         Asian C-137/01 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 6.2.2002
                       (2002/C 109/80)                               antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                     tu asia C-382/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ison-
                                                                     Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 16.1.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-137/01 (Employment Tribunalin, Leeds (Yhdistynyt           (1) EYVL C 331, 24.11.2001.


title: Ålborg Portland A/S:n 20.2.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-44/95)

text:
22.4.95                FI                       Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                  N:o C 101 /17
      2 ) Komissio on arvioinut kantajan rikkomuksen                Kantajan asiaväitteet
           keston tekemättä selkoa seikoista, jotka se on tätä
           varten ottanut huomioon .                                Komissio on rajannut virheellisesti alueellisesti merkittävät
                                                                    markkinat; jo tämän vuoksi sen päätelmät kilpailunrajoi
      3 ) Komissio on määritellyt sakon perusteen virheelli        tuksista ovat virheellisiä .
           sesti .
                                                                    Komissio yrittää pakonomaisesti tulkita kaikkia sopimuk
                                                                    sia ja menettelytapoja siten, että ne muodostaisivat " yhden
                                                                    jatketun sopimuksen " tätä tulkintaansa kuitenkaan perus
                                                                    telematta . Komission ajatusrakennelma perustuu siten —
                                                                    oikeudellisesti virheellisesti — olettamuksiin erilaisista kyt
    Heidelberger Zement Aktiengesellschaftin 17.2.1995
                                                                    kennöistä ja sen myötä moitittavista menettelytavoista .
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                          (Asia T-42/95 )                           Toisten yritysten tai yritysyhteenliittymien menettelytapo
                           ( 95/C 101/35 )                          jen perusteella ei kantajan syyksi voida lukea kuulumista
                                                                    tällaiseen yritysyhteenliittymään.
                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                    Komissio ei voi todistaa väitettään " kansallisten markkinoi
Heidelberger Zement Aktiengesellschaft, Heidelberg ( Sak           den noudattamista koskevan sopimuksen " olemassaolosta .
                                                                    Komissiolla ei ole mitään todisteita siitä, että valtuuskunnan
san liittotasavalta ), on nostanut 17.2.1995 Euroopan yhtei
söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen             johtajien kokouksessa saadut tiedot olisi annettu edelleen
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.                             kantajalle tai että tämä olisi sittemmin toiminut niiden
                                                                    mukaan. Missään tapauksessa ei ole osoitettu, että sopi
Kantajan asiamiehinä ovat asianajajat Dr. Rainer Bechtold,          muksen voimassaolo olisi jatkunut 10.6.1985 jälkeen .
Stuttgart, ja Dr. Hans-Jörg Niemeyer, Bryssel, prosessi
osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Loesch & Wolter,              Komissio ei myöskään pysty osoittamaan todeksi väitettään
11 , Rue Goethe .                                                   sopimuksesta tai yhdenmukaistetusta menettelytavasta,
                                                                    joka olisi tehty Saksan ja Ranskan välisen rajanylittävän
                                                                    kaupan rajoittamiseksi .
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
istuin :
                                                                    Väitteensä tueksi, että kantaja on ollut osallisena European
1 ) julistaa EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan                 Task Force ( ETF ) -ryhmän ja Joint Trading Company
     2 kohdan ja 174 artiklan perusteella mitättömäksi              -yhtiön perustamisessa ja yhdenmukaistetuissa menettelyta
     komission 30.11.1994 tekemän päätöksen ( asia IV/              voissa, joiden tarkoituksena on kreikkalaisen Calcestruzzi
     33.126 ja 33.322 — Sementti) siltä osin, kuin se koskee        nimisen tuottajan syrjäyttäminen asiakkaana , komissio
     kantajaa;                                                      esittää ainoastaan sen seikan, että Heidelberger Zement oli
                                                                    edustettuna eräällä tapaamisella Roomassa . Tässä tapaami
2 ) toissijaisesti muuttaa päätöksen 9 artiklaa kantajaa            sessa ei kuitenkaan käsitelty tai suunniteltu mitään sellaista,
     koskevilta osiltaan siten, että kantajalle asetuksen           joka olisi kiellettyä. Muita todisteita komissio ei ole
     N:o 17/62 17 artiklan perusteella määrätty sakko               pystynyt esittämään.
     kumotaan tai että sitä ainakin olennaisesti alenne
     taan;                                                          Komissio ei ole erikseen perustellut kantajalle asetetun
                                                                    sakon suuruutta .     Lisäksi   komissio    on rikkonut vel
3 ) velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut             vollisuutta arvioida tapauskohtaisesti asetettavan sakon
     työjärjestyksen 87 artiklan 2 §:n mukaisesti .                 suuruutta jättäen ottamatta huomioon Heidelberger
                                                                    Zementin yrityskohtaisen menettelytavan ja aseman väite
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 tyssä kartellissa . Asetettu sakko on sen vuoksi mitätön .
Kantajan menettelymääräyksiä koskevat väitteet
Kantaja katsoo, että sille tiedoksiannetut väitteet olivat
epätäydellisiä ja epäselviä . Kohdat olivat niin yleisesti
muotoiltuja (" eurooppalaiset sementtituottajat"), että kan          Alborg Portland A/S:n 20.2.1995 Euroopan yhteisöjen
taja ei ole voinut tietää, minkä kielletyn teon kantajan                         komissiota vastaan nostama kanne
tosiasiallisesti väitetään tehneen .
                                                                                (Asia T-44/95 )
Mahdollisuus tutustua asiakirjoihin oli järjestetty syrjivällä                               ( 95/C 101/36 )
tavalla . Tutustumismahdollisuus oli ilman riittäviä perus
