title: Asia T-289/01: Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland Aktiengesellschaftin 27.11.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 44/18                   FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          16.2.2002
–      määrää muista tarkoituksenmukaisiksi katsomistaan toi-             –     toissijaisesti kumoaa päätöksen kokonaisuudessaan,
       menpiteistä, jotta komissio täyttäisi EY 233 artiklan
       mukaiset velvoitteensa ja tutkisi tilanteen uudelleen
                                                                          –     toteaa päätöksen johdanto-osan 72. perustelukappaleessa
–      velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan                      esitetyn kantajaa koskevan toteamuksen pätemättömäksi,
       kaikki kantajalle tästä asiasta aiheutuneet oikeudenkäynti-
       kulut.                                                             –     velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
                                                                                tikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja, joka on espanjalainen pakastetun tonnikalan tuottaja-
järjestö ja joka jo aiemmin on riitauttanut ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa joukon komission asetuksia,
joissa säädetään yhteisön jalostusteollisuudelle ajanjaksoon              Kantaja on pyörittänyt Saksassa vuodesta 1991 alkaen tuolloin
1 päivästä heinäkuuta 1999 30 päivään syyskuuta 2000                      ainoana toimijana koko maan kattavaa järjestelmää, joka
sisältyvinä kolmen kuukauden ajanjaksoina (2) toimitettuja                perustuu sellaisten käytettyjen myyntipakkausten palautukseen
tonnikaloja koskevan hyvityksen myöntämisestä tuottajajärjes-             ja uusiokäyttöön, joissa on merkki Der Grüne Punkt. Kantaja
töille, riitauttaa tässä asiassa komission asetuksen, joka koskee         on organisoinut myyntipakkausten keräämisen säännöllisesti
ajanjaksoa 1 päivästä lokakuuta 31 päivään joulukuuta 2000.               lähes kaikista kotitalouksista Saksassa. Se antaa koti- ja ulko-
                                                                          maisille valmistajille ja/tai liikkeenharjoittajille oikeuden merki-
                                                                          tä kantajan järjestelmään otetut tuotteet kyseisellä merkillä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat saman-           yksittäisten merkin hyväksikäyttöä koskevien sopimusten pe-
kaltaiset asian T-142/01 (3) oikeudellisten perusteiden ja pääa-          rusteella.
siallisten perusteluiden kanssa.
(1) EYVL L 224, s. 4.                                                     Kantaja antoi komissiolle vuonna 1992 tiedoksi yhtiöjärjestyk-
(2) Asia T-142/01.                                                        sensä sekä mallin järjestelmän yhteydessä tehdyistä sopimuk-
(3) EYVL C 245, s. 28.                                                    sista ja merkin hyväksikäyttöä koskevista sopimuksista. Tam-
                                                                          mikuussa 1996 kantaja antoi vastaajan vaatimuksesta kanteen
                                                                          kohteena olevan päätöksen johdanto-osan 71. perustelukappa-
                                                                          leessa mainitun ja useita rajoituksia sisältävän, yhteiskäyttöä
                                                                          koskevan sitoumuksen. Komissio kuitenkin ilmoitti maalis-
                                                                          kuussa 1997 suhtautuvansa myönteisesti kaikkiin tiedoksian-
                                                                          nettuihin sopimuksiin asetuksen N:o 17 19 artiklan 3 kohdan
                                                                          mukaisesti (1).
Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland Aktienge-
sellschaftin 27.11.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota
                       vastaan nostama kanne
                                                                          Komissio velvoitti 20.4.2001 tekemällään päätöksellä kantajan
                           (Asia T-289/01)                                sallimaan merkinnän ”der Grüne Punkt” käyttämisen myös
                                                                          sellaisissa pakkauksissa, jotka eivät kuuluneet kantajan järjes-
                                                                          telmään vaan jonkin kilpailijan järjestelmään, ja kyseinen
                             (2002/C 44/35)                               kilpailija hoitaisi merkintään liittyvät asiat. Kantaja nosti tästä
                                                                          kanteen yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                        messa (2).
                                                                          Vastaaja ilmoitti kantajalle kesäkuussa 2001 aikovansa liittää
Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland Aktiengesell-                 merkinnän vapauttamista koskevaan päätökseen tiettyjä mää-
schaft, kotipaikka Köln (Saksa), on nostanut 27.11.2001                   räyksiä. Kantajan mukaan näissä ehdoissa mennään paljon
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yh-                 pidemmälle kuin mihin kantaja oli sitoutunut. Vastaaja antoi
teisöjen komissiota vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat W. De-             17.9.2001 merkinnän kanteen kohteena olevan vapauttamista
selaers, B. Meyring ja E. Wagner, prosessiosoite Luxemburgissa.           koskevan päätöksen, johon sisältyy molemmat määräykset.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                          Kantaja vaatii kyseisen päätöksen 3 artiklan a ja b kohdan
–      kumoaa EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-               kumoamista ja väittää, että niissä esitetyt määräykset vaaranta-
       sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta 17 päivänä syys-             vat kantajan oikeusasemaa, koska kantaja on niiden vuoksi
       kuuta 2001 tehdyn komission päätöksen K (2001) 2672                pakotettu hyväksymään sen, että sen kilpailijat käyttävät
       (lopull.) 3 artiklan a ja b alakohdan,                             kantajan keräys- ja lajittelujärjestelmiä.
 ---pagebreak--- 16.2.2002               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 44/19
Kantaja väittää, että vastaaja on määräyksen 3 artiklan a koh-          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
dassa soveltanut virheellisesti EY 81 artiklan 3 kohtaa, koska
määräys ei ole objektiivinen eikä välttämätön, sillä keräys- ja
lajittelujärjestelmien yhteiskäyttö ei ole mitenkään elintärkeää        Kantaja riitauttaa 464 329,22 euron suuruisen yhteisön tukien
kilpailijoiden toiminnan kannalta. Lisäksi määräys on väärin            takaisinperimisen, jonka komissio on vahvistanut asiassa kysy-
suhteutettu ja vaikuttaa kantajan merkinnän erityisluonteeseen          myksessä olevalla veloitusilmoituksella.
sekä haittaa kilpailua kantajalle vahingollisella tavalla.
                                                                        LIFE-hankkeen (1) yhteydessä kantaja ja yhteisö tekivät sopi-
Kantaja väittää lisäksi, että vastaaja on määräyksen 3 artiklan         muksen suunnitelmasta ”Renaturierung Brandenburgische Elb-
a kohdassa soveltanut virheellisesti EY 86 artiklan 2 kohtaa,           talaue: valmistelevat suunnitelmat ja osahanke Gnevsdorfer
koska kantaja, joka suorittaa sille uskottuja yleisen edun              Werder”. Komissio sitoutui osallistumaan tosiasiallisiin kustan-
mukaisia tehtäviä, ei voi enää pyörittää koko maan kattavaa             nuksiin 50 prosentilla, ei kuitenkaan yli 1,5 miljoonalla eculla.
järjestelmäänsä taloudellisesti hyväksyttävissä olosuhteissa eikä       Rahoitettu hanke, jonka tavoite oli Lenzenin ja Wustrowin
se voi enää valita kannattavien ja vähemmän kannattavien                kuntien välisen vallin siirtämisen valmistelu, päättyi 1998.
alojen välillä.                                                         Pian hankkeen päättymisen jälkeen ilmeni, että vallia ei voitu
                                                                        siirtää niin paljon kuin oli suunniteltu.
Vastaaja on lisäksi kantajan mukaan 3 artiklan b kohdassa
soveltanut virheellisesti EY 81 artiklan 3 kohtaa ja EY 86 artik-       Komissio ilmoitti helmikuussa 2001, että se katsoi, että kantaja
lan 2 kohtaa. Vastaaja on myös vaatiessaan kantajan 25.9.1998           oli hankkeen toteutuksessa osittain poikennut sovitusta, ja että
antamaa sitoumusta (72. perustelukappale) loukannut periaa-             koska kantaja oli pienentänyt hankkeen alaa, komissio voi
tetta, jonka mukaan kaikilla on oikeus saattaa asiansa tuomiois-        osallistua rahoitukseen ainoastaan pienennetyn alueen osalta.
tuimen käsiteltäväksi.                                                  Komissio vaati riidanalaisessa päätöksessä kantajaa palautta-
                                                                        maan sille 464 329,33 euroa.
(1) EYVL C 100, s. 4.
(2) Asia T-151/01, Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland
    AG v. komissio, EYVL 2001 C 289, s. 26.                             Kantaja väittää, että yhteisö ei voi pätevästi antaa riidanalaista
                                                                        palautusvaatimusta komission päätöksellä; asia pitäisi käsitellä
                                                                        kansallisessa tuomioistuimessa. Lisäksi komissio on laiminly-
                                                                        önyt perusteluvelvollisuutensa ja loukannut kantajan puolus-
                                                                        tautumisoikeuksia. Komissio on myös loukannut suhteellisuus-
                                                                        periaatetta.
Land Brandenburgin 28.11.2001 Euroopan yhteisöjen                       (1) Ympäristöalan rahoitusvälineen perustamisesta (Life) 21 päivänä
                                                                            toukokuuta 1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1973/92
               komissiota vastaan nostama kanne                             (EYVL L 206. s. 1), jota on muutettu 15.7.1996 annetulla
                                                                            asetuksella (EY) N:o 1404/96 (EYVL L 181. s. 1).
                          (Asia T-290/01)
                           (2002/C 44/36)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                        Dessauer Versorgungs- und Verkehrsgesellschaft mbH –
                                                                        DVV – Stadtwerken ja neljän muun yrityksen 30.11.2001
Land Brandenburg (Brandenburgin osavaltio, Saksa) on nosta-              Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
nut 28.11.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissio-
ta vastaan. Kantajan edustajat ovat Rechtsanwalt G. Schohe ja                                     (Asia T-291/01)
Rechtsanwalt T. Masing, prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                                (2002/C 44/37)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: sakso)
–      kumoaa hankkeeseen nro LIFE94/D/A211/D/00029/
       BND ja sopimukseen nro B4-3200/94/730 liittyvään,
       komission 13.9.2001 tekemään kantajalle osoitettuun
       veloitusilmoitukseen nro 3240205411 sisältyvän pää-              Dessauer Versorgungs- und Verkehrsgesellschaft mbH — DVV
       töksen,                                                          — Stadtwerke, kotipaikka Dessau (Saksa), Neubrandenburger
                                                                        Stadtwerke GmbH, kotipaikka Neubrandenburg (Saksa), Stadt-
–      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.             werke Schwäbisch Hall GmbH, kotipaikka Schwäbisch Hall


title: Asia F-3/12: Kanne 4.1.2012 — ZZ v. komissio

text:
               3.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/27

         Kanne 4.1.2012 — ZZ v. komissio
   (Asia F-3/12)
   2012/C 65/54
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Komissio on velvoitettava korvaamaan vahinko, jonka kantaja väittää aiheutuneen siitä, että hänen sairautensa vakavuuden tunnustamismenettely on kestänyt kohtuuttoman kauan.

