title: Asia C-351/99 P: Società Eridania SpA:n, Società ISI - Industria Saccarifera Italiana Agroindustriale SpA:n, Società Sadam Zuccherifici Divisione della S.E.C.I. - Società Esercizi Commerciali Industriali SpA:n, Società Sadam Castiglionese SpA:n, Società Sadam Abruzzo SpA:n, Società Zuccherificio del Molise SpA:n ja Società S.F.I.R. - Società Fondiaria Industriale Romagnola SpA:n 22.9.1999 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-158/95, Eridania Zuccherifici Nazionali SpA ym. vastaan Euroopan unionin neuvosto, 8.7.1999 antamasta tuomiosta

text:
C 352/24                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         4.12.1999
     — Asetuksen N:o 4253/88 24 artiklan rikkominen:                     Industriali SpA, Bologna, Società Sadam Castiglionese SpA,
         Tämän toimivaltuuden käyttämiselle säädettyjen me-              Bologna, Società Sadam Abruzzo SpA, Bologna, Società
         nettelyllisten edellytysten laiminlyönti. Ennen rii-            Zuccherificio del Molise SpA, Termoli, ja Società S.F.I.R. –
         danalaisen päätöksen tekemistä ei ole suoritettu                Società Fondiaria Industriale Romagnola SpA, Cesena, joka
         minkäänlaista eikä varsinkaan aiheellista tutkimusta            on fuusion yhteydessä sulauttanut itseensä myös Ponteco
         niistä toimenpiteistä, joita varten ensimmäisen enna-           Zuccheri SpA -nimisen yhtiön, Cesena, ovat valittaneet
         kon maksatusta on pyydetty. Riidanalaisessa                     22.9.1999 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan
         päätöksessä mainitaan kyllä PO V/G/3:n laatima Rijn-            yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensim-
         mondin ja Gelderlandin alueita koskeva seurantakerto-           mäisen jaoston asiassa T-168/95, Eridania Zuccherifici Nazio-
         mus, mutta tällä seurantakertomuksella ei ole mitään            nali SpA ym. vastaan Euroopan unionin neuvosto, 8.7.1999
         tekemistä sen toiminnan kanssa, jota varten ennakon             antamasta tuomiosta. Valittajien asiamiehina ovat solicitor
         maksatusta on pyydetty. Kertomus koskee menneisyy-              Bernard O’Connor, High Court of Ireland, ja asianajaja Ivano
         dessä tapahtunutta toimintaa ja toiseksi se liittyy             Vigliotti, Genova, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajo-
         näihin alueisiin vähemmän kuin toiminnat, joita varten          toimisto Arsène Kronshagen, 22 rue Marie-Adélaïde, L-2128
         16.3.1999 päivätyllä kirjeellä pyydettiin ensimmäistä           Luxembourg.
         ennakkoa. Lisäksi seurantakertomus koskee toimintaa,
         jonka tarkoituksena on tavoitteen 3 toteuttaminen,
         kun riidanalainen päätös sen sijaan ei koske toimintaa          Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
         ainoastaan tavoitteen 3 vaan myös tavoitteiden 1, 2 ja
         5b sekä Employment-yhteisöaloitteen toteuttamiseksi.            1. kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuo-
                                                                             mion, jolla se jätti tutkimatta kanteen, jossa kantajat
— Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen: Riidanalainen                       vaativat sitä kumoamaan asetuksen (EY) N:o 1534/95 (1),
     päätös ylittää sen, mikä on välttämätöntä yhteisön talou-               erityisesti sen 4 artiklan, ja asetuksen (EY) N:o 1101/95 (2)
     dellisten etujen turvaamiseksi. Riidanalaisesta päätöksestä             (siltä osin kuin sen 1 artiklan 13 kohdassa korvataan
     aiheutuvat kulut hankkeen käynnistäjille, joita tarkastukset            asetuksen (ETY) N:o 1785/81 (3) 46 artikla ja poistetaan
     eivät ole lainkaan koskeneet ja joiden osalta seurantakerto-            Italian valtiolta mahdollisuus myöntää korvauksia italialai-
     muksessa todetaan, että tarkempi tutkimus on tarpeen sen                sille sokerintuottajille varastointikustannuksista, joita niille
     selvittämiseksi, onko myös niillä mahdollisesti tekemistä               aiheutuu korkeasta korkokannasta) ja toteamaan, että
     hylättyjen menettelytapojen kanssa, ylittävät kaikki puo-               asetus (ETY) N:o 1785/81, erityisesti sen 8 artikla, on
     lustettavissa olevat mittasuhteet.                                      lainvastainen;
— Molempien asianosaisten kuulemisen periaatteen loukkaa-                2. kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuo-
     minen.                                                                  mion, jolla se velvoitti kantajat korvaamaan neuvostolle
                                                                             aiheutuneet oikeudenkäyntikulut;
— EY 253 artiklan rikkominen (perustelujen riittämättö-
     myys).
                                                                         3. palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                             meen, jotta se ratkaisee asiassa T-158/95 nostetun kanteen,
(1) EYVL 1988, L 374, s. 1.                                                  jossa kantajat vaativat sitä kumoamaan asetuksen
                                                                             (EY) N:o 1534/95, erityisesti sen 4 artiklan, ja asetuksen
                                                                             (EY) N:o 1101/95 (siltä osin kuin sen 1 artiklan 13 kohdas-
                                                                             sa korvataan asetuksen (ETY) N:o 1785/81 (3) 46 artikla ja
                                                                             poistetaan Italian valtiolta mahdollisuus myöntää korvauk-
                                                                             sia italialaisille sokerintuottajille varastointikustannuksista,
                                                                             joita niille aiheutuu korkeasta korkokannasta) sekä totea-
                                                                             maan, että asetus (ETY) N:o 1785/81, erityisesti sen
                                                                             8 artikla, on lainvastainen;
Società Eridania SpA:n, Società ISI – Industria Saccarifera
Italiana Agroindustriale SpA:n, Società Sadam Zuccherifi-                4. mikäli yhteisöjen tuomioistuin katsoo asiassa T-158/95
ci Divisione della S.E.C.I. – Società Esercizi Commerciali                   esitettyjen seikkojen perusteella voivansa ratkaista asian
Industriali SpA:n, Società Sadam Castiglionese SpA:n,                        yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 54 artiklassa
Società Sadam Abruzzo SpA:n, Società Zuccherificio                           tarkoitetulla tavalla, hyväksyy niiden tueksi esitetyt kirjalli-
del Molise SpA:n ja Società S.F.I.R. – Società Fondiaria                     set ja suulliset huomautukset;
Industriale Romagnola SpA:n 22.9.1999 tekemä valitus
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio-
istuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-158/95, Eridania                  5. velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Zuccherifici Nazionali SpA ym. vastaan Euroopan unionin
           neuvosto, 8.7.1999 antamasta tuomiosta
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                        (Asia C-351/99 P)
                                                                         Valittajat ovat hakeneet muutosta valituksen kohteena olevaan
                         (1999/C 352/37)                                 tuomioon
Società Eridania SpA, Genova, Società ISI – Industria Saccarife-         — koska siinä todetaan, että kanne on jätettävä tutkimatta
ra Italiana Agroindustriale SpA, Padova, Società Sadam Zuc-                  siltä osin kuin se koskee asetuksen (EY) N:o 1101/95
cherifici Divisione della S.E.C.I. – Società Esercizi Commerciali            1 artiklan 13 kohdan kumoamista;
 ---pagebreak--- 4.12.1999                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 352/25
— koska siinä todetaan, ettei asetuksen N:o 1534/95 4 artikla            Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
     koske kantajia erikseen, ja siinä rikotaan näin ollen EY
     230 artiklan neljättä kohtaa (aiempi EY:n perustamissopi-           1. kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuo-
     muksen 173 artikla), sellaisena kuin sitä on tulkittu                    mion, jolla se jätti tutkimatta kanteen, jossa kantajat
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännossä.                             vaativat sitä kumoamaan asetuksen (EY) N:o 1534/95 (1),
                                                                              erityisesti sen 1 artiklan f kohdan, ja toteamaan, että asetus
                                                                              (ETY) N:o 1785/81 (2), erityisesti sen 3, 5 ja 6 artikla, ovat
                                                                              lainvastaisia;
Valittajat väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men tuomio on pätemätön ja virheellinen ja näin ollen                    2. kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuo-
yhteisön oikeuden vastainen.                                                  mion, jolla se velvoitti kantajat korvaamaan neuvostolle
                                                                              aiheutuneet oikeudenkäyntikulut;
                                                                         3. palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                              meen, jotta se ratkaisee asiassa T-168/95 nostetun kanteen,
(1) EYVL L 148, 30.6.1995, s. 11.                                             jossa kantajat vaativat sitä kumoamaan asetuksen (EY) N:o
(2) EYVL L 110, 17.5.1995, s. 1.                                              1534/95, erityisesti sen 1 artiklan f kohdan, ja toteamaan,
(3) EYVL L 177, 1.7.1981, s. 4.                                               että asetus (ETY) N:o 1785/81, erityisesti sen 3, 5 ja
                                                                              6 artikla, ovat lainvastaisia;
                                                                         4. mikäli yhteisöjen tuomioistuin katsoo asiassa T-168/95
                                                                              esitettyjen seikkojen perusteella voivansa ratkaista asian
                                                                              yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 54 artiklassa
                                                                              tarkoitetulla tavalla, hyväksyy niiden tueksi esitetyt kirjalli-
                                                                              set ja suulliset huomautukset;
                                                                         5. velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Società Eridania SpA:n, Società ISI – Industria Saccarifera              Valittajat ovat hakeneet muutosta valituksen kohteena olevaan
Italiana Agroindustriale SpA:n, Società Sadam Zuccherifi-                tuomioon sillä perusteella, että ensimmäisen oikeusasteen
ci Divisione della S.E.C.I. – Società Esercizi Commerciali               tuomioistuin on niiden mukaan rikkonut eri tavoin yhteisön
Industriali SpA:n, Società Sadam Castiglionese SpA:n,                    oikeutta, ja ne väittävät erityisesti, että todetessaan, että
Società Sadam Abruzzo SpA:n, Società Zuccherificio                       riidanalaisen asetuksen 1 artiklan f kohta ei koskenut kantajia
del Molise SpA:n ja Società S.F.I.R. – Società Fondiaria                 erikseen, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut
Industriale Romagnola SpA:n 22.9.1999 tekemä valitus                     EY 230 artiklaa (aiempi EY:n perustamissopimuksen 173 artik-
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio-                     la) sellaisena kuin sitä on tulkittu yhteisöjen tuomioistuimen
istuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-168/95, Eridania                  oikeuskäytännössä.
Zuccherifici Nazionali SpA ym. vastaan Euroopan unionin
           neuvosto, 8.7.1999 antamasta tuomiosta                        Valittajat väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         men tuomio on pätemätön ja virheellinen ja näin ollen
                                                                         yhteisön oikeuden vastainen.
                         (Asia C-352/99 P)
                                                                         (1) EYVL L 148, 30.6.1995, s. 11.
                          (1999/C 352/38)                                (2) EYVL L 177, 1.7.1981, s. 4.
Società Eridania SpA, Genova, Società ISI – Industria Saccarife-
ra Italiana Agroindustriale SpA, Padova, Società Sadam Zuc-
cherifici Divisione della S.E.C.I. – Società Esercizi Commerciali
Industriali SpA, Bologna, Società Sadam Castiglionese SpA,
Bologna, Società Sadam Abruzzo SpA, Bologna, Società                     Euroopan yhteisöjen komission 23.9.1999 Irlantia vastaan
Zuccherificio del Molise SpA, Termoli, ja Società S.F.I.R. –                                        nostama kanne
Società Fondiaria Industriale Romagnola SpA, Cesena, joka
on fuusion yhteydessä sulauttanut itseensä myös Ponteco
                                                                                (Asia C-354/99)
Zuccheri SpA -nimisen yhtiön, Cesena, ovat valittaneet
22.9.1999 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensim-                                          (1999/C 352/39)
mäisen jaoston asiassa T-168/95, Eridania Zuccherifici Nazio-
nali SpA ym. vastaan Euroopan unionin neuvosto, 8.7.1999                 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.9.1999 Euroo-
antamasta tuomiosta. Valittajien asiamiehinä ovat solicitor              pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
Bernard O’Connor, High Court of Ireland, ja asianajaja Ivano             Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen pääneuvonantaja Ri-
Vigliotti, Genova, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajo-          chard Wainwright ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeu-
toimisto Arsène Kronshagen, 22 rue Marie-Adélaïde, L-2128                dellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre
Luxembourg.                                                              Wagner, Kirchberg, Luxemburg.