teita rajattu ainoastaan osaan asiakirjoista .                                      (Oikeudenkäyntikieli: tanska)
Väitteisiin vastaamiselle asetetut määräajat olivat liian
lyhyitä .                                                           Alborg Portland A/S, kotipaikka Alborg (Tanska ), edusta
                                                                   janaan asianajaja Karen Dyekjser-Hansen, Kööpenhamina ,
Suullisessa käsittelyssä osallistumisoikeus ja vielä voimak        prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse
kaammin puheoikeus oli rajoitettua .                               May, 31 , Grand Rue, on 20.2.1995 nostanut yhteisöjen
 ---pagebreak--- N:o C 101/ 18          FI                       Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                      22.4.95
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu               Lopulta kantaja toteaa, että päätös on ristiriidassa olennais
roopan yhteisöjen komissiota vastaan.                               ten menettelysääntöjen kanssa, joita tulee noudattaa ase
                                                                    tuksen N:o 17/62 mukaan sakkojen määräämisessä, sekä
                                                                    EY:n perustamissopimuksen 190 artiklan kanssa , koska sitä
Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta :            ei ole perusteltu riittävästi.
1 ) mitätöimään komission Euroopan yhteisöjen perusta
      missopimuksen 85 artiklan soveltamisesta 30.11.1994
      tekemän päätöksen ( IV.33.126 ja 33.322 — Sementti )
      1 ja 2 artiklan, 4 artiklan 1 kohdan ja 3 kohdan a
      alakohdan sekä 5, 8 , 9, 11 ja 12 artiklat siltä osin kuin
                                                                       Alsen-Breitenburg Zement- und Kalkwerke GmbH:n
      ne koskevat kantajaa;
                                                                        20.2.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
                                                                                nostama kanne
2 ) toissijaisesti kumoamaan kantajalle määrätyn sakon;
                                                                                Asia T-45/95 )
                                                                                ( 95/C 101 /37
3 ) vaihtoehtoisesti alentamaan kantajalle määrättyä sak
      koa;
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
4 ) velvoittamaan komission korvaamaan kantajan oikeu
      denkäyntikulut.                                               Alsen-Breitenburg Zement- und Kalkwerke GmbH, Ham
                                                                    puri ( Saksan liittotasavalta ), on nostanut 20.2.1 995 Eu
                                                                    roopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
Näiden vaatimustensa tueksi kantaja esittää, ettei yritys ole       Kantajan asiamiehinä ovat asianajajat Karlheinz Moosecker
rikkonut EY:n perustamissopimuksen 85 artiklaa . Päätös             ja Dr . Martin Klusmann, molemmat Dusseldorfista, proses
on näin ollen ristiriidassa tämän toteamuksen kanssa sekä           siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Bonn & Schmitt,
neuvoston asetuksen N:o 17/62 3 ja 15 artiklan kanssa,              62, Avenue Guillaume .
koska siinä on sekä sovellettu oikeutta että arvioitu todis
teita virheellisesti. Kantaja on tähän esittänyt, ettei yritys ole  Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
osallistunut sopimukseen noudattaa kotimarkkinape                  tuin:
riaatetta ja sääntöjä sementin toimittamiseksi maasta
toiseen .
                                                                    1 ) julistaa kantajaa koskevilta osiltaan kokonaisuudes
                                                                        saan mitättömäksi vastaajan 30.11.1994 tekemän
Kantaja osallistui tosin kolmeen kokoukseen vuosina                     päätöksen ( asia IV/33 . 126 ja 33.322 — Sementti), joka
1983—1984, mutta kokouksissa ei solmittu mitään sopi                   annettiin kantajalle tiedoksi 13.12.1994 ja 3.2.1 995 ;
musta. Myöskään ei voida katsoa näytetyksi, että kantaja
olisi näissä kokouksissa vaihtanut markkinatietoja . Vaikka             toissijaisesti alentaa kantajalle asetettua sakkoa siten,
kantajan hiljainen läsnäolo katsottaisiinkin moitittavaksi,             että sen määrittämisessä otettaisiin asianmukaisella
se on yksittäinen tapahtuma, joka on tapahtunut kauan                   tavalla huomioon kyseessä olevan asian tosiasiallinen
ennen asetuksessa ( ETY) N:o 2988/74 mainittujen määrä                 vaikutus kilpailutilanteeseen, ECEC:n väitetty voimas
aikojen kulumista ja ennen kuin kantajayritys perustet                 saoloaika sekä sen taloudellinen merkitys kantajalle;
tiin.
                                                                    2 ) velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
Kantaja on lähettänyt jatkuvasti tietoja soveltamistaan                 lut.
tanskalaisen Monopoltilsynin hyväksymistä hinnoista eu
rooppalaiselle sementtiyhdistys Cembureaulle ja vastaanot          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
tanut siltä muokattuja tietoja. Tämä on tavanomainen
käytäntö alalla, eikä tietojen lähettämisen tai vastaanotta        Kantaja katsoo menettelymääräyksiä rikotun,              koska
misen tarkoituksena tai edellytyksenä ollut vaikuttaa mui          vastaaja
den sementin tuottajien liiketoimiin. Varsinkaan ei voida
perustella näillä tiedoilla olevan mitään yhteyttä kokouk          a ) on antaessaan väitteensä tiedoksi epätäydellisesti j a liian
siin, joista päätöksen 1 artiklassa puhutaan.                           yleisesti muotoiltuna merkittävästi rajoittanut kantajan
                                                                        mahdollisuuksia kumota vastaajan esittämät väitteet
Ei voida pitää näytettynä, että kantaja olisi osallistunut              ( 1 , kanneperuste );
sopimukseen European Task Forcen toiminnasta, tai että
yritys olisi osallistunut johonkin italialaiseen rakennus          b ) on antamalla mahdollisuuden tutustua asiakirjoihin
viranomaiseen Calcestruzziin liittyvään järjestelyyn.                   ainoastaan osittain merkittävästi haitannut puolustau
                                                                        tumista sekä hallintomenettelyssä että päätöksen anta
Kantaja ei kiistä olleensa European Cement Export Com                  misen jälkeen ( 2, kanneperuste );
mitteen jäsen, mutta kiistää, että sen tarkoituksena olisi
ollut estää muiden jäsenten tunkeutumista yrityksen omille          c ) on laiminlyömällä vieraskielisen todistusaineiston kään
markkinoille .                                                          tämisen vaikeuttanut määräaikoihin sidottua väitteisiin