      Vaatimukset

               —

               Päätös, jolla komissio on hylännyt kantajan 23.11.2010 päiväämän ja nimittävälle viranomaiselle toimittaman hakemuksen, on kumottava

               —

               24.1.2011 päivätty ilmoitus pöytäkirjasta HR.D.2/MB/ls/Ares(2011) 74616, jonka kantaja on vastaanottanut henkilökohtaisesti 3.3.2011 ja jonka hänen luottamushenkilönsä on vastaanottanut 25.2.2011, on kumottava

               —

               toimenpide, jolla komissio on, toimenpiteen muodosta riippumatta, hylännyt 20.5.2010 päivätyn vaatimuksen, joka oli tehty 23.11.2010 tehdyn hakemuksen hylkäävän päätöksen johdosta, ja viimeksi mainittu hylkäävä päätös on kumottava ja 23.11.2010 tehty hakemus, jota 20.52011 koskeva, nimittävälle viranomaiselle osoitettu vaatimus koskee, on kumottava

               —

               tarvittavilta osin on todettava, että kantajan 25.11.2002 tekemän ja komissiolle osoittaman hakemuksen käsittely on kestänyt yli viisi vuotta

               —

               tarvittavilta osin on todettava, että kyseinen menettely oli jo 23.11.2010 päivätyn vaatimuksen tekohetkellä ylittänyt kohtuulliseksi katsottavan käsittelyajan, ja että menettelyn kesto on jo yksin tästä syystä katsottava kohtuuttoman pitkäksi ja lainvastaiseksi

               —

               näistä syistä komissio on velvoitettava korvaamaan aineellinen ja aineeton vahinko, joka kantajalle on perusteettomasti aiheutunut 23.11.2010 eli vaatimuksen tekemiseen asti asian käsittelyn kohtuuttoman ja lainvastaisen keston vuoksi, suorittamalla kantajalle 10 000 euroa tai virkamiestuomioistuimen asianmukaiseksi katsoma tätä suurempi tai pienempi summa

               —

               komissio on velvoitettava suorittamaan kantajalle 23.11.2010 tehtyä vaatimusta seuraavasta päivästä ja aina kyseisen 10 000 euron suuruisen vahingonkorvauksen suorittamiseen saakka tälle summalle 10 prosentin suuruinen korko, joka lisätään pääomaan vuosittain, tai virkamiestuomioistuimen asianmukaiseksi katsoman korkokannan mukainen korko

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-532/14: Kanne 17.7.2014 – Alsharghawi v. neuvosto

text:
               8.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 303/55

         Kanne 17.7.2014 – Alsharghawi v. neuvosto
   (Asia T-532/14)
   2014/C 303/65
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Bashir Saleh Bashir Alsharghawi (Johannesburg, Etelä-Afrikka) (edustaja: asianajaja É. Moutet)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan päätöksen 2011/137/YUTP ja päätöksen 2011/178/YUTP

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei neuvostolla ollut toimivaltaa merkitä kantajaa sellaisten henkilöiden luetteloon, joihin kohdistetaan rajoittavia toimenpiteitä, koska kantajan nimeä ei mainita Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmissa 1970 (2011) ja 1973 (2011).

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu perusteluvelvollisuuden rikkomiseen, koska neuvosto on tyytynyt perustamaan päätöksensä mainittuihin päätöslauselmiin ottamatta huomioon kantajan henkilökohtaista tilannetta.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu kontradiktorisen menettelyn puuttumisesta johtuvaan kantajan puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen ja syyttömyysolettaman periaatteen rikkomiseen.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu perusoikeuksien loukkaamiseen, koska neuvosto on kohdistamalla kantajaan rajoittavia toimenpiteitä rajoittanut laittomasti hänen liikkumisvapauttaan ja omistusoikeuttaan.


title: Asia C-41/03 P: Rica Foods (Free Zone) NV:n, 4.2.2003 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston 14.11.2002 antamasta tuomiosta yhdistetyissä asioissa T-94/00, T-110/00 ja T-159/00, Rica Foods (Free Zone) NV, Free Trade Foods NV ja Suproco NV vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, väliintulĳoina kantajan puolella Alankomaiden kuningaskunta ja väliintulĳoina vastaajan puolella Espanjan kuningaskunta ja Ranskan tasavalta

