title: Asia T-349/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.7.2010 — PAGO International v. SMHV — Tirol Milch (Pago) (Yhteisön tavaramerkki — Menettämismenettely — Valituslautakunnan päätöksen peruuttaminen — Oikeudenkäyntiasia on menettänyt merkityksensä — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 234/37

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.7.2010 — PAGO International v. SMHV — Tirol Milch (Pago)
   (Asia T-349/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Menettämismenettely - Valituslautakunnan päätöksen peruuttaminen - Oikeudenkäyntiasia on menettänyt merkityksensä - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2010/C 234/66
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: PAGO International GmbH (Klagenfurt, Itävalta) (edustajat: asianajajat C. Hauer ja C. Schumacher)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Tirol Milch reg. Gen. mbH Innsbruck (Innsbruck, Itävalta)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 1.7.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 864/2008-4), joka koskee Tirol Milch reg. Gen. mbH Innsbruckin ja PAGO International GmbH:n välistä menettämismenettelyä.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 267, 7.11.2009.


title: Asia C-204/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgia) on esittänyt 30.4.2012 — Essent Belgium NV v. Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)

text:
               28.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 227/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgia) on esittänyt 30.4.2012 — Essent Belgium NV v. Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)
   (Asia C-204/12)
   2012/C 227/12
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Essent Belgium NV

      Vastapuoli: Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)

      Muut osapuolet: Vlaamse Gewest ja Vlaamse Gemeenschap

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kansallista järjestelmää, joka on esitetty sähkömarkkinoiden järjestämistä koskevassa 17.7.2000 annetussa Flanderin asetuksessa, sellaisena kuin se on pantu täytäntöön uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tuotannon edistämisestä 5.3.2004 tehdyllä Flanderin hallituksen päätöksellä, jota on muutettu 25.2.2005 tehdyllä Flanderin hallituksen päätöksellä, jossa

                           —

                           jakelu- tai välitysverkkoon liitetyille loppuasiakkaille sähköä toimittavien toimittajien on esitettävä valvontaviranomaiselle vuosittain tietty määrä vihreitä todistuksia (em. asetuksen 23 §);

                           —

                           Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits en Gasmarkt (VREG) määrää jakelu- tai välitysverkkoon liitetyille loppuasiakkaille sähköä toimittaville toimittajille hallinnollisen sakon, jos toimittaja ei ole toimittanut riittävää määrää vihreitä todistuksia sille määrätyn, vihreitä todistuksia koskevan kiintiövelvoitteen täyttämiseksi (em. asetuksen 37 §:n 2 momentti);

                           —

                           sääntelyviranomainen ei voi tai halua ottaa huomioon norjalaisia ja alankomaalaisia alkuperätakuita, koska Flanderin hallitus, joka on tunnustanut tällaisten todistusten toimittamiseen liittyvän samanarvoisuuden tai vastaavuuden (em. asetuksen 25 § ja 5.3.2004 tehdyn päätöksen 15 §:n 1 momentti), ei ole antanut asiaa koskevia määräyksiä, ilman että sääntelyviranomainen konkreettisesti arvioi samanarvoisuutta tai vastaavuutta;

                           —

                           tosiasiallisesti koko 17.7.2000 annetun asetuksen voimassaoloaikana kiintiövelvoitteen täyttämisen arvioinnissa otettiin huomioon vain Flanderin hallintoalueella tuotetun vihreän sähkön todistukset, eikä jakelu- tai siirtoverkkoon liitetyille loppuasiakkaille sähköä toimittavilla toimittajilla ollut mahdollisuutta osoittaa, että toimitetut alkuperätakuut täyttivät tällaisten todistusten hyväksymistä koskevan edellytyksen samanlaisten tai vastaavien takuiden olemassaolosta,

                     pidettävä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 34 artiklan ja ETA-sopimuksen 11 artiklan ja/tai ensiksi mainitun sopimuksen 36 artiklan ja ETA-sopimuksen 13 artiklan mukaisena?

               2)

               Onko 1 kohdassa tarkoitetun kaltaista kansallista järjestelmää pidettävä uusiutuvista energialähteistä tuotetusta sähköstä ja sähkön sisämarkkinoista 27.9.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/77/EY (1) 5 artiklan mukaisena?

               3)

               Onko 1 kohdassa tarkoitettua kansallista järjestelmää pidettävä yhdenvertaisuusperiaatteen ja syrjintäkiellon periaatteen vastaisena sellaisena kuin ne on esitetty muun muassa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 18 artiklassa ja asian tosiseikkojen tapahtuman aikana voimassa olleen, sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 96/92/EY kumoamisesta 26.6.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/54/EY (2) 3 artiklassa?

      (1)  EYVL L 283, s. 33.

      (2)  EUVL L 176, s. 37.


title: Asia C-282/04: Euroopan yhteisöjen komission 30.6.2004 Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
               28.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/15

         Euroopan yhteisöjen komission 30.6.2004 Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-282/04)
   (2004/C 217/29)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 30.6.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Hans Støvlbæk ja Albert Nijenhuis.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että

               —

               Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut EY 56 artiklan ja 43 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on säilyttänyt Koninklijke KPN NV- nimisen yhtiön yhtiöjärjestyksessä muutamia määräyksiä, joiden mukaan yhtiön pääomaan sisältyy Alankomaiden valtion omistuksessa oleva erityinen nimetty osake, johon liittyy yrityksen toimivaltaisten elinten tekemien tiettyjen päätösten hyväksymistä koskevia erityisoikeuksia,

               —

               velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perusteet:
   Koninklijke PTT Nederland NV jaettiin vuonna 1998 kahdeksi itsenäiseksi yhtiöksi: Koninklike KPN NV:ksi (KPN), joka vastaa televiestintätoiminnasta ja TNT POSTGROEP NV:ksi (TPG), joka vastaa logistiikasta ja jakelusta. Koninklijke KPN NV- nimisen yhtiön pääoma käsittää tavallisten ja etuoikeutettujen osakkeiden lisäksi erityisen nimetyn osakkeen, johon liittyy tiettyjä erioikeuksia. Nimetty osake on tällä hetkellä Alankomaiden valtion omistuksessa.
   Yhtiöjärjestyksen mukaan tähän nimettyyn osakkeeseen liittyy erityisoikeuksia, jotka koskevat yhtiön toimivaltaisten elinten tekemien tiettyjen päätösten hyväksymistä.
   Komission mukaan tähän nimettyyn osakkeeseen liittyvillä erityisoikeuksilla rajoitetaan pääoman vapaata liikkuvuutta ja sijoittautumisvapautta. Nämä erityiset valtuudet voivat, vaikkakin ne eivät ole nimenomaisesti syrjiviä, vaikeuttaa kyseisen yhtiön osakkeiden hankintaa ja saada toisiin jäsenvaltioihin sijoittautuneet sijoittajat luopumaan sijoittamasta pääomaa tähän yritykseen. Nämä oikeudet johtavat nimittäin huomattavaan rajoitukseen sellaisten oikeuksien suhteen, jotka ovat tavallisesti sidoksissa KPN:ään tehtäviin suoriin investointeihin. Ne voivat sen takia vaikuttaa pääomien vapaaseen liikkuvuuteen ja muodostaa täten EY 56 artiklassa tarkoitetun pääomien liikkuvuuden rajoituksen.
   Koska Alankomaiden valtiolla on myös näiden erityisten valtuuksien takia mahdollisuus käyttää määräysvaltaa yrityksen johtamisen ja yrityksen yleisen asioiden hoitamisen osalta, valtuudet vaikuttavat lisäksi suoraan investointeihin ja ne voivat tämän takia muodostaa sijoittautumisvapauden, josta on määrätty EY 43 artiklassa, rajoituksen.


title: Asia T-31/08: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.4.2011 — Quantum v. SMHV — Quantum (Q Quantum CORPORATION)

text:
               11.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 173/15

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.4.2011 — Quantum v. SMHV — Quantum (Q Quantum CORPORATION)
   (Asia T-31/08) (1)

   2011/C 173/32
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 92, 12.4.2008.


