title: Asia T-139/01: Comafrica SpA:n ja Dole Fresh Fruit Europe Ltd:n 19.6.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 245/26                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        1.9.2001
Osapuolet riitelevät siitä, mistä kustannuksista kantaja asetuk-          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
sen N:o 1135/1999 6 artiklan mukaisesti maataloustuotteiden
toimittamista koskeneen tarjouskilpailun voittaneena vastaa.
                                                                          Kantaja riitauttaa edellä mainitun takaisinmaksua koskevan
                                                                          komission päätöksen, jossa vaaditaan kantajaa osittain palaut-
Kantajan mukaan asetuksen N:o 1135/1999 6 artikla ei                      tamaan sille Eurathlon-ohjelman perusteella suoritetusta yh-
velvoita toimitusta koskevan tarjouskilpailun voittajaa toimit-           teensä 20 000 euron kokonaismäärästä 31 911,11 Saksan
tamaan kuljetusasiakirjoja tavaroiden Venäjälle kuljetustarjous-          markkaa. Perusteena on sääntöjenvastainen liikevoitto.
kilpailun voittajan toimesta viemistä varten tai vastaamaan
tästä aiheutuvista kuluista. Kaikki tarjouskilpailun kuljetusta
koskeneesta osasta aiheutuneet kulut kuuluvat kuljetustarjous-            Kantaja väittää, että edellytykset sille myönnetyn tuen mahdol-
kilpailun voittajan vastattavaksi. Kantajan mielestä toimittajan          liselle takaisinmaksulle eivät täyty. Näistä edellytyksistä sovit-
ei ole mitenkään mahdollista antaa käyttöön kuljetusasiakir-              tiin asianosaisten välillä silloin, kun tuki myönnettiin. Erityi-
joja.                                                                     sesti on todettava, että hankkeen lopullinen tilinpäätös ei
                                                                          osoita voittoa, joten takaisinmaksupäätös on lainvastainen.
                                                                          Enintään voisi vastaaja olla oikeutettu jyvitettyyn 18,4 prosen-
Toissijaisesti kantaja nojautuu kanteessaan siihen, että komis-           tin osuuteen ylijäämästä. Kuitenkin vastaaja vaatii – virheelli-
sio on loukannut esisopimuksen mukaista selvitysvelvollisuut-             sesti lasketun – kokonaisylijäämän maksamista.
ta. Koska riidanalaisen säännöksen ja siten sopimuksen velvoit-
tavuuden alkamisen tulkinta ei ollut selvää, olisi vastaajan
pitänyt kertoa tästä kantajalle. Selvityksen laiminlyönnin vuok-          Lisäksi kantaja vetoaa siihen, että vastaajan vaatimukset ovat
si kantajalle aiheutui vahinkoa.                                          vanhentuneet. ISO 1994 -tapahtuma järjestettiin vuonna
                                                                          1994, joten mahdolliset korvausvaatimukset ovat syntyneet
                                                                          tuona vuonna. Maksuvaatimusilmoitus on kuitenkin tehty
(1) Maataloustuotteiden toimittamista Venäjän federaatiolle koskevas-     9.4.2001, joten se on tehty oikeudellisesti ainakin kuusi vuotta
    ta ohjelmasta 17 päivänä joulukuuta 1998 annetun neuvoston            sen jälkeen, kun väitetty vaatimus syntyi.
    asetuksen (EY) N:o 2802/98 (EYVL L 349, 24.12.1998, s. 12)
    ja maataloustuotteiden jakeluohjelmasta Venäjän federaatiolle
    annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2802/98 soveltamista
    koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 18 päivänä
    tammikuuta 1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o
    111/1999 (EYVL L 14, 19.1.1999, s. 3) nojalla.
(2) EYVL L 135, 29.5.1999, s. 85.
(3) EYVL L 242, 14.9.1999, s. 13.                                         Comafrica SpA:n ja Dole Fresh Fruit Europe Ltd:n
                                                                          19.6.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta-
                                                                                ma kanne
                                                                                (Asia T-139/01)
                                                                                (2001/C 245/43)
Stadtsportverband Neuss e.V:n 19.6.2001 Euroopan yhtei-
          söjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                          (Asia T-137/01)
                                                                          Comafrica SpA, Genova, Italia, ja Dole Fresh Fruit Europe
                         (2001/C 245/42)                                  Ltd, Hampuri, Saksa, ovat nostaneet 19.6.2001 Euroopan
                                                                          yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
                                                                          teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edus-
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                          tajina ovat Bernard O’Connor ja Philip Bastos G. Martin
                                                                          asianajotoimistosta O’Connor & Company, Bryssel (Belgia).
Stadtsportverband Neuss e.V., kotipaikka Neuss (Saksa), on
nostanut 19.6.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-                Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-
siota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Heinz Günther            –      ottaa kanteen tutkittavaksi,
Hüsch.
                                                                          –      toteaa EY 230 ja EY 231 artiklan nojalla komission
                                                                                asetuksen (EY) N:o 896/2001 pätemättömäksi kantajia
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                       koskevilta osin tai vaihtoehtoisesti toteaa sen pätemättö-
                                                                                mäksi erga omnes,
–     kumoaa Euroopan komission 9.4.2001 tekemän takaisin-
      maksua koskevan päätöksen, jonka laskutusnumero on                  –      toteaa EY 230 ja EY 231 artiklan nojalla komission
      3240302372                                                                 asetuksen (EY) N:o 1121/2001 pätemättömäksi kantajia
                                                                                koskevilta osin tai vaihtoehtoisesti toteaa sen pätemättö-
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                       mäksi erga omnes,
 ---pagebreak--- 1.9.2001                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 245/27
–    velvoittaa EY 235 artiklan ja EY 288 artiklan toisen                      neuvoston sille banaanialan yhteisen markkinajärjestelyn
     kohdan nojalla komission korvaamaan kantajille lainvas-                   lain ja hyvän hallintokäytännön mukaiseksi hallinnoimi-
     taisesta asetuksen N:o 896/2001 tai N:o 1121/2001 tai                     seksi antamien valtuuksien rajat.
     molempien antamisesta aiheutuneen vahingon korkoi-
     neen vahingon syntymisestä lukien,                                  –     Komissio on loukannut kantajien täysiä oikeuksia lupiin
                                                                               ja antanut joillekin toimijoille perusteettomia oikeuksia.
–    antaa tarpeellisiksi katsomansa määräykset ja erityisesti
     yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                  (1) EYVL L 126, 8.5.2001, s. 6..
     työjärjestyksen 65 artiklan nojalla velvoittaa komission            (2) EYVL L 153, 8.6.2001, s. 12.
     esittämään tiedot tosiasiallisesta lisenssien käytöstä vuo-
     sien 1994, 1995 ja 1996 osalta, ja
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Paul Doylen 18.6.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                                vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (Asia T-140/01)
Kanne koskee kahta asetusta:                                                                       (2001/C 245/44)
–    Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 404/93 soveltamista                                       (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
     koskevista yksityiskohtaisista säännöistä banaanien tuon-
     tia yhteisöön koskevan menettelyn osalta 7 päivänä
     toukokuuta 2001 annettu komission asetus (EY)                       Paul Doyle, kotipaikka Bryssel, on nostanut 18.6.2001 Euroo-
     N:o 896/2001 (1)                                                    pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
                                                                         kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan
                                                                         edustajina ovat asianajajat Jean-Noël Louis ja Véronique Peere,
–    Banaanien tuontitariffikiintiöiden kunkin perinteisen toi-          prosessiosoite Luxemburgissa.
     mijan viitemäärään sovellettavien mukautuskertoimien
     vahvistamisesta 7 päivänä kesäkuuta 2001 annettu ko-
     mission asetus (EY) N:o 1121/2001 (2).                              Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –     kumoaa komission päätöksen, jolla on lokakuusta 2000
                                                                               lähtien rajattu Yhdistyneeseen kuningaskuntaan siirrettä-
Kantajat väittävät seuraavaa:                                                  vissä oleva määrä 1 880,10 euroon
                                                                         –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–    Toimijoiden viitemäärien laskemismenetelmä, jonka ko-
     missio otti käyttöön asetuksen N:o 896/2001 4 artiklan
     1 kohdalla, on lainvastainen siltä osin kuin sillä vahviste-
     taan nämä määrät viittaamalla kokonaismääriin, joiden
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     komission täytyy tietää olevan huomattavan vääriä. Lisäk-
     si asetuksessa N:o 896/2001 säädetään, että viitemäärät
     oikaisee joko komissio itse tai jäsenvaltiot komission
                                                                         Kantaja, joka on Irlannin kansalainen, on asunut useamman
     puolesta.
                                                                         vuoden ajan Yhdistyneessä kuningaskunnassa ennen sijoitta-
                                                                         mistaan Brysseliin. Hän riitauttaa komission päätöksen, jolla
                                                                         on rajattu Yhdistyneeseen kuningaskuntaan siirrettävissä oleva
–    Asetuksessa (EY) N:o 1121/2001 vahvistetaan kantajan
                                                                         määrä 19 prosenttiin hänen nettopalkastaan. Kanteensa tueksi
     oikeus lisensseihin vuoden 2001 jälkipuoliskolle, ja se
                                                                         kantaja vetoaa henkilöstösääntöjen liitteen VII 17 artiklan
     annettiin asetuksen N:o 896/2001 5 artiklan nojalla.
                                                                         rikkomiseen ja säännöksen yleisten täytäntöönpanosäännösten
     Asetuksen N:o 896/2001 4 artiklan nojalla käyttöön
                                                                         lainvastaisuuteen. Kantajan mukaan komission olisi tullut
     otettujen väärien viitemäärien osalta, mikä on olennainen
                                                                         hyväksyä suurempi siirto hänen Yhdistyneessä kuningaskun-
     tekijä mukautuskertoimen laskemisessa, mukautusker-
                                                                         nassa edelleen suorittamien säännöllisten maksujen ja hänen
     roin itsessään on virheellinen ja lainvastainen.
                                                                         huollettavanaan olevien, siellä opintojaan jatkavien lasten
                                                                         takia.
–    Antaessaan asetukset sellaisten tietojen perusteella, jotka
     komission on täytynyt tietää vääriksi, se on ylittänyt