text:
5.4.2003                  FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                              C 83/7
High Court of Justicen (England & Wales), Queen’s Bench                  Rica Foods (Free Zone) NV:n, 4.2.2003 tekemä valitus
Divisionin (Administrative Court) 23.12.2002 tekemäl-                    Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa                  tuimen kolmannen jaoston 14.11.2002 antamasta tuo-
The Queen, Approved Prescription Services Limitedin                      miosta yhdistetyissä asioissa T-94/00, T-110/00 ja T-159/
hakemuksesta vastaan The Licensing Authority (edustaja-                  00, Rica Foods (Free Zone) NV, Free Trade Foods NV
naan the Medicines Control Agency), asianosainen: Eli                    ja Suproco NV vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
                            Lilly & Co. Ltd                              väliintulijoina kantajan puolella Alankomaiden kuningas-
                                                                         kunta ja väliintulijoina vastaajan puolella Espanjan kunin-
                                                                                gaskunta ja Ranskan tasavalta
                             (Asia C-36/03)
                                                                                (Asia C-41/03 P)
                            (2003/C 83/12)
                                                                                (2003/C 83/13)
High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench
Division (Administrative Court) on pyytänyt 23.12.2002 teke-
mällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistui-            Rica Foods (Free Zone) NV on valittanut 4.2.2003 Euroopan
meen 3.2.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennak-               yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
koratkaisua asiassa The Queen, Approved Prescription Services            oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston 14.11.2002
Limitedin hakemuksesta vastaan The Licensing Authority                   antamasta tuomiosta yhdistetyissä asioissa T-94/00, T-110/00
(edustajanaan the Medicines Control Agency), asianosainen:               ja T-159/00, Rica Foods (Free Zone) NV, Free Trade Foods
Eli Lilly & Co. Ltd. seuraaviin kysymyksiin:                             NV ja Suproco NV vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
                                                                         väliintulijoina kantajan puolella Alankomaiden kuningaskunta
                                                                         ja väliintulijoina vastaajan puolella Espanjan kuningaskunta.
                                                                         Valittajan edustaja on asianajaja G. van der Wal, Hoge Raad
Voidaanko lääkkeelle C hakea pätevästi markkinoille saattamis-           der Nederlanden,
ta koskevaa lupaa direktiivin 2001/83/EY (1) 10 artiklan
1 kohdan a alakohdan iii alakohdan ensimmäisen kappaleen
mukaisesti, kun hakemuksessa pyritään osoittamaan, että
lääke C on olennaisilta osiltaan samanlainen kuin toinen lääke           Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
eli lääke B, tilanteessa, jossa
                                                                         1.    toteaa, että valittajan ensimmäisen oikeusasteen tuo-
1)      lääke B on sukua alkuperäiselle lääkkeelle A siten, että               mioistuimen yhdistetyissä asioissa T-94/00, T-110/00
        lääke B on hyväksytty lääkkeen A ”tuotesarjan laajennuk-               ja T-159/00, 14.11.2002 antamasta tuomiosta tekemä
        sena”, mutta sillä on erilainen lääkemuoto kuin lääkkeellä             valitus otetaan tutkittavaksi,
        A tai se ei muutoin ole ”olennaisilta osiltaan samanlainen”
        kuin lääke A 10 artiklan 1 kohdan a alakohdan iii alakoh-
        dassa tarkoitetussa merkityksessä; ja                            2.    kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yh-
                                                                               distetyissä asioissa T-94/00, T-110/00 ja T-159/00,
                                                                               14.11.2002 antaman tuomion ja päättää sen mukaisesti
2)      tuotteella A on ollut markkinoille saattamista koskeva                 kuin valittaja on vaatinut ensimmäisen oikeusasteen
        lupa yhteisössä yli 10 artiklan 1 kohdan a alakohdan                   tuomioistuimeen 18.4.2000 jättämässään kannekirjel-
        iii alakohdassa säädetyn kuuden tai kymmenen vuoden                    mässä, että tuomioistuin
        ajan; ja
                                                                               –     kumoaa asetuksen N:o 465/2000/EY (1),
3)      tuotteella B on ollut markkinoille saattamista koskeva
        lupa alle 10 artiklan 1 kohdan a alakohdan iii alakohdassa
        säädetyn kuuden tai kymmenen vuoden ajan?                              –     toteaa, että yhteisö on vastuussa valittajalle siitä
                                                                                aiheutuneesta vahingosta, että asetuksen N:o 465/
                                                                                2000/EY takia kyseisessä asetuksessa tarkoitettujen
                                                                                tuotteiden tuonti on estetty 1.3.2000 lähtien tai
( 1) Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä
     6 päivänä marraskuuta 2001 annettu Euroopan parlamentin ja
                                                                                niiden tuontia on rajoitettu siitä lähtien, sekä määrää,
     neuvoston direktiivi 2001/83/EY (EYVL L 311, 28.11.2001,                        että asianosaisten on määriteltävä yhteisymmärryk-
     s. 67).                                                                         sessä valittajan vahingon suuruus ja siinä tapauk-
                                                                                sessa, että siitä ei päästä sopimukseen, oikeuden-
                                                                                käyntiä tulee jatkaa yhteisöjen tuomioistuimen mää-
                                                                                räämän määräajan kuluessa kyseisen vahingon suur-
                                                                                uuden määräämiseksi, tai ainakin velvoittaa yhteisön
 ---pagebreak--- C 83/8                   FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                              5.4.2003
           korvaamaan väliaikaisesti arvioidun vahingon, joka           –      MMA:iden etuoikeutetun aseman loukkaaminen: Ensim-
           on vielä määriteltävä erikseen, ja toissijaisesti velvoit-          mäisen oikeusasteen tuomioistuin on vahvistanut asian
           taa yhteisön maksamaan yhteisöjen tuomioistuimen                    kannalta relevantit tosiseikat niin virheellisesti, että niiden
           kohtuulliseksi katsoman vahingonkorvausmäärän                       arviointi tässä tarkoitetuissa perusteluissa on asian asiakir-
           siitä päivästä alkaen kun kannekirjelmä oli jätetty                 jojen valossa käsittämätöntä.
           ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen koko
           määrän maksamiseen asti laskettavine 8 prosentin
           suuruisine korkoineen                                        (1 ) Merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta tulevien sokeri-
                                                                             alan EY-MMA-alkuperäkumulaatiotuotteiden tuontia koskevista
                                                                             suojatoimenpiteistä 29 päivänä helmikuuta 2000 annettu komis-
3.   velvoittaa vastaajan työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan               sion asetus (EY) N:o 465/2000 (EYVL L 56, s. 39).
     mukaisesti korvaamaan oikeudenkäyntikulut kummassa-                (2 ) Merentakaisten maiden ja alueiden assosioinnista Euroopan ta-
     kin oikeusasteessa.                                                     lousyhteisöön 25 päivänä heinäkuuta 1991 tehty neuvoston
                                                                             päätös 91/482/ETY (EYVL L 263, s. 1).
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–    MMA-päätöksen ( 2) 109 artiklan 1 kohdan rikkominen:
     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole ottanut               Tribunale di Catanian, Prima Sezione Civile, 19.1.2003
     huomioon sitä, että MMA-päätöksen 109 artiklan 1 kohta             tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
     on poikkeus MMA-päätöksen 101 artiklassa säädetystä                asiassa Prefetto della Provincia di Catania vastaan Oxana
     tullien ja vaikutukseltaan vastaavien toimenpiteiden kiel-                                     Dem’yanenko
     losta. Kuten kaikkia poikkeuksia, tätä pääsäännöstä ja
     tässä tapauksessa peräkkäisten MMA-päätösten päämää-
     rästä poikkeamisen mahdollistavaa poikkeusta on tulkit-                                       (Asia C-45/03)
     tava ja sovellettava suppeasti. Komission ”laaja harkinta-
     valta” ja yhteisöjen tuomioistuinten harjoittama rajoitettu
     valvonta, joihin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                        (2003/C 83/14)
     perustaa kantansa, ei sovellu yhteen sellaisen MMA-
     päätöksen 109 artiklan 1 kohdan soveltamismahdollisuu-
     den kanssa, jonka mukaan sen soveltaminen rajoittuu
     poikkeuksellisiin tilanteisiin (MMA-päätöksen 109 artik-
     lan 1 kohta ”hätäjarruna”).                                        Tribunale di Catania, Prima Sezione Civile, on pyytänyt
                                                                        19.1.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
                                                                        jen tuomioistuimeen 7.2.2003, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
–    Perusteluiden puuttuminen: ensimmäisen oikeusasteen                tuimelta ennakkoratkaisua asiassa Prefetto della Provincia di
     tuomioistuimen esittämät perustelut, joiden mukaan                 Catania vastaan Oxana Dem’yanenko seuraaviin kysymyksiin:
     i) kaikki yhteisön markkinoille tuotava MMA-alkuperää
     oleva ylimääräinen sokeri, johon sovelletaan EY/MMA-               1.     Onko edellä mainittuja yhteisön oikeussääntöjä –
     alkuperän kasautumista, lisää yhteisön sokerimarkkinoi-                   25.2.1964 annetun neuvoston direktiivin 221/64/ETY (1)
     den ylijäämäisyyttä ja ii) kaikkien edellä i)-kohdassa                    7, 8 ja 9 artiklaa ja Roomassa 4.11.1950 allekirjoitetun,
     tarkoitettujen ”ylimääräisten tonnien tuonti” aiheuttaa                   ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn
     lisärasituksia yhteisön talousarviolle, ovat oikeudellisesti              yleissopimuksen 2, 5, 6, 13 ja 14 artiklaa – sekä
     virheellisiä ja lisäksi tämän asian asiakirjojen valossa                  yhteisön oikeuden yleisiä ja perustavaa laatua olevia
     käsittämättömiä tai puutteellisia.                                        oikeusperiaatteita tulkittava siten, että kaikilla ulkomaa-
                                                                               laisilla, jotka jokin yhteisön jäsenvaltio poistaa maasta,
                                                                               on oikeus siihen, että muu viranomainen kuin maasta-
–    MMA-päätöksen 109 artiklan 1 kohdan rikkominen:
                                                                               poistamistoimen toteuttanut taho varmistaa toimen lailli-
     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeu-
                                                                               suuden ennen toimen täytäntöönpanoa?
     dellisen virheen tulkitessaan käsitteitä ”häiriöt” ja ”heiken-
     tyminen” antamalla niille oikeudellisesti väärän sisällön ja
     näin ollen soveltanut niitä molempia väärin. Valittaja             2.     Onko edellä mainittuja yhteisön oikeussääntöjä –
     viittaa tältä osin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                  25.2.1964 annetun neuvoston direktiivin 221/64/ETY 7,
     meen jätettyyn kannekirjelmään.                                           8 ja 9 artiklaa ja Roomassa 4.11.1950 allekirjoitetun,
                                                                               ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn
                                                                               yleissopimuksen 2, 5, 6, 13 ja 14 artiklaa – sekä
–    MMA-päätöksen 109 artiklan 2 kohdan rikkominen:                           yhteisön oikeuden yleisiä ja perustavaa laatua olevia
     Asetuksen N:o 465/2000/EY kiintiön ja ”häiriöiden” ja/                    oikeusperiaatteita tulkittava siten, että on lainvastaista,
     tai ”heikentymisen” välillä ei ole määrällistä yhteyttä.                  että yhteisön jäsenvaltion poliisi voi ilman minkään muun
     Historiallisten määrien valossa tämä toimi on myös täysin                 viranomaisen etukäteen suorittamaa valvontaa pidättää
     mielivaltainen ja lainvastainen.                                          voimakeinoin ja poistaa maasta henkilön, jonka osalta se


title: Asia C-651/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 30.5.2013 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Staatssecretaris van Financiën v. X BV (Arvonlisävero — Kuudes direktiivi 77/388/ETY — 5 artiklan 8 kohta — Käsite ”varallisuuskokonaisuuden tai sen osan siirto” — Yhtiöpääoman 30 prosentin osuuden luovuttaminen yhtiöstä, jolle luovuttaja suorittaa arvonlisäverollisia palveluja)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/18

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 30.5.2013 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Staatssecretaris van Financiën v. X BV
   (Asia C-651/11) (1)

   (Arvonlisävero - Kuudes direktiivi 77/388/ETY - 5 artiklan 8 kohta - Käsite ”varallisuuskokonaisuuden tai sen osan siirto” - Yhtiöpääoman 30 prosentin osuuden luovuttaminen yhtiöstä, jolle luovuttaja suorittaa arvonlisäverollisia palveluja)
   2013/C 225/30
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Staatssecretaris van Financiën

      Vastaaja: X BV

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Hoge Raad der Nederlanden — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/(EYVL L 145, s. 1) 5 artiklan 8 kohdan ja 6 artiklan 5 kohdan tulkinta — Verolliset liiketoimet — Tavaroista ja/tai palveluista muodostuvan (koko) varallisuuskokonaisuuden (tai sen osan) siirto — Se, että luovutusajankohtaan asti yhtiölle arvonlisäveron alaisia palveluja suorittanut osakas luovuttaa 30 prosenttia yhtiön yhtiöpääomasta

      Tuomiolauselma

   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 5 artiklan 8 kohtaa ja/tai 6 artiklan 5 kohtaa on tulkittava siten, että liiketoimi, jossa luovutetaan 30 prosentin omistusosuus yhtiöstä, jolle luovuttaja suorittaa arvonlisäverollisia palveluja, ei ole näissä säännöksissä tarkoitettu tavaroista tai palveluista muodostuvan varallisuuskokonaisuuden tai sen osan siirto siitä riippumatta, että muut osakkaat käytännöllisesti katsoen samanaikaisesti siirtävät saman yhtiön kaikki muut osuudet samalle luovutuksensaajalle ja tämä siirto liittyy läheisesti samalle yhtiölle suoritettuihin hallinnointipalveluihin.

