title: Asia C-117/05: Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreichin 4.3.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Manfred Seidl vastaan Bezirkshauptmannschaft Grieskirchen

text:
               25.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/1

         Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreichin 4.3.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Manfred Seidl vastaan Bezirkshauptmannschaft Grieskirchen
   (Asia C-117/05)
   (2005/C 155/02)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich on pyytänyt 4.3.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 10.3.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Manfred Seidl vastaan Bezirkshauptmannschaft Grieskirchen seuraavaan kysymykseen:
   Onko EY 43 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja tulkittava niin, että kyseessä on — EY 43 artiklassa vahvistetun — sijoittautumisvapauden kanssa yhteensoveltumaton rajoitus, jos autokoululuvan hakijalta, joka on jäsenvaltion kansalainen ja joka hakee lupaa autokoulutoiminnan harjoittamiseksi toisessa jäsenvaltiossa, edellytetään sijoittautumisvaltion lainsäädännön mukaan, ettei hän ole muiden autokoululupien haltija?


title: Asia T-409/07: Kanne 16.11.2007 — Cohausz v. SMHV — Izquierdo Faces (acopat)

text:
               12.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 8/23

         Kanne 16.11.2007 — Cohausz v. SMHV — Izquierdo Faces (acopat)
   (Asia T-409/07)
   (2008/C 8/41)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Prof. Dr.-Ing. Helge B. Cohausz (Düsseldorf, Saksa) (edustaja: lakimies I. Friedhoff)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: José Izquierdo Faces (Bilbao, Espanja)
   Vaatimukset

               —

               Riidanalainen toimi (sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 6.9.2007 asiassa R 289/2006-1 tekemä päätös) on kumottava.

               —

               Väliintulija ja/tai SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Kuviomerkki acopat luokkiin 35 ja 42 kuuluvia palveluita varten — yhteisön tavaramerkki N:o 1 643 782

      Yhteisön tavaramerkin haltija: José Izquierdo Faces

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: kantaja

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjän tavaramerkkioikeus: Kansallinen sanamerkki COPAT luokkiin 9, 35, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Yhteisön tavaramerkin julistaminen mitättömäksi

      Valituslautakunnan ratkaisu: Mitättömyysosaston ratkaisun kumoaminen ja mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 56 artiklan 2 ja 3 kohdan sekä komission asetuksen N:o 2868/95 22 säännön 2 kohdan ja 40 säännön 5 kohdan rikkominen sillä perusteella, että valituslautakunta on virheellisesti katsonut, että kansallista tavaramerkkiä ei ollut käytetty Saksassa vuosien 1996 ja 2001 välisenä aikana.


title: Asia T-193/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 4.10.2006 — Tillack v. komissio (Luottamuksellisten tietojen paljastamista koskeva Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimus — Lahjontaa ja salassapitovelvollisuuden noudattamatta jättämistä koskevat epäilyt — Tietojen toimittaminen kansallisille oikeusviranomaisille seikoista, jotka voivat johtaa rikossyytteisiin — Lehtimiehen kotona ja toimistossa suoritettu kotietsintä — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottaminen — Vahingonkorvauskanne — Syy-yhteys — Riittävän ilmeinen rikkominen)

text:
               18.11.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/33

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 4.10.2006 — Tillack v. komissio
   (Asia T-193/04) (1)

   (Luottamuksellisten tietojen paljastamista koskeva Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimus - Lahjontaa ja salassapitovelvollisuuden noudattamatta jättämistä koskevat epäilyt - Tietojen toimittaminen kansallisille oikeusviranomaisille seikoista, jotka voivat johtaa rikossyytteisiin - Lehtimiehen kotona ja toimistossa suoritettu kotietsintä - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Vahingonkorvauskanne - Syy-yhteys - Riittävän ilmeinen rikkominen)
   (2006/C 281/56)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Hans-Martin Tillack (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat I. Forrester, QC, T. Bosly, C. Arhold, N. Flandin, J. Herrlinger ja J. Siaens)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Docksey ja C. Ladenburger)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: International Federation of Journalists (IFJ) (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat A. Bartosch ja T. Grupp)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhtäältä sellaisen toimen kumoamista koskevaa vaatimus, jolla Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) lähetti 11.2.2004 Saksan ja Belgian oikeusviranomaisille tietoja, jotka koskivat epäilyjä salassapitovelvollisuuden noudattamatta jättämisestä ja lahjonnasta, ja toisaalta sellaisen henkisen kärsimyksen korvaamista koskeva vaatimus, joka kantajalle on aiheutunut kyseisestä tietojen lähettämisestä ja OLAF:n julkaisemista lehdistötiedotteista
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Lausunnon antaminen asiakirjojen esittämispyynnöstä raukeaa.

               3)

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.

               4)

               International Federation of Journalists vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 251, 9.10.2004.


title: Asia T-525/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.2.2012 — Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio v. SMHV — Weinkellerei Lenz Moser (SERVO SUO) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin SERVO SUO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki SERVUS — Suhteelliset hylkäusperusteet — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               14.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 109/10

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.2.2012 — Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio v. SMHV — Weinkellerei Lenz Moser (SERVO SUO)
   (Asia T-525/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin SERVO SUO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki SERVUS - Suhteelliset hylkäusperusteet - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2012/C 109/22
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio (Refrontolo, Italia) (edustajat: asianajajat G. Massa ja P. Massa)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: aluksi G. Mannucci, sitten P. Bullock)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Weinkellerei Lenz Moser AG (Linz, Itävalta) (edustaja: asianajaja C.-R. Haarmann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n toisen valituslautakunnan 16.8.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 1571/2009-2) väitemenettelyssä, jossa asianosaisina ovat olleet Weinkellerei Lenz Moser AG ja Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 13, 15.1.2011.


title: Asia C-559/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 3.11.2015 – Onix Asigurari SA v. Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (Ivass)

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 3.11.2015 – Onix Asigurari SA v. Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (Ivass)
   (Asia C-559/15)
   (2016/C 038/33)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Onix Asigurari SA

      Vastaaja: Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (Ivass)

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Ovatko yhteisön oikeus ja erityisesti direktiivin 92/49/ETY (1) 40 artiklan 6 kohta, komission tulkitsevan tiedonannon 2000/C/43/03 5 kohta ja yhteisön home country control -periaate esteenä tulkinnalle (kuten yksityisistä vakuutuksista annettujen säännösten koodeksin (codice delle assicurazioni private), joka on hyväksytty 7.9.2005 annetulla asetuksella (decreto legislativo) nro 209, 193 §:n 4 momentin tulkinta, johon tämä tuomioistuin yhtyy), jonka mukaan palvelujen tarjoamisen vapautta käyttävän vakuutusalan toimijan vastaanottavan valtion valvontaviranomainen voi antaa kiireellisessä tapauksessa sekä vakuutuksenottajien ja muiden vakuutusetuuksia koskevien oikeuksien haltijoiden etujen suojaamiseksi kieltomääräyksiä, erityisesti määräyksiä, joilla kielletään kyseistä toimijaa tekemästä uusia sopimuksia vastaanottavan valtion alueella ja jotka perustuvat siihen, että on harkinnan perusteella katsottu, että subjektiivinen edellytys, josta säädetään vakuutustoiminnan harjoittamista koskevan toimiluvan myöntämiseksi, eli erityisesti hyvää mainetta koskeva edellytys, ei ole alun perin täyttynyt tai ei enää täyty?

      (1)  Muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta 18.6.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/49/ETY (kolmas vahinkovakuutusdirektiivi) (EYVL L 228, s. 1).


title: Asia C-87/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 9.7.2015 – Euroopan komissio v. Irlanti (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2003/88/EY — Työajan järjestäminen — Lääkäriharjoittelijoiden työajan järjestäminen)

text:
               7.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 9.7.2015 – Euroopan komissio v. Irlanti
   (Asia C-87/14) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2003/88/EY - Työajan järjestäminen - Lääkäriharjoittelijoiden työajan järjestäminen))
   (2015/C 294/08)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. van Beek ja J. Enegren)

      Vastaaja: Irlanti (asiamiehet: E. Creedon, E. Mc Phillips ja A Joyce et B. Counihan, avustajanaan barrister D. Fennelly)

      Tuomiolauselma

               1.

               Kanne hylätään.

               2.

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 102, 7.4.2014.


title: Asia C-125/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 13.6.2013 (Juzgado de lo Mercantil n °1 de Granadan (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Promociones y Construcciones BJ 200 SL (Arvonlisävero — Direktiivin 2006/112/EY 199 artiklan 1 kohdan g alakohta — Vapaaehtoinen maksukyvyttömyysmenettely — Veronmaksuvelvollinen — Verovelvollinen, jolle suoritetaan tiettyjä liiketoimia — Käsite ”pakkomyynti” )

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/28

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 13.6.2013 (Juzgado de lo Mercantil no 1 de Granadan (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Promociones y Construcciones BJ 200 SL
   (Asia C-125/12) (1)

   (Arvonlisävero - Direktiivin 2006/112/EY 199 artiklan 1 kohdan g alakohta - Vapaaehtoinen maksukyvyttömyysmenettely - Veronmaksuvelvollinen - Verovelvollinen, jolle suoritetaan tiettyjä liiketoimia - Käsite ”pakkomyynti”)
   2013/C 225/46
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de lo Mercantil no 1 de Granada

      Pääasian asianosainen

   Promociones y Construcciones BJ 200 SL

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Juzgado de lo Mercantil de Granada — Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 199 artiklan 1 kohdan g alakohdan tulkinta (EUVL L 347, s. 1) — Veromaksuvelvolliset — Verovelvollinen, jonka hyväksi tietyt liiketoimet tehdään — Käsite ”velallisen kiinteän omaisuuden luovutus maksuvelvollisuuden määräävän päätöksen perusteella pakkomyyntimenettelyssä”

      Tuomiolauselma

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 199 artiklan 1 kohdan g alakohtaa on tulkittava siten, että pakkomyyntimenettelyn käsite kattaa kaikki velallisen maksuvelvollisuuden määräävän päätöksen perusteella toteuttamat kiinteän omaisuuden myynnit paitsi velallisen omaisuuden likvidaatiomenettelyssä myös tällaista likvidaatiomenettelyä edeltävässä maksukyvyttömyysmenettelyssä, jos myynti on toteutettava velkojien tyydyttämiseksi tai mainitun velallisen liikkeen- tai ammatinharjoittamisen jatkamiseksi.

