title: Luc Veronin 2.8.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-125/98)

text:
10.10.98              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 312/19
Ariane Tornel ja FrancËoise Parmentier, Bryssel, prosessi-        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
osoite Luxemburgissa on Fiduciaire Myson SARL, 30 rue             tuin
de Cessange.
                                                                  Ð kumoaa päätöksen, jonka mukaan kantajan palkasta
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                pidätetään 160 750 Belgian frangia ºkuljetuskuluina/
tuin                                                                   virkamatkasta aiheutuneina kuluinaº,
Ð kumoaa päätöksen siitä, että kantajan sopimusta väli-           Ð velvoittaa komission maksamaan kantajalle takaisin
    aikaisena toimihenkilönä Euroopan koulutussäätiössä                aiheettomasti pidätetyt määrät 8 prosentin vuotuisine
    ei uudisteta,                                                      korkoineen siitä päivästä lukien, jolloin pidätys on
                                                                       tapahtunut, takaisinmaksupäivään saakka,
Ð kumoaa tarpeellisin osin päätöksen, jolla vahvistettiin
    kantajaa koskeva arviointikertomus ajanjaksolta               Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
    1995Ð1997,
                                                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                  Kantaja riitauttaa nimittävän viranomaisen päätöksen,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut               jolla se kieltäytyi vastaamasta hänen ja hänen perheensä
                                                                  lentokoneen ºbusiness classº -luokassa tapahtuneen kulje-
Kantaja, joka on väliaikainen toimihenkilö Euroopan kou-          tuksen kustannuksista reitillä Bryssel Ð Los Angeles via
lutussäätiössä, riitauttaa päätöksen, jolla kieltäydyttiin        Lontoo; matka tapahtui virkamatkamääräyksen perus-
uudistamasta hänen sopimustaan väliaikaisena toimihenki-          teella, jonka olivat allekirjoittaneet hänen ensimiehensä,
lönä.                                                             PO XXIII pääjohtaja, ja henkilöstö- ja hallinto-osaston
                                                                  pääjohtaja maksumääräyksen antajana. Epäävä päätös
Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi ensinnäkin siihen,            perustui muun muassa siihen, että virkamatkoja koskevia
että käsiteltävänä olevassa tapauksessa on kysymys ilmei-         henkilöstösääntöjen säännöksiä ankaramman ºfellowship-
sestä arviointivirheestä. Hän täsmentää tältä osin, että          säännöstönº mukaan matkat on toteutettava edullisim-
häntä koskeva arviointikertomus ei ole täydellinen, eikä          milla käytettävissä olevilla hinnoilla, eikä komissio voi
näin ollen kuvasta kaikkia hänen sopimusaikanaan suorit-          ottaa vastatakseen kuin yhden lapsen matkalipusta. Kanta-
tamia tehtäviä. Kantaja toteaa erityisesti, että hänen huo-       jan mukaan perinteisiin virkamatkoihin sovellettavia
mattavaa, MEDA-ohjelmaan liittyvää työpanostaan ei ole            oikeussääntöjä ei voida korvata ºfellowshipº-säännöillä,
lainkaan arvioitu ja että se, että kertomuksessa esiintyy         koska erityissäännöstö on annettu.
taloudellisten ja muiden varojen hallinnointia koskevaan
otsikkoon liittyen maininta ºei vastaa vaatimuksiaº, joh-         Kantaja vetoaa näiden väitteidensä tueksi ensinnäkin sii-
taa virheellisyyteen, koska hän ei ollut hoitanut mitään          hen, että ºfellowshipº-virkamatkoihin sovellettava erityis-
tämän tyyppisiä tehtäviä. Sopimusten tekemiseen toimival-         säännöstö, joka on annettu vain hallinnollisella päätök-
tainen viranomainen on siis tällaisen puutteellisen arvioin-      sellä, on laiton, koska se on henkilöstösääntöjen
nin perusteella päättänyt olla uudistamatta kantajan sopi-        VII liitteen 11 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen sekä
musta.                                                            Guide des missionsin (virkamatkoja koskevan ohjeen)
                                                                  3 artiklan vastainen. Kantaja väittää tältä osin toissijai-
Toiseksi riidanalaisen päätöksen perustelut ovat riittämät-       sesti, että ne hallinnolliset määräykset, joihin nimittävä
tömät, minkä vuoksi yhteisöjen tuomioistuinten on mah-            viranomainen vetoaa, eivät sisällä velvollisuutta matkustaa
dotonta arvioida päätöksen perusteltavuutta.                      halvimmassa luokassa, vaan ainoastaan velvollisuuden
                                                                  hankkia halvin lippu siinä luokassa, johon matkustuslupa
                                                                  oikeuttaa.
                                                                  Kantaja väittää lisäksi, että yhteisöjen tuomioistuimen
                                                                  oikeuskäytännön mukaan hän voi luottaa virkamatkamää-
   Luc Veronin 2.8.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota            räyksen ilmeiseen laillisuuteen, ja näin ollen hänellä on
                   vastaan nostama kanne                          voinut olla perusteltu luottamus siihen, että se kaikkine
                                                                  määräyksineen pysyy voimassa. Näin ollen on katsottava,
                       (Asia T-125/98)
                                                                  että hänellä on ollut perusteltu luottamus mainitun virka-
                        (98/C 312/46)                             matkamääräyksen kaikkien määräysten sääntöjenmukai-
                                                                  suuteen. Kantaja väittää toissijaisesti, että vaikka virka-
               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      määräys olisikin annettu lainvastaisesti, komissio ei ole
                                                                  peruuttanut sitä kohtuullisessa ajassa.
Luc Veron, kotipaikka Bryssel, on nostanut 2.8.1998
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-            Lopuksi kantaja vetoaa ilmeisen arviointivirheen olemas-
tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.          saoloon sekä siihen, että hänen osaltaan on loukattu
Kantajan edustajat ovat asianajajat Jean-NoeÈl Louis, VeÂro-      yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja oikeutta perheyksi-
nique Leclercq, Ariane Tornel ja FrancËoise Parmentier,           kön säilyttämiseen.
Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa on Fiduciaire Myson
SARL, 30 rue de Cessange.


title: Asia T-140/09: Kanne 7.4.2009 — Prysmian ja Prysmian Cavi e Sistemi Energia v. komissio

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/50

         Kanne 7.4.2009 — Prysmian ja Prysmian Cavi e Sistemi Energia v. komissio
   (Asia T-140/09)
   2009/C 141/104
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantajat: Prysmian SpA (Milano, Italia) ja Prysmian Cavi e Sistemi Energia Srl (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat A. Pappalardo, F. Russo, M. L. Stasi, C. Tesauro)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               9.1.2009 tehty päätös (Asia COMP/39610 — Surge), jolla komissio määräsi tarkastukset, on kumottava.

               —

               On todettava, että komission päätös ottaa jäljennökset Prysmianin tiettyjen johtajien kovalevyjen koko sisällöstä ja tutkia niiden sisältö komission Brysselissä sijaitsevissa toimitiloissa on lainvastainen ja sillä rikotaan asetuksen 1/2003 20 artiklan 2 kohtaa.

               —

               Vaihtoehtoisesti on todettava, että tarkastajien toiminta, kun he ovat tulkinneet virheellisesti heille päätöksellä myönnettyjä tarkastusvaltuuksia ja ovat ottaneet jäljennökset joidenkin kovalevyjen koko sisällöstä voidakseen tutkia niiden sisällön komission Brysselissä sijaitsevissa toimitiloissa, on ollut sääntöjen vastaista.

               —

               Komissio on velvoitettava palauttamaan Prysmianille kaikki asiakirjat, jotka on lainvastaisesti hankittu Milanon toimipaikassa pidetyssä tarkastuksessa tai saatu kovalevyjen jäljennöksistä Brysselissä sijaitsevissa toimitiloissa.

               —

               Komissiota on kiellettävä käyttämästä missään muodossa lainvastaisesti hankittuja asiakirjoja ja erityisesti käyttämästä niitä menettelyssä, joka on aloitettu EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan vastaisen kilpailua rajoittavan käyttäytymisen selvittämiseksi sähkökaapelialalla.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Esillä olevan kanteen taustalla on 9.1.2009 tehty komission päätös, jolla on tarkoitus selvittää, onko sähkökaapelialalla mahdollisesti EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan vastaista kilpailua rajoittavaa käyttäytymistä; tuossa päätöksessä määrättiin, että kantajien oli suostuttava perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annetun asetuksen (EY) N:o 1/2003 (1) 20 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuun tarkastukseen.
   Tämän osalta on korostettava, että edellä mainitun päätöksen täytäntöönpanovaiheessa kantajien edustajille ilmoitettiin, että vastaaja oli päättänyt ottaa jäljennökset (”forensic image”) tiettyjen tietokoneiden kovalevyistä, jotta tutkimuksia voitaisiin jatkaa toimielimen Brysselissä sijaitsevissa toimitiloissa.
   Kantajat esittävät vaatimustensa tueksi seuraavaa:

               —

               Asetuksessa N:o 1/2003 säädetään nimenomaisesti, että tarkastusvaltuuksia käytetään yrityksen tiloissa, ja että yrityksen tilat voidaan sinetöidä, jos tarkastus kestää useamman päivän, eikä missään säännöksessä sallita komission ottavan jäljennöksiä kovalevyjen koko sisällöstä, kuljettavan niitä yrityksen tilojen ulkopuolelle tai tutkivan niitä omissa toimitiloissaan.

               —

               Vastaaja on aiheettomasti pitkittänyt tarkastuksen kestoa noin kuukaudella ja pitänyt kantajia epätietoisuudessa tutkimusten todellisesta laajuudesta.

               —

               Komissio on myös estänyt joidenkin viikkojen ajan kantajia arvioimasta täysin tietoisena kaikista asiaan liittyvistä seikoista mahdollisuutta pyytää pääsyä sakkojen lieventämistä koskevaan ohjelmaan.

               —

               Vastaajan toiminnalla rikotaan selvästi niitä rajoja, jotka yhteisön lainsäätäjä on asettanut omille tarkastusvaltuuksilleen, siten, että sillä loukataan merkittävällä tavalla tarkastuksen kohteena olevien yritysten puolustautumismahdollisuuksia.