      (1)  EUVL C 73, 10.3.2012.


title: Asia T-488/15: Kanne 26.8.2015 – LG Electronics v. SMHV – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY SMART)

text:
               12.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 337/42

         Kanne 26.8.2015 – LG Electronics v. SMHV – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY SMART)
   (Asia T-488/15)
   (2015/C 337/47)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: LG Electronics, Inc. (Soul, Etelä-Korea) (edustaja: asianajaja M. Graf)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Cyrus Wellness Consulting (Berliini, Saksa)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen malli: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”VIEWTY SMART” – Rekisteröintihakemus 8 431 091

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n toisen valituslautakunnan 11.6.2015 asiassa R 1734/2014-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-328/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.9.2012 — Producteurs de légumes de France v. komissio (Valtiontuet — Hedelmä- ja vihannesala — Hedelmä- ja vihannesmarkkinoiden tukemiseksi Ranskassa toteutettavat ”kampanjasuunnitelmat” — Päätös, jolla tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi — Perusteltu luottamus — Aineellinen virhe takaisinperittävän tuen määrän laskemisessa)

text:
               17.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 355/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.9.2012 — Producteurs de légumes de France v. komissio
   (Asia T-328/09) (1)

   (Valtiontuet - Hedelmä- ja vihannesala - Hedelmä- ja vihannesmarkkinoiden tukemiseksi Ranskassa toteutettavat ”kampanjasuunnitelmat” - Päätös, jolla tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi - Perusteltu luottamus - Aineellinen virhe takaisinperittävän tuen määrän laskemisessa)
   2012/C 355/43
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Producteurs de légumes de France (Pariisi, Ranska) (edustajat: aluksi asianajaja O. Fachin, sitten asianajaja O. Redon)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamies: B. Stromsky)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus Ranskan tasavallan toteuttamista hedelmä- ja vihannesalan kampanjasuunnitelmista 28.1.2009 tehdyn komission päätöksen K(2009) 203 lopullinen kumoamisesta

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Producteurs de légumes de France velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 267, 7.11.2009.


title: Asia T-141/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.12.2010 — E.ON Energie v. komissio (Kilpailu — Hallinnollinen menettely — Päätös, jolla todetaan sinetin murtaminen — Asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 1 kohdan e alakohta — Todistustaakka — Syyttömyysolettama — Suhteellisuus — Perusteluvelvollisuus)

text:
               5.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/10

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.12.2010 — E.ON Energie v. komissio
   (Asia T-141/08) (1)

   (Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Päätös, jolla todetaan sinetin murtaminen - Asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 1 kohdan e alakohta - Todistustaakka - Syyttömyysolettama - Suhteellisuus - Perusteluvelvollisuus)
   2011/C 38/14
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: E.ON Energie AG (München, Saksa) (edustajat: aluksi asianajajat A. Röhling, C. Krohs, F. Dietrich ja R. Pfromm, sittemmin asianajajat A. Röhling, F. Dietrich ja R. Pfromm)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bouquet, V. Bottka ja R. Sauer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 1 kohdan e alakohdan perusteella sinetin murtamisen vuoksi määrättävän sakon vahvistamisesta 30.1.2008 tehdyn komission päätöksen K(2008) 377 lopullinen (Asia COMP/B-1/39.326 — E.ON Energie AG) kumoamisvaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään

               2)

               E.ON Energie AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 158, 21.6.2008.


title: Asia T-63/17: Kanne 1.2.2017 – Grupo Orenes v. EUIPO – Akamon Entertainment Millenium (Bingo VIVA! Slots)

text:
               27.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/23

         Kanne 1.2.2017 – Grupo Orenes v. EUIPO – Akamon Entertainment Millenium (Bingo VIVA! Slots)
   (Asia T-63/17)
   (2017/C 095/31)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Grupo Orenes, SL (Murcia, Espanja) (edustaja: asianajaja M. Sanmartín Sanmartín)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Akamon Entertainment Millenium, SL (Barcelona, Espanja)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan Bingo VIVA! Slots – Rekisteröintihakemus nro 13 468 251

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 7.11.2016 asiassa R 453/2016-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 64, 75 ja 76 artiklaa, luettuna yhdessä sen 8 artiklan 1 kohdan b kohdan ja yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13.12.1995 annetun asetuksen N:o 2868/95 50 ja 52 artiklan säännösten kanssa, sekä unionin tuomioistuimen kaikkia edellä olevia koskevaa oikeuskäytäntöä on rikottu.

               —

               Yhtäkään kyseessä olevista tavaramerkeistä ei ole tutkittu asianmukaisesti.


title: Asia T-494/17: Kanne 28.7.2017 – Iccrea Banca v. komissio ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto

text:
               25.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 318/22

         Kanne 28.7.2017 – Iccrea Banca v. komissio ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto
   (Asia T-494/17)
   (2017/C 318/29)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat P. Messina, F. Isgrò ja A. Dentoni Litta)

      Vastaajat: Euroopan komissio ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston 15.4.2016 antaman päätöksen nro SRB/ES/SRF/2016/06 ja kaikki sen myöhemmät päätökset, jotka ovat muodostaneet perustan, jonka nojalla Banca d’Italia on antanut seuraavat määräykset: nro 1547337/16 (29.12.2016); nro 0333162/17 (14.3.2017); nro 0334520/17 (14.3.2017); nro 1249264/15 (24.11.2015); nro 1262091/15 (26.11.2015)

               —

               määräämään ICCREA Bancalle korvattavaksi vahingon, jonka yhteinen kriisinratkaisuneuvoston on aiheuttanut sille suorittaessaan tehtäväänsä määrätessään kantajan maksettavaksi kuuluvat maksuosuudet, jotka ovat muodostaneet suurimmat ICCREA Bancan maksamat menoerät

               —

               toissijaisesti, jollei edellä mainittua vaatimusta hyväksytä, kumoamaan asetukseen sisältyvät 5 artiklan 1 kohdan a ja f alakohdan (tai mahdollisesti koko asetuksen) yhdenvertaisuutta, syrjintäkieltoa ja suhteellisuutta koskevien perustavien periaatteiden vastaisina

               —

               joka tapauksessa velvoittamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanne kohdistuu yhteisen kriisinratkaisuneuvoston 15.4.2016 antamaan päätökseen nro SRB/ES/SRF/2016/06 ja kaikkiin sen myöhempiin päätöksiin, jotka ovat muodostaneet perustan, jonka nojalla Banca d’Italia on antanut määräykset, joissa vaaditaan maksuosuuksien suorittamista yhteiseen kriisinratkaisurahastoon.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu määräyksistä ilmoittamatta jättämiseen, avoimuusperiaatteen loukkaamiseen, SEUT 15 artiklan rikkomiseen ja virheelliseen soveltamiseen sekä luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen.

                           —

                           Tältä osin vedotaan siihen, ettei kantajalle ole milloinkaan annettu mahdollisuutta saada tietoa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksistä eikä myöskään ymmärtää Banca d’Italian yksinomaan tosiasiallista asemaa näiden päätösten täytäntöönpanossa.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu tutkinnan puutteellisuuteen, tosiseikkojen virheelliseen arviointiin, asetuksen 2015/63 5 artiklan a alakohdan rikkomiseen ja virheelliseen soveltamiseen sekä syrjintäkiellon ja hyvän hallinnon periaatteiden loukkaamiseen.

                           —

                           Tältä osin vedotaan siihen, että yhteinen kriisinratkaisuneuvosto on soveltanut asetusta 2015/63 (1) virheellisesti kantajan maksettaviksi kuuluvien maksuosuuksien määrittämisessä, koska se ei ole ottanut huomioon konsernin sisäisiä velkoja.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu tutkinnan puutteellisuuteen, tosiseikkojen virheelliseen arviointiin, asetuksen 2015/63 5 artiklan a alakohdan rikkomiseen ja virheelliseen soveltamiseen sekä syrjintäkiellon ja hyvän hallinnon periaatteiden loukkaamiseen.

                           —

                           Tältä osin vedotaan siihen, että yhteinen kriisinratkaisuneuvosto on soveltanut asetuksen 2015/63 5 artiklan f alakohtaa virheellisesti siten, että tästä on aiheutunut kahteen kertaan laskeminen.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu unionin elimen menettelyn lainvastaisuuteen sekä SEUT 268 artiklan mukaiseen vaatimukseen unionin sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun perusteella.

                           —

                           Tältä osin vedotaan siihen, että yhteisen kriisinratkaisuneuvoston menettely täyttää kaikki tällaiseen vaatimukseen unionin tuomioistuinten oikeuskäytännön mukaan aina sovelletut yleisesti tunnetut edellytykset, jotka ovat unionin toimielinten moititun toiminnan lainvastaisuus, se, että vahinko on tosiasiallisesti syntynyt, sekä syy-yhteys väitetyn toiminnan ja vahingon välillä.

               5)

               Viides toissijaisesti ja liitännäisesti esitetty kanneperuste, joka perustuu tehokkuus- ja vastaavuusperiaatteiden ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen, josta seuraa, ettei asetusta 2015/63 ole sovellettava.