title: Asia C-375/01: Euroopan yhteisöjen komission 27.9.2001 Irlantia vastaan nostama kanne

text:
C 348/12               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         8.12.2001
meen 25.9.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta en-                Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
nakkoratkaisua asiassa Nadi Sahin vastaan Bundesanstalt für             tuin
Arbeit seuraaviin kysymyksiin:
                                                                        –     toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut EY:n
1.   Onko Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisen assosiaa-                 perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se
     tiosopimuksen 23.11.1970 allekirjoitetun lisäpöytäkirjan                 ei ole säädetyssä määräajassa antanut geneettisesti muun-
     41 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että                              nettujen mikro-organismien käytöstä suljetuissa oloissa
                                                                              annetun direktiivin 90/219/ETY muuttamisesta 26 päi-
                                                                              vänä lokakuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin
     a)    turkkilainen työntekijä voi vedota lisäpöytäkirjaan                98/81/EY (1) noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia
           sen vastaista palvelujen tarjoamisen vapautta koske-               ja hallinnollisia määräyksiä ja koska toissijaisesti se ei ole
           vaa rajoitusta vastaan, ja — jos vastaus tähän                     ilmoittanut niistä komissiolle;
           kysymykseen on myöntävä —
                                                                        –     velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
     b)    palvelujen tarjoamisen vapauteen kohdistuu uusi                    käyntikulut.
           rajoitus myös silloin, kun yhteisön jäsenvaltio pois-
           taa siihen asti voimassa olleen vapautuksen työlupaa
           koskevasta vaatimuksesta kansainvälisessä tavaralii-
           kenteessä työskenteleviltä turkkilaisilta kuljettajilta,     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
           jotka ovat sellaisen (turkkilaisen) työnantajan palve-
           luksessa, jonka kotipaikka on Turkissa?
                                                                        EY 249 artiklan kolmannen kohdan mukaan direktiivi sitoo
2.   Koskeeko tällainen rajoitus yksinomaan palvelujen tarjo-           saavutettavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se
                                                                        on osoitettu.
     amisen vapautta vai myös tai ainoastaan Euroopan talous-
     yhteisön ja Turkin välisen assosiaation kehittämisestä
     19 päivänä syyskuuta 1980 tehdyn assosiaationeuvoston
     päätöksen N:o 1/80 13 artiklassa tarkoitettua pääsyä               EY 10 artiklan ensimmäisen kohdan mukaan jäsenvaltiot
     työmarkkinoille?                                                   toteuttavat kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet, jotka ovat
                                                                        aiheellisia tästä sopimuksesta tai toimielinten säädöksistä joh-
                                                                        tuvien velvoitteiden täyttämisen varmistamiseksi.
3.   Onko Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisen assosiaa-
     tion kehittämisestä 19 päivänä syyskuuta 1980 tehdyn
     assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 13 artiklaa                Kreikan valtio ei ole kiistänyt sitä, että sen on toteutettava edellä
     sovellettava myös sellaisiin turkkilaisiin työntekijöihin,         mainitun direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet.
     joiden työnantajan kotipaikka on Turkissa ja jotka kan-
     sainvälisessä tavaraliikenteessä työskentelevinä, pitkiä
     matkoja ajavina kuorma-autonkuljettajina ajavat säännöl-           Komissio toteaa, että Kreikan valtio ei ole tähän mennessä
     lisesti yhteisön jäsenvaltion halki kuulumatta kyseisen            toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä kyseisen direktiivin saatta-
     jäsenvaltion (laillisille) työmarkkinoille?                        miseksi kokonaan osaksi Kreikan oikeusjärjestystä.
                                                                        (1) EYVL L 330, 5.12.1998, s. 13.
Euroopan yhteisöjen komission 26.9.2001 Helleenien
              tasavaltaa vastaan nostama kanne
                                                                        Euroopan yhteisöjen komission 27.9.2001 Irlantia vastaan
                         (Asia C-371/01)                                                           nostama kanne
                         (2001/C 348/21)                                                          (Asia C-375/01)
                                                                                (2001/C 348/22)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 26.9.2001 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehet ovat komission oikeudellisen               Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 27.9.2001 Euroo-
osaston oikeudellinen neuvonantaja Götz Zur Hausen ja                   pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
oikeudellisessa yksikössä toimiva kansallinen virkamies Panos           Kantajan asiamies on Richard Wainwright ja prosessiosoite
Panagiotopoulos.                                                        Luxemburgissa.
 ---pagebreak--- 8.12.2001                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 348/13
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                    direktiivin, sellaisena kuin se on muutettuna, liitteessä I
                                                                                tarkoitettujen lajien suojelemiseksi, ja on jättänyt toimit-
–      toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut henkilöiden tervey-              tamatta komissiolle kaikki sen luokittelemia erityissuoje-
       den suojelemisesta ionisoivan säteilyn aiheuttamilta vaa-                lualueita koskevat asiaan vaikuttavat tiedot
       roilta lääketieteellisen säteilyaltistuksen yhteydessä ja di-
       rektiivin 84/466/Euratom kumoamisesta 30 päivänä ke-
       säkuuta 1997 annettua neuvoston direktiiviä 97/43/Eura-            –     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
       tom (1), koska se ei ole antanut tämän direktiivin                       kulut.
       noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-
       lisia määräyksiä tai koska se ei ole ilmoittanut näistä
       toimenpiteistä komissiolle,
–      velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          Huolimatta Italian viranomaisten suurista ponnistuksista sen
                                                                          yrittäessä mukautua sille direktiivin 4 artiklassa asetettuihin
                                                                          velvollisuuksiin, komissio katsoo, että erityissuojelualueiden
EY 249 artikla, jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutetta-
                                                                          luokittelu on vielä riittämätöntä 4 artiklan säännökset huo-
vaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, merkitsee impli-
                                                                          mioon ottaen joko direktiivin liitteessä I mainittujen lintulajien
siittisesti jäsenvaltiolle velvollisuutta noudattaa direktiivissä
                                                                          taikka muiden säännöllisesti palaavien, muuttavien lajien
asetettua määräaikaa. Tämä määräaika päättyi 13.5.2000, eikä
                                                                          osalta.
Irlanti ole toteuttanut komission vaatimuksissa tarkoitetun
direktiivin noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä.
(1) EYVL L 180, 9.7.1997, s. 22.                                          Kun otetaan huomioon erityissuojelualueiden nykyinen luku-
                                                                          määrä ja pinta-ala Italiassa on selvää, että monet liitteessä I mai-
                                                                          nitut lintulajit sekä monet muut muuttavat lajit eivät ole
                                                                          asianmukaisesti suojeltuja. Toinen seikka, joka osoittaa, ettei
                                                                          Italian viranomaisten suorittama luokittelu ole asianmukainen,
                                                                          on se, että monet kansainvälisestikin merkittävät suoalueet
                                                                          ovat jääneet yksilöimättä. Kun ”Important Bird Areas” -
                                                                          alueiden lukumäärää verrataan kokonaan tai osittain erityis-
                                                                          suojelualueiksi määrättyjen vastaavien alueiden lukumäärään,
                                                                          voidaan havaita, että useiden alueiden tilanteen parantumisesta
Euroopan yhteisöjen komission 2.10.2001 Italian tasaval-                  huolimatta jäljellä on vielä alueita, joilla laiminlyönnit ovat
                    taa vastaan nostama kanne                             huomattavia, muun muassa alueita, jotka ovat erittäin tärkeitä
                                                                          muuttolinnuille.
                           (Asia C-378/01)
                           (2001/C 348/23)                                Lopuksi Italian komissiolle toimittamat tiedot ovat useissa
                                                                          tapauksissa riittämättömiä. Muun muassa toimitetut ornitolo-
                                                                          giset tiedot ovat usein riittämättömiä sekä täydellisyytensä että
                                                                          sisältämiensä tietojen asianmukaisuuden kannalta katsoen.
                                                                          Näillä toimitetuissa tiedoissa olevilla puutteilla rikotaan direk-
Euroopan yhteisöjen komissio on 2.10.2001 nostanut kanteen                tiivin 4 artiklan 3 kohdan säännöstä ja ne estävät komissiota
Italian tasavaltaa vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistui-               täyttämästä yhteensovittamistehtäväänsä, jolla pyritään siihen,
messa. Kantajan asiamiehinä ovat Gregorio Valero Jordana ja               että erityissuojelualueet muodostaisivat yhtenäisen verkoston,
Roberto Amorosi.                                                          joka täyttäisi asianomaisten lajien suojelulle asetettavat vaati-
                                                                          mukset.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin
                                                                          (1) EYVL L 103, 25.4.79, s. 1.
–      toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut direktiivin
       79/409/ETY (1) 4 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisia
       velvoitteitaan, koska se ei ole perustanut pinta-alaltaan
       ja lukumäärältään riittäviä erityissuojelualueita tämän


title: Asia T-470/07: Kanne 19.10.2007 — Dow Agrosciences BV ym. v. komissio

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/41

         Kanne 19.10.2007 — Dow Agrosciences BV ym. v. komissio
   (Asia T-470/07)
   (2008/C 64/67)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: Dow Agrosciences BV (Rotterdam, Alankomaat), Dow AgroSciences Ltd (Hitchin, Yhdistynyt kuningaskunta), Dow AgroSciences SAS (Mougins, Ranska), Dow Agro Sciences Export SAS (Mougins, Ranska), Dow AgroSciences Italia Srl (Milano, Italia), Dow AgroSciences Iberica SA (Madrid, Espanja), Dow AgroSciences Vertriebsgesellschaft mbH (Neusiedl am See, Itävalta), Dow AgroSciences LLC (Indianapolis, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat K. Van Malgedem, C. Mereu)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               komission päätös 2007/619/EY on kumottava;

