title: Asia C-123/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 20.10.2011 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Waltraud Brachner v. Pensionsversicherungsanstalt (Sosiaalipolitiikka — Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä — Direktiivi 79/7/ETY — 3 artiklan 1 kohta ja 4 artiklan 1 kohta — Eläkkeiden vuositarkistusta koskeva kansallinen järjestelmä — Eläkkeiden poikkeuksellinen korotus vuodeksi 2008 — Korotusta ei makseta korvauslisän viitetason alittaville eläkkeille — Viitetason poikkeuksellinen korotus vuodeksi 2008 — Korvauslisää ei makseta eläkkeensaajille, joiden tulot, mukaan lukien heidän kanssaan yhteistaloudessa asuvan aviopuolison tulot, ylittävät mainitun viitetason — Direktiivin soveltamisala — Naisten välillinen syrjintä — Oikeuttamisperustetta ei ole)

text:
               10.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 362/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 20.10.2011 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Waltraud Brachner v. Pensionsversicherungsanstalt
   (Asia C-123/10) (1)

   (Sosiaalipolitiikka - Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä - Direktiivi 79/7/ETY - 3 artiklan 1 kohta ja 4 artiklan 1 kohta - Eläkkeiden vuositarkistusta koskeva kansallinen järjestelmä - Eläkkeiden poikkeuksellinen korotus vuodeksi 2008 - Korotusta ei makseta korvauslisän viitetason alittaville eläkkeille - Viitetason poikkeuksellinen korotus vuodeksi 2008 - Korvauslisää ei makseta eläkkeensaajille, joiden tulot, mukaan lukien heidän kanssaan yhteistaloudessa asuvan aviopuolison tulot, ylittävät mainitun viitetason - Direktiivin soveltamisala - Naisten välillinen syrjintä - Oikeuttamisperustetta ei ole)
   2011/C 362/09
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberster Gerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Waltraud Brachner

      Vastapuoli: Pensionsversicherungsanstalt

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Oberster Gerichtshof — Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19.12.1978 annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY (EYVL 1979, L 6, s. 24) 4 artiklan tulkinta — Eläkkeiden tarkistaminen — Naisten välillinen syrjintä — Kansallinen säännöstö, jossa säädetään tietylle henkilöryhmälle, joka saa vähimmäistuloa pienempää eläkettä ja joka koostuu pääosin naisista, pienempi eläkkeen korotus kuin korkeammille eläkkeille

      Tuomiolauselma

               1)

               Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19.12.1978 annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen eläkkeiden vuositarkistusjärjestelmä kuuluu direktiivin soveltamisalaan, joten siihen sovelletaan direktiivin 4 artiklan 1 kohdassa säädettyä syrjintäkieltoa.

               2)

               Direktiivin 79/7 4 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa esitettyjen tilastotietojen perusteella ja päinvastaisten tietojen puuttuessa kyseinen tuomioistuin voisi perustellusti katsoa kyseisen säännöksen olevan esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka seurauksena huomattavasti suurempi prosenttimäärä nais- kuin miespuolisia eläkkeensaajia ei saa eläkkeiden poikkeuksellista korotusta.

               3)

               Direktiivin 79/7 4 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että jos ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin päätyy tutkinnassa, joka sen on tehtävä vastatakseen toiseen kysymykseen, päätelmään, jonka mukaan tosiasiassa huomattavasti suurempi prosenttimäärä nais- kuin miespuolisia eläkkeensaajia on saatettu asettaa epäedulliseen asemaan, koska pieneläkkeille ei myönnetty pääasiassa kyseessä olevassa tarkistusjärjestelmässä säädettyä poikkeuksellista korotusta, tällaista epäedullista asemaa ei voida oikeuttaa sillä, että työssä olleilla naisilla on varhaisempi eläkeikä ja he saavat eläkettään kauemmin, eikä myöskään sillä, että myös korvauslisän viitetasoa korotettiin poikkeuksellisesti samaksi vuodeksi 2008.

      (1)  EUVL C 148, 5.6.2010.


title: Asia T-194/99: Cristiano Sebastianin 30.8.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
30.10.1999              FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 314/13
23.2.1999 tehdyllä päätöksellä ei ole voitu antaa järjestelmän            Cristiano Sebastianin 30.8.1999 Euroopan yhteisöjen ko-
lopettamiselle taannehtivaa vaikutusta ”vahvistamalla” hallin-                           missiota vastaan nostama kanne
toneuvoston päätös, jota ei ole olemassa. Tästä seuraa kantajien
mukaan, että järjestelmää sovelletaan periaatteessa edelleen
investointipankin koko henkilöstön palkkaukseen. Tähän olet-                                        (Asia T-194/99)
tamukseen perustuen kantajat katsovat, että yhteisöjen tuo-
mioistuimen olisi kumottava heidän palkkakuittinsa tammi-                                           (1999/C 314/28)
kuulta siltä osin kuin niissä ei sovelleta järjestelmää ja velvoitet-
tava investointipankki ottamaan järjestelmä uudelleen
käyttöön ja jatkamaan sen soveltamista.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Jos yhteisöjen tuomioistuin kuitenkin katsoo, että tällainen              Cristiano Sebastiani, Bryssel, on nostanut 30.8.1999 Euroopan
päätös on tosiasiassa tehty, kantajat esittävät, että päätös on           yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
lainvastainen ja että se on kumottava seuraavilla perusteilla:            teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan asia-
                                                                          miehinä ovat asianajajat Jean-Noël Louis, Greta-Françoise
                                                                          Parmentier ja Véronique Peere, Bryssel, prosessiosoite Luxem-
1. Päätös tehtiin ilman henkilöstösääntöjen 24 artiklan mu-               burgissa Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange.
    kaista virallisten henkilöstön edustajien kuulemista.
                                                                          Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                          mioistuin
2. Päätös perustuu oikeudelliseen virheeseen, joka muuttaa
    päätöstä olennaisesti, ja siksi:                                      — kumoaa komission päätöksen jättää kantaja ylentämättä
                                                                              palkkaluokkaan A6 vuoden 1998 urakierrossa, ja
    — hallintoneuvosto ei ollut toimivaltainen tekemään                   — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
         päätöstä;
    — hallintoneuvosto ei ottanut asianmukaisesti huomioon                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
         kaikkia kyseessä olevan päätöksen kaltaisen päätöksen
         kannalta olennaisia seikkoja ja                                  Kantaja vastustaa sitä, että nimittävä viranomainen on jättänyt
                                                                          hänet ylentämättä palkkaluokkaan A6 vuoden 1998 urakier-
                                                                          rossa.
    — hallintoneuvoston noudattama menettely oli lainvas-
         tainen.
                                                                          Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa siihen, että
3. Päätöksellä loukataan henkilöstön jäsenten investointipan-             — henkilöstösääntöjen 26, 43 ja 45 artiklaa on rikottu,
    kin kanssa tekemän työsopimuksen mukaisia oikeuksia,
    jotka on joko                                                         — puolustautumisoikeuksia on loukattu,
                                                                          — yhdenvertaisen kohtelun, hyvän hallinnon ja uralle omis-
    — sisällytetty molempien osapuolten suostumuksella yk-                    tautumisen periaatteita on loukattu ja
         sittäisiin työsopimuksiin tai
                                                                          — perusteluvelvollisuutta on rikottu.
    — jotka ovat syntyneet saavutettujen sopimusoikeuksien
         periaatteen kautta, joka tunnetaan jossain muodossa              Kantaja toteaa tältä osin, että silloin kun palkkaluokkaan 6
         suurimmassa osassa jäsenvaltioiden työoikeusjärjestel-           ylennyskelpoisten virkamiesten ansioita vertailtiin kyseisen
         miä ja jota sovelletaan investointipankin henkilöstön            vuoden urakierron osalta, missään hänen henkilökansiossaan
         työsopimuksiin henkilöstösääntöjen 44 artiklan no-               olevassa kertomuksessa ei viitattu hänen hallintovirkamiehenä
         jalla.                                                           hoitamiinsa tehtäviin.
                                                                          Lisäksi PO XII:n apulaispääjohtajan ilmoitusta, jossa täsmen-
4. Päätöksellä loukataan henkilöstön luottamuksensuojaa,                  nettiin, että kantaja oli siirretty pois hankintoja ja sopimuksia
    joka syntyi investointipankin hallinnon toiminnan perus-              käsittelevän komitean PO XII:ssa toimivan yhteyshenkilön
    teella, jossa vakuutettiin järjestelmän soveltamisen jatku-           tehtävistä 1.9.1996 alkaen, ei ole vahvistettu päätöstä teh-
    van 1.1.1999 jälkeen.                                                 täessä, annettu tiedoksi kantajalle tai liitetty hänen henkilökan-
                                                                          sioonsa. Ylennyskomitean jäsenillä ei näin ollen ollut tietoa
                                                                          kantajan hallinnollista asemaa koskevasta olennaisesta seikasta.


title: Asia F-108/14: Kanne 10.10.2014 – ZZ v. komissio

text:
               26.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/46

         Kanne 10.10.2014 – ZZ v. komissio
   (Asia F-108/14)
   (2015/C 026/60)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja S. Orlandi)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Kantajan eläkeoikeuksien hyvittämistä koskevan sellaisen päätöksen kumoaminen, joka koskee näiden oikeuksien siirtämistä unionin eläkejärjestelmään henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 ja 12 artiklan uusien yleisten täytäntöönpanosäännösten mukaisesti.

      Vaatimukset

               —

               henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohdan yleisten täytäntöönpanosäännösten 9 artikla on todettava lainvastaiseksi

               —

               kantajan ennen palveluksessa aloittamistaan saavuttamien eläkeoikeuksien hyvittämisestä niiden Euroopan unionin toimielinten eläkejärjestelmään siirtämisen yhteydessä 16.1.2014 tehty päätös, jossa sovelletaan 3.3.2011 annettuja henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohdan yleisiä täytäntöönpanosäännöksiä, on kumottava

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia F-87/11: Kanne 13.9.2011 — ZZ v. FRONTEX

text:
               26.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/45

         Kanne 13.9.2011 — ZZ v. FRONTEX
   (Asia F-87/11)
   2011/C 347/83
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja S. A. Pappas)

      Vastaaja: Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtiva virasto (FRONTEX)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla on päätetty olla uusimatta kantajan sopimussuhteisen toimihenkilön sopimusta.