                           —

                           Tältä osin vedotaan siihen, että kyseisen asetuksen ja kantajan tilanteen välinen mahdollinen ristiriita olisi vastoin otsikossa mainittuja periaatteita yhtäältä siksi, että lainkäytön piiriin kuuluvat, jotka ovat samassa tosiasiallisessa tilanteessa kuin ICCREA, saavat helpotuksia maksuosuuksista, mistä on seurauksena kantajan aseman oikeudeton heikentyminen ja siten se, että toisiinsa verrattavia tilanteita kohdellaan eri tavoin.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu SEUT 15 artiklan rikkomiseen ja siihen, että kantajan on ollut mahdotonta saada tietoa komitean päätöksistä, sekä pyyntöön niiden määräämisestä esitettäviksi.

                           —

                           Tältä osin vedotaan siihen, ettei kantajalle ole vielä annettu mahdollisuutta saada tietoa vuosia 2015, 2016 ja 2017 koskevista päätöksistä sen oman tilanteen osalta ja että tällainen menettely on selvästi vastoin SEUT 15 artiklaa ja oikeutta tutustua unionin toimielinten, elinten ja laitosten asiakirjoihin niiden tallennemuodosta riippumatta.

      (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59/EU täydentämisestä kriisinratkaisun rahoitusjärjestelyihin etukäteen suoritettavien rahoitusosuuksien osalta 21.10.2014 annettu komission delegoitu asetus (EU) 2015/63 (EUVL 2015, L 11, s. 44).


title: Asia T-745/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.12.2016 – Scorpio Poland v. EUIPO – Eckes Granini Group (YO!) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin YO! rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi kansallinen sanamerkki YO — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               30.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/46

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.12.2016 – Scorpio Poland v. EUIPO – Eckes Granini Group (YO!)
   (Asia T-745/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin YO! rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi kansallinen sanamerkki YO - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2017/C 030/52)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Scorpio Poland, aiemmin FH Scorpio (Łódź, Puola) (edustaja: asianajaja R. Rumpel)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Schifko ja E. Śliwińska)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Eckes-Granini Group GmbH (Nieder-Olm, Saksa) (edustaja: asianajaja W. Berlit)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 2.10.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 1546/2014-2), joka koskee Eckes-Granini Group GmbH:n ja FH Scorpion välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Scorpio Poland velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 59, 15.2.2016.


title: Asia T-562/10: Kanne 16.12.2010 — HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping v. neuvosto

text:
               12.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/14

         Kanne 16.12.2010 — HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping v. neuvosto
   (Asia T-562/10)
   2011/C 46/28
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (Hampuri, Saksa) (edustajat: asianajaja J. Kienzle ja asianajaja M. Schlingmann)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että

               —

               Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 961/2010 on julistettava mitättömäksi siltä osin kuin se koskee kantajaa, ja että

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja erityisesti kantajalle aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: Kantajan puolustautumisoikeuksien loukkaaminen

                           —

                           Tämän kanneperusteen osalta kantaja väittää, että neuvosto on loukannut sen oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan ja erityisesti laiminlyönyt perusteluvelvollisuutensa, koska se ei ole perustellut riittävällä tavalla kantajan merkitsemistä riidanalaisen asetuksen liitteeseen VII.

                           —

                           Lisäksi kantaja väittää, että neuvosto ei ole kantajan nimenomaisesta vaatimuksesta esittänyt syitä tai näkökohtia ja asiaa koskevia todisteita, joiden perusteella kantajan merkitseminen riidanalaisen asetuksen liitteeseen VIII olisi perusteltua.

                           —

                           Lopuksi kantaja väittää ensimmäisen kanneperusteen yhteydessä, että neuvosto on loukannut kantajan oikeutta tulla kuulluksi, koska se ei ole antanut kantajalle riidanalaisen asetuksen 36 artiklan 3 ja 4 kohdassa säädettyä mahdollisuutta ottaa kantaa sen merkitsemiseen pakotteiden kohteena olevien luonnollisten henkilöiden, oikeushenkilöiden, yhteisöjen ja elimien luetteloon, mikä olisi siten edellyttänyt neuvoston suorittamaa uudelleentarkastelua.

               2)

               Toinen kanneperuste: Kantajan omaisuudensuojaa koskevan perusoikeuden loukkaaminen

                           —

                           Tämän kanneperusteen osalta kantaja väittää, että sen merkitseminen riidanalaisen asetuksen liitteeseen VII merkitsee perusteetonta puuttumista sen omaisuudensuojaa koskevaan perusoikeuteen, koska neuvoston esittämien riittämättömien perustelujen vuoksi kantaja ei ymmärrä, minkä vuoksi se on merkitty luetteloon, johon kootaan riidanalaisen asetuksen 16 artiklan 2 kohdan mukaisten pakotteiden kohteena olevat henkilöt.

                           —

                           Lisäksi kantaja väittää, että päätös sen merkitsemisestä riidanalaisen asetuksen liitteeseen VIII perustuu neuvoston tekemään ilmeisen virheelliseen arviointiin kantajan tilanteesta ja sen harjoittamasta toiminnasta.

                           —

                           Lopuksi kantaja väittää toisen kanneperusteen yhteydessä, että kantajan merkitseminen riidanalaisen asetuksen liitteeseen VIII ei selvästikään ole kyseisen asetuksen tavoitteiden mukaista ja lisäksi se merkitsee kohtuutonta puuttumista sen omaisuudensuojaa koskevaan oikeuteen.


title: Asia C-449/00: Euroopan yhteisöjen komission 6.12.2000 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
10.2.2001                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 45/11
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–    Yhteisön oikeuden ja erityisesti EY:n tuomioistuimen
                                                                           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
     perussäännön 33 artiklan rikkominen:
                                                                           kuin asiassa C-443/00 (2) esitetyt.
     –     oikeudellinen virhe ja ristiriita perusteluissa siltä osin
           kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti                (1) EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.
           tutkimatta henkilöstösääntöjen 24 artiklan 3 ja                 (2) Ks. tämän virallisen lehden s. 8.
           4 kohdan rikkomista koskevan väitteen,
     –     ristiriita perusteluissa ja oikeudellinen virhe siltä
           osin kuin valituksenalaisessa tuomiossa ei todeta
           komission tehneen ilmeistä arviointivirhettä,
     –     ristiriita perusteluissa ja oikeudellinen virhe siltä osin
           kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi,
           ettei valittaja ollut osoittanut ilmeistä arviointivirhet-      Euroopan yhteisöjen komission 6.12.2000 Luxemburgin
           tä valittajan ja muiden virkamiesten – tässä tapauk-                      suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
           sessa G:n – ansioiden vertailussa, ja
     –     oikeudellinen virhe ja ristiriita perusteluissa siltä                                      (Asia C-450/00)
           osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
           tulkitsi, ettei yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja                                      (2001/C 45/22)
           kohtuullisuusperiaatetta ollut tapauksessa loukattu.
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 6.12.2000 Euroo-
                                                                           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-
                                                                           herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen
                                                                           yksikön virkamies Xavier Lewis ja prosessiosoite Luxembur-
                                                                           gissa c/o saman yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz,
                                                                           Centre Wagner, Kirchberg.
Euroopan yhteisöjen komission 6.12.2000 Ranskan tasa-                      Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                 valtaa vastaan nostama kanne                              tuin
                          (Asia C-449/00)                                  1.    Toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudat-
                                                                                tanut yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä
                                                                                ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä
                           (2001/C 45/21)
                                                                                lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neu-
                                                                                voston direktiivin 95/46/EY (1) 32 artiklan mukaisia vel-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 6.12.2000 Euroo-                        voitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa                       tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, ase-
vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön virka-                    tuksia ja hallinnollisia määräyksiä mukaan lukien mah-
mies Xavier Lewis ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o saman                      dollisia sanktioita.
yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,
Kirchberg.                                                                 2.    Velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan
                                                                                oikeudenkäyntikulut.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin
                                                                           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
1.   toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut yksilöi-
     den suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tieto-
                                                                           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
     jen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995
                                                                           kuin asiassa C-443/00 esitetyt (2).
     annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
     95/46/EY (1) 32 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se
     ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin
     noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-            (1) EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.
     lisia määräyksiä, mukaan lukien mahdollisia sanktioita.               (2) Ks. tämän virallisen lehden s. 8.
2.   velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
     tikulut.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto) 8 päivänä syyskuuta 2005, yhdistetyissä asioissa C-544/03 ja C-545/03 (Conseil d'État'n esittämät ennakkoratkaisupyynnöt): Mobistar SA vastaan Commune de Fléron ja Belgacom Mobile SA vastaan Commune de Schaerbeek (EY:n perustamissopimuksen 59 artikla (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla) — Telepalvelut — Direktiivi 90/388/ETY — 3 c artikla — Kaikkien rajoitusten poistaminen — GSM-järjestelmän lähetyspylväistä, -mastoista ja -antenneista kannettavat kunnalliset verot)

text:
               29.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 271/6

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   8 päivänä syyskuuta 2005,
   yhdistetyissä asioissa C-544/03 ja C-545/03 (Conseil d'État'n esittämät ennakkoratkaisupyynnöt): Mobistar SA vastaan Commune de Fléron ja Belgacom Mobile SA vastaan Commune de Schaerbeek (1)

   (EY:n perustamissopimuksen 59 artikla (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla) - Telepalvelut - Direktiivi 90/388/ETY - 3 c artikla - Kaikkien rajoitusten poistaminen - GSM-järjestelmän lähetyspylväistä, -mastoista ja -antenneista kannettavat kunnalliset verot)
   (2005/C 271/11)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Yhdistetyissä asioissa C-544/03 ja C-545/03, joissa on kyse EY 234 artiklaan perustuvista ennakkoratkaisupyynnöistä, jotka Conseil d'État (Belgia) on esittänyt 8.12.2003 tekemillään päätöksillä, jotka ovat saapuneet yhteisöjen tuomioistuimeen 23.12.2003, saadakseen ennakkoratkaisun asioissa Mobistar SA (C-544/03) vastaan Commune de Fléron ja Belgacom Mobile SA (C-545/03) vastaan Commune de Schaerbeek, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit K. Lenaerts, N. Colneric (esittelevä tuomari), E. Juhász ja M. Ilešič, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. F. Contet, on antanut 8.9.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               EY:n perustamissopimuksen 59 artiklaa (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla) on tulkittava siten, että se ei ole esteenä sille, että kansallisen tai paikallishallinnon elimen antaman säännöstön nojalla verotetaan sellaisia matkaviestinjärjestelmien ja henkilökohtaisten viestinjärjestelmien infrastruktuureja, joita käytetään toimilupien ja valtuutusten mukaisten toimintojen hyödyntämisessä, kun tällaista veroa sovelletaan tekemättä eroa sen mukaan, onko palvelujen tarjoaja jäsenvaltion oma kansalainen vai jonkin toisen jäsenvaltion kansalainen, ja kun vero vaikuttaa samalla tavalla palvelujen tarjoamiseen jäsenvaltion sisällä ja niiden tarjoamiseen jäsenvaltioiden välillä.