title: Asia C-615/15 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 9.3.2017 – Valittajina Samsung SDI Co. Ltd ja Samsung SDI (Malaysia) Bhd sekä muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Televisioissa ja tietokoneiden näytöissä käytettävien värikuvaputkien maailmanlaajuiset markkinat — Hintoja, markkinoiden ja asiakkaiden jakamista ja tuotannon rajoittamista koskevat sopimukset ja yhtenäistetyt menettelytavat — Sakot — Sakkojen määrän laskennasta annetut vuoden 2006 suuntaviivat — 13 kohta — Kilpailusääntöjen rikkomiseen liittyvän myynnin arvon määrittäminen)

text:
               8.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 144/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 9.3.2017 – Valittajina Samsung SDI Co. Ltd ja Samsung SDI (Malaysia) Bhd sekä muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-615/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Televisioissa ja tietokoneiden näytöissä käytettävien värikuvaputkien maailmanlaajuiset markkinat - Hintoja, markkinoiden ja asiakkaiden jakamista ja tuotannon rajoittamista koskevat sopimukset ja yhtenäistetyt menettelytavat - Sakot - Sakkojen määrän laskennasta annetut vuoden 2006 suuntaviivat - 13 kohta - Kilpailusääntöjen rikkomiseen liittyvän myynnin arvon määrittäminen))
   (2017/C 144/13)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Samsung SDI Co. Ltd ja Samsung SDI (Malaysia) Bhd (edustajat: M. Struys, A. Fall, L. Eskenazi ja C. Erol, avocats)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Biolan, G. Meessen ja H. van Vliet)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Samsung SDI Co. Ltd ja Samsung SDI (Malaysia) Bhd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 27, 25.1.2016.


title: Asia C-271/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 15.7.2010 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivit 92/50/ETY ja 2004/18/EY — Julkiset palveluhankinnat — Kunnallisten työntekijöiden ammatillinen lisäeläke — Sopimusten tekeminen suoraan työmarkkinaosapuolten välillä tehdyssä työehtosopimuksessa nimettyjen vakuutuslaitosten kanssa järjestämättä unionin tasolla tarjouskilpailua)

text:
               11.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 246/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 15.7.2010 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-271/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivit 92/50/ETY ja 2004/18/EY - Julkiset palveluhankinnat - Kunnallisten työntekijöiden ammatillinen lisäeläke - Sopimusten tekeminen suoraan työmarkkinaosapuolten välillä tehdyssä työehtosopimuksessa nimettyjen vakuutuslaitosten kanssa järjestämättä unionin tasolla tarjouskilpailua)
   2010/C 246/02
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Wilms ja D. Kukovec)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: M. Lumma ja N. Graf Vitzthum)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Tanskan kuningaskunta (asiamiehet: B. Weis Fogh ja M. C. Pilgaard Zinglersen) ja Ruotsin kuningaskunta (asiamiehet: A. Falk ja M. A. Engman)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18.6.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY (EYVL L 209, s. 1) 8 artiklan, luettuna yhdessä sen III–VI osaston kanssa, ja julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (EUVL L 134, s. 114) 20 artiklan, luettuna yhdessä sen 23–55 artiklan kanssa, rikkominen — Paikallisyhteisöjen ja kunnallisten yritysten käytäntö tehdä suoraan, ilman julkisia hankintoja koskevia tarjouskilpailuja, ryhmäeläkevakuutuksia koskevia palvelusopimuksia

      Tuomiolauselma

               1)

               Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut 31.1.2006 saakka julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18.6.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY 8 artiklan ja III–VI osaston ja 1.2.2006 alkaen julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY 20 artiklan ja 23–55 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska vuonna 2004 ne kunnalliset viranomaiset tai yritykset, joiden palveluksessa oli tuolloin yli 4 505 työntekijää, vuonna 2005 ne kunnalliset viranomaiset tai yritykset, joiden palveluksessa oli tuolloin yli 3 133 työntekijää sekä vuosina 2006 ja 2007 ne kunnalliset viranomaiset tai yritykset, joiden palveluksessa oli tuolloin yli 2 402 työntekijää, tekivät ammatillista lisäeläkejärjestelmää koskevia palvelusopimuksia suoraan kunnallisten työntekijöiden palkkojen muuttamisesta eläkemaksuiksi tehdyn työehtosopimuksen (Tarifvertrag zur Entgeltumwandlung für Arbeitnehmer im Kommunalen öffentlichen Dienst) 6 §:ssä mainittujen laitosten ja yritysten kanssa yritysten kanssa järjestämättä Euroopan unionin tasolla tarjouskilpailua.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan komissio, Saksan liittotasavalta, Tanskan kuningaskunta ja Ruotsin kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 223, 30.8.2008.


title: Asia C-18/07: Yhteisöjen tuomioistuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan määräys 28.1.2008 (Kammarrätten i Jönköpingin (Ruotsi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Mattias Jalkhed v. Jordbruksverket

text:
               5.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/30

         Yhteisöjen tuomioistuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan määräys 28.1.2008 (Kammarrätten i Jönköpingin (Ruotsi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Mattias Jalkhed v. Jordbruksverket
   (Asia C-18/07) (1)

   (2008/C 171/50)

      Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 56, 10.3.2007.


title: Asia C-577/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 29.7.2010 (Arbeidshof te Antwerpenin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rijksdienst voor Pensioenen v. Elisabeth Brouwer (Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä — Direktiivi 79/7/ETY — Rajatyöntekijät — Eläkkeiden laskentaperusteet)

text:
               11.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 246/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 29.7.2010 (Arbeidshof te Antwerpenin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rijksdienst voor Pensioenen v. Elisabeth Brouwer
   (Asia C-577/08) (1)

   (Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä - Direktiivi 79/7/ETY - Rajatyöntekijät - Eläkkeiden laskentaperusteet)
   2010/C 246/04
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Arbeidshof te Antwerpen

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Rijksdienst voor Pensioenen

      Vastaaja: Elisabeth Brouwer

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Arbeidshof te Antwerpen — Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä annetun direktiivin 79/7/ETY (EYVL L 6, s. 24) 4 artiklan 1 kohdan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään rajatyöntekijöiden eläkkeiden laskemista varten naisia koskevista kiinteämääräisistä ja kuvitteellisista päiväpalkoista, jotka ovat alhaisempia kuin miesten palkat

      Tuomiolauselma

   Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19.12.1978 annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY 4 artiklan 1 kohdan vastainen on sellainen kansallinen lainsäädäntö, jonka nojalla naispuolisten rajatyöntekijöiden työ- ja vanhuuseläkkeiden laskenta perustui ajanjaksona 1984–1994 saman tai samanarvoisen työn osalta sellaisiin kuvitteellisiin ja/tai kiinteämääräisiin päiväpalkkoihin, jotka olivat pienempiä kuin miespuolisten rajatyöntekijöiden vastaavat palkat.

      (1)  EUVL C 55, 7.3.2009.


title: Asia C-681/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 16.7.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Diageo Brands BV v. Simiramida-04 EOOD (Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Asetus (EY) N:o 44/2001 — Tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano — Kieltäytymisperusteet — Valtion, jossa tunnustamista ja täytäntöönpanoa pyydetään, oikeusjärjestyksen perusteiden loukkaaminen — Toisen jäsenvaltion tuomioistuimen antama tuomio, joka on vastoin unionin tavaramerkkioikeutta — Direktiivi 2004/48/EY — Teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistaminen — Oikeudenkäyntikulut)

text:
               21.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 16.7.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Diageo Brands BV v. Simiramida-04 EOOD
   (Asia C-681/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus (EY) N:o 44/2001 - Tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano - Kieltäytymisperusteet - Valtion, jossa tunnustamista ja täytäntöönpanoa pyydetään, oikeusjärjestyksen perusteiden loukkaaminen - Toisen jäsenvaltion tuomioistuimen antama tuomio, joka on vastoin unionin tavaramerkkioikeutta - Direktiivi 2004/48/EY - Teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistaminen - Oikeudenkäyntikulut))
   (2015/C 311/07)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Diageo Brands BV

      Vastaaja: Simiramida-04 EOOD

      Tuomiolauselma

               1)

               Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 34 artiklan 1 alakohtaa on tulkittava siten, että se, että yhdessä jäsenvaltiossa annettu tuomio on unionin oikeuden vastainen, ei oikeuta sitä, ettei tätä tuomiota tunnusteta toisessa jäsenvaltiossa sillä perusteella, että se loukkaa kyseisen valtion oikeusjärjestyksen perusteita, kun oikeudellista virhettä, johon on vedottu, ei ole pidettävä sellaisen oikeussäännön ilmeisenä rikkomisena, jota pidetään unionin oikeusjärjestyksessä ja siten sen jäsenvaltion, jossa tunnustamista pyydetään, oikeusjärjestyksessä olennaisen tärkeänä, tai sellaisen oikeuden ilmeisenä loukkaamisena, jota pidetään näissä oikeusjärjestyksissä perustavanlaatuisena. Tämä ei kuitenkaan koske virhettä, joka vaikuttaa jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun neuvoston direktiivin 89/104/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehdyllä sopimuksella, 5 artiklan 3 kohdan kaltaisen säännöksen soveltamiseen.
               Kun valtion, jossa tunnustamista pyydetään, tuomioistuin tutkii, onko tapahtunut ilmeinen kyseisen valtion oikeusjärjestyksen perusteiden loukkaaminen, kyseisen tuomioistuimen on otettava huomioon se, että lukuun ottamatta erityisiä olosuhteita, jotka tekevät tuomiojäsenvaltion oikeussuojakeinojen käytön liian vaikeaksi tai mahdottomaksi, yksityisten on kyseisessä jäsenvaltiossa käytettävä kaikkia käytettävissä olevia oikeussuojakeinoja estääkseen tällaisen loukkaamisen aiemmassa vaiheessa.

