title: Asia C-72/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht Leipzig (Saksa) on esittänyt 13.2.2012 — Gemeinde Altrip ym. v. Land Rheinland-Pfalz

text:
               5.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 133/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht Leipzig (Saksa) on esittänyt 13.2.2012 — Gemeinde Altrip ym. v. Land Rheinland-Pfalz
   (Asia C-72/12)
   2012/C 133/28
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesverwaltungsgericht Leipzig

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Gemeinde Altrip, Gebrüder Hört GbR ja Willi Schneider

      Vastapuoli: Land Rheinland-Pfalz

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2003/35/EY (1) 6 artiklan ensimmäistä kohtaa tulkittava siten, että jäsenvaltiot ovat olleet velvollisia toteamaan, että direktiivin 85/337/ETY (2) 10 a artiklan täytäntöön panemiseksi annettuja kansallisen oikeuden säännöksiä sovelletaan myös sellaisiin viranomaisten lupamenettelyihin, jotka on aloitettu ennen 25.6.2005 mutta joissa lupa on myönnetty vasta kyseisen ajankohdan jälkeen?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen on vastattava myöntävästi:
               Onko direktiivin 85/337/ETY 10 a artiklaa, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2003/35/EY, tulkittava siten, että jäsenvaltiot ovat olleet velvollisia ulottamaan direktiivin 85/337/ETY 10 a artiklan täytäntöön panemiseksi annettujen, päätökseen liittyvien menettelyjen laillisuuden riitauttamista koskevien kansallisen oikeuden säännösten sovellettavuuden myös virheellisesti toteutettuun ympäristövaikutusten arviointiin?

               3)

               Jos toiseen kysymykseen on vastattava myöntävästi:
               Onko tapauksissa, joissa jäsenvaltion hallintolainkäyttöä koskevassa säännöstössä lähtökohtaisesti säädetään direktiivin 85/337/ETY 10 a artiklan ensimmäisen kohdan b alakohdan mukaisesti, että siihen yleisöön kuuluvien, jota asia koskee, mahdollisuus saattaa asia uudelleen tutkittavaksi tuomioistuimessa riippuu siitä, ovatko he väittäneet oikeuksiensa heikentyvän, tulkittava direktiivin 85/337/ETY 10 a artiklaa siten,

                           a)

                           että kyseiseen direktiiviin sisältyvien yleisön osallistumista koskevien säännösten soveltamisalaan kuuluviin päätöksiin liittyvien menettelyjen laillisuuden riitauttaminen tuomioistuimessa voi menestyä ja johtaa päätöksen kumoamiseen vain, jos tapauksen olosuhteiden perusteella on olemassa konkreettinen mahdollisuus, että riitautettu päätös olisi ollut ilman menettelyvirhettä toisenlainen, ja jos menettelyvirhe olisi lisäksi vaikuttanut kantajan aineelliseen oikeusasemaan, tai

                           b)

                           että direktiiviin sisältyvien yleisön osallistumista koskevien säännösten soveltamisalaan kuuluviin päätöksiin liittyvillä menettelyvirheillä on oltava laajemmalle ulottuva merkitys riitautettaessa menettelyjen laillisuus tuomioistuimessa?

                     Jos edellä esitettyyn kysymykseen on vastattava b kohdassa tarkoitetulla tavalla:
               Mitä sisällöllisiä vaatimuksia menettelyvirheille on asetettava, jotta ne voidaan ottaa huomioon kantajan hyväksi riitautettaessa päätökseen liittyvien menettelyjen laillisuus tuomioistuimessa?

      (1)  Yleisön osallistumisesta tiettyjen ympäristöä koskevien suunnitelmien ja ohjelmien laatimiseen sekä neuvoston direktiivien 85/337/ETY ja 96/61/EY muuttamisesta yleisön osallistumisen sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeuden osalta 26.5.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/35/EY (EUVL L 156, s. 17).

      (2)  Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annettu neuvoston direktiivi 85/337/ETY (EYVL L 175, s. 40).


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 6 päivänä helmikuuta 1996, asiassa C-457/93 (Bundesarbeitsgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Kuratorium für Dialyse und Nierentransplantation eV vastaan Johanna Lewark (Naispuolisten työntekijöiden välillinen syrjintä - Korvaus osallistumisesta sellaiseen koulutukseen, jossa annetaan yritysneuvoston jäsenille heidän tehtäviensä hoitamisessa tarvittavia tietoja)