               2)

               Matkaviestinjärjestelmien infrastruktuureihin sovellettavat verotoimet eivät kuulu kilpailusta telepalvelumarkkinoilla 28 päivänä kesäkuuta 1990 annetun komission direktiivin 90/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna täydellisen kilpailun toteuttamista televiestintämarkkinoilla pohjustavan direktiivin 90/388/ETY muuttamisesta 13 päivänä maaliskuuta 1996 annetulla komission direktiivillä 96/19/EY, 3 c artiklan soveltamisalaan, paitsi jos näillä toimilla suositaan suoraan tai välillisesti niitä operaattoreita, joilla on tai on ollut erityis- tai yksinoikeuksia, uusien operaattoreiden kustannuksella ja jos ne vaikuttavat tuntuvasti kilpailutilanteeseen.

      (1)  EUVL C 47, 21.2.2004.


title: Asia T-490/11: Kanne 15.9.2011 — Bena Properties v. neuvosto

text:
               12.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/26

         Kanne 15.9.2011 — Bena Properties v. neuvosto
   (Asia T-490/11)
   2011/C 331/51
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Bena Properties Co. SA (Damaskos, Syyria) (edustaja: asianajaja E. Ruchat)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä 9.5.2011 annetun päätöksen 2011/273/YUTP siltä osin kuin toimenpiteet koskevat kantajaa sekä sen jälkeen 23.5.2011 annetun täytäntöönpanopäätöksen 2011/302/YUTP ja 23.6.2011 annetun täytäntöönpanopäätöksen 2011/367/YUTP siltä osin kuin niissä säilytetään kantajan nimi 9.5.2011 annetun päätöksen 2011/273/YUTP 3 ja 4 artiklassa tarkoitettujen henkilöiden ja yhteisöjen luettelossa

               —

               kumoamaan Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä 9.5.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 442/2011 sekä sen jälkeen 23.5.2011 annetun täytäntöönpanoasetuksen 504/2011 ja oikaisun (24.6.2011 julkaistu täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 504/2011 oikaisuasetus) siltä osin kuin ne koskevat kantajaa

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut tässä oikeusasteessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osiltaan samanlaiset tai samankaltaiset kuin ne kanneperusteet, joihin on vedottu asiassa T-433/11, Makhlouf vastaan neuvosto. (1)

      (1)  EUVL C 290, 1.10.2011, s. 14.


title: Asia F-94/14: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 17.12.2015 – Bowles v. EKP (Henkilöstö — EKP:n henkilöstö — Henkilöstökomitean jäsenet — Palkkaus — Palkka — Ylimääräinen palkankorotus — Kelpoisuus)

text:
               8.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/92

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 17.12.2015 – Bowles v. EKP
   (Asia F-94/14) (1)

   ((Henkilöstö - EKP:n henkilöstö - Henkilöstökomitean jäsenet - Palkkaus - Palkka - Ylimääräinen palkankorotus - Kelpoisuus))
   (2016/C 048/103)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Carlos Bowles (Frankfurt am Main, Saksa) (edustajat: asianajajat L. Levi ja M. Vandenbussche)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP) (asiamiehet: E. Carlini, S. Camilleri ja M. López Torres, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus EKP:n johtokunnan sen päätöksen kumoamiseksi, jolla kantajalle päätettiin olla myöntämättä ylimääräinen palkankorotus vuotta 2014 koskevan vuosittaisen palkan- ja bonuksentarkistuksen yhteydessä.

      Tuomiolauselma

               1)

               EKP:n johtokunnan 25.2.2014 tekemä päätös, jolla kantajalle päätettiin olla myöntämättä ylimääräinen palkankorotus vuotta 2014 koskevan vuosittaisen palkan- ja bonuksentarkistuksen yhteydessä, kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan keskuspankki vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Carlos Bowlesin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 7, 12.1.2015, s. 49.


title: Asia T-490/10 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 17.2.2011 — Endesa ja Endesa Generación v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Valtiontuet — Niiden ylimääräisten tuotantokustannusten korvaaminen, joita tietyille sähkölaitoksille aiheutuu siitä, että niiden on julkisen palvelun velvoitteensa vuoksi hoidettava osa sähköntuotannostaan käyttämällä kotimaista kivihiiltä, ja tällaisten tuottajien hyväksi käyttöön otettu ”ensisijaisuusmekanismi” — Vastustamatta jättämistä koskeva päätös — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Fumus boni juris — Kiireellisyysedellytys ei täyty — Intressivertailu)

text:
               21.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 152/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 17.2.2011 — Endesa ja Endesa Generación v. komissio
   (Asia T-490/10 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Valtiontuet - Niiden ylimääräisten tuotantokustannusten korvaaminen, joita tietyille sähkölaitoksille aiheutuu siitä, että niiden on julkisen palvelun velvoitteensa vuoksi hoidettava osa sähköntuotannostaan käyttämällä kotimaista kivihiiltä, ja tällaisten tuottajien hyväksi käyttöön otettu ”ensisijaisuusmekanismi” - Vastustamatta jättämistä koskeva päätös - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Fumus boni juris - Kiireellisyysedellytys ei täyty - Intressivertailu)
   2011/C 152/42
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Endesa, SA (Madrid, Espanja) ja Endesa Generación, SA (Sevilla, Espanja) (edustaja: asianajaja M. Merola)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: É. Gippini Fournier ja C. Urraca Caviedes)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Espanjan kuningaskunta (asiamies: J. M. Rodríguez Cárcamo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Välitoimihakemus, joka koskee pääasiallisesti Espanjan kuningaskunnan julkisen palvelun hoitamisesta suoritettavan korvauksen muodossa ilmoittamasta valtiontuesta N 178/2010, johon liittyy ensisijaisuusmekanismi sellaisten sähköntuotantolaitosten hyväksi, jotka käyttävät kotimaista kivihiiltä, 29.9.2010 tehdyn komission päätöksen K(2010) 4499 täytäntöönpanon lykkäämistä.

      Määräysosa

               1)

               E.ON Generación SL, Hidroeléctrica del Cantábrico SA ja Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón hyväksytään väliintulijoiksi tukemaan Euroopan komission vaatimuksia.

               2)

               Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin asiassa T-490/10 R, Endesa ja Endesa Generación v. komissio, 3.11.2010 antama määräys (ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa) peruutetaan.

               3)

               Endesa SA:lle ja Endesa Generación SA:lle, komissiolle ja Espanjan kuningaskunnalle asetetaan määräaika, jossa ne voivat esittää vaatimuksen siitä, ettei tietyistä oikeudenkäyntiaineistossa ja tässä määräyksessä olevista luottamuksellisista seikoista anneta tietoja määräysosan 1 kohdassa mainituille osapuolille, ja että näistä oikeudenkäynnin asiakirjoista ja tästä määräyksestä laaditaan ei-luottamuksellinen toisinto tiedonantoa varten.

               4)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-313/05: Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warzawienin 22.6.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Macieja Brzezińskiego vastaan Dyrektora Izby Celnej w Warszawie

text:
               12.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/5

         Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warzawienin 22.6.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Macieja Brzezińskiego vastaan Dyrektora Izby Celnej w Warszawie
   (Asia C-313/05)
   (2005/C 281/10)
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warzawie on pyytänyt 22.6.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 9.8.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Macieja Brzezińskiego vastaan Dyrektora Izby Celnej w Warszawie seuraaviin kysymyksiin:

               1)

               Estääkö Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 25 artikla, jonka mukaan tuonti- ja vientitullit tai vaikutukseltaan vastaavat maksut ovat kiellettyjä jäsenvaltioiden välillä, jäsenvaltiota soveltamasta valmisteverosta 23.1.2004 annetun lain (Dziennik Ustaw, Puolan tasavallan virallinen lehti, nro 29, s. 257, sellaisena kuin se on muutettuna) 80 §:ää, jonka mukaan valmistevero on kannettava henkilöajoneuvoista, joita ei ole kotimaassa rekisteröity tieliikennelain mukaisesti, kun valmisteverot kannetaan aina ajoneuvoa hankittaessa siitä riippumatta, missä se oli ennen kuin se ensimmäistä kertaa rekisteröitiin tässä jäsenvaltiossa?