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat vaativat 1,3-diklooripropeenin sisällyttämättä jättämisestä neuvoston direktiivin 91/414/ETY (1) (jäljempänä direktiivi 91/414) liitteeseen I ja kyseistä ainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien peruuttamisesta 20.9.2007 tehdyn komission päätöksen 2007/619/EY kumoamista.
   Kantajien mukaan riidanalainen päätös on lainvastainen seuraavista syistä:

               a)

               Sillä rikotaan olennaisia menettelymääräyksiä, koska se perustuu Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (EFSA) kertomukseen, jolla väitetysti rikotaan komission asetuksen N:o 451/2000 (2) 8 artiklan 7 kohtaa, koska vastaaja rikkoi edellä mainitun asetuksen 8 artiklan 8 kohtaa ja koska riidanalaisella päätöksellä ei noudateta sovellettavaa lainsäädäntömenettelyä ja rikotaan siten EY 5 artiklaa, EY 7 artiklaa ja päätöksen 1999/468 (3) 5 artiklaa.

               b)

               Se sisältää selviä arviointivirheitä, koska siinä päätetään 1,3-diklooripropeenin sisällyttämättä jättämisestä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I toteamatta, että aine aiheuttaa ihmisen terveydelle ja ympäristölle vaaran, jota on mahdoton hyväksyä, ja että aine ei täytä direktiivin 91/414 5 artiklan 1 ja 2 kohdan edellytyksiä sisällyttämiselle liitteeseen I.

               c)

               Sillä loukataan yhteisön oikeuden yleisiä periaatteita ja erityisesti i) oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteita, ii) suhteellisuusperiaatetta, iii) yhdenvertaisuusperiaatetta, iv) hyvän hallinnon periaatetta ja v) kantajan puolustautumisoikeuksia ja oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin.

               d)

               Sillä rikotaan EY:n perustamissopimusta ja sen soveltamiseen liittyvää lainsäädäntöä ja erityisesti i) direktiivin 91/414 13 artiklaa sekä ii) EY 95 artiklaa ja edellä mainitun direktiivin 4 ja 5 artiklaa.

         Kantajat esittävät myös EY 241 artiklan nojalla lainvastaisuutta koskevan väitteen komission asetuksen N:o 1490/2002 (4) 20 artiklasta, jolla kantajien väitteiden mukaan muutettiin olennaisesti niiden luottamuksensuojaan liittyviä laillisia oikeuksia muuttamalla asetusta N:o 451/2000 siten, että EFSA osallistuu pakollisesti kyseessä olevan aineen tarkasteluun.

      (1)  Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15.7.1991 annettu neuvoston direktiivi 91/414/EY (EYVL L 230, s. 1).

      (2)  Neuvoston direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun työohjelman toisen ja kolmannen vaiheen täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 28.2.2000 annetun komission asetuksen (EY) N:o 451/2000 (EYVL L 55, s. 25).

      (3)  Menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28.6.1999 tehty neuvoston päätös 1999/468/EY (EYVL L 184, s. 23).

      (4)  Neuvoston direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun työohjelman kolmannen vaiheen täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista lisäsäännöistä ja asetuksen (EY) N:o 451/2000 muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 14.8.2002 annettu komission asetus (EY) N:o 1490/2002 (EYVL L 224, s. 23).


title: Asia T-511/15: Kanne 28.8.2015 – Fontem Holdings 4F v. SMHV (BLU ECIGS)

text:
               3.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 363/42

         Kanne 28.8.2015 – Fontem Holdings 4F v. SMHV (BLU ECIGS)
   (Asia T-511/15)
   (2015/C 363/51)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Fontem Holdings 4 BV (Amsterdam, Alankomaat) (edustaja: solicitor A. Poulter)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalainen malli: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki BLU ECIGS – Rekisteröintihakemus nro 12 579 603

      Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 29.6.2015 asiassa R 2697/2014-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               kumoaa tutkijan 22.8.2014 tekemän päätöksen hakemuksesta 12 579 603

               —

               hyväksyy hakemuksen 12 579 603 rekisteröimistä varten.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-531/08: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 4.9.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               16.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 11/20

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 4.9.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-531/08) (1)

   2010/C 11/36

      Oikeudenkäyntikieli: portugali

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 19, 24.1.2009.


title: Asia T-411/15: Kanne 28.7.2015 – Gappo Marzena Porczyńska v. SMHV – GAP (ITM) (GAPPoL)

text:
               5.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/14

         Kanne 28.7.2015 – Gappo Marzena Porczyńska v. SMHV – GAP (ITM) (GAPPoL)
   (Asia T-411/15)
   (2015/C 328/13)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Gappo Marzena Porczyńska (Łódź, Puola) (edustaja: oikeudellinen neuvonantaja J. Gwiazdowska)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: GAP (ITM), Inc. (San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

      Riidanalainen malli: Yhteisön kuviomerkki, joka sisältää sanaosan GAPPoL – Rekisteröintihakemus nro 8 346 165

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 13.5.2015 asiassa R 686/2013-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               ratkaisee asian lopullisesti muuttamalla SMHV:n valituslautakunnan päätöstä ja hylkää myös luokkiin 20 ja 25 kuuluvia tavaroita koskevan väitteen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 59 artiklaa ja 61 artiklan 1 kohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklaa ja asetuksen N:o 2868/95 50 säännön 2 kohdan h alakohtaa on rikottu

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklaa ja asetuksen N:o 2868/95 50 säännön2 kohdan g alakohtaa on rikottu