text:
N:o C 133/2         1 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         4.5.96
      YHTEISOJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                 6 päivänä helmikuuta 1996,                                           13 päivänä helmikuuta 1996,
asiassa C-457/93 ( Bundesarbeitsgerichtin esittämä ennak           asiassa C-143/93 ( Tariefcommissie te Amsterdamin esit
koratkaisupyyntö ), Kuratorium fur Dialyse und Nieren              tämä ennakkoratkaisupyyntö ), Gebroeders van Es Douane
       transplantation eV vastaan Johanna Lewark (')                Agenten BV vastaan Inspecteur der Invoerrechten en
(Naispuolisten työntekijöiden välillinen syrjintä — Korvaus                                   Accijnzen ( 1 )
osallistumisesta sellaiseen koulutukseen, jossa annetaan            (Neuvoston antaman asetuksen kumoamisesta aiheutuva
yritysneuvoston jäsenille heidän tehtäviensä hoitamisessa           vaikutus sen nojalla annettuun komission luokitteluasetuk
                       tarvittavia tietoja)                         seen — Luokitteluasetuksen antamista koskeva komission
                         ( 96/C 133/02 )                                                     harkintavalta)
                                                                                96/C 133/03 )
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                               (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
Asiassa C-457/93 , jonka Bundesarbeitsgericht on saattanut
ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä
kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
Kuratorium fur Dialyse und Nierentransplantation eV                     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
vastaan Johanna Lewark ennakkoratkaisun ETY:n perusta
missopimuksen 119 artiklan sekä miesten ja naisten sama
palkkaisuuden periaatteen soveltamista koskevan jäsenval
tioiden lainsäädännön lähentämisestä 10 päivänä helmi              Asiassa C-143/93 , jonka Tariefcommissie, Amsterdam, on
kuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/ 117/ETY
                                                                    saattanut ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
( EYVL L 45 , s . 19 ) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin,        mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saa
toimien kokoonpanossa : presidentti G. C. Rodriguez Igle           dakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole
sias, jaostojen puheenjohtajat C. N. Kakouris, D. A. O.             vassa asiassa Gebroeders van Es Douane Agenten BV
Edward, J. -P. Puissochet ja G. Hirsche sekä tuomarit G. F.         vastaan Inspecteur der Invoerrechten en Accijnzen ennak
Mancini , F. A. Schockweiler, J. C. Moitinho de Almeida,
                                                                    koratkaisun tavaroiden luokittelusta yhteisen tullitariffin
P. J. G. Kapteyn , C. Gulmann, J. L. Murray ( esittelevä            alanimikkeeseen 23.04 B 27 päivänä helmikuuta 1974
tuomari ), P. Jann ja H. Ragnemalm, julkisasiamies : F. G.          annetun komission asetuksen ( ETY ) N:o 482/74 ( EYVL
Jacobs, kirjaaja : johtava hallintovirkamies H. A. Riihi , on       L 57, s . 23 ) tulkinnasta ja pätevyydestä, yhteisöjen tuomio
antanut 6.2.1996 tuomion , jonka tuomiolauselma on seu
                                                                    istuin, toimien kokoonpanossa : presidentti G. C. Rodriguez
raava :
                                                                    Iglesias sekä tuomarit C. N. Kakouris, G. Hirsch, G. F.
                                                                    Mancini, F. A. Schockweiler, J. C. Moitinho de Almeida ,
Ottaen huomioon, että osa-aikaisten työntekijöiden ryh             P. J. G. Kapteyn, J. L. Murray ( esittelevä tuomari ), P. Jann,
mään kuuluu huomattavasti suurempi määrä naisia kuin                H. Ragnemalm ja L. Sevon, julkisasiamies : M. B. Elmer,
miehiä, palkkausta koskevan välillisen syrjinnän kiellon,           kirjaaja : R. Grass, on antanut 13.2.1996 tuomion, jonka
sellaisena kuin se on ilmaistu ETY:n perustamissopimuksen           tuomiolauselma on seuraava :
119 artiklassa ja miesten ja naisten samapalkkaisuuden
periaatteen soveltamista koskevan jäsenvaltioiden lainsää
dännön lähentämisestä 10 päivänä helmikuuta 1975 anne
tussa neuvoston direktiivissä 75/117/ETY, vastaista on
sellainen kansallinen lainsäädäntö, jonka seurauksesta osa         Koska komissio ei ole mukauttanut tariffi- ja tilastonimik
aikaisessa työssä olevien yritysneuvostojen jäsenten osalta          keistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun asetuksen
rajoitetaan koskemaan heidän henkilökohtaista työai                 (ETY) N:o 2658/87 15 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan
kaansa se korvaus, jota heidän on saatava työnantajaltaan            mukaisesti tavaroiden luokittelusta yhteisen tullitariffin
sillä perusteella, että he osallistuvat yrityksessä kokopäivä       alanimikkeeseen 23.04 B 27 päivänä helmikuuta 1974
 työssä oleviin sovellettavana työaikana mutta heidän hen           annettua komission asetusta (ETY) N:o 482/74, asetusta
 kilökohtaisen osa-aikaisen työaikansa ulkopuolella koulu           (ETY) N:o 482/74 ei voida soveltaa 1.1.1988 jälkeistä
 tukseen, jolla annetaan yritysneuvostojen toiminnassa tar          tuontia koskeviin ilmoituksiin .
 vittavaa tietoa, kun taas kokopäivätyössä olevat yritysneu
 vostojen jäsenet saavat korvausta osallistumisesta samaan
 koulutukseen heidän kokopäiväistä työaikaansa vastaa
 vasti, edellyttäen, että tällaisella lainsäädännöllä ei voida       (') EYVL N:o C 135 , 14.5.1993
 saavuttaa lainmukaista sosiaalipoliittista tavoitetta ja että se
 ei ole tässä suhteessa tarpeellinen.
 (') EYVL N:o C 43 , 12.2.1994


title: Asia T-722/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.7.2014 – The Directv Group v. SMHV – Bolloré (DIRECTV) (Yhteisön tavaramerkki — Menettämisvaatimus — Menettämisvaatimuksen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               13.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 361/8

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.7.2014 – The Directv Group v. SMHV – Bolloré (DIRECTV)
   (Asia T-722/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Menettämisvaatimus - Menettämisvaatimuksen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   2014/C 361/09
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: The Directv Group, Inc. (El Segundo, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja F. Valentin)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Bolloré (Ergué Gabéric, Ranska) (edustaja: asianajaja S. Legrand)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 25.10.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 1960/2012-2), joka koskee Bolloré:n ja The Directv Group, Inc.:in välistä väitemenettelyä

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan vastaajan ja väliintulijan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 112, 14.4.2014.


title: Asia C-82/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 19.2.2013 — Società cooperativa Madonna dei Miracoli v. Regione Abruzzo ja Ministero delle Politiche Agricole e Forestali

text:
               25.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 147/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 19.2.2013 — Società cooperativa Madonna dei Miracoli v. Regione Abruzzo ja Ministero delle Politiche Agricole e Forestali
   (Asia C-82/13)
   2013/C 147/15
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Società cooperativa Madonna dei Miracoli

      Vastapuolet: Regione Abruzzo ja Ministero delle Politiche Agricole e Forestali

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko totta, että Euroopan komissio on peruuttanut yhteisön rahoitustuen myöntämisen ja (jos on,) millä toimenpiteellä?
               Toissijaisesti:

               2)

               Mikä oikeudellinen merkitys on annettava komission menettelylle, kun se jättää yhteisön rahoitustuen maksamatta?