title: Asia C-546/03: Euroopan yhteisöjen komission 23.12.2003 Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 59/12                FI                        Euroopan unionin virallinen lehti                                           6.3.2004
Bundesfinanzhofin 18.11.2003 tekemällään päätöksellä               Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hauptzollamt
      Hamburg-Jonas vastaan Milupa GmbH & Co KG.
                                                                   1.    toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut
                                                                         yhteisön tullikoodeksin (1) 220 artiklan 1 kohdan (ja
                         (Asia C-542/03)                                 asetuksen N:o 1854/89 (2)) mukaisia velvoitteitaan, koska
                                                                         se ei ole noudattanut tässä yhteisön säännöksessä tileihin
                                                                         kirjaamiselta edellytettyjä määräaikoja,
                          (2004/C 59/20)
                                                                   2.    toteaa myös, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudatta-
                                                                         nut asetuksen N:o 1150/2000 (3) 11 artiklan mukaisia
Bundesfinanzhof on pyytänyt 18.11.2003 tekemällään pää-                  velvoitteitaan siltä osin kuin viivästyneestä toteamisesta
töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                    aiheutui viivästyksiä omien varojen käytettäväksi asetta-
23.12.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                misessa, koska asetuksen N:o 1552/89 (4) 11 artiklan
ratkaisua asiassa Hauptzollamt Hamburg-Jonas vastaan Milupa              mukaisia viivästyskorkoja ei peritty 31.5.2000 asti ja
GmbH & Co. KG seuraaviaan kysymykseen:                                   asetuksen N:o 1150/2000 mukaisia viivästyskorkoja
                                                                         31.5.2000 alkaen,
Onko asetuksen (EY) N:o 1222/94 7 artiklan 1 kohdan
toisen alakohdan toista virkettä, 2 kohdan toista alakohtaa ja     3.    velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
5 kohtaa, sellaisina kuin ne ovat muutettuina asetuksella (EY)           denkäyntikulut.
N:o 229/96 (1), tulkittava niin, että ilmoituksen tekijällä ei
ole oikeutta vientitukeen silloin, kun vietyjen tavaroiden
valmistuksessa ei ole käytetty tämän ilmoittamaa tuotetta,
joka asetuksen (EY) N:o 1222/94 (2) 1 artiklan 2 kohdan
c alakohdan ensimmäisen luetelmakohdan mukaan on rinnas-
tettava liitteessä A olevassa 2 kohdassa kuvatulla tavalla
kevytmaitojauheeseen, vaan siinä on käytetty muuta tuotetta,       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
joka sen kuiva-ainepitoisuuden rasvattoman osuuden perus-
teella on asetuksen (EY) N:o 1222/94 1 artiklan 2 kohdan
f alakohdan ensimmäisen luetelmakohdan mukaan myös
rinnastettava liitteessä A olevassa 2 kohdassa kuvatulla tavalla
kevytmaitojauheeseen?                                              Omia varoja koskeva yhteisön lainsäädäntö on selkeä siltä
                                                                   osin kuin siinä viitataan ajankohtaan, josta alkaen Espanjan
                                                                   viranomaisilla on velvollisuus vahvistaa nämä varat: kyseessä
(1) EYVL L 30, s. 24.                                              on ajankohta, jolloin kansallisilla viranomaisilla on mahdolli-
(2) EYVL L 136, s. 5.                                              suus laskea maksettavat summat ja ilmoittaa velalliselle kaikki
                                                                   asiassa sovellettavat yhteisön säädökset. Kyseisessä lainsäädän-
                                                                   nössä ei mahdollisteta, että siinä tapauksessa, kun kansallinen
                                                                   hallinto havaitsee, että tullivelasta johtuvia summia ei ole
                                                                   kirjattu tileihin, se voisi soveltaa kansallisessa lainsäädännössä
                                                                   säädettyjä määräaikoja, jotka ovat erilaiset kuin yhteisön
                                                                   lainsäädännössä vahvistetut pakolliset määräajat. Näitä mää-
                                                                   räaikoja on noudatettava aina siitä hetkestä alkaen, kun
                                                                   velallinen saa velasta tiedon ja voi laskea sen suuruuden.
Euroopan yhteisöjen komission 23.12.2003 Espanjan ku-
            ningaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                   Ajankohta, jolloin omien varojen vahvistaminen on tehtävä
                         (Asia C-546/03)                           on riippumaton velalliselle tehtävästä ilmoituksesta tai kansal-
                                                                   listen viranomaisten lopullisesta päätöksestä. Näillä seikoilla
                                                                   on merkitystä vain kansallisten viranomaisten ja velallisen
                          (2004/C 59/21)                           välisessä suhteessa, kun taas jäsenvaltion ja yhteisön välistä
                                                                   suhdetta, kun on kyse omista varoista, säädellään vain tileihin
                                                                   kirjaamisen objektiivisten edellytysten täyttämisellä. Velvolli-
                                                                   suus vahvistaa omat varat ja tämän jälkeen velvollisuus
                                                                   asettaa ne käytettäviksi ovat riippumattomia kansallisessa
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.12.2003 Euroo-         lainsäädännössä sitä varten säädetyistä ylimääräisistä määräa-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-         joista, että velallinen voi esittää huomautuksensa. Näin ollen
kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat M. Díaz-Llanos La         Espanjan viranomaisten noudattama käytäntö ei ole yhteisön
Roche ja G. Wilms, prosessiosoite Luxemburgissa.                   lainsäädännön mukainen.
 ---pagebreak--- 6.3.2004                  FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 59/13
Näiden velvoitteiden noudattamatta jättämisestä seuraa, että                     –     yhteisön rautateiden kehittämisestä annetun neuvos-
Espanjan on maksettava omia varoja koskevan yhteisön lain-                             ton direktiivin 91/440/ETY muuttamisesta 26 päi-
säädännön mukaisia viivästyskorkoja. Vakiintuneen oikeus-                              vänä helmikuuta 2001 annetun Euroopan parla-
käytännön mukaan yhteisön omien varojen toteamisen velvol-                             mentin ja neuvoston direktiivin 2001/12/EY (1),
lisuuden, niiden säädetyssä määräajassa tapahtuvan komission
tilille merkitsemisen velvollisuuden ja lopuksi viivästyskorko-                  –     rautatieyritysten toimiluvista annetun neuvoston di-
jen – jotka on maksettava koko viivästymisen ajalta ja jotka                           rektiivin 95/18/EY muuttamisesta 26 päivänä helmi-
erääntyvät maksettaviksi oli komission tilille kirjaamisen vii-                        kuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neu-
västymisen syy mikä hyvänsä – maksamisen velvollisuuden                                voston direktiivin 2001/13/EY (2), eikä
välillä on olemassa erottamaton yhteys. Näin ollen Espanjan
viranomaisten sisäisiin menettelyihinsä tekemällä viittauksella
                                                                                –     rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeu-
ei ole mitään vaikutusta niillä olevaan viivästyskorkojen mak-
                                                                                den myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin
samista koskevaan velvollisuuteen. Jotta komissio voisi laskea
                                                                                käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodis-
näiden viivästyskorkojen määrän, Espanjan viranomaisilla on
                                                                                tusten antamisesta 26 päivänä helmikuuta 2001
velvollisuus toimittaa sille kaikki tarpeelliset tiedot koskien
                                                                                annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direk-
ajanjaksoja tileihin kirjaamisen, joka on omien varojen peri-
                                                                                tiivin 2001/14/EY (3),
mistä koskevien yhteisön säännösten mukaan asianmukainen
ajankohta omien varojen toteamista varten, ja Espanjan viran-
omaisten noudattamien käytäntöjen välillä. Espanjan kunin-                       mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisten
gaskunta ei ole noudattanut tätä velvollisuutta.                                 direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia
                                                                                ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei ainakaan ole
                                                                                ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle, ja
(1) Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annettu
     neuvoston asetus (ETY) N:o 2313/92 (EYVL L 302, 19.10.1992,           –     velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
     s. 1).                                                                      käyntikulut.
(2) Tullivelkaan perustuvien tuonti- tai vientitullien määrien kirjaami-
     sesta tileihin ja niiden maksamisen edellytyksistä 14 päivänä
     kesäkuuta 1989 annettu neuvoston asetus N:o 1854/89 (EYVL
     L 186, 30.6.1989, s. 1).
(3) Yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     soveltamisesta 22 päivänä toukokuuta 2000 tehty neuvoston
     asetus (EY, Euratom) (EYVL L 130, 31.5.2000, s. 1).
(4) Yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Eura-          Määräaika, jossa edellä mainitut direktiivit oli pantava täytän-
     tom soveltamisesta 29 päivänä toukokuuta 1989 tehty neuvoston         töön sisäisessä oikeusjärjestyksessä, on päättynyt 15.3.2003.
     asetus (ETY, Euratom) N:o 1552/89 (EYVL L 155, 7.6.1989, s. 1).
                                                                           (1) EYVL L 75, 15.3.2001, s. 1.
                                                                           (2) EYVL L 75, 15.3.2001, s. 26.
                                                                           (3) EYVL L 75, 15.3.2001, s. 29.
Euroopan yhteisöjen komission 23.12.2003 Helleenien
                 tasavaltaa vastaan nostama kanne
                                                                           Unilever Bestfoods (Irlanti) Ltd:n, aiemmin HB Ice Cream
                           (Asia C-550/03)                                 Ltd, 29.12.2003 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen en-
                                                                           simmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaos-
                                                                           ton asiassa T-65/98, Van den Bergh Foods Ltd, aiemmin
                            (2004/C 59/22)                                 HB Ice Cream Ltd, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
                                                                                23.10.2003 antamasta tuomiosta
                                                                                (Asia C-552/03 P)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.12.2003 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
                                                                                (2004/C 59/23)
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat sen oikeudellisen yksikön
virkamiehet Georgios Zavvos ja Wouter Wils.
                                                                           Unilever Bestfoods (Irlanti) Ltd, aiemmin HB Ice Cream Ltd, on
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                               valittanut 29.12.2003 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                           Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
–       toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut               men viidennen jaoston asiassa T-65/98 (1), Van den Bergh


title: Asia T-762/15: Kanne 31.12.2015 – Sony ja Sony Electronics v. komissio

text:
               14.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 98/47

         Kanne 31.12.2015 – Sony ja Sony Electronics v. komissio
   (Asia T-762/15)
   (2016/C 098/62)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Sony Corporation (Tokio, Japani) ja Sony Electronics, Inc (San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: solicitor N. Levy, solicitor E. Kelly ja asianajaja R. Snelders)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä asiassa AT.39639 – Optiset levyasemat 21.10.2015 annetun komission päätöksen kantajia koskevilta osin

               —

               vaihtoehtoisesti alentamaan kantajille kyseisessä päätöksessä määrättyä sakkoa täyttä harkintavaltaansa käyttäen

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut ja muut kulut tässä asiassa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kahteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäisen kanneperusteen mukaan riidanalaisessa päätöksessä tehtiin tosiseikkoja koskevia virheitä ja oikeudellisia virheitä, kun siinä todettiin kantajien osallistuneen tarkoitukseen perustuvaan SEUT 101 artiklan rikkomiseen.