               2)

               Sallitaanko Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 90 artiklan ensimmäisellä virkkeellä, jonka mukaan jäsenvaltiot eivät määrää muiden jäsenvaltioiden tuotteille minkäänlaisia korkeampia välittömiä tai välillisiä sisäisiä maksuja, kuin ne välittömästi tai välillisesti määräävät samanlaisille kotimaisille tuotteille, se, että kyseinen jäsenvaltio kantaa muista jäsenvaltioista maahantuoduista käytetyistä ajoneuvoista valmisteveron, vaikka tällaista valmisteveroa ei kanneta luovutettaessa Puolassa jo rekisteröityjä käytettyjä ajoneuvoja, kun tämä valmistevero Puolan valmisteverosta annetun lain 80 §:n 1 momentin nimenomaisen sanamuodon mukaan kannetaan kaikista niistä ajoneuvoista, joita ei ole rekisteröity tässä valtiossa?

               3)

               Sallitaanko Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 90 artiklan toisella virkkeellä, jonka mukaan jäsenvaltiot eivät määrää muiden jäsenvaltioiden tuotteille sellaisia sisäisiä maksuja, joilla välillisesti suojellaan muuta tuotantoa, se, että kyseinen jäsenvaltio kantaa valmisteveron sellaisen verokannan mukaan, joka vaihtelee ajoneuvon iän ja sylinteritilavuuden mukaan ja joka on julkaistu puolalaisessa täytäntöönpanoasetuksessa (valmisteverokannan alentamisesta 22.4.2004 annetun valtiovarainministeriön asetuksen 7 § — Dz. U. Nro 87, s. 825, sellaisena kuin se on muutettuna), kun kotimaassa myytävästä käytetystä ajoneuvosta ennen sen siellä tapahtuvaa ensimmäistä rekisteröintiä kannettava vero lasketaan samanlaisen kaavan mukaan ja kun tämä vero lopulta vaikuttaa kyseisen ajoneuvon hintaan sitä edelleen luovutettaessa?

               4)

               Estääkö Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 28 artikla, jonka mukaan jäsenvaltioiden väliset tuonnin määrälliset rajoitukset ja kaikki vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet ovat kiellettyjä, kun sitä tarkastellaan yhdessä valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25.2.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/12/ETY 3 artiklan 3 kohdan, jonka mukaan jäsenvaltiot saavat edelleen ottaa käyttöön tai pitää voimassa muihin kuin 3 artiklan 1 kohdassa mainittuihin tuotteisiin kohdistuvia veroja, jos nämä verot eivät aiheuta rajojen ylitykseen liittyviä muodollisuuksia jäsenvaltioiden välisessä kaupassa, kanssa, kyseistä jäsenvaltiota pitämästä voimassa valmisteverosta annetun Puolan lain 81 §:ää, jonka mukaan oikeussubjekteilla, jotka hankkivat yhteisöstä ajoneuvon, jota ei ole rekisteröity kyseisessä valtiossa tieliikennelain säännösten mukaisesti, on velvollisuus esittää ajoneuvon maahantuonnin jälkeen viiden päivän kuluessa yhteisönsisäisestä hankinnasta yksinkertaistettu ilmoitus toimivaltaiselle tulliviranomaiselle?


title: Asia T-235/17: Kanne 20.4.2017 – Dometic Sweden v. EUIPO (MOBILE LIVING MADE EASY)

text:
               19.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/39

         Kanne 20.4.2017 – Dometic Sweden v. EUIPO (MOBILE LIVING MADE EASY)
   (Asia T-235/17)
   (2017/C 195/52)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Dometic Sweden AB (Solna, Ruotsi) (edustajat: solicitor R. Furneaux ja solicitor E. Humphreys)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröitävä sanamerkki ”MOBILE LIVING MADE EASY” – Rekisteröintihakemus nro 14 952 592

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 13.2.2017 asiassa R 1832/2016-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen niiden tavaroiden ja palvelujen osalta, joita varten rekisteröimistä haettiin mutta joiden osalta aiempi päätös pysytettiin

               —

               kumoaa EUIPO:n hakemuksen rekisteröintikelpoisuudesta 10.8.2016 tekemän tutkinnan

               —

               palauttaa asian EUIPO:lle päätöksen muuttamista varten

               —

               ratkaisee oikeudenkäyntikuluvaatimuksen valituslautakunnassa ja unionin yleisessä tuomioistuimessa käytävien menettelyjen osalta.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklaa ja 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-397/06: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 24.4.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Viron tasavalta

text:
               4.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/29

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 24.4.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Viron tasavalta
   (Asia C-397/06) (1)

   (2007/C 183/55)

      Oikeudenkäyntikieli: viro

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 281, 18.11.2006.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 15 päivänä joulukuuta 1999 asiassa T-27/98, Albert Nardone vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Ammattitauti – Altistuminen asbestille ja muille aineille – Pysyvä osittainen työkyvyttömyys – Lääketieteellisen lautakunnan päätöksen lainvastaisuus)

text:
8.4.2000                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 102/21
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                             YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                    MIOISTUIMEN TUOMIO                                                     MIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                10 päivänä helmikuuta 2000
                  15 päivänä joulukuuta 1999
                                                                       yhdistetyissä asioissa T-32/98 ja T-41/98, Gouvernement
                                                                       des Antilles néerlandaises vastaan Euroopan yhteisöjen
asiassa T-27/98, Albert Nardone vastaan Euroopan yhtei-                                            komissio (1)
                        söjen komissio (1)
                                                                       (Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatio yhteisöön –
                                                                       Asetus (EY) N:o 2352/97 – Asetus (EY) N:o 2494/97 –
(Henkilöstö – Ammattitauti – Altistuminen asbestille ja                Kumoamiskanne – Tutkittavaksi ottaminen – Merentakaisia
muille aineille – Pysyvä osittainen työkyvyttömyys – Lääke-            maita ja alueita koskeva päätös – Suojatoimenpide – Syy-yh-
      tieteellisen lautakunnan päätöksen lainvastaisuus)                                               teys)
                                                                                (2000/C 102/42)
                         (2000/C 102/41)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      Yhdistetyissä asioissa T-32/98 ja T-41/98, Gouvernement des
                                                                       Antilles néerlandaises, edustajanaan asianajajat M. Slotboom ja
                                                                       P. V. F. Bos, Rotterdam, prosessiosoite Luxemburgissa asian-
                                                                       ajotoimisto Marc Loesch, 11 rue Goethe, vastaan Euroopan
Asiassa T-27/98, Albert Nardone, Euroopan yhteisöjen komis-            yhteisöjen komissio (asiamiehinään T. van Rijn ja P. L. Kuijper),
sion entinen virkamies SA, kotipaikka Piétrain (Belgia), edusta-       jota tukee Espanjan kuningaskunta (asiamiehenään N. Dı́az
jinaan asianajajat Georges Vandersanden ja Laure Levi, Bryssel,        Abad), joissa kantaja vaatii (asia T-32/98) merentakaisista
ja prosessiosoite Luxemburgissa Société de gestion fiduciaire,         maista ja merentakaisilta alueilta peräisin olevan riisin tuontia
2-4 rue Beck, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-           koskevista erityistoimenpiteistä 27 päivänä marraskuuta 1997
hinään Julian Currall ja Jean-Luc Fagnart), jossa kantaja vaatii       annetun komission asetuksen (EY) N:o 2352/97 (EYVL L 326
kumoamaan 29.5.1997 tehdyn komission päätöksen, joka                   s. 21), ja (asia T-41/98) tuontitodistusten antamisesta merenta-
koskee kantajan ammattitaudin vahvistamista ja pysyvän osit-           kaisista maista ja merentakaisilta alueilta peräisin olevalle
taisen työkyvyttömyysasteen vahivstamista 6 prosentiksi, yh-           CN-koodiin 1006 kuuluvalle riisille komission asetuksella
teisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaos-           (EY) N:o 2352/97 käyttöön otettujen erityistoimenpiteiden
to), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Potocki           yhteydessä 12 päivänä joulukuuta 1997 annetun komission
sekä tuomarit C. W. Bellamy ja A. W. H. Meij, kirjaaja: H. Jung,       asetuksen (EY) N:o 2494/972 (EYVL L 343 s. 17) kumoamista,
on 15.12.1999 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on                 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas
seuraava:                                                              jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Jae-
                                                                       ger sekä tuomarit K. Lenaerts ja J. Azizi, kirjaaja: A. Mair,
                                                                       on 10.2.1999 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
                                                                       seuraava:
1. Kantajan ammattitaudin vahvistamisesta 29.5.1997 tehty ko-
     mission päätös kumotaan.
                                                                       1. Asiat T-32/98 ja T-41/98 yhdistetään tuomiota varten.
2. Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                       2. Kumotaan merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta
                                                                           peräisin olevan riisin tuontia koskevista erityistoimenpiteistä
                                                                           27 päivänä marraskuuta 1997 annettu komission asetus (EY)
(1) EYVL C 94, 28.3.1998.
                                                                           N:o 2352/97.
                                                                       3. Kumotaan tuontitodistusten antamisesta merentakaisista maista
                                                                           ja merentakaisilta alueilta peräisin olevalle CN-koodiin 1006
                                                                           kuuluvalle riisille komission asetuksella (EY) N:o 2352/97
                                                                           käyttöön otettujen erityistoimenpiteiden yhteydessä 12 päivänä
                                                                           joulukuuta 1997 annettu komission asetus (EY) N:o 2494/97.


title: Yhdistetyt asiat T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV ja T-69/06 RENV: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.3.2012 — Irlanti ym. v. komissio (Valtiontuki — Direktiivi 92/81/ETY — Kivennäisöljyjen valmistevero — Alumiinioksidin valmistuksessa polttoaineena käytetyt kivennäisöljyt — Valmisteverovapautus — Vapautuksen yhteensoveltuvuus direktiivin 92/81 8 artiklan 4 kohdan nojalla tehdyn neuvoston hyväksymispäätöksen kanssa — Unionin toimien laillisuusolettama — Oikeusvarmuus — Hyvä hallintotapa)

text:
               5.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 133/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.3.2012 — Irlanti ym. v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV ja T-69/06 RENV) (1)