               2)

               Teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY 14 artiklaa on tulkittava siten, että sitä sovelletaan oikeudenkäyntikuluihin, joita asianosaisille on aiheutunut yhdessä jäsenvaltiossa nostetusta kanteesta, jolla vaaditaan korvausta vahingosta, joka aiheutui toisessa jäsenvaltiossa toteutetusta takavarikosta, jolla oli tarkoitus estää teollis- tai tekijänoikeuden loukkaus, silloin kun kyseisen vahingonkorvauskanteen yhteydessä nousee esiin kysymys tässä toisessa jäsenvaltiossa annetun tuomion, jossa kyseisen takavarikon todetaan olevan perusteeton, tunnustamisesta.

      (1)  EUVL C 71, 8.3.2014.


title: Asia T-140/17: Kanne 6.3.2017 – Kampete v. neuvosto

text:
               24.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/31

         Kanne 6.3.2017 – Kampete v. neuvosto
   (Asia T-140/17)
   (2017/C 129/46)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ilunga Kampete (Kinshasa, Kongon demokraattinen tasavalta) (edustaja: asianajaja O. Okito)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan asetuksen (UE) 2016/2230, jolla pannaan täytäntöön 12.12.2016 annettu päätös (YUTP) 2016/2231, jolla otetaan käyttöön tiettyjä rajoittavia erityistoimenpiteitä sellaisia henkilöitä kohtaan, jotka rikkovat Kongon demokraattiselle tasavallalle asetettua aseidenvientikieltoa, ja jolla muutetaan päätöstä 2010/788/YUTP, siltä osin kuin se koskee Ilunga Kampetea

               —

               velvoittamaan neuvoston vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaamaan kantajan ja kaikkien väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisin osin samat tai samankaltaiset kuin asiassa T-139/17, Kibelisa v. neuvosto, esitetyt kanneperusteet.


title: Euroopan yhteisöjen komission 21.8.1996 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-283/96)

text:
N:o C 294/8               FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         5.10.96
       kauan kuin hän täyttää asumisedellytystä lukuun otta                aika on päättynyt jo 1.1.1986 , eikä Portugalin tasavalta ole
       matta kaikki siinä maassa , josta hän on muuttanut,                  antanut tarvittavia säädöksiä tai määräyksiä .
       asetetut edellytykset ?
                                                                            (') EYVL N:o L 265 , 5.10.1984 , s . 1
(') Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liik
      kuviin palkattuihin työntekijöihin , itsenäisiin ammatinharjoit
      tajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971
      annettu neuvoston asetus ( ETY) N:o 1408/71 ( EYVL N:o
      L 149 , 5.7.1971 , s . 2 ; erityispainos alue 05(1 ), s . 57 ).
( 2 ) Asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä              Euroopan yhteisöjen komission 21.8.1996 Ranskan tasa
      21 päivänä maaliskuuta 1972 annettu neuvoston asetus ( ETY )                           valtaa vastaan nostama kanne
      N:o 574/72 ( EYVL N:o L 74 , 27.3.1972 , s . 1 ; erityispainos alue
      05(1 ), s . 106 ).                                                                             ( Asia C-282/96 )
                                                                                ( 96/C 294/ 16 )
                                                                            Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.8.1996
                                                                            yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                            vastaan . Kantajan asiamies on Götz zur Hausen, jota
                                                                            avustaa asianajaja J.-J . Evrard, Bryssel , ja prosessiosoite
                                                                            Luxemburgissa on c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre
Euroopan yhteisöjen komission 14.8.1996 Portugalin tasa
                    valtaa vastaan nostama kanne                            Wagner, Kirchberg.
                             ( Asia C-276/96 )
                                                                            Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
                               ( 96/C 294/15 )
                                                                            1 . toteaa, että laiminlyödessään antaa vaarallisia aineita
                                                                                sisältävistä paristoista ja akuista 18 päivänä maaliskuu
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.8.1996                               ta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91 / 157/ETY ( 1 )
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin                          täytäntöönpanemiseksi tarvittavat lait, asetukset ja
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Dr . Thomas                        hallinnolliset määräykset tai ainakin laiminlyödessään
 F. Cusack ja Dr . Francisco de Sousa Fialho ja prosessiosoite                   ilmoittaa tällaisista toimenpiteistä Ranskan tasavalta ei
 Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos                        ole noudattanut direktiivin mukaisia velvoitteitaan,
 Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                            2 . velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden
 Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin                                   käyntikulut.
 — toteaa , että Portugalin tasavalta on jättänyt noudatta                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       matta Euratomin perustamissopimuksen 161 artiklan
       kolmannen kohdan ja lääketieteellisessä tutkimuksessa                EY:n perustamissopimuksen 189 artikla, jonka mukaan
                                                                            direktiivi   velvoittaa        saavutettavaan  tulokseen  nähden
       ja hoidossa olevien henkilöiden säteilysuojelua koskevis
                                                                            jokaista jäsenvaltiota , jolle se on osoitettu , merkitsee sitä ,
       ta perustoimenpiteistä 3 päivänä syyskuuta 1984 anne
                                                                             että jäsenvaltiot ovat velvollisia noudattamaan direkti
       tun neuvoston direktiivin 84/466/Euratom (' ) 7 artiklan,
                                                                             iveissä säädettyjä täytäntöönpanomääräaikoja . Nyt ky
       luettuina yhdessä Portugalin tasavallan liittymisasiakir
                                                                             seessä oleva määräaika päättyi 18.9.1992 ilman, että
       jan 399 artiklan kanssa, mukaisia jäsenyysvelvoittei                 Ranskan tasavalta olisi antanut komission vaatimuksissaan
       tansa , koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin                  mainitseman direktiivin noudattamiseksi tarvittavat sään
       3 artiklan noudattamisen edellyttämiä lakeja , asetuksia              nökset .
       ja hallinnollisia määräyksiä ;
                                                                             (') EYVL N:o L 78 , 26.3.1991 , s . 38
 — toissijaisesti toteaa , että Portugalin tasavalta on jättänyt
       noudattamatta kyseisten oikeusnormien mukaisia jäse
       nyysvelvoitteitansa , koska se ei ole ilmoittanut komis
       siolle välittömästi kyseisistä toimenpiteistä ;
 — velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden                     Euroopan yhteisöjen komission 21.8.1996 Ranskan tasa
        käyntikulut .                                                                         valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                ( Asia C-283 /96 )
  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                                      ( 96/C 294/17 )
  Koska Euratomin perustamissopimuksen 161 artiklan kol                      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.8.1996
  mas kohta on luonteeltaan jäsenvaltiota velvoittava, siinä                  Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan
  asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus toteuttaa tarvittavat                tasavaltaa vastaan . Kantajan asiamiehenä on Götz zur
  toimenpiteet niille osoitettujen direktiivien täytäntöönpane               Hausen, avustajanaan asianajaja J.-J . Evrard , Bryssel , ja
  miseksi direktiiveissä säädetyssä määräajassa . Tämä määrä                 prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön
 ---pagebreak--- 5.10.96               LILJ                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 294/9
virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,                    — velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn
Kirchberg.                                                               tikulut .
                                                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                     Direktiivin 7 artiklassa jäsenvaltiot velvoitetaan vahvista
1 . toteaa, että jättäessään antamatta vaarallisia aineita           maan ohjelmat, joiden mukaisesti vesien pilaamista luette
      sisältävistä paristoista ja akuista annetun neuvoston          lon II aineilla voidaan vähentää . Direktiivissä ei aseteta
      direktiivin 91/157/ETY (*) mukauttamisesta tekniikan           suoranaisesti määräaikaa sen täytäntöönpanolle . Komissio
      kehitykseen 4 päivänä lokakuuta 1993 annetun komis            ehdotti 3.11.1976 jäsenvaltioille lähettämässään kirjeessä
      sion direktiivin 93/86/ETY ( 2 ) noudattamisen edellyttä      seuraavia määräaikoja : lupajärjestelmä olisi toteutettava
      miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä Rans       15.9.1978 mennessä, luettelon II aineiden aiheuttaman
      kan tasavalta on jättänyt noudattamatta sille tämän            veden pilaantumisen vähentämisohjelma 15.9.1981 men
      direktiivin perusteella kuuluvia jäsenvelvoitteita ,           nessä ja toteutettava muut edellytetyt ohjelmat 15.9.1986
                                                                     mennessä. Nämä määräajat ovat päättyneet ilman, että
2 . velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden               Italian tasavalta olisi toteuttanut direktiivin noudattamisen
      käyntikulut.                                                   edellyttämiä ohjelmia .
                                                                     (') EYVL N:o L 129 , 18.5.1976 , s . 23
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklasta , jonka mukaan
direktiivi     velvoittaa    saavutettavaan  tulokseen  nähden
jokaista jäsenvaltiota, seuraa, että jäsenvaltioiden velvolli
suutena on noudattaa direktiiveissä täytäntöönpanolle ase           Euroopan yhteisöjen komission 22.8.1996 Italian tasaval
                                                                                taa vastaan nostama kanne
tettuja määräaikoja . Tämä määräaika on päättynyt
31.12.1993 ilman, että Ranskan tasavalta olisi pannut                                         ( Asia C-286/96 )
täytäntöön komission vaatimuksissa mainitun direktiivin                                         ( 96/C 294/19 )
noudattamisen edellyttämiä säännöksiä ja määräyksiä .
                                                                     Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.8.1996
( ] ) EYVL N:o L 78 , 26.3.1991 , s . 38                             kanteen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa Italian tasa
( 2 ) EYVL N:o L 264, 23.10.1993 , s . 51                            valtaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen
                                                                     yksikön jäsen Götz Eike zur Hausen ja prosessiosoite
                                                                     Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz, rue Alcide de
                                                                     Gasperi, bâtiment Wagner.
                                                                     Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Euroopan yhteisöjen komission 22.8.1996 Italian tasaval             — toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut jäljem
                   taa vastaan nostama kanne                             pänä mainittujen direktiivien mukaisia velvoitteitaan,
                                                                         sillä se ei ole saattanut voimaan niiden noudattamisen
                          ( Asia C-285/96 )
                                                                         edellyttämiä lakeja , asetuksia ja hallinnollisia määräyk
                            ( 96/C 294/ 18 )                             siä :
                                                                         — vaarallisten aineiden luokitusta , pakkaamista ja
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.8.1996                             merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnol
kanteen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa Italian tasa                     listen määräysten lähentämisestä annetun neuvoston
valtaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen                          direktiivin 67/548/ETY mukauttamisesta tekniikan
yksikön virkamies Götz Eike zur Hausen ja prosessiosoite                       kehitykseen neljännentoista kerran 22 päivänä hei
Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz, rue Alcide de                       näkuuta 1991 annettu komission direktiivi 91 /
Gasperi, bâtiment Wagner .                                                     410/ETY (^
                                                                         — vaarallisia aineita sisältävistä paristoista ja akuista
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                   annetun neuvoston direktiivin 91 / 157/ETY mukaut
                                                                               tamisesta tekniikan kehitykseen 4 päivänä lokaku
— toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut EY:n                       uta    1993   annettu   komission    direktiivi 93/86/
      perustamissopimuksen 5 artiklan mukaisia jäsenyysvel                    ETY ( 2 )
      voitteitaan, koska se ei ole tiettyjen yhteisön vesiympä          — neuvoston direktiivin 67/548/ETY 13 artiklan
      ristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamasta                 1 kohdan viidennessä luetelmakohdassa tarkoitettu
      pilaantumisesta annetun neuvoston direktiivin 76/464/                    jen aineiden luettelosta 29 päivänä lokakuuta 1993
      ETY ( J ) 7 artiklan mukaisesti vahvistanut ohjelmia                     annettu komission direktiivi 93/90/ETY ( 3 )
      luettelossa mainittujen 99 vaarallisen aineen aiheutta
      man pilaantumisen vähentämiseksi eikä ilmoittanut                  — neuvoston direktiivin 67/548/ETY muuttamisesta
      komissiolle ohjelmia ja tuloksia niiden toteuttamisesta                  seitsemännen kerran annetun direktiivin 12 arti
      eikä toimittanut komissiolle kaikkia tarvittavia tietoja                 klassa tarkoitetuissa teknisissä asiakirjoissa vaadit
      asetetussa määräajassa,                                                  tavat tiedot sisältävästä liitteestä VII D 25 päivänä