               3)

               Estääkö komission menettely, kun se jättää yhteisön rahoitustuen maksamatta, Abruzzon alueellisen lain 31/82 42 §:n a kohdan, jonka nojalla valittajalle myönnettiin yhteisön tukeen nähden liitännäinen alueellinen rahoitustuki, soveltamisen ja siis alueellisen rahoitustuen maksamisen?
               Joka tapauksessa:

               4)

               Mitä velvollisuuksia jäsenvaltio Italialla on tilanteessa, jossa Euroopan komission toimimattomuus jatkuu?


title: Asia C-316/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11.9.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristö — Direktiivi 91/271/ETY — Saasteet ja haitat — Yhdyskuntajätevesien käsittely)

text:
               8.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 285/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11.9.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti
   (Asia C-316/06) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Ympäristö - Direktiivi 91/271/ETY - Saasteet ja haitat - Yhdyskuntajätevesien käsittely)
   (2008/C 285/07)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: S. Pardo Quintillán ja D. Lawunmi)

      Vastaaja: Irlanti (asiamies: D. O'Hagan)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21.5.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY (EYVL L 135, s. 40) 4 artiklan 1 ja 3 kohdan rikkominen — Sen varmistamatta jättäminen, että useiden taajamien yhdyskuntajätevedet käsitellään biologisesti tai vastaavalla tavalla ennen niiden johtamista viemäriverkkoon (Brayn, Howthin, Letterkennyn, Shanganaghin, Sligon ja Tramore Countyn taajamat)
   Tuomiolauselma

               1)

               Irlanti ei ole noudattanut yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21.5.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY 4 artiklan 1 ja 3 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole yhtäältä huolehtinut siitä, että taajamien IE22, Bray, IE31, Howth, IE34, Letterkenny, IE40, Shanganagh, IE41, Sligo, ja IE45, Tramore County Waterford viemäröidyt yhdyskuntajätevedet käsitellään ennen vesistöön johtamista biologisesti tai vastaavalla tavalla 31.12.2000 mennessä, ja toisaalta siitä, että kyseinen johtaminen täyttää edellä mainitun direktiivin liitteessä I olevassa B kohdassa vahvistetut vaatimukset edellä mainittuun määräaikaan mennessä.

               2)

               Irlanti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 224, 16.9.2006.


title: Asia C-3/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 13.6.2013 (Conseil d'État’n (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Syndicat OP 84 v. Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer), jolle ovat siirtyneet Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l’horticulturen (Viniflhor), jolle puolestaan ovat siirtyneet Office national interprofessionnel des fruits, des légumes et de l’horticulturen (Oniflhor) oikeudet, oikeudet (Maatalous — Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahasto — Käsite ”tarkastuskausi” — Jäsenvaltion mahdollisuus jatkaa tarkastuskautta, jos tarkastusta ei ole ollut konkreettisesti mahdollista suorittaa asetetussa määräajassa — Saatujen tukien takaisin maksaminen — Seuraamukset)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/23

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 13.6.2013 (Conseil d'État’n (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Syndicat OP 84 v. Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer), jolle ovat siirtyneet Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l’horticulturen (Viniflhor), jolle puolestaan ovat siirtyneet Office national interprofessionnel des fruits, des légumes et de l’horticulturen (Oniflhor) oikeudet, oikeudet
   (Asia C-3/12) (1)

   (Maatalous - Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahasto - Käsite ”tarkastuskausi” - Jäsenvaltion mahdollisuus jatkaa tarkastuskautta, jos tarkastusta ei ole ollut konkreettisesti mahdollista suorittaa asetetussa määräajassa - Saatujen tukien takaisin maksaminen - Seuraamukset)
   2013/C 225/37
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d'État

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Syndicat OP 84

      Vastaaja: Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer), jolle ovat siirtyneet Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l’horticulturen (Viniflhor), jolle puolestaan ovat siirtyneet Office national interprofessionnel des fruits, des légumes et de l’horticulturen (Oniflhor) oikeudet, oikeudet

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Conseil d'État — Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosaston rahoitusjärjestelmään kuuluviin toimenpiteisiin kohdistuvista jäsenvaltioiden suorittamista tarkastuksista ja direktiivin 77/435/ETY kumoamisesta 21.12.1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4045/89 (EYVL L 388, s. 18) 2 artiklan 4 kohdan tulkinta — Tarkastuskauden käsite — Jäsenvaltion mahdollisuus jatkaa tarkastuskautta, jos tarkastusta ei ole ollut konkreettisesti mahdollista suorittaa tuensaajan toiminnan vuoksi — Saatujen tukien takaisin maksaminen — Seuraamukset

      Tuomiolauselma

   Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosaston rahoitusjärjestelmään kuuluviin toimenpiteisiin kohdistuvista jäsenvaltioiden suorittamista tarkastuksista ja direktiivin 77/435/ETY kumoamisesta 21.12.1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4045/89, sellaisena kuin se on muutettuna 12.12.1994 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 3094/94, 2 artiklan 4 kohdan ensimmäistä alakohtaa on tulkittava siten, että viranomainen voi tarvittaessa jatkaa tarkastustoimenpiteitään, joista on ilmoitettu kulloisenkin vuoden heinäkuun 1. päivästä seuraavan vuoden kesäkuun 30. päivään kestävän tarkastuskauden aikana, mainitun kauden jälkeen ilman, että tästä seuraisi menettelyllinen virhe, johon tarkastuksen kohteena ollut toimija voisi vedota tarkastuksen tulosten seurauksia koskevaa päätöstä vastaan.