      (1)  EUVL C 174, 16.6.2012.


title: Yhdistetyt asiat T-225/06, T-255/06, T-257/06 ja T-309/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 16.12.2008 — Budějovický Budvar v. SMHV — Anheuser-Busch (BUD) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemukset sana- ja kuviomerkin BUD rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkeiksi — Nimitykset bud — Suhteelliset hylkäysperusteet — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 4 kohta)

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/27

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 16.12.2008 — Budějovický Budvar v. SMHV — Anheuser-Busch (BUD)
   (Yhdistetyt asiat T-225/06, T-255/06, T-257/06 ja T-309/06) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemukset sana- ja kuviomerkin BUD rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkeiksi - Nimitykset ’bud’ - Suhteelliset hylkäysperusteet - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 4 kohta)
   (2009/C 32/49)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Budějovický Budvar, národní podnik (Česke Budějovice, Tšhekin tasavalta) (edustajat: asianajajat F. Fajgenbaum ja C. Petsch)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Anheuser-Busch, Inc. (Saint Louis, Missouri, Yhdysvallat) (edustajat: aluksi asianajajat V. von Bomhard, A. Renck, B. Goebel ja A. Pohlmann, sittemmin asianajajat V. von Bomhard, A. Renck ja B. Goebel)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 14.6. (asia R 234/2005-2), 28.6. (asiat R 241/2005-2 ja R 802/2004-2) ja 1.9.2006 (asia R 305/2005-2) tekemistä päätöksistä, jotka koskevat Budějovický Budvar, národní podnikin ja Anheuser-Busch, Inc:n välisiä väitemenettelyjä
   Tuomiolauselma

               1)

               Asiat T-225/06, T-255/06, T-257/06 ja T-309/06 yhdistetään tuomion antamista varten.

               2)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 14.6. (asia R 234/2005-2), 28.6. (asiat R 241/2005-2 ja R 802/2004-2) ja 1.9.2006 (asia R 305/2005-2) tekemät päätökset, jotka koskevat Budějovický Budvar, národní podnikin ja Anheuser-Busch, Inc:n välisiä väitemenettelyjä, kumotaan.

               3)

               SMHV velvoitetaan korvaamaan omien oikeudenkäyntikulujensa ohella kaksi kolmasosaa Budějovický Budvar, národní podnikin oikeudenkäyntikuluista.

               4)

               Anheuser-Busch velvoitetaan korvaamaan omien oikeudenkäyntikulujensa ohella yksi kolmasosa Budějovický Budvar, národní podnikin oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 261, 28.10.2006.


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 6 päivänä joulukuuta 2013 , asiassa E-16/13 – EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti (Sopimuspuolen velvoitteiden noudattamatta jättäminen – Täytäntöönpanon laiminlyönti – Kuluttajien suojaamisesta aikaosuuksia, pitkäkestoisia lomatuotteita, jälleenmyyntiä ja vaihtoa koskeviin sopimuksiin liittyvien tiettyjen seikkojen osalta annettu direktiivi 2008/122/EY)

text:
               27.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 88/15

      TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   annettu 6 päivänä joulukuuta 2013,
   asiassa E-16/13
   EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti
   (Sopimuspuolen velvoitteiden noudattamatta jättäminen – Täytäntöönpanon laiminlyönti – Kuluttajien suojaamisesta aikaosuuksia, pitkäkestoisia lomatuotteita, jälleenmyyntiä ja vaihtoa koskeviin sopimuksiin liittyvien tiettyjen seikkojen osalta annettu direktiivi 2008/122/EY)
   2014/C 88/12
   Asiassa E-16/13, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti, on esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään tuomioistuinta toteamaan, että jättäessään hyväksymättä Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XIX olevassa 7b kohdassa tarkoitetun säädöksen (kuluttajien suojaamisesta aikaosuuksia, pitkäkestoisia lomatuotteita, jälleenmyyntiä ja vaihtoa koskeviin sopimuksiin liittyvien tiettyjen seikkojen osalta 14 päivänä tammikuuta 2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/122/EY), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1, täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet tai jättäessään ilmoittamatta kyseisistä toimenpiteistä säädetyssä määräajassa EFTAn valvontaviranomaiselle Islanti on laiminlyönyt kyseisen säädöksen ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa presidentti ja esittelevä tuomari Carl Baudenbacher ja tuomarit Per Christiansen ja Páll Hreinsson, on antanut 6 päivänä joulukuuta 2013 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Tuomioistuin

               1)

               toteaa, että koska Islanti ei ole pannut asianmukaisesti täytäntöön Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XIX olevassa 7b kohdassa tarkoitettua säädöstä (kuluttajien suojaamisesta aikaosuuksia, pitkäkestoisia lomatuotteita, jälleenmyyntiä ja vaihtoa koskeviin sopimuksiin liittyvien tiettyjen seikkojen osalta 14 päivänä tammikuuta 2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/122/EY), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1, säädetyssä määräajassa, se ei ole täyttänyt kyseisen säädöksen ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaisia velvoitteitaan, ja

               2)

               määrää Islannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-374/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.11.2014 – Brouwerij Van Honsebrouck v. SMHV – Beverage Trademark (KASTEEL) (Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Kansainvälinen rekisteröinti, jossa on nimetty Euroopan yhteisö – Kuviomerkki KASTEEL – Aikaisempi kansallinen sanamerkki CASTEL BEER – Suhteellinen hylkäysperuste – Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta – Sekaannusvaara – Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta – Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 1 kohta)

text:
               19.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/32

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.11.2014 – Brouwerij Van Honsebrouck v. SMHV – Beverage Trademark (KASTEEL)
      (Asia T-374/12) (1)

      (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Kansainvälinen rekisteröinti, jossa on nimetty Euroopan yhteisö - Kuviomerkki KASTEEL - Aikaisempi kansallinen sanamerkki CASTEL BEER - Suhteellinen hylkäysperuste - Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta - Sekaannusvaara - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 1 kohta)
      (2015/C 016/51)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Brouwerij Van Honsebrouck (Ingelmunster, Belgia) (edustaja: asianajaja P. Maeyaert)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

         Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Beverage Trademark Co. Ltd BTM (Tortola, Brittiläiset Neitsytsaaret, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja R. Dequiré-Portier)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 8.6.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 2551/2010-2), joka koskee Beverage Trademark Co. Ltd BTM:n ja Brouwerij Van Honsebrouckin välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Brouwerij Van Honsebrouck vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ja Beverage Trademark Co. Ltd BTM:n oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 343, 10.11.2012.


title: Asia T-438/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.12.2009 — Serifo v. komissio ja koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto

text:
               27.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/48

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.12.2009 — Serifo v. komissio ja koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto
   (Asia T-438/09) (1)

   2010/C 51/89

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EYVL C 312, 19.12.2009.


title: Asia T-83/16: Kanne 18.2.2016 – Banca Monte dei Paschi di Siena ja Banca Widiba v. EUIPO – ING-DIBa (WIDIBA)

text:
               13.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/52

      Kanne 18.2.2016 – Banca Monte dei Paschi di Siena ja Banca Widiba v. EUIPO – ING-DIBa (WIDIBA)
      (Asia T-83/16)
      (2016/C 211/66)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: Banca Monte dei Paschi di Siena SpA (Siena, Italia), Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat L. Trevisan ja D. Contini)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: ING-DIBa AG (Frankfurt am Main, Saksa)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantajat

         Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki WIDIBA – Rekisteröintihakemus nro 12 192 308

         EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 26.11.2015 yhdistetyissä asioissa R 112/2015-2 ja R 190/2015-2 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen, koska niiden pyyntöä menetetyn määräajan palauttamisesta ei hyväksytty, ja palauttaa asian valituslautakunnan käsiteltäväksi,

            jos edellä esitetty ensimmäinen vaatimus hylätään:

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen, koska sillä vahvistetaan väiteosaston päätös, jolla hylättiin tiettyjä tavaroita ja palveluja koskeva rekisteröintihakemus nro 12 192 308, ja toteaa, että unionin tavaramerkkihakemus nro 12 192 308 tällaisille tavaroille ja palveluille on rekisteröintikelpoinen tai toissijaisesti palauttaa asian EUIPO:n käsiteltäväksi, jotta tämä toteuttaa asianmukaiset toimenpiteet,

            joka tapauksessa

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä vahvistetaan ING-DIBa:n valitus luottokorteista ja toteaa, että unionin tavaramerkkihakemus nro 12 192 308 tällaisille tavaroille on rekisteröintikelpoinen tai toissijaisesti palauttaa asian EUIPO:n käsiteltäväksi, jotta tämä toteuttaa asianmukaiset toimenpiteet,

            joka tapauksessa

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvamaan Banca Monte dei Paschi di Sienan SpA:lle ja Wise Dialog Bank SpA:lle tässä oikeudenkäynnissä ja asian käsittelystä EUIPO:ssa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

                  —

                  Asetuksen N:o 207/2009 81 artiklan 1 kohtaa ja 60 artiklaa on rikottu.