      (1)  EUVL L 1, s. 1.


title: Asia C-228/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 16.5.2013 (Landgericht Düsseldorfin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Melzer v. MF Global UK Ltd (Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Erityinen toimivalta sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta koskevassa asiassa — Usean henkilön osallistuminen samaan vahinkoa aiheuttavaan rajat ylittävään toimintaan — Mahdollisuus todeta alueellinen toimivalta sellaisen paikkakunnan perusteella, jolla muu kuin vastaajana oleva tekijä on toteuttanut tällaisen teon (wechselseitige Handlungsortzurechnung))

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 16.5.2013 (Landgericht Düsseldorfin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Melzer v. MF Global UK Ltd
   (Asia C-228/11) (1)

   (Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Erityinen toimivalta sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta koskevassa asiassa - Usean henkilön osallistuminen samaan vahinkoa aiheuttavaan rajat ylittävään toimintaan - Mahdollisuus todeta alueellinen toimivalta sellaisen paikkakunnan perusteella, jolla muu kuin vastaajana oleva tekijä on toteuttanut tällaisen teon (wechselseitige Handlungsortzurechnung))
   2013/C 225/07
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Melzer

      Vastaaja: MF Global UK

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Landgericht Düsseldorf — Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (EYVL 2001, L 12, s. 1) 5 artiklan 3 kohdan tulkinta — Erityistoimivalta sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta koskevassa asiassa — Alueellisen toimivallan määrittäminen vahingonkorvauskanteen tutkimiseksi, kun useampi henkilö on osallistunut rajat ylittävään samaan lainvastaiseen toimintaan — Mahdollisuus todeta tämä toimivalta sen tapahtuman paikkakunnan mukaan, johon on syyllistynyt vahingoittavan tapahtuman aikaansaanut henkilö, joka on muu kuin vastaaja

      Tuomiolauselma

   Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 5 artiklan 3 alakohtaa on tulkittava siten, ettei siinä sallita tuomioistuimen toimivallan vahvistamista sellaisen paikkakunnan perusteella, jolla on tehty useista oletetuista vahingonaiheuttajista yhden — joka ei ole asiassa asianosaisena — syyksi luettu vahingon aiheuttanut teko, suhteessa mainitun vahingon toiseen oletettuun aiheuttajaan, joka ei ole toiminut asiaa käsittelevän tuomioistuimen toimialueella.

      (1)  EUVL C 211, 16.7.2011.


title: Asia T-293/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.3.2014 – Holcim (Deutschland) ja Holcim v. komissio (Kilpailu  — Hallinnollinen menettely  — Päätös tietojensaantipyynnöstä  — Pyydettyjen tietojen tarpeellisuus  — Perusteluvelvollisuus  — Oikeasuhteisuus)

text:
               5.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 135/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.3.2014 – Holcim (Deutschland) ja Holcim v. komissio
   (Asia T-293/11) (1)

   ((Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Päätös tietojensaantipyynnöstä - Pyydettyjen tietojen tarpeellisuus - Perusteluvelvollisuus - Oikeasuhteisuus))
   2014/C 135/35
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantajat: Holcim (Deutschland) AG (Hampuri, Saksa) ja Holcim Ltd (Zürich, Sveitsi) (edustajat: asianajajat P. Niggemann ja K. Gaßner)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Kellerbauer, R. Sauer ja C. Hödlmayr, avustajanaan asianajaja A. Böhlke)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne komission 30.3.2011 tekemästä päätöksestä K(2011) 2363 lopullinen neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 18 artiklan 3 kohdan soveltamismenettelyssä (asia 39520 – sementti ja sen oheistuotteet).

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Holcim (Deutschland) AG ja Holcim Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 238, 13.8.2011.


title: Asia C-197/07 P: Valitus, jonka Aktieselskabet af 21. november 2001 on tehnyt 12.4.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-477/04, Aktieselskabet af 21. november 2001 v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), TDK Kabushiki Kaisha (TDK Corp.), 6.2.2007 antamasta tuomiosta

text:
               9.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/11

         Valitus, jonka Aktieselskabet af 21. november 2001 on tehnyt 12.4.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-477/04, Aktieselskabet af 21. november 2001 v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), TDK Kabushiki Kaisha (TDK Corp.), 6.2.2007 antamasta tuomiosta
   (Asia C-197/07 P)
   (2007/C 129/20)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: Aktieselskabet af 21. november 2001 (edustaja: asianajaja C. Barrett Christiansen)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), TDK Kabushiki Kaisha (TDK Corp.)
   Kantajan vaatimukset

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 6.2.2007 asiassa T-477/04 antama tuomio (riitautettu tuomio) on kumottava kokonaisuudessaan

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (SMHV) on velvoitettava korvaamaan yhteisöjen tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston ensimmäisen valituslautakunnan 7.10.2004 asiassa R-364/2003-1 tekemä päätös on kumottava

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (SMHV) on velvoitettava korvaamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ja SMHV:ssa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Valittaja väittää valituksessaan, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki seuraavat virheet, kun se katsoi aiemmat tavaramerkit laajalti tunnetuiksi asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 5 kohdassa tarkoitetulla tavalla:

                           1.

                           se ei tehnyt riitautetussa tuomiossa eroa 36 aikaisemman tavaramerkin välillä

                           2.

                           se otti huomioon todisteita, jotka eivät olleet SMHV:n virallisten ohjeiden mukaisia

                           3.

                           se otti huomioon todisteita, jotka eivät liity aikaisempiin tavaramerkkeihin

                           4.

                           se otti huomioon päiväämättömiä todisteita

                           5.

                           se ei ottanut huomioon, että merkityksellinen päivä laajan tunnettuuden tutkimisessa on riidanalaisen yhteisön tavaramerkkihakemuksen jättöpäivä

                           6.

                           se vahvisti laajan tunnettuuden sellaisten todisteiden perusteella, jotka eivät olleet ajankohtaisia riidanalaisen yhteisön tavaramerkkihakemuksen jättämispäivänä

                           7.

                           se otti huomioon laajaa tunnettuutta koskevan markkinatutkimuksen, josta ei ilmennyt

                                       (a)

                                       sitä, onko sen tehnyt riippumaton ja tunnustettu tutkimuslaitos tai yhtiö

                                       (b)

                                       haastateltujen henkilöiden määrää ja profiilia (sukupuoli, ikä, ammatti ja tausta)

                                       (c)

                                       menetelmää ja olosuhteita, joissa tutkimus tehtiin ja kysymyslomakkeessa olevien kysymysten luetteloa kokonaisuudessaan

                                       (d)

                                       sitä, tarkoittaako tutkimuksessa mainittu prosentuaalinen osuus kaikkien kyselyyn osallistuneiden henkilöiden määrää vai vain niitä, jotka ovat tosiasiallisesti vastanneet.

                           8.

                           se ei tarkastellut toimitettujen todisteiden yksittäistä todistusarvoa ennen kokonaisvaltaisen arvioinnin tekemistä.

               Kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että kyseessä on asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu laajan tunnettuuden epäoikeudenmukainen hyväksikäyttö, se

                           9.

                           perusti virheellisesti päätöksensä epäoikeudenmukaisesta hyväksikäytöstä laajaan tunnettuuteen — ei maineeseen —, mikä on vastoin asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 5 kohtaa

                           10.

                           katsoi virheellisesti, että mahdollisuuden, jota ei voida sulkea pois, perusteella voidaan lähtökohtaisesti (prima facie) osoittaa, että on olemassa tuleva ja varma vaara siitä, että kantaja käyttää epäoikeudenmukaisesti hyväksi aikaisempien merkkien laajaa tunnettuutta.


title: Asia T-495/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.1.2014 — Streng v. SMHV — Gismondi (PARAMETRICA) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin PARAMETRICA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki parameta — Suhteellinen hylkäysperuste — Todisteita ei ole esitetty väitemenettelyn kielellä — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 19 säännön 2 ja 3 kohta ja 98 säännön 1 kohta)

text:
               8.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/17

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.1.2014 — Streng v. SMHV — Gismondi (PARAMETRICA)
      (Asia T-495/11) (1)

      (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin PARAMETRICA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki parameta - Suhteellinen hylkäysperuste - Todisteita ei ole esitetty väitemenettelyn kielellä - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 19 säännön 2 ja 3 kohta ja 98 säännön 1 kohta)
      (2014/C 71/28)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset

         Kantaja: Michael Streng (Erding, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Pappert)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: P. Bullock)

         Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Fulvio Gismondi (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat A. Masetti Zannini de Concina, G. Petrocchi, M. Bucarelli ja F. Bellan)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 19.7.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 1348/2010-4), joka koskee Michael Strengin ja Fulvio Gismondin välistä väitemenettelyä

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Michael Streng velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 347, 26.11.2011.


title: Asia T-68/15: Kanne 12.2.2015 – Scandlines Øresund ym. v. komissio

text:
               27.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/56

         Kanne 12.2.2015 – Scandlines Øresund ym. v. komissio
   (Asia T-68/15)
   (2015/C 138/73)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Scandlines Øresund I/S (Helsingør, Tanska), HH Ferries Helsingor ApS (Helsingør, Tanska) ja HH-Ferries Helsingborg AB (Helsingborg, Ruotsi) (edustajat: asianajajat M. Johansson, R. Azelius ja P. Remnelid)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Esillä oleva kanne on nostettu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklan nojalla ja siinä vaaditaan kumottavaksi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan nojalla 15.10.2014 annettu Euroopan komission päätös (asiat SA.36558 ja SA.38371 – Tanska ja SA.36662 – Ruotsi, Øresundsbro Konsortietille myönnetty tuki).
   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kolmeen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäisen kanneperuste perustuu oikeudellisiin virheisiin ja arviointivirheisiin.

                           —

                           Ensimmäisen kanneperusteen ensimmäisessä osassa kantajat väittävät, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen todetessaan, ettei Hinterland Facitilitiesin rahoitukseen sisältynyt valtiontukea sillä perusteella, etteivät kyseiset toimenpiteet olleet omiaan vääristämään kilpailua tai vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

                           —

                           Toisessa osassa kantajat väittävät, että komissio teki oikeudellisen virheen, joka liittyy valtiontakausten ehdottomaan luonteeseen, konsortion oikeudellisesti täytäntöönpanokelpoiseen oikeuteen saada valtion takaamaa rahoitusta sekä komission tekemään arviointiin valtiontakausten määrästä.