      (1)  EUVL C 89, 24.3.2012.


title: Asia T-376/04: Polyelectrolyte Producers Groupin 17.9.2004 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               20.11.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 284/26

         Polyelectrolyte Producers Groupin 17.9.2004 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-376/04)
   (2004/C 284/51)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Polyelectrolyte Producers Group, kotipaikka Bryssel (Belgia), on nostanut 17.9.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat lakimiehet K. Van Maldegem ja C. Mereu.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa vastaajien tekemän päätöksen, jolla Norjan sallitaan vaatia yhteisössä käytettäviä pitoisuusrajoja tiukempien kemiallisen aineen akryyliamidin pitoisuusrajojen käyttöä, josta säädetään ETA-sopimuksen liitteen II (Tekniset määräykset, standardit, testaus ja varmentaminen) muuttamisesta 26 päivänä huhtikuuta 2004 tehdyssä ETA:n sekakomitean päätöksessä N:o 59/2004 (1), sekä kumoaa kyseisen päätöksen hyväksymisestä annetun yhteisön kannan,

               —

               toteaa, että ETA-sopimuksen liitteessä II olevasta XV luvusta vaarallisten aineiden alan tarkastelulausekkeiden osalta 26. maaliskuuta 1999 ETA:n sekakomitean hyväksymä yhteinen julkilausuma (2) on säännöstenvastainen ja pätemätön suhteessa kantajaan siltä osin kuin siinä sallitaan Norjan vaatia tiukempien pitoisuusrajojen käyttöä kuin mitä yhteisössä vaaditaan,

               —

               määrää vastaajat maksamaan kantajalle väliaikaisena vahingonkorvauksena yhden euron asianmukaisine korkoineen niistä vahingoista, joita riidanalaisten säädöksien hyväksyminen aiheutti, siksi ajaksi, kunnes vahingonkorvauksen tarkka määrä on laskettu ja vahingonkorvauksen tarkka määrä on päätetty.

               —

               määrää vastaajat korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja esittää kanteensa tueksi, että toimivaltaa toteuttaa riidanalaisia toimenpiteitä ETA -sopimuksen 102 artiklan nojalla ei ollut, kun uutta yhteisölainsäädäntöä ei ole annettu. Kantaja väittää lisäksi, että riidanalaiset toimenpiteet rajoittavat tavaroiden vapaata liikkuvuutta ja rikkovat siten ETA -sopimuksen 1, 3 ja 97 artiklaa. Kantaja väittää myös, että toimenpiteet rikkovat direktiivin 67/548 30 ja 31 artiklaa (3). Kantaja vetoaa myös yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden eli oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden, suhteellisuusperiaatteen ja syrjintäkiellon periaatteen loukkaamiseen sekä olennaisten menettelymääräysten laiminlyöntiin eli Euroopan parlamentin kuulemistarpeen ja perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin.
   Kantaja tuo esille vahingonkorvausvaatimusta koskien, että se on kärsinyt riidanalaisten toimenpiteiden vuoksi sekä aineellista vahinkoa, koska se joutui merkitsemään Norjassa myymänsä polyakryyliamidin rajoittavammin merkinnöin ja vaaratunnuksella, mistä aiheutui lisäkustannuksia, että aineetonta vahinkoa, koska kantajan mukaan se, että vastaajat sallivat Norjan toteuttaa kyseessä olevat toimenpiteet, saattoi koko polyakryyliamidin luokituksen huonoon valoon Norjan ulkopuolella.

      (1)  EUVL L 277, s. 30.

      (2)  EYVL C 185, s. 6.

      (3)  Vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 kesäkuuta annettu neuvoston direktiivi 67/548/ETY (EYVL P 196, 16.8.1967 s. 1, suomenkielinen erityispainos Alue 15, Nide 1, s. 19).


title: Asia T-287/06: Kanne 11.10.2006 — TORRES v. SMHV — Bodegas Peñalba López (Torre Albéniz)

text:
               16.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 310/20

         Kanne 11.10.2006 — TORRES v. SMHV — Bodegas Peñalba López (Torre Albéniz)
   (Asia T-287/06)
   (2006/C 310/40)
   Kannekirjelmän kieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Miguel Torres, S. A. (Barcelona, Espanja) (edustajat: asianajajat E. Armijo Chávarri, M. A. Baz de San Ceferino ja A. Castán Pérez-Gómez)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Bodegas Peñalba López, S. L.
   Vaatimukset

               —

               Harmonisointiviraston toisen valituslautakunnan 27.7.2006 asiassa R 597/2004-2 tekemä päätös on kumottava ja virasto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Bodegas Peñalba López, S. L.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki Torre Albéniz luokkaan 32, 33 ja 39 kuuluvia tavaroita varten — hakemus nro 1.191.683.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Useita yhteisön kuvio- ja sanamerkkejä sekä kansallisia kuviomerkkejä luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen ja tavaramerkin rekisteröintihakemuksen osittainen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hyväksyminen ja sen päätöksen kumoaminen, jolla hylättiin tavaramerkin rekisteröinti luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten.