                  —

                  Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-291/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.10.2014 – Portovesme v. komissio (Valtiontuki — Sähkö — Suosituimmuustariffi — Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi — Valtiontuen käsite — Uusi tuki — Yhdenvertainen kohtelu — Kohtuullinen aika)

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.10.2014 – Portovesme v. komissio
   (Asia T-291/11) (1)

   ((Valtiontuki - Sähkö - Suosituimmuustariffi - Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi - Valtiontuen käsite - Uusi tuki - Yhdenvertainen kohtelu - Kohtuullinen aika))
   2014/C 421/39
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Portovesme Srl (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat F. Ciulli, G. Dore, M. Liberati ja A. Vinci)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Di Bucci ja É. Gippini Fournier)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan ensisijaisesti kumoamaan kokonaan tai osittain ”siltä osin kuin tämä katsotaan kohtuulliseksi” valtiontuista C 38/B/04 (ex NN 58/04) ja C 13/06 (ex N 587/05), jotka Italia on myöntänyt yrityksille Portovesme Srl, ILA SpA, Eurallumina SpA ja Syndial SpA, 23.2.2011 annettu komission päätös 2011/746/EU (EUVL L 309, s. 1), ja toissijaisesti kumoamaan kyseinen päätös siltä osin kuin siinä velvoitetaan palauttamaan asianomaiset tuet.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Portovesme Srl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 232, 6.8.2011.


title: Asia C-154/12: Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 21.2.2013 (Tribunal de première instance de Bruxellesin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Isera & Scaldis Sugar SA, Philippe Bedoret and Co SPRL, Jean Rigot ja Mathieu Vrancken v. Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB) (Työjärjestyksen 99 artikla — Maatalous — Yhteinen markkinajärjestely — Sokeri — Asetus (EY) N:o 318/2006 — 16 artikla — Asetus (EY) N:o 1234/2007 — 51 artikla — Tuotantomaksun määrääminen — Pätevyys — Oikeudellisen perustan puuttuminen — Selkeiden ja yksiselitteisten perustelujen puuttuminen — Syrjintäkiellon periaatteen loukkaaminen — Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen)

text:
               13.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/10

         Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 21.2.2013 (Tribunal de première instance de Bruxellesin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Isera & Scaldis Sugar SA, Philippe Bedoret and Co SPRL, Jean Rigot ja Mathieu Vrancken v. Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)
   (Asia C-154/12) (1)

   (Työjärjestyksen 99 artikla - Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Sokeri - Asetus (EY) N:o 318/2006 - 16 artikla - Asetus (EY) N:o 1234/2007 - 51 artikla - Tuotantomaksun määrääminen - Pätevyys - Oikeudellisen perustan puuttuminen - Selkeiden ja yksiselitteisten perustelujen puuttuminen - Syrjintäkiellon periaatteen loukkaaminen - Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen)
   2013/C 108/19
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Asianosaiset

      Kantajat: Isera & Scaldis Sugar SA, Philippe Bedoret and Co SPRL, Jean Rigot ja Mathieu Vrancken

      Vastaaja: Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)

      Muut osapuolet: Joseph Cockx ym.

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal de première instance de Bruxelles — Sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 20.2.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 318/2006 (EUVL L 58, s. 1) 16 artiklan pätevyys — EY 37 artiklan 2 kohdan ja EY 253 artiklan tulkinta — Sokeriruokoalaan kohdistettu tuotantomaksu — Oikeudellisen perustan puuttuminen — Selkeiden ja yksiselitteisten perustelujen puuttuminen — Syrjintä muihin tuotantoaloihin nähden sekä syrjintä muihin maatalousaloihin ja muihin kuin maatalousaloihin nähden — Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen

      Määräysosa

   Ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelussa ei ole tullut esiin mitään seikkaa, joka voisi vaikuttaa sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 20.2.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 318/2006 16 artiklan ja maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22.10.2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 51 artiklan pätevyyteen.

      (1)  EUVL C 174, 16.6.2012.


title: Asia T-494/07: Kanne 28.12.2007 — Italia v. komissio

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/47

         Kanne 28.12.2007 — Italia v. komissio
   (Asia T-494/07)
   (2008/C 64/78)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: Avvocato dello Stato P. Gentili)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               On kumottava komission aluepolitiikan pääosaston 18.10.2007 päivätty ilmoitus N:o 011140 — Ohjelmat ja hankkeet Kyproksella, Kreikassa, Unkarissa, Italiassa, Maltalla ja Alankomaissa; kohteena komission vaaditusta poikkeavat maksut. Viite DOCUP Toscana Ob. 2 (N:o CCI 2000 IT 16 2DO 001)

               —

               On kumottava komission aluepolitiikan pääosaston 29.10.2007 päivätty ilmoitus N:o 011538 — Ohjelmat ja hankkeet Kyproksella, Kreikassa, Unkarissa, Italiassa, Maltalla ja Alankomaissa; kohteena komission vaaditusta poikkeavat maksut. Viite alueellinen toimenpide Campania 2000–2006 (N:o CCI 1999 IT 16 1PO 007)

               —

               On kumottava komission aluepolitiikan pääosaston 8.11.2007 päivätty ilmoitus nro 011869 — Ohjelmat ja hankkeet Kyproksella, Kreikassa, Unkarissa, Italiassa, Maltalla ja Alankomaissa; kohteena komission vaaditusta poikkeavat maksut. Viite DOCUP Piemonte 2000–2006 (N:o CCI 2000 IT 16 2DO 007)

               —

               On kumottava komission aluepolitiikan pääosaston 8.11.2007 päivätty ilmoitus nro 011871 — Ohjelmat ja hankkeet Kyproksella, Kreikassa, Unkarissa, Italiassa, Maltalla ja Alankomaissa; kohteena komission vaaditusta poikkeavat maksut. Viite DOCUP Ob. 2 Lazio 2000–2006 (N:o CCI 2000 IT 16 2DO 009)

               —

               On kumottava komission aluepolitiikan pääosaston 15.11.2007 päivätty ilmoitus nro 012137 — Ohjelmat ja hankkeet Kyproksella, Kreikassa, Unkarissa, Italiassa, Maltalla ja Alankomaissa; kohteena väliaikaisten menojen todentaminen ja niitä koskevat ilmoitukset sekä maksuvaatimus. DOCUP Veneto Ob. 2 2000–2006 (N:o CCI 2000 IT 16 2 DO 005)

               —

               On kumottava komission aluepolitiikan pääosaston 15.11.2007 päivätty ilmoitus nro 012137 — Ohjelmat ja hankkeet Kyproksella, Kreikassa, Unkarissa, Italiassa, Maltalla ja Alankomaissa; kohteena komission vaaditusta poikkeavat maksut. Viite alueellinen toimenpideohjelma Campania 2000–2006 (N:o CCI 1999, IT 16 1PO 007)

               —

               On kumottava komission aluepolitiikan pääosaston 16.11.2007 päivätty ilmoitus nro 012212 — Ohjelmat ja hankkeet Kyproksella, Kreikassa, Unkarissa, Italiassa, Maltalla ja Alankomaissa; kohteena komission vaaditusta poikkeavat maksut. Viite PON paikallisen yritystoiminnan kehittäminen 2000–2006 (N:o CCI 1999 IT 16 1PO 002)

               —

               On kumottava komission aluepolitiikan pääosaston 16.11.2007 päivätty ilmoitus nro 012567 — Ohjelmat ja hankkeet Kyproksella, Kreikassa, Unkarissa, Italiassa, Maltalla ja Alankomaissa, kohteena komission vaaditusta poikkeavat maksut. Viite alueellinen toimintaohjelma Sardinia 2000–2006 (N:o CI 1999, IT 16 1 PO 010)

               —

               On myös kumottava kaikki näihin liittyvät ja näitä edeltävät toimet ja Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-345/04, Italian tasavalta vastaan komissio, esitetyt (1).

      (1)  EUVL C 262, 23.10.2004, s. 55.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys, 8 päivänä kesäkuuta 2005, asiassa T-295/03, Poli Sud Srl vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kumoamiskanne — Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Jäsenvaltiosta peräisin olevan asiakirjan toimittamatta jättäminen ilman tämän jäsenvaltion etukäteen antamaa suostumusta)

text:
               17.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 229/19

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   8 päivänä kesäkuuta 2005,
   asiassa T-295/03, Poli Sud Srl vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Kumoamiskanne - Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Jäsenvaltiosta peräisin olevan asiakirjan toimittamatta jättäminen ilman tämän jäsenvaltion etukäteen antamaa suostumusta)
   (2005/C 229/40)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asiassa T-295/03, Poli Sud Srl, kotipaikka Lamezia Terme (Italia), edustajanaan asianajaja M. Calabrese, vastaan Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään V. Di Bucci ja P. Aalto, avustajanaan asianajaja A. Abate, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa kantaja vaatii kumoamaan komission päätöksen, jolla evätään oikeus saada tutustua tiettyihin asiakirjoihin, jotka koskevat valtiontukijärjestelmää, jonka on todettu soveltuvan yhteismarkkinoille 12.7.2000 tehdyllä komission päätöksellä [SG (2000) D/105754 — tuki nro 715/99], yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Vilaras sekä tuomarit F. Dehousse ja D. Šváby; kirjaaja: H. Jung, on 8.6.2005 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 264, 1.11.2003.