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys, 14 päivänä helmikuuta 2005, asiassa T-81/04, Bouygues SA ja Bouygues Telecom vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtiontuki — Matkapuhelimet — Kantelu — Laiminlyöntikanne — Laiminlyönnin korjaavan kannan määrittely — Lausunnon antamisen raukeaminen — Kumoamiskanne — Kirje, jossa pyydetään odottamaan — Tutkimatta jättäminen)

text:
               28.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 132/29

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   14 päivänä helmikuuta 2005,
   asiassa T-81/04, Bouygues SA ja Bouygues Telecom vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Valtiontuki - Matkapuhelimet - Kantelu - Laiminlyöntikanne - Laiminlyönnin korjaavan kannan määrittely - Lausunnon antamisen raukeaminen - Kumoamiskanne - Kirje, jossa pyydetään odottamaan - Tutkimatta jättäminen)
   (2005/C 132/52)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa T-81/04, Bouygues SA, kotipaikka Pariisi (Ranska), ja Bouygues Telecom, kotipaikka Boulogne-Billancourt (Ranska), edustajinaan asianajajat B. Amory ja A. Verheyden, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään: J. L. Buendía Sierra, C. Giolito ja M. Niejahr, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta vaaditaan ensisijaisesti EY 232 artiklan nojalla toteamaan, että komissio ei ole ratkaissut kysymystä EY:n perustamissopimuksen rikkomisesta, kun se ei ole määritellyt kantaansa kantajien tekemässä kantelussa esitettyyn väitteeseen tuesta, jonka Ranskan viranomaiset ovat myöntäneet Orange Francelle ja SFR:lle alentamalla taannehtivasti näiden yritysten UMTS (Universal Mobile Telecommunication System)-toimiluvasta perittävää maksua, ja toissijaisesti EY 230 artiklan nojalla kumoamaan komission kantajille 11.12.2003 osoittamaan kirjeeseen sisältyvä päätös, jolla hylättiin tähän kanteluun sisältynyt väite, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Legal sekä tuomarit P. Mengozzi ja I. Wiszniewska-Bialecka, kirjaaja: H. Jung, on 14.2.2005 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Lausunnon antaminen vaatimuksesta, joka koskee sen toteamista, että komissio ei ole ratkaissut kantajien kanteluun sisältyvää väitettä, joka koskee Ranskan viranomaisten Orangelle ja SFR:lle myöntämää taannehtivaa alennusta UMTS-toimiluvasta perittävästä maksusta, raukeaa.

               2)

               Toissijainen vaatimus, joka koskee komission 11.12.2003 päivättyyn kirjeeseen sisältyvän päätöksen kumoamista, jätetään tutkimatta.

               3)

               Lausunnon antaminen Société française radiotéléphonen (SSFR) ja Orange France SA:n tekemistä väliintulohakemuksista raukeaa.

               4)

               Bouygues SA ja Bouygues Telecom velvoitetaan korvaamaan puolet oikeudenkäyntikuluista.

               5)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan puolet oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 106, 30.4.2004.


title: Asia C-522/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 5.7.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Henkilöiden vapaa liikkuvuus — Työntekijöiden vapaa liikkuvuus — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Sijoittautumisvapaus — Pääomien vapaa liikkuvuus — Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 28, 31, 36 ja 40 artikla — Direktiivi 2002/83/EY — Verolainsäädäntö, jossa säädetään muun muassa ulkomailla sijoittautuneille vakuutusyrityksille työeläkejärjestelmiin suoritettujen vakuutusmaksujen epäedullisemmasta kohtelusta — Ulkomaille muuttaneille edunsaajille suoritettujen pääomien ja takaisinostoarvojen verottaminen Belgiassa — Kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehty sopimus — Vastaava edustaja)