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, sillä termi TORRE on tavaramerkin, jonka rekisteröintiä on haettu, antaman kokonaisvaikutelman hallitseva osa, kyseiset merkit muistuttava lausuntatavaltaan ja ulkoasultaan toisiaan ja merkkien välillä on sekaannusvaara, minkä takia niitä ei voida käyttää samanaikaisesti elinkeinoelämässä.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia T-639/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.2.2016 – DEI v. komissio (Valtiontuet — Kantelut — Hylkäämispäätökset — Komission alustava arviointi — Lopullinen päätös — Riidanalaisen toimen kumoaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               4.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.2.2016 – DEI v. komissio
   (Asia T-639/14) (1)

   ((Valtiontuet - Kantelut - Hylkäämispäätökset - Komission alustava arviointi - Lopullinen päätös - Riidanalaisen toimen kumoaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2016/C 118/36)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat E. Bourtzalas, D. Waelbroeck, A. Oikonomou, C. Synodinos ja E. Salaka)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bouchagiar ja É. Gippini Fournier)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota komission 12.6.2014 päivätty kirje COMP/E3/ON/AB/ark *2014/61460, jolla komissio hylkäsi kantajan tekemät valtiontukia koskevat kantelut.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Lausunnon antaminen Alouminion tis Ellados AE:n väliintulohakemuksesta raukeaa.

               3)

               Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 395, 10.11.2014.


title: Asia T-80/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – PT Musim Mas v. neuvosto (Polkumyynti — Indonesiasta peräisin olevan biodieselin tuonti — Väliaikaisten polkumyyntitullien lopullinen kantaminen — Lopulliset polkumyyntitullit — Puolustautumisoikeudet — Asetuksen (EY) N:o 1225/2009 2 artiklan 5 kohta — Normaaliarvo — Tuotantokustannukset)

text:
               31.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – PT Musim Mas v. neuvosto
   (Asia T-80/14) (1)

   ((Polkumyynti - Indonesiasta peräisin olevan biodieselin tuonti - Väliaikaisten polkumyyntitullien lopullinen kantaminen - Lopulliset polkumyyntitullit - Puolustautumisoikeudet - Asetuksen (EY) N:o 1225/2009 2 artiklan 5 kohta - Normaaliarvo - Tuotantokustannukset))
   (2016/C 402/30)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) (Medan, Indonesia) (edustajat: asianajajat J. García-Gallardo Gil-Fournier ja A. Verdegay Mena, sekä C. Humpe, solicitor)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi S. Boelaert, sitten H. Marcos Fraile, avustajinaan asianajajat R. Bierwagen ja C. Hipp)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: J.-F. Brakeland, M. França ja A. Stobiecka-Kuik) ja European Biodiesel Board (EBB) (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat O. Prost ja M.-S. Dibling)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Argentiinasta ja Indonesiasta peräisin olevan biodieselin tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 19.11.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1194/2013 (EUVL 2013, L 315, s. 2) osittain

      Tuomiolauselma

               1)

               Lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Argentiinasta ja Indonesiasta peräisin olevan biodieselin tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1194/2013 1 ja 2 artikla kumotaan siltä osin kuin ne koskevat PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Masia (PT Musim Mas).

               2)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan PT Musim Masin oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio ja European Biodiesel Board (EBB) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 102, 7.4.2014.


title: Asia T-413/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.3.2015 – City Cycle Industries v. neuvosto (Polkumyynti — Indonesiasta, Malesiasta, Sri Lankasta ja Tunisiasta lähtöisin olevien polkupyörien tuonti — Kiinasta peräisin olevien polkupyörien tuonnissa käyttöön otetun lopullisen polkumyyntitullin laajentaminen koskemaan kyseistä tuontia — Toimenpiteiden kiertäminen — Yhteistyön puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 1225/2009 13 artikla — Perusteluvelvollisuus — Arviointivirhe — Yhdenvertainen kohtelu — Oikeus tutustua asiakirjoihin)

text:
               4.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 146/38

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.3.2015 – City Cycle Industries v. neuvosto
   (Asia T-413/13) (1)

   ((Polkumyynti - Indonesiasta, Malesiasta, Sri Lankasta ja Tunisiasta lähtöisin olevien polkupyörien tuonti - Kiinasta peräisin olevien polkupyörien tuonnissa käyttöön otetun lopullisen polkumyyntitullin laajentaminen koskemaan kyseistä tuontia - Toimenpiteiden kiertäminen - Yhteistyön puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 1225/2009 13 artikla - Perusteluvelvollisuus - Arviointivirhe - Yhdenvertainen kohtelu - Oikeus tutustua asiakirjoihin))
   (2015/C 146/52)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: City Cycle Industries (Colombo, Sri Lanka) (edustajat: asianajajat T. Müller-Ibold ja F.-C. Laprévote)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamies: S. Boelaert, avustajinaan asianajajat R. Bierwagen ja C. Hipp)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: J.-F. Brakeland ja M. França) ja Maxcom Ltd (Plovdiv, Bulgaria) (edustajat: asianajaja L. Ruessmann ja solicitor J. Beck)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien polkupyörien tuonnissa täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 990/2011 käyttöön otetun lopullisen polkumyyntitullin laajentamisesta koskemaan Indonesiasta, Malesiasta, Sri Lankasta ja Tunisiasta lähtöisin olevien polkupyörien tuontia riippumatta siitä, onko alkuperämaaksi ilmoitettu Indonesia, Malesia, Sri Lanka tai Tunisia, 29.5.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 501/2013 (EUVL L 153, s. 1) osittaista kumoamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien polkupyörien tuonnissa täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 990/2011 käyttöön otetun lopullisen polkumyyntitullin laajentamisesta koskemaan Indonesiasta, Malesiasta, Sri Lankasta ja Tunisiasta lähtöisin olevien polkupyörien tuontia riippumatta siitä, onko alkuperämaaksi ilmoitettu Indonesia, Malesia, Sri Lanka tai Tunisia, 29.5.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 501/2013 1 artiklan 1 ja 3 kohta kumotaan City Cycle Industriesia koskevilta osilta.