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohtaa ja 9 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-190/03: Portugalin tasavallan 9.5.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
2.8.2003                  FI                                 Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 184/17
yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasavalta ei                 ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ole ilmoittanut näistä
ole noudattanut kuluttajien mahdollisuudesta saada uusien                      toimenpiteistä komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas
henkilöautojen markkinoinnin yhteydessä polttoainetaloutta ja                  jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
hiilidioksidipäästöjä koskevia tietoja 13 päivänä joulukuuta 1999              J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari), sekä tuomarit F. Macken ja
annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/                    J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja:
94/EY (EYVL 2000, L 12, s. 16) mukaisia velvoitteitaan, koska se               R. Grass, on antanut 5.6.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma
ei ole toimittanut komissiolle kyseisen direktiivin noudattami-                on seuraava:
seksi kansallisessa oikeusjärjestyksessä annettuja täytäntöönpa-
notoimia tai ainakin koska se ei ole asianmukaisesti ilmoittanut               1)    Kreikan tasavalta ei ole noudattanut ulkona käytettävien lait-
niistä komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto),                         teiden melupäästöjä ympäristöön koskevan jäsenvaltioiden lain-
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet                             säädännön lähentämisestä 8 päivänä toukokuuta 2000 annettu
sekä tuomarit C. W. A. Timmermans, D. A. O. Edward, A. La                            Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/14/EY
Pergola (esittelevä tuomari) ja S. von Bahr, julkisasiamies:                         22 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
F. G. Jacobs, kirjaaja: R. Grass, on antanut 19.6.2003 tuomion,                      määräajassa antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyt-
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                                    tämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
1)    Ranskan tasavalta ei ole noudattanut kuluttajien mahdollisuu-            2)    Kreikan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      desta saada uusien henkilöautojen markkinoinnin yhteydessä
      polttoainetaloutta ja hiilidioksidipäästöjä koskevia tietoja
      13 päivänä joulukuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin                  (1) EYVL C 289, 23.11.2002.
      ja neuvoston direktiivin 1999/94/EY mukaisia velvoitteitaan,
      koska se ei ole toimittanut Euroopan yhteisöjen komissiolle tässä
      direktiivissä edellytettyjä kansallisessa oikeusjärjestyksessä annet-
      tavia täytäntöönpanotoimia.
2)    Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                               Portugalin tasavallan 9.5.2003 Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                                siota vastaan nostama kanne
(1) EYVL C 169, 13.7.2002.
                                                                                (Asia C-190/03)
                                                                                (2003/C 184/33)
                                                                               Portugalin tasavalta on nostanut 9.5.2003 Euroopan yhteisöjen
          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                     tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                               vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat asianajajat L. Fernandes,
                              (kolmas jaosto)                                  C. Botelho Moniz ja E. Maia Cadete, prosessiosoite Luxembur-
                                                                               gissa.
                      5 päivänä kesäkuuta 2003
                                                                               Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
asiassa C-352/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                        Helleenien tasavalta (1)                               –     kumoaa Euroopan komission maatalouden pääosaston
                                                                                pääjohtajan 19.2.2003 tekemän päätöksen AGR 05697
                                                                                asiassa ”EMOTR:n tukiosaston tilien tarkastaminen ja
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivin                        hyväksyminen asetuksen (ETY) N:o 729/70 (1) 5 artiklan
2000/14/EY täytäntöönpanon laiminlyönti – Melupäästöt                                2 kohdan c alakohdan ja asetuksen (EY) N:o 1258/
                                ympäristöön)                                         1999 (2) 7 artiklan 4 kohdan mukaisesti – Asetuksen
                                                                                (ETY) N:o 3508/92 (3), asetuksen (ETY) N:o 3887/92 (4)
                             (2003/C 184/32)                                         ja asetuksen (ETY) N:o 3886/92 (5) mukaisesti suoritettu
                                                                                tarkastus AP/2000/10 naudanlihan palkkioiden osalta
                       (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)                                – Sovittelumenettely nro 02/PT/202”,
                                                                               –     velvoittaa vastaajana olevan toimielimen korvaamaan
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                     oikeudenkäyntikulut.
                 tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-352/02, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
nään M. Konstantinidis) vastaan Helleenien tasavalta (asiamie-
henään N. Dafniou) jossa kantaja vaatii todettavaksi, että                     –     Komission puuttuva toimivalta, joka perustuu sen työjär-
Kreikan tasavalta ei ole noudattanut ulkona käytettävien lait-                       jestyksen 4 artiklan rikkomiseen: maatalouden pääosaston
teiden melupäästöjä ympäristöön koskevan jäsenvaltioiden lain-                       pääjohtajalla ei ole toimivaltaa tehdä riidanalaisen
säädännön lähentämisestä 8 päivänä toukokuuta 2000 annetun                           päätöksen kaltaista toimenpidettä eikä hän ole vedonnut
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/14/EY                             minkäänlaiseen toimivallan siirtoon, jonka perusteella hän
(EYVL L 162, s. 1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole                          olisi voinut kyseisen päätöksen tehdä. Näin ollen on
antanut direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia                     ilmeistä, että hän ylitti toimivaltansa rajat.
 ---pagebreak--- C 184/18               FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                                2.8.2003
–   Asetuksen (ETY) N:o 3887/92 6 artiklan 5 kohdan                                tarkastuksissa, eivät voi kuulua kiinteiden korjausten
    virheellisestä soveltamisesta johtuva oikeudellinen virhe:                     soveltamisalaan varainhoitovuotta 1999 koskevien
    komissio mainitsee erityisesti naudoista varainhoitovuonna                     menojen osalta. Portugalin hallitus väittää toissijaisesti,
    1999 maksettujen palkkioiden kiinteän korjauksen sovel-                        että komission esittämät väitteet sääntöjenvastaisuuk-
    tamisen perusteena olevan paikalla tehtävien tarkastusten                      sista eivät ole relevantteja, koska Portugal on noudat-
    vähimmäistason saavuttamatta jäämisen naudanlihan                              tanut ja noudattaa nautojen tunnistamiseen sovellet-
    erityispalkkioiden osalta. Portugalin hallitus väittää seur-                   tavia sääntöjä.
    aavaa:
                                                                             –     Rahoituskorjauksen soveltamisen perustelemiseksi
                                                                                komissio väittää myös, että on olemassa eläimiä,
    –     Portugal on omaksunut tutkimuksiin perustuvan                            joilla oli tuottajamerkki, jossa oli eri tunnistusnumero
          lähestymistavan käyttämällä yhdistettyä hakemusta,                       kuin toimivaltaisten viranomaisten antama numero,
          joka on yhteinen eri eläintukijärjestelmille, jotka ovat                 ja komissio katsoo, että tämä käytäntö lisää riskiä
          käytettävissä EMOTR:n tukiosastossa, ja jonka puit-                      siitä, että palkkio maksetaan useammin kuin kerran
          teissa suoritetaan tarkastukset, ja se on kyseessä                       samasta eläimestä. Myös tässä tapauksessa on kyse
          olevana vuonna tarkastanut paikan päällä ja pitoai-                      relevanttien tosiseikkojen virheellisestä arvioinnista,
          kana vähimmäismäärän lainmukaisesti tehdyistä                            koska komissio ei ole ottanut huomioon niitä konk-
          hakemuksista. Näin ollen 50 prosentin vähimmäis-                         reettisia olosuhteita, joissa kyseistä käytäntöä sovelle-
          määrä pitoaikana tehtävistä eläimiä koskevista tarkas-                   taan.
          tuksista on laskettava ottamalla huomioon kaikki
          eläintukihakemukset, jotka on tehty kunakin varain-
          hoitovuonna yhdistetyn hakemuksen puitteissa, eikä
          kunkin tukijärjestelmän puitteissa, kuten komissio
          väittää.
                                                                      –      EY 253 artiklan mukaisen perusteluvelvollisuuden noudat-
                                                                             tamatta jättäminen: komission päätöksessä ei mainita, mitä
                                                                             oikeudellisia normeja Portugalin viranomaisten menette-
                                                                             lyllä rikottiin, eikä se myöskään osoita, millä tavoin
                                                                             kyseessä oleva menettely heikentää valvontatakeita, vaan
    –     Asetuksen (ETY) N:o 3887/92 6 artiklan 5 kohdassa,                 se ainoastaan ilmoittaa tällaiset johtopäätökset. Näin ollen
          sellaisena kuin se oli voimassa asiaan liittyvien seik-            komission päätös ei täytä niitä vähimmäisvaatimuksia,
          kojen tapahtuma-aikana, ei erotella eri tukijärjes-                joita perusteluvelvollisuuden noudattamiseksi edellytetään.
          telmiä eläintukihakemuksia pitoaikana koskevan                     Nämä vähimmäisvaatimukset on täytettävä erityisesti
          vähintään viiden prosentin tarkastusvelvollisuuden                 silloin, kun toteutetaan toimenpiteitä, joissa määrätään
          mukaan, joten toisin kuin komissio väittää, Portu-                 sanktioista tai joilla on niille, joita ne koskevat, negatiivisia
          galin viranomaisten toiminta oli kyseessä olevan                   seurauksia erityisesti rahoituksen suhteen, kuten on nyt
          säännöksen vaatimusten mukaista.                                   esillä olevassa asiassa. Tällaisissa tilanteissa perusteluvelvol-
                                                                             lisuuden noudattaminen on välttämätöntä, jotta taataan
                                                                             toimenpiteen negatiivisista seurauksista kärsivän luonnol-
                                                                             lisen henkilön tai oikeushenkilön puolustautumisoikeudet.
    –     Kun komissio on soveltanut konkreettiseen tapauk-           (1) Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä huhtikuuta
          seen asetuksen (ETY) N:o 3887/92 6 artiklan                     1970 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 729/70. EYVL L 94,
          5 kohtaa, ei sellaisena kuin se oli tosiseikkojen               28.4.1970, s. 13.
          tapahtuma-aikana, vaan sellaisena kuin se oli               (2) Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17 päivänä toukokuuta
                                                                          1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1258/1999. EYVL L 160,
          myöhemmin asetuksella (EY) N:o 2801/99 (6)                      26.6.1999, s. 103.
          muutettuna, se on soveltanut taannehtivasti uutta           (3) Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja
          normia, mikä on ristiriidassa jäsenvaltioiden yhteisten         valvontajärjestelmästä 27 päivänä marraskuuta 1992 annettu
          oikeusperiaatteiden kanssa.                                     neuvoston asetus (ETY) N:o 3508/1992. EYVL L 355, 5.12.1992,
                                                                          s. 1.
                                                                      (4) Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevan yhdennetyn hallinto- ja
                                                                          valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista sään-
                                                                          nöistä 23 päivänä joulukuuta 1992 annettu komission asetus
                                                                          (ETY) N:o 3887/92. EYVL L 391, 31.12.1992, s. 36.
–   Tosiseikkoja koskeva virhe, joka kohdistuu Portugalin vira-       (5) Naudanliha-alan       yhteisestä    markkinajärjestelystä   annetussa
    nomaisten       ilmoittamiin,   varainhoitovuoden        1999         neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 805/68 säädettyjen palkkiojärjes-
    menoihin, jotka liittyvät lypsylehmäkannan ylläpitoa                  telmien soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja
                                                                          asetusten (ETY) N:o 1244/82 ja (ETY) N:o 714/89 kumoamisesta
    koskeviin palkkioihin:                                                23 päivänä joulukuuta 1992 annettu komission asetus
                                                                          (ETY) N:o 3886/92. EYVL L 391, 31.12.1992, s. 20.
                                                                      (6) Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevan yhdennetyn hallinto- ja
                                                                          valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista sään-
                                                                          nöistä annetun asetuksen (ETY) N:o 3887/92 muuttamisesta 21
                                                                          päivänä joulukuuta 1999 annettu komission asetus (EY) N:o 2801/
    –     Ne eläinten tunnistamiseen liittyvät sääntöjenvastai-           99. EYVL L 340, 31.12.1999, s. 29.
          suudet, jotka komissio väittää todenneensa vuoden
          2000        syyskuussa    Alentejossa       tekemissään


title: Asia T-106/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.7.2015 – Opko Ireland Global Holdings v. SMHV – Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — SMHV kumoaa riidanalaisen päätöksen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               5.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/9

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.7.2015 – Opko Ireland Global Holdings v. SMHV – Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)
   (Asia T-106/15) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - SMHV kumoaa riidanalaisen päätöksen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2015/C 328/07)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Opko Ireland Global Holdings Ltd (Dublin, Irlanti) (edustajat: barrister S. Malynicz ja solicitor A. Smith)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Jerusalem, Israel) (edustaja: solicitor G. Farrington)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n viidennen valituslautakunnan 26.11.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 2387/2014-5), joka koskee Teva Pharmaceutical Industries Ltd:n ja Opko Ireland Global Holdings Ltd:n välistä väitemenettelyä

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 228, 13.7.2015.


title: Asia C-385/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 22.11.2012 (Juzgado de lo Social de Barcelonan (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Isabel Elbal Moreno v. Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) ja Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) (SEUT 157 artikla — Direktiivi 79/7/ETY — Direktiivi 97/81/EY — Osa-aikatyötä koskeva puitesopimus — Direktiivi 2006/54/EY — Maksuperusteinen vanhuuseläke — Mies- ja naispuolisten työntekijöiden tasa-arvoinen kohtelu — Sukupuoleen perustuva välillinen syrjintä)

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 22.11.2012 (Juzgado de lo Social de Barcelonan (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Isabel Elbal Moreno v. Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) ja Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
   (Asia C-385/11) (1)

   (SEUT 157 artikla - Direktiivi 79/7/ETY - Direktiivi 97/81/EY - Osa-aikatyötä koskeva puitesopimus - Direktiivi 2006/54/EY - Maksuperusteinen vanhuuseläke - Mies- ja naispuolisten työntekijöiden tasa-arvoinen kohtelu - Sukupuoleen perustuva välillinen syrjintä)
   2013/C 26/20
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de lo Social de Barcelona