title: Asia T-188/02: Freiberger Lebensmittel GmbH & Co. Produktions- und Vertriebs KG:n 17.6.2002 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
24.8.2002              FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 202/35
Kanneperusteet:                  Neuvoston asetuksen N:o 40/94            Tavaramerkki- tai merk-        Kansainvälinen               merkki
                                 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan          kioikeus, johon väiteme-       nro 516269 ”Roberto” luokkiin
                                 virheellinen soveltaminen: se-           nettelyssä on vedottu:         29 ja 30 kuuluvien tavaroiden
                                 kaannusvaara on olemassa, koska                                         osalta ja väitteen tekijän kauppa-
                                 tuotteet ovat kiistatta samanlaisia                                     nimitys ”ROBERTO”
                                 tai ainakin samankaltaisia, tavara-
                                 merkit ovat visuaalisesti ja foneet-     Väiteosaston ratkaisu:         Väitteen hylkääminen
                                 tisesti samankaltaisia sekä väit-
                                 teessä tarkoitettu tavaramerkki on       Valituslautakunnan rat-        Väiteosaston päätöksen kumoa-
                                 erottamiskykyinen.                       kaisu:                         minen ja hakemuksen hylkäämi-
                                                                                nen
                                                                          Kanneperusteet:                –     Asetuksen (EY) N:o 2868/
                                                                                95 (1) 16 sääntöä on rikottu
                                                                                –     Asetuksen (EY) N:o 40/
                                                                                94 (2) 42 artiklan 1 kohtaa ja
Freiberger Lebensmittel GmbH & Co. Produktions- und                                                            8 artiklan 2 ja 4 kohtaa on
Vertriebs KG:n 17.6.2002 sisämarkkinoiden harmonisoin-                                                         rikottu.
 tivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
                                                                          (1) Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen
                         (Asia T-188/02)
                                                                              (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13 päivänä joulukuuta 1995
                                                                              annettu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, s. 1).
                        (2002/C 202/57)                                   (2) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu
                                                                              neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).
(Oikeudenkäyntikieli määritetään työjärjestyksen 131 artiklan
        2 kohdan nojalla kieli, jolla kanne on laadittu: saksa)
Oikeudenkäyntikieli: päätettävä työjärjestyksen 131 artiklan
2 kohdan mukaisesti – kanteessa käytetty kieli: saksa Freiberger
Lebensmittel GmbH & Co. Produktions- und Vertriebs KG,
Berliini (Saksa) on nostanut 17.6.2002 Euroopan yhteisöjen                Anita Jannice Österholmin 17.6.2002 Euroopan yhteisö-
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisä-                               jen komissiota vastaan nostama kanne
markkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit)
vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja K.-D. Rathke. Valitus-
lautakunnassa asianosaisena oli myös Roberto S.A., Chevilly                                        (Asia T-190/02)
(Ranska).
                                                                                (2002/C 202/58)
Kantaja vaatii, että
–     sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljännen vali-                                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
      tuslautakunnan 28.2.2002 tekemä päätös, pöytäkirja
      nro R 1155/2000-4, kumotaan
–     vastaaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               Anita Jannice Österholm, kotipaikka Tukholma, on nostanut
                                                                          17.6.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                          tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                          vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Juan Ramon Iturriaga-
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                 goitia Bassas.
Yhteisön    tavaramerkin         Kantaja                                  Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
hakija:
Haettu tavaramerkki:             Sanamerkki ”Alberto” luokkiin 29         –     kumoaa ensisijaisesti nimittävän viranomaisen 11.3.2002
                                 ja 20 kuuluvien tavaroiden osalta              tekemän päätöksen, jolla vastattiin J. Österholmin teke-
                                 – Hakemus nro 26211                            mään valitukseen nro 389/01
Sen tavaramerkki- tai            Roberto S.A.                             –     kumoaa osittain Euroopan komission henkilöstön ja
merkkioikeuden haltija,                                                         hallinnon pääosaston pääjohtajan 2.7.2001 tekemän pää-
johon väitemenettelyssä                                                         töksen, joka koskee 8. ja 31.7.2000 välisenä aikana
on vedottu:                                                                     pidetyn loman laskemista


title: Asia F-83/06: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 11.12.2008 — Schell v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Ylennys — Etusijapisteet — Henkilöstösääntöjen yleisten täytäntöönpanosäännösten 45 artikla)

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/49

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 11.12.2008 — Schell v. komissio
   (Asia F-83/06) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Ylennys - Etusijapisteet - Henkilöstösääntöjen yleisten täytäntöönpanosäännösten 45 artikla)
   (2009/C 32/95)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Arno Schell (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja F. Frabetti)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Berscheid et M. Velardo)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Henkilöstö — Ensisijaisesti vuosien 2004 ja 2005 ylennyskierroksilla ylennettyjen virkamiesten luetteloiden, siltä osin kuin ne eivät sisällä kantajan nimeä, kumoaminen ja toissijaisesti edellä mainituilla ylennyskierroksilla annettujen ylennyspisteiden kumoaminen kantajaa koskevilta osin.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 237, 30.9.2006, s. 18.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto) 15 päivänä heinäkuuta 2004, asiassa C-381/01: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 77/388/ETY — Arvonlisävero — 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohta — Veron peruste — Hintaan suoraan liittyvä tuki — Asetus (EY) N:o 603/95 — Kuivarehualalla myönnetyt tuet)

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/2

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   15 päivänä heinäkuuta 2004,
   asiassa C-381/01: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 77/388/ETY - Arvonlisävero - 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohta - Veron peruste - Hintaan suoraan liittyvä tuki - Asetus (EY) N:o 603/95 - Kuivarehualalla myönnetyt tuet)
   (2004/C 228/04)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asiassa C-381/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään E. Traversa), vastaan Italian tasavalta (asiamiehenään I. Braguglia, avustajanaan avvocato dello Stato G. de Bellis), jota tukevat Suomen tasavalta (asiamiehenään T. Pynnä) ja Ruotsin kuningaskunta (asiamiehenään A. Kruse), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, ettei Italian tasavalta ole noudattanut liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 11 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on jättänyt kantamatta arvonlisäveron kuivarehualan yhteisestä markkinajärjestelystä 21 päivänä helmikuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 603/95 (EYVL L 63, s. 1) nojalla maksetusta tuesta, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans, sekä tuomarit C. Gulmann (esittelevä tuomari) J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues ja N. Colneric, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: johtava hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 15.7.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Italian tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               3)

               Suomen tasavalta ja Ruotsin kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 348, 8.12.2001.


title: Asia C-167/04 P: JCB Servicen 5.4.2004 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-67/01, JCB Service vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 13.1.2004 antamasta tuomiosta

text:
               12.6.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/3

         JCB Servicen 5.4.2004 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-67/01, JCB Service vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 13.1.2004 antamasta tuomiosta
   (Asia C-167/04 P)
   (2004/C 156/07)
   JCB Service, kotipaikka Rocester, Staffordshire (Yhdistynyt kuningaskunta), on valittanut 5.4.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-67/01 (1), JCB Service vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 13.1.2004 antamasta tuomiosta. Valittajan edustaja on asianajaja E. Morgon de Rivery.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               kumoaa kokonaisuudessaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-67/01, JCB Service vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 13.1.2004 antaman tuomion siltä osin kuin siinä rikotaan Euroopan yhteisön oikeutta loukkaamalla valittajan puolustautumisoikeuksia, tai

               2.

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-67/01, JCB Service vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 13.1.2004 antaman tuomion siltä osin kuin (i) siinä tuomitaan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, Irlantiin, Ranskaan ja Italiaan sijoittautuneiden valtuutettujen jälleenmyyjien harjoittaman passiivisen myyntitoiminnan väitetty yleinen rajoittaminen ja Ranskaan ja Italiaan sijoittautuneiden jakelijoiden toimituslähteiden väitetty rajoittaminen, joka esti jakelijoiden väliset ristikkäistoimitukset, ja siltä osin kuin (ii) siinä määrätään JCB Servicelle sakko näistä väitetyistä kilpailusääntöjen rikkomisista, ja

               3.

               itse ratkaisee lopullisesti asian T-67/01 EY:n tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan nojalla ja siis kumoaa kokonaan tai osittain asiassa COMP.F.1/35.918 (2) 21.12.2000 tehdyn komission päätöksen ja täyttä harkintavaltaansa käyttäen kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-67/01, JCB Service vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 13.1.2004 antamallaan tuomiolla JCB Servicelle määräämän 30 miljoonan euron suuruisen sakon tai alentaa sen määrää, ja

               4.

               joka tapauksessa velvoittaa yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan mukaisesti komission korvaamaan valittajalle sekä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa että yhteisöjen tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut,

               5.

               toissijaisesti 3 kohtaan nähden, mikäli yhteisöjen tuomioistuin ei itse ratkaise asiaa, määrää, että oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin, ja palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi yhteisöjen tuomioistuimen antaman tuomion mukaisesti.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Ensimmäinen valitusperuste
   Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin rikkoi yhteisön oikeutta kieltäytymällä käsittelemästä väitettä, jonka mukaan valittajan puolustautumisoikeuksia oli loukattu. Valittaja väittää ensinnäkin puolustautumisoikeuksiaan loukatun, koska komissiossa käyty menettely, joka kesti (ilmoituksen tekemisestä komission päätökseen) 27 vuotta, oli liian pitkä ja näin ollen esti valittajaa käyttämästä oikeuksiaan ilmoituksen tehneenä osapuolena. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen jättämällä huomiotta ne seuraukset, joita tällaisesta loukkauksesta aiheutui valittajan mahdollisuuksille puolustautua tehokkaasti. Valittaja väittää toiseksi myös syyttömyysolettamaa koskevaa oikeuttaan loukatun, koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti ottamatta huomioon tiettyjä syyttömyyden puolesta puhuneita todisteita, jätti soveltamatta faisceau d'indices (näyttökokonaisuus) -menetelmää merkityksellisten todisteiden arvioimiseksi ja jätti antamatta asianmukaiset ja puolueettomat perustelut.
   Toinen valitusperuste
   Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin rikkoi EY 81 artiklaa tuomitessaan tosiseikkojen virheellisen oikeudellisen luonnehdinnan, näytön vääristelyn ja asiassa sovellettavien Euroopan yhteisön kilpailusääntöjen virheellisen soveltamisen perusteella valittajan siitä, että tämä (i) kielsi yleisesti Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, Irlantiin, Ranskaan ja Italiaan sijoittautuneiden jälleenmyyjiensä harjoittaman passiivisen myyntitoiminnan ja (ii) rajoitti Ranskaan ja Italiaan sijoittautuneiden jakelijoidensa toimituslähteitä. Tämä puolestaan johti EY 81 artiklassa määrätyn kiellon sellaiseen soveltamiseen, joka on selvästi vastoin kyseisen määräyksen sanamuotoa ja tarkoitusta.
   Kolmas valitusperuste
   Tämä valitusperuste koskee sakon laskemista. Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin rikkoi asetuksen N:o 17 15 artiklaa loukkaamalla sakon määräämisessä sovellettavia tärkeitä perusperiaatteita, kuten hyvän hallintotavan periaatetta, yksityisten luottamuksensuojan periaatetta ja seuraamuksen tasapuolisuuden periaatetta, ja virheellisesti arvioimalla väitettyjen kilpailusääntöjen rikkomisten vakavuutta ja kestoa sekä lieventäviä ja raskauttavia asianhaaroja.

      (1)  EYVL C 186, 30.6.2001, s. 9.