               2)

               Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan City Cycle Industriesin oikeudenkäyntikulut, ja se vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               3)

               Euroopan komissio ja Maxcom Ltd vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 274, 21.9.2013.


title: Asia C-322/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (Civil Division) (England & Wales) on esittänyt 5.7.2010 — Medeva BV v. Comptroller-General of Patents

text:
               11.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 246/28

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (Civil Division) (England & Wales) on esittänyt 5.7.2010 — Medeva BV v. Comptroller-General of Patents
   (Asia C-322/10)
   ()
   2010/C 246/48
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal (Civil Division) (England & Wales)

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Medeva BV

      Vastapuoli: Comptroller-General of Patents

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Asetuksessa 469/2009 (1) (jäljempänä asetus) mainitaan muiden johdanto-osassa määritettyjen tavoitteiden ohella tarve säätää lisäsuojatodistuksesta, jonka jokainen jäsenvaltio voi myöntää samoin edellytyksin myyntiluvan saanutta lääkettä koskevan kansallisen tai eurooppapatentin haltijan pyynnöstä, kuten johdanto-osan 7 ja 8 perustelukappaleessa esitetään. Koska patenttioikeutta ei ole vielä yhdenmukaistettu yhteisössä, unionin tuomioistuimelta tiedustellaan, mitä asetuksen 3 artiklan a kohdassa tarkoitetaan sillä, että ”tuotetta suojaa voimassa oleva peruspatentti”, ja mitä perusteita sen arvioimiseksi on sovellettava?

               2)

               Onko nyt kyseessä olevan kaltaisessa tapauksessa, joka koskee useampaa kuin yhtä vaikuttavaa ainetta sisältävää tuotetta, sovellettava muita tai erilaisia perusteita sen määrittämiseksi, suojaako tuotetta asetuksen 3 artiklan a kohdassa tarkoitettu ”voimassa oleva peruspatentti”, ja jos on, mitä nämä muut tai erilaiset perusteet ovat?

               3)

               Onko nyt kyseessä olevan kaltaisen yhdistelmärokotteen tapauksessa sovellettava muita tai erilaisia perusteita sen määrittämiseksi, suojaako tuotetta asetuksen 3 artiklan a kohdassa tarkoitettu ”voimassa oleva peruspatentti”, ja jos on, mitä nämä muut tai erilaiset perusteet ovat?

               4)

               Tarkoitetaanko 3 artiklan a kohdassa, että useita eri antigeenejä sisältävää yhdistelmärokotetta ”suojaa peruspatentti”, jos yhtä rokotteen antigeeneistä ”suojaa voimassa oleva peruspatentti”?

               5)

               Tarkoitetaanko 3 artiklan a kohdassa, että useita eri antigeenejä sisältävää yhdistelmärokotetta ”suojaa peruspatentti”, jos kaikkia tiettyä tautia vastaan suunnattuja antigeenejä ”suojaa voimassa oleva peruspatentti”?

               6)

               Sallitaanko lisäsuojatodistusasetuksessa ja erityisesti sen 3 artiklan b kohdassa lisäsuojatodistuksen antaminen yksittäiselle vaikuttavalle aineelle tai vaikuttavien aineiden yhdistelmälle silloin, kun

                           a)

                           yksittäistä vaikuttavaa ainetta tai vaikuttavien aineiden yhdistelmää suojaa lisäsuojatodistusasetuksen 3 artiklan a kohdassa tarkoitettu voimassa oleva peruspatentti; ja

                           b)

                           tuotteella, joka sisältää kyseistä yksittäistä vaikuttavaa ainetta tai vaikuttavien aineiden yhdistelmää yhdistettynä yhteen tai useampaan muuhun vaikuttavaan aineeseen, on joko direktiivin 2001/83/EY (2) tai direktiivin 2001/82/EY (3) mukaisesti annettu voimassa oleva lupa, ja tämä lupa on ensimmäinen lupa saattaa tuote lääkkeenä markkinoille?

      (1)  Lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 469/2009 (kodifioitu toisinto) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EUVL L 152, s. 1).

      (2)  Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/83/ETY (EYVL L 311, s. 1).

      (3)  Eläinlääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/82/ETY (EYVL L 311, s. 1).


title: Asia T-302/11: Kanne 10.6.2011 — HeidelbergCement v. komissio

text:
               13.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 238/28

         Kanne 10.6.2011 — HeidelbergCement v. komissio
   (Asia T-302/11)
   2011/C 238/49
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: HeidelbergCement AG (Heidelberg, Saksa) (edustajat: Rechtsanwalt U. Denzel ja Rechtsanwalt T. Holzmüller)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan komission 30.3.2011 tekemän päätöksen COMP/39.520 — Sementti ja sen oheistuotteet 1 ja 2 artiklan kantajaa koskevin osin SEUT 263 artiklan neljännen kohdan nojalla

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan nojalla.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu asetuksen (EY) N:o 1/2003 (1) 18 artiklan 3 kohdan rikkomiseen
               Riidanalaisessa päätöksessä rikotaan asetuksen N:o 1/2003 18 artiklan 3 kohtaa, koska siinä ei täsmennetä riittävällä tavalla tutkinnan kohdetta ja pyydetään yritystä koskevia tietoja, jotka eivät ole asetuksen N:o 1/2003 18 artiklassa tarkoitetulla tavalla ”tarvittavia” kilpailusääntöjen rikkomisen selvittämiselle.