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Isabel Elbal Moreno

      Vastaajat: Nacional de la Seguridad Social (INSS) ja Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Juzgado de lo Social de Barcelona — Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemästä osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen, joka on 15.12.1997 annetun neuvoston direktiivin 97/81/EY (EYVL 1998, L 14, s. 9) liitteenä, 4 lausekkeen 1 kohdan tulkinta, miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19.12.1978 annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY (EYVL L 6, s. 24) 4 artiklan tulkinta ja miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa (uudelleenlaadittu toisinto) 5.7.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/54/EY (EUVL L 204, s. 23) 4 artiklan tulkinta — Työehdon käsite — Maksuperusteinen vanhuuseläke, jonka määrä lasketaan Espanjan lakisääteisen järjestelmän perusteella, ja työntekijän suorittamat sekä hänen lukuunsa suoritetut eläkemaksut — Osa-aikaisten työntekijöiden syrjintä

      Tuomiolauselma

   Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19.12.1978 annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY 4 artiklaa on tulkittava siten, että se on pääasiassa kyseessä olevien olosuhteiden kaltaisissa olosuhteissa esteenä jäsenvaltion säännöstölle, jossa osa-aikaisilta työntekijöiltä, joista valtaosa on naisia, edellytetään kokopäiväisiin työntekijöihin verrattuna suhteellisesti pidempää maksukautta, jotta he voisivat tapauksen mukaan saada maksuperusteisen vanhuuseläkkeen, jonka määrää on pienennetty suhteessa heidän lyhyemmän työaikansa pituuteen.

      (1)  EUVL C 290, 1.10.2011.


title: Asia T-5/13 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 29.8.2013 — Iran Liquefied Natural Gas v. neuvosto (Väliaikainen oikeussuoja — Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet — Varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen — Kielto panna täytäntöön voimassa olevia kaupallisia sopimuksia — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Lainvastaisuusväitteen, johon hakemus liittyy, tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen — Hakemuksen tutkimatta jättäminen)

text:
               12.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 298/6

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 29.8.2013 — Iran Liquefied Natural Gas v. neuvosto
   (Asia T-5/13 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet - Varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen - Kielto panna täytäntöön voimassa olevia kaupallisia sopimuksia - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Lainvastaisuusväitteen, johon hakemus liittyy, tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen - Hakemuksen tutkimatta jättäminen)
   2013/C 298/08
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Iran Liquefied Natural Gas Co. (Teheran, Iran) (edustajat: solicitor J. Grayston sekä asianajajat G. Pandey, P. Gjørtler ja D. Rovetta)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bishop ja A. De Elera)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Hakemus yhtäältä Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 15.10.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/635/YUTP (EUVL L 282, s. 58) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 15.10.2010 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 945/2012 (EUVL L 282, s. 16) täytäntöönpanon lykkäämiseksi siltä osin kuin kantaja on niissä merkitty rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien henkilöiden ja yhteisöjen luetteloon, ja toisaalta Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 muuttamisesta 21.12.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1263/2012 (EUVL L 356, s. 34) 1 artiklan 5 kohdan täytäntöönpanon lykkäämiseksi siltä osin kuin sillä tehdään mahdottomaksi se, että kantaja panee täytäntöön Euroopan unioniin sijoittautuneiden yhteistyökumppaneidensa kanssa tekemiään sopimuksia

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-509/13: Kanne 19.9.2013 — Ratioparts-Ersatzteile-Vertriebs v. SMHV — IIC (NORTHWOOD)

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/64

         Kanne 19.9.2013 — Ratioparts-Ersatzteile-Vertriebs v. SMHV — IIC (NORTHWOOD)
   (Asia T-509/13)
   2013/C 344/118
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Ratioparts-Ersatzteile-Vertriebs GmbH (Euskirchen, Saksa) (edustaja: Rechtsanwalt M. Koch)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: IIC — Intersport International Corp. GmbH (Bern, Sveitsi)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               muuttamaan toisen valituslautakunnan 4.7.2013 tekemää päätöstä (asia R 2211/2012-2) siten, että väite B17963622 hylätään kokonaan

               —

               velvoittamaan korvaamaan väitteentekijälle väitemenettelystä aiheutuvat kulut ja valitusmenettelystä vastaajana olevalle osapuolelle aiheutuvat kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ”NORTHWOOD” luokkiin 8, 9, 20, 25 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 9 412 776

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: IIC — Intersport International Corp. GmbH

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: kansainväliseksi tavaramerkiksi luokkiin 9, 14, 18 20, 22, 25 ja 28 kuuluville tavaroille rekisteröity tavaramerkki ”NORTHBOOK”, jota suojataan Euroopan unionissa

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksyttiin osittain.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin osittain.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia T-217/12: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.11.2013 — Shark v. SMHV — Monster Energy (UNLEASH THE BEAST!)

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/44

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.11.2013 — Shark v. SMHV — Monster Energy (UNLEASH THE BEAST!)
   (Asia T-217/12) (1)

   2014/C 45/77
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 217, 21.7.2012.


title: Asia T-805/16: Kanne 16.11.2016 – IPPT PAN v. komissio ja REA

text:
               23.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/47

         Kanne 16.11.2016 – IPPT PAN v. komissio ja REA
   (Asia T-805/16)
   (2017/C 022/64)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Instytut Podstawowych Problemów Techniki Polskiej Akademii Nauk (IPPT PAN) (Varsova, Puola) (edustaja: lakimies M. Le Berre)

      Vastaajat: Euroopan komissio ja Tutkimuksen toimeenpanovirasto (REA)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen komission päätöksen

               —

               toteaa, että komissio on toiminut virheellisesti laatiessaan veloitusilmoituksen nro 3241514040 (jota alennettiin veloitusilmoituksella nro 3233160082) ja että kantajan maksettavaksi ei kuulu näihin perustuva 67 984,13 euron suuruinen summa

               —

               toteaa, että komission ja REAn on maksettava kantajalle SMART-NEST-hankkeen puitteissa 69 623,94 euroa riidanalaisen päätöksen antamispäivästä kertyvine korkoineen

               —

               toteaa, että kantajan ei tarvitse korvata komissiolle aiheutuneita vahinkoja KMM-NOE ja BOOSTING BALTIC-hankkeiden osalta

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen SEUT 263 artiklan nojalla nostamassaan kumoamiskanteessa:

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan asiassa on rikottu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 ja 43 artiklaa siltä osin kuin kyse on oikeudesta saada asiansa unionin oikeusasiamiehen käsiteltäväksi.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan asiassa on rikottu KMM-NOE, BOOSTING BALTIC ja SMART-NEST -hankkeista tehtyjä sopimuksia sekä sovellettavaa Belgian oikeutta.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan asiassa on rikottu varainhoitoasetusta ja varainhoitosääntöjä koskevaa komission delegoitua asetusta

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan asiassa on loukattu luottamuksensuojan periaatetta.

               5)

               Viides kanneperuste, jonka mukaan asiassa on loukattu syrjintäkiellon periaatetta.

               6)

               Kuudes kanneperuste, jonka mukaan asiassa on rikottu olennaisia menettelysäännöksiä.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, jonka mukaan komissio on syyllistynyt harkintavaltansa väärinkäyttöön.

         SEUT 272 artiklassa tarkoitettujen sopimusperusteisten oikeussuojakeinojen osalta kantaja vetoaa kuuteen perusteeseen:

               1)

               Ensimmäinen peruste, jonka mukaan kantaja on noudattanut KMM-NOE – ja BOOSTING BALTIC -hankkeista tehtyjen sopimusten II.19.1 artiklan mukaisia velvoitteitaan.

               2)

               Toinen peruste, jonka mukaan komissio ei ole esittänyt todisteita vaatimuksensa tueksi.

               3)

               Kolmas peruste, jonka mukaan komissio ei ole kyennyt esittämään riittävää näyttöä vaatimuksensa perusteista.

               4)

               Neljäs peruste, jonka mukaan komissio ei ole käyttänyt sopimusperusteisia oikeuksiaan vilpittömässä mielessä.

               5)

               Viides peruste, jonka mukaan mainittujen sopimusten II.30 artiklan perusteella vaadittu vahingonkorvaus on kohtuuton ja sitä pitäisi kohtuullistaa Belgian siviililain 1231 §:n nojalla.

               6)

               Kuudes peruste, jonka mukaan kantajalle on maksettava SMART-NEST-hankkeen puitteissa kantajan takuurahastoon maksamasta osuudesta jäljelle jäänyt osa.


title: Asia C-439/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 20.7.2017 – British American Tobacco (Germany) GmbH v. Freie und Hansestadt Hamburg

text:
               16.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 20.7.2017 – British American Tobacco (Germany) GmbH v. Freie und Hansestadt Hamburg
   (Asia C-439/17)
   (2017/C 347/11)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Hamburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: British American Tobacco (Germany) GmbH

      Vastaaja: Freie und Hansestadt Hamburg

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä sekä direktiivin 2001/37/EY kumoamisesta 3.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/40/EU (1) 7 artiklan 7 kohdan ensimmäistä virkettä tulkittava siten, että sellaisten tupakkatuotteiden markkinoille saattamiselle, jotka sisältävät makuaineita jossain komponentissa, asetettu kielto ei koske sellaisia tupakkatuotteita, joissa on komponentteihinsa sisältyvien makuaineiden johdosta direktiivin 2 artiklan 25 alakohdan määritelmässä tarkoitettu tunnusomainen maku?

               2)

               Jos kysymykseen 1 vastataan kieltävästi:
               onko direktiivin 7 artiklan 14 kohtaa tulkittava siten, että siirtymäsäännös koskee ainoastaan kieltoa saattaa markkinoille sellaisia tupakkatuotteita, joissa on direktiivin 7 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitettu tunnusomainen maku, vai – myös – kieltoa saattaa markkinoille sellaisia tupakkatuotteita, jotka sisältävät makuaineita jossain komponentissa 7 artiklan 7 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetulla tavalla?