                           —

                           Todisteet, joihin vedottiin kantajia vastaan, eivät riitä tukemaan toteamusta kantajien osallistumisesta yhtenä kokonaisuutena pidettävään jatkettuun ja tarkoitukseen perustuvaan SEUT 101 artiklan rikkomiseen.

                           —

                           Päätöksessä tehtyä vaihtoehtoista toteamusta, jonka mukaan kantajat osallistuivat erillisiin tarkoitukseen perustuviin SEUT 101 artiklan rikkomisiin, ei ole näytetty toteen, ja sillä loukattiin kantajien puolustautumisoikeuksia, koska tällainen toteamus tehtiin ensimmäisen kerran päätöksessä.

               2.

               Toisen kanneperusteen mukaan on vaihtoehtoisesti niin, että riidanalaisessa päätöksessä tehtiin tosiseikkoja koskevia virheitä ja oikeudellisia virheitä ja että sen perustelut ovat riittämättömät.

                           —

                           Päätöksessä tehtiin virhe, kun kantajien päätöksen toiselle adressaatille siirtämät tulot otettiin huomioon kahteen kertaan.

                           —

                           Päätöksessä tehtiin virhe, kun siinä ei otettu huomioon kantajien merkittävästi rajoitetumpaa käyttäytymistä verrattuna joihinkin muihin päätöksen adressaatteihin ja kun siinä ei täten sovellettu kantajiin alhaisempaa vakavuuden perusteella määräytyvää kerrointa ja alhaisempaa lisämaksua ja/tai alennusta lieventävien seikkojen perusteella.

                           —

                           Päätöksessä tehtiin virhe, kun siinä asetettiin ehkäisevän vaikutuksen kerroin.


title: Asia T-480/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.4.2011 — Département du Gers v. komissio (Kumoamiskanne — Ympäristö ja ihmisten terveyden suojelu — Muuntogeeniset elintarvikkeet ja rehut — Toimi ei koske kantajaa erikseen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               11.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 173/11

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.4.2011 — Département du Gers v. komissio
   (Asia T-480/10) (1)

   (Kumoamiskanne - Ympäristö ja ihmisten terveyden suojelu - Muuntogeeniset elintarvikkeet ja rehut - Toimi ei koske kantajaa erikseen - Tutkimatta jättäminen)
   2011/C 173/25
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Département du Gers (Ranska) (edustajat: asianajajat S. Mabile ja J. P. Mignard)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Bianchi ja L. Pignataro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan luvan myöntämisestä muuntogeenistä maissia Bt11xGA21 (SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9) sisältävien, siitä koostuvien tai siitä valmistettujen tuotteiden markkinoille saattamiseen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1829/2003 mukaisesti 28.7.2010 tehdyn komission päätöksen 2010/426/EU (EUVL L 199, s. 36) kumoamista

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Département du Gers vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Lausunnon antaminen raukeaa Euroopan parlamentin, Euroopan unionin neuvoston, Région Centren, Région Picardien, Département de la Haute-Garonnen, Région Bretagnen, Région Poitou-Charentes’n, Région Provence-Alpes-Côte d’Azurin, Région Bourgognen, Région Midi-Pyrénées’n, Région Auvergnen, Région Pays de la Loiren, Région Rhône-Alpes’n, Département des Côtes d’Armorin, Région Île de Francen ja Région Nord-Pas-de-Calais’n tekemien väliintulohakemusten osalta.

      (1)  EUVL C 346, 18.12.2010.


title: Asia T-274/05: The Black & Decker Corporationin 20.7.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/56

         The Black & Decker Corporationin 20.7.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-274/05)
   (2005/C 217/114)
   Kieli, jolla kannekirjelmä on laadittu: englanti
   The Black & Decker Corporation, kotipaikka Towson, Maryland (USA), on nostanut 20.7.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustaja on solicitor P. Harris.
   Atlas Copco Aktiebolag, kotipaikka Tukholma (Ruotsi), oli vastapuolena valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 788/2004-1 3.5.2005 tekemän riidanalaisen päätöksen

               —

               toteaa, että menettelyssä B622 318 esitetty väite jätetään tutkimatta

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan kantajalle tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat ja valituslautakuntamenettelystä aiheutuneet kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Kantaja

               Haettu tavaramerkki:

               Mustakeltainen värimerkki luokkaan 7 kuuluvia tavaroita varten (käsikäyttöiset siirrettävät sähkötyökalut jne.)

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Atlas Copco Aktiebolag

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Sellaiset rekisteröimättömät tavaramerkit ja merkit, joita on käytetty kaikissa jäsenvaltioissa sähkötyökalujen kaupassa

               Väiteosaston ratkaisu:

               Väitteen tutkimatta jättäminen

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Riidanalaisen päätöksen kumoaminen ja asian palautus väiteosaston käsiteltäväksi

               Kanneperusteet:

               Kantaja väittää, että väite olisi pitänyt jättää tutkimatta, koska siinä ei asetuksen N:o 2868/1995 (1) 18 säännön 1 kohdan vastaisesti yksilöity riittävän tarkasti niitä aikaisempia tavaramerkkejä ja merkkejä, joihin väite perustui.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13 päivänä joulukuuta 1995 annettu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, 15.12.1995, s. 1).


title: Asia T-10/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2011 — Kwang Yang Motor v. SMHV — Honda Giken Kogyo (polttomoottori, jonka päällä on tuuletin) (Yhteisömalli — Mitättömyysmenettely — Rekisteröity yhteisömalli, joka esittää polttomoottoria, jonka päällä on tuuletin — Aikaisempi kansallinen malli — Mitättömyysperuste — Yksilöllisen luonteen puuttuminen — Monimutkaisen tavaran osan näkyvät ominaisuudet — Erilaisen yleisvaikutelman puuttuminen — Asiantunteva käyttäjä — Mallin luojan vapaus — Asetuksen (EY) N:o 6/2002 4 ja 6 artikla sekä 25 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               22.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2011 — Kwang Yang Motor v. SMHV — Honda Giken Kogyo (polttomoottori, jonka päällä on tuuletin)
   (Asia T-10/08) (1)

   (Yhteisömalli - Mitättömyysmenettely - Rekisteröity yhteisömalli, joka esittää polttomoottoria, jonka päällä on tuuletin - Aikaisempi kansallinen malli - Mitättömyysperuste - Yksilöllisen luonteen puuttuminen - Monimutkaisen tavaran osan näkyvät ominaisuudet - Erilaisen yleisvaikutelman puuttuminen - Asiantunteva käyttäjä - Mallin luojan vapaus - Asetuksen (EY) N:o 6/2002 4 ja 6 artikla sekä 25 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2011/C 311/63
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Kwang Yang Motor Co., Ltd (Kaohsiung, Taiwan) (edustajat: asianajajat P. Rath, W. Festl-Wietek ja M. Wetzel)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha (Tokio, Japani) (edustajat: asianajajat T. Musmann, H. Timmann, M. Büttner ja S. von Petersdorff-Campen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SMHV:n kolmannen valituslautakunnan 8.10.2007 tekemän päätöksen (asia R 1337/2006-3), joka koskee Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaishan ja Kwang Yang Motor Co., Ltd:n välistä yhteisömallin mitättömäksi julistamista koskevaa menettelyä, kumoamisvaatimus.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kwang Yang Motor Co., Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 64, 8.3.2008.


title: Asian T-324/99poistaminen rekisteristä

text:
18.3.2000             FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 79/43
        Asian T-196/98 (1) poistaminen rekisteristä                            Asian T-208/99 (1)poistaminen rekisteristä
                         (2000/C 79/91)                                                        (2000/C 79/93)
                  (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                                          (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-             Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men kolmannen jaoston puheenjohtajan 26.11.1999 antamal-              men ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 27.1.2000 antamal-
la määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia         la määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
T-196/98, Eduardo Peña Abizanda ym. vastaan Euroopan                 rekisteristä on poistettu asia T-208/99, Martin Bangemann
yhteisöjen komissio.                                                  vastaan Euroopan unionin neuvosto.
(1) EYVL C 48, 20.2.1999.                                             (1) EYVL C 314, 30.10.1999.
        Asian T-101/99 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                               Asian T-324/99 (1)poistaminen rekisteristä
                         (2000/C 79/92)
                                                                                (2000/C 79/94)
                   (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men toisen jaoston puheenjohtajan 25.1.2000 antamalla                 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-           men ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 11.1.2000 antamal-
teristä on poistettu asia T-101/99. Adolfo Kind vastaan               la määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
Euroopan yhteisöjen komissio.                                         T-324/99, Association des Fonctionnaires Indépendants pour
                                                                      la Défense de la Fonction Publique Européenne (TAO/AFI) ja
(1) EYVL C 204, 17.7.1999.                                            Rosario De Simone vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
                                                                      (1) EYVL C 34, 5.2.2000.