                           —

                           Kolmannessa ja neljännessä osassa kantajat väittävät, että komissio teki oikeudellisen virheen todetessaan, että Ruotsin toteuttamia takaustoimenpiteitä on pidettävä tukiohjelmana ja voimassa olevana tukena.

                           —

                           Viidennessä osassa kantajat väittävät, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen todetessaan, että valtiontakaukset rajoittuvat Fixed Linkin rahoittamiseen.

                           —

                           Ensimmäisen kanneperusteen kuudennessa osassa kantajat väittävät, että SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohtaa on rikottu, koska komissiolla ei ollut riittäviä perusteita todeta kyseisiä tukitoimenpiteitä sisämarkkinoille soveltuviksi.

                           —

                           Kuudennessa osassa kantajat väittävät myös, että komissio teki oikeudellisen virheen, kun se ei arvioinut kaikkien konsortiolle suoraan ja epäsuorasti myönnettyjen eri tukitoimenpiteiden yhteisvaikutusta.

                           —

                           Ensimmäisen kanneperusteen seitsemännessä osassa kantajat väittävät, että luottamuksensuojan periaatetta on sovellettu virheellisesti.

               2.

               Toinen kanneperuste perustuu väitteeseen, jonka mukaan muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevaa velvollisuutta on rikottu.

                           —

                           Toinen kanneperuste jakautuu 19 osaan, joissa kantajat väittävät, että komission suorittama tutkinta oli riittämätön ja epätäydellinen ja että komissio jätti useilta osin noudattamatta omia suuntaviivojaan ja tiedonantojaan. Kyseiset laiminlyönnit osoittavat, että on olemassa yhtäpitäviä todisteita siitä, ettei komissio kyennyt riidanalaisen päätöksen antamisen ajankohtana ratkaisemaan kaikkia käsiteltävässä asiassa havaittuja vakavia vaikeuksia. Komissio kieltäytyi näin ollen virheellisesti turvaamasta SEUT 108 artiklan 2 kohtaan perustuvia kantajien menettelyllisiä oikeuksia.

               3.

               Kolmannen kanneperusteen mukaan perusteluvelvollisuutta on rikottu.

                           —

                           Kolmannessa ja viimeisessä kanneperusteessa kantajat väittävät, että riidanalainen päätös perustuu puutteellisiin perusteluihin. Kantajat väittävät, ettei komissio varmistunut, että riidanalaisen päätöksen toteamukset ja perustelut olivat riittävän täsmällisiä, jotta kantajat voisivat puolustaa oikeuksiaan ja unionin yleinen tuomioistuin voisi tutkia päätöksen laillisuuden. Väitetyt puutteet perusteluissa koskevat komission suorittamaa Hinterland Facilitiesin, valtiontakausten, Tanskan myöntämien veroetujen ja Tanskan myöntämien valtionlainojen arviointia sekä viimein sitä tosiasiaa, että komission toteamukset sisämarkkinoille soveltuvuudesta ja luottamuksensuojasta perustuvat kehäpäätelmään.


title: Asia C-325/05: Verwaltungsgericht Darmstadtin 17.8.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ismail Derin vastaan Landkreis Darmstadt-Dieburg

text:
               12.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/7

         Verwaltungsgericht Darmstadtin 17.8.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ismail Derin vastaan Landkreis Darmstadt-Dieburg
   (Asia C-325/05)
   (2005/C 281/13)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Verwaltungsgericht Darmstadt on pyytänyt 17.8.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 26.8.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Ismail Derin vastaan Landkreis Darmstadt-Dieburg seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Menettääkö Turkin kansalainen, joka on muuttanut lapsena perheiden yhdistämisen perusteella Saksan liittotasavallassa työskentelevien vanhempiensa luokse, ETY—Turkki-assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 (jäljempänä päätös N:o 1/80) 7 artiklan 1 kohdan toisen luetelmakohdan mukaisesta oikeudesta vastaanottaa mikä tahansa työtarjous johdetun oleskeluoikeuden — paitsi päätöksen N:o 1/80 14 artiklan tapauksissa ja silloin, kun hän poistuu vastaanottavan valtion alueelta merkittäväksi ajaksi ilman perusteltua syytä — myös silloin, kun hän ei täytettyään 21 vuotta enää asu vanhempiensa kanssa eikä ole näiden huollettavana?
               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:

               2.

               Onko tällä Turkin kansalaisella siitä huolimatta, että hän on menettänyt päätöksen N:o 1/80 7 artiklan 1 kohdan toisen luetelmakohdan mukaisen oikeusaseman, erityinen päätöksen N:o 1/80 14 artiklan mukainen suoja maastakarkotusta vastaan, kun hän on muutettuaan vanhempiensa luota ollut epäsäännöllisesti palkkatyössä, mutta hän ei ole saanut työntekijänä itsenäistä päätöksen N:o 1/80 6 artiklan 1 kohdan mukaista oikeusasemaa toimittuaan useiden vuosien ajan yksinomaan itsenäisenä elinkeinonharjoittajana?


title: Asia T-800/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – Philip Morris v. komissio (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämistä koskevan direktiivin valmisteluvaiheessa laaditut dokumentit — Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen — Oikeudellisen neuvonannon suojaa koskeva poikkeus — Päätöksentekomenettelyn suojaa koskeva poikkeus — Puolustautumisoikeudet — Ylivoimainen yleinen etu)

text:
               31.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – Philip Morris v. komissio
   (Asia T-800/14) (1)

   ((Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämistä koskevan direktiivin valmisteluvaiheessa laaditut dokumentit - Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen - Oikeudellisen neuvonannon suojaa koskeva poikkeus - Päätöksentekomenettelyn suojaa koskeva poikkeus - Puolustautumisoikeudet - Ylivoimainen yleinen etu))
   (2016/C 402/44)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Philip Morris Ltd (Richmond, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat K. Nordlander ja M. Abenhaïm)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Baquero Cruz ja F. Clotuche-Duvieusart)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan 29.9.2014 tehty komission päätös Ares(2014) 3388066 siltä osin kuin siinä evätään kantajalta täysi oikeus tutustua pyydettyihin asiakirjoihin lukuun ottamatta asiakirjojen sisältämiä muutettuja henkilökohtaisia tietoja

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Philip Morris Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 56, 16.2.2015.


title: Asia C-94/15 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 16.2.2017 – Valittajana Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Euroopan parafiinivahamarkkinat ja Saksan raakaparafiinimarkkinat — Hintojen vahvistaminen ja markkinoiden jakaminen — Perusteluvelvollisuus — Todisteet rikkomisesta — Todisteiden ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla)

text:
               10.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 16.2.2017 – Valittajana Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-94/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Euroopan parafiinivahamarkkinat ja Saksan raakaparafiinimarkkinat - Hintojen vahvistaminen ja markkinoiden jakaminen - Perusteluvelvollisuus - Todisteet rikkomisesta - Todisteiden ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla))
   (2017/C 112/06)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG (edustajat: U. Itzen ja J. Ziebarth, Rechtsanwältinnen)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: R. Sauer, C. Vollrath ja L. Wildpanner, avustajanaan A. Böhlke, Rechtsanwalt)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 127, 20.4.2015.


title: J. J. M. van Rossumin ja C. C. W. M. van Rossumin 12.12.1996 Euroopan yhteisöjen neuvostoa ja komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-207/96)

text:
N:o C 74/22          I FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            8.3.97
J. J. M. van Rossumm ja C. C. W. M. van Rossumm                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
12.12.1996 Euroopan yhteisöjen neuvostoa ja komissiota             asiassa T-206/96 esitettyjä .
                    vastaan nostama kanne
                        ( Asia T-207/96 )                          (') EYVL N:o L 90, 1.4.1984, s . 13 .
                                                                   ( 2 ) EYVL N:o L 84, 29.3.1989, s . 2 .
                           ( 97/C 74/46                            ( 3 ) EYVL N:o L 131 , 26.5.1977, s. 1 .
                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
J. J. M. van Rossum, Alphen (Alankomaat) ja C. C. W. M.            Anna Maria Campogranden 4.1.1997 Euroopan yhteisöjen
van Rossum, Maasbommel (Alankomaat), ovat nostaneet                                komissiota vastaan nostama kanne
12.12.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas
                                                                                ( Asia T-3 /97 )
teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen neu
vostoa ja komissiota vastaan. Kantajien edustajana on                                           ( 97/C 74/47)
asianajaja A. A. M. van Beek, Tilburg.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuin
                                                                   Anna Maria Campogrande, kotipaikka Bryssel, on nosta
                                                                   nut 4.1.1997 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo
                                                                   mioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
1 . toteaa, että Euroopan talousyhteisöllä on velvollisuus         vastaan . Kantajan edustajana on asianajaja Marc-Albert
     korvata kantajille aiheutunut vahinko;                        Lucas, Liege, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi
                                                                   misto Evelyne Korn, 21 rue de Nassau.
2. toteaa, että Euroopan talousyhteisö on vastuussa siitä          Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta
     tulojen menetyksestä, jonka kantajat ovat kärsineet
     31.3.1984 annetun neuvoston asetuksen ( ETY )
     N:o 857/84 (') ja asetuksen N:o 857/84 muuttamisesta          — kumoamaan             keskijohdon      virkojen   täyttämisestä
     20.3.1989 annetun neuvoston asetuksen ( ETY )                        19.7.1988 tehdyn komission päätöksen [KOM(88 ) PV
     N:o 764/89 ( 2) soveltamisen seurauksena siksi , ettei               928 , julkaistu hallinnollisessa tiedotuksessa nro 578 ,
     näissä asetuksissa säädetä/ollut säädetty, että sellaisille          5.12.1988 ], sellaisena kuin se on muutettuna
     SLOM-luovutuksensaajille, jotka eivät 17.5.1977 an                  28.6.1995 tehdyllä komission päätöksellä (julkaistu
     netussa neuvoston asetuksessa ( ETY ) N:o 1078/77 ( 3 )              hallinnollisissa tiedotuksissa nro 898 , 7.7.1995 ), tai to
     tarkoitetun sitoumuksen takia ole kyseisen jäsenvaltion              teamaan kyseisen päätöksen lainvastaiseksi , tai
     valitsemana viitevuonna toimittaneet maitoa, voidaan
     myöntää edustava viitemäärä;
                                                                   — toissijaisesti kumoamaan komission päätöksen siitä,
                                                                          että Andien ryhmä -yksikön päällikön virka on palkka
3 . toteaa, että kantajien tulojen, joissa otetaan huomioon               ryhmän A 5/A 4 virka ( avoimia virkoja koskeva tiivis
     muun muassa liikevaihto ja karjan lisääntyminen, me                 telmä nro 39 , 14.2.1995, KOM/141/95 ), tai toteamaan
     netyksen määränä on niiden tulojen, jotka kantajat en               kyseisen päätöksen lainvastaiseksi, tai
     sinnäkin olisivat normaalioloissa karjan tuottamasta ja
     toimittamastaan maitomäärästä saaneet, jos heillä olisi       — toissijaisesti kumoamaan kyseistä avointa virkaa kos
     ollut 1.4.1984 ( asetuksen ( ETY) N:o 857/84 voimaan
                                                                          kevan ilmoituksen tai toteamaan sen lainvastaiseksi,
     tulopäivä ) ja 31.3.1994 ( 1993/1994 koskevien maksu                tai
     jen loppuminen) välisenä aikana käytössään maidon
     viitemäärät, joihin heillä oli oikeus ja toisaalta niiden
     tulojen, jotka he tänä aikana tosiasiassa saivat, erotus;     — toissijaisesti kumoamaan nimittävän viranomaisen
                                                                          päätöksen nimittää toinen henkilö kyseiseen virkaan;
4. toteaa, että kantajille velkaa olevalle vahingonkorvaus
     määrälle on maksettava ensimmäisen oikeusasteen tuo          — velvoittamaan nimittävä viranomainen joka tapauk
     mioistuimen tuomion antamispäivästä siihen saakka                    sessa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
     kunnes koko määrä on maksettu 8 prosentin tai jon
     kun muun, tuomioistuimen kohtuulliseksi harkitseman
     korkokannan mukaista vuosittaista korkoa;                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                   Kantaja, joka on palkkaluokan A 4 viidennellä palkkata
5. velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.            solla oleva virkamies, riitauttaa nimittävän viranomaisen