title: Asia C-127/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 25.7.2008 (High Court of Irelandin (Irlanti) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Blaise Baheten Metock, Hanette Eugenie Ngo Ikeng, Christian Joel Baheten, Samuel Zion Ikeng Baheten, Hencheal Ikogho, Donna Ikogho, Roland Chinedu, Marlene Babucke Chinedu, Henry Igboanusi ja Roksana Batkowska v. Minister for Justice, Equality and Law Reform (Direktiivi 2004/38/EY — Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeus liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltion alueella — Perheenjäsenet, jotka ovat kolmannen maan kansalaisia — Kolmannen maan kansalainen, joka on tullut vastaanottavaan jäsenvaltioon ennen kuin hänestä on tullut unionin kansalaisen aviopuoliso)

text:
               13.9.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 25.7.2008 (High Court of Irelandin (Irlanti) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Blaise Baheten Metock, Hanette Eugenie Ngo Ikeng, Christian Joel Baheten, Samuel Zion Ikeng Baheten, Hencheal Ikogho, Donna Ikogho, Roland Chinedu, Marlene Babucke Chinedu, Henry Igboanusi ja Roksana Batkowska v. Minister for Justice, Equality and Law Reform
   (Asia C-127/08) (1)

   (Direktiivi 2004/38/EY - Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeus liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltion alueella - Perheenjäsenet, jotka ovat kolmannen maan kansalaisia - Kolmannen maan kansalainen, joka on tullut vastaanottavaan jäsenvaltioon ennen kuin hänestä on tullut unionin kansalaisen aviopuoliso)
   (2008/C 236/07)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   High Court of Ireland
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Blaise Baheten Metock, Hanette Eugenie Ngo Ikeng, Christian Joel Baheten, Samuel Zion Ikeng Baheten, Hencheal Ikogho, Donna Ikogho, Roland Chinedu, Marlene Babucke Chinedu, Henry Igboanusi ja Roksana Batkowska

      Vastaaja: Minister for Justice, Equality and Law Reform
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — High Court of Ireland — Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY (EUVL L 158, s. 77) 3 artiklan 1 kohdan tulkinta — Aviopuoliso, joka on kolmannen maan kansalainen — Vastaanottavan jäsenvaltion lainsäädännössä asetetaan perheenjäsenten oleskeluoikeuden edellytykseksi aikaisempi laillinen oleskelu toisessa jäsenvaltiossa
   Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY on esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa edellytetään, että kolmannen maan kansalainen, joka on sellaisen unionin kansalaisen aviopuoliso, joka oleskelee tässä jäsenvaltiossa mutta ei ole sen kansalainen, on ennen vastaanottavaan jäsenvaltioon saapumistaan oleskellut laillisesti toisessa jäsenvaltiossa, jotta häneen voidaan soveltaa mainitun direktiivin säännöksiä.

               2)

               Direktiivin 2004/38 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kolmannen maan kansalaiseen, joka on sellaisen unionin kansalaisen aviopuoliso, joka oleskelee jäsenvaltiossa mutta ei ole sen kansalainen, ja joka tulee maahan kyseisen unionin kansalaisen mukana tai seuraa häntä sinne myöhemmin, sovelletaan kyseisen direktiivin säännöksiä riippumatta siitä, missä ja milloin heidän avioliittonsa on solmittu ja riippumatta siitä, millä tavoin tämä kolmannen maan kansalainen on tullut vastaanottavaan jäsenvaltioon.

      (1)  EUVL C 116, 9.5.2008.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 8 päivänä kesäkuuta 2004 asiassa C-220/02 (Oberster Gerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft der Privatangestellten vastaan Wirtschaftskammer Österreich (Miespuolisten ja naispuolisten työntekijöiden samapalkkaisuuden periaate – Palkan käsite – Asepalvelusjaksojen huomioon ottaminen irtisanomiskorvausta laskettaessa – Mahdollisuus verrata työntekijöitä, jotka suorittavat asepalvelusta, ja naispuolisia työntekijöitä, jotka pitävät heti äitiyslomansa jälkeen hoitovapaan, jonka kestoa ei oteta huomioon irtisanomiskorvausta laskettaessa)

text:
               24.7.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/2

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (suuri jaosto)
   8 päivänä kesäkuuta 2004
   asiassa C-220/02 (Oberster Gerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft der Privatangestellten vastaan Wirtschaftskammer Österreich (1)

   (Miespuolisten ja naispuolisten työntekijöiden samapalkkaisuuden periaate - Palkan käsite - Asepalvelusjaksojen huomioon ottaminen irtisanomiskorvausta laskettaessa - Mahdollisuus verrata työntekijöitä, jotka suorittavat asepalvelusta, ja naispuolisia työntekijöitä, jotka pitävät heti äitiyslomansa jälkeen hoitovapaan, jonka kestoa ei oteta huomioon irtisanomiskorvausta laskettaessa)
   (2004/C 190/04)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-220/02, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft der Privatangestellten vastaan Wirtschaftskammer Österreich, ennakkoratkaisun EY 141 artiklan ja miesten ja naisten samapalkkaisuuden periaatteen soveltamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 10 päivänä helmikuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/117/ETY (EYVL L 45, s. 19) 1 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (suuri jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris ja jaostojen puheenjohtajat P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari) ja J. N. Cunha Rodrigues sekä tuomarit R. Schintgen, F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr ja R. Silva de Lapuerta, julkisasiamies: J. Kokott, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 8.6.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Asepalvelusta tai sen sijaan suoritettavaa pakollista siviilipalvelusta, joita voidaan vapaaehtoisesti pidentää, suorittaville henkilöille tulevaa etua, joka koostuu siitä, että näiden palvelusten kesto otetaan huomioon laskettaessa irtisanomiskorvausta, jota nämä henkilöt voivat jälkeenpäin vaatia, on pidettävä EY 141 artiklassa tarkoitetun palkan osana.

               2)

               EY 141 artikla ja miesten ja naisten samapalkkaisuuden periaatteen soveltamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 10 päivänä helmikuuta 1975 annettu neuvoston direktiivi 75/117/ETY eivät ole esteenä sille, että laskettaessa irtisanomiskorvausta otetaan palvelusaikana huomioon enimmäkseen miesten suorittamien asepalvelusten tai niitä vastaavan siviilipalveluksen kesto, mutta ei useimmiten naisten pitämien hoitovapaiden kestoa.

      (1)  EYVL C 202, 24.8.2002.


title: Asia T-252/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.9.2015 – Chemo Ibérica v. SMHV – Novartis (EXELTIS)

text:
               16.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 381/58

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.9.2015 – Chemo Ibérica v. SMHV – Novartis (EXELTIS)
   (Asia T-252/14) (1)

   (2015/C 381/73)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 253, 4.8.2014.


title: Asia C-13/15: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 8.9.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – Rikosoikeudenkäynti Cdiscount SA:ta vastaan (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Direktiivi 2005/29/EY — Kuluttajansuoja — Sopimattomat kaupalliset menettelyt — Hinnanalennus — Viitehinnan merkitseminen tai ilmoittaminen)

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/9

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 8.9.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – Rikosoikeudenkäynti Cdiscount SA:ta vastaan
   (Asia C-13/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Direktiivi 2005/29/EY - Kuluttajansuoja - Sopimattomat kaupalliset menettelyt - Hinnanalennus - Viitehinnan merkitseminen tai ilmoittaminen))
   (2015/C 398/11)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Cdiscount SA

      Määräysosa

   Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2005/29/EY on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevien kaltaisille kansallisille oikeussäännöille, joissa asetetaan sellaisten hinnanalennusilmoitusten, joista ei hinnan merkitsemisen tai ilmoittamisen yhteydessä käy ilmi viitehintaa, yleinen kielto ilman tapauskohtaista arviointia, jonka perusteella voitaisiin todeta niiden sopimattomuus, jos kyseisillä oikeussäännöillä tavoitellaan kuluttajansuojaan liittyviä päämääriä. Kansallisen tuomioistuimen on arvioitava, onko pääasian tilanne tällainen.