title: Asia T-29/00: Deutsche Post AG:n 16.2.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 135/14                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      13.5.2000
–    vahvistaa, että hallinnollinen kirje on pätemätön henkilös-         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
     tökomitean PE:n 46 artiklan mukaisten oikeuksien rikko-
     misen vuoksi, ja                                                    –   julistaa mitättömäksi vastaajan 14.12.1999 tekemän
                                                                             päätöksen asetuksen (ETY) 4064/89 14 artiklan mukaisesta
                                                                             menettelystä (diaarinumero: IV/M.1610 – Deutsche Post/
–    määrää vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, erityi-
     sesti kantajien tarvitsemien asianajajien kulut, joiden suu-            trans-o-flex) ja kumoaa siinä määrätyt sakot;
     ruudesta ja maksamisesta ensimmäisen oikeusasteen tuo-
     mioistuin määrää.                                                   –   velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäynti-
                                                                             kulut kokonaisuudessaan ja
                                                                         –   velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajalle tämän sakkojen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                          maksamisen vakuudeksi toimittaman pankkitakauksen
                                                                             kustannukset, jos kantaja voittaa asian.
Kantajina ovat EKP:n henkilöstökomitea ja kolme kyseisen
komitean jäsentä. He vaativat EKP:n henkilöstön internetin               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
käyttöä koskevan hallinnollisen kirjeen peruuttamista ja sen
julistamista kokonaan pätemättömäksi.
                                                                         Kumottavaksi vaaditussa ratkaisussa komissio katsoo kantajan
                                                                         antaneen asetuksen (ETY) N:o 4064/89 mukaisessa menette-
Kanteensa tueksi kantajat esittävät pääosin seuraavat oikeudel-          lyssä asiassa IV/M.1447, Deutsche Post/trans-o-flex, te-
liset perusteet:                                                         kemässään ilmoituksessa tahallaan virheellisiä ja harhaanjohta-
                                                                         via tietoja määräysvallan hankkimisesta trans-o-flex Schnell-
                                                                         Lieferdienst GmbH:ssä. Päätöksen mukaan kantaja on myös
–    Antamalla riidanalaisen hallinnollisen kirjeen vastaaja hen-        antanut tahallaan virheellisiä tietoja vastauksissaan komission
     kilöstökomitean rikkoi EKP:n henkilöstön palvelukseenot-            useisiin tiedonsaantipyyntöihin. Tämän vuoksi kantajalle on
     toehtojen (PE) 46 ja 45 artiklan mukaista oikeutta tulla            määrätty 50 000 euron sakko erikseen mainitun asetuksen
     kuulluksi. Hallinnollisessa kirjeessä annettiin PE:n 45 artik-      14 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja erikseen sen 14 artiklan
     lassa tarkoitettuja henkilöstön työolosuhteita koskevia             1 kohdan c alakohdan nojalla.
     säännöksiä, minkä vuoksi sitä ei voitu antaa ilman, että
     henkilöstokomiteaa oli kuultu etukäteen.
                                                                         Kantaja arvostelee ratkaisua sillä perusteella, että vastaaja on
                                                                         tulkinnut 14 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 14 artiklan
–    Lisäksi hallinnollisessa kirjeessä säädetään henkilöstön            1 kohdan c alakohdassa olevaa ensimmäistä tunnusmerkistöä
     internetin käytön valvonnasta. Tämä saattaa vaarantaa               oikeudellisesti kestämättömällä tavalla. Kantajan mukaan ko-
     yksittäisten työntekijöiden yksilönsuojan. Komitean kuule-          missio on lisäksi käyttänyt väärin harkintavaltaansa. Kantaja ei
     minen etukäteen oli siten tarpeen työntekijöiden yksilönoi-         ole antanut virheellisiä eikä harhaanjohtavia tietoja sulautumi-
     keuksien varmistamiseksi.                                           saietta koskevassa ilmoituksessa eikä vastatessaan tiedonsaanti-
                                                                         pyyntöihin.
                                                                         Henkel KGaA:n 16.2.2000 sisämarkkinoiden harmoni-
Deutsche Post AG:n 16.2.2000 Euroopan yhteisöjen ko-                        sointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) nostama kanne
                missiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-30/00)
                            (Asia T-29/00)
                                                                                (2000/C 135/28)
                          (2000/C 135/27)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                         Henkel KGaA, Düsseldorf (Saksan liittotasavalta) on nostanut
                                                                         16.2.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
Deutsche Post AG, Bonn (Saksa), on nostanut 16.2.2000                    tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                rastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustajina ovat
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-             asianajajat Holger Friedrich Wissel ja Christian Osterrieth,
jan edustaja on asianajaja Dr. Ferdinand Hermanns, Meerbusch,            asianajotoimisto Clifford Chance Pünder, Düsseldorf, ja proses-
ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Marc                 siosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Aloyse May, 398
Loesch, 11 rue Goethe, Luxemburg.                                        route d’Esch, Luxemburg.


title: Asia C-419/99: Euroopan yhteisöjen komission 29.10.1999 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 20/12                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       22.1.2000
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      täytäntöönpanolle asetettuja määräaikoja. Tämä määräaika on
                                                                         päättynyt 30.9.1997, mutta Italian tasavalta ei ole toteuttanut
                                                                         komission vaatimuksissa mainitun direktiivin täytäntöönpa-
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan (josta on tullut                  non edellyttämiä toimenpiteitä.
EY 249 artikla) mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan
tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu,
mikä sisältää jäsenvaltioille asetetun velvoitteen noudattaa             (1) EYVL L 48, 19.2.1997, s. 20.
direktiivin täytäntöönpanemiseksi direktiivissä säädettyä mää-
räaikaa. Määräaika päättyi 30.6.1998 ilman, että Italian tasaval-
ta olisi antanut komission vaatimuksissa mainitun direktiivin
täytäntöönpanemiseksi tarpeellisia säädöksiä ja määräyksiä.
(1) EYVL L 59, 27.2.1998, s. 1.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 29.10.1999 Italian tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-420/99)
                                                                                (2000/C 20/25)
Euroopan yhteisöjen komission 29.10.1999 Italian tasa-                   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.10.1999 Euroo-
                 valtaa vastaan nostama kanne                            pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
                                                                         vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksikön
                          (Asia C-419/99)                                virkamies Richard B. Wainwright ja oikeudellisessa yksikössä
                                                                         toimiva kansallinen virkamies, tuomari Giacinto Bisogni, ja
                                                                         prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la Cruz,
                           (2000/C 20/24)                                rue Alcide de Gasperi, Centre Wagner.
Euroopan yhteisöjen komissio on 29.10.1999 nostanut kan-                 Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
teen Italian tasavaltaa vastaan Euroopan yhteisöjen tuomiois-
tuimessa. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen osaston                — toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut luontaisten
virkamies Richard B. Wainwright ja oikeudellisella osastolla                   kivennäisvesien hyödyntämistä ja markkinoille saattamista
työskentelevä tuomari Giacinto Bisogni, ja prosessiosoite Lu-                  koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
xemburgissa on c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,                    annetun neuvoston direktiivin 80/777/ETY muuttamisesta
Kirchberg.                                                                     28 päivänä lokakuuta 1996 annetun Euroopan parlamen-
                                                                               tin ja neuvoston direktiivin 96/70/EY (1) mukaisia velvoit-
                                                                               teitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-                 täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin-
tuin                                                                           nollisia määräyksiä, tai koska se ei ole ilmoittanut niiden
                                                                               antamisesta komissiolle;
— toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut erityisravin-
     noksi tarkoitettuja elintarvikkeita koskevan jäsenvaltioiden        — velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
     lainsäädännön lähentämisestä 19 päivänä joulukuuta anne-                  kulut.
     tun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
     96/84/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
     antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin nou-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     dattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
     määräyksiä tai ei ole ainakaan ilmoittanut näistä toimenpi-
     teistä säädetyssä määräajassa komissiolle, ja                       EY 249 artikla (aiempi EY:n perustamissopimuksen 189 artik-
                                                                         la), jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen
                                                                         nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, velvoittaa
— velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-               jäsenvaltiot noudattamaan direktiivin täytäntöönpanolle ase-
     kulut.                                                              tettua määräaikaa. Italian tasavalta ei ole antanut 28.10.1997
                                                                         päättyneeseen määräaikaan mennessä direktiivin täytäntöön-
                                                                         panon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      määräyksiä.
249 EY artiklassa (aiempi EY:n perustamissopimuksen 189                  (1) EYVL L 299, 23.11.1996, s. 26.
artikla), jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan
tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu,
asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus noudattaa direktiivien


title: Asia T-352/10: Kanne 26.8.2010 — Milux v. SMHV (RECTALCONTROL)

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/54

      Kanne 26.8.2010 — Milux v. SMHV (RECTALCONTROL)
      (Asia T-352/10)
      ()
      (2010/C 288/101)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Milux Holding SA (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja J. Bojs)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

         Vaatimukset

                  —

                  Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan asiassa R 1443/2009-4 28.7.2010 tekemä päätös on kumottava, ja

                  —

                  vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

         Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”RECTALCONTROL” luokkiin 9, 10 ja 44 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

         Tutkijan päätös: Yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen hylkääminen

         Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

         Kanneperusteet: Neuvoston asetusta N:o 207/2009 on rikottu, koska valituslautakunta sovelsi väärin syrjintäkiellon ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta tämän tapauksen tosiseikkoihin; toissijaisesti neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, ettei haettu tavaramerkki ole sellaisenaan riittävän erottamiskykyinen.


title: Asia C-278/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 26.6.2006 — Manfred Otten v. Landwirtschaftskammer Niedersachsen

text:
               2.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 26.6.2006 — Manfred Otten v. Landwirtschaftskammer Niedersachsen
   (Asia C-278/06)
   (2006/C 212/35)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesverwaltungsgericht
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Manfred Otten

      Vastaaja: Landwirtschaftskammer Niedersachsen

      Muu osapuoli: Jonny Kück

      Muu osapuoli: Liittovaltion edustaja Bundesverwaltungsgerichtissä
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Onko asetuksen (ETY) N:o 3950/92 (1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1256/1999 (2), 7 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että maitotilaa tai maidontuotantoon käytettävää maa-aluetta koskevan maanvuokrasuhteen päättyessä tila- tai pinta-alakohtaiset viitemäärät voivat palautua vuokranantajalle myös silloin, kun hän ei ole itse tuottaja tai ryhdy tuottajaksi, kun hän siirtää viitemäärät mahdollisimman pikaisesti valtion myyntipaikan kautta kolmannelle, joka on maidontuottaja?