title: Asia C-299/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší správní soud (Tšekin tasavalta) on esittänyt 30.7.2009 — DAR Duale Abfallwirtschaft und Verwertung Ruhrgebiet GmbH v. Ministerstvo životního prostředí

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/32

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší správní soud (Tšekin tasavalta) on esittänyt 30.7.2009 — DAR Duale Abfallwirtschaft und Verwertung Ruhrgebiet GmbH v. Ministerstvo životního prostředí
   (Asia C-299/09)
   2009/C 267/59
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Nejvyšší správní soud

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: DAR Duale Abfallwirtschaft und Verwertung Ruhrgebiet GmbH

      Vastaaja: Ministerstvo životního prostředí

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta 1.2.1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 259/93 (1) 2 artiklan i ja k alakohtaa yhdessä jätteistä 15.7.1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY (2) 1 artiklan e ja f alakohdan ja kyseisen direktiivin liitteessä II A olevan D 10 kohdan ja liitteessä II B olevan R 1 kohdan kanssa tulkittava siten, että yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-458/00, komissio vastaan Luxemburg, 13.2.2003 antamassaan tuomiossa (Kok., s. I-1553) määrittelemä ensimmäinen kriteeri sille, että jätteiden polttamista voidaan pitää jätteiden hyödyntämisenä energian tuottamiseksi kyseisen direktiivin liitteessä II B olevassa R 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla (toimen pääasiallisena tarkoituksena täytyy olla se, että jätteillä voi olla hyödyllinen tehtävä eli energian tuottaminen), voi täyttyä myös tapauksessa, jossa ei ole kysymys yhdestäkään yhteisöjen tuomioistuimen kyseisessä tuomiossa mainitsemista jätteen hyödyntämisen osoittavista olosuhteista, eli laitoksen, jossa jätteet on tarkoitus polttaa, toiminnanharjoittaja ei suorita toimesta maksua jätteiden toimittajalle eikä laitoksella ole teknisiä valmiuksia harjoittaa toimintaansa käyttämällä primaarienergianlähteitä, mikäli jätteitä ei ole saatavilla?

               2)

               Mikäli kysymykseen vastataan myöntävästi, millä edellytyksillä toimea voidaan tällaisessa tapauksessa pitää jätteiden hyödyntämisenä?

                           a)

                           Voidaanko jätteiden käsittelytoimesta suoritettavaa maksua koskeva seikka jättää kokonaan huomiotta, vai onko käsittelytoimen pitämiseksi jätteiden hyödyntämisenä ainakin tarpeen, että laitoksen toiminnanharjoittajan tulot, jotka muodostuvat tietyn jätemäärän polttamisesta saadun lämpö- tai sähköenergian myynnistä, ylittävät laitoksen toiminnanharjoittajan tulot, jotka muodostuvat jätteiden vastaanottamisesta suoritettavasta maksusta?
                           Voidaanko jätteiden vastaanottajan laitoksen luonnetta tarkasteltaessa riittävänä osoituksena jätteen hyödyntämistoimesta pitää sitä, että laitoksen toimilupapäätöksessä se on virallisesti luokiteltu laitokseksi, jossa jätteet hyödynnetään energian tuottamiseksi, ja että laitoksen toiminnanharjoittaja on tekemässään sopimuksessa sitoutunut toimittamaan verkkoon tietyn määrän lämpöenergiaa ja joutuisi maksamaan sopimussakon tämän velvoitteen laiminlyödessään, vai onko vähimmäisedellytyksenä toimen luokittelulle jätteiden hyödyntämiseksi, että laitoksen toiminnanharjoittaja kykenee lailliselta, tekniseltä ja taloudelliselta kannalta harjoittamaan laitoksen toimintaa ainakin väliaikaisesti muita polttoaineita kuin jätteitä käyttämällä?

      (1)  EYVL L 30, s. 1.

      (2)  EYVL L 194, s. 39.


title: Asia C-496/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Central Administrativo Sul (Portugali) on esittänyt 26.9.2011 — Portugal Telecom SGPS, SA v. Fazenda Pública

text:
               10.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 362/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Central Administrativo Sul (Portugali) on esittänyt 26.9.2011 — Portugal Telecom SGPS, SA v. Fazenda Pública
   (Asia C-496/11)
   2011/C 362/19
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Central Administrativo Sul

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Portugal Telecom SGPS, SA

      Vastapuoli: Fazenda Pública

      Väliintulija: Ministério Público

      Ennakkoratkaisukysymykset

               a)

               Onko 17.5.1977 annetun neuvoston kuudennen direktiivin (77/388/ETY) (1) 17 rtiklan 2 kohdan oikean tulkinnan kanssa ristiriidassa se, että Portugalin veroviranomaiset vaativat valittajana olevaa holdingyhtiötä soveltamaan sen ostoihin sisältyvän koko arvonlisäveron määrään pro rata -vähennysmenetelmää, koska sen päätoimialana on muiden yhtiöiden yhtiöosuuksien hallinnointi, silloinkin, kun näillä ostoilla (hankituilla palveluilla) on suora, välitön ja yksiselitteinen yhteys verollisiin liiketoimiin eli palvelujen suorituksiin, jotka toteutetaan myöhemmin täydentävien, laissa sallittujen teknisten hallinnointipalvelujen muodossa?

               b)

               Voiko holdingyhtiö, jonka on maksettava arvonlisäveroa hankkimistaan tavaroista ja palveluista, joista se tämän jälkeen laskuttaa omistamiaan yhtiöitä uudelleen täysimääräisesti arvonlisävero mukaan lukien, vähentää näiden hankintojen yhteydessä syntyneen arvonlisäveron kokonaisuudessaan soveltamalla kuudennen direktiivin 17 artiklan 2 kohdassa säädettyä tosiasiallisen käyttötarkoituksen vähennysmenetelmää, kun nämä hankinnat ovat liitännäistoimintoja — teknisten hallinnointi- ja johtamispalvelujen suorittaminen — pääasialliseen toimintaan — yhtiöosuuksien hallinnointi — nähden?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).


title: Asia T-431/08: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.4.2010 — Bulur Giyim Sanayi ve Ticaret Sirketi v. SMHV — Denim (VIGOSS)

text:
               5.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 148/51

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.4.2010 — Bulur Giyim Sanayi ve Ticaret Sirketi v. SMHV — Denim (VIGOSS)
   (Asia T-431/08) (1)

   2010/C 148/84

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Kahdeksannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 313, 6.12.2008.


title: Asia T-189/10: Kanne 20.4.2010 — GEA Group v. komissio

text:
               3.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/44

         Kanne 20.4.2010 — GEA Group v. komissio
   (Asia T-189/10)
   2010/C 179/77
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: GEA Group AG (Bochum, Saksa) (edustajat: asianajajat A. Kallmayer, I. du Mont ja G. Schiffers)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               alkuperäisen päätöksen muuttamisesta tehdyn päätöksen 1 artikla on kumottava siltä osin kuin kantajalle on siinä määrätty sakko

               —

               alkuperäisen päätöksen muuttamisesta tehdyn päätöksen 1 artiklassa kantajalle määrättyä sakkoa on ainakin alennettava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja riitauttaa komission 8.2.2010 tekemän päätöksen K(2010) 727 lopullinen, jolla komissio on muuttanut asiassa COMP/38589 — Lämpöstabilisaattorit — 11.11.2009 tekemäänsä päätöstä muun muassa kantajaa koskevilta osilta (jäljempänä muutospäätös). Muutos on kohdistunut komission päätöksen K(2009) 8682 lopullinen 2 artiklan 31 ja 32 kohtaan, jotka koskevat kantajan maksuvelvollisuuden yhteisvastuullisuutta.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi viiteen kanneperusteeseen.
   Ensimmäiseksi kantaja katsoo, että sen puolustautumisoikeuksia on loukattu, koska sitä ei ollut kuultu eikä sen ollut annettu muutenkaan osallistua menettelyyn ennen muutospäätöksen tekemistä. Toisessa kanneperusteessaan kantaja vetoaa siihen, että muutospäätöksen perustelut ovat puutteelliset, koska päätöstä on perusteltu ainoastaan asetuksen (EY) N:o 1/2003 (1) 23 artiklan 2 kohdassa säädetyn viran puolesta huomioon otettavan enimmäismäärän noudattamatta jättämisellä mutta kantajaa erikseen koskevat perustelut puuttuvat. Kolmannessa kanneperusteessa kantaja arvostelee sitä, että muutospäätöksellä, joka oli jo tullut eräisiin vastaanottajiinsa nähden lainvoimaiseksi ja muilta osin tuomioistuimen käsiteltäväksi, ei ollut oikeudellista perustaa. Neljännessä kanneperusteessa kantaja katsoo, että sakon rahamäärän muuttaminen sen vahingoksi on lainvastaista. Lopuksi kantaja vetoaa vanhentumiseen, koska muutospäätös on tehty asetuksen N:o 1/2003 25 artiklan 6 kohdassa säädetyn vanhentumisajan jälkeen.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1).