      (2)  EYVL L 69, 12.3.2002, s. 1.


title: Asia C-79/00: Tribunal Supremon, Sala de lo Contencioso-Administrativo, Sección Tercera, 14.2.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Telefónica de España, S.A. vastaan Administración del Estado och Retevisión, S.A.

text:
13.5.2000               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 135/9
Tribunal Supremon, Sala de lo Contencioso-Administrati-                  Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
vo, Sección Tercera, 14.2.2000 tekemällään päätöksellä                  tuin
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Telefónica de
España, S.A. vastaan Administración del Estado och Rete-               1. toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut perusta-
                            visión, S.A.                                     missopimuksen ja vaarallisten aineiden tiekuljetuksia kos-
                                                                              kevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä anne-
                           (Asia C-79/00)                                     tun neuvoston direktiivin 94/55/EY mukauttamisesta tek-
                                                                              niikan kehitykseen 13 päivänä joulukuuta 1996 annetun
                                                                              komission direktiivin 96/86/EY (1) mukaisia velvoitteitaan,
                         (2000/C 135/15)                                      koska se ei ole säädetyssä määräajassa antanut tämän
                                                                              direktiivin täysimääräisen noudattamisen edellyttämiä la-
Tribunal Supremo, Sala de lo Contencioso-Administrativo,                      keja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä ja koska toissi-
Sección Tercera, on pyytänyt 14.2.2000 tekemällään päätök-                   jaisesti se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle;
sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
3.3.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Tele-             2. velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
fónica de España, SA vastaan Administración del Estado och                 käyntikulut.
Retevisión, SA ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:
Kun televiestinnän yhteenliittämisestä soveltaen avoimen ver-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kon tarjoamisen (ONP) periaatteita yleispalvelun ja yhteentoi-
mivuuden varmistamiseksi 30 päivänä kesäkuuta 1997 anne-                 Jäsenvaltioilla on EY 249 artiklan kolmannen kohdan ja EY
tun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin                        10 artiklan (aiemmat EY:n perustamissopimuksen 189 ja
97/33/EY (1) 4 artiklan 2 kohtaa ja 9 artiklan 2 kohtaa sekä             5 artikla) sitovien määräysten mukaan velvollisuus toteuttaa
liitettä VII (2 osan c kohta) tulkitaan yhdessä, onko sallittua          tarvittavat toimenpiteet direktiivien saattamiseksi osaksi kan-
                                                                         sallista oikeusjärjestystä ennen tätä varten säädetyn määräajan
a) että kansalliset sääntelyviranomaiset asettavat ennakolta             päättymistä ja ilmoittamaan välittömästi näistä toimenpiteistä
     operaattorille, jolla on merkittävä asema markkinoilla,             komissiolle. Määräaika päättyi 1.1.1997 ilman, että Helleenien
     velvoitteen järjestää muille operaattoreille pääsy käyttäjäsil-     tasavalta olisi ilmoittanut komissiolle niitä toimenpiteitä, joita
     mukkaan ja tarjota yhteenliittämistä paikallisissa kytkentä-        se on toteuttanut kyseisen direktiivin saattamiseksi osaksi
     keskuksissa ja ylemmällä kytkentätasolla,                           kansallista oikeusjärjestystä.
b) vai onko sitä vastoin niin, että kyseiset viranomaiset
     voivat siltä osin kuin kyseessä on pääsy verkkoon ja                (1) EYVL L 335, 24.12.1996, s. 43.
     yhteenliittäminen näissä tietyissä verkon liitäntäpisteissä
     ainoastaan ”edistää” eri operaattoreiden välillä käytäviä
     neuvotteluja mutta eivät voi asettaa ennakolta kumpaakaan
     velvoitetta operaattorille, jolla on merkittävä asema mark-
     kinoilla?
(1) EYVL L 199, 26.7.1997, s. 32.
                                                                         Euroopan parlamentin 10.3.2000 Euroopan unionin neu-
                                                                                vostoa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-93/00)
                                                                                (2000/C 135/17)
Euroopan yhteisöjen komission 7.3.2000 Helleenien tasa-
                  valtaa vastaan nostama kanne
                                                                         Euroopan parlamentti on nostanut 10.3.2000 Euroopan yhtei-
                                                                         söjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionia vastaan.
                           (Asia C-85/00)                                Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksikön jaostopääl-
                                                                         likkö Christian Pennera ja saman yksikön virkamies Evelyn
                         (2000/C 135/16)                                 Waldherr, prosessiosoite Luxemburgissa Euroopan parlamen-
                                                                         tin pääsihteeristön posti- ja rekisteröintiyksikkö, Bâtiment
                                                                         Alcide de Gasperi, Bur. 107.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.3.2000 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehet ovat komission oikeudellisen                Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
yksikön oikeudellinen neuvonantaja Marie Wolfcarius ja ko-
mission oikeudellisen yksikön virkamies Maria Patakia ja                 –    kumoaa naudanlihan pakollisen merkintäjärjestelmän
prosessiosoite Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön                     yleisistä säännöistä 21 päivänä joulukuuta 1999 annetun
virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                 neuvoston asetuksen (EY) N:o 2772/1999 (1),


title: Asia C-452/16 PPU: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 10.11.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt rechtbank Amsterdam – Alankomaat) – Eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpano, jonka kohteena on Krzysztof Marek Poltorak (Ennakkoratkaisupyyntö — Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely — Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa — Eurooppalainen pidätysmääräys — Puitepäätös 2002/584/YOS — 1 artiklan 1 kohta — Käsite ”oikeusviranomainen” — 6 artiklan 1 kohta — Käsite ”pidätysmääräyksen antanut oikeusviranomainen” — Rikspolisstyrelsenin (poliisiylihallitus, Ruotsi) vapaudenmenetyksen käsittävän rangaistuksen täytäntöönpanemista varten antama eurooppalainen pidätysmääräys)

text:
               16.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 14/16

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 10.11.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt rechtbank Amsterdam – Alankomaat) – Eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpano, jonka kohteena on Krzysztof Marek Poltorak
   (Asia C-452/16 PPU) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely - Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - Eurooppalainen pidätysmääräys - Puitepäätös 2002/584/YOS - 1 artiklan 1 kohta - Käsite ”oikeusviranomainen” - 6 artiklan 1 kohta - Käsite ”pidätysmääräyksen antanut oikeusviranomainen” - Rikspolisstyrelsenin (poliisiylihallitus, Ruotsi) vapaudenmenetyksen käsittävän rangaistuksen täytäntöönpanemista varten antama eurooppalainen pidätysmääräys))
   (2017/C 014/20)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Amsterdam

      Pääasian asianosainen

   Krzysztof Marek Poltorak

      Tuomiolauselma

   Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2002/584/YOS, sellaisena kuin se on muutettuna 26.2.2009 tehdyllä neuvoston puitepäätöksellä 2009/299/YOS, 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu oikeusviranomaisen käsite on unionin oikeuden itsenäinen käsite, ja tätä 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että Rikspolisstyrelsenin (poliisiylihallitus, Ruotsi) kaltainen poliisiviranomainen ei kuulu kyseisessä säännöksessä tarkoitetun pidätysmääräyksen antaneen oikeusviranomaisen käsitteen alaan, joten eurooppalaista pidätysmääräystä, jonka se on antanut vapaudenmenetyksen käsittävän rangaistuksen sisältävän tuomion täytäntöönpanemiseksi, ei voida pitää puitepäätöksen 2002/584, sellaisena kuin se on muutettuna puitepäätöksellä 2009/299, 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna oikeudellisena päätöksenä.

      (1)  EUVL C 383, 17.10.2016.


title: Asia C-24/08: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 9.9.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/31

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 9.9.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-24/08) (1)

   (2009/C 69/62)

      Oikeudenkäyntikieli: portugali

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 79, 29.3.2008.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 18 päivänä joulukuuta 1997, yhdistetyissä asioissa T-159/94 ja T-160/94, Ajinomoto Co., Inc. ja The NutraSweet Company vastaan Euroopan unionin neuvosto (Kumoamiskanne - Polkumyynti - Aspartaami - Puolustautumisoikeudet - Normaaliarvo - Viitemaa - Patentti - Vahinko)