                           —

                           Kantajalle ei ole riidanalaisessa päätöksessä eikä tutkimusmenettelyn muussa vaiiheessa ilmoitettu, mistä konkreettisesta toiminnasta sitä syytetään. Päätöksessä rikotaan tämän vuoksi asetuksen N:o 1/2003 18 artiklan 3 kohdan mukaista velvollisuutta ilmoittaa tutkimuksen tarkoitus. Unionin tuomioistuinten vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan päätöksessä on riittävällä tavalla kuvattava sen kohteena oleva toiminta, jotta asianosaiset ja tuomioistuimet voivat arvioida pyydettyjen tietojen tarpeellisuutta todistelun kannalta.

                           —

                           Päätöksessä pyydetään suuressa määrin uudelleen tietoja, jotka on jo toimitettu komissiolle vastauksessa aikaisempaan tiedonsaantipyyntöön. Tiedot, jotka kommissiolla jo on, eivät ole asetuksen N:o 1/2003 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla ”tarvittavia”.

                           —

                           Pyydetyt tiedot eivät liity millään tavalla komission ”epäilyyn”. Komissio käyttää väärin asetuksen N:o 1/2003 18 artiklan 3 kohdan mukaista toimivaltaansa kantajan yleiseen tutkimiseen (”Fishing Expedition”). Se ei voi käyttää asetuksen N:o 1/2003 17 artiklan mukaista tutkintavälinettä tällaisiin yleisiin markkinatutkimuksiin.

                           —

                           Komissio ylittää asetuksen N:o 1/2003 18 artiklan 3 kohdan mukaisen toimivaltansa, koska se velvoittaa riidanalaisessa päätöksessä kantajan analysoimaan ja arvioimaan pyydettyjä tietoja.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen
               Pyydettyjen tietojen laajuus, keinojen valinta ja lyhyiden määräaikojen asettaminen loukkaavat suhteellisuusperiaatetta.

                           —

                           Pyydettyjen tietojen kerääminen ja valmistelu määrätyssä muodossa on kantajalle suhteeton rasitus. Tämä rasitus ei ole suhteessa pyydettyjen tietojen yleisyyteen ja tutkimuksen tarkoitukseen.

                           —

                           Vastaukselle asetettu 12 viikon määräaika ja komission kieltäytyminen tämän määräajan pidentämisestä ovat suhteettomia. Kantajan on objektiivisesti mahdotonta noudattaa tätä määräaikaa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu SEUT 296 artiklan 2 kohdassa määrätyn perusteluvelvollisuuden rikkomiseen
               Riidanalaisessa päätöksessä rikotaan SEUT 296 artiklan 2 kohdan mukaisia vaatimuksia oikeustoimen asianmukaisista perusteluista, koska siitä ei käy ilmi, miksi komissio pyysi näin laajoja tietoja, noudatti asetuksen N:o 1/2003 18 artiklan 3 kohdan mukaista menettelyä ja asetti tällaisen määräajan.

                           —

                           Riidanalaisessa päätöksessä ei esitetä selvästi, mitä konkreettista toimintaa komissio tutkii, eikä sitä, miksi komissio tarvitsee erikoisen yksityiskohtaisia ja laajoja tietoja.

                           —

                           Komissio ei perustele sitä, miksi se katsoo aikaisemmista tietojensaantipyynnöistä poiketen kohtuulliseksi ja tarpeelliseksi noudattaa kantajaa vastaan asetuksen N:o 1/2003 18 artiklan 3 kohdan mukaista menettelyä.

                           —

                           Komissio ei perustele riittävästi, miksi se asettaa tällaisen lyhyen vastaamismääräajan ja miksi se kieltäytyy pidentämästä tätä määräaikaa.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu yleisen täsmällisyysperiaatteen loukkaamiseen
               Riidanalainen päätös ja siihen liittyvä kyselylomake loukkaavat kantajan mukaan yleisen täsmällisyysperiaatteen mukaisia vaatimuksia, koska ne ovat monin paikoin epäselviä, epätäsmällisiä ja ristiriitaisia, eivätkä sisällä selviä toimintaohjeita kantajalle. Kantaja ei voi epäilyksettä todeta, mitä sen on tarkasti tehtävä, jotta se välttäisi sakon vaaran. Komissio ei ole vastannut lainkaan tai riittävästi kantajan useisiin kysymyksiin ja täsmennystoivomuksiin.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu kantajan puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen
               Riidanalainen päätös loukkaa ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn Euroopan yleissopimuksen 6 artiklassa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 48 artiklan 2 kohdassa taattua kantajan puolustautumisoikeutta sikäli kuin siinä velvoitetaan kantaja myötävaikuttamaan aktiivisesti yritystietojen arviointiin ja analysointiin, jotka kuuluu komission näyttövelvollisuuteen.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1).


title: Asia C-445/11 P: Valitus, jonka Bavaria NV on tehnyt 31.8.2011 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-235/07, Bavaria NV v. Euroopan komissio, 16.6.2011 antamasta tuomiosta

text:
               19.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 340/8