               3)

               Jos kysymykseen 1 vastataan myöntävästi tai kysymykseen 2 siten, että direktiivin 7 artiklan 14 kohta koskee myös kieltoa saattaa markkinoille sellaisia tupakkatuotteita, jotka sisältävät makuaineita jossain komponentissa 7 artiklan 7 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetulla tavalla:
               miten on tulkittava direktiivin 7 artiklan 14 kohdan ilmaisuja ”tupakkatuote, jossa on tunnusomainen maku” ja ”tietty tuoteluokka”?

      (1)  EUVL 2014, L 127, s. 1.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS, 27 päivänä huhtikuuta 1995, asiassa T-393/94, P vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Lausunnon antaminen raukeaa)

text:
N:o C 159/24          FI                      Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                        24.6.95
1 ) Japanese Sbipowners ' Association ja European Com            2 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
     munity Shipotvners ' Association hyväksytään väliintu
     lijoiksi tukemaan kantajan vaatimuksia.
2 ) Freight Transport Association, Association des utilisa            YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
     teurs des transport de fret ja European Council of                        TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
     Transport Users ASBL hyväksytään väliintulijöiksi
     tukemaan vastaajan vaatimuksia.                                              27 päivänä huhtikuuta 1995 ,
                                                                  asiassa T-393/94, P vastaan Euroopan yhteisöjen komis
3 ) Kantajien pyyntöön tiettyjen oikeudenkäyntiasiakirjo                                        sio H
     jen käsittelemisestä luottamuksellisina suostutaan.                        (Lausunnon antaminen raukeaa)
                                                                                ( 95/C 159/51 )
4 ) EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta
     (IV/34.446 — Trans Atlantic Agreement) 19 päivänä                            (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
     lokakuuta 1994 tehdyn komission päätöksen 94/980/
     EY 1 —4 artiklan täytäntöönpanoa lykätään siltä osin         Asiassa T-393/94, P, edustajinaan asianajajat Marie Vicelli
     kuin säännöksissä kielletään kantajia sopimasta yhtei       ja Jean-Pierre Spitzer, Pariisi, prosessiosoite Luxemburgissa
     sesti yhteisön alueella tapahtuvien yhdistettyjen kulje     asianajotoimisto Aloyse May, 21 , Grand-rue, vastaan Eu
     tuksien maakuljetuksien osalta sovellettavista mak          roopan yhteisöjen komissio ( asiamiehenään J. Griesmar ),
     suista, ja täytäntöönpano lykätään, kunnes yhteisöjen        jossa vaaditaan useiden komission päätösten, joissa vähen
     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin antaa pää             netään kantajalle myönnettyjen sairaalakulukorvausten
     asiassa lopullisen tuomionsa.                                määrää, julistamista mitättömiksi, ensimmäisen oikeus
                                                                  asteen tuomioistuin ( ensimmäinen jaosto ), toimien kokoon
5 ) Täytäntöönpanon lykkäyksen osalta ei ole tarpeellista         panossa presidentti J. L. Cruz Vilaça ja tuomarit H.
      lausua siltä osin kuin hakemus koskee kuljetussopi         Kirschner ja A. Kalogeropoulos, kirjaaja H. Jung, on
      musten yhteistä tekemistä.                                  antanut 27.4 . 1995 määräyksen, jonka määräyslauselma on
                                                                  seuraava :
6 ) Komission päätöksen 5 artiklan täytäntöönpanon lyk            1 ) Lausunnon antaminen raukeaa käsiteltävänä olevassa
      käystä koskeva pyyntö hylätään.                                  kanteessa.
7 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään pääasian yhtey              2 ) Vastaaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
      dessä.                                                           lut.
                                                                   (M EYVL N:o C 392 , 31.12.1994
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           Tiziano Boggianin 3.4.1995 Euroopan yhteisöjen komis
    TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS,                                            siota vastaan nostama kanne
                  10 päivänä huhtikuuta 1995 ,                                             (Asia T-92/95 )
 asiassa T-82/95 R, Carmen Gómez de Enterría vastaan                                        ( 95/C 159/52 )
                     Euroopan parlamentti
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                         ( 95/C 159/50 )
                                                                   Yksityisyrittäjä Tiziano Boggian, kotipaikka Montagnana
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     ( Padova, Italia ), edustajanaan asianajaja Ivone Cacciavil
                                                                   lani, Venetsia, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi
 Asiassa T-82/95 R, Carmen Gomez de Enterria, Euroopan             misto Alain Lorang, 5 1 , rue Albert 1 er, on nostanut 3.4.1995
 parlamentin virkamies, kotipaikka Luxemburg, edustaja            Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
 naan asianajaja Eric Boigelot, Bryssel, prosessiosoite            tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vas
                                                                   taan .
 Luxemburgissa asianajaja Louis Schiltzin toimisto, 2, rue du
 Fort Rheinsheim, vastaan Euroopan parlamentti (asiamie
 hinään G. Garzon Clariana ja M. Peter ), jossa vaaditaan          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                   istuin :
 Euroopan parlamentin puhemiehen 19.12.1994 tekemän
 päätöksen, jonka mukaan kantaja irtisanottiin virastaan           — julistaa mitättömäksi ETY:n rahoituksen hyväksymises
 henkilöstösääntöjen 50 artiklan perusteella , toimeenpanon            tä ja myöntämisestä "Veneton alueen maatalousaluei
 lykkäystä , ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen pu               den kehittämisestä tehdylle toimintaohjelmalle " 29.7.
 heenjohtaja on antanut 11.4.1995 seuraavan määräyk                    1991 tehdyn Euroopan yhteisöjen komission päätöksen
 sen :
                                                                       nro C(91 ) 1725 ( ei julkaistu), siltä osin kuin päätöksen
                                                                       osassa " Alaohjelma 2 — Muiden taloudellisten osa
 1 ) Välitoimia koskeva pyyntö hylätään.                               alueiden ja palveluiden kehittäminen " mainitaan " toi


title: Asia T-562/11: Kanne 28.10.2011 — Symbio Gruppe v. SMHV — ADA Cosmetic (SYMBIOTIC CARE)

text:
               14.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/18

         Kanne 28.10.2011 — Symbio Gruppe v. SMHV — ADA Cosmetic (SYMBIOTIC CARE)
   (Asia T-562/11)
   2012/C 13/38
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Symbio Gruppe gMBh & Co. KG (Herborn, Saksa) (edustajat: asianajajat A. Schultz ja C. Onken)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: ADA Cosmetic GmbH (Kehl, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               Kumoamaan SMHV:n neljännen valituslautakunnan 18.8.2011 asiassa R 2121/2010-4 tekemän päätöksen

               —

               Velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: ADA Cosmetic GmbH

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sellaisen kuviomerkin kansainvälinen rekisteröinti, joka muodostuu sanaosasta ”SYMBIOTIC CARE”, luokkiin 3, 5, 29 ja 30 kuuluville tavaroille.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sana- ja kuviomerkit ”SYMBIOFLOR” ja ”SYMBIOLACT”, kansainvälisesti rekisteröidyt sanamerkki ”SYMBIOFEM” ja kuviomerkki ”SYMBIOVITAL” luokkiin 1, 3, 5, 29 ja 30 kuuluville tavaroille.

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hylätään.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylätään.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska kyseisten tavaramerkkien välillä on sekaannusvaara, ja asetuksen N:o 207/2009 75 artiklaa on rikottu, koska valituslautakunta on katsonut, että väitteen kohteena olleet tavaramerkit muodostavat tavaramerkkiperheen.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 30 päivänä syyskuuta 2003 asiassa C-167/01 (Kantongerecht te Amsterdam esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Kamer van Koophandel en Fabrieken voor Amsterdam vastaan Inspire Art Ltd (EY 43, EY 46 ja EY 48 artikla – Jäsenvaltiossa perustettu yhtiö, joka harjoittaa toimintaansa toisessa jäsenvaltiossa – Sĳoittautumisjäsenvaltion yhtiöoikeuden soveltaminen kolmansien intressien suojaamiseksi)