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 5.7.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-522/04) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Työntekijöiden vapaa liikkuvuus - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Sijoittautumisvapaus - Pääomien vapaa liikkuvuus - Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 28, 31, 36 ja 40 artikla - Direktiivi 2002/83/EY - Verolainsäädäntö, jossa säädetään muun muassa ulkomailla sijoittautuneille vakuutusyrityksille työeläkejärjestelmiin suoritettujen vakuutusmaksujen epäedullisemmasta kohtelusta - Ulkomaille muuttaneille edunsaajille suoritettujen pääomien ja takaisinostoarvojen verottaminen Belgiassa - Kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehty sopimus - Vastaava edustaja)
   (2007/C 199/06)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: R. Lyal ja D. Triantafyllou)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta (asiamiehet: E. Dominkovits ja M. Wimmer)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY:n perustamissopimuksen 18, 39, 43, 49 ja 56 artiklan, ETA-sopimuksen 28, 31, 36 ja 40 artiklan sekä henkivakuutuksesta 5.11.2002 annetun neuvoston direktiivin 2002/83/EY (EYVL L 345, s. 1) 5 artiklan 1 kohdan ja 53 artiklan 2 kohdan rikkominen — Verolainsäädäntö, jonka mukaan ulkomaille sijoittautuneille vakuutusyrityksille suoritettuja työeläkejärjestelmien vakuutusmaksuja kohdellaan epäedullisemmin, ulkomaille muuttaneille edunsaajille maksettuja pääomia ja takaisinostoarvoja verotetaan Belgiassa ja kyseiset yritykset velvoitetaan hankkimaan Belgiassa asuva edustaja, jotta taataan vakuutussopimuksista suoritettavan veron maksaminen
   Tuomiolauselma

               1)

               Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut EY 18, EY 39, EY 43 ja EY 49 artiklan, Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehdyn sopimuksen 28, 31 ja 36 artiklan eikä henkivakuutuksen ensivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 79/267/ETY ja 90/619/ETY muuttamisesta 10.11.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/96/ETY (kolmas henkivakuutusdirektiivi) 4 artiklan, uudistuksen jälkeen henkivakuutuksesta 5.11.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/83/EY 5 artiklan 1 kohdan, mukaisia velvoitteitaan, koska

                           —

                           se asettaa työnantajan täydentävän vanhuuseläke ja henkivakuutuksen perusteella suorittamien maksujen vähennyskelpoisuudelle code des impôts sur les revenus 1992 nimisen lain, sellaisena kuin se on koordinoituna 10.4.1992 tehdyllä kuninkaan päätöksellä ja muutettuna loi du 28 avril 2003 relative aux pensions complémentaires et au régime fiscal de celles-ci et de certains avantages complémentaires en matière de sécurité sociale -nimisellä lailla, 59 §:ssä ehdon, jonka mukaan kyseiset maksut on suoritettava vakuutusyritykselle tai avustusrahastolle, joka on sijoittautunut Belgiaan

                           —

                           se asettaa pitkäaikaissäästämistä koskevalle veronhuojennukselle, joka myönnetään code des impôts sur les revenus 1992 nimisen lain, sellaisena kuin se on muutettuna 28.4.2003 annetulla lailla, 145 §:n 1 ja 3 momentin nojalla sellaisten vakuutetun itse maksamien täydentävää vanhuuseläke ja henkivakuutusta tai täydentävää eläkettä koskevien maksujen osalta, jotka suoritetaan työnantajan palkasta tekemänä pidätyksenä tai jotka suoritetaan yrityksen sellaisen yritysjohtajan palkasta tekemänä pidätyksenä, joka ei ole työsopimussuhteessa, ehdon, jonka mukaan kyseiset maksut on suoritettava vakuutusyritykselle tai avustusrahastolle, joka on sijoittautunut Belgiaan

                           —

                           se säätää code des impôts sur les revenus 1992 nimisen lain, sellaisena kuin se on muutettuna 28.4.2003 annetulla lailla, 364 bis §:ssä, että kun tämän lain 34 §:ssä tarkoitetut pääomat, takaisinostoarvot ja säästö maksetaan tai jaetaan verovelvolliselle, joka on aikaisemmin siirtänyt asuinpaikkansa tai omaisuutensa sijaintipaikan ulkomaille, maksun tai jakamisen katsotaan tapahtuneen kyseistä siirtämistä edeltävänä päivänä ja koska se on myös kyseisen 364 bis §:n 2 momentin nojalla rinnastanut jakamiseen kaikki saman lain 34 §:n 2 momentin 3 kohdassa tarkoitetut siirrot, minkä johdosta kaikkien vakuutuksenantajien on suoritettava kyseisen lain 270 §:n mukaisesti ennakonpidätys pääomista ja takaisinostoarvoista, jotka on maksettu henkilölle, joka ei asu Belgiassa, mutta jonka verotuksellinen kotipaikka on jossakin vaiheessa ollut Belgia siltä osin kuin kyseiset pääomat ja takaisinostoarvot ovat kertyneet kokonaan tai osittain aikana, jolloin asianomaisen henkilön verotuksellinen kotipaikka oli Belgia, vaikka Belgian kuningaskunnan tekemissä kahdenvälisissä verosopimuksissa myönnetään toiselle sopimusvaltiolle oikeus verottaa tällaisia tuloja

                           —

                           se verottaa code des impôts sur les revenus 1992 -nimisen lain, sellaisena kuin se on muutettuna 28.4.2003 annetulla lailla, 364 ter §:n nojalla niiden pääomien tai takaisinostoarvojen siirtoja eläkekassasta tai vakuutuslaitoksesta toiseen Belgian ulkopuolelle sijoittautuneeseen eläkekassaan tai vakuutuslaitokseen, jotka ovat kertyneet työnantajan suorittamista tai vakuutetun itse maksamista täydentävää eläkevakuutusta koskevista vakuutusmaksuista edunsaajan tai hänen oikeudenomistajiensa hyväksi, kun sitä vastoin tällainen siirto ei ole verollinen, jos pääomat tai takaisinostoarvot siirretään toiseen Belgiaan sijoittautuneeseen eläkekassaan tai vakuutuslaitokseen