title: Asia T-211/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.6.2011 — Putters International v. komissio (Kilpailu — Kartellit — Kansainvälisten muuttopalvelujen markkinat Belgiassa — Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan — Hintojen vahvistaminen — Markkinoiden jakaminen — Tarjouskilpailujen vääristäminen — Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen — Sakot — Sakkojen määrän laskennasta vuonna 2006 annetut suuntaviivat — Vakavuus — Kesto)

text:
               30.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 226/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.6.2011 — Putters International v. komissio
   (Asia T-211/08) (1)

   (Kilpailu - Kartellit - Kansainvälisten muuttopalvelujen markkinat Belgiassa - Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan - Hintojen vahvistaminen - Markkinoiden jakaminen - Tarjouskilpailujen vääristäminen - Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen - Sakot - Sakkojen määrän laskennasta vuonna 2006 annetut suuntaviivat - Vakavuus - Kesto)
   2011/C 226/51
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Putters International NV (Cargovil, Belgia) (edustaja: asianajaja K. Platteau)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bouquet ja F. Ronkes Agerbeek)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota osittain [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 11.3.2008 tehty komission päätös C(2008) 926 lopullinen (asia COMP/38.543 — Kansainväliset muuttopalvelut) sekä toissijaisesti vaatimus kumota kantajalle määrätty sakko tai alentaa sitä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Putters International NV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 197, 2.8.2008.


title: Asia T-158/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.1.2014 — European Dynamics Belgium ym. v. EMA (Julkiset palveluhankinnat — Tarjouspyyntömenettely — Ulkoisten palvelujen suorittaminen tietokoneohjelmien alalla — Päätös tarjouksentekijän sijoittamisesta toiselle sijalle monivaiheisessa sopimuksessa — Ratkaisemisperusteet — Sellaisen ratkaisemisperusteen lisääminen, josta ei ole mainintaa sopimusasiakirjoissa — Valintaperusteen arviointi ratkaisemisvaiheessa — Avoimuus)

text:
               8.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/18

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.1.2014 — European Dynamics Belgium ym. v. EMA
      (Asia T-158/12) (1)

      (Julkiset palveluhankinnat - Tarjouspyyntömenettely - Ulkoisten palvelujen suorittaminen tietokoneohjelmien alalla - Päätös tarjouksentekijän sijoittamisesta toiselle sijalle monivaiheisessa sopimuksessa - Ratkaisemisperusteet - Sellaisen ratkaisemisperusteen lisääminen, josta ei ole mainintaa sopimusasiakirjoissa - Valintaperusteen arviointi ratkaisemisvaiheessa - Avoimuus)
      (2014/C 71/30)
      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

         Asianosaiset

         Kantajat: European Dynamics Belgium SA (Bryssel, Belgia), European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luxemburg), Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) ja European Dynamics UK Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja V. Christianos)

         Vastaaja: Euroopan lääkevirasto (EMA) (asiamiehet: T. Jabłoński ja C. Maignen, avustajinaan aluksi asianajajat H.-G. Kamann ja E. Arsenidou, sitten asianajajat H.-G. Kamann ja A. Dritsa)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Vaatimus kumota EMA:n 31.1.2012 tekemä päätös EMA/67882/2012, jolla kantajien tarjous sijoitettiin toiselle sijalle puitesopimuksen tekemiseksi ulkoisten palveluiden suorittamista tietokoneohjelmien alalla koskeneen tarjouskilpailun EMA/2011/17/ICT päätteeksi, ja vahingonkorvausvaatimus

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  European Dynamics Belgium SA, European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE ja European Dynamics UK Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 184, 23.6.2012.


title: Asia C-100/10: Kanne 23.2.2010 — Euroopan komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/29

         Kanne 23.2.2010 — Euroopan komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-100/10)
   2010/C 113/46
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Braun ja J. Sénéchal)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut tilinpäätösten ja konsolidoitujen tilinpäätösten lakisääteisestä tilintarkastuksesta, direktiivien 78/660/ETY ja 83/349/ETY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 84/253/ETY kumoamisesta 17.5.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/43/EY (1) 53 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut niistä komissiolle

               —

               Luxemburgin suurherttuakunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin 2006/43/EY täytäntöönpanon määräaika päättyi 28.6.2008. Tämän kanteen nostamispäivänä vastaaja ei kuitenkaan ollut vielä toteuttanut kaikkia direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä tai ei ainakaan ollut ilmoittanut niistä komissiolle.

      (1)  EUVL L 157, s. 87.


title: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys, 27 päivänä toukokuuta 2004, asiassa T-379/02, Antonio Di Andolfi vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kumoamiskanne — Määräajat — Vahingonkorvauskanne — Kannekirjelmä — Muotovaatimus — Toimielimelle osoitettu määräys — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               25.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/23

      ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   27 päivänä toukokuuta 2004,
   asiassa T-379/02, Antonio Di Andolfi vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Kumoamiskanne - Määräajat - Vahingonkorvauskanne - Kannekirjelmä - Muotovaatimus - Toimielimelle osoitettu määräys - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   (2004/C 239/50)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asiassa T-379/02, Antonio Di Andolfi, kotipaikka Rooma (Italia), edustajanaan asianajaja S. Amato, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään: E. Montaguti, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa kantaja on vaatinut yhtäältä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa komission 30.10.2001 tekemän päätöksen, jolla on kieltäydytty maksamasta lisätukea ”Joint Venture Programmen” yhteydessä italialais-romanialaisen yhteisyrityksen perustamista koskevalle hankkeelle (JOP Facility 2 – Project in Romania with Phoenix European SRL – J2BROSEVEN), ja toisaalta korvausta kantajalle aiheutetuksi väitetystä vahingosta, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Legal, sekä tuomarit V. Tiili ja M. Vilaras; kirjaaja: H. Jung, on antanut 27.5.2004 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL L 44, 22.2.2003.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 1 päivänä huhtikuuta 2003 asiassa T-11/01, Catherine Mascetti vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Väliaikaisen toimihenkilön sopimus – Tutkittavaksi ottaminen – Asianomaiselle vastainen päätös – Henkilöstösääntöjen mukaisten määräaikojen noudattaminen – Väliaikaisen toimihenkilön palvelussuhteen uudistaminen toisen kerran – Muuhun henkilöstöön sovellettavien sääntöjen 2 artiklan d kohta, 8 ja 47 artikla)

text:
C 135/28                   FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                           7.6.2003
SEB:n ja Moulinexin välistä yrityskeskittymää ja katsonut sen             nossa: puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit J. Azizi ja
yhteismarkkinoiden ja ETA-sopimuksen kanssa yhteensoveltu-                M. Jaeger, kirjaaja: apulaiskirjaaja B. Pastor, on 9.4.2003
vaksi sillä edellytyksellä, että ehdotettuja sitoumuksia noudate-         antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
taan (asia COMP/M.2621 – SEB/MOULINEX), ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-              1)     Komission päätös siitä, että kantajaa ei ylennetä palkkaluok-
nossa: puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit J. Azizi ja                       kaan B 2 vuoden 2001 ylennyskierroksella, kumotaan.
M. Jaeger, kirjaaja: johtava hallintovirkamies J. Palacio Gonzá-
lez, on 3.4.2003 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on                 2)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
seuraava:
                                                                          (1 ) EYVL C 156, 29.6.2002.
1)     Komission 8.1.2003 tekemä päätös SG (2002) D/228078,
       jolla komissio on päättänyt olla vastustamatta SEB:n ja
       Moulinexin välistä yrityskeskittymää ja katsonut sen yhteis-
       markkinoiden ja ETA-sopimuksen kanssa yhteensoveltuvaksi
       sillä edellytyksellä, että ehdotettuja sitoumuksia noudatetaan
       (asia COMP/M.2621 - SEB/MOULINEX), kumotaan siltä                         YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
       osin kuin se koskee Italian, Espanjan, Suomen, Yhdistyneen                         TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
       kuningaskunnan ja Irlannin markkinoita.
                                                                                1 päivänä huhtikuuta 2003
2)     Kanne hylätään muilta osin.
                                                                          asiassa T-11/01, Catherine Mascetti vastaan Euroopan
3)     Kantaja ja komissio vastaavat kumpikin omista oikeudenkäyn-                              yhteisöjen komissio (1)
       tikuluistaan.
                                                                          (Väliaikaisen toimihenkilön sopimus – Tutkittavaksi ottami-
4)     SEB SA ja De’Longhi SpA vastaavat omista oikeudenkäyntiku-         nen – Asianomaiselle vastainen päätös – Henkilöstösääntö-
       luistaan.                                                          jen mukaisten määräaikojen noudattaminen – Väliaikaisen
                                                                          toimihenkilön palvelussuhteen uudistaminen toisen kerran –
                                                                          Muuhun henkilöstöön sovellettavien sääntöjen 2 artiklan
( 1) EYVL C 144, 15.6.2002.                                                                     d kohta, 8 ja 47 artikla)
                                                                                (2003/C 135/45)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                          Asiassa T-11/01, Catherine Mascetti, Euroopan yhteisöjen
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                          komission entinen väliaikainen toimihenkilö, kotipaikka Leg-
                   TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                          giuno (Italia), edustajanaan asianajajat B. Nascimbene ja
                                                                          M. Condinanzi, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroo-
                     9 päivänä huhtikuuta 2003                            pan yhteisöjen komissio (asiamiehinään F. Clotuche-Duvieu-
                                                                          sart ja A. Dal Ferro), jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusas-
                                                                          teen tuomioistuinta kumoamaan 28.9.2000 tehdyn komission
asiassa T-134/02, Miguel Tejada Fernàndez vastaan Euroo-                  päätöksen, jolla palvelukseen ottamista koskevia sopimuksia
                     pan yhteisöjen komissio (1)
                                                                          tekemään valtuutettu viranomainen oli hylännyt kantajan
                                                                          valituksen, jossa hän oli vaatinut, että hänen työsuhteensa
(Henkilöstö – Ylennys – Ansioiden vertailu – Kumoamis-                    komissioon todettaisiin olevan Euroopan yhteisöjen muuhun
                                  kanne)                                  henkilöstöön sovellettavien sääntöjen 2 artiklan d kohdassa
                                                                          tarkoitettu toistaiseksi voimassa oleva työsuhde useita kertoja
                                                                          näiden sääntöjen 8 artiklan viimeisessä kohdassa tarkoitetuin
                            (2003/C 135/44)                               vaikutuksin uudistetun väliaikaisen toimihenkilön palvelussuh-
                                                                          teen perusteella, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       mioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
                                                                          puheenjohtaja R. García-Valdecasas sekä tuomarit P. Lindh ja
                                                                          J. D. Cooke, kirjaaja: H. Jung, on 1.4.2003 antanut määräyksen,
                                                                          jonka määräysosa on seuraava:
Asiassa T-134/02, Miguel Tejada Fernàndez, Euroopan yhteisö-
jen komission virkamies, kotipaikka Woluwé-Saint-Étienne                  1)     Kanne jätetään tutkimatta.
(Belgia), edustajanaan asianajaja L. Vogel, prosessiosoite Lu-
xemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-               2)     Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
henään C. Berardis-Kayser), jossa kantaja vaatii kumoamaan
komission päätöksen siitä, että häntä ei ylennetty palkkaluok-            (1 ) EYVL C 95, 24.3.2001.
kaan B 2 vuoden 2001 ylennyskierroksella, ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-