      Vaatimukset

               —

               FRONTEXin pääjohtajan 16.12.2010 tekemä päätös on kumottava

               —

               FRONTEX on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia F-96/05: Virkamiestuomioistuimen määräys  21.3.2006  — Marenco v. komissio

text:
               6.5.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/35

         Virkamiestuomioistuimen määräys 21.3.2006 — Marenco v. komissio
   (Asia F-96/05) (1)

   (2006/C 108/65)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 10, 14.1.2006.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 21 päivänä syyskuuta 1999 asiassa C-397/96 (Landgericht Trierin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Caisse de pension des employés privés vastaan Dieter Kordel, Rainer Kordel ja Frankfurter Allianz Versicherungs AG (Sosiaaliturva - Etuuksista vastuussa oleva vakuutuslaitos - Vaatimusten esittäminen vastuussa olevaa kolmatta kohtaan - Takautumisoikeus)

text:
18.12.1999                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               C 366/7
1) Irlanti ei ole noudattanut tiettyjen julkisten ja yksityisten            tasalle saatettuna 2.6.1983 annetulla neuvoston asetuksella
     hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesä-          N:o 2001/83 (EYVL L 230, s. 6), yhteisöjen tuomioistuin
     kuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY mukai-             (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
     sia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut direktiivin            J. P. Puissochet sekä tuomarit P. Jann, D. A. O. Edward
     4 artiklan 2 kohdan asianmukaisen täytäntöönpanon edellyttä-           (esittelevä tuomari), L. Sevón ja M. Wathelet, julkisasiamies:
     miä toimenpiteitä liitteessä II olevien 1 kohdan d alakohdassa ja      A. Saggio, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, antanut
     2 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen hankeluokkien osalta ja          21.9.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
     koska se ei ole pannut täytäntöön 2 artiklan 3 kohtaa, 5 artiklaa
     ja 7 artiklaa.
                                                                            1. Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikku-
2) Kanne hylätään muilta osin.                                                   viin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin
                                                                                ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 anne-
3) Irlanti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                          tun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 93 artiklan
                                                                                1 kohdan a alakohtaa, sellaisena kuin tämä asetus on muutettu-
                                                                                na ja ajan tasalle saatettuna 2.6.1983 annetulla neuvoston
(1) EYVL C 40, 8.2.1997.                                                         asetuksella N:o 2001/83, on tulkittava siten, että kun jäsenvalt-
                                                                                ion alueella on sattunut tapaturma, jonka takia asetuksessa
                                                                                tarkoitettu, jonkin toisen jäsenvaltion piiriin kuuluva sosiaalitur-
                                                                                valaitos on maksanut sosiaaliturvaetuuksia uhrille tai hänen
                                                                                oikeudenomistajilleen, tapaturman aiheuttajaan kohdistuvat
                                                                                uhrin tai hänen oikeudenomistajiensa oikeudet, joiden osalta
                                                                                kyseessä oleva laitos voi saada takautumisoikeuden, sekä vahin-
                                                                                gonkorvauskanteen nostamiselle sen jäsenvaltion tuomioistui-
                                                                                missa asetetut edellytykset, jonka alueella tapaturma on sattunut,
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                       määräytyvät tämän jäsenvaltion oikeuden mukaan, mukaan
                                                                                lukien sovellettavat kansainvälisen yksityisoikeuden säännöt.
                             (viides jaosto)
                                                                            2. Asetuksen N:o 1408/71 93 artiklan 1 kohdan a alakohtaa,
                                                                                sellaisena kuin tämä asetus on muutettuna ja ajan tasalle
                    21 päivänä syyskuuta 1999
                                                                                saatettuna asetuksella N:o 2001/83, on tulkittava siten, että
                                                                                asetuksessa tarkoitetun sosiaaliturvalaitoksen, joka kuuluu jonkin
asiassa C-397/96 (Landgericht Trierin esittämä ennakko-                          jäsenvaltion oikeuden piiriin, niitä oikeuksia koskeva takautu-
ratkaisupyyntö), Caisse de pension des employés privés                           misoikeus, jotka uhrilla tai hänen oikeudenomistajillaan on
vastaan Dieter Kordel, Rainer Kordel ja Frankfurter Al-                          toisen jäsenvaltion alueella sattuneen sellaisen tapaturman ai-
                     lianz Versicherungs AG (1)                                  heuttajaa kohtaan, jonka perusteella tämä laitos on maksanut
                                                                                sosiaaliturvaetuuksia, sekä näiden takautumisoikeuden piiriin
                                                                                kuuluvien oikeuksien laajuus määräytyvät sen jäsenvaltion oikeu-
(Sosiaaliturva – Etuuksista vastuussa oleva vakuutuslaitos                       den mukaan, jonka piiriin tämä laitos kuuluu, sillä edellytyksellä,
– Vaatimusten esittäminen vastuussa olevaa kolmatta koh-                         että tässä oikeudessa säädettyä takautumisoikeutta käytettäessä
                      taan – Takautumisoikeus)                                   ei vaadita enempää oikeuksia kuin mitä uhrilla tai hänen
                                                                                oikeudenomistajillaan on tapaturman aiheuttajaa kohtaan sen
                           (1999/C 366/11)                                       jäsenvaltion oikeuden mukaan, jonka alueella tapaturma on
                                                                                sattunut.
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                         3. Asiaa käsittelevän tuomioistuimen asiana on määritellä, mitkä
                                                                                ovat sen jäsenvaltion lainsäädännön relevantit säännökset, jonka
                                                                                piiriin etuuksista vastuussa oleva vakuutuslaitos kuuluu, ja
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                 soveltaa näitä säännöksiä, vaikka näillä säännöksillä tehtäisiin
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                            mahdottomaksi tällaisen vakuutuslaitoksen niitä oikeuksia kos-
                                                                                keva takautumisoikeus, jotka etuuksien saajalla on tapaturman
                                                                                aiheuttajaa kohtaan, tai rajoitettaisiin tätä oikeutta, tai estettäi-
Asiassa C-397/96, jonka Landgericht Trier (Saksa) on saattanut                   siin takautumisoikeuden saanutta vakuutuslaitosta vetoamasta
EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on tullut EY                       näihin oikeuksiin tai rajoitettaisiin tätä vetoamisoikeutta.
234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi
saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole-
vassa asiassa Caisse de pension des employés privés vastaan
Dieter Kordel, Rainer Kordel ja Frankfurter Allianz Versiche-
rungs AG ennakkoratkaisun sosiaaliturvajärjestelmien sovelta-               (1) EYVL C 40, 8.2.1997.
misesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin,
itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä
14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen
(ETY) N:o 1408/71 93 artiklan 1 kohdan a alakohdan tulkin-
nasta, sellaisena kuin tämä asetus on muutettuna ja ajan


title: Asia C-309/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka House of Lords (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 17.7.2006 — Marks & Spencer plc v. Her Majesty's Commissioners of Customs and Excise

text:
               28.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka House of Lords (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 17.7.2006 — Marks & Spencer plc v. Her Majesty's Commissioners of Customs and Excise
   (Asia C-309/06)
   (2006/C 261/18)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   House of Lords
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Marks & Spencer plc

      Vastaaja: Her Majesty's Commissioners of Customs and Excise
   Ennakkoratkaisukysymykset

               ”1)

               Jos jäsenvaltio on kuudennen arvonlisäverodirektiivin (1) (sekä ennen sen muuttamista vuonna 1992 direktiivillä 92/77 että sen jälkeen) 28 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti pysyttänyt kansallisessa arvonlisäverolainsäädännössään vapautuksen ja edeltävässä vaiheessa maksetun veron palauttamisen tiettyjen hankintojen osalta, onko tällaisia hankintoja tekevällä elinkeinonharjoittajalla välitön yhteisön oikeuteen perustuva oikeus verotukseen nollaverokannalla?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi ja jos jäsenvaltio on kuudennen arvonlisäverodirektiivin (sekä ennen sen muuttamista vuonna 1992 direktiivillä 92/77 että sen jälkeen) 28 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti pysyttänyt kansallisessa arvonlisäverolainsäädännössään vapautuksen ja edeltävässä vaiheessa maksetun veron palauttamisen tiettyjen hankintojen osalta, mutta on erehdyksessä tulkinnut kansallista lainsäädäntöään siten, että tietyt hankinnat, joihin sen kansallisen lainsäädännön mukaisesti sovelletaan vapautusta ja edeltävässä vaiheessa maksetun veron palauttamista, on verotettu yleisen verokannan mukaisesti, sovelletaanko tässä tilanteessa yhteisön oikeuden yleisiä periaatteita verotuksen neutraalisuus mukaan lukien siten, että tällaiset hankinnat tehneelle elinkeinonharjoittajalle annetaan oikeus saada takaisin virheellisesti kannetut määrät?

               3)

               Jos ensimmäiseen tai toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, sovelletaanko yhteisön oikeuden yhdenvertaista kohtelua ja verotuksen neutraalisuutta koskevia periaatteita lähtökohtaisesti siten, että niitä loukataan, jos kyseiselle elinkeinonharjoittajalle ei palauteta koko häneltä hänen tekemistään hankinnoista virheellisesti kannettua määrää tapauksissa, joissa

                           a)

                           elinkeinonharjoittaja saisi perusteettoman edun, jos hänelle palautettaisiin koko määrä

                           b)

                           kansallisessa lainsäädännössä säädetään, että perusteettomasti maksettua veroa ei voida palauttaa, jos palautus loisi elinkeinonharjoittajalle perusteettoman edun, mutta

                           c)

                           kansallisessa lainsäädännössä ei ole edellä ii kohdassa mainitun kaltaista säännöstä palautukseen oikeutettujen elinkeinonharjoittajien (”repayment traders”) vaatimusten osalta? (Palautukseen oikeutettu elinkeinonharjoittaja on verovelvollinen, joka ei tiettynä tilikautena maksa arvonlisäveroa toimivaltaisille kansallisille viranomaisille vaan saa niiltä maksun, koska tuona ajanjaksona sen arvonlisäveron määrä, joka tällä on oikeus vähentää, ylittää tämän tekemistä hankinnoista maksettavan arvonlisäveron määrän.)