text:
C 55/24                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      20.2.98
1) Alueiden komitean 20.9.1995 tekemä päätös kumo-                  3) Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluis-
     taan siltä osin kuin siinä kieltäydytään nimittämästä               taan.
     kantaja yhteen sisäistä kilpailua A/02/95 koskevassa
     kilpailuilmoituksessa tarkoitetuista viroista.                 (1) EYVL C 94, 22.3.1997.
2) Alueiden komitean 20.9.1995 tekemä päätös kumo-
     taan siltä osin kuin sillä nimitetään sisäistä kilpailua
     A/02/95 koskevassa kilpailuilmoituksessa tarkoitettui-
     hin tiettyihin virkoihin hakijat, jotka ovat soveltuvien
     hakijoiden luettelossa kantajan jälkeen.
                                                                         YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
3) Alueiden komitea velvoitetaan korvaamaan oikeuden-                                18 päivänä joulukuuta 1997,
     käyntikulut.
                                                                    yhdistetyissä asioissa T-159/94 ja T-160/94, Ajinomoto
( ) EYVL C 294, 5.10.1996.
 1                                                                  Co., Inc. ja The NutraSweet Company vastaan Euroopan
                                                                                unionin neuvosto (1)
                                                                    (Kumoamiskanne Ð Polkumyynti Ð Aspartaami Ð Puo-
                                                                    lustautumisoikeudet Ð Normaaliarvo Ð Viitemaa Ð
                                                                                Patentti Ð Vahinko)
                                                                                (98/C 55/50)
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                 17 päivänä joulukuuta 1997,
asiassa T-208/96, Eberhardt Eiselt vastaan Euroopan                 Yhdistetyissä asioissa T-159/94, Ajinomoto Co., Inc., koti-
                    yhteisöjen komissio (1)                         paikka Tokio, edustajinaan asianajaja Mario Siragusa,
(Ammatillinen täydennyskoulutuskurssi Ð Osallistumisha-             Rooma, ja asianajaja Till Müller-Ibold, Frankfurt am
kemuksen hylkääminen Ð Henkilöstösääntöjen 24 artiklan              Main, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
rikkominen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen louk-             Marc Loesch, 11 rue Goethe, ja T-160/94, The NutraS-
 kaaminen Ð Korvausvaatimus aiheutuneista vahingoista)              weet Company, kotipaikka Deerfield, Illinois (Amerikan
                                                                    yhdysvallat), edustajinaan aluksi asianajajat Otto Grolig,
                          (98/C 55/49)                              Peter Bogaert ja Koen Vanhaerents ja sittemmin asianaja-
                                                                    jat Otto Grolig, Jean-FrancËois Bellis ja Fabrizio Di Gianni,
                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)                     Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
                                                                    Jacques Loesch, 11 rue Goethe, vastaan Euroopan unionin
Asiassa T-208/96, Euroopan yhteisöjen komission virka-              neuvosto (asiamiehinään: Erik Stein, Guus Houttuin,
mies Eberhardt Eiselt, kotipaikka Ispra (Varese, Italia),           Hans-Jürgen Rabe ja Georg M. Berrisch), jota tukee
edustajanaan asianajaja Giuseppe Marchesini, Vicenza,               Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään: Eric L.
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Ernest                White, Nicholas Khan ja aluksi Mark Cran, ja sitten Fer-
Arendt, 8-10 rue Mathias Hardt, vastaan Euroopan yhtei-             gus Randolph), joissa kantajat vaativat lopullisen polku-
söjen komissio (asiamiehenään Gianluigi Valsesia), jossa            myyntitullin käyttöön ottamisesta Japanista ja Amerikan
kantaja vaatii toisaalta ammatilliseen koulutukseen osallis-        yhdysvalloista peräisin olevan aspartaamin tuonnissa 27
tumista koskeneen hakemuksensa hylänneen komission                  päivänä toukokuuta 1991 annetun neuvoston asetuksen
päätöksen kumoamista ja toisaalta komission sen päätök-             (ETY) N:o 1391/91 (EYVL L 134, 29.5.1991, s. 1)
sen kumoamista, jolla hänet oli määrätty hoitamaan tehtä-           kumoamista, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laa-
viä, jotka eivät vastanneet hänen koulutustaan, ammatil-            jennettu viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
lista kokemustaan eivätkä myöskään niitä tehtäviä, joita            puheenjohtaja R. García-Valdecasas sekä tuomarit V. Tiili,
suorittamaan hänet oli alun perin otettu komission palve-           J. Azizi, R. M. Moura Ramos ja M. Jaeger, kirjaaja: hal-
lukseen, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs              lintovirkamies A. Mair, on antanut 18.12.1997 tuomion,
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P.            jonka tuomiolauselma on seuraava:
Lindh sekä tuomarit K. Lenaerts ja J. D. Cooke, kirjaaja:
A. Mair, on antanut 17.12.1997 tuomion, jonka tuomio-               1) Kanteet hylätään.
lauselma on seuraava:
                                                                    2) Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja
1) Kanne jätetään tutkimatta siltä osin kuin siinä on vaa-               ne velvoitetaan korvaamaan neuvoston oikeudenkäyn-
     dittu, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                   tikulut.
     julistaa lainvastaiseksi kantajan määräämisen hoita-
     maan tehtäviä, joihin hän ei ollut valmistautunut ja
     joita suorittamaan häntä ei alun perin ollut otettu pal-       3) Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
     velukseen, koska tämä ei kantajan mielestä ollut toi-
     mielimen edun mukaista.                                        (1) EYVL C 291, 8.11.1991.
2) Muilta osin kanne hylätään.


title: Asia C-392/03: Euroopan yhteisöjen komission 16.9.2003 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 264/24                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                        1.11.2003
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   taan. Kantajan asiamiehinä ovat valtion oikeudellisen neuvos-
                                                                      ton varapuheenjohtajat Ioannis Chalkias ja Eleni Svolopoulou.
Direktiivin 96/67/EY 18 artiklan mukaan jäsenvaltiot voivat
toteuttaa työntekijöiden oikeuksien turvaamisen edellyttämiä
toimenpiteitä. Tällaisilla toimenpiteillä ei saada kuitenkaan         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
rajoittaa direktiivin säännösten soveltamista eikä yhteisön
oikeuden muiden määräysten noudattamista. Vaikka työnteki-
jöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka           –     kumoaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston
yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koske-               (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiet-
van jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annettua                   tyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuo-
direktiiviä 2001/23/EY (2) ei voida soveltaa, jos vain tietty               lelle tehdyn komission päätöksen (tiedoksiannettu nume-
markkinaosuus ”siirretään” toiselle yrittäjälle markkinoiden                rolla K(2003) 2587) siltä osin kuin se koskee Kreikan
                                                                            tasavallan osalta tehtyä rahoitusoikaisuja viinin, eläinpalk-
avautumisen yhteydessä, Verordnung über Bodenabfertigungs-
dienste auf dem Flugplätzen – nimisen asetuksen (BADV) 8 §:n                kioiden ja oliiviöljyn alalla varainhoitovuonna
2 momentin mukaan lentoaseman pitäjä voi asettaa hankinta-                  1999–2000.
ja valintamenettelyssä markkinoille tuleville ehdokkaille va-
kioehtojen osana yleisen velvollisuuden lentokentän henkilös-
tön ottamisesta yrittäjän palvelukseen siitä riippumatta, onko
kysymyksessä direktiivissä 2001/23/EY tarkoitettu luovutus.
BADV:n 8 §:n 2 momentista seuraa siten yksiselitteisesti, että        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
uusi tulijayritys ei uskalla yrittää markkinoillepääsyä ja että sen
kilpailukykyä rajoitetaan, minkä takia vapaasta markkinoille
pääsystä saadaan vähemmän etuja hintojen laskemisen ja                1. Lainsäädännön rikkominen ja yleisten periaatteiden louk-
palvelujen laadun parantumisen suhteen.                               kaaminen.
Lisäksi lentoaseman pitäjä voi BADV:n 9 §:n 3 johdosta periä
rakennelmien ja laitteiden käytöstä korkeamman maksun, jos            2. Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen – harkintavallan
palvelujen tarjoajat ja omahuolintaan oikeutetut käyttäjät eivät      väärinkäyttö.
ole markkinoille tullessaan ottaneet palvelukseensa lentoken-
tän pitäjän palveluksessa ollutta henkilöstöä. Säännös on
vastoin direktiivin 95/67/ETY 16 artiklan 3 kohtaa, jonka
mukaan lentoaseman rakennelmien ja laitteiden käytöstä perit-         3. Tosiseikkoja koskeva virhe, tosiseikkojen virheellinen
tävä maksu on määriteltävä asianmukaisten, puolueettomien,            arvioiminen riidanalaisen päätöksen perustelujen virheellisyys.
avoimien ja syrjimättömien perusteiden mukaisesti. Sitä, että
henkilöstä ei oteta palvelukseen, ei voida katsoa näiden
vaatimusten mukaiseksi perusteeksi. Lentokenttäyrittäjän on
mahdollista tämän säännöksen perusteella vaatia peräti, että          4. Asetuksen 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohdan
palvelujen tarjoajien ja omahuolintaan oikeutettujen käyttäjien       virheellinen tulkinta ja soveltaminen.
on suoritettava lentoaseman rakennelmien ja laitteiden käytös-
tä korkeampi maksu siinä tapauksessa, että ne eivät ota
palvelukseensa kyseisen yrittäjän palkkaamaa henkilöstöä.
Lentokentälle annetaan tällä tavoin mahdollisuus syrjiä välittö-
miä kilpailijoitaan.
(1) EYVL L 272, s. 36.
(2) EYVL L 82, s. 16.
                                                                      Euroopan yhteisöjen komission 16.9.2003 Italian tasaval-
                                                                                taa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-392/03)
Helleenien tasavallan 15.9.2003 Euroopan yhteisöjen ko-
                missiota vastaan nostama kanne
                                                                                (2003/C 264/42)
                          (Asia C-387/03)
                          (2003/C 264/41)
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.9.2003 Euroo-
                                                                      pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
Helleenien tasavalta on nostanut Euroopan yhteisöjen tuo-             vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Arnaud Bordes ja Luca
mioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vas-             Visaggio.
 ---pagebreak--- 1.11.2003                FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 264/25
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                              –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–     toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut munivien
      kanojen suojelun vähimmäisvaatimuksista 19 päivänä
      heinäkuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      74/EY (1) 13 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan,
      koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen
      edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä
                                                                          (Päävaatimus)
–     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
      kulut.                                                              EY:n perustamissopimuksen tai vuoden 1994 liittymisasiakir-
                                                                          jan pöytäkirjan nro 9 määräysten rikkominen, kun EY 232 ar-
                                                                          tiklan 2 kohdan mukainen Itävallan tasavallan vaatimus hylät-
                                                                          tiin lopullisesti: Komissio yrittää oikeudettomasti vähentää
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       vuoden 2002 kauttakulkumatkojen ilmoitetusta kokonaismää-
                                                                          rästä (1 718 662) ne kauttakulkumatkoiksi ilmoitetut matkat,
                                                                          joiden osalta ei ollut esitetty tietoa maastalähdöstä (69 433),
Direktiivin täytäntöönpanolle säädetty määräaika päättyi                  samoin kuin kauttakulkumatkoiksi ilmoitetut matkat, joiden
1.1.2002.                                                                 osalta maahantulo ja maastalähtö tapahtui saman raja-aseman
                                                                          kautta (52 642) sekä ”kiertävillä maanteillä” tehdyt matkat
(1) EYVL L 203, 3.8.1999, s. 53–57.
                                                                          (7 812).
                                                                          Vuoden 1994 liittymisasiakirjan pöytäkirjan nro 9 mukainen
                                                                          ekopistejärjestelmä perustuu ilmoitusperiaatteeseen. Jos kuljet-
                                                                          taja yksiselitteisesti ilmoittaa matkat kauttakuluiksi, otetaan ne
                                                                          sääntöjen mukaisesti ekopistetilastoon, ja ne ovat 108 prosen-
                                                                          tin rajan ylityksen kannalta relevantteja, jolloin komission on
                                                                          pöytäkirjassa nro 9 olevan 11 artiklan 2 kohdan c alakohdan
Itävallan tasavallan 18.9.2003 (telekopio 11.9.2003) Eu-                  nojalla ryhdyttävä pöytäkirjan liitteessä 5 olevan 3 kohdan
   roopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                     mukaisesti aiheellisiin toimiin, ts. vähennettävä seuraavan
                                                                          vuoden ekopistemäärää pöytäkirjan liitteessä vahvistetun las-
                          (Asia C-393/03)                                 kentamenetelmän mukaan. Itävallan tasavalta ei voi ilmoitus-
                                                                          periaatteen johdosta joutua oikeudellisesti tai tosiasiallisesti
                                                                          esittämään yksittäistapauksessa todisteita siitä, että yksiselittei-
                          (2003/C 264/43)                                 sesti kauttakuluksi ilmoitettu matka oli myös todellisuudessa
                                                                          läpiajo. Näin ollen Itävallan tasavallalta on vähennettävä
                                                                          kauttakuluiksi ilmoitetuista matkoista vain ne, joiden osalta
                                                                          on selvää, että kyseessä ei ole yksiselitteisestä ilmoituksesta
Itävallan tasavalta on nostanut 18.9.2003 (telekopio
                                                                          huolimatta voinut olla kauttakulkumatka. Tämän vuoksi ei ole
11.9.2003) Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen
                                                                          epäilystä siitä, että vuonna 2002 on ylitetty 108 prosentin
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina               raja. Komissio ei ole 1.7.2003 tekemänsä päätöksen taustan
ovat Itävallan tasavallan liittovaltion kanslerinviraston perus-          osalta noudattanut vuoden 1994 liittymisasiakirjan pöytäkir-
tuslakiyksikön virkamies Dr. Harald Dossi, prosessiosoite
                                                                          jan nro 9 ja erityisesti sen 11 artiklan 2 kohdan c alakohdan ja
Luxemburgissa.
                                                                          16 artiklan sekä pöytäkirjan liitteessä 5 olevan 3 kohdan
                                                                          mukaisia velvollisuuksiaan ja on näin ollen saanut aikaan
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                toimen kumoamisperustan EY 230 artiklan 2 kohdan mukai-
                                                                          sen EY:n perustamissopimuksen tai vuoden 1994 liittymisasia-
                                                                          kirjan pöytäkirjan nro 9 määräysten rikkomisen takia.
–     kumoaa komission 1.7.2003 ottaman kielteisen kannan,
      jolla hylättiin lopullisesti Itävallan tasavallan EY 232 artik-
      lan 2 kohdan mukainen vaatimus komission ryhtymisestä
      toimiin, ja                                                         (Toissijainen vaatimus)
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                          EY:n perustamissopimuksen tai vuoden 1994 liittymisasiakir-
                                                                          jan pöytäkirjan nro 9 määräysten rikkominen: Kantaja viittaa
Itävallan tasavalta vaatii toissijaisesti, että yhteisöjen tuomiois-      tältä osin ensimmäisen kanneperusteen osalta esitettyihin
tuin                                                                      perusteisiin.
–     kumoaa komission 1.7.2003 tekemän päätöksen vuoden
      1994 liittymisasiakirjan pöytäkirjassa nro 9 (1) olevan             (1) Pöytäkirja N:o 9 maantie- ja rautatieliikenteestä sekä yhdistetyistä
                                                                              kuljetuksista Itävallassa.
      11 artiklan 2 kohdan c alakohdan soveltamatta jättämi-
      sestä sekä vuoden 2003 ekopisteiden jakamisesta vähen-
      tämättöminä, ja