title: Asia C-524/12 P: Valitus, jonka TeamBank AG Nürnberg on tehnyt 19.11.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-220/11, TeamBank AG Nürnberg v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) 19.9.2012 antamasta tuomiosta

text:
               12.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/33

         Valitus, jonka TeamBank AG Nürnberg on tehnyt 19.11.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-220/11, TeamBank AG Nürnberg v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) 19.9.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-524/12 P)
   2013/C 9/56
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: TeamBank AG Nürnberg (edustaja: asianajaja D. Terheggen)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-220/11 19.9.2012 antaman tuomion kokonaisuudessaan

               —

               hyväksyy täysin ensimmäisessä vaiheessa esitetyt vaatimukset unionin yleiseen tuomioistuimeen 18.4.2011 toimitetun kannekirjelmän mukaisesti.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Unionin yleinen tuomioistuin on valittajan mielestä soveltanut väärin yhteisön tavaramerkkiasetuksen (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, kun se on lähtenyt kuviomerkkien ”f@ir Credit” ja ”FERCREDIT” sekaannusvaarasta.
   Toisin kuin unionin yleinen tuomioistuin on katsonut, tavaramerkkien kokonaisvaikutelmien välillä on valittajan mielestä selvästi tunnistettava visuaalinen ero. Tämän lisäksi olisi otettava huomioon, että riidan kohteena olevat tavaramerkit liittyvät rahoituspalveluihin, joilla on yleensä merkittäviä taloudellisia seurauksia niiden käyttäjille. Tämän vuoksi on lähdettävä siitä, että keskiverto kuluttaja tutkii näitä tavaramerkkejä erityisellä huolellisuudella ja tunnistaa niiden erot suurella todennäköisyydellä. Unionin yleinen tuomioistuin ei kuitenkaan ole arvioinut riittävästi tätä seikkaa.
   Tämän seikan sekä tavaramerkkien kokonaisvaikutelmien välisen eron oikean arvioinnin perusteella tullaan siihen tulokseen, ettei tavaramerkkien välillä ole olennaista samankaltaisuutta.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009, EYVL l 78, s. 1.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (täysistunto) 18 päivänä tammikuuta 2005, asiassa C-257/01: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Euroopan unionin neuvosto (Asetukset (EY) N:o 789/2001 ja (EY) N:o 790/2001 — Viisumipolitiikka — Rajatarkastukset ja -valvonta — EY 202 artikla — Täytäntöönpanovallan varaaminen neuvostolle — Ajantasaistamisen varaaminen jäsenvaltioille — Erityistapaukset — Perusteluvelvollisuus)

text:
               5.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 57/1

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (täysistunto)
   18 päivänä tammikuuta 2005,
   asiassa C-257/01: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Euroopan unionin neuvosto (1)

   (Asetukset (EY) N:o 789/2001 ja (EY) N:o 790/2001 - Viisumipolitiikka - Rajatarkastukset ja -valvonta - EY 202 artikla - Täytäntöönpanovallan varaaminen neuvostolle - Ajantasaistamisen varaaminen jäsenvaltioille - Erityistapaukset - Perusteluvelvollisuus)
   (2005/C 57/01)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asiassa C-257/01, jossa on kyse EY 230 artiklaan perustuvasta kumoamiskanteesta, joka on nostettu 3.7.2001, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään D. Maidani ja C. O'Reilly), jota tukee Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehenään H. G. Sevenster) vastaan Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään E. Finnegan ja I. Díez Parra), jota tukee Espanjan kuningaskunta (asiamiehenään R. Silva de Lapuerta), yhteisöjen tuomioistuin (täysistunto), toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen puheenjohtajat P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas ja K. Lenaerts sekä tuomarit C. Gulmann, J.-P. Puissochet, R. Schintgen (esittelevä tuomari), N. Colneric, S. von Bahr ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass, on antanut 18.1.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      (1)  EYVL C 245, 1.9.2001.


title: Asia T-84/13: Kanne 14.2.2013 — Samsung SDI ym. v. komissio

text:
               13.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/32

         Kanne 14.2.2013 — Samsung SDI ym. v. komissio
   (Asia T-84/13)
   2013/C 108/81
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Samsung SDI Co. Ltd (Gyeonggi-do, Etelä-Korea), Samsung SDI Germany GmbH (Berliini, Saksa), Samsung SDI (Malaysia) Bhd (Negeri Sembilan Darul Khusus, Malesia) (edustajat: asianajaja G. Berrisch, solicitor D. Hull ja asianajaja L.-A. Grelier)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan asiassa COMP/39.437 — Televisioiden ja tietokoneiden näytöissä käytettävät kuvaputket 5.12.2012 annetun komission päätöksen C(2012) 8839 final (riidanalainen päätös) 1 artiklan 2 kohdan ja 2 artiklan 2 kohdan kantajia koskevilta osin

               —

               toissijaisesti kumoamaan osittain kyseisen päätöksen 1 artiklan 2 kohdan siltä osin kuin se koskee kantajien televisioissa käytettäviä värikuvaputkia koskevaan kilpailusääntöjen rikkomiseen osallistumisen alkamis- ja päättymisajankohtaa, ja alentamaan kantajille riidanalaisen päätöksen 2 artiklan 2 kohdassa määrättyä sakkoa

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat televisioissa käytettäviä värikuvaputkia koskevan kilpailusääntöjen rikkomisen osalta kolmeen kanneperusteeseen. Tietokoneiden näytöissä käytettäviä värikuvaputkia koskevan kilpailusääntöjen rikkomisen osalta kantajat vetoavat kolmeen kanneperusteeseen.
   Televisioissa käytettäviä värikuvaputkia koskevan kilpailusääntöjen rikkomisen osalta kantajat vetoavat seuraaviin kanneperusteisiin:

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio teki virheen SEUT 101 artiklan soveltamisessa katsoessaan, että kyseessä oli yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkuva kilpailusääntöjen rikkominen, joka kattoi kaikenlaiset televisioissa käytettävät värikuvaputket koko rikkomisen keston ajan kaikkien Aasiassa toteutettujen järjestelyjen osalta.

               2)

               Toinen toissijainen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio teki virheen määrittäessään sekä alkamis- että päättymisajankohdan kantajien osallistumiselle televisioissa käytettäviä värikuvaputkia koskevaan kilpailusääntöjen rikkomiseen, minkä johdosta kartellin kokonaiskesto piteni ainakin 16 kuukaudella.

               3)

               Kolmas toissijainen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission päätös olla myöntämättä kantajille lieventäviin seikkoihin perustuvaa 50 prosentin enimmäismääräistä sakkojen alennusta perustuu virheellisiin tietoihin ja on selvästi virheellinen.

         Tietokoneiden näytöissä käytettäviä värikuvaputkia koskevan kilpailusääntöjen rikkomisen osalta kantajat vetoavat seuraaviin kanneperusteisiin:

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei komissio noudattanut sakkojen laskennasta annettuja suuntaviivoja (1) sisällyttäessään sakkojen laskennassa käytettävään myyntiarvoon Samsung Electronicsille Euroopassa toimitetut tietokoneiden näytöissä käytettävät värikuvaputket siitä huolimatta, että kyseisiä myyntejä koskeva kilpailu tapahtui kokonaisuudessaan Koreassa.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei komissio noudattanut sakkojen laskennasta antamiaan suuntaviivoja käyttäessään sakkojen laskennassa koko rikkomisajanjakson mukaista keskimääräistä vuosittaista liikevaihtoa, poiketen siten säännöstä, jonka mukaan lähtökohtana käytetään viimeistä täyttä vuotta rikkomisen ajalta.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission päätös olla myöntämättä kantajille lieventäviin seikkoihin perustuvaa 50 prosentin enimmäismääräistä sakkojen alennusta perustuu virheellisiin tietoihin ja on selvästi virheellinen.