      (1)  EYVL L 405, s. 1.

      (2)  EYVL L 160, s. 73.


title: Asia T-270/10: Kanne 8.6.2010 — Conceria Kara v. SMHV — Dima (KARRA)

text:
               14.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/54

         Kanne 8.6.2010 — Conceria Kara v. SMHV — Dima (KARRA)
   (Asia T-270/10)
   ()
   2010/C 221/87
   Kannekirjelmän kieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Conceria Kara Srl (Trezzano sul Naviglio, Italia) (edustaja: asianajaja P. Picciolini)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Dima — Gida Tekstil Deri Insaat Maden Turizm Orman Urünleri Sanayi Ve Ticaret Ltd Sti

      Vaatimukset

               —

               on kumottava toisen valituslautakunnan 29.3.2010 tekemä päätös valituksesta, joka koski SMHV:n päätöstä hylätä Conceria Karan esittämä väite yhteisön tavaramerkkiä koskevasta hakemuksesta nro 5 346 457 väitemenettelyn nro B 1 171 453 puitteissa

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: DIMA — TEKSTIL DERI INSAAT MADEN TURIZM ORMAN URÜNLERE SANAYI VE TICARET LTD. STI.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”KARRA” luokkiin 3, 9, 18, 20, 24, 25 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: italialaiset kuviomerkit ”KARA” (nro 765 532 luokkaan 35 kuuluvia tavaroita varten ja nro 761 972 luokkiin 18 ja 25 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten), yhteisön kuviomerkki nro 887 810 (”KARA”) muun muassa luokkiin 18 ja 25 kuuluvia tavaroita varten sekä italialaisen yhtiön ”CONCERIA KARA S.R.L.” toiminimi, jonka käyttöön vedotaan niiden samojen tavaroiden ja palveluiden osalta, joita aikaisemmat tavaramerkit koskevat

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksyttiin osittain.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin.

      Kanneperusteet: Perusteluiden puutteellisuus sekä asetuksen 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen tulkinta ja soveltaminen


title: Asia T-5/05: V.I.C. Verband der Internationalen Caterer in Deutschland e.V:n 10.1.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               2.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/32

         V.I.C. Verband der Internationalen Caterer in Deutschland e.V:n 10.1.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-5/05)
   (2005/C 82/60)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   V.I.C. Verband der Internationalen Caterer in Deutschland e.V, Berliini, on nostanut 10.1.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja K. Kühne.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               1.

               kumoaa 11.11.2004 päivätyssä kirjeessä olevan päätöksen evätä tutustuminen komissiolle 12.5.1978 tehtyyn Saksan viranomaisten anomukseen saada ottaa käyttöön poikkeavia erityistoimia, ja

               2.

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Riidanalaisessa päätöksessä komissio epäsi ns. avoimuusasetuksen (1) 4 artiklan 5 ja 6 kohdan nojalla kantajan pyynnön saada tutustua asiakirjoihin, jotka koskevat Saksan liittotasavallan anomusta saada ottaa käyttöön poikkeavia erityistoimia kuudennen arvonlisäverodirektiivin (2) 27 artiklan mukaisesti.
   Kantaja väittää, että tutustumispyynnön epääminen merkitsee kantajalle tosiasiallista oikeussuojan epäämistä, koska kantajan valituksen hylkääminen pääasian käsittelyssä perustui pyydettyyn asiakirjaan. Kantajan mukaan tutustumispyynnön epääminen on vastoin avoimuusasetusta.
   Kantajan mielestä tutustumispyynnön epääminen avoimuusasetuksen 4 artiklan 5 ja 6 kohdan nojalla on vastoin EU 1 artiklaa sekä EY 21, EY 207, EY 253 ja EY 255 artiklaa, koska pyydetyn asiakirjan jakelun estäminen ei ole perusteltua.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).

      (2)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (viides jaosto)  15 päivänä joulukuuta 2005 , asiassa C-250/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2002/19/EY — Sähköiset viestintäverkot ja niiden liitännäistoiminnot — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               11.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 36/12

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (viides jaosto)
   15 päivänä joulukuuta 2005,
   asiassa C-250/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2002/19/EY - Sähköiset viestintäverkot ja niiden liitännäistoiminnot - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2006/C 36/22)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asiassa C-250/04, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 14.6.2004, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään G. Zavvos ja M. Shotter) vastaan Helleenien tasavalta, (asiamiehenään N. Dafniou), yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Makarczyk sekä tuomarit R. Silva de Lapuerta ja M. P. Kūris (esittelevä tuomari), julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: R. Grass, on antanut 15.12.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1.

               Helleenien tasavalta ei ole noudattanut sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä (käyttöoikeusdirektiivi) 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/19/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2.

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 201, 7.8.2004.


title: Asia C-316/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vestre Landsret (Tanska) on esittänyt 1.7.2010 — Danske Svineproducenter v. Justitsministeriet

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 234/28

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vestre Landsret (Tanska) on esittänyt 1.7.2010 — Danske Svineproducenter v. Justitsministeriet
   (Asia C-316/10)
   ()
   2010/C 234/45
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Vestre Landsret

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Danske Svineproducenter

      Vastaaja: Justitsministeriet

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko EY:n perustamissopimuksen 249 artiklan toista kohtaa ja eläinten suojelusta kuljetuksen ja siihen liittyvien toimenpiteiden aikana sekä direktiivien 64/432/ETY ja 93/119/EY ja asetuksen (EY) N:o 1255/97 muuttamisesta annetun neuvoston asetuksen N:o 1/2005 (1) 37 artiklaa sekä 3 artiklan f ja g alakohdan, luettuna yhdessä [asetuksen N:o 1/2005] liitteessä I olevan II luvun 1.1 kohdan f alakohdan ja 1.2 kohdan kanssa, sekä 3 artiklan g alakohdan, luettuna yhdessä [asetuksen N:o 1/2005] liitteessä I olevan VII luvun D kohdan kanssa, säännöksiä tulkittava siten, että jäsenvaltio ei voi antaa kansallisia sääntöjä yksityiskohtaisista vaatimuksista, jotka koskevat kuljetuksia koskevaa sisäkorkeutta, tarkastuskorkeutta ja lastaustiheyttä?

      (1)  EUVL L 3, s. 1


title: Yhdistetyt asiat C-128/07-C-131/07: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 16.1.2008 (Commissione tributaria provinciale di Latinan (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Angelo Molinari (C-128/07), Giovanni Galeota (C-129/07), Salvatore Barbagallo (C-130/07) ja Michele Ciampi (C-131/07) v. Agenzia delle Entrate — Ufficio di Latina (Direktiivi 76/207/ETY — Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu — Lähtökorvaus — Veroetuus, joka myönnetään eri sukupuolta oleville työntekijöille eri ikäisinä)

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/10

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 16.1.2008 (Commissione tributaria provinciale di Latinan (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Angelo Molinari (C-128/07), Giovanni Galeota (C-129/07), Salvatore Barbagallo (C-130/07) ja Michele Ciampi (C-131/07) v. Agenzia delle Entrate — Ufficio di Latina
   (Yhdistetyt asiat C-128/07-C-131/07) (1)

   (Direktiivi 76/207/ETY - Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu - Lähtökorvaus - Veroetuus, joka myönnetään eri sukupuolta oleville työntekijöille eri ikäisinä)
   (2008/C 92/16)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Commissione tributaria provinciale di Latina
   Asianosaiset

      Kantajat: Angelo Molinari (C-128/07), Giovanni Galeota (C-129/07), Salvatore Barbagallo (C-130/07) ja Michele Ciampi (C-131/07)

      Vastaaja: Agenzia delle Entrate — Ufficio di Latina
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Commissione tributaria provinciale di Latina — Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9.2.1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY (EYVL L 39, s. 40) ja miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19.12.1979 annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY (EYVL L 6, s. 24) tulkinta — Asiassa C-207/04, Vergani, annetun tuomion tulkinta ja ulottuvuus — Tiettyyn ikäryhmään kuuluvien työntekijöiden siirtymistä työelämän ulkopuolelle kannustetaan kantamalla työsuhteen päättymisen johdosta maksetuista summista alhaisempi vero — Veroetuus, joka myönnetään eri sukupuolta oleville työntekijöille eri ikäisinä
   Määräysosa

               1)

               Asiassa C-207/04, Vergani, 21.7.2005 annetun tuomion johdosta, jossa todetaan kansallisen lainsäädännön olevan ristiriidassa yhteisön oikeuden kanssa, kyseisen jäsenvaltion viranomaisten on toteutettava kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet, jotka ovat aiheellisia niille yhteisön oikeudesta johtuvien velvoitteiden täyttämisen varmistamiseksi niiden alueella. Kyseisillä viranomaisilla säilyy vapaus valita toteutettavat toimenpiteet, mutta niiden on erityisesti valvottava, että kansallinen oikeus saatetaan mahdollisimman nopeasti yhdenmukaiseksi yhteisön oikeuden kanssa ja että yhteisön oikeudesta yksityisille johtuville oikeuksille annetaan täysi oikeusvaikutus. Silloin kun yhteisön oikeuden vastainen syrjintä on todettu, niin kauan kuin tasa-arvoisen kohtelun palauttavia toimenpiteitä ei ole toteutettu, kansallisen tuomioistuimen on jätettävä soveltamatta syrjivä kansallinen säännös tarvitsematta pyytää tai odottaa, että lainsäätäjä sitä ennen kumoaisi kyseisen säännöksen, ja sen on sovellettava epäedullisessa asemassa olevan ryhmän jäseniin samaa järjestelmää kuin toiseen ryhmään kuuluviin henkilöihin.