title: Asia C-523/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 4.10.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Suomen tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2000/59/EY — Aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteet satamissa — Se, että kaikkien satamien osalta ei ole laadittu ja pantu täytäntöön jätteiden vastaanotto- ja käsittelysuunnitelmia)

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/17

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 4.10.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Suomen tasavalta
   (Asia C-523/06) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2000/59/EY - Aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteet satamissa - Se, että kaikkien satamien osalta ei ole laadittu ja pantu täytäntöön jätteiden vastaanotto- ja käsittelysuunnitelmia)
   (2007/C 297/26)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Huttunen ja K. Simonsson)

      Vastaaja: Suomen tasavalta (asiamies: J. Heliskoski)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissa 27.11.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/59/EY (EYVL L 332, s. 81) 5 artiklan 1 kohta ja 16 artiklan 1 kohta — Se, että Suomen kaikkien satamien osalta ei ole laadittu ja pantu täytäntöön jätteiden vastaanotto- ja käsittelysuunnitelmia
   Tuomiolauselma

               1)

               Suomen tasavalta ei ole noudattanut aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissa 27.11.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/59/EY 5 artiklan 1 kohdan ja 16 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole laatinut ja pannut täytäntöön jätteiden vastaanotto- ja käsittelysuunnitelmia kaikkien satamien osalta.

               2)

               Suomen tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 42, 24.2.2007.


title: Asia F-55/14: Kanne 17.6.2014 – ZZ v. komissio

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/59

         Kanne 17.6.2014 – ZZ v. komissio
   (Asia F-55/14)
   2014/C 421/85
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat L. Levi ja A. Tymen)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vaatimus kumota päätös, jolla kantajan työsopimus, joka olisi pitänyt tehdä toistaiseksi voimassa olevaksi, jätettiin uusimatta.

      Vaatimukset

               —

               on kumottava päätös, joka tehtiin 31.10.2013 ja jolla kantajan sopimussuhteisen toimihenkilön työsopimus, josta olisi tullut toistaiseksi voimassa oleva työsopimus, jätettiin uusimatta

               —

               on kumottava työsopimusten tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen 6.3.2014 tekemä päätös, jolla hylätään kantajan 15.11.2013 tekemä valitus, siltä osin kuin siinä mainitaan täydentäviä seikkoja, joita ei ollut 31.10.2013 tehdyssä riidanalaisessa päätöksessä

               —

               kantajalle on myönnettävä 20  000 euron suuruinen vahingonkorvaussumma

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/42

         Perusteet, joiden mukaan asiat jaetaan jaostoihin
   (2007/C 269/74)
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vahvisti 25.9.2007 työjärjestyksen 12 artiklan mukaisesti seuraavat perusteet, joiden mukaan asiat jaetaan jaostoihin ajanjaksolla 25.9.2007–30.9.2008:

               1.

               Virkamiestuomioistuimen ratkaisuista tehdyt valitukset jaetaan heti kanteen toimittamisen jälkeen muutoksenhakujaostoon, tämän kuitenkaan rajoittamatta työjärjestyksen 14 ja 51 artiklan myöhempää soveltamista.

               2.

               Muut kuin edellä 1. kohdassa tarkoitetut asiat jaetaan heti kanteen toimittamisen jälkeen kolmen tuomarin jaostoihin, tämän kuitenkaan rajoittamatta työjärjestyksen 14 ja 51 artiklan myöhempää soveltamista.
               Tässä kohdassa tarkoitetut asiat jaetaan jaostojen kesken asioiden kirjaamisjärjestyksessä kolmen eri vuorojärjestyksen mukaisesti:

                           —

                           yrityksiin sovellettavien kilpailusääntöjen, valtiontukisääntöjen ja kaupan suojaamistoimenpiteitä koskevien sääntöjen täytäntöönpanemista koskevat asiat

                           —

                           ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 130 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut henkistä omaisuutta koskeviin oikeuksiin liittyvät asiat

                           —

                           muut asiat.

                     Näiden vuorojärjestysten yhteydessä ne kaksi jaostoa, joissa asian käsittelemiseen osallistuu kolme tuomaria mutta jotka koostuvat neljästä tuomarista, otetaan huomioon kaksi kertaa joka kolmannella kerralla.
               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti voi poiketa näistä vuorojärjestyksistä ottaakseen huomioon sen, että tietyt asiat liittyvät toisiinsa, tai varmistaakseen töiden tasapainoisen jakamisen.


title: Asia C-259/00: Finanzgericht Münchenin 19.4.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Biochem Zusatzstoffe Handels- u. Produktions GmbH vastaan Oberfinanzdirektion Nürnberg, Außenstelle München