      (1)  EUVL C 107, 30.3.2015.


title: Asia C-251/99 P: Enichem SpA:n 6.7.1999 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun kolmannen jaoston yhdistetyissä asioissa T-305/94, T-306/94, T-307/94, T-313/94, T-314/94, T-315/94, T-316/94, T-318/94, T-325/94, T-328/94, T-329/94 ja T-335/94, LVM NV, Elf Atochem SA, BASF AG, Shell International Chemical Co. Ltd, DSM NV ja DSM Kunststoffen BV, Wacker-Chemie GmbH, Hoechst AG, SAV, Montedison SpA, ICI plc, Hüls AG ja Enichem SpA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio

text:
4.12.1999               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 352/15
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on menetellyt                   — Puolustautumisoikeuksien rikkominen, koska valittajalle
   virheellisesti katsoessaan, että hallinnollisen menettelyn                 annettu oikeus tutustua asiakirjoihin ei ole ollut riittävän
   vaihe, joka alkoi väitetiedoksiannosta ja kesti päätöksen                  täydellinen: päinvastoin kuin ensimmäisen oikeusasteen
   tekemiseen, on kestänyt vain 10 kuukautta, sillä tuomio-                   tuomioistuin on tarkastelussaan todennut, sillä, ovatko
   istuin on virheellisesti jättänyt huomiotta ensimmäisen                    asiakirjat, joita komissio ei ole paljastunut hallinnollisessa
   oikeudenkäyntimenettelyn keston. Komissio hyväksyi sen,                    menettelyssä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
   että vuoden 1988 päätöksestä nostetut kanteet hyväksyt-                    jälkikäteen tekemän arvion mukaan todella kantajan kan-
   tiin esitettyjä muotovirheitä koskevilla perusteilla, mutta se             nalta puoltavia, ei ole ratkaisevaa merkitystä. Ensimmäisen
   ei maininnut aikomustaan tehdä uusi päätös aiemman                         oikeusasteen tuomioistuin on jälkikäteen oikeudenkäyn-
   menettelyn pohjalta. Komissio on näin tietoisesti ottanut                  nissä korvannut omalla arviollaan komission arvion siitä,
   riskin siitä, että valittaja nostaa toisen kanteen ensimmäisen             ovatko nämä asiakirjat kantajan kannalta puoltavia; tällä ei
   oikeusasteen tuomioistuimessa ja tarvittaessa valittaa yh-                 kuitenkaan voida korvata sitä, että yritysten oli mahdotonta
   teisöjen tuomioistuimeen saadakseen asiasta päätöksen,                     näiden asiakirjojen avulla puolustautua komissiossa käy-
   joka loppujen lopuksi tehtiin yli 20 vuotta niiden käyttäy-                dyssä menettelyssä.
   tymisien jälkeen, joista valittajaa moitittiin.
                                                                         — EY:n perustamissopimuksen 190 artiklan (josta on tullut
                                                                              EY 253 artikla) rikkominen.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeu-
   dellisen virheen katsoessaan, että menettelyn kohtuullista
   kestoa koskevan yleisen periaatteen loukkaamisella ei                 (1) EYVL L 239, 14.9.1994 s. 14.
   sellaisenaan ole vaikutusta päätöksen pätevyyteen. Yri-               (2) EYVL C 33, 6.2.1999, s. 1.
   tysten perustavanlaatuinen oikeus olisi olemassa vain pape-           (3) EYVL C 397, 19.12.1998, 15 kohta.
   rilla, jos ei todettaisi, että kohtuullisen ajan jälkeen tehty
   päätös on lainvastainen. Tällaista tilannetta ei voida hy-
   väksyä ottaen huomioon perusoikeuksien ensisijaisen
   tärkeä merkitys yhteisön oikeusjärjestyksessä.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kanta, jonka
   mukaan menettelyn keston kohtuullisuuden loukkaamisen
   oikeudelliset vaikutukset rajoittuvat siihen, että voidaan
   nostaa erityinen korvauskanne, jos ei ole olemassa todistei-          Enichem SpA:n 6.7.1999 tekemä valitus Euroopan yhteis-
   ta puolustautumisoikeuksien rikkomisesta, ei ole perusteltu           öjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajenne-
   ottaen huomioon yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-                  tun kolmannen jaoston yhdistetyissä asioissa T-305/94,
   185/95, Baustahlgewebe, 17.12.1998 annettu tuomio (2).                T-306/94, T-307/94, T-313/94, T-314/94, T-315/94, T-
   Jos yhteisöjen tuomioistuin ei hyväksyisi valittajan kantaa,          316/94, T-318/94, T-325/94, T-328/94, T-329/94 ja T-
   jonka mukaan komission päätös on kumottava, sen olisi                 335/94, LVM NV, Elf Atochem SA, BASF AG, Shell
   ainakin alennettava maksettavaksi määrätyn sakon määrää.              International Chemical Co. Ltd, DSM NV ja DSM Kunsts-
                                                                         toffen BV, Wacker-Chemie GmbH, Hoechst AG, SAV,
                                                                         Montedison SpA, ICI plc, Hüls AG ja Enichem SpA
— Oikeudellinen virhe vuoden 1994 päätöksen tekemisessä.                             vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeu-
   dellisen virheen katsoessaan, että vuoden 1988 päätöksen
                                                                                (Asia C-251/99 P)
   tekemistä edeltävien valmistelevien toimenpiteiden päte-
   vyyden kannalta ei ollut merkitystään sillä, että yhteisöjen
   tuomioistuin kumosi tämän päätöksen, ja katsoessaan,                                            (1999/C 352/24)
   että komissio saattoi näin ollen siis tehdä vuoden 1994
   päätöksen näiden toimien perusteella ilman, että se aloitti
   uutta hallinnollista menettelyä.                                      Enichem SpA, kotipaikka Milano (Italia), on valittanut
                                                                         6.7.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                         mioistuimen (laajennettu kolmas jaosto) yhdistetyissä asioissa
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen mainitsemasta                 T-305/94, T-306/94, T-307/94, T-313/94, T-314/94, T-
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä (asia C-                  315/94, T-316/94, T-318/94, T-325/94, T-328/94, T-329/94
   415/96, tuomio 12.11.1998 (3)), ei ilmene, että valmistele-           ja T-335/94, LVM NV, Elf Atochem SA, BASF AG, Shell
   via toimenpiteitä, joiden sääntöjenmukaisuus ei ilmene                International Chemical Co. Ltd, DSM NV ja DSM Kunststoffen
   tuomion perusteluista, tai varsinkaan sellaisia valmistelevia         BV, Wacker-Chemie GmbH, Hoechst AG, SAV, Montedison
   toimenpiteitä, joiden sääntöjenmukaisuutta epäiltiin mutta            SpA, ICI plc, Hüls AG ja Enichem SpA vastaan Euroopan
   ei tutkittu, voitaisiin pitää edelleen pätevinä.                      yhteisöjen komissio, 20.4.1999 antamasta tuomiosta. Kanta-
                                                                         jan edustajina ovat asianajajat Mario Siragusa, Rooma, ja
                                                                         Francesca Maria Moretti, Venezia, ja prosessiosoite Luxembur-
   Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on jättänyt             gissa on asianajatoimisto Elvinger, Hoss & Prussen, 2 Place
   huomiotta komission sen velvollisuuden merkityksen,                   Winston Churchill, L-1450 Luxemburg.
   jonka mukaan komission on tehtävä päätöksensä
   sääntöjenmukaisessa menettelyssä, joka on menettelyä ja
   muotomääräyksiä koskevien määräysten ja säännösten                    Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:
   mukainen. Tämä olisi konkreettisessa tapauksessa merkin-
   nyt velvollisuutta kuulla valittajaa ja velvollisuutta antaa          — kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuo-
   kuulemismenettelyistä vastaavan neuvonantajan ja neu-                      mion siltä osin kuin valittaja on siitä valittanut ja kumoaa
   voa-antavan komitean osallistua asiaan.                                    vastaavasti päätöksen;
 ---pagebreak--- C 352/16               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        4.12.1999
— toissijaisesti kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomio-               6. Yhteisön oikeuden virheellinen tulkinta ja soveltaminen
    istuimen tuomion siltä osin kuin valittaja on siitä valittanut         sekä todisteiden riittämätön arvioiminen siltä osin kuin
    ja vastaavasti kumoaa päätöksessä Enichemin maksettavak-               kyse on Enichemin maksettavaksi määrätyn sakon ja
    si määrätyn sakon tai alentaa sitä;                                    Enichemin markkinaosuuden välisestä suhteesta.
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut eli              7. Yhteisön oikeuden virheellinen tulkinta ja soveltaminen
    tämän oikeudenkäynnin kulut ja ensimmäisen oikeus-                     siltä osin kuin kyse on siitä, onko rikkomisen ja sakkojen
    asteen tuomioistuimessa aiheutuneet kulut.                             välinen suhde suhteellisuusperiaatteen mukainen.
Enichem SpA valittaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
tuomiosta seuraavilla perusteilla:
A. Menettelyä koskevat perusteet
                                                                       Wacker-Chemie GmbH:n ja Hoechst AG:n 5.7.1999
1. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen             tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
    44 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja tutkittavaksi ottamista        keusasteen tuomioistuimen laajennetun kolmannen jaos-
    koskevan yhteisön oikeuskäytännön virheellinen tulkitse-           ton yhdistetyissä asioissa T-305/94, T-306/94, T-307/94,
    minen ja soveltaminen.                                             T-313/94, T-314/94, T-315/94, T-316/94, T-318/94, T-
                                                                       325/94, T-328/94, T-329/94 ja T-335/94, Limburgse Vinyl
2. Yhteisön oikeuden virheellinen tulkitseminen ja soveltami-          Maatschappij NV, Elf Atochem SA, BASF AG, Shell
    nen oikeusvoiman osalta.                                           International Chemical Company Ltd, DSM NV ja DSM
                                                                       Kunststoffen BV, Wacker-Chemie GmbH, Hoechst AG,
3. Yhteisön oikeuden virheellinen tulkitseminen ja soveltami-          Société artésienne de vinyle, Montedison SpA, Imperial
    nen päätöksen tekemistä edeltävän menettelyn vaiheiden             Chemical Industries plc, Hüls AG ja Enichem SpA vastaan
    pätemättömyyden osalta.                                            Euroopan yhteisöjen komissio 20.4.1999 antamasta tuo-
                                                                                miosta
4. Yhteisön oikeuden virheellinen tulkitseminen ja soveltami-
    nen siltä osin kuin kyse on puolustautumisoikeuksista                                       (Asia C-252/99 P)
    silloin, kun tehdään uusi päätös kumotun päätöksen tilalle.
5. Perustamissopimuksen 190 artiklan rikkominen: peruste-                                        (1999/C 352/25)
    lujen puuttuminen, sillä ei ole perusteltu sitä, miksi seikat,
    joihin komissio on vedonnut uuden päätöksen tekemiseksi
    PVC-päätöksen tilalle, olisivat riittävät.                         Wacker-Chemie GmbH ja Hoechst AG ovat valittaneet
                                                                       5.7.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                       mioistuimen laajennetun kolmannen jaoston yhdistetyissä
                                                                       asioissa T-305/94, T-306/94, T-307/94, T-313/94, T-314/94,
B. Pääasiaa koskevan perusteet                                         T-315/94, T-316/94, T-318/94, T-325/94, T-328/94, T-
                                                                       329/94 ja T-335/94, Limburgse Vinyl Maatschappij NV, Elf
                                                                       Atochem SA, BASF AG, Shell International Chemical Company
1. Yhteisön oikeuden virheellinen tulkinta ja soveltaminen
                                                                       Ltd, DSM NV ja DSM Kunststoffen BV, Wacker-Chemie GmbH,
    siltä osin kuin kyse on sen seurauksista, että ensimmäisen
                                                                       Hoechst AG, Société artésienne de vinyle, Montedison SpA,
    oikeusasteen tuomioistuin on katsonut, ettei niiden kahden
                                                                       Imperial Chemical Industries plc, Hüls AG ja Enichem SpA
    asiakirjan välillä, joihin komissio perustaa väitteensä
                                                                       vastaan Euroopan yhteisöjen komissio 20.4.1999 antamasta
    (”suunnitteluasiakirjat”), ole syy-yhteyttä.
                                                                       tuomiosta. Valittajien edustajana on asianajaja Hans Hellmann,
                                                                       Am Morsdorfer Hof 16, D-50933 Köln.
2. Yhteisön oikeuden ja tuoreen oikeuskäytännön virheelli-
    nen soveltaminen siltä osin kuin kyse on individuaalisesta
    vastuusta useamman henkilön yhdessä suorittamista rikko-           Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
    misesta.
                                                                       1. kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa
3. Yhteisön oikeuden rikkominen siltä osin kuin kyse on                    T-315/94, Wacker-Chemie GmbH vastaan Euroopaan yh-
    asianosaisten puolustautumisoikeuksista ja erityisesti oi-             teisöjen komissio, ja asiassa T-316/94, Hoechst AG vastaan
    keudesta tutustua asiakirjavihkoon.                                    Euroopan yhteisöjen komissio, 20.4.1999 antaman tuo-
                                                                           mion tuomiolauselman 4 ja 5 kohdan ja
4. Sakkojen suuruuden määrittelyä koskevin periaatteiden
    virheellinen tulkinta ja soveltaminen / Laskutetun määrän              a) kumoaa vaatimusten mukaisesti riidan kohteena ole-
    ja sakon välisen suhteen virheellinen arviointi.                            van yritysten välisiä yhteistoimintajärjestelyjä koskevan
                                                                                hallinnollisen menettelyn IV/31.865 PVC päätteeksi
5. Yhteisön oikeuden ja tuoreen oikeuskäytännön virheelli-                      27.7.1994 tehdyn komission päätöksen 94/599/EY (1)
    nen tulkinta ja soveltaminen siltä osin kuin kyse on                        siltä osin kuin se on osoitettu valittajille; toissijaisesti
    velvollisuuksista, joita komissiolla on sakkojen laskentakri-               alentaa niiden maksettavaksi määrättyjen sakkojen
    teerin ilmoittamisen suhteen.                                               määrää, tai:


title: Action brought on 18 December 1997 by the EFTA Surveillance Authority against the Kingdom of Norway (Case E-10/97)

text:
Avis juridique important

|

E1997P0010

Virallinen lehti nro C 084 , 19/03/1998 s. 0014 - 0014

EFTAn valvontaviranomaisen 18 päivänä joulukuuta 1997 Norjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne (Asia E-10/97) (98/C 84/06)EFTAn valvontaviranomainen on nostanut 18 päivänä joulukuuta 1997 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Norjan kuningaskuntaa vastaan. EFTAN valvontaviranomaisen asiamiehenä kanteen esitti Håkan Berglin, joka toimii päällikkönä oikeus- ja hallintoasioiden osastolla, Rue de Trèves 74, B-1040 Bryssel.Kantaja pyytää, että tuomioistuimen olisi1. julistettava, että jättäessään asetetun määräajan kuluessa antamatta Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XVIII olevassa 2 kohdassa tarkoitetun säädöksen (neuvoston direktiivi 78/610/ETY, annettu 29 päivänä kesäkuuta 1978, vinyylikloridimonomeerille altistuvien työntekijöiden terveyden suojelemista koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä), sellaisena kuin se on mukautettuna Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen pöytäkirjassa N:o 1, noudattamiseksi tarvittavat kansalliset säännökset Norjan kuningaskunta on laiminlyönyt kyseessä olevan säädöksen 11 artiklan ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa;2. määrättävä Norjan kuningaskunta maksamaan oikeuskäsittelystä aiheutuvat kustannukset.Oikeudellinen perusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:- Kesäkuun 29 päivänä 1978 annetussa neuvoston direktiivissä 78/610/ETY määritellään joitakin vaatimuksia vinyylikloridimonomeerille altistuvien työntekijöiden terveyden suojelemiseksi.- Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 7 artiklan mukaan säädökset, joihin sopimuksen liitteissä tai ETA:n sekakomitean päätöksissä viitataan taikka jotka sisältyvät niihin, sitovat sopimuspuolia, ja ne ovat osa tai ne saatetaan osaksi sopimuspuolten oikeusjärjestystä.- Vinyylikloridimonomeerille altistuvien työntekijöiden terveyden suojelemista koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 29 päivänä kesäkuuta 1978 annettuun neuvoston direktiiviin 78/610/ETY viitataan Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XVIII olevassa 2 kohdassa.- Säädöksen 11 artiklasta, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen pöytäkirjassa N:o 1, seuraa, että Norjan oli 1 päivään tammikuuta 1994 mennessä saatettava osaksi oikeusjärjestystään säädöksen noudattamiseksi tarvittavat lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset ja ilmoitettava EFTAn valvontaviranomaiselle viipymättä tätä varten toteutetuista toimenpiteistä.- Norja ei ollut toteuttanut säädöksen noudattamiseksi tarvittavia lainsäädäntötoimenpiteitä edellä mainitun määräajan umpeutumiseen mennessä. Tällaisia toimenpiteitä ei ollut toteutettu myöskään EFTAn valvontaviranomaisen antamassa perustellussa lausunnossa - jossa se pyysi Norjaa toteuttamaan säädöksen noudattamiseksi tarvittavat toimenpiteet - asetettuun määräaikaan mennessä. Näin ollen Norja on laiminlyönyt kyseessä olevan säädöksen 11 artiklan ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 7 artiklan mukaiset


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (suuri jaosto) 31 päivänä toukokuuta 2005, asiassa C-53/03 (Epitropi Antagonismoun esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Synetairismos Farmakopoion Aitolias & Akarnanias (Syfait) ym. vastaan GlaxoSmithKline plc ym. (Tutkittavaksi ottaminen — Kansallisen tuomioistuimen käsite — Määräävän aseman väärinkäyttö — Kieltäytyminen toimittamasta tukkukauppiaille farmaseuttisia tuotteita — Rinnakkaiskauppa)

text:
               23.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 182/3

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (suuri jaosto)
   31 päivänä toukokuuta 2005,
   asiassa C-53/03 (Epitropi Antagonismoun esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Synetairismos Farmakopoion Aitolias & Akarnanias (Syfait) ym. vastaan GlaxoSmithKline plc ym. (1)

   (Tutkittavaksi ottaminen - Kansallisen tuomioistuimen käsite - Määräävän aseman väärinkäyttö - Kieltäytyminen toimittamasta tukkukauppiaille farmaseuttisia tuotteita - Rinnakkaiskauppa)
   (2005/C 182/06)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asiassa C-53/03, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Epitropi Antagonismou (Kreikka) on esittänyt 22.1.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 5.2.2003, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Synetairismos Farmakopoion Aitolias & Akarnanias (Syfait) ym., Panellinios syllogos farmakapothikarion, Interfarm — A. Agelakos & Sia OE ym. ja K. P. Marinopoulos Anonymos Etairia emporias kai dianomis farmakeftikon proïonton ym. vastaan GlaxoSmithKline plc ja GlaxoSmithKline AEVE, aiemmin Glaxowellcome AEVE, yhteisöjen tuomioistuin (suuri jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen puheenjohtajat P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas ja R. Silva de Lapuerta sekä tuomarit C. Gulmann (esittelevä tuomari), R. Schintgen, N. Colneric ja S. von Bahr, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: johtava hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 31.5.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ei ole toimivaltainen vastaamaan Epitropi Antagonismoun 22.1.2003 tekemällään päätöksellä esittämiin kysymyksiin.

      (1)  EUVL C 101, 26.4.2003.


title: Asia T-15/14: Kanne 6.1.2014 — Simet v. komissio

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/51

         Kanne 6.1.2014 — Simet v. komissio
   (Asia T-15/14)
   2014/C 52/100
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Simet SpA (Rossano Calabro, Italia) (edustajat: asianajaja A. Clarizia ja asianajaja P. Clarizia)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 2.10.2013 tehdyn komission päätöksen C(2013) 6251 final, joka koskee Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklassa ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 62 artiklassa tarkoitetun menettelyn soveltamista asiassa — Valtiontuki SA.33.037 (2012/C) — Italia — Korvaus Simet SpA:lle julkisen liikenteen palveluista vuosina 1987–2003

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteella riitautetaan 2.10.2013 tehty komission päätös C(2013) 6251 final, jossa todetaan, että Consiglio di Staton tuomiolla Simetin hyväksi määrätyt ja kansallisten viranomaisten ilmoittamat korvausmaksut ovat SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, eikä niitä ollut vapautettu ennakkoilmoitusvelvollisuudesta asetuksen (ETY) N:o 1191/69 17 artiklan 2 kohdan nojalla.
   Simet korostaa, että kansallisen tuomioistuimen ratkaisema riita koski sille siitä aiheutuneen vahingon korvaamista, että Italian infrastruktuuri- ja liikenneministeriön (MIT) tekemä päätös kantajan vuosina 1987–2003 suorittamista alueiden välisistä julkisista tieliikennepalveluista oli lainvastainen.
   Kanteensa tueksi kantaja esittää seuraavaa:

               1)

               Kansallinen lainsäädäntö, jonka perusteella MIT säänteli Simetin liiketoimintaa Consiglio di Staton tutkimana ajanjaksona, oli yhteensopimaton sellaisen asetuksen N:o (ETY) 1191/69 kanssa, jossa kielletään siihen asetuksella (ETY) N:o 1893/91 tehtyjen muutosten jälkeen jäsenvaltioita asettamasta Simetin tavoin alueiden välisiä linja-autoliikennepalveluita tarjoaville yrityksille minkäänlaisia julkisen palvelun velvoitteita.