               2)

               Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19.12.1979 annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY 7 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädettyä poikkeusta ei voida soveltaa sellaiseen verotoimenpiteeseen, josta säädetään 22.12.1986 annetun presidentin asetuksen nro 917 17 §:n 4 bis momentissa, sellaisena kuin tämä asetus on 2.9.1997 annetulla asetuksella nro 314 muutettuna.

      (1)  EUVL C 117, 26.5.2007.


title: Asia C-327/01: Euroopan yhteisöjen komission 31.8.2001 Irlantia vastaan nostama kanne

text:
10.11.2001               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 317/13
meen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-                    Euroopan yhteisöjen komission 31.8.2001 Irlantia vastaan
mioistuimen neljännen jaoston yhdistetyissä asioissa T-357/99                                         nostama kanne
ja T-358/99, Telefon & Buch VerlagsgmbH vastaan sisämarkki-
noiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV),
14.6.2001 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajana on                                               (Asia C-327/01)
Rechtsanwalt H.G. Zeiner, asianajotoimisto Zeiner & Zeiner,
Schillinggasse 6, A-1010 Wien.                                                                       (2001/C 317/22)
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 31.8.2001 Euroo-
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                            pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
                                                                          Kantajan asiamiehenä on Mikko Huttunen, prosessiosoite
1.    kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yh-                  Luxemburgissa.
      distetyissä asioissa T-357/99 ja T-358/99, Telefon & Buch
      Verlags GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto,
      14.6.2001 antaman tuomion,                                          Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                          1.     toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut kansainvälisen siviili-
2.    toteaa, että sanat UNIVERSALTELEFONBUCH ja UNI-                            ilmailun yleissopimuksen liitteessä 16 (toinen painos
      VERSALKOMMUNIKATIONSVERZEICHNIS soveltuvat                                 1988) olevan 1 niteen II osan 2 lukuun kuuluvien
      yhteisön tavaramerkeiksi, täyttävät tavaramerkkiasetuk-                    ääntä hitaammin lentävien lentokoneiden liikennöimisen
      sen 4 artiklassa säädetyt edellytykset eivätkä ole tavara-                 rajoittamisesta       annetun       neuvoston      direktiivin
      merkkiasetuksen 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa                          92/14/ETY (1) muuttamisesta 30 päivänä maaliskuuta
      tarkoitetusti yksinomaan kuvailevia,                                       1998 annetun neuvoston direktiivin 98/20/EY (2) mukai-
                                                                                sia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktii-
3.    palauttaa asian SMHV:oon uudelleen käsiteltäväksi ja                       vin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin-
      päätettäväksi ja velvoittaa SMHV noudattamaan Euroo-                       nollisia määräyksiä ja koska se ei ole ilmoittanut näistä
      pan yhteisöjen tuomioistuimen päätöstä, sekä                               toimenpiteistä komissiolle;
                                                                          2.     velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
4.    velvoittaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston kor-
      vaamaan valittajan oikeudenkäntikulut.
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat yhden-
                                                                          mukaiset asian C-323/01 oikeudellisten perusteiden ja pääa-
                                                                          siallisten perusteluiden kanssa (3); täytäntöönpanolle säädetyn
Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annetun                ajan päättyminen 1.3.1999.
neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan
c alakohdan virheellinen soveltaminen, koska kyseinen lain-
kohta oli käsitetty liian laajasti ja näin ollen sitä tulkittiin          (1) EYVL 76, 23.3.1992, s. 21.
virheellisesti: käsiteltävänä olevassa asiassa ja ensimmäisen             (2) EYVL L 107, 7.4.1998, s. 4.
oikeusasteen tuomioistuimen mukaan sellaiset tunnetut uudis-              (3) Ks. tämän virallisen lehden, s. 12.
sanat eivät voi olla tavaramerkkejä, jos niihin kohdistuu
vapaana pitämisen tarve. Sekaannuttaisiin elinkeinonharjoitta-
jien luovuuteen, jos sellaiset sanat, joita tähän mennessä ei
vielä ole käytetty tai joita ei vielä ole käytetty tiettyjä tavaroita
tai palveluita varten ja jotka sen johdosta eivät elinkeinotoimin-
nassa myöskään ole olleet tarpeellisia, pitäisi pitää vapaana
elinkeinotoimintaa varten; asetuksen N:o 40/94 perusteella
tämä ei ole perusteltavissa. Jos asetuksen N:o 40/94 7 artiklan           Euroopan yhteisöjen komission 31.8.2001 Irlantia vastaan
1 kohdan c alakohdan ehdotonta hylkäysperustetta tulkittaisiin                                        nostama kanne
niin laajasti, kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
riitautetussa tuomioissaan on tehnyt, olisivat tämän asetuksen
12 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetyt rajoitukset                                               (Asia C-328/01)
tarpeettomia.
                                                                                (2001/C 317/23)
(1) EYVL 1994, L 11, 14.1.1994, s. 1.                                     Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 31.8.2001 Euroo-
                                                                          pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
                                                                          Kantajan asiamiehenä on Mikko Huttunen, prosessiosoite
                                                                          Luxemburgissa.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 30 päivänä kesäkuuta 2005, asiassa T-439/03, Ulrike Eppe vastaan Euroopan parlamentti (Avoin kilpailu — Päätös olla hyväksymättä hakijaa kokeisiin — Vaadittu ammatillinen kokemus)

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/38

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   30 päivänä kesäkuuta 2005,
   asiassa T-439/03, Ulrike Eppe vastaan Euroopan parlamentti (1)

   (Avoin kilpailu - Päätös olla hyväksymättä hakijaa kokeisiin - Vaadittu ammatillinen kokemus)
   (2005/C 217/85)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa T-439/03, Ulrike Eppe, kotipaikka Hannover (Saksa), edustajanaan asianajaja W. Klöber, vastaan Euroopan parlamentti (asiamiehinään J. de Wachter ja N. Lorenz, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa kantaja on vaatinut yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan yhtäältä kilpailun EUR/A/167/02 valintalautakunnan 24.2.2003 ja 28.4.2003 tekemät päätökset ja toisaalta nimittävän viranomaisen 17.9.2003 tekemän päätöksen, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Vilaras sekä tuomarit F. Dehousse ja D. Šváby, kirjaaja: H. Jung, on 30.6.2005 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, mukaan lukien välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut.

      (1)  EUVL C 94, 17.4.2004.


title: Asia C-485/11: Kanne 22.9.2011 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               3.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 355/9

         Kanne 22.9.2011 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-485/11)
   2011/C 355/15
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bordes ja G. Braun)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, ettei Ranskan tasavalta ole noudattanut sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/20/EY (1) 12 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on ottanut audiovisuaalisesta viestinnästä 5.3.2009 annetun lain nro 2009-258 (2) 33 §:llä käyttöön sähköisen viestinnän toimijoihin kohdistuvan ylimääräisen maksun

               —

               Ranskan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio ilmoittaa kanteensa tueksi epäilevänsä sitä, onko yleisen verolain 302 bis KH §, joka on säädetty audiovisuaalisesta viestinnästä ja uudesta julkisen television palvelusta 5.3.2009 annetun lain nro 2009-258 33 §:llä, yhteensopiva edellä mainitun valtuutusdirektiivin kanssa. Koska vastaaja perii maksun yrityksiltä, jotka yleisvaltuutuksen perusteella käyttävät sähköistä viestintäverkkoa tai tarjoavat sähköiseen viestintään liittyvää palvelua, se rikkoo komission mukaan erityisesti direktiivin 12 artiklaa. Komissio riitauttaa kansallisten viranomaisten näkemyksen siitä, että mainittu artikla koskee ainoastaan sellaisia maksuja, joita jäsenvaltiot voivat periä valtuutuksen myöntämisen tai sähköisen viestinnän toimijoita koskevaan valtuutusmenettelyyn liittyvän toimen ”mukaisesti”. Komission mukaan mainitun 12 artiklan tarkoituksena on nimittäin kattaa kaikki ”hallinnollisen” maksun muodot, toisin sanoen myös kaikki sellaiset kulut, jotka liittyvät valtuutusjärjestelmän hallinnointiin, valvontaan ja soveltamiseen, eikä ainoastaan valtuutuksen antamiseen liittyvät kulut.

      (1)  EYVL L 108, s. 21.