text:
26.8.2000               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 247/25
–      Komissio vahvistaa perustellun lausunnon, jonka mukaan             tuimeen 29.6.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
       Oisen departementin maanalaiset vedet olisi pitänyt yksi-          ennakkoratkaisuaasiassa Gründerzentrum-Betriebs-Gmbhvas-
       löidä direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuiksi             taanBaden-Württembergin osavaltio seuraavaan kysymyksiin:
       pilaantuneiksi vesiksi.
                                                                          Onko Baden-Württembergin osavaltion virassa Karlsruhen
(1) EYVL L 375, 31.12.1991, s. 1.                                         ylioikeuspiirissä olevan notaarin rekisteröinnistä ja oikeaksi
(2) Kok. 1999, s. I-2603.                                                 todistamisesta suoritettavat maksut asioissa, joihin direktiivin
                                                                          69/335/ETY (1) 4 artiklan 3 kohdassa viitataan, käsitettävä
                                                                          kyseisen direktiivin 10 artiklassa olevan kiellon johdosta siten,
                                                                          että niitä saadaan kantaa vain notaarin kulloisenkin palvelun
                                                                          todellisten kustannusten mukaan?
                                                                          (1) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.
Finanzgericht Münchenin 19.4.2000 tekemällään päätök-
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Biochem
Zusatzstoffe Handels- u. Produktions GmbH vastaan
   Oberfinanzdirektion Nürnberg, Außenstelle München
                          (Asia C-259/00)
                         (2000/C 247/37)                                  Benelux-Gerechtshofin 26.6.2000 tekemällään päätöksellä
                                                                          esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Campina Melku-
                                                                                nie B.V. vastaan Benelux-Merkenbureau
Finanzgericht München on pyytänyt 19.4.2000 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
28.6.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                                            (Asia C-265/00)
ratkaisua asiassa Biochem Zusatzstoffe Handels- u. Produk-
tions GmbH vastaan Oberfinanzdirektion Nürnberg,
Außenstelle München seuraavaan kysymykseen:                                                        (2000/C 247/39)
Onko yhdistettyä nimikkeistöä – sellaisena kuin se ilmenee                Benelux-Gerechtshof on pyytänyt 26.6.2000 tekemällään
tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista anne-     päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
tun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (1) liitteen I                  kirjaamoon 29.6.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
muuttamisesta 4 päivänä marraskuuta 1997 annetun komis-                   asiassa Campina Melkunie B.V. vastaan Benelux-Merkenbureau
sion asetuksen (EY) N:o 2086/97 (2) (EYVL L 312) liitteestä I –           ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
tulkittava siten, että kuivatusta sekä rasvattomaksi ja kaseiinit-
tomaksi tehdystä ternimaidosta valmistetut, laktoosin avulla              A.    Onko jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähen-
standardoidut immuuniglobuliinitiivisteet on luokiteltava                       tämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvos-
30 ryhmään farmaseuttisina tuotteina?                                           ton direktiivin 89/104/ETY (1) 2 artiklaa ja 3 artiklan
                                                                                1 kohtaa tulkittava siten, että arvioistaessa, onko merkki,
                                                                                joka muodostuu eri osista koostuvasta uudesta sanasta,
(1) EYVL L 256, 7.9.1987, s. 1.                                                 riittävän erottuva toimiakseen asianomaisten tuotteiden
(2) EYVL L 312, 14.11.1997, s. 1.                                               tavaramerkkinä, on lähdettävä siitä ajatuksesta, että kysy-
                                                                                mykseen on lähtökohtaisesti vastattava myöntävästi, vaik-
                                                                                ka kyseiset osat eivät itsessään olisi riittävän erottuvia
                                                                                asianomaisten tuotteiden kannalta, ja että asia voi olla
                                                                                toisin ainoastaan, jos siihen liittyy ylimääräisiä olosuhteita
                                                                                esimerkiksi silloin, kun uusi sana on jokaiselle ihmiselle
                                                                                itsestään selvä ja ymmärrettävissä oleva sellaisten ominai-
                                                                                suuksien olennaisesti kaupallisesta yhdistelmästä, jota ei
Amtsgerichts Müllheim/Badenin 20.6.2000 tekemällään                             voitaisi kuvata muuten kuin uudella sanalla?
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
Gründerzentrum-Betriebs-Gmbh vastaan Baden-Würt-                          B.    Jos kysymykseen A vastataan kieltävästi, onko katsottava,
                       tembergin osavaltio                                      että uudesta sanasta muodostuva merkki, joka koostuu
                                                                                sellaisista eri osista, joista yksikään ei sellaisenaan ole
                          (Asia C-264/00)                                       direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla
                                                                                erottuva asianomaisten tuotteiden kannalta, ei myöskään
                                                                                ole erottuva, ja että asia voi olla toisin ainoastaan, jos
                         (2000/C 247/38)                                        siihen liittyy ylimääräisiä olosuhteita, jotka aiheuttavat
                                                                                sen, että merkin tekijöiden yhdistelmä on enemmän kuin
Amtsgerichts Müllheim/Baden on pyytänyt 20.6.2000 te-                           osiensa summa esimerkiksi sen takia, että uusi sana
kemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomiois-                    osoittaa tiettyä luovuutta?


title: Asia T-281/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.6.2015 – Fels-Werke v. komissio (Valtiontuet — Toimenpiteet, jotka Saksan liittotasavalta on toteuttanut uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön ja paljon energiaa käyttävien yritysten hyväksi — Päätös aloittaa SEUT 108 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely — Lopullisen päätöksen antaminen kanteen nostamisen jälkeen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               7.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/65

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.6.2015 – Fels-Werke v. komissio
   (Asia T-281/14) (1)

   ((Valtiontuet - Toimenpiteet, jotka Saksan liittotasavalta on toteuttanut uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön ja paljon energiaa käyttävien yritysten hyväksi - Päätös aloittaa SEUT 108 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely - Lopullisen päätöksen antaminen kanteen nostamisen jälkeen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2015/C 294/79)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Fels-Werke GmbH (Goslar, Saksa) (edustajat: asianajajat C. Arhold, N. Wimmer, F.-A. Wesche, L. Petersen ja T. Woltering)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Maxian Rusche ja R. Sauer, avustajinaan asianajajat C. von Donat ja G. Quardt)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota osittain komission 18.12.2013 tekemä päätös K (2013) 4424 lopullinen, jolla aloitettiin SEUT 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely, joka koskee toimenpiteitä, joita Saksan liittotasavalta on toteuttanut uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön ja paljon energiaa käyttävien yritysten hyväksi (Valtiontuki SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen asiassa raukeaa.

               2)

               Lausunnon antaminen EFTA:n valvontaviranomaisen väliintulohakemuksesta raukeaa.

               3)

               Fels-Werke GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               4)

               EFTA:n valvontaviranomainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 223, 14.7.2014.


title: Asia T-376/05: Kanne  13.10.2005  — TEA-Cegos ja STG v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               10.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/18

         Kanne 13.10.2005 — TEA-Cegos ja STG v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-376/05)
   (2005/C 315/32)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantajat: TEA-Cegos (Madrid, Espanja) ja Services Techniques Globaux (STG) (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat G. Vandersanden ja L. Levi)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               komission 12.10.2005 tekemä päätös, jolla hylättiin TEA-CEGOS konsortiumin hakemus ja tarjous ja peruutettiin puitesopimuksen tekeminen TEA-CEGOS:in kanssa tarjouskilpailussa EuropeAid — 2/119860/C-osa nro 7 on kumottava

               —

               kaikki muut vastaajan tämän tarjouskilpailun yhteydessä 12.10.2005 tehdyn päätöksen jälkeen tekemät päätökset ja erityisesti hankinnan tekemistä koskevat päätökset on kumottava ja komission näiden päätösten täytäntöönpanemiseksi tekemät sopimukset on purettava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tämän asian kantajat ovat vastaajan järjestämää tarjouskilpailua ”EuropeAid/119860/C/SV/MULTI” varten perustetun konsortion jäseniä. Konsortio jätti tarjouksen osaa nro 7 ”Culture, Governance and Home Affairs” varten.
   Konsortiolle ilmoitettiin 20.5.2004 päivätyllä kirjeellä, että sen hakemus hyväksyttiin. Vastaaja ilmoitti sille 18.7.2005 päivätyllä kirjeellä, että se katsoi tarpeelliseksi tarkistaa päätöstään puitesopimuksen myöntämisestä konsortiolle ja perusteli tätä muutosta sillä, että kysymyksessä oleva päätös oli tehty menettelyn kuluessa ilmoitettujen virheellisten tietojen perusteella. Komissio teki 12.10.20054 päätöksen, jossa se vahvisti sen, että kantajan hakemus ja tarjous hylättiin hankintailmoituksen (1) 13 artiklan mukaisen ulkopuolelle sulkemista koskevan lausekkeen nojalla. Komissio vetosi päätöksensä perusteeksi siihen, että yksi konsortion jäsenistä kuului toiseen yritysryhmään, jonka jäsenistä yksi oli hakijana toisessa samaa sopimusta koskevassa hakemuksessa. Tämä on riidanalainen päätös.
   Kantajat esittävät kanteensa tueksi useita perusteita.
   Ne väittävät ensiksi, että vastaaja on toiminut sopimusasiakirjojen vastaisesti, koska se on soveltanut virheellisesti hankintailmoituksen 13 artiklaa sekä tarjouksentekijöille annettujen ohjeiden 14 artiklaa. Kantajat väittävät, että hankintailmoituksen 13 artikla ei ole sovellettavissa, kun päätös tarjouskilpailun ratkaisemisesta on jo tehty. Ne katsovat myös, että ne eivät ole laiminlyöneet vastaajan pyytämien asiakirjojen toimittamista eivätkä ole antaneet virheellisiä tietoja, joten tarjouksentekijöille annettujen ohjeiden 14 artiklan soveltamisedellytykset, jotka ainoina oikeuttavat ottamaan sopimuksen tekemisen uudelleen tarkasteltavaksi menettelyn tässä vaiheessa, eivät täyty.
   Kantajat väittävät toiseksi, että vastaaja on tehnyt ilmeisen virheen arvioidessaan hankintailmoituksen 13 artiklaan sisältyvää käsitettä ”legal group”, kun se on käyttänyt ainoastaan rakenteellista arviointiperustetta eikä ole tutkinut saman tarjouskilpailun hakijoiden välistä eturistiriitaa. Kantajien käsityksen mukaan vastaajan suorittama arviointi loukkaa oikeusvarmuuden periaatetta. Kantajat vetoavat lisäksi siihen, että perusteluvelvollisuus on laiminlyöty.
   Kantajien esittämän kolmannen kanneperusteen mukaan hyvän hallintotavan periaatetta on loukattu ja on toimittu huolimattomasti. Kantajat toteavat, että jos vastaaja epäröi, sen olisi pitänyt ilmoittaa tästä konsortiolle kohtuullisessa ajassa ja esittää sille kysymyksiä tarjouskilpailumenettelyn kuluessa eikä sen jälkeen, kun se oli ratkaissut tarjouskilpailun, jolloin kantajat olisivat välttyneet kustannuksilta, jotka aiheutuivat sen osallistumisesta menettelyn myöhempiin vaiheisiin.
   Kantajat toteavat viimeisessä kanneperusteessaan, että niiden perusteltua luottamusta ei ole otettu huomioon, kuten ei myöskään teoriaa hallintopäätösten peruuttamisesta. Ne väittävät, että käsiteltävänä olevassa asiassa tarjouskilpailun ratkaisemista koskeva päätös ei ole lainvastainen, eikä vastaajan tule tämän vuoksi peruuttaa sitä.

      (1)  Moninkertaista puitesopimusta ”Multiple framework contract recruit technical assistance for short-term expertize for exclusive benefit of third countries benefiting from European Commission's external aid” koskeva hankintailmoitus, 2004/S 132-1193, EUVL S 132.