               4)

               Vaikuttaako kolmanteen kysymyksen annettavaan vastaukseen se, onko olemassa todisteita siitä, että niiden elinkeinonharjoittajien, jotka vaativat perusteettomasti maksetun myyntitoimista maksettavan veron palauttamista, ja niiden elinkeinonharjoittajien, jotka vaativat lisämääriä edeltävässä vaiheessa maksetun arvonlisäveron vähentämisen kautta (joka on seurausta myyntitoimista maksettavan veron ilmoittamisesta liian suurena), välinen erilainen kohtelu on tai ei ole aiheuttanut taloudellisia menetyksiä tai haittaa ensin mainituille, ja jos se vaikuttaa tähän vastaukseen, miten se vaikuttaa?

               5)

               Jos kolmannessa kysymyksessä kuvatussa tilanteessa sovelletaan yhteisön oikeuden yhdenvertaista kohtelua ja verotuksen neutraalisuutta koskevia periaatteita ja jos niitä muuten loukattaisiin, vaaditaanko tai sallitaanko yhteisön oikeudessa, että tuomioistuin korjaa kyseisen erilaisen kohtelun hyväksymällä elinkeinonharjoittajan vaatimuksen perusteettomasti maksetun veron palauttamisesta siten, että se antaa tälle perusteettoman edun, tai vaaditaanko tai sallitaanko yhteisön oikeudessa, että tuomioistuin määrää jostain muusta oikeuskeinosta (ja jos vaaditaan tai sallitaan, millaisesta oikeuskeinosta)?”

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste, 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).


title: Yhdistetyt asiat T-339/10 ja T-532/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.1.2013 — Cosepuri v. EFSA (Julkiset palveluhankinnat — Tarjouspyyntömenettely — Sukkulaliikennepalvelut Italiassa ja Euroopassa — Tarjoajan tarjouksen hylkääminen — Päätös ratkaista tarjouskilpailu toisen tarjoajan hyväksi — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Valitun tarjoajan tarjous — Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen — Kolmannen taloudellisten etujen suojaa koskeva poikkeus)

text:
               9.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/15

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.1.2013 — Cosepuri v. EFSA
   (Yhdistetyt asiat T-339/10 ja T-532/10) (1)

   (Julkiset palveluhankinnat - Tarjouspyyntömenettely - Sukkulaliikennepalvelut Italiassa ja Euroopassa - Tarjoajan tarjouksen hylkääminen - Päätös ratkaista tarjouskilpailu toisen tarjoajan hyväksi - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Valitun tarjoajan tarjous - Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen - Kolmannen taloudellisten etujen suojaa koskeva poikkeus)
   2013/C 71/22
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Cosepuri Soc. coop. pA (Bologna, Italia) (edustaja: asianajaja F. Fiorenza)

      Vastaaja: Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (EFSA) (asiamiehet: D. Detken ja S. Gabbi, avustajinaan asianajajat J. Stuyck ja A.-M. Vandromme)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sukkulaliikennepalveluja Italiassa ja Euroopassa koskevan tarjouspyyntömenettelyn CFT/EFSA/FIN/2010/01 (EUVL 2010/S 51-074689) kumoamisvaatimus ja vahingonkorvausvaatimus (asia T-339/10) sekä EFSAn 15.9.2010 tekemän päätöksen, jolla kantajalta evättiin oikeus tutustua kyseessä olevassa tarjouspyyntömenettelyssä valitun tarjoajan tarjoukseen, kumoamisvaatimus (asia T-532/10)

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanteet hylätään.

               2)

               Cosepuri Soc. Coop. pA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 288, 23.10.2010.


title: Asia C-420/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) on esittänyt 13.9.2007 — Meletis Apostolides v. David Charles Orams ja Linda Elizabeth Orams

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) on esittänyt 13.9.2007 — Meletis Apostolides v. David Charles Orams ja Linda Elizabeth Orams
   (Asia C-420/07)
   (2007/C 297/34)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales)
   Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Meletis Apostolides

      Vastapuolet: David Charles Orams ja Linda Elizabeth Orams
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1.

               Tässä kysymyksessä

                           —

                           termillä ”hallituksen hallinnassa oleva alue” tarkoitetaan sitä Kyproksen tasavallan osaa, joka on Kyproksen tasavallan hallituksen tosiasiallisessa hallinnassa; ja

                           —

                           termillä ”pohjoisosa” tarkoitetaan sitä Kyproksen tasavallan osaa, joka ei ole Kyproksen tasavallan hallituksen tosiasiallisessa hallinnassa.

                     Estääkö se, että Kyproksen Euroopan unioniin liittymistä koskevan vuoden 2003 liittymisasiakirjan pöytäkirjassa N:o 10 olevassa 1 artiklan 1 kohdassa lykätään yhteisön säännöstön soveltamista pohjoisosassa, jäsenvaltion tuomioistuinta tunnustamasta ja panemasta täytäntöön sellaisen Kyproksen tasavallan tuomioistuimen, joka toimii hallituksen hallinnassa olevalla alueella, antamaa pohjoisosassa olevaa maa-aluetta koskevaa tuomiota, kun tuomion tunnustamista ja täytäntöönpanoa vaaditaan yhteisön säännöstöön kuuluvan tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (1) (EY) N:o 44/2001 (jäljempänä asetus N:o 44/2001) nojalla?

               2.

               Oikeuttaako tai velvoittaako asetuksen N:o 44/2001 35 artiklan 1 kohta jäsenvaltion tuomioistuimen epäämään sellaisen tuomion tunnustamisen ja täytäntöönpanon, jonka jonkin muun jäsenvaltion tuomioistuimet ovat antaneet ja joka koskee viimeksi mainitun jäsenvaltion sellaisessa osassa olevaa maa-aluetta, joka ei ole mainitun jäsenvaltion hallituksen tosiasiallisessa hallinnassa? Onko tällainen tuomio ristiriidassa erityisesti asetuksen N:o 44/2001 22 artiklan kanssa?

               3.

               Voidaanko sellaisen jäsenvaltion tuomioistuimen, joka toimii siinä tämän jäsenvaltion osassa, joka on kyseisen jäsenvaltion hallituksen tosiasiallisessa hallinnassa, tuomion, joka koskee kyseisen jäsenvaltion sellaisessa osassa olevaa maa-aluetta, joka ei ole asianomaisen jäsenvaltion hallituksen tosiasiallisessa hallinnassa, tunnustaminen tai täytäntöönpano evätä asetuksen N:o 44/2001 34 artiklan 1 alakohdan nojalla siitä käytännön syystä, että tuomiota ei voida panna täytäntöön siellä, missä maa-alue sijaitsee, vaikka tuomio voidaan panna täytäntöön siinä jäsenvaltion osassa, joka on asianomaisen jäsenvaltion hallituksen hallinnassa?

               4.

               Kun

                           —

                           vastaajaa vastaan on annettu yksipuolinen tuomio

                           —

                           vastaaja on tämän jälkeen hakenut samassa tuomioistuimessa muutosta yksipuoliseen tuomioon, mutta

                           —

                           hänen hakemuksensa, jonka johdosta on pidetty täysimääräinen ja oikeudenmukainen suullinen käsittely, ei ole menestynyt siitä syystä, että hän ei ole kyennyt esittämään todennäköisiä syitä hakemuksensa tueksi (mikä on kansallisen oikeuden mukaan tarpeen, ennen kuin yksipuolinen tuomio voidaan kumota),

                     voiko mainittu vastaaja vastustaa alkuperäisen yksipuolisen tuomion täytäntöönpanoa tai takaisinsaantihakemuksen johdosta annetun ratkaisun täytäntöönpanoa asetuksen N:o 44/2001 34 artiklan 2 alakohdan nojalla sillä perusteella, että haastehakemusta ei ole annettu hänelle tiedoksi niin hyvissä ajoin ja siten, että hän olisi voinut valmistautua vastaamaan asiassa ennen alkuperäisen yksipuolisen tuomion antamista? Onko sillä seikalla, että suullinen käsittely mahdollisesti koski vain vastaajan kanteeseen antamaa vastausta, merkitystä asiassa?

               5.

               Kun asetuksen N:o 44/2001 34 artiklan 2 alakohdan nojalla arvioidaan sitä, onko ”haastehakemus tai vastaava asiakirja annettu tiedoksi vastaajalle niin hyvissä ajoin ja siten, että vastaaja olisi voinut valmistautua vastaamaan asiassa”, mitkä tekijät arvioinnissa on otettava huomioon? Erityisesti kysytään seuraavaa:

                           (a)

                           Tilanteessa, jossa tiedoksiannolla tosiasiallisesti annettiin asiakirja vastaajan tietoon, onko vastaajan tai hänen lakimiestensä haasteen tiedoksiannon jälkeisten tointen (tai toimimattomuuden) arvioinnilla merkitystä?

                           (b)

                           Mitä merkitystä on vastaajan tai hänen lakimiestensä tietyllä toiminnalla tai kokemilla vaikeuksilla vai onko niillä merkitystä lainkaan?

                           (c)

                           Onko sillä merkitystä, että vastaajan lakimies olisi voinut ilmoittaa aikomuksesta vastata asiassa ennen kuin yksipuolinen tuomio annettiin?