      (1)  Asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennasta annetut suuntaviivat (EUVL 2006 C 210, s. 2).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 14 päivänä joulukuuta 2000 asiassa C-99/99, Italian tasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kumoamiskanne – Asetus (EY) N:o 2815/98 – Oliiviöljyn kaupan pitämistä koskevat vaatimukset)

text:
5.5.2001                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               C 134/1
                                                                    I
                                                              (Tiedonantoja)
                                                      TUOMIOISTUIN
                                                            TUOMIOISTUIN
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                              1)    Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuk-
                                                                              sen 30 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 28 artikla)
                          (kuudes jaosto)                                     mukaisia velvoitteitaan, koska se on kansanterveyslain L. 761-
                                                                              14-1 §:ssä mainituista reagensseista 19.4.1996 annetussa
                  14 päivänä joulukuuta 2000                                  asetuksessa nro 96-351 asettanut velvollisuuden ilmoittaa
                                                                              rekisterinumero ulkopakkauksessa ja mainita tästä rekisteröin-
asiassa C-55/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                         nistä kuhunkin lääketieteelliseen reagenssiin liitettävässä selos-
                       Ranskan tasavalta (1)                                  teessa.
                                                                        2)    Kanne hylätään muilta osin.
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Tavaroi-
den vapaa liikkuvuus – Vaikutukseltaan vastaavat toimenpi-              3)    Ranskan tasavalta ja Euroopan yhteisöjen komissio vastaavat
teet – Lääketieteelliset reagenssit – Kaikkia lääketieteellisiä               kukin omista oikeudenkäyntikuluistaan.
reagensseja koskeva pakollinen rekisteröintimenettely – Vel-
vollisuus ilmoittaa rekisterinumero ulkopakkauksessa ja
         kuhunkin reagenssiin liitettävässä selosteessa)                (1) EYVL C 100, 10.4.1999.
                         (2001/C 134/01)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                (viides jaosto)
Asiassa C-55/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
nään R.B. Wainwright ja O. Couvert-Castéra) vastaan Ranskan                               14 päivänä joulukuuta 2000
tasavalta (asiamiehinään K. Rispal-Bellanger ja R. Loosli-
Surrans), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta totea-         asiassa C-99/99, Italian tasavalta vastaan Euroopan yhtei-
maan, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n perusta-                                    söjen komissio (1)
missopimuksen 30 artiklan (josta on muutettuna tullut EY
28 artikla) mukaisia velvoitteitaan, koska se on kansanterveys-         (Kumoamiskanne – Asetus (EY) N:o 2815/98 – Oliiviöljyn
lain (code de la santé publique) L. 761-14-1 §:ssä mainituista                      kaupan pitämistä koskevat vaatimukset)
reagensseista 19.4.1996 annetulla asetuksella nro 96-351
(JORF, 26.4.1996, s. 6386) ottanut käyttöön kaikkia lääketie-                                     (2001/C 134/02)
teellisiä reagensseja koskevan rekisteröintimenettelyn ja asetta-
nut samassa asetuksessa velvollisuuden ilmoittaa rekisterinu-
mero ulkopakkauksessa ja kuhunkin reagenssiin liitettävässä                                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
selosteessa, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien
kokoonpanossa: toisen jaoston puheenjohtaja V. Skouris, joka
hoitaa kuudennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä (esittelevä            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
tuomari), sekä tuomarit J.-P. Puissochet ja F. Macken, julkisasia-                    tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
mies: N. Fennelly, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on
14.12.2000 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-                Asiassa C-99/99, Italian tasavalta (asiamiehinään U. Leanza,
raava:                                                                  G. Castellani Pastoris ja O. Fiumara) vastaan Euroopan
 ---pagebreak--- C 134/2                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              5.5.2001
yhteisöjen komissio (asiamiehenään F.P. Ruggeri Laderchi),                1)    Julkisoikeudellisen yhteisön vuokratessa kulkuneuvojen paikoi-
jossa kantaja vaatii ensisijaisesti oliiviöljyn kaupan pitämistä                tukseen tarkoitettuja alueita se harjoittaa toimintaa viranomai-
koskevista vaatimuksista 22 päivänä joulukuuta 1998 annetun                     sen ominaisuudessa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädän-
komission asetuksen (EY) N:o 2815/98 (EYVL L 349, s. 56)                        nön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä:
kumoamista tai toissijaisesti edellä mainitun asetuksen 1 artik-                yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta
lan, 2 artiklan 1 kohdan ja 2 artiklan 2 kohdan kolmannen                       1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY
alakohdan sekä 3 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan ja                       4 artiklan 5 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuin
3 artikklan 3 kohdan kumoamista, yhteisöjen tuomioistuin                        tavoin, jos tätä toimintaa harjoitetaan julkisoikeudellisia yhtei-
(viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja                   söjä koskevan sääntelyn puitteissa. Näin on silloin, kun
A. La Pergola sekä tuomarit M. Wathelet, D.A.O. Edward,                         toiminnan harjoittaminen sisältää julkisen vallan käyttämistä.
P. Jann (esittelevä tuomari) ja L. Sevón, julkisasiamies: S. Alber,
kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on 14.12.2000 anta-
nut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                            2)    Direktiivin 77/388/ETY 4 artiklan 5 kohdan kolmatta
                                                                                alakohtaa on tulkittava siten, että julkisoikeudellisia yhteisöjä
1)    Kanne hylätään.                                                           ei ole välttämättä pidettävä verovelvollisina niiden harjoittamien
                                                                                sellaisten toimintojen osalta, joiden merkitys ei ole vähäinen.
2)    Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.            Vain tilanteissa, joissa nämä yhteisöt harjoittavat sellaista
                                                                                toimintaa tai suorittavat sellaisia liiketoimia, jotka on lueteltu
(1) EYVL C 188, 3.7.1999.                                                       kuudennen direktiivin liitteessä D, tämän toiminnan tai liiketoi-
                                                                                men vähäisyyttä koskeva arviointiperuste voidaan, jos kansalli-
                                                                                sessa oikeudessa on käytetty direktiivin 77/388/ETY 4 artiklan
                                                                                5 kohdan kolmannessa alakohdassa säädettyä mahdollisuutta,
                                                                                ottaa huomioon näiden yhteisöjen vapauttamiseksi arvonlisäve-
                                                                                rovelvollisuudesta silloin kun toiminta on merkitykseltään
                                                                                vähäistä.
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                            (viides jaosto)                               3)    Kansallisessa laissa voidaan antaa valtiovarainministerille oi-
                                                                                keus määritellä yhtäältä, mikä on sellaista direktiivin
                   14 päivänä joulukuuta 2000                                   77/388/ETY 4 artiklan 5 kohdan toisessa alakohdassa tarkoi-
                                                                                tettua toimintaa, joka voi aiheuttaa huomattavaa kilpailun
asiassa C-446/98 (Supremo Tribunal Administrativon esit-                        vääristymistä, ja toisaalta määritellä tämän direktiivin 4 artik-
tämä ennakkoratkaisupyyntö), Fazenda Pública vastaan                           lan 5 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti, milloin
                  Câmara Municipal do Porto (1)                                 harjoitettu toiminta on merkitykseltään vähäistä, edellyttäen
                                                                                että ministerin soveltamista koskevat päätökset voidaan saattaa
(Verotus – Kuudes arvonlisäverodirektiivi – Verovelvolliset –                   kansallisten tuomioistuinten kontrolloitaviksi.
Julkisoikeudelliset yhteisöt – Alueiden vuokraaminen kulku-
                   neuvojen paikoitusta varten)                           4)    Direktiivin 77/388/ETY 4 artiklan 5 kohdan neljättä alakoh-
                                                                                taa on tulkittava siten, että se, että direktiivin 13 artiklan
                          (2001/C 134/03)                                       B kohdan b alakohdasta johtuu, että alueiden vuokraaminen
                                                                                kulkuneuvojen paikoitusta varten ei ole verosta vapaata, ei
                   (Oikeudenkäyntikieli: portugali)                             estä jättämästä tätä toimintaa harjoittavia julkisoikeudellisia
                                                                                yhteisöjä arvonlisäverovelvollisuuden ulkopuolelle tämän toi-
                                                                                minnan osalta silloin, kun tämän säännöksen ensimmäisessä
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                ja toisessa alakohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät.
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-446/98, jonka Supremo Tribunal Administrativo                   5)    Kansallisella tuomioistuimella on mahdollisuus ja joissakin
(Portugali) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artik-                   tapauksissa velvollisuus myös omasta aloitteestaan esittää
lan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomiois-               yhteisöjen tuomioistuimelle direktiivin 77/388/ETY tulkintaa
tuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomiois-                  koskeva kysymys, jos se katsoo, että yhteisöjen tuomioistuimen
tuimessa vireillä olevassa asiassa Fazenda Pública vastaan                     päätös on tarpeen, jotta se voi antaa päätöksensä, ja kun se on
Câmara Municipal do Porto, Ministério Públicon osallistuessa                   esittänyt tämän kysymyksen, yhteisöjen tuomioistuimen antama
asian käsittelyyn, ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihto-                ratkaisu sitoo sitä, kun se antaa lopullisen päätöksensä käsitel-
verolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonli-                      tävänään olevassa asiassa.
säverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste –
17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston
direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1; jäljempänä kuudes
direktiivi) 4 artiklan 5 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomiois-         (1) EYVL C 33, 6.2.1999.
tuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
johtaja A.M. La Pergola (esittelevä tuomari) sekä tuomarit
D.A.O. Edward ja P. Jann, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja:
hallintovirkamies L. Hewlett, on 14.12.2000 antanut tuomion,
jonka tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia T-304/03: Bayer AG:n 8.9.2003 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
1.11.2003                FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 264/37
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Haettu tavaramerkki:            Sanamerkki ”map&guide” Hake-             Yhteisön tavaramerkin           Kantaja
                                mus nro 2089829                          hakija:
Tavarat tai palvelut:           Luokkiin 9, 41 ja 42 kuuluvat            Haettu tavaramerkki:            Sanamerkki NEXAVAR luokkaan
                                tavarat ja palvelut (tietokoneohjel-                                     5 kuuluvia tavaroita varten (far-
                                mat, tietokoneohjelmia koskevien                                         maseuttiset ja eläinlääkintätuot-
                                koulutustilaisuuksien järjestämi-                                        teet, diagnostiset aineet lääketie-
                                nen ja atk-ohjelmien teko)                                               teellisiin tarkoituksiin) – hakemus
                                                                                nro 1 534 213
Päätös, josta valituslau-       Asian tutkineen virkamiehen pää-
takuntaan valitettiin:          tös hylätä rekisteröintihakemus          Sen tavaramerkki- tai           Sanofi-Synthelabo (Société Ano-
                                ”tietokoneohjelmien” ja ”atk-oh-         merkkioikeuden haltija,         nyme)
                                jelmien teon” osalta                     johon väitemenettelyssä
                                                                         on vedottu:
Valituslautakunnan pää-         Valituksen hylkääminen
tös:                                                                     Tavaramerkki- tai merk-         Kansallinen sanamerkki ”BESA-
                                                                         kioikeus, johon väiteme-        VAR” luokkaan 5 kuuluvia tava-
Kanneperusteet:                 Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artik-        nettelyssä on vedottu:          roita varten (farmaseuttiset tuot-
                                lan 1 kohdan b alakohdan rikko-                                          teet)
                                minen
                                                                         Väiteosaston ratkaisu:          Väitteen hylkääminen
                                                                         Valituslautakunnan rat-         Väiteosaston ratkaisun kumoami-
                                                                         kaisu:                          nen ja hakemuksen hylkääminen
                                                                         Kanneperusteet:                 Merkkien välillä ei ole samankal-
                                                                                taisuutta, joka voisi aiheuttaa se-
                                                                                kaannusvaaran.
Bayer AG:n 8.9.2003 sisämarkkinoiden harmonisointivi-
  rastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
                           (Asia T-304/03)
                          (2003/C 264/65)
                                                                         WHG Westdeutsche Handelsgesellschaft mbH:n 4.9.2003
(Oikeudenkäyntikieli määritetään työjärjestyksen 131 artiklan            sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja
          2 kohdan mukaan – kannekirjelmän kieli: saksa)                                 mallit) vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-307/03)
Bayer AG, Leverkusen (Saksa) on nostanut 8.9.2003 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-                                          (2003/C 264/66)
teen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja
mallit) vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja M. Wolpert.
                                                                         (Oikeudenkäyntikieli: määriteltävä työjärjestyksen 131 artiklan
Sanofi-Synthelabo (Société Anonyme), Pariisi, osallistui asian
                                                                               2 kohdan mukaisesti Kieli, jolla kanne on laadittu: saksa)
käsittelyyn valituslautakunnassa.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         WHG Westdeutsche Handelsgesellschaft mbH, Hagen (Saksa),
                                                                         on nostanut 4.9.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
–     muuttaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljän-
                                                                         oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden har-
      nen valituslautakunnan 4.6.2003 asiassa R 452/2002-4               monisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan.
      antamaa ratkaisua ja hylkää väitteen                               Kantajan edustajana on asianajaja U. Schuster ja muuna
                                                                         asianosaisena valituslautakunnassa oli Kaufring AG, Düsseldorf
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               (Saksa).