text:
C 275/10                  FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                            15.11.2003
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                         lysääntöjä, jotka ovat epäedullisempia kuin säännöt, joita
                                                                                sovelletaan tiettyihin kansallisen oikeuden säännöksiin perustu-
                             (viides jaosto)                                      viin samanlaisiin vaatimuksiin. Kansallisen tuomioistuimen on
                                                                                arvioitava kansallista oikeutta kokonaisvaltaisesti ja tarkistetta-
                    2 päivänä lokakuuta 2003                                      va, onko todellakin niin, että ainoastaan sellaiset kantajat,
                                                                                joiden kanne perustuu kansalliseen perustuslakiin, voivat vedota
asiassa C-147/01 (Verwaltungsgerichtshofin esittämä en-                           Anlaßfallwirkungiin, ja ovatko kansallisen perustuslain kanssa
nakkoratkaisupyyntö): Weber’s Wine World Handels-                                 yhteensoveltumattomiksi katsottujen verojen palauttamista
GmbH, Ernestine Rathgeber, Karl Schlosser ja Beta-                                sääntelevät säännöt edullisempia kuin säännöt, joita sovelletaan
Leasing GmbH vastaan Abgabenberufungskommission                                   yhteisön oikeuden vastaiseksi katsotuista veroista nostettuihin
                                 Wien (1)                                         kanteisiin.
(Välilliset verot – Alkoholijuomien myynnistä kannettava                    4)    Tehokkuusperiaatteen vastainen on sellainen kansallinen lain-
vero – Yhteensoveltumattomuus yhteisön oikeuden kanssa –                          säädäntö tai hallintokäytäntö, jolla yhteisön oikeusjärjestyksellä
                        Veron takaisinmaksu)                                      annettujen oikeuksien käyttäminen tehdään käytännössä mah-
                                                                                dottomaksi tai suhteettoman vaikeaksi ottamalla käyttöön
                                                                                perusteetonta etua koskeva presumtio, joka perustuu vain siihen
                           (2003/C 275/16)
                                                                                seikkaan, että vero on vyörytetty kolmansille.
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                            (1) EYVL C 173, 16.6.2001.
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-147/01, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on
saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa                      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
vireillä olevissa asioissa Weber’s Wine World Handels-GmbH,
Ernestine Rathgeber, Karl Schlosser ja Beta-Leasing GmbH ja                                    30 päivänä syyskuuta 2003
Abgabenberufungskommission Wien ennakkoratkaisun EY:n
perustamissopimuksen 5 artiklan (josta on tullut EY 10 artikla)             asiassa C-167/01 (Kantongerecht te Amsterdam esittämä
ja yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-437/97, EKW ja Wein                  ennakkoratkaisupyyntö): Kamer van Koophandel en Fa-
& Co, 9.3.2000 antaman tuomion (Kok. 2000, s. I-1157)                           brieken voor Amsterdam vastaan Inspire Art Ltd (1)
tuomiolauselman 3 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomiois-
tuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-                (EY 43, EY 46 ja EY 48 artikla – Jäsenvaltiossa perustettu
johtaja M. Wathelet (esittelevä tuomari) sekä tuomarit                      yhtiö, joka harjoittaa toimintaansa toisessa jäsenvaltiossa –
C. W. A. Timmermans, A. La Pergola, P. Jann ja S. von Bahr,                 Sijoittautumisjäsenvaltion yhtiöoikeuden soveltaminen kol-
julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: johtava hallintovirkamies                           mansien intressien suojaamiseksi)
M.-F. Contet, on antanut 2.10.2003 tuomion, jonka tuomio-
lauselma on seuraava:
                                                                                (2003/C 275/17)
1)    Menettely, jossa jäsenvaltio antaa Wiener Abgabenordnungin
      kaltaisen säädöksen, jolla annetaan perusteettoman edun pa-                               (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
      lauttamista koskevia rajoitetumpia menettelysääntöjä yhteisöjen
      tuomioistuimen sellaisen tuomion mahdollisten vaikutusten             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
      estämiseksi, jolla kansallisen veron voimassapitäminen todetaan                     tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
      yhteisön oikeuden vastaiseksi, on yhteisön oikeuden ja tarkem-
      min ottaen perustamissopimuksen 10 artiklan vastaista vain
      siinä tapauksessa, että nämä menettelysäännöt koskevat nimen-
      omaan tätä veroa, mikä kansallisen tuomioistuimen on tarkis-          Asiassa C-167/01, jonka Kantongerecht te Amsterdam (Alan-
      tettava.                                                              komaat) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen
                                                                            tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
2)    Perusteettoman edun palauttamista koskevia yhteisön oikeuden          tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Kamer van Koophan-
      sääntöjä on tulkittava siten, että niiden vastaista on kansallinen    del en Fabrieken voor Amsterdam ja Inspire Art Ltd ennakko-
      lainsäädäntö, jossa kiellettäisiin – minkä tarkistaminen kuuluu       ratkaisun EY 43, EY 46 ja EY 48 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen
      kansalliselle tuomioistuimelle – yhteisön oikeuden kanssa yh-         tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrí-
      teensoveltumattoman veron takaisinmaksu pelkästään siitä              guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J.-P. Puissochet, M. Wa-
      syystä, että vero on vyörytetty kolmansille, vaatimatta tämän         thelet (esittelevä tuomari), R. Schintgen ja C. W. A. Timmer-
      veron takaisinmaksusta toimijalle aiheutuvan perusteettoman           mans sekä tuomarit C. Gulmann, D. A. O. Edward, A. La
      edun määrän selvittämistä.                                            Pergola, P. Jann, V. Skouris, F. Macken, N. Colneric, S. von
                                                                            Bahr, J. N. Cunha Rodrigues ja A. Rosas, julkisasiamies:
3)    Vastaavuusperiaatteen vastainen on kansallinen lainsäädäntö,          S. Alber, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet,
      jolla annetaan yhteisön oikeuden kannalta perusteettomasti            on antanut 30.9.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on
      kannetun veron palautusvaatimuksia koskevia sellaisia menette-        seuraava:
 ---pagebreak--- 15.11.2003                FI                               Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 275/11
1.    Julkistamisvaatimuksista, jotka koskevat toisen valtion lainsää-       plc, kotipaikka Lontoo (Yhdistynyt kuningaskunta) (asianajajat:
      dännön alaisten, yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden jäsen-        D. Anderson, QC, ja M. Chamberlain, barrister, valtuuttamana
      valtioon avaamia sivuliikkeitä, 21 päivänä joulukuuta 1989             S. Ramsay, solicitor), British Coal Corporation, kotipaikka
      annetun yhdennentoista neuvoston direktiivin 89/666/ETY                Lontoo (asianajajat: D. Vaughan ja D. Lloyd Jones, QC, n
      2 artikla on esteenä WFBV:n kaltaiselle kansalliselle lainsää-         valtuuttamana C. Mehta, solicitor), PowerGen (UK) plc, aiem-
      dännölle, jonka mukaan toisen jäsenvaltion lainsäädännön               min PowerGen plc, kotipaikka Lontoo (K. P. E. Lasok, QC,
      mukaan perustetun yhtiön sivuliikkeellä on sellaisia julkistamis-      valtuuttamana P. Lomas, solicitor) ja Euroopan yhteisöjen
      velvollisuuksia, joista ei säädetä tässä direktiivissä.                komissio (asiamiehenään: A. Whelan, avustajanaan J. E. Flynn,
                                                                             barrister), joissa valittajat vaativat muutoksenhaussaan Euroo-
2.    EY 43 ja EY 48 artikla ovat esteenä sellaiselle WFBV:n                 pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
      kaltaiselle jäsenvaltion kansalliselle lainsäädännölle, jossa ase-     (toinen jaosto) asiassa T-89/98, NALOO vastaan komissio,
      tetaan sille, että toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan            7.2.2001 antaman tuomion (Kok. 2001, s. II-515) kumoamis-
      perustettu yhtiö käyttää sekundaarisessa muodossa sijoittautu-         ta, vastapuolena: National Association of Licensed Opencast
      misvapautta ensin mainitussa jäsenvaltiossa, tiettyjä kansalli-        Operators (NALOO), kotipaikka Newcastle upon Tyne (Yhdis-
      sessa yhtiöoikeudessa yhtiöiden perustamisen osalta säädettyjä         tynyt kuningaskunta) edustajanaan M. Hoskins, barrister, val-
      edellytyksiä, jotka koskevat vähimmäispääomaa ja yhtiön                tuuttamana A. Dowie, solicitor, prosessiosoite Luxemburgissa,
      johtohenkilöiden vastuuta. Ne syyt, joiden vuoksi yhtiö on             yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
      perustettu kyseisessä toisessa jäsenvaltiossa, ja se seikka, että      nossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit
      yhtiö harjoittaa toimintaansa yksinomaan tai lähes yksinomaan          D. A. O. Edward, A. La Pergola, P. Jann (esittelevä tuomari) ja
      sijoittautumisjäsenvaltiossa, eivät poista yhtiöltä oikeutta vedo-     A. Rosas, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: johtava hallintovir-
      ta perustamissopimuksessa taattuun sijoittautumisvapauteen,            kamies L. Hewlett, on antanut 2.10.2003 tuomion, jonka
      ellei sijoittautumisjäsenvaltio osoita tapauskohtaisesti, että kyse    tuomiolauselma on seuraava:
      on väärinkäytöstä.
(1) EYVL C 200, 14.7.2001.
                                                                             1)    Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                                asiassa T-89/98, NALOO vastaan komissio, 7.2.2001 anta-
                                                                                ma tuomio kumotaan siltä osin kuin siinä kumotaan
                                                                                –     27.4.1998 tehdyn päätöksen IV/E-3/NALOO se osa,
                                                                                jossa Euroopan yhteisöjen komissio katsoi, että EHTY:n
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                perustamissopimuksen 65 artiklaa ei voitu soveltaa hiilen
                                                                                louhintalupamaksujen vahvistamiseen;
                             (viides jaosto)
                      2 päivänä lokakuuta 2003                                     –     tämän päätöksen se osa, jossa Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissio hylkäsi kantelun, joka koski ennen päivämäärää
                                                                                1.4.1990 hiilen louhintaan sovellettujen lupamaksujen
yhdistetyissä asioissa C-172/01 P, C-175/01 P, C-176/01 P                                suuruutta.
ja C-180/01 P: International Power plc, British Coal
Corporation, PowerGen (UK) plc, Euroopan yhteisöjen
komissio vastaan National Association of Licensed Open-
                     cast Operators (NALOO) (1)                              2)    Valitukset hylätään muilta osin.
(Muutoksenhaku – EHTY:n perustamissopimus – Syrjiviä
ostohintoja ja kohtuuttomia lupamaksuja koskevia väitteitä                   3)    National Association of Licensed Opencast Operatorsin
  sisältävän kantelun hylkääminen – Komission toimivalta)                          (NALOO) kanne hylätään siltä osin kuin siinä vaaditaan
                           (2003/C 275/18)
                                                                                –     päätöksen IV/E-/NALOO sen osan kumoamista, jossa
                      (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                                    Euroopan yhteisöjen komissio katsoi, että EHTY:n perus-
                                                                                tamissopimuksen 65 artiklaa ei voitu soveltaa hiilen
                                                                                louhintalupamaksujen vahvistamiseen;
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                –     tämän päätöksen se osa, jossa Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissio hylkäsi kantelun, joka koski ennen päivämäärää
Yhdistetyissä asioissa C-172/01 P, C-175/01 P, C-176/01 P ja                             1.4.1990 hiilen louhintaan sovellettujen lupamaksujen
C-180/01 P, International Power plc, aiemmin National Power                              suuruutta.