      (1)  EYVL L 12, s. 1.


title: Asia T-156/16: Kanne 7.4.2016 – CFA Institute v. EUIPO – Ernst ja Häcker (CERTIFIED FINANCIAL MODELER CFM)

text:
               13.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/60

      Kanne 7.4.2016 – CFA Institute v. EUIPO – Ernst ja Häcker (CERTIFIED FINANCIAL MODELER CFM)
      (Asia T-156/16)
      (2016/C 211/74)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: CFA Institute (Charlottesville, Virginia, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat S. Rohlfing and G. Engels)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muut osapuolet valituslautakunnassa: Dietmar Ernst (Nürtingen, Saksa) ja Joachim Häcker (Nürtingen)

         Menettely EUIPO:ssa

         Hakijat: Muut osapuolet valituslautakunnassa

         Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki, joka sisältää sanaosan CERTIFIED FINANCIAL MODELER CFM – Rekisteröintihakemus nro 9 569 658

         EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 26.1.2016 asiassa R 9/2015-2 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen

                  —

                  hyväksyy väitteen, jonka kantaja teki tavaramerkkihakemuksesta nro 9 569 658

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut

                  —

                  siinä tapauksessa, että muut osapuolet valituslautakunnassa osallistuvat asian käsittelyyn väliintulijoina, velvoittaa ne korvaamaan sekä EUIPO:ssa että unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

                  —

                  Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

                  —

                  Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohtaa on rikottu.


title: Asia C-266/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 17.5.2017 – Rhein-Sieg-Kreis v. Verkehrsbetrieb Hüttebräucker GmbH ja BVR Busverkehr Rheinland GmbH

text:
               28.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 17.5.2017 – Rhein-Sieg-Kreis v. Verkehrsbetrieb Hüttebräucker GmbH ja BVR Busverkehr Rheinland GmbH
   (Asia C-266/17)
   (2017/C 283/25)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Rhein-Sieg-Kreis

      Vastapuolet: Verkehrsbetrieb Hüttebräucker GmbH ja BVR Busverkehr Rheinland GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko asetuksen (EY) N:o 1370/2007 (1) 5 artiklan 2 kohtaa soveltaa sopimuksiin, jotka eivät ole asetuksen (EY) N:o 1370/2007 5 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitettuja direktiivissä 2004/17/EY (2) tai 2004/18/EY (3) määriteltyjä palveluja koskevia käyttöoikeussopimuksia?
               Mikäli ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan myöntävästi:

               2)

               Jos yksittäinen toimivaltainen viranomainen tekee asetuksen (EY) N:o 1370/2007 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti julkisia palveluhankintoja koskevan sopimuksen ilman tarjouskilpailua sisäisen liikenteenharjoittajan kanssa, onko tämän viranomaisen yhdessä muiden sisäisen liikenteenharjoittajan osakkaiden kanssa käyttämälle määräysvallalle esteenä se, jos valtuudet toimia julkisen henkilöliikenteen alalla tietyllä maantieteellisellä alueella (asetuksen (EY) N:o 1370/2007 2 artiklan b ja c alakohta) on jaettu yksittäisen toimivaltaisen viranomaisen ja integroituja julkisia henkilöliikennepalveluja tarjoavan viranomaisten ryhmittymän kesken esimerkiksi siten, että valtuudet tehdä julkisia palveluhankintoja koskevia sopimuksia sisäisen liikenteenharjoittajan kanssa jäävät yksittäiselle toimivaltaiselle viranomaiselle mutta hinnoitteluun liittyvä tehtävä siirretään liikenneyhtymälle, johon kuuluu yksittäisen viranomaisen lisäksi muita sen maantieteellisellä alueella toimivaltaisia viranomaisia?

               3)

               Jos yksittäinen toimivaltainen viranomainen tekee asetuksen (EY) N:o 1370/2007 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti julkisia palveluhankintoja koskevan sopimuksen ilman tarjouskilpailua sisäisen liikenteenharjoittajan kanssa, onko tämän viranomaisen yhdessä muiden sisäisen liikenteenharjoittajan osakkaiden kanssa käyttämälle määräysvallalle esteenä se, jos sisäisen liikenteenharjoittajan yhtiöjärjestyksen mukaan asetuksen (EY) N:o 1370/2007 5 artiklan 2 kohdan mukaisen julkisia palveluhankintoja koskevan sopimuksen tekemistä, muuttamista tai päättämistä koskevissa päätöksissä äänioikeus on pelkästään sellaisella osakkaalla, joka itse tai jonka välillisesti tai suoraan omistava taho tekee asetuksen (EY) N:o 1370/2007 5 artiklan 2 kohdan mukaisen julkisia palveluhankintoja koskevan sopimuksen sisäisen liikenteenharjoittajan kanssa?

               4)

               Voiko sisäinen liikenteenharjoittaja asetuksen (EY) N:o 1370/2007 5 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen b alakohdan mukaan tarjota julkisia henkilöliikennepalveluja myös muille paikallisille toimivaltaisille viranomaisille näiden toimivalta-alueella (myös silloin, kun toimintaan voi liittyä lähteviä reittejä tai lisätoimintoja, jotka ulottuvat viereisen toimivaltaisen paikallisen viranomaisen alueelle), jos näistä palveluista ei järjestä tarjouskilpailua?

               5)

               Voiko sisäinen liikenteenharjoittaja asetuksen (EY) N:o 1370/2007 5 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen b alakohdan mukaan tarjota julkisia henkilöliikennepalveluja sille toimeksiannon antaneen viranomaisen toimivalta-alueen ulkopuolella muille palvelujen järjestämisestä vastaaville viranomaisille sellaisten palveluhankintoja koskevien sopimusten perusteella, jotka kuuluvat asetuksen (EY) N:o 1370/2007 8 artiklan 3 kohdan siirtymäsäännöksen soveltamisalaan?

               6)

               Minä ajankohtana asetuksen (EY) N:o 1370/2007 5 artiklan 2 kohdan edellytysten on täytyttävä?

      (1)  Rautateiden ja maanteiden julkisista henkilöliikennepalveluista sekä neuvoston asetusten (ETY) N:o 1191/69 ja (ETY) N:o 1107/70 kumoamisesta 23.10.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1370/2007 (EUVL 2007, L 315, s. 1)

      (2)  Vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/17/EY (EUVL 2004, L 134, s. 1).

      (3)  Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/18/EY (EUVL 2004, L 134, s. 114).


title: Asia C-27/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad – Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 18.1.2016 – Angel Marinkov v. Predsedatel na Darzhavna agentsia za balgarite v chuzhbina

text:
               29.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 111/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad – Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 18.1.2016 – Angel Marinkov v. Predsedatel na Darzhavna agentsia za balgarite v chuzhbina
   (Asia C-27/16)
   (2016/C 111/15)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad – Sofia-grad

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Angel Marinkov

      Vastaaja: Predsedatel na Darzhavna agentsia za balgarite v chuzhbina

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa 5.7.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/54/EY (1) (uudelleen laadittu toisinto) 14 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY (2) 3 artiklan 1 kohdan c alakohtaa tulkittava siten, että ne ovat riittävän täsmällisiä ja selkeitä ja että niitä voidaan sen vuoksi soveltaa julkishallinnosta irtisanotun virkamiehen oikeudelliseen asemaan, kun:

                           a)

                           irtisanomisesta määrättiin samojen virkojen (tehtävien), joita irtisanotut henkilöt ja muut virkamiehet, sekä miehet että naiset, hoitavat, lukumäärän vähentämisen vuoksi;

                           b)

                           irtisanominen tapahtui kansallisen oikeuden puolueettoman säännöksen nojalla;

                           c)

                           kansallinen lainsäädäntö ei sisällä mainitussa irtisanomistapauksessa perusteita eikä arviointia koskevia velvoitteita suhteessa kaikkiin henkilöihin, joita irtisanominen mahdollisesti koskee, eikä velvoitetta perustella kyseisen henkilön irtisanomista?

               2)

               Onko direktiivin 2006/54 14 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja direktiivin 2000/78 3 artiklan 1 kohdan c alakohtaa luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 30 ja 47 artiklan ja 52 artiklan 1 kohdan kanssa tulkittava siten, että niissä sallitaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 157 artiklan 3 kohdan mukainen kansallinen toimenpide, kuten syrjinnän vastaisen lain (Zakon za zashtita ot diskriminatsia) 21 § , tarkasteltuna yhdessä virkamieslain (Zakon za darzhavnia sluzhitel) 106 §:n 1 momentin 2 kohdan kanssa, kun viimeksi mainituissa säännöksissä ei säädetä ensimmäisessä ennakkoratkaisukysymyksessä mainitussa, julkishallinnon virkamiehen irtisanomista koskevassa tapauksessa (samojen virkojen, joita sekä miehet että naiset hoitavat, lukumäärän vähentämisen vuoksi) nimenomaisesti valintavelvoitteesta eikä perusteista irtisanomisoikeuden osana, jotka molemmat tunnustetaan hallinnollisessa ja oikeudellisessa käytännössä ainoastaan silloin, kun irtisanomisen yhteydessä toimivaltainen viranomainen on harkintavaltaansa käyttäen hyväksynyt menettelyn ja perusteet, mutta tässä, julkishallinnon työntekijän vastaavasta irtisanomisesta poiketen, kyseisen viranomaisen irtisanomisoikeuden osana ei vahvistettu normatiivisesti valintavelvoitetta ja valinnan suorittamisen perusteita?

               3)

               Onko direktiivin 2006/54 14 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja direktiivin 2000/78 3 artiklan 1 kohdan c alakohtaa luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 30 ja 47 artiklan ja 52 artiklan 1 kohdan kanssa tulkittava siten, ettei julkishallinnon virkamiehen irtisanominen ole perusteltu ja on sen vuoksi mainittujen säännösten vastainen, vain koska hallintoviranomainen ei ole tehnyt valintaa eikä soveltanut objektiivisia perusteita tai ei ole esittänyt syitä, miksi kyseinen henkilö on irtisanottu, mikäli tämä henkilö on hoitanut samanlaista virkaa kuin muut henkilöt, miehet ja naiset, ja irtisanominen tapahtui puolueettoman säännöksen nojalla?