      (2)  JORF nro 0056, s. 4321.


title: Asia T-503/13 P: Valitus, jonka Luigi Marcuccio on tehnyt 19.9.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-32/12, Marcuccio v. komissio, 12.7.2013 antamasta määräyksestä

text:
               9.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 325/49

         Valitus, jonka Luigi Marcuccio on tehnyt 19.9.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-32/12, Marcuccio v. komissio, 12.7.2013 antamasta määräyksestä
   (Asia T-503/13 P)
   2013/C 325/79
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan kokonaisuudessaan ja poikkeuksitta Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen asiassa F-32/12, Marcuccio v. komissio, 12.7.2013 antaman määräyksen

               —

               palauttamaan asian sitä ensimmäisenä oikeusasteena käsitelleeseen tuomioistuimeen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa kahteen valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu siihen, että virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 14 artikla on lainvastainen, koska se on tautologinen ja järjenvastainen, ja joka tapauksessa mainittua 14 artiklaa on tulkittu ja sovellettu väärin, virheellisesti, harhaanjohtavasti ja järjenvastaisesti, minkä seurauksena on rikottu vakavalla ja ilmeisellä tavalla oikeusperiaatetta, jonka mukaan toimivaltainen tuomioistuin määritetään laissa ja johon viitataan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa.

               2)

               Toinen valitusperuste, joka perustuu perustelujen täyteen puuttumiseen, koska asiaa ei ole tutkittu ja päättely on itsestään selvää, tautologista ja mielivaltaista ja tosiseikkoja on vääristetty, ja asiaan liittyy oikeudellinen virhe myös, koska prosessuaalista seikkaa on arvioitu ilmeisen harhaanjohtavasti.


title: Asia T-399/02: Eurocermex SA:n 31.12.2002 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa vastaan nostama kanne

text:
C 44/44                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                           22.2.2003
jakelusopimukseen, jolla asetettiin vientikieltoja, ja toimitta-      Eurocermex SA:n 31.12.2002 sisämarkkinoiden harmoni-
neen tietoja, joiden avulla rinnakkaistuonnin alkuperä on                         sointivirastoa vastaan nostama kanne
pyritty selvittämään. Kantajalle on lisäksi määrätty 1,5 miljoo-
nan euron suuruinen sakko.
                                                                                (Asia T-399/02)
                                                                                (2003/C 44/81)
Kantaja ei kiistä aineellisia seikkoja, joihin päätös perustuu. Se
väittää kuitenkin, että komission päätöstä rasittaa oikeudelli-
nen virhe useista eri syistä ja esittää väitteidensä tueksi                               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
seuraavaa:
–     EY 81 artiklaa on sovellettu väärin Linean ja Nintendo          Eurocermex SA, kotipaikka Evere (Belgia), on nostanut
      Corporation Ltd.:n välisen ensimmäisen jakelusopimuk-           31.12.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
      sen osalta ja sen osalta, minkälainen vastuu kantajalla on      tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-
      katsottu olevan osapuolten välisistä kilpailunvastaisista       rastoa vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja André Bert-
      käytännöistä.                                                   rand.
–     Kanteen kohteena oleva päätös on ristiriitainen ja EY           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
      253 artiklan vastainen. Siitä huolimatta, että komission
      mukaan Nintendon ja sen vähittäismyynti- ja tukkumyyn-          –     kumoaa päätöksen, jossa tutkija totesi, että kyseessä
      tiasiakkaiden väliset suhteet ja John Menziesin ja hänen              ollut kolmiulotteinen merkki ei soveltunut tavaramerkiksi
      asiakkaidensa väliset suhteet ovat samanalaiset kuin Nin-             seuraaville tuotteille tai palveluille: ”oluet, limonadit ja
      tendon ja sen hyväksyttyjen jakelijoiden väliset suhteet,             hedelmäjuomat” sekä ”ravintolat, baarit ja pikaruokalat”;
      komissio on hyväksynyt erilaiset syytteet ja seuraamukset
      katsoen, että ainoastaan Nintendo ja kansalliset jakelijat
      ovat osallistuneet asiassa kyseessä oleviin sopimuksiin ja      –     palaittaa asian tutkijan uudelleen käsiteltäväksi:
      järjestelyihin.
                                                                      –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–     Sitä taloudellista tilannetta, jossa sopimukset ja järjestelyt,
      joista osapuolia syytetään, on toteutettu, ei ole asianmu-
      kaisesti arvioitu. Komissio ei ole yksityiskohtaisesti määri-
      tellyt relevantteja markkinoita, arvioinut Nintendon ase-       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      maa tällä tavoin yksilöidyillä relevanteilla markkinoilla
      tyytyen ainoastaan tarkastelemaan sen markkinaosuuksia
      tietyissä jäsenvaltioissa, eikä se ole arvioinut Nintendon      Kyseessä oleva merkki:          Kolmiulotteinen merkki, joka esit-
      asemaa markkinoilla vuonna 1992, eli vuonna, jolloin                                            tää ”long neck” -tyyppistä pulloa,
      jakelusopimukset tehtiin, eikä 1992–1997 välisellä jak-                                         jonka suuhun on asetettu sitruu-
      solla, ottaen täysin sattumanvaraisesti huomioon tietyt                                         nan neljännes, jossa esiintyy kel-
      määrätyt vuodet.                                                                                taista ja vihreää väriä.
                                                                      Tuote tai palvelu:              Luokissa 16, 25, 32 ja 42 tarkoite-
–     Asetuksen (ETY) N:o 17/26 15 artiklan 2 kohtaa ja                                               tut tuotteet ja palvelut.
      yhdenvertaisen kohtelun periaatetta sekä suhteellisuuspe-
      riaatetta on loukattu arvioimalla väärin kantajan menette-      Päätös, josta valituslau-       Rekisteröinnin       hyväksyminen
      lyn taustalla olevat tavoitteet ja seuraamuksen suuruutta       takuntaan on valitettu:         luokissa 16 ja 25 ja sen hylkäämi-
      määritettäessä, koska sakko on suurempi kuin maksimi-                                           nen luokissa 32 ja 42.
      tuotto, minkä lisäksi sakon perusta on määritetty väärin
      eikä lievennysperusteita ole sovellettu.
                                                                      Oikeudelliset perusteet:        Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan
                                                                                1 kohdan b alakohdan ja
                                                                                3 kohdan rikkominen.


title: Asia T-107/07 P: Valitus, jonka Francisco Rossi Ferreras on tehnyt 16.4.2007 virkamiestuomioistuimen asiassa F-42/05, Rossi Ferreras v. komissio, 1.2.2007 antamasta tuomiosta

text:
               9.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/20

         Valitus, jonka Francisco Rossi Ferreras on tehnyt 16.4.2007 virkamiestuomioistuimen asiassa F-42/05, Rossi Ferreras v. komissio, 1.2.2007 antamasta tuomiosta
   (Asia T-107/07 P)
   (2007/C 129/35)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Francisco Rossi Ferreras (Luxemburg, Luxemburgin suurherttuakunta) (edustaja: asianajaja F. Frabetti)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               virkamiestuomioistuimen 1.2.2007 antama tuomio asiassa F-42/05 on kumottava

               —

               valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset on hyväksyttävä, ja asiassa F-42/05 nostettu kanne on näin ollen lähinnä otettava tutkittavaksi ja hyväksyttävä

               —

               toissijaisesti asia on palautettava virkamiestuomioistuimeen

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja vaatii valituksessaan, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa virkamiestuomioistuimen tuomion, jossa hylättiin kanne, jolla hän vaati 1.1. ja 31.12.2003 väliseltä ajanjaksolta laaditun urakehitystä koskeva kertomuksensa kumoamista ja komission velvoittamista korvaamaan hänelle väitetysti aiheutuneen vahingon.
   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi siihen, että virkamiestuomioistuin teki useita oikeudellisia virheitä, kun se tarkasteli ensimmäisessä oikeusasteessa esitettyjä kahta kanneperustetta.


title: Asia C-278/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 26.6.2008 — Die BergSpechte Outdoor Reisen und Alpinschule Edi Koblmüller GmbH v. Günter Guni ja trekking.at Reisen GmbH

text:
               30.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/30

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 26.6.2008 — Die BergSpechte Outdoor Reisen und Alpinschule Edi Koblmüller GmbH v. Günter Guni ja trekking.at Reisen GmbH
   (Asia C-278/08)
   (2008/C 223/46)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Oberster Gerichtshof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Die BergSpechte Outdoor Reisen und Alpinschule Edi Koblmüller GmbH

      Vastaaja: Günter Guni ja trekking.at Reisen GmbH
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun neuvoston ensimmäisen direktiivin 89/104/ETY (1) 5 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että tavaramerkkiä käytetään tavaramerkin haltijalle varatulla tavalla, kun kyseinen tavaramerkki tai sen kanssa samankaltainen merkki (kuten sana- ja kuviomerkin sanaosa) varataan hakukonepalvelussa avainsanaksi, ja siksi syötettäessä tavaramerkki tai sen kanssa samankaltainen merkki hakukoneeseen hakusanaksi tietokoneen ruutuun ilmestyy mainos samoista tai samankaltaisista tavaroista tai palveluista?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:

                           A)

                           Jos käytetään hakusanaa, joka on sama kuin tavaramerkki, samojen tavaroiden tai palveluiden mainostamiseen, loukataanko tällöin tavaramerkin haltijan yksinoikeutta riippumatta siitä, näkyykö mainos osumalistalla vai kyseisestä listasta erotetussa mainostilassa, ja siitä, kutsutaanko sitä ”ilmoitukseksi”?