                           —

                           se edellyttää 3.3.1927 tehdyllä kuninkaan päätöksellä annettujen règlement général sur les taxes assimilées au timbre nimisten yleisten sääntöjen, sellaisena kuin ne ovat muutettuina 30.7.1994 tehdyllä kuninkaan päätöksellä, 224 §:n 2 bis momentin nojalla, että ulkomaiset vakuutuksenantajat, joilla ei ole Belgiassa ainuttakaan toimipaikkaa, hankkivat ennen palvelujensa tarjoamista Belgiassa toimiluvan siellä asuvalle vastaavalle edustajalleen, joka sitoutuu kirjallisesti maksamaan henkilökohtaisesti Belgian valtiolle vuotuisen veron vakuutussopimuksista sekä ne korot ja rahamääräiset seuraamukset, jotka on mahdollisesti maksettava sellaisten sopimusten vuoksi, jotka liittyvät Belgiassa oleviin riskeihin.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 249, 14.10.2006.


title: Asia T-758/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.7.2017 – EDF Toruń v. ECHA (REACH — Aineen rekisteröinnistä perittävä maksu — Pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettävä maksunalennus — Virhe yrityksen kokoa koskevassa ilmoituksessa — Päätös hallinnollisen maksun määräämisestä — Suositus 2003/361/EY — Luottamuksensuoja — Suhteellisuus — Hallinnollisen maksun laskentaperusteet)

text:
               28.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.7.2017 – EDF Toruń v. ECHA
   (Asia T-758/15) (1)

   ((REACH - Aineen rekisteröinnistä perittävä maksu - Pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettävä maksunalennus - Virhe yrityksen kokoa koskevassa ilmoituksessa - Päätös hallinnollisen maksun määräämisestä - Suositus 2003/361/EY - Luottamuksensuoja - Suhteellisuus - Hallinnollisen maksun laskentaperusteet))
   (2017/C 283/54)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: EDF Toruń (Toruń, Puola) (edustaja: asianajaja K. Sienkiewicz)

      Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) (asiamiehet: J.-P. Trnka, C. Schultheiss ja M. Heikkilä, avustajanaan asianajaja C. Garcia Molyneux)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, jolla vaaditaan kumoamaan yhtäältä Euroopan kemikaaliviraston 3.11.2015 tekemä päätös nro SME(2015)4950, jossa todetaan, että kantaja ei täytä edellytyksiä keksisuurille yrityksille tarkoitetun maksunalennuksen saamiseksi ja jossa kantajalle määrätään hallinnollinen maksu, sekä toisaalta lasku nro 10054011, jonka ECHA on antanut päätöksen SME(2015) 4950 tekemisen johdosta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               EDF Toruń S.A. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 68, 22.2.2016.


title: Asia C-614/10: Kanne 22.12.2010 — Euroopan komissio v. Itävallan tasavalta

text:
               5.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 72/13

         Kanne 22.12.2010 — Euroopan komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-614/10)
   2011/C 72/22
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Martenczuk ja B.-R. Killmann)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               Itävallan tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 95/46/EY 28 artiklan 1 kohdan toisen virkkeen mukaisia velvoitteitaan, koska Itävallassa voimassa oleva lainsäädäntö ei täytä vaatimusta tietosuojaa valvovaksi viranomaiseksi perustetun tietosuojalautakunnan täydestä itsenäisyydestä

               —

               Itävallan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio katsoo, että tietosuojalautakunnan itsenäisyys tietosuojaa koskevan lainsäädännön valvontaviranomaisena ei ole turvattu.
   Komissio väittää, että tietosuojalautakunta on organisatorisesti läheisessä yhteydessä liittokanslerinvirastoon. Virasto valvoo tietosuojalautakunnan työntekijöitä ja on myös vastuussa sen aineellisesta varustelusta. Lisäksi tietosuojalautakunnan johto kuuluu liittokanslerinviraston hallintovirkamiehelle, joka on myös tämän toiminnan aikana työnantajansa ohjeiden ja valvonnan alainen. Tämä tilanne johtaa ilmeiseen lojaliteetti- ja eturistiriitaan.
   Lisäksi komissio väittää, että liittokanslerilla, joka kuuluu muiden julkisten viranomaisten tavoin tietosuojalautakunnan valvonnan alaisuuteen, on viimeksi mainitun osalta myös laaja valvonta- ja tiedonsaantioikeus. Liittokansleri voi näin ollen saada milloin tahansa ja ilman konkreettista syytä tietoja kaikista seikoista, jotka koskevat tietosuojalautakunnan hallintoa. Näin ollen on olemassa vaara, että tätä oikeutta käytetään poliittiseen vaikuttamiseen.


title: Asia C-523/06: Kanne 22.12.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Suomen tasavalta

text:
               24.2.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 42/17

         Kanne 22.12.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Suomen tasavalta
   (Asia C-523/06)
   (2007/C 42/28)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Huttunen ja K. Simonsson)

      Vastaaja: Suomen tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että koska Suomi ei kaikkien satamien osalta ole laatinut ja pannut täytäntöön jätteiden vastaanotto- ja käsittelysuunnitelmia, Suomen tasavalta on jättänyt täyttämättä aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissa 27 päivänä marraskuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/59/EY (1) 5 artiklan 1 kohdan ja 16 artiklan 1 kohdan mukaiset velvollisuutensa.

               —

               Suomen tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanon määräaika päättyi 28.12.2002.