title: Asia C-71/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Qorti Kostituzzjonali (Malta) on esittänyt 10.2.2012 — Vodafone Malta Limited ja Mobisle Communications Limited v. L-Avukat Ġenerali, Il-Kontrollur tad-Dwana, Il-Ministru tal-Finanzi ja L-Awtorità ta’ Malta dwar il-Komunikazzjoni

text:
               21.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Qorti Kostituzzjonali (Malta) on esittänyt 10.2.2012 — Vodafone Malta Limited ja Mobisle Communications Limited v. L-Avukat Ġenerali, Il-Kontrollur tad-Dwana, Il-Ministru tal-Finanzi ja L-Awtorità ta’ Malta dwar il-Komunikazzjoni
   (Asia C-71/12)
   2012/C 118/25
   Oikeudenkäyntikieli: malta

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Qorti Kostituzzjonali

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Vodafone Malta Limited ja Mobisle Communications Limited

      Vastapuolet: L-Avukat Ġenerali, Il-Kontrollur tad-Dwana, Il-Ministru tal-Finanzi ja L-Awtorità ta’ Malta dwar il-Komunikazzjoni

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Estävätkö sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/20/EY (valtuutusdirektiivin) säännökset, erityisesti sen 12 ja/tai 13 artikla, jäsenvaltioita kohdistamasta matkaviestinoperaattoreihin (operaattorit) verorasitusta,

               a)

               joka on valmisteveroksi kutsuttu vero ja josta säädetään kansallisessa lainsäädännössä,

               b)

               jonka suuruus määräytyy prosenttiosuutena niistä maksuista, joita matkapuhelinoperaattorit veloittavat käyttäjiltään näille tarjoamistaan palveluista, poikkeuksina lain nojalla verosta vapautetut palvelut,

               c)

               jonka käyttäjät maksavat omille matkapuhelinoperaattoreilleen yksilökohtaisesti, ja kaikki matkapuhelinpalveluja tarjoavat operaattorit tilittävät edelleen tullitarkastajalle kyseisen summan, jonka maksamista edellytetään vain kyseisiltä operaattoreilta eikä muilta yrityksiltä, esimerkiksi muita sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja tarjoavilta yrityksiltä?


title: Asia C-484/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 9.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Općinski sud u Novom Zagrebu – Stalna služba u Samoboru – Kroatia) – Ibrica Zulfikarpašić v. Slaven Gajer (Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Asetus (EY) N:o 805/2004 — Riitauttamattomia vaatimuksia koskeva eurooppalainen täytäntöönpanoperuste — Eurooppalaiseksi täytäntöönpanoperusteeksi vahvistamisen edellytykset — Käsite ”tuomioistuin” — Julkinen notaari, joka on antanut täytäntöönpanomääräyksen ”todistusvoimaisen asiakirjan” perusteella — Virallinen asiakirja)

text:
               8.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 144/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 9.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Općinski sud u Novom Zagrebu – Stalna služba u Samoboru – Kroatia) – Ibrica Zulfikarpašić v. Slaven Gajer
   (Asia C-484/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus (EY) N:o 805/2004 - Riitauttamattomia vaatimuksia koskeva eurooppalainen täytäntöönpanoperuste - Eurooppalaiseksi täytäntöönpanoperusteeksi vahvistamisen edellytykset - Käsite ”tuomioistuin” - Julkinen notaari, joka on antanut täytäntöönpanomääräyksen ”todistusvoimaisen asiakirjan” perusteella - Virallinen asiakirja))
   (2017/C 144/10)
   Oikeudenkäyntikieli: kroaatti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Općinski sud u Novom Zagrebu – Stalna služba u Samoboru

      Pääasian asianosaiset

      Hakija: Ibrica Zulfikarpašić

      Vastapuoli: Slaven Gajer

      Tuomiolauselma

               1)

               Riitauttamattomia vaatimuksia koskevan eurooppalaisen täytäntöönpanoperusteen käyttöönotosta 21.4.2004 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 805/2004 on tulkittava siten, että Kroatiassa julkiset notaarit, jotka käyttävät pakkotäytäntöönpanomenettelyissä heille kansallisessa oikeudessa annettua toimivaltaa ”todistusvoimaisen asiakirjan” perusteella, eivät kuulu kyseisessä asetuksessa tarkoitetun käsitteen ”tuomioistuin” piiriin.

               2)

               Asetusta N:o 805/2004 on tulkittava siten, että julkisen notaarin Kroatiassa ”todistusvoimaisen asiakirjan” perusteella antamaa täytäntöönpanomääräystä, jota ei ole vastustettu, ei voida vahvistaa eurooppalaiseksi täytäntöönpanoperusteeksi, koska se ei koske kyseisen asetuksen 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua riitauttamatonta vaatimusta.

      (1)  EUVL C 389, 23.11.2015.


title: Asia T-377/06: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.3.2011 — Comap v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Kuparisten putken liittimien ja kupariseoksesta valmistettujen putken liittimien ala — Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan — Rikkomiseen osallistumisen kesto — Sakot — Sakon perusmäärän laskentapohjan vahvistaminen — Oikeasuhteisuus)

text:
               14.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.3.2011 — Comap v. komissio
   (Asia T-377/06) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Kuparisten putken liittimien ja kupariseoksesta valmistettujen putken liittimien ala - Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan - Rikkomiseen osallistumisen kesto - Sakot - Sakon perusmäärän laskentapohjan vahvistaminen - Oikeasuhteisuus)
   2011/C 145/28
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Comap SA (Pariisi, Ranska) (edustajat: aluksi asianajajat A. Wachsmann ja C. Pommiès, sittemmin asianajajat A. Wachsmann ja D. Nourissier ja lopuksi asianajajat A. Wachsmann ja S. de Guigné)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Nijenhuis ja V. Bottka, avustajanaan asianajaja N. Coutrelis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 20.9.2006 tehdyn komission päätöksen K(2006) 4180 (asia COMP/F-1/38.121 — Putken liittimet) osittaista kumoamista ja kantajalle kyseisessä päätöksessä määrätyn sakon määrän alentamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Comap SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 42, 24.2.2007.


title: Asia C-250/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgia) on esittänyt 29.5.2015 – Vivium SA v. Belgian valtio

text:
               10.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgia) on esittänyt 29.5.2015 – Vivium SA v. Belgian valtio
   (Asia C-250/15)
   (2015/C 262/12)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Vivium SA

      Vastaaja: Belgian valtio

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko Euroopan unionin oikeus ja erityisesti tehokkuus- ja vastaavuusperiaatteet esteenä jäsenvaltion sellaisen lainsäädännön soveltamiselle, jonka nojalla hallinnollisia tai oikeudellisia oikeussuojakeinoja, jotka ovat käytettävissä hallintoviranomaisten sellaisia toimia ja määräyksiä vastaan, jotka perustuvat kansallisen oikeuden säännökseen, ei saada uudelleen käyttöön siinä tapauksessa, että Euroopan unionin tuomioistuimen tuomiossa, joka on annettu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 267 (entinen EY 234 artikla) nojalla, todetaan, että kansallinen säännös on ristiriidassa unionin oikeuden kanssa, vaikka kuka tahansa, jota asia koskee, voi nostaa kansallisessa perustuslakituomioistuimessa kanteen, jossa vaaditaan kansallisen oikeuden säännöksen kumoamista, siinä tapauksessa, että perustuslakituomioistuin on kansallisen tuomioistuimen esittämän ennakkoratkaisukysymyksen perusteella todennut tuomiossaan, että kyseinen kansallisen oikeuden säännös on perustuslain vastainen, ja vaikka perustuslakituomioistuimen kyseisen kanteen perusteella antaman kumoamistuomion johdosta ovat uudelleen käytettävissä sellaiset hallinnolliset tai oikeudelliset oikeussuojakeinot, joita voidaan käyttää hallintoviranomaisten sellaisia toimia ja määräyksiä vastaan, jotka perustuvat kumottuun kansallisen oikeuden säännökseen?