               4)

               Onko direktiivin 2006/54 18 ja 25 artiklaa luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 30 artiklan kanssa tulkittava siten, että suhteellisuusperiaatetta noudatettiin ja että niissä sallitaan kansalliset oikeussäännökset, joissa säädetään lainvastaiseen irtisanomiseen liittyvästä korvauksesta, joita voidaan soveltaa myös kun unionin oikeuden mukaista tasa-arvoisen kohtelun periaatetta työtä ja ammattia koskevissa asioissa on loukattu, joissa säädetään korvauksen kuuden kuukauden enimmäiskestosta ja vahvistetaan korvaus – joka on hoidetun viran peruspalkan suuruinen – kuitenkin ainoastaan, kun ja siltä osin kuin henkilö on työtön tai saa pienemmän korvauksen, sillä edellytyksellä, että henkilön oikeus tulla otetuksi uudelleen samaan virkaan on olemassa erillisenä eikä ole osa hänen kyseisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaista oikeuttaan korvaukseen?”

      (1)  EUVL L 204, s. 23.

      (2)  EYVL L 303, s. 16.


title: Asia T-363/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.5.2015 – Harper Hygienics v. SMHV – Clinique Laboratories (CLEANIC intimate) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin CLEANIC intimate rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat yhteisön tavaramerkeiksi rekisteröidyt sanamerkit CLINIQUE — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Tavaroiden ja palvelujen samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Aikaisempien tavaramerkkien erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettu hyväksikäyttö — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta)

text:
               29.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.5.2015 – Harper Hygienics v. SMHV – Clinique Laboratories (CLEANIC intimate)
   (Asia T-363/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin CLEANIC intimate rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat yhteisön tavaramerkeiksi rekisteröidyt sanamerkit CLINIQUE - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Tavaroiden ja palvelujen samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Aikaisempien tavaramerkkien erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettu hyväksikäyttö - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta))
   (2015/C 213/52)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Harper Hygienics S.A. (Varsova, Puola) (edustajat: aluksi asianajaja R. Rumpel, sitten asianajajat D. Rzążewska ja G. Pietras)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Walicka)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Clinique Laboratories LLC (Wilmington, Delaware, Yhdysvallat) (edustajat: aluksi asianajaja V. von Bomhard ja solicitor K. Hughes, sitten K. Hughes)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 29.4.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 606/2012 5), joka koskee Clinique Laboratories, LLC:n ja Harper Hygienics S.A:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Harper Hygienics S.A. vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ja Clinique Laboratories LLC:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 274, 21.9.2013.


title: Asian C-382/03 poistaminen rekisteristä

text:
               7.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 201/15

         Asian C-382/03 poistaminen rekisteristä (1)

   (2004/C 201/33)
   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 11.5.2004 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-382/03 (Supreme Court, Dublinin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Ryanair Ltd vastaan Aer Rianta cpt.

      (1)  EUVL C 275, 15.11.2003.


title: Asia C-203/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 17.10.2013 (Högsta domstolenin (Ruotsi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Billerud Karlsborg AB ja Billerud Skärblacka AB v. Naturvårdsverket (Direktiivi 2003/87/EY — Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä — Liikapäästöistä maksettava ylitysmaksu — Liikapäästön käsite — Rinnastaminen siihen, että velvollisuutta palauttaa riittävä, edeltävän vuoden päästöjä vastaava määrä päästöoikeuksia direktiivissä säädetyssä määräajassa ei ole noudatettu — Palauttamatta jätettyjen päästöoikeuksien tosiasiallinen hallussapito ei ole vastuuvapausperuste, ellei kyseessä ole ylivoimainen este — Se, että ylitysmaksun muuttaminen ei ole mahdollista — Oikeasuhteisuus)

text:
               14.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 367/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 17.10.2013 (Högsta domstolenin (Ruotsi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Billerud Karlsborg AB ja Billerud Skärblacka AB v. Naturvårdsverket
   (Asia C-203/12) (1)

   (Direktiivi 2003/87/EY - Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä - Liikapäästöistä maksettava ylitysmaksu - Liikapäästön käsite - Rinnastaminen siihen, että velvollisuutta palauttaa riittävä, edeltävän vuoden päästöjä vastaava määrä päästöoikeuksia direktiivissä säädetyssä määräajassa ei ole noudatettu - Palauttamatta jätettyjen päästöoikeuksien tosiasiallinen hallussapito ei ole vastuuvapausperuste, ellei kyseessä ole ylivoimainen este - Se, että ylitysmaksun muuttaminen ei ole mahdollista - Oikeasuhteisuus)
   2013/C 367/20
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Högsta domstolen

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Billerud Karlsborg AB ja Billerud Skärblacka AB

      Vastapuoli: Naturvårdsverket

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Högsta domstolen — Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (EUVL L 275, s. 32) 16 artiklan 3 ja 4 kohdan tulkinta — Direktiivissä säädetyt seuraamukset — Toiminnanharjoittajan, joka ei ole kunkin vuoden huhtikuun 30. päivään mennessä palauttanut riittävää määrää päästöoikeuksia, velvollisuus maksaa ylitysmaksu, vaikka palauttamatta jättäminen johtuisi erehdyksestä, hallinnollisesta virheestä tai teknisestä ongelmasta — Se, voidaanko maksu peruuttaa tai voidaanko sitä alentaa

      Tuomiolauselma

               1)

               Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 16 artiklan 3 ja 4 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että toiminnanharjoittajalle, joka ei ole palauttanut kuluvan vuoden huhtikuun 30. päivään mennessä sen edeltävän vuoden päästöjä vastaavaa määrää hiilidioksidiekvivalentti-päästöoikeuksia, vaikka sillä oli kyseisenä päivänä hallussaan riittävä määrä päästöoikeuksia, ei määrätä kyseisissä säännöksissä säädettyä liikapäästöistä maksettavaa ylitysmaksua.

               2)

               Direktiivin 2003/87 16 artiklan 3 ja 4 kohtaa on tulkittava siten, että kansallinen tuomioistuin ei voi muuttaa kyseisissä säännöksissä säädettyä kiinteämääräisen ylitysmaksun määrää suhteellisuusperiaatteen perusteella.

      (1)  EUVL C 184, 23.6.2012.


title: Asia T-18/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.7.2014 – Łaszkiewicz v. SMHV – Cables y Eslingas (PROTEKT) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin PROTEKT rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat espanjalaiset sanamerkit PROTEK — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla)

text:
               1.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 292/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.7.2014 – Łaszkiewicz v. SMHV – Cables y Eslingas (PROTEKT)
   (Asia T-18/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin PROTEKT rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat espanjalaiset sanamerkit PROTEK - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla))
   2014/C 292/48
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Grzegorz Łaszkiewicz (Łódź, Puola) (edustaja: asianajaja J. Gwiazdowska)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: D. Walicka)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Cables y Eslingas, SA (Cerdanyola del Valles, Espanja)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 24.10.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 701/2011-4), joka koskee Cables y Eslingas, SA:n ja Grzegorz Łaszkiewiczin välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Grzegorz Łaszkiewicz velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 108, 13.4.2013.


title: Asia C-347/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 17.1.2012 (Rechtbank Amsterdamin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — A. Salemink v. Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Siirtotyöläisten sosiaaliturva — Asetus (ETY) N:o 1408/71 — Alankomaiden mannerjalustalla sijaitsevalla kaasunporauslautalla työskentelevä työntekijä — Pakollinen vakuutus — Työkyvyttömyyskorvauksen maksamisesta kieltäytyminen)

text:
               10.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 17.1.2012 (Rechtbank Amsterdamin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — A. Salemink v. Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
   (Asia C-347/10) (1)

   (Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Asetus (ETY) N:o 1408/71 - Alankomaiden mannerjalustalla sijaitsevalla kaasunporauslautalla työskentelevä työntekijä - Pakollinen vakuutus - Työkyvyttömyyskorvauksen maksamisesta kieltäytyminen)
   2012/C 73/04
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Amsterdam

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: A. Salemink

      Vastaaja: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Rechtbank Amsterdam — SEUT 45, SEUT 355 ja SEU 52 artiklan sekä sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2) I ja II osaston tulkinta — Kansallisen pakollisen sairausvakuutusjärjestelmän soveltamatta jättäminen sellaisiin henkilöihin, jotka työskentelevät Alankomaiden mannerjalustalla sijaitsevalla öljynporauslautalla Alankomaihin sijoittautuneen työnantajan palveluksessa ja jotka asuvat toisen jäsenvaltion alueella

      Tuomiolauselma

   Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna 29.6.1998 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1606/98, 13 artiklan 2 kohdan a alakohtaa ja EY 39 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että työntekijä, joka työskentelee kiinteällä rakennelmalla jäsenvaltion mannerjalustalla, ei tässä jäsenvaltiossa kuulu pakollisen sosiaalivakuutuksen piiriin kansallisen lainsäädännön nojalla yksinomaan siitä syystä, että hän ei asu kyseisessä jäsenvaltiossa vaan jossain toisessa jäsenvaltiossa.