      (1)  EYVL L 332, s. 81.


title: Asian C-186/99 poistaminen rekisteristä

text:
C 366/24              FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 18.12.1999
          Asian C-92/99 (1) poistaminen rekisteristä                         Asian C-185/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (1999/C 366/43)
                                                                                (1999/C 366/47)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 24.9.1999
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 29.9.1999
tu asia C-92/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Portu-        antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
galin tasavalta.                                                    tu asia C-185/99 (Regeringsrättenin esittämä ennakkoratkaisu-
                                                                    pyyntö), Riksskatteverket vastaan X, Y ja Z.
(1) EYVL C 160, 5.6.1999.
                                                                    (1) EYVL C 204, 17.7.1999.
         Asian C-151/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (1999/C 366/44)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 28.9.1999
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-151/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                       Asian C-186/99 (1) poistaminen rekisteristä
Irlanti.
                                                                                (1999/C 366/48)
(1) EYVL C 188, 3.7.1999.
                                                                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 29.9.1999
                                                                    antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                    tu asia C-186/99 (Regeringsrättenin esittämä ennakkoratkaisu-
                                                                    pyyntö), Riksskatteverket vastaan X.
          Asian C-31/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (1999/C 366/45)                              (1) EYVL C 204, 17.7.1999.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 29.9.1999
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-31/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Rans-
kan tasavalta.
(1) EYVL C 86, 27.3.1999.
                                                                             Asian C-210/99 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (1999/C 366/49)
          Asian C-32/99 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                    Euroopan yhteisöjen tuomiostuimen presidentin 30.9.1999
                       (1999/C 366/46)                              antamalla määräyksellä tuomiostuimen rekisteristä on poistet-
                                                                    tu asia C-210/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 29.9.1999            Luxemburgin suurherttuakunta.
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-32/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Luxem-
burgin suurherttuakunta.
                                                                    (1) EYVL C 204, 17.7.1999.
(1) EYVL C 86, 27.3.1999.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 21 päivänä maaliskuuta 2002 asiassa C-430/01 (Landesgericht für Zivilrechtssachen Wienin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Monika Herbstrith vastaan Itävallan tasavalta (Ennakkoratkaisupyyntö – Tutkimatta jättäminen)

text:
C 247/2                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        12.10.2002
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                               Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:
                          (kuudes jaosto)                              –     poistaa vapautuksen, koska ulosmittauksesta ei aiheudu
                                                                             haittaa yhteisöjen toiminnalle ja riippumattomuudelle
                  21 päivänä maaliskuuta 2002
                                                                       –     toteaa, että komission tilinpitäjä on tehnyt virheen ilmoit-
asiassa C-430/01 (Landesgericht für Zivilrechtssachen                        taessaan, että komissiolla ei ole todellista tai varauksellista
Wienin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Monika Herb-                         velkaa Kongon demokraattiselle tasavallalle tai Kongon
               strith vastaan Itävallan tasavalta ( 1)                       keskuspankille.
      (Ennakkoratkaisupyyntö – Tutkimatta jättäminen)
                         (2002/C 247/02)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen       Unabhängigen Verwaltungssenats Salzburgin 11.2.2002
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                  tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                          asiassa, jossa muutoksenhakijana on Manfred Hückel
Asiassa C-430/01, jonka Landesgericht für Zivilrechtssachen                               (Asiat C-242/02 ja C-243/02)
Wien (Itävalta) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
                                                                                (2002/C 247/04)
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Monika Herbstrith
vastaan Itävallan tasavalta ennakkoratkaisun toisaalta siitä,
rikkooko se, että hakijalle, joka täyttää vaaditut ammattipäte-
vyyttä koskevat edellytykset, ei myönnetä tiettyä tointa, yhtei-
sön oikeuden säännöstä, ja toisaalta edellytyksistä, joiden            Unabhängigen Verwaltungssenats Salzburg on pyytänyt
täyttyessä jäsenvaltion vastuu sen yhteisön oikeutta rikkomalla        11.2.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
yksityisille aiheuttamistaan vahingoista voi syntyä. Yhteisöjen        jen tuomioistuimeen 3.7.2002, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston           tuimelta ennakkoratkaisua asiassa, jossa muutoksenhakijana
puheenjohtaja F. Macken, sekä tuomarit N. Colneric, R. Schint-         on Manfred Hückel, seuraaviin kysymyksiin:
gen (esittelevä tuomari), V. Skouris ja J. N. Cunha Rodrigues,
julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: R. Grass, on 21.3.2002             1.    Kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden
antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                            merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenval-
                                                                             tioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulu-
Landesgericht für Zivilrechtssachen Wienin 12.10.2001 tekemäl-               kuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/112/
lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö jätetään tutki-              ETY ( 1) (nyttemmin kodifioituna, myytäväksi tarkoitettu-
matta.                                                                       jen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa
                                                                             koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
                                                                             20 päivänä maaliskuuta 2000 annettu Euroopan parla-
( 1) EYVL C 109, 4.5.2002.
                                                                             mentin ja neuvoston direktiivi 2000/13/EY, EYVL L 109,
                                                                             6.5.2000, s. 29; jäljempänä elintarvikkeiden merkinnöistä
                                                                             annettu direktiivi) 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan
                                                                             mukaan merkinnät ja tavat, joilla ne on tehty, eivät saa,
                                                                             jollei luonnon kivennäisvesiä ja erityisravintoa koskevista
                                                                             yhteisön säännöksistä muuta johdu, esittää, että elintar-
                                                                             vikkeeseen liittyy ihmisen sairauksia ennalta ehkäiseviä,
Antippas -nimisen yhtiön 22.8.2002 toimittama hakemus
                                                                             hoitavia tai parantavia ominaisuuksia tai viitata sellaisiin
Euroopan yhteisöjen komissioon kohdistuvasta ulosmit-
                                                                             ominaisuuksiin; onko tämän säännöksen kanssa ristirii-
                             tauksesta
                                                                             dassa kansallinen säännös, jonka mukaan saatettaessa
                                                                             elintarvikkeita markkinoille on kiellettyä
                         (Asia C-1/02 SA)
                                                                             a)    viitata fysiologisiin tai farmakologisiin vaikutuksiin,
                         (2002/C 247/03)                                           kuten erityisesti vaikutuksiin, jotka auttavat pysy-
                                                                                mään nuorena, hidastavat vanhenemisen oireita,
                                                                                laihduttavat tai pitävät terveenä, taikka antaa mieli-
Antippas -niminen yhtiö on toimittanut 22.8.2002 Euroopan                          kuva tällaisesta vaikutuksesta;
yhteisöjen tuomioistuimeen hakemuksen Euroopan yhteisöjen
komissioon kohdistuvasta ulosmittauksesta. Kantajan edustaja-                b)    viitata sairauskertomuksiin, lääkärien suosituksiin
na on asianajaja Mario Spandre.                                                    tai lääkärien asiantuntijalausuntoihin;