title: Asia T-759/16: Kanne 31.10.2016 – Campailla v. Euroopan unionin tuomioistuin

text:
               13.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/33

         Kanne 31.10.2016 – Campailla v. Euroopan unionin tuomioistuin
   (Asia T-759/16)
   (2017/C 078/46)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Massimo Campailla (Holtz, Luxembourg) (edustaja: asianajaja F. Rollinger)

      Vastaaja: Euroopan unionin tuomioistuin

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että kanne voidaan ottaa tutkittavaksi ja on perusteltu

               —

               velvoittamaan vastaajan maksamaan kantajalle 112 202 476,69 euroa sopimussakkoineen ja muine korvauksineen 1,83 prosentin suuruisine korkoineen kuukaudessa joulukuusta 1994 lukien siihen asti, kunnes koko määrä on suoritettu, korvauksena kantajalle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä ja aineellisesta vahingosta siten kuin vaaditaan asiaa T-429/09, Campailla v. komissio koskevassa kanteessa, joka on jo unionin yleisellä tuomioistuimella

               —

               hyväksymään kantajan nimenomaisen vaatimuksen, että on määrättävä järjestettäväksi asian suullinen käsittely, jotta kantaja voi esittää suullisesti asiansa unionin yleisessä tuomioistuimessa

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut tässä oikeusasteessa, mukaan luettuna asian edellyttämän asianajajan palkkiot, joiden määrä yksilöidään myöhemmin

               —

               toteamaan, että kantajalla säilyy oikeus toteuttaa asiaa koskevat muut toimet ja oikeussuojakeinot

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seitsemään kanneperusteeseen, jotka perustuvat vastaajan toimintaan ja saavat aikaan sen sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että unionin tuomioistuimen kirjaamo on hyväksynyt varauksitta valituksen, jonka kantaja esitti suoraan ilman asianajajan edustusta.

               2.

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei ole otettu huomioon mahdollisia ongelmia, joita saattaa aiheutua siitä, että valitus on jätetty ilman asianajajan edustusta, samoin kuin kantajan erilaiseen kohteluun verrattuna muihin samanlaisessa asemassa oleviin henkilöihin.

               3.

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että kantajalle on määrätty seuraamus ilman mitään oikeudellista perustaa siltä osin kuin hänen valituksensa jätettiin tutkimatta.

               4.

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu kantajan perusoikeuksien loukkaamiseen ja erityisesti siihen, että hänelle ei ole myönnetty hänelle kuuluvaa oikeutta saada asiansa käsitellyksi tuomioistuimessa, minkä vuoksi hänen ihmisarvoaan on loukattu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 1 artiklan vastaisesti.

               5.

               Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että oikeuksia tehokkaaseen oikeussuojaan tuomioistuimissa ja oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin ei ole noudatettu, koska vastaaja ei ole ottanut huomioon kantajan erityistä tilannetta ja on laiminlyönyt toteuttaa toimet, joilla olisi taattu näiden oikeuksien noudattaminen.

               6.

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja ei ole noudattanut oikeutta hyvään hallintoon antaessaan yksipuolisesti määräyksen, jossa hylättiin kantajan valitus asiassa C-265/11 P.

               7.

               Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu kantajan omaisuudensuojan loukkaamiseen siltä osin kuin asiassa, jossa komissiota vastaan nostettiin kanne Euroopan unionin tuomioistuimessa, vaadittiin tunnustamaan kantajan omaisuudensuoja, jotta tämä voisi saada vahingonkorvausta. Kantaja väittää tässä yhteydessä, että unionin tuomioistuin on valituksen hylätessään ratkaissut ja vahvistanut lopullisesti virheellisen ratkaisun, jonka unionin yleinen tuomioistuin antoi asiassa T-429/09 antamassaan määräyksessä.


title: Asia T-655/11: Kanne 22.12.2011 — FSL ym. v. komissio

text:
               25.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 58/13

         Kanne 22.12.2011 — FSL ym. v. komissio
   (Asia T-655/11)
   2012/C 58/25
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: FSL Holdings (Antwerpen, Belgia), Firma Léon Van Parys (Antwerpen, Belgia) ja Pacific Fruit Company Italy SpA (edustajat: asianajajat P. Vlaemminck ja C. Verdonck)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               Kumoamaan 12.10.2011 asiassa COMP/39.482 — Eksoottiset hedelmät — Banaanit tehdyn komission päätöksen 1 ja 2 artiklan

               —

               Toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 artiklan siltä osin kuin siinä määrätään kantajille 8 919 000 euron sakko, ja alentamaan sakkoa niiden vaatimusten mukaisesti, jotka kantajat tulevat unionin yleisessä tuomioistuimessa esittämään.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan olennaisia menettelymääräyksiä on rikottu ja puolustautumisoikeuksia loukattu, koska

                           —

                           Asiakirjoja, jotka oli hankittu yksinomaan kansallista verotutkintaa varten, oli käytetty;

                           —

                           Muista lähteistä peräisin olleita asiakirjoja oli käytetty, ja

                           —

                           Sakkoimmuniteettia hakenutta osapuolta oli lainvastaisesti ohjailtu.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan vastaaja on käyttänyt väärin harkintavaltaansa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan todisteita on arvioitu väärin ja jonka mukaan rikkomista ei voida näyttää toteen kyseisillä todisteilla.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (1) 23 artiklan 3 kohtaa ja vuoden 2006 suuntaviivoja (2) on rikottu esittämällä vääriä toteamuksia rikkomisen vakavuudesta ja kestosta sekä lieventävistä olosuhteista, ja jonka mukaan sakkoa laskettaessa on loukattu syrjintäkiellon periaatetta.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EUVL 2003 L 1, s. 1).

      (2)  Suuntaviivat asetuksen n:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennasta (EUVL 2006 C 210, s. 2).


title: Asia F-82/15: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 21.7.2016 – De Nicola v. EIP (Henkilöstö — EIP:n henkilöstö — Sairausvakuutus — Sairauskulujen korvaamatta jättäminen — Laserhoito — Hoidon tieteellisen hyväksyttävyyden puuttuminen — Riippumattoman lääkärin nimeämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt — Toimivaltainen lääkäriliitto — Riippumattoman lääkärin lausunto — Tuomioistuinten harjoittaman valvonnan laajuus — Korvauksen epäämisen perusteet — Sairausvakuutusta koskevat sisäiset määräykset — Laserhoidon tarkoitus — Kipua lievittävät vaikutukset — Asiantuntijalääkärin ennakkolupa — Aineellinen vahinko — Ennenaikaiset johtopäätökset — Henkinen kärsimys — Määrittämätön summa — Tutkimatta jättäminen)

text:
               3.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 364/31

      Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 21.7.2016 – De Nicola v. EIP
      (Asia F-82/15) (1)

      ((Henkilöstö - EIP:n henkilöstö - Sairausvakuutus - Sairauskulujen korvaamatta jättäminen - Laserhoito - Hoidon tieteellisen hyväksyttävyyden puuttuminen - Riippumattoman lääkärin nimeämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt - Toimivaltainen lääkäriliitto - Riippumattoman lääkärin lausunto - Tuomioistuinten harjoittaman valvonnan laajuus - Korvauksen epäämisen perusteet - Sairausvakuutusta koskevat sisäiset määräykset - Laserhoidon tarkoitus - Kipua lievittävät vaikutukset - Asiantuntijalääkärin ennakkolupa - Aineellinen vahinko - Ennenaikaiset johtopäätökset - Henkinen kärsimys - Määrittämätön summa - Tutkimatta jättäminen))
      (2016/C 364/36)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset

         Kantaja: Carlo De Nicola (Strassen, Luxemburg) (edustajat: aluksi asianajajat L. Isola ja G. Isola, sitten asianajaja G. Ferabecoli)

         Vastaaja: Euroopan investointipankki (EIP) (asiamiehet: aluksi G. Nuvoli ja J.-P. Minnaert, sitten G. Faedo ja G. Nuvoli, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Vaatimus yhtäältä päätöksen, jolla päätettiin olla korvaamatta kantajalle vuonna 2007 annetusta laserhoidosta aiheutuneita kuluja, ja toisaalta pankin vuonna 2014 tekemien kyseisestä päätöksestä seuranneiden ja siihen liittyvien päätösten kumoamiseksi

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan investointipankin 4.12.2014 tekemä päätös, jolla se päätti olla korvaamatta Carlo De Nicolalle FP3-laserhoidosta aiheutuneita kuluja, kumotaan.

                  2)

                  Kanne hylätään muilta osin.

                  3)

                  Euroopan investointipankki vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan De Nicolan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 279, 24.8.2015, s. 59.


               1.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 323/4

         Perusteet, joiden mukaan asiat jaetaan jaostoihin
   (2015/C 323/05)
   Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön liitteessä I olevan 4 artiklan ja virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 13 artiklan 2 kohdan mukaisesti virkamiestuomioistuin on 11. syyskuuta 2015 päättänyt jakaa kanteen jättämisestä lukien asiat vuorotellen ensimmäiseen, toiseen ja kolmanteen jaostoon sen mukaan, missä järjestyksessä asiat on kirjattu kirjaamossa, ellei asiaa siirretä täysistuntoon tai yhden tuomarin kokoonpanoon.
   Virkamiestuomioistuimen presidentti voi poiketa edellä mainituista asioiden jakamista koskevista säännöistä asioiden toisiinsa liittymistä koskevista syistä, samoin kuin virkamiestuomioistuimen työtaakan tasapuolisen ja johdonmukaisen jakautumisen varmistamiseksi.
   Samoista syistä virkamiestuomioistuimen presidentti voi ennen työjärjestyksen 58 artiklassa tarkoitetun alustavan kertomuksen esittämistä päättää muuttaa vireillä olevien asioiden jakoa kuultuaan tuomareita, joita asia koskee.