      (1)  EUVL C 246, 11.9.2010.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 17 päivänä syyskuuta 1997, asiassa C-54/96 (Vergabeüberwachungsausschuß des Bundesin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Dorsch Consult Ingenieurgesellschaft mbH vastaan Bundesbaugesellschaft Berlin mbH (Perustamissopimuksen 177 artiklassa tarkoitettu kansallisen tuomioistuimen käsite - Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettely - Direktiivi 92/50/ETY - Kansallinen muutoksenhakuelin)

text:
1.11.97                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 331 /7
3 . Vain tietyistä tuotteista kannettu vero tai maksu, joka         lasta ei seuraa, että jos tätä direktiiviä ei ole pantu täytän
     ei ole suhteellinen osa näiden tuotteiden hinnasta ja          töön säädetyssä määräajassa, ne jäsenvaltioiden muutok
     jota ei kanneta kussakin tuotanto- ja jakeluportaassa,         senhakuelimet, jotka ovat toimivaltaisia käsittelemään
     ei ole ominaisuuksiltaan jäsenvaltioiden liikevaihtove        julkisia tavarahankintoja ja rakennusurakoita, olisivat toi
     rolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen                mivaltaisia käsittelemään myös julkisia palveluhankintoja
     arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräyty              koskevien sopimusten tekomenettelyjä. Vaatimus tulkita
     misperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuu             kansallista oikeutta direktiivin 92/SO/ETY mukaisesti ja
     dennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 33 artiklassa          taata yksityisten oikeuksien tehokas suoja kuitenkin edel
     tarkoitettu liikevaihtovero.                                   lyttää, että kansallinen tuomioistuin tutkii, annetaanko
                                                                    kansallisen oikeuden säännöksissä yksityisille oikeus muu
                                                                    toksenhakuun julkisten palveluhankintojen osalta. Käsitel
v ) EYVL C 77, 16.3.1996 .                                          tävänä olevassa asiassa vallitsevissa olosuhteissa kansalli
                                                                    sen tuomioistuimen on erityisesti tutkittava, voidaanko
                                                                    tätä muutoksenhakuoikeutta käyttää niissä samoissa muu
                                                                    toksenhakuelimissä, jotka käsittelevät tavarahankintoja ja
                                                                    rakennusurakoita koskevia asioita.
                                                                    (M EYVL C 108 , 13.4.1996 .
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                  17 päivänä syyskuuta 1997,
asiassa C-54/96 (Vergabeüberwachungsausschuß des Bun
desin esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), Dorsch Consult
Ingenieurgesellschaft mbH vastaan Bundesbaugesellschaft
                         Berlin mbH (>)
                                                                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(Perustamissopimuksen 177 artiklassa tarkoitettu kansalli
sen tuomioistuimen käsite — Julkisia palveluhankintoja                                   ( ensimmäinen jaosto ),
koskevien sopimusten tekomenettely — Direktiivi 92/50/
           ETY — Kansallinen muutoksenhakuelin)                                       17 päivänä syyskuuta 1997,
                          ( 97/C 331/11 )                            asiassa C-83/96 ( Corte suprema di cassazionen ennakko
                                                                    ratkaisupyyntö), Provincia autonoma di Trento et Ufficio
                                                                     del medico provinciale di Trento vastaan Dega di Depretto
                                                                                Gino Snc 0 )
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                     (Kuluttajansuoja — Elintarvikkeiden merkinnät — Neu
                                                                                voston direktiivi)
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                                     ( 97/C 331/12 )
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Asiassa C-54/96 , jonka Vergabeüberwachungsausschuß?
des Bundes ( Saksa ) on saattanut EY:n perustamissopimuk
sen 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsitel
täväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa                  (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
vireillä olevassa asiassa Dorsch Consult Ingenieurgesell                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
schaft mbH vastaan Bundesbaugesellschaft Berlin mbH
ennakkoratkaisun julkisia palveluhankintoja koskevien
sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päi             Asiassa C-83/96, jonka Corte suprema di cassazione ( Ita
vänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/                lia ) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
5 O/ETY ( EYVL L 209, 24.7.1992, s. 1 ) 41 artiklan tulkin          nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadak
nasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa:               seen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa
presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjoh           asiassa Provincia autonoma di Trento ja Ufficio del medico
tajat G. F. Mancini, J. C. Moitinho de Almeida, J. L. Mur           provinciale di Trento vastaan Dega di Depretto Gino Snc
ray ja L. Sevon sekä tuomarit C. N. Kakouris, P. J. G.               ennakkoratkaisun kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen
Kapteyn, C. Gulmann, D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet,              elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa kos
 G. Hirsch, P. Jann ( esittelevä tuomari ), H. Ragnemalm, M.         kevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 18
Wathelet ja R. Schintgen, julkisasiamies: G. Tesauro, kir           päivänä joulukuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin
jaaja : johtava hallintovirkamies H. A. Riihi, on antanut            79/112/ETY ( EYVL L 33 , 8.2.1979, s. 1 ) 3 artiklan 1 koh
 17.9.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :               dan 6 alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin
                                                                     ( ensimmäinen jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston
                                                                     puheenjohtaja L. Sevon sekä tuomarit P. Jann ja M. Wat
Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekome              helet (esittelevä tuomari ), julkisasiamies : P. Leger, kirjaaja :
 nettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta                hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 17.9.1997 tuo
 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY 41 artik              mion, jonka tuomiolauselma on seuraava :


title: Asia C-25/12 P: Valitus, jonka Gino Trevisanato on tehnyt 17.1.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-510/11, Gino Trevisanato v. Euroopan komissio, 13.12.2011 antamasta määräyksestä

text:
               3.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/10

         Valitus, jonka Gino Trevisanato on tehnyt 17.1.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-510/11, Gino Trevisanato v. Euroopan komissio, 13.12.2011 antamasta määräyksestä
   (Asia C-25/12 P)
   2012/C 65/20
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Gino Trevisanato (edustaja: asianajaja L. Sulfaro)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen seitsemännen jaoston asiassa T-510/11 13.12.2011 antama määräys on kumottava kokonaisuudessaan ja on todettava, että kantajan SEUT 265 artiklan kolmannen kohdan mukaisesti 29.9.2011 Euroopan komissiota vastaan nostama laiminlyöntikanne voidaan tutkia ja että unionin yleinen tuomioistuin on toimivaltainen käsittelemään asian

               —

               edellä mainittujen vaatimusten tultua hyväksytyiksi on ensisijaisesti ratkaistava pääasia sääntöjen mukaisesti ja velvoitettava vastapuoli korvaamaan oikeudenkäyntikulut, tai toissijaisesti asia on palautettava unionin yleiselle tuomioistuimelle asian ratkaisemiseksi.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kolmeen valitusperusteeseen.
   Valittaja väittää ensinnäkin, että määräykseen liittyy tosiseikkoja koskeva ratkaiseva virhe, koska kantajan vaatimukset on otettu huomioon vääristyneellä tavalla. Valittaja ei näet ole vaatinut unionin yleistä tuomioistuinta toteamaan, että komissio olisi sääntöjen vastaisesti jättänyt ottamasta kantaa SEUT 258 artiklassa tarkoitetulla perustellulla lausunnolla työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan direktiivin 98/59/EY (1) puutteelliseen täytäntöönpanoon, niin kuin määräyksessä oletetaan. Sitä vastoin valittaja on vaatinut unionin yleistä tuomioistuinta toteamaan, että komissio on sääntöjen vastaisesti jättänyt toimimatta, vaikka sillä on toimivalta määritellä ja ilmoittaa kantajalle laillisesti sitova kanta asiasta, josta tehtiin kantelu 4 vuotta sitten ja jossa on 11.7.2011 tiedusteltu uudelleen, onko johtavassa asemassa olevalla henkilöstöllä Italiassa oikeus saada työntekijöiden joukkovähentämistä koskevassa direktiivissä 98/59/EY taattua suojaa; italialainen tuomioistuin ei ole myöntänyt tätä oikeutta kantajalle, jonka IBM oli irtisanonut kyseisellä tavalla Italiassa.
   Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen todetessaan yhdistetyissä asioissa C-199/94 P ja C-200/94 P, Pevasa ja Inpesca, 26.10.1995 annettuun määräykseen perustuvan oikeuskäytännön nojalla, että siltä puuttui toimivalta. Tuo oikeuskäytäntö ei ole merkityksellistä käsiteltävässä asiassa, koska siihen liittyvät tosiseikat poikkeavat olennaisesti valituksen kohteena olevan määräyksen taustalla olevista tosiseikoista.
   Lopuksi valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on toiminut työjärjestyksensä ja perusoikeuskirjan vastaisesti, koska se on jättänyt antamatta kanteen tiedoksi vastapuolelle ja on julkaissut virallisessa lehdessä tiivistelmän kanteesta sekä katsoessaan, ettei asiassa ollut tarpeen kuulla julkisasiamiestä.

      (1)  EYVL L 225, s. 16.


title: Asia T-476/16: Kanne 25.8.2016 – Adama Agriculture ja Adama France v. komissio

text:
               31.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/48

         Kanne 25.8.2016 – Adama Agriculture ja Adama France v. komissio
   (Asia T-476/16)
   (2016/C 402/57)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Adama Agriculture BV (Amsterdam, Alankomaat) ja Adama France (Sèvres, Ranska) (edustajat: asianajajat C. Mereu ja M. Grunchard)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               ottaa kanteen tutkittavaksi ja toteaa sen perustelluksi

               —

               kumoaa riidanalaisen toimen (1) ja määrää, että (i) tehoaineen isoproturoni (IPU) hyväksyntä on uusittava, tai toissijaisesti (ii) palauttaa IPU:n hyväksynnän uusimisen arvioinnin vastaajalle ja keskeyttää kaikkien niiden määräaikojen, jotka ovat kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun asetuksen ja sen täytäntöönpanoasetusten mukaan merkityksellisiä, kulumisen sen mahdollistamiseksi, että IPU:n uusimista koskevan uuden päätöksen antamiseen on asianmukainen ajanjakso, ja

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteen tueksi kantajat väittävät, että vastaaja on antanut riidanalaisen toimen Euroopan unionissa taattujen oikeuksien ja periaatteiden vastaisesti. Kantajien mielestä riidanalainen toimi on laiton, koska se on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) ja unionin johdetun oikeuden vastainen seuraavilla viidellä perusteella:

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jossa väitetään, että on tehty ilmeisiä arviointivirheitä: riidanalaisen toimen johdanto-osan kahdeksannen, yhdeksännen ja kymmenennen perustelukappaleen mukaan IPU on kielletty sillä perusteella, että (i) sen riskinä on altistuminen metaboliitille pohjaveden kautta, (ii) siitä aiheutuu riski linnuille, nisäkkäille ja vesieliöille ja (iii) IPU on ehdotettu luokiteltavaksi kategoriaan 2 kuuluvaksi lisääntymiselle vaaralliseksi aineeksi. Kaikki riidanalaisen toimen perustana olevat huolet ovat kuitenkin menettelyllisesti ja/tai aineellisesti virheellisiin tietoihin perustuvia eikä niissä oteta huomioon kantajien esittämiä tietoja.