                           B)

                           Käytettäessä merkkiä, joka on sama kuin tavaramerkki ja samankaltaisia tavaroita tai palveluita varten, tai käytettäessä tavaramerkin kanssa samankaltaista merkkiä, joka on samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluita varten, riittääkö se, että mainosta kutsutaan ”ilmoitukseksi”, ja/tai se, ettei se ilmene osumalistalla vaan siitä erotetussa mainostilassa, sulkemaan pois sekaannusvaaran?

      (1)  EYVL 1989, L 40, s. 1.


title: Asia C-44/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 27.1.2017 – Scotch Whisky Association v. Michael Klotz

text:
               18.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 121/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 27.1.2017 – Scotch Whisky Association v. Michael Klotz
   (Asia C-44/17)
   (2017/C 121/20)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Hamburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Scotch Whisky Association

      Vastaaja: Michael Klotz

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Edellyttääkö rekisteröidyn maantieteellisen merkinnän ”välillinen kaupallinen käyttö” tislatuille alkoholijuomille asetuksen (EY) N:o 110/2008 (1) 16 artiklan a alakohdan mukaan, että rekisteröityä maantieteellistä merkintää käytetään samassa tai foneettisesti ja/tai optisesti toisiaan muistuttavassa muodossa, vai riittääkö, että riidanalainen merkin osa herättää asianomaisessa kohderyhmässä jonkinlaisen mielleyhtymän rekisteröityyn maantieteelliseen merkintään tai maantieteelliseen alueeseen?
               Mikäli viimeksi mainittu riittää: Onko tutkittaessa sitä, onko kyse ”välillisestä kaupallisesta käytöstä”, merkitystä myös sillä, mihin ympäristöön riidanalainen merkin osa sisältyy, vai eikö tämä ympäristö voi estää katsomasta käyttöä rekisteröidyn maantieteellisen merkinnän välilliseksi kaupalliseksi käytöksi silloinkaan, kun riidanalaisen merkin osan mukana seuraa merkintä tuotteen oikeasta lähtöpaikasta?

               2)

               Edellyttääkö ”mielleyhtymä” rekisteröityyn maantieteelliseen merkintään asetuksen (EY) N:o 110/2008 16 artiklan b alakohdan mukaan, että rekisteröity maantieteellinen merkintä ja riidanalainen merkin osa muistuttavat toisiaan foneettisesti ja/tai optisesti, vai riittääkö, että riidanalainen merkin osa herättää asianomaisessa kohderyhmässä jonkinlaisen mielleyhtymän rekisteröityyn maantieteelliseen merkintään tai maantieteelliseen alueeseen?
               Mikäli viimeksi mainittu riittää: Onko tutkittaessa sitä, onko kyse ”mielleyhtymistä”, merkitystä myös sillä, mihin ympäristöön riidanalainen merkin osa sisältyy, vai eikö tämä ympäristö voi estää katsomasta, että merkin riidanalainen osa aiheuttaa lainvastaisen mielleyhtymän, silloinkaan, kun riidanalaisen merkin osan mukana seuraa merkintä tuotteen oikeasta lähtöpaikasta?

               3)

               Onko tutkittaessa sitä, onko kyse asetuksen (EY) N:o 110/2008 16 artiklan c alakohdan mukaisesta ”muusta väärästä tai harhaanjohtavasta merkinnästä”, merkitystä sillä, mihin ympäristöön riidanalainen merkin osa sisältyy, vai eikö tämä ympäristö voi estää katsomasta merkintää harhaanjohtavaksi merkinnäksi silloinkaan, kun riidanalaisen merkin osan mukana seuraa merkintä tuotteen oikeasta lähtöpaikasta?

      (1)  Tislattujen alkoholijuomien määritelmistä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojaamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1576/89 kumoamisesta 15.1.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 110/2008 (EUVL 2008, L 39, s. 16).


title: Asia T-26/07: Kanne 7.2.2007 — LIPOR v. komissio

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/40

         Kanne 7.2.2007 — LIPOR v. komissio
   (Asia T-26/07)
   (2007/C 82/89)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: LIPOR — Serviço Intermunicipalizado de Gestão do Grande Porto (Gondomar, Portugali) (edustajat: asianajajat P.Pinheiro, M. Gorjão-Henriques ja F. Quintela)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Portugalin valtiolle osoitetun, 17.10.2006 tehdyn päätöksen C(06) 5008 1 artiklan kumoaminen siltä osin kuin siinä todetaan, että 7.12.1993 tehdyllä komission päätöksellä C(93)3347/3, 21.12.1994 tehdyllä komission päätöksellä C(94) 3721 lopullinen/3 ja 17.12.1996 tehdyllä komission päätöksellä C(96) 3923 lopullinen — jotka on koonnettu 28.7.1998 tehdyllä päätöksellä C(98) 2283/f — myönnettyjä tukia koheesiorahastosta vähennetään 1 511 591 eurolla, sekä sitä koskevan päätöksen, että jäsenvaltion on maksettava takaisin tämä määrä, osittainen kumoaminen,

               —

               riidanalaisen päätöksen 1 artiklan kumoaminen siltä osin kuin siinä määrätään 100 prosentin rahoituksellisesta oikaisusta kantajan IDADin kanssa tekemien sopimusten osalta suhteellisuusperiaatteen vastaisesti ja siten määrätään jäsenvaltio palauttamaan 458 683 euroa,

               —

               komission velvoittaminen korvaamaan oikeudenkäyntikulut, kantajan kulut mukaan lukien,

               —

               toissijaisesti riidanalaisen päätöksen 1 artiklan osittainen kumoaminen kantajan Hidroprojecton kanssa tekemien sopimusten osalta suhteellisuusperiaatteen loukkaamisen vuoksi,

               —

               viime kädessä sen varalta, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulisi siihen tulokseen, että Lipor ei ole täyttänyt kokonaan direktiivin 92/50/ETY mukaisia velvoitteitaan, sen toteaminen, että komissio on loukannut suhteellisuusperiaatetta vahvistaessaan Hidroprojecton kanssa tehtyjä sopimuksia koskevan rahoituksellisen oikaisun 100 prosentiksi.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi oikeudellisiin virheisiin, ilmeisiin arviointivirheisiin, riittämättömään ja virheelliseen perusteluun ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen.
   Kantaja väittää Hidroprojecton kanssa vuonna 1989 tekemänsä sopimuksen osalta, että komissio on tehnyt arviointivirheen tämän sopimuksen D osan arvioinnissa.
   Kantaja väittää samojen sopimuspuolten vuonna 1997 tekemien sopimusten osalta, että komissio on tehnyt virheellisen arvioinnin, koska se ei ole ymmärtänyt, että näillä osittain konkretisoitiin vuoden 1989 sopimus ja osittain sitä laajennettiin, koska se oli hankkeen kehittymiselle välttämätöntä. Lisäksi kantaja moittii komissiota siitä, että se on lähtenyt siitä, että kyseiset sopimukset olisi pitänyt saattaa tarjouskilpailumenettelyn alaisiksi. Kantajan mielestä näihin sopimuksiin pätee direktiivin 92/50 11 artiklan mukainen poikkeus, vaikka niitä tarkasteltaisiinkin vuoden 1989 sopimukseen nähden itsenäisinä ja vaikka lähdettäisiinkin siitä, että ne ylittäisivät direktiivin 92/50 mukaisen kynnysarvon, josta lähtien sopimus on tarjouskilpailumenettelyn kohteena.
   Kantaja toteaa myös samojen sopimuspuolten 28.3. ja 28.4.1995 tekemistä sopimuksista, että komissio on tehnyt arviointivirheen, kun se on pitänyt niitä yhtenä ainoana sopimuksena ja vuoden 1989 sopimuksen laajentamisena ja lähtenyt siitä että tarjouskilpailumenettelyn olisi pitänyt edeltää sopimuksen tekoa. Tosiasiassa kyseessä on kaksi sopimusta, jotka on tehty eri aikoina, eikä toinen niistä saavuttanut kynnysarvoa, josta lähtien se olisi pitänyt saattaa tarjouskilpailumenettelyn kohteeksi. Joka tapauksessa molemmat niistä on Portugalin lainsäädännön mukaan tehty aikana, jolloin direktiiviä 92/50 ei vielä oltu saatettu osaksi kansallista oikeusjärjestystä.
   Lopuksi kantaja myöntää IDADin kanssa vuonan 1999 tekemistään sopimuksista, että komissio oli saanut tarkastella niitä yhdessä määrittääkseen niiden arvot ja sen, sovelletaanko niihin mahdollisesti julkisia hankintoja koskevia sääntöjä, mutta se selittää syyt, joiden vuoksi on tehty erilliset sopimukset ja väittää, että IDAD on julkinen laitos ja siten direktiivissä 92/50 tarkoitettu hankintaviranomainen. Komission olisi pitänyt ottaa tämä huomioon eikä se olisi saanut määrätä 100 prosentin suuruisesta rahoituksellisesta oikaisusta. Tämä oikaisu on ristiriidassa suhteellisuusperiaatteen kanssa.


title: Asia F-110/15: Virkamiestuomioistuimen määräys 3.5.2016 – Grzebielec v. komissio

text:
               20.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 222/50

         Virkamiestuomioistuimen määräys 3.5.2016 – Grzebielec v. komissio
   (Asia F-110/15) (1)

   (2016/C 222/81)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 328, 5.10.2015, s. 36.