   (Valtiontuki - Direktiivi 92/81/ETY - Kivennäisöljyjen valmistevero - Alumiinioksidin valmistuksessa polttoaineena käytetyt kivennäisöljyt - Valmisteverovapautus - Vapautuksen yhteensoveltuvuus direktiivin 92/81 8 artiklan 4 kohdan nojalla tehdyn neuvoston hyväksymispäätöksen kanssa - Unionin toimien laillisuusolettama - Oikeusvarmuus - Hyvä hallintotapa)
   2012/C 133/39
   Oikeudenkäyntikielet: englanti, ranska ja italia

      Asianosaiset

      Kantajat: Irlanti (asiamiehet: aluksi D. O’Hagan, sitten E. Creedon, avustajanaan barrister P. McGarry) (asia T-50/06 RENV), Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues ja J. Gstalter) (asia T-56/06 RENV), Italian tasavalta (asiamiehet: avvocato dello Stato G. Aiello, avvocato dello Stato G. De Bellis ja avvocato dello Stato S. Fiorentino) (asia T-60/06 RENV), Eurallumina SpA (Portoscuso, Italia) (edustajat: solicitor R. Denton ja solicitor L. Martin Alegi) (asia T-62/06 RENV) ja Aughinish Alumina Ltd (Askeaton, Irlanti) (edustajat: solicitor J. Handoll solicitor C. Waterson) (asia T-69/06 RENV)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Di Bucci, N. Khan, D. Grespan ja K. Walkerová)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota Gardannen alueella, Shannonin alueella ja Sardiniassa alumiinioksidin valmistuksessa polttoaineena käytettävien kivennäisöljyjen vapauttamisesta valmisteverosta, jonka Ranska, Irlanti ja Italia ovat panneet täytäntöön, 7.12.2005 tehty komission päätös 2006/323/EY (EUVL 2006, L 119, s. 12)

      Tuomiolauselma

               1)

               Gardannen alueella, Shannonin alueella ja Sardiniassa alumiinioksidin valmistuksessa polttoaineena käytettävien kivennäisöljyjen vapauttamisesta valmisteverosta, jonka Ranska, Irlanti ja Italia ovat panneet täytäntöön, 7.12.2005 tehty komission päätös 2006/323/EY kumotaan siltä osin kuin siinä todetaan tai siltä osin kuin päätös perustuu toteamukseen siitä, että Ranskan tasavallan, Irlannin ja Italian tasavallan 31.12.2003 asti myöntämät vapautukset alumiinioksidin valmistuksessa polttoaineena käytetyn raskaan polttoöljyn valmisteverosta ovat EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, ja siltä osin kuin siinä määrätään Ranskan tasavalta, Irlanti ja Italian tasavalta toteuttamaan kaikki tarpeelliset toimenpiteet näiden vapautusten perimiseksi takaisin tuensaajilta, jos tuensaajien maksaman veron määrä ei ole ollut vähintään 13,01:tä euroa 1 000 kilolta raskasta polttoöljyä.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Irlannin oikeudenkäyntikulut asiassa T-50/06 RENV, Ranskan tasavallan oikeudenkäyntikulut asiassa T-56/06 RENV, Italian tasavallan oikeudenkäyntikulut asiassa T-60/06 RENV, Eurallumina SpA:n oikeudenkäyntikulut asiassa T-62/06 RENV ja Aughinish Alumina Ltd:n oikeudenkäyntikulut asiassa T-69/06 RENV, mukaan luettuna välitoimimenettelystä asiassa T-69/06 R aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 86, 8.4.2006


title: Asia C-189/00: Sozialgericht Trierin 17.5.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Urszula Ruhr vastaan Bundesanstalt für Arbeit

text:
12.8.2000                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              C 233/15
Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division)                    5.     Onko se seikka, että eri sopimusvaltioissa rekisteröidyt
18.11.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-                        kaksi patenttia perustuvat samaan eurooppalaiseen pa-
kaisupyyntö asiassa 1. Boston Scientific Limited, 2. Boston                    tenttihakemukseen, sellainen riittävä yhdistävä tekijä,
Scientific International B.V., 3. Scimed Life Systems Inc.                     jonka nojalla voidaan vedota 6 artiklan mukaiseen toimi-
    vastaan 1. Cordis Corporation, 2. Coris (UK) Limited                       valtaan sellaisen henkilön osalta, jolla ei ole kotipaikkaa
                                                                               siinä valtiossa, jossa on vireillä oikeudenkäynti tässä
                                                                               valtiossa kotipaikan omaavaa vastaajaa vastaan, jos asias-
                          (Asia C-186/00)                                      sa on vedottu siihen, että
                                                                               a)    henkilö, jolla on kotipaikka tässä valtiossa, on
                          (2000/C 233/27)                                            loukannut näitä kahta patenttia, tai siihen, että
                                                                               b)    henkilö, jolla on kotipaikka siinä valtiossa, jossa
Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division), on                               oikeudenkäynti on vireillä, on loukannut patenttia
pyytänyt 18.11.1997 tekemällään päätöksellä, joka on saapu-                          vain siinä valtiossa, jossa asia on vireillä, ja henkilön,
nut yhteisöjen tuomioistuimeen 18.5.2000, Euroopan yhteisö-                          jolla ei ole siellä kotipaikkaa, väitetään loukanneen
jen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa 1. Boston Scien-                       toista patenttia?
tific Limited, 2. Boston Scientific International B.V., 3. Scimed
Life Systems Inc. vastaan 1. Cordis Corporation, 2. Coris (UK)          6.     Vaikuttaako edellä esitettyihin kysymyksiin annettaviin
Limited seuraaviin kysymyksiin:                                                vastauksiin (ja jos vaikuttaa, millä tavoin) se, että nämä
                                                                               oikeudenkäynnit ovat kort geding -nimisiä Alankomaiden
                                                                               oikeudenkäyntejä, jotka koskevat Eurooppapatenttia, ja
1.     Jos patentit on myönnetty Euroopan patenttisopimuksen                   kyseessä oleva valtio ei ole Alankomaat?
       määräysten mukaisesti, ovatko tämän sopimuksen 2 ar-
       tiklan ja/tai 64 artiklan säännökset sellaisia säännöksiä,
       joilla säännellään tuomioistuinten toimivaltaa erityisillä
       oikeudenaloilla (eli tällaisten patenttien loukkaamista
       koskevien kanteiden osalta) Brysselin yleissopimuksen
       57 artiklassa tarkoitetuin tavoin?
                                                                        Sozialgericht Trierin 17.5.2000 tekemällään päätöksellä
2.     Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi,              esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Urszula Ruhr
       merkitseekö tämä sitä, että Euroopan patenttisopimuksen                           vastaan Bundesanstalt für Arbeit
       määräysten mukaisesti myönnetyn patentin loukkaamista
       koskeva oikeudenkäynti voidaan Brysselin yleissopimuk-
                                                                                (Asia C-189/00)
       sen muiden säännösten sitä estämättä panna vireille
       patentin rekisteröintivaltion tuomioistuimessa?
                                                                                (2000/C 233/28)
3.     Jos patentin loukkaamista koskeva kysymys riippuu re-            Sozialgericht Trier on pyytänyt 17.5.2000 tekemällään
       kisteröintivaltion lainsäädännön mukaan patentin päte-           päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomio-
       vyydestä (siten, että kun pätevyys riitautetaan, tämän           istuimeen 22.5.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
       valtion tuomioistuinten on tutkittava samanaikaisesti            asiassa Urszula Ruhr vastaan Bundesanstalt für Arbeit ennak-
       sekä loukkaamista että pätevyyttä koskevat kysymykset),          koratkaisua seuraavaan kysymykseen:
       a)    onko patentin rekisteröintivaltion tuomioistuimilla        Onko yhteisöjen tuomioistuimen 23.11.1976 asiassa
             Brysselin yleissopimuksen sekä 16 artiklan 4 kohdan        C-40/76 (1) (EYVL 1976, C 306, s. 3 = EuGHE 1976, 1669 =
             että sen 19 artiklan, tai jomman kumman                    SozR 6050, 67 artiklan 1 kohta) sosiaaliturvajärjestelmien
             säännöksen nojalla yksinomainen toimivalta rat-            soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työnte-
             kaista molemmat kysymykset?                                kijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta
                                                                        1971 annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (2) (EYVL L 149,
                                                                        5.7.1971, s. 2) 2 artiklan 1 kohdasta antama tulkinta edelleen
                                                                        myös silloin asian kannalta ratkaiseva, jos tulkinnan johdosta
       b)    onko sellaisen valtion tuomioistuinten, jossa patent-      haitataan välillisesti myös jäsenvaltion kansalaisen vapaata
             tia ei ole rekisteröity, jätettävä asia 19 artiklan        liikkuvuutta työntekijänä?
             nojalla tutkimatta?
                                                                        (1) Asia 40/76 (Kermaschek v. Bundesanstalt für Arbeit, Kok. 1976,
4.     Annetaanko 24 artiklalla toimivaltaa muutoin vailla                  s. 1669).
       olevalle tuomioistuimelle oikeus päättää välitoimista, jos       (2) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2.
       siinä tuomioistuimessa, joka Brysselin yleissopimuksen
       mukaan on toimivaltainen ratkaisemaan asian, ei ole
       vireillä pääasiaa koskevaa kannetta?