               2)

               Toinen kanneperuste, jossa väitetään, että aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta annetussa asetuksessa (EY) N:o 1272/2008 (2) säädettyä menettelyä on rikottu – kyseessä on ultra vires -toimi: ehdottaessaan IPU:n luokittelemista lisääntymiselle vaaralliseksi aineeksi ja tukeutuessaan tähän ehdotukseen perusteluna IPU:n hyväksynnän uusimatta jättämiselle vastaaja on rikkonut sekä asetusta N:o 1272/2008 että kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annettua asetusta (EY) N:o 1107/2009 (3) ja on siten toiminut ultra vires.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jossa väitetään, että on loukattu puolustautumisoikeutta ja hyvän hallinnon periaatetta: esittelevän jäsenvaltion, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen ja komission toiminta on erikseen ja yhdessä loukannut kantajien oikeutta tulla kuulluksi ja niiden puolustautumisoikeutta, koska kantajilta on evätty oikeudenmukainen kuuleminen ja oikeudenmukainen menettely. Kantajat väittävät erityisesti jääneensä vaille oikea-aikaista palautetta huolimatta toistuvista ja proaktiivisista yrityksistään ottaa yhteyttä esittelevään jäsenvaltioon ja Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiseen. Kantajien lausumia ei myöskään ole otettu huomioon.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jossa väitetään, että on loukattu syrjintäkiellon periaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta: vaikka komissio on omaksunut IPU:hun tiukan lähestymistavan (joka perustuu ilmeisiin arviointi- ja menettelyvirheisiin), se ei toiminut niin samankaltaisissa tilanteissa tai aikaisemmissa päätöksissä, jotka koskivat samankaltaisia huolia herättäneitä aineita; kyseessä siis on yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja syrjintäkiellon periaatteen loukkaaminen.

               5)

               Viides kanneperuste, jossa väitetään, että on loukattu suhteellisuusperiaatetta: jättäessään valitsematta vähemmän tiukkoja toimenpiteitä, joilla olisi saavutettu samat tavoitteet (esim. hyväksyntä, jonka ehtona ovat jäsenvaltioiden tasolla arvioitavat edellytykset tai vahvistavien tietojen toimittaminen Euroopan unionin tasolla asetuksen N:o 1107/2009 6 artiklan mukaisesti) ja sen sijaan kieltäessään IPU:n komissio on loukannut suhteellisuusperiaatetta.

      (1)  Tehoaineen isoproturoni hyväksynnän uusimatta jättämisestä kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 mukaisesti ja komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 540/2011 muuttamisesta 1.6.2016 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/872 (EUVL 2016, L 145, s. 7)

      (2)  Aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta sekä direktiivien 67/548/ETY ja 1999/45/EY muuttamisesta ja kumoamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1907/2006 muuttamisesta 16.12.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1272/2008 (EUVL 2008, L 353, s. 1)

      (3)  Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta sekä neuvoston direktiivien 79/117/ETY ja 91/414/ETY kumoamisesta 21.10.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1107/2009 (EUVL 2009, L 309, s. 1)


title: Asia C-105/04 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.9.2006 — Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied v. Technische Unie BV, Euroopan yhteisöjen komissio, CEF City Electrical Factors BV ja CEF Holdings Ltd (Muutoksenhaku — Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt — Sähköteknisten tuotteiden markkinat Alankomaissa — Tukkukauppaa käyvien yritysten yhteenliittymä — Sopimukset ja yhdenmukaistetut menettelytavat, joissa on kyse kollektiivisesta yksinoikeusjärjestelystä ja hintojen vahvistamisesta — Sakot)

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.9.2006 — Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied v. Technische Unie BV, Euroopan yhteisöjen komissio, CEF City Electrical Factors BV ja CEF Holdings Ltd
   (Asia C-105/04 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Sähköteknisten tuotteiden markkinat Alankomaissa - Tukkukauppaa käyvien yritysten yhteenliittymä - Sopimukset ja yhdenmukaistetut menettelytavat, joissa on kyse kollektiivisesta yksinoikeusjärjestelystä ja hintojen vahvistamisesta - Sakot)
   (2006/C 294/07)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied (edustajat: asianajajat E. Pijnacker Hordijk ja M. De Grave)

      Muut osapuolet: Technische Unie BV (edustajat: asianajajat P. Bos ja C. Hubert), Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: W. Wils ja H. Gilliams), CEF City Electrical Factors BV ja CEF Holdings Ltd (edustajat: asianajaja J. Stuyck, asianajaja C. Vinken-Geijselaers ja asianajaja M. Poelman)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-5/00 ja T-6/00, Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied ja Technische Unie BV vastaan komissio, 16.12.2003 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kanteen, jossa vaadittiin EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä (asia IV/33.884 — Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied ja Technische Unie) 26 päivänä lokakuuta 1999 tehdyn komission päätöksen 2000/117/EY (EYVL 2000, L 39, s. 1) kumoamista
   Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-5/00 ja T-6/00, Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied ja Technische Unie vastaan komissio, 16.12.2003 antama tuomio kumotaan ainoastaan siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti tutkimatta, kun se tarkasteli kanneperustetta, joka koski käsittelyaikojen kohtuullisuuden periaatteen loukkaamista, onko Euroopan yhteisöjen komission vastuulla oleva koko hallinnollisen menettelyn — väitetiedoksiantoa edeltänyt vaihe mukaan lukien — liiallinen kesto voinut vaikuttaa Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebiedin tuleviin puolustautumismahdollisuuksiin.

               2)

               Valitus hylätään muilta osin.

               3)

               Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebiedin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostama kanne hylätään käsittelyaikojen kohtuullisuuden periaatteen loukkaamista koskevaa kanneperustetta koskevilta osin.

               4)

               Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied velvoitetaan korvaamaan tästä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied vastaa ensimmäisessä oikeusasteessa käytyihin menettelyihin, jotka johtivat yhdistetyissä asioissa T-5/00 ja T-6/00, Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied ja Technische Unie vastaan komissio, 16.12.2003 annettuun tuomioon, liittyvistä oikeudenkäyntikuluista mainitun tuomion tuomiolauselman 2 kohdassa määrätyllä tavalla.

      (1)  EUVL C 106, 30.4.2004.


title: Asia F-41/14: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.3.2015 – CW v. parlamentti (Henkilöstö — Virkamiehet — Arviointikertomus — Ilmeiset arviointivirheet — Harkintavallan väärinkäyttö — Työpaikkakiusaaminen — Päätös myöntää yksi ansiopiste)

text:
               11.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/43

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.3.2015 – CW v. parlamentti
   (Asia F-41/14) (1)

   ((Henkilöstö - Virkamiehet - Arviointikertomus - Ilmeiset arviointivirheet - Harkintavallan väärinkäyttö - Työpaikkakiusaaminen - Päätös myöntää yksi ansiopiste))
   (2015/C 155/63)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: CW (edustaja: asianajaja C. Bernard-Glanz)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: M. Dean ja J. Steele)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kantajasta vuodelta 2012 laaditun arviointikertomuksen ja päätöksen, jolla hänelle myönnettiin vain yksi ansiopiste, kumoamista koskeva vaatimus.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               CW vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan parlamentin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 235, 21.7.2014, s. 34.


title: Asia C-101/07 P: Valitus, jonka Coop de France Bétail et Viande, aikaisemmin Fédération nationale de la coopération bétail et viande, (FNCBV) on tehnyt 21.2.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-217/03 ja T-245/03, FNCBV ym. v. komissio, 13.12.2006 antamasta tuomiosta

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/25

         Valitus, jonka Coop de France Bétail et Viande, aikaisemmin Fédération nationale de la coopération bétail et viande, (FNCBV) on tehnyt 21.2.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-217/03 ja T-245/03, FNCBV ym. v. komissio, 13.12.2006 antamasta tuomiosta
   (Asia C-101/07 P)
   (2007/C 95/46)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Coop de France Bétail et Viande, aikaisemmin Fédération nationale de la coopération bétail et viande, (FNCBV) (edustaja: asianajaja M. Ponsard)

      Muut osapuolet: Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles (FNSEA), Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale des producteurs de lait (FNPL), Jeunes agriculteurs (JA), Euroopan yhteisöjen komissio, Ranskan tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 13.12.2006 asiassa T-217/03 antama tuomio on kumottava.

               —

               On todettava, että kantajaa ei ole tuomittava sakkoon.