title: Euroopan yhteisöjen komission 17.4.1998 Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan nostama kanne (Asia C-152/98)

text:
C 258/12              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         15.8.98
tasavalta (asiamiehinään Luís Fernandes ja JoaÄo Lopes                 jen vaarallisten aineiden aiheuttamasta pilaantumisesta
Fernandes), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta             4 päivänä toukokuuta 1976 annetun neuvoston direk-
pääasiallisesti toteamaan, että Portugalin tasavalta ei ole            tiivin 76/464/ETY (1) ja EY:n perustamissopimuksen
noudattanut EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kol-                189 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
mannen kohdan ja jäsenvaltioissa juomaveden valmistami-                pannut direktiivin 7 artiklan 1, 2 ja 3 kohtaa täydelli-
seen tarkoitetun pintaveden laatuvaatimuksista 16 päivänä              sesti täytäntöön;
kesäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/440/
ETY (EYVL L 194, 25.7.1975, s. 26) mukaisia velvoittei-
taan, koska se ei ole laatinut pintavesien parantamiseksi
järjestelmällistä toimintasuunnitelmaa, johon sisältyy aika-      2) velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan
taulu, eikä toissijaisesti ilmoittanut näistä toimenpiteistä           oikeudenkäyntikulut.
viipymättä komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H.
Ragnemalm sekä tuomarit G. F. Mancini, J. L. Murray, G.
Hirsch ja K. M. Ioannou (esittelevä tuomari), julkisasia-         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
mies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on anta-
nut 17.6.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
raava:
                                                                  Komission mukaan Alankomaat on jättänyt noudatta-
                                                                  matta direktiiviä 76/464/ETY (jäljempänä direktiivi),
                                                                  koska se ei ole vahvistanut tietyille direktiivissä luetelluille
1) Portugalin tasavalta ei ole noudattanut jäsenvaltioissa        aineille laatutavoitteita.
     juomaveden valmistamiseen tarkoitetun pintaveden
     laatuvaatimuksista 16 päivänä kesäkuuta 1975 anne-
     tun neuvoston direktiivin 75/440/ETY 4 artiklan 2 koh-
     dan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole laatinut        Ð Direktiivin liitteen luettelon II ensimmäisessä luetelma-
     pintavesien parantamiseksi järjestelmällistä toiminta-            kohdassa olevien aineiden laatutavoitteet: Se, että joil-
     suunnitelmaa, johon sisältyy aikataulu.                           lekin direktiivin liitteessä olevan luettelon I aineiden
                                                                       luokista ja ryhmistä ei ole määritelty yhteisön raja-
                                                                       arvoja, tarkoittaa, että nämä aineet kuuluvat liitteen
                                                                       luettelon II soveltamisalaan. Sanamuodosta ºluettelon I
2) Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeu-                 aineiden luokkiin ja ryhmiin kuuluvat aineet, joille Ð
     denkäyntikulut.                                                   Ð raja-arvoja ei ole määriteltyº ei siten myöskään
                                                                       voida johtaa, että tästä on nimenomaisesti ilmoitet-
(1) EYVL C 228, 26.7.1997.
                                                                       tava. Myös siitä, että jos tosiasiallisesti on ollut epäsel-
                                                                       vää, onko komissiolla tai neuvostolla aloitteita erityis-
                                                                       ten yhteisön raja-arvojen määrittämiseksi, ei voida
                                                                       päätellä, että jäsenvaltio vapautettaisiin tällä perus-
                                                                       teella noudattamasta velvoitettaan vahvistaa aineiden
                                                                       luokille ja ryhmille direktiivin 7 artiklan 1, 2 ja
                                                                       3 mukaisia ohjelmia.
Euroopan yhteisöjen komission 17.4.1998 Alankomaiden
           kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                  Ð Päästöstandardien vahvistaminen parhaimman toteu-
                       (Asia C-152/98)                                 tettavissa olevan tekniikan perusteella ei täytä direktii-
                                                                       vin täytäntöönpanolta vaadittavaa oikeusvarmuuden
                        (98/C 258/22)                                  vaatimusta.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.4.1998                Direktiivin liitteen luettelon II toisessa luetelmakohdassa
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alanko-              olevien aineiden laatutavoitteet: Alankomaat ei ole määri-
maiden kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on            tellyt tässä kohdassa nimetyn neljännen kategorian (orgaa-
komission oikeudellinen neuvonantaja H. van Lier ja               nisten piiyhdisteiden) ja tiettyjen ensimmäisen kategorian
prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la               aineiden (titaani, boori, uraani ja telluuri ja hopea) laatu-
Cruz, oikeudellinen yksikkö, Centre Wagner, Kirchberg.            tavoitteita. Mahdolliset käytännön ongelmat eivät poista
                                                                  täytäntöönpanovelvoitetta jo siitä syytä, että muut jäsen-
                                                                  valtiot ovat voineet noudattaa tätä velvoitetta.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                  (1) EYVL L 129, 18.5.1976, s. 23.
1) toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole nou-
     dattanut tiettyjen yhteisön vesiympäristöön päästetty-