               2)

               Toisin kuin komissio väittää, Simetille on asetettu julkisen palvelun velvoitteita, koska alueiden välisiä linja-autoliikennepalveluita varten MIT:n hallinnollisten konsessioiden muodossa myöntämissä luvissa ei jätetty Simetille Italian oikeuden vaatimusten mukaisesti minkäänlaista valtaa päättää itse liiketoimintansa järjestämisestä vaan liiketoiminta määräytyi suoraan hallinnon määräysten mukaisesti.

               3)

               Periaatteita, jotka koskevat unionin oikeuden loukkaamisen seurauksena yksityisille aiheutuneiden vahinkojen korvaamista ja joiden mukaan jäsenvaltion viranomaiset ovat silloin, jos ne tekevät hallinnollisen toimivaltansa puitteissa unionin oikeuden kanssa ristiriidassa olevan päätöksen, velvollisia korvaamaan vahingon sen päätöksen, josta lainvastaisuus johtuu, adressaateille, on loukattu.

               4)

               Joka tapauksessa Simetille ei ole myönnetty minkäänlaista valtiontukea, koska menettelyssä, jossa käytettiin asetuksessa (ETY) N:o 1191/69 vahvistettuja kriteereitä määritettäessä kantajalle siitä vahingonkorvauksena myönnettyjä korvausmääriä, että se oli suorittanut vuosina 1987–2003 sille asetetun julkisen palvelun velvoitteen johdosta tieliikenteen liikennepalveluita, suljetaan pois riski Simetille maksettavasta liian suuresta korvauksesta. Korvausmäärät vastaavat nimittäin ainoastaan yhtiölle siitä aiheutuvia lisäkustannuksia, että se noudatti tätä sille lainvastaisella tavalla asetettua velvoitetta.


title: Asia T-20/06: Kanne  11.1.2006  — Dimitrios Grammatikopoulos v. SMHV

text:
               3.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 131/41

         Kanne 11.1.2006 — Dimitrios Grammatikopoulos v. SMHV
   (Asia T-20/06)
   (2006/C 131/77)
   Kannekirjelmän kieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Dimitrios Grammatikopoulos (edustaja: asianajaja Konstantinos Taoulas)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: National Academy of Recording Arts and Sciences (Santa Monica, USA)
   Vaatimukset

               —

               SMHV:n neljännen valituslautakunnan 18.8.2005 tekemä päätös asiassa T-1062/2000-4 on kumottava ja mitätöitävä sekä kantajan vaatimus sanamerkin GRAMMY rekisteröimisestä yhteisön sanamerkiksi sellaisenaan on hyväksyttävä sellaisena kuin merkki on esitetty hakemuksessa tai — toissijaisesti — sellaisena kuin sitä ehdotetaan kanteessa muutettuna.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu tavaramerkki: Sanamerkki GRAMMY luokkiin 25 ja 28 kuuluvia tavaroita varten — hakemuksen nro 19 315
   Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Ethniki Akadimia Ihografiseos Technon kai Epistimon

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen merkki GRAMMY luokkiin 9, 35, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita varten
   Väiteosaston ratkaisu: Väite hylätään.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hyväksytään. Rekisteröintihakemus hylätään.

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen 40/94 8 artiklan 5 kohdan ja 43 artiklan 3 kohdan rikkominen. Kantaja vetoaa siihen, että ei ole näytetty toteen sen merkin, johon väitemenettelyssä on vedottu, tosiasiallista kaupallista käyttöä, ja kantaja riitauttaa myös valituslautakunnan ratkaisun, jonka mukaan merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu, olisi laajalti tunnettu.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (suuri jaosto) 24 päivänä toukokuuta 2005, asiassa 244/03: Ranskan tasavalta vastaan Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto (Kosmeettiset valmisteet — Eläinkokeet — Direktiivi 2003/15/EY — Osittainen kumoaminen — 1 artiklan 2 kohta — Säännösten erottamattomuus — Tutkimatta jättäminen)

text:
               23.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 182/6

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (suuri jaosto)
   24 päivänä toukokuuta 2005,
   asiassa 244/03: Ranskan tasavalta vastaan Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto (1)

   (Kosmeettiset valmisteet - Eläinkokeet - Direktiivi 2003/15/EY - Osittainen kumoaminen - 1 artiklan 2 kohta - Säännösten erottamattomuus - Tutkimatta jättäminen)
   (2005/C 182/11)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-244/03, jossa on kyse EY 230 artiklaan perustuvasta kumoamiskanteesta, joka on nostettu 3.6.2003, Ranskan tasavalta (asiamiehinään F. Alabrune, C. Lemaire ja G. de Bergues, sittemmin viimeksi mainittu ja J.-L. Florent ja D. Petrausch) vastaan Euroopan parlamentti (asiamiehinään J. L. Rufas Quintana ja M. Moore, sittemmin viimeksi mainittu ja K. Bradley) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään J.-P. Jacqué ja M. C. Giorgi Fort), yhteisöjen tuomioistuin (suuri jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen puheenjohtajat P. Jann ja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit C. Gulmann, A. La Pergola, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, K. Schiemann (esittelevä tuomari), J. Makarczyk, P. Kūris, U. Lõhmus, E. Levits ja A. Ó Caoimh, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: hallintovirkamies K. Sztranc, on antanut 24.5.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 171, 19.7.2003.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS, 13 päivänä maaliskuuta 1998, asiassa T-247/97, Maria Lonuzzo-Murgante vastaan Euroopan parlamentti (Henkilöstö - Vaatimus lapsen rinnastamiseksi kantajan huollettavana olevaksi lapseksi - Kanteen nostamisen määräaika - Neuvoston asetus (ETY, Euratom) N:o 1182/71 - Tutkimatta jättäminen)

text:
2.5.98                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  C 137/15
pan yhteisöjen komissio (asiamiehinään Hubertus van                1) Kanne jätetään tutkimatta.
Vliet, Paolo Ziotti ja Alberto Dal Ferro), jossa kantaja
vaatii yhtäältä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-           2) Kukin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntiku-
tuin toteaa komission laiminlyöneen velvollisuutensa, kun               luistaan.
se ei ole ratkaissut kantajan hakemusta, jossa vaaditaan,
että kolmansien maiden banaaneja tai muita kuin perintei-
                                                                   (1) EYVL C 331, 1.11.1997.
siä AKT-banaaneja varten myönnettävät tuontiluvat vuo-
delle 1997 ja tätä seuraaville vuosille lasketaan normaalien
viitemäärien saavuttamiseen asti kantajan vuosina 1988,
1989 ja 1990 myymien määrien perusteella ja toisaalta,
että komissio velvoitetaan korvaamaan tästä laiminlyön-
nistä aiheutunut vahinko, ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston               YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit K. Lenaerts ja J. D.               TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN M¾¾R¾YS,
Cooke, kirjaaja: H. Jung, on antanut 28.1.1998 määräyk-                             10 päivänä joulukuuta 1997,
sen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                   asiassa T-260/97 R, Camar Srl vastaan Euroopan yhteisö-
1) Lausunnon antaminen raukeaa laiminlyöntikanteen                           jen komissio ja Euroopan unionin neuvosto
     osalta.                                                       (Yhteinen markkinajärjestely Ð Banaanit Ð Välitoimiha-
                                                                      kemus Ð Tuontilupien myöntämistä koskeva hakemus)
2) Asia T-172/97 poistetaan ensimmäisen oikeusasteen
     tuomioistuimen rekisteristä.                                                           (98/C 137/33)
3) Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluis-                              (Oikeudenkäyntikieli: italia)
     taan, mukaan luettuina välitoimihakemuksesta aiheu-
     tuneet kulut.                                                 Asiassa T-260/97 R, Camar Srl, kotipaikka Firenze (Italia),
                                                                   edustajanaan asianajaja Wilma Viscardini DonaÁ, avustaji-
4) Välitoimimenettelyn väliintulija vastaa omista oikeu-           naan Mariano Paolin ja Simonetta DonaÁ, Padova,
     denkäyntikuluistaan.                                          prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Ernest
                                                                   Arendt, 8Ð10 rue Mathias Hardt, vastaan Euroopan
(1) EYVL C 271, 6.9.1997.                                          yhteisöjen komissio (asiamiehinään Hubertus van Vliet ja
                                                                   Alberto Dal Ferro), ja Euroopan unionin neuvosto (asia-
                                                                   miehinään Jan-Peter Hix ja Antonio Tanca), joita tukee
                                                                   Ranskan tasavalta (asiamiehenään FreÂdeÂric Pascal), jossa
                                                                   kantaja vaatii EY:n perustamissopimuksen 185 ja
                                                                   186 artiklan perusteella ensimmäisen oikeusasteen tuo-
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                           mioistuimen presidenttiä a) lykkäämään 17.7.1997 tehdyn
             TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,
                                                                   sen komission päätöksen täytäntöönpanoa, jolla komissio
               13 päivänä maaliskuuta 1998,                        hylkäsi Camarin hakemuksen, jossa tämä oli vaatinut
asiassa   T-247/97, Maria Lonuzzo-Murgante           vastaan       komissiota toteuttamaan banaanialan yhteisestä markkina-
                   Euroopan parlamentti (1)                        järjestelystä 13 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvos-
                                                                   ton asetuksen (ETY) N:o 404/93 (EYVL L 47, 25.2.1993,
(Henkilöstö Ð Vaatimus lapsen rinnastamiseksi kantajan             s. 1) 30 artiklassa tarkoitettuja erityistoimenpiteitä, ja
huollettavana olevaksi lapseksi Ð Kanteen nostamisen               lisäksi b) määräämään, että komission on laskettava
määräaika Ð Neuvoston asetus (ETY, Euratom)                        Camarille vuodeksi 1998 myönnettävät B-luokan luvat
           N:o 1182/71 Ð Tutkimatta jättäminen)                    kolmivuotiskauden 1988Ð1990 aikana kypsyneelle
                        (98/C 137/32)                              sadolle myönnetyn viitemäärän perusteella tai, toissijai-
                                                                   sesti, että sen on laskettava nämä luvat kolmivuotiskauden
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      1989Ð1991 aikana kypsyneelle sadolle myönnetyn viite-
                                                                   määrän nojalla tai käyttäen perusteena niitä tarkistuksia,
Asiassa T-247/97, Maria Lonuzzo-Murgante, Euroopan                 joita Euroopan parlamentti on ehdottanut tehtäviksi tar-
parlamentin virkamies, kotipaikka Luxemburg, edustaji-             kistuksessa 8, joka koski komission 8.3.1996 tekemää
naan Jean-NoeÈl Louis, Thierry Demaseure ja Ariane Tor-            ehdotusta asetuksen (ETY) N:o 404/93 muuttamisesta, tai,
nel, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa fiduciaire              edelleen toissijaisesti, määrää komission myöntämään
Myson SARL, 30 rue de Cessange, vastaan Euroopan par-              Camarille rahoitustuen, joka vastaa määrältään edellä esi-
lamentti (asiamiehinään Manfred Peter ja Yannis Pantalis),         tettyjen perusteiden mukaisesti laskettua, B-luokan luvan
jossa kantaja vaatii, että 6.2.1997 tehty parlamentin pää-         markkina-arvoa, Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
tös, jolla kantajan vaatimus tyttärensä rinnastamisesta            asteen tuomioistuimen presidentti on antanut 10.12.1997
huollettavana olevaksi lapseksi hylättiin, kumotaan ja että        määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
kantajan tästä päätöksestä tekemän valituksen implisiitti-
nen hylkääminen 6.9.1997 kumotaan tarvittavilta osin,
                                                                   1) Välitoimihakemus hylätään.
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P.
Lindh sekä tuomarit K. Lenaerts ja J. D. Cooke, kirjaaja:          2) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
H. Jung, on 13.3.1998 antanut määräyksen, jonka mää-
räysosa on seuraava:


title: Asia C-195/04: Euroopan yhteisöjen komission 29.4.2004 Suomen tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               10.7.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/4

         Euroopan yhteisöjen komission 29.4.2004 Suomen tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-195/04)
   (2004/C 179/08)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.4.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Suomen tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat K. Wiedner ja M. Huttunen, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Suomen tasavalta on jättänyt täyttämättä EY:n perustamissopimuksen 28 artiklan mukaiset velvollisuutensa, koska Senaatti-kiinteistöt on suurkeittiölaitehankinnassaan rikkonut EY:n perustamissopimuksen perustavanlaatuisia oikeussääntöjä ja erityisesti syrjimättömyyden periaatetta, johon sisältyy velvollisuus avoimuuteen sekä

               2)

               velvoittaa Suomen tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Vaikka yhteisön julkisia hankintoja koskevat direktiivit eivät sovellukaan hankintoihin, joiden arvo alittaa niiden soveltamiskynnyksen, EY:n perustamissopimuksen perustavanlaatuisia oikeussääntöjä ja erityisesti syrjimättömyyden periaatetta, johon sisältyy velvollisuus avoimuuteen, on noudatettava.
   Yhteisöjen tuomioistuin on katsonut, että vaikkakin tietyt julkisia hankintoja koskevat sopimukset jäävät hankintadirektiivien soveltamisalan ulkopuolelle, niitä tekevien hankintaviranomaisten on kuitenkin noudatettava perustamissopimuksen perustavanlaatuisia oikeussääntöjä. Vaikka yhteisöjen lainsäätäjä onkin katsonut, että julkisia hankintoja koskevissa direktiiveissä säädettyjä yksityiskohtaisia menettelyjä ei pidetä soveltuvina sellaisiin julkisiin hankintoihin, jotka alittavat ao. säännösten mukaiset kynnysarvot, ei tämä kuitenkaan yksin merkitse sitä, etteivätkö tällaiset hankintasopimukset kuuluisi yhteisön oikeussääntöjen soveltamisalaan.
   Oikeuskäytäntö osoittaa selkeästi, että hankinnasta on ilmoitettava asianmukaisessa laajuudessa ja että tätä avoimuusvelvollisuutta on noudatettava myös niissä hankinnoissa, joiden arvioidut arvot jäävät EY:n hankintadirektiivien soveltamiskynnyksen alapuolelle.


title: Asia T-68/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.6.2011 — Sphere Time v. SMHV — Punch (Hihnaan kiinnitetty kello) (Yhteisömalli — Mitättömyysmenettely — Hihnaan kiinnitettyä kelloa esittävä rekisteröity yhteisömalli — Aikaisempi yhteisömalli — Aikaisemman yhteisömallin julkistaminen — Yksilöllinen luonne — Harkintavallan väärinkäyttö — Asetuksen (EY) N:o 6/2002 4, 6, 7 ja 61–63 artikla)

text:
               23.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 219/15

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.6.2011 — Sphere Time v. SMHV — Punch (Hihnaan kiinnitetty kello)
   (Asia T-68/10) (1)

   (Yhteisömalli - Mitättömyysmenettely - Hihnaan kiinnitettyä kelloa esittävä rekisteröity yhteisömalli - Aikaisempi yhteisömalli - Aikaisemman yhteisömallin julkistaminen - Yksilöllinen luonne - Harkintavallan väärinkäyttö - Asetuksen (EY) N:o 6/2002 4, 6, 7 ja 61–63 artikla)
   2011/C 219/19
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Sphere Time (Windhof, Luxemburg) (edustajat: asianajajat C. Jäger, N. Gehlsen ja M.-C. Simon)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Botis)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Punch SAS (Nizza, Ranska)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n kolmannen valituslautakunnan 2.12.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 1130/2008-3), joka koskee Punch SAS:n ja Sphere Timen välistä mitättömyysmenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Sphere Time velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 100, 17.4.2010.


title: Asia T-217/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2016 – Fiesta Hotels & Resorts v. EUIPO – Residencial Palladium (PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-kuviomerkki PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA — Aiempi kansallinen kaupallinen nimi GRAND HOTEL PALLADIUM — Suhteellinen hylkäysperuste — Liike-elämässä käytetty merkki, jonka vaikutusalue on laajempi kuin paikallinen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta ja 53 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               23.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2016 – Fiesta Hotels & Resorts v. EUIPO – Residencial Palladium (PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA)
   (Asia T-217/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-kuviomerkki PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA - Aiempi kansallinen kaupallinen nimi GRAND HOTEL PALLADIUM - Suhteellinen hylkäysperuste - Liike-elämässä käytetty merkki, jonka vaikutusalue on laajempi kuin paikallinen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta ja 53 artiklan 1 kohdan c alakohta))
   (2017/C 022/30)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Fiesta Hotels & Resorts SL (Ibiza, Espanja) (edustaja: asianajaja J. B. Devaureix)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Residencial Palladium SL (Ibiza, Espanja) (edustaja: asianajaja D. Solana Giménez)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 23.2.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2391/2013-2), joka koskee Residencial Palladium SL:n ja Fiesta Hotels & Resorts SL:n välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Fiesta Hotels & Resorts SL velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 205, 22.6.2015.


title: Asia C-351/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 12.6.2017 – Autolinee Toscane SpA v. Mobit S.c.a.r.l.

text:
               2.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 330/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 12.6.2017 – Autolinee Toscane SpA v. Mobit S.c.a.r.l.
   (Asia C-351/17)
   (2017/C 330/06)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Autolinee Toscane SpA

      Vastapuoli: Mobit S.c.a.r.l.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen N:o 1370/2007 (1) 5 artiklan 2 kohtaa (erityisesti sisäistä liikenteenharjoittajaa koskevaa b ja d alakohdassa säädettyä kieltoa osallistua extra moenia -tarjouskilpailuihin) sovellettava myös sopimuspuoliksi valintoihin, jotka on tehty ennen kyseisen asetuksen voimaantuloa?

               2)

               Voiko ”sisäisen liikenteenharjoittajan” luonnehdinnan täyttää käsitteellisesti – kyseisessä asetuksessa tarkoitetulla tavalla ja mahdollisesti vastaavasti in house hankintojen osalta kehittyneen oikeudenkäytännön mukaisesti – julkisoikeudellinen oikeushenkilö, jolta valtion viranomainen on hankkinut suorahankintana paikallisia liikennepalveluja, jos ensin mainittu liittyy suoraan jälkimmäiseen organisaation ja määräysvallan osalta ja sen osakekanta on kyseisen valtion hallussa (kokonaan tai määräsuhteessa, viimeksi mainitussa tapauksessa yhdessä muiden julkisten laitosten kanssa)?

               3)

               Jos kyseessä on asetuksen N:o 1370/2007 säännösten soveltamisalaan kuuluvia palveluja koskeva suorahankinta, onko se, että edellä mainittu valtion viranomainen perustaa sopimuspuolen valinnan jälkeen julkisen hallintoelimen, jolla on valtuudet järjestää kyseiset palvelut (jolloin valtiolle kuitenkin jää yksinomainen toimivalta määrätä konsessioiden antamisesta) ja joka ei kohdista mitään ”vastaavaa määräysvaltaa” sopimuskumppaniin, jolta palvelu hankitaan suorahankintana, sellainen seikka, jonka perusteella kyseinen sopimuspuoleksi valinta voi jäädä asetuksen 5 artiklan 2 kohdan mukaisen sääntelyn soveltamisalan ulkopuolelle?

               4)

               Merkitseekö suorahankinnan alkuperäinen määräaika, joka on pidempi kuin 30 vuoden määräaika, joka päättyy 3.12.2039 (eli määräaika, joka alkaa asetuksen N:o 1370/2007 voimaantulopäivästä), kuitenkin sitä, että hankinta ei ole kyseisen asetuksen 5 artiklassa ja 8 artiklan 3 kohdassa, yhdessä luettuina, vahvistettujen periaatteiden mukainen, vai onko tämän sääntöjenvastaisuuden katsottava kaikissa oikeudellisissa suhteissa korjaantuneen automaattisesti sen vuoksi, että se lyhenee ”lain nojalla” (8 artiklan 3 kohdan 2 alakohta) implisiittisesti kyseisen 30 vuoden määräajan mittaiseksi?

      (1)  Rautateiden ja maanteiden julkisista henkilöliikennepalveluista sekä neuvoston asetusten (ETY) N:o 1191/69 ja (ETY) N:o 1107/70 kumoamisesta 23.10.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1370/2007 (EUVL 2007, L 315, s. 1).