               —

               Toissijaisesti kyseisellä tuomiolla määrätyn sakon määrää on alennettava.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan kaikki ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa välitoimimenettelystä ja pääasian käsittelystä sekä asian käsittelystä yhteisöjen tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kuuteen valitusperusteeseen. Viidessä ensimmäisessä valitusperusteessa, joilla pyritään valituksenalaisen tuomion kumoamiseen, valittaja vetoaa ensinnäkin virheeseen, jonka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki, kun se ei katsonut komission rikkoneen puolustautumisoikeuksia, vaikka väitetiedoksiannossa ei ollut mainintaa käytetystä sakkojen laskentatavasta, toiseksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen niiden todisteiden virheelliseen arviointiin, jotka koskivat 24.10.2001 tehdyn sopimuksen salaista jatkamista, kolmanneksi ensimmäisen oikeusasteen tekemään oikeudelliseen virheeseen, kun se perusti valittajan liittymisen jatkettuun sopimukseen viittaukseen kaikkien teurastajien ja karjankasvattajien välisestä sopimuksesta eikä vahvistanut täsmällisesti kantajan hyväksymistä mainitun sopimuksen jatkamiseen, neljänneksi, ja mikäli oletetaan, että hyväksyminen on näytetty toteen, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tekemään virheeseen, kun se on pitänyt sopimusta kilpailunvastaisena ilman, että se on tarkastellut sitä yleistä oikeudellista ja taloudellista asiayhteyttä, johon sopimus liittyy, ja sopimuksen mahdollisia vaikutuksia, ja viidenneksi perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin ja valituksenalaisen tuomion perusteluiden ristiriitaisuuteen siltä osin kuin kyse on valittajan jäsenten — eikä yksin valittajan — liikevaihdon huomioon ottamisesta sen vahvistamiseksi, ettei asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu 10 prosentin osuus liikevaihdosta ole ylittynyt.
   Kuudennella valitusperusteella, jolla pyritään toissijaisesti valittajalle määrättyjen sakkojen alentamiseen, valittaja väittää lopuksi, että mikäli yhteisöjen tuomioistuin hylkäisikin edellä olevat valitusperusteet, joka tapauksessa tuomittujen sakkojen määrää on alennettava siltä osin kuin ne eivät vastaa 10 prosenttia vaan 20 prosenttia sen liikevaihdosta, mikä on vastoin asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan sanamuotoa.


title: Asia C-293/07: Kanne 18.6.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               4.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/27

         Kanne 18.6.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-293/07)
   (2007/C 183/47)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Konstantinidis ja D. Recchia)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY (1) 4 artiklan 1 ja 2 kohdan, kun niitä luetaan yhdessä 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen virkkeen, sellaisena kuin kyseinen direktiivi on muutettuna luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetun direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 2–4 kohdalla, mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kaikkia toimenpiteitä, jotka ovat tarpeen sellaisen yhtenäisen, konkreettisen ja kattavan oikeudellisen järjestelmän säätämiseksi ja soveltamiseksi, jolla voidaan varmistaa erityisiksi suojelualueiksi luokiteltujen alueiden elinkelpoinen hoito ja tehokas suojelu direktiivin 79/409/ETY tavoitteiden saavuttamiseksi.

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio, joka tukeutuu lukuisiin kanteluihin, parlamentissa esitettyihin kysymyksiin ja pyyntöihin, esittää, että Helleenien tasavalta ei sovella asianmukaisesti direktiivin 90/409/ETY säännöksiä, joissa säädetään sellaisten toimenpiteiden toteuttamisesta, joilla säilytetään luonnonvaraisten lintujen elinympäristöjä ja estetään näiden elinympäristöjen pilaantuminen tai huonontuminen.
   Komission mukaan direktiivin rikkomista merkitsee se, ettei ole suojeltu erityisiä suojelualueita, mutta myös se, että harjoitetaan toimintoja, jotka voivat aiheuttaa vahinkoa erityisten suojelualueiden koskemattomuudelle ja joilla voi olla merkittäviä kielteisiä seurauksia erityisten suojelualueiden ja niiden lajien, joiden perusteella nämä alueet on nimetty, säilyttämistavoitteille.
   Kreikan viranomaisten väitettä, jonka mukaan olemassa oleva oikeudellinen kehys varmistaa tyydyttävällä tavalla kaikkien luonnonvaraisten lintujen lajien ja niiden asuinpaikkojen suojelun, ei hyväksytä komissiossa sillä perusteella, että kyseinen kehys ei muodosta erityistä ja tehokasta suojelukehystä kaikille erityisille suojelualueille.

      (1)  EYVL L 103, 25.4.1979, s. 1.


title: Asian C-201/97 poistaminen rekisteristä

text:
10.1.98              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 7/13
         Asian C-92/97 (1) poistaminen rekisteristä              ristä on poistettu asia C-121/97, Euroopan yhteisöjen
                        (98/C 7/40)                              komissio vastaan Saksan liittotasavalta.
Euroopan      yhteisöjen    tuomioistuimen      presidentin      (1) EYVL C 166, 31.5.1997.
11.11.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis-
teristä on poistettu asia C-92/97, Euroopan yhteisöjen
komissio vastaan Belgian kuningaskunta.
(1) EYVL C 108, 5.4.1997.
                                                                          Asian C-154/97 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (98/C 7/43)
                                                                 Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen      presidentin
         Asian C-96/97 ( ) poistaminen rekisteristä
                          1                                      8.10.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
                                                                 ristä on poistettu asia C-154/97, Euroopan yhteisöjen
                        (98/C 7/41)
                                                                 komissio vastaan Helleenien tasavalta.
Euroopan      yhteisöjen    tuomioistuimen      presidentin      (1) EYVL C 212, 12.7.1997.
7.10.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
ristä on poistettu asia C-96/97, Euroopan yhteisöjen
komissio vastaan Ranskan tasavalta.
(1) EYVL C 131, 26.4.1997.
                                                                          Asian C-201/97 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (98/C 7/44)
                                                                 Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen      presidentin
        Asian C-121/97 (1) poistaminen rekisteristä              21.10.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis-
                        (98/C 7/42)                              teristä on poistettu asia C-201/97, Euroopan yhteisöjen
                                                                 komissio vastaan Helleenien tasavalta.
Euroopan      yhteisöjen    tuomioistuimen      presidentin
23.9.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-         (1) EYVL C 212, 12.7.1997.
                                      ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                         rue Cessange, vastaan Euroopan unionin neuvosto (asia-
             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                              miehinään Martin Bauer ja TheÂreÁse Blanchet), jossa kan-
                                                                 taja vaatii ylentämisestä kieltäytymistä koskevan päätök-
                21 päivänä lokakuuta 1997,                       sen kumoamista, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                 mioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa:
asiassa T-168/96, Catherine Patronis vastaan Euroopan
                                                                 jaoston puheenjohtaja B. Vesterdorf sekä tuomarit C. P.
                    unionin neuvosto (1)
                                                                 BrieÈt ja A. Potocki, kirjaaja: johtava hallintovirkamies B.
                                                                 Pastor, on 21.10.1997 antanut tuomion, jonka tuomiolau-
(Henkilöstö Ð Ylentämisestä kieltäytyminen Ð Ansioiden
                                                                 selma on seuraava:
vertailu Ð Sairaudesta ja tapaturmasta johtuva loma Ð
Kyseisenä aikana todellisuudessa harjoitetun toiminnan
                   huomioon ottaminen)
                                                                 1) Kanne hylätään.
                        (98/C 7/45)
                                                                 2) Kukin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                          taan.
                                                                 (1) EYVL C 388, 21.12.1996.
Asiassa T-168/96, Catherine Patronis, edustajinaan Jean-
NoeÈl Louis, Thierry Demaseure ja Ariane Tornel, Bryssel,
prosessiosoite Luxemburgissa fiduciaire Myson SARL, 30


title: Asia T-17/13: Kanne 11.1.2013 — ANKO v. komissio

text:
               16.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/24

         Kanne 11.1.2013 — ANKO v. komissio
   (Asia T-17/13)
   2013/C 79/43
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja V. Christianos)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että kantajan ei tarvitse palauttaa perusteettomasti saatuna summaa, jonka komissio on maksanut sille POCEMON-hankkeesta

               —

               toteamaan, että kantajan ei tarvitse maksaa komissiolle kiinteämääräistä korvausta POCEMON-hankkeesta

               —

               toteamaan, että komissio on perusteettomasti kuitannut summan, jonka sen piti maksaa ANKOlle, ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tämä kanne koskee komission vastuuta SEUT 272 artiklan nojalla sopimuksesta nro 216088, joka koskee Point Of CarE MONitoring and Diagnostics for Autoimmune Diseases –hankkeen (POCEMON) toteuttamista. Tarkemmin ottaen kantaja väittää, että vaikka kantaja täytti sopimusvelvoitteensa, komissio edellä mainitun sopimuksen, vilpittömän mielen periaatteen, oikeuksien väärinkäyttöä koskevan periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen vastaisesti vaati ANKOlle maksettujen summien palauttamista. Lisäksi komissio yritti kuitata saamisia, jotka eivät olleet selviä, rahassa määriteltyjä ja erääntyneitä.
   Näistä syistä kantaja väittää ensinnäkin, että sen ei tarvitse palauttaa perusteettomasti saatuna koko sitä summaa, jonka komissio on sille maksanut POCEMON-hankkeesta. Toiseksi kantaja väittää, että sen ei tarvitse maksaa komissiolle kiinteämääräistä korvausta (liquidated damages) POCEMON-hankkeesta. Kolmanneksi kantaja väittää, että komissiolla ei ollut oikeutta kuitata summia, jotka se on velkaa kantajalla ja jotka eivät ole selviä, rahassa määriteltyjä ja erääntyneitä.


title: Asia T-277/08: Kanne 15.7.2008 — Bayer Healthcare v. SMHV — Laboratorios ERN (CITRACAL)

text:
               13.9.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/15

         Kanne 15.7.2008 — Bayer Healthcare v. SMHV — Laboratorios ERN (CITRACAL)
   (Asia T-277/08)
   (2008/C 236/26)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Bayer Healthcare LLC (Morristown, Yhdysvallat) (edustaja: barrister M. Edenborough)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Laboratorios ERN, SA (Sant Just Desvern, Espanja)
   Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 5.5.2008 asiassa R 459/2007-4 tekemä päätös on kumottava ja

               —

               vastaaja tai toissijaisesti vastapuoli valituslautakunnassa on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. Vieläkin toissijaisemmin vastaaja ja vastapuoli valituslautakunnassa on velvoitettava korvaamaan yhteisvastuullisesti oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja (aiemmin Mission Pharmacal Company)

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”CITRACAL” luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten, hakemus N:o 1 757 855

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: vastapuoli valituslautakunnassa (aiemmin Laboratorios Diviser-Aquilea, SL)

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: espanjalainen tavaramerkki N:o 223 532 ”CICATRAL” luokkiin 1 ja 5 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: väite hyväksytään kaikkien riidanalaisten tavaroiden osalta

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Valituslautakunta arvioi virheellisesti näyttöä tavaramerkin todistetusta käytöstä ja erityisesti kysymystä asianmukaisen käännöksen esittämisestä niiden tavaroiden osalta, joissa väitemenettelyssä vedottua tavaramerkkiä käytettiin. Lisäksi valituslautakunta arvioi virheellisesti sekaannusvaaran olemassaoloa kilpailevien tavaramerkkien välillä.