title: Asia C-562/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour du travail de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 31.10.2013 — Centre public d'action sociale d'Ottignies-Louvain-La-Neuve v. Moussa Abdida

text:
               11.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour du travail de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 31.10.2013 — Centre public d'action sociale d'Ottignies-Louvain-La-Neuve v. Moussa Abdida
   (Asia C-562/13)
   2014/C 9/32
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour du travail de Bruxelles

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Centre public d'action sociale d'Ottignies-Louvain-La-Neuve

      Vastapuoli: Moussa Abdida

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivejä 2004/83/EY, (1) 2005/85/EY (2) ja 2003/9/EY (3) tulkittava siten, että ne velvoittavat jäsenvaltion, joka on säätänyt, että ”ulkomaalaisella, joka kärsii sairaudesta, josta voi aiheutua tosiasiallinen hengenvaara tai epäinhimillisen tai halventavan kohtelun vaara siinä tapauksessa, ettei hänen kotimaassaan kyetä tarjoamaan sairauden edellyttämää hoitoa” on oikeus direktiivin 2004/83/EY 15 artiklan b alakohdassa tarkoitettuun toissijaiseen suojeluun,

                           —

                           säätämään, että muutoksenhaulla päätökseen, jolla oleskeluoikeus ja/tai toissijainen suojeluasema on evätty ja jolla henkilö on määrätty poistumaan maasta, on lykkäävä vaikutus

                           —

                           huolehtimaan sosiaalisia tukia tai vastaanottopalveluja koskevassa järjestelmässään hakijan muista perustarpeista, sairaanhoitoa lukuun ottamatta, siihen asti, kunnes tähän hallintopäätöksen kohdistettu muutoksenhaku on ratkaistu?

               2)

               Jos kysymykseen vastataan kieltävästi, velvoittavatko perusoikeuskirja ja erityisesti sen 1–3 artikla (ihmisarvo, oikeus elämään ja ruumiilliseen koskemattomuuteen), 4 artikla (epäinhimillisen ja halventavan kohtelun kielto) 19 artiklan 2 kohta (kielto karkottaa maahan, jossa uhkaa vakava epäinhimillisen tai halventavan kohtelun vaara), 20 ja 21 artikla (yhdenvertainen kohtelu ja syrjinnän kielto) ja/tai sen 47 artikla (oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin) jäsenvaltion, joka saattaa direktiivit 2004/83/EY, 2005/85/EY ja 2003/9/EY osaksi kansallista oikeusjärjestystään, säätämään muutoksenhausta, jolla on lykkäävä vaikutus, ja huolehtimaan edellä 1 kysymyksessä tarkoitetuista perustarpeista?

      (1)  Kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annettu neuvoston direktiivi 2004/83/EY (EUVL L 304, s. 2).

      (2)  Pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavista vähimmäisvaatimuksista 1.12.2005 annettu neuvoston direktiivi 2005/85/EY (EUVL L 326, s. 13).

      (3)  Turvapaikanhakijoiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vähimmäisvaatimuksista 27.1.2003 annettu neuvoston direktiivi 2003/9/EY (EUVL L 31, s. 18)..


title: Asia C-290/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 24.5.2016 – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V v. Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG

text:
               19.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 343/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 24.5.2016 – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V v. Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG
   (Asia C-290/16)
   (2016/C 343/34)
   Oikeudenkäyntikieli:saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja ja Revision menettelyn vastapuoli: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V

      Vastaaja ja Revision menettelyn valittaja: Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen N:o 1008/2008 23 (1) artiklan 1 kohdan kolmatta virkettä tulkittava siten, että lentoliikenteen harjoittajien on lentohintojensa julkaisemisen yhteydessä eriteltävä b, c ja d alakohdassa mainitut verot, lentoasemamaksut ja muut maksut, lisämaksut tai palvelumaksut niiden tosiasiallisten määrien mukaisesti eivätkä lentoliikenteen harjoittajat siksi voi sisällyttää niitä osittain kyseisen säännöksen a alakohdan mukaisiin lentohintoihinsa?

               2)

               Onko asetuksen N:o 1008/2008 22 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä sellaisen unionin oikeuteen perustuvan yleisiä sopimusehtoja koskevan kansallisen lainsäädännön soveltamiselle, jonka mukaan asiakkailta, jotka eivät ole saapuneet lennolle tai jotka ovat peruuttaneet lennon, ei tämän vuoksi voida periä erillistä käsittelymaksua?

      (1)  Lentoliikenteen harjoittamisen yhteisistä säännöistä yhteisössä 24.9.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1008/2008 (EUVL 2008, L 293, s. 3).