         Valitus, jonka Bavaria NV on tehnyt 31.8.2011 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-235/07, Bavaria NV v. Euroopan komissio, 16.6.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-445/11 P)
   2011/C 340/14
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Bavaria NV (edustajat: advocaat O. W. Brouwer, advocaat P. W- Schepens ja advocaat N. Al-Ani)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen 16.6.2011 antaman tuomion 202–212, 252–255, 288, 289, 292–295, 306, 307 ja 335 kohta on kumottava

               —

               asia on palautettava unionin yleisen tuomioistuimen käsiteltäväksi tai riidanalainen päätös (1) on kumottava (kokonaan tai osittain)

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan unionin yleisessä tuomioistuimessa ja unionin tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

         Ensinnäkin
       valittaja katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti unionin oikeutta ja erityisesti SEUT 101 artiklan 1 kohtaa, että se on loukannut oikeusvarmuuden periaatetta ja että sen esittämät perustelut rikkomisen alkamisajankohdan määrittämiseksi ovat epäjohdonmukaisia. Kokous, joka pidettiin 27.2.1996, ei liity rikkomiseen eikä sitä voida pitää sellaisten kokousten lähtöpisteenä, joissa sovittiin kilpailunvastaisista menettelyistä. Siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin katsoo, että pelkästään se seikka, että 27.2.1996 pidetty kokous luokiteltiin ”Catherijne-kokoukseksi”, osoittaa, että kokouksella oli kilpailunvastainen tarkoitus, unionin yleinen tuomioistuin jättää ottamatta huomioon riidanalaisen päätöksen ja ylittää toimivaltansa. Sitä menetelmää, jota unionin tuomioistuin on käyttänyt todetakseen, että lukuisia kokouksia järjestettiin kilpailunvastaisessa tarkoituksessa, ei voida käyttää rikkomisen alkamisajankohdan määrittämiseksi. Unionin yleinen tuomioistuin on lisäksi osoittanut perusteluissaan epäjohdonmukaisuutta, kun se on katsonut, että yksi ainoa Inbevin ilmoitus voi riittää rikkomisen olemassaolon toteamiseksi.

         Toiseksi
       valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut ja soveltanut virheellisesti yhdenvertaisuusperiaatetta (eikä ole esittänyt riittäviä perusteluja), kun se on katsonut, ettei riidanalaista päätöstä voinut verrata aikaisempiin saman alan päätöksiin ja erityisesti päätökseen, jonka komissio teki asiassa 2003/569 — Interbrew/Alken-Maes. (2) Valittaja toteaa myös, ettei ollut objektiivisesti perusteltua kohdella eri tavalla niitä yrityksiä, joista oli kyse edellä mainituissa asioissa.

         Kolmanneksi
       unionin yleinen tuomioistuin on loukannut yhdenvertaisuusperiaatetta, rangaistusten taannehtivuuskiellon periaatetta, laillisuusperiaatetta ja suhteellisuusperiaatetta, koska se ei ole alentanut valittajalle määrätyn sakon määrää vaan soveltanut vuonna 2005 luotua (hyväksymäänsä) sakkoja koskevaa politiikkaa hallinnollisen menettelyn kestettyä unionin yleisen tuomioistuimenkin toteamalla tavalla liian pitkään yksinomaan komission passiivisuuden takia.

         Neljänneksi
       unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut ja soveltanut virheellisesti suhteellisuusperiaatetta, kun se on sallinut komission vahvistaa sakon laskentapohjan valittajan liikevaihdon perusteella siten, että se on laskenut mukaan valmisteverot, mikä on aiheuttanut sen, että valittajan merkitys kilpailun kannalta on yliarvioitu ja että valittajalle määrätyn sakon laskentapohja on vahvistettu liian suureksi.

         Viidenneksi
       unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti puolustautumisoikeuksia ja oikeutta hyvään hallintoon, kun se on katsonut, ettei valittajalle ollut tarpeen antaa mahdollisuutta tutustua siihen vastaukseen, jonka Inbev antoi väitetiedoksiantoon. Valittaja oli ilmoittanut riittävän selvästi, että kyseinen asiakirja sisälsi seikkoja, jotka olivat sille vastaisia.

      (1)  Komission 18.4.2007 tekemä päätös K(2007) 1697, joka koskee [EY] 81 artiklan soveltamista koskevaa menettelyä (asia COMP/B-2/37.766 — Alankomaiden olutmarkkinat).

      (2)  Komission 5.12.2001 tekemä päätös 2003/569/EY, joka koskee EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamista koskevaa menettelyä (asia nro IV/37.614/F3 PO/Interbrew ja Alken-Maes) (EYVL L 200, s. 1).


title: Asia T-383/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.1.2014 — Ferienhäuser zum See v. SMHV OHMI — Sunparks Groep (Sun Park Holidays) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Sun Park Holidays rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki Sunparks Holiday Parks — Suhteellinen hylkäämisperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/35

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.1.2014 — Ferienhäuser zum See v. SMHV OHMI — Sunparks Groep (Sun Park Holidays)
   (Asia T-383/12) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Sun Park Holidays rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki Sunparks Holiday Parks - Suhteellinen hylkäämisperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2014/C 52/65
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Ferienhäuser zum See GmbH (Marienmünster, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Boden ja I. Höfener)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Pohlmann)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Sunparks Groep NV (De Haan, Belgia)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 25.6.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 1928/2011-4), joka koskee Sunparks Groep NV:n ja Ferienhäuser zum See GmbH:n välistä väitementtelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 355, 17.11.2012.


title: Asia T-369/17: Kanne 13.6.2017 – Winkler v. komissio

text:
               31.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/46

         Kanne 13.6.2017 – Winkler v. komissio
   (Asia T-369/17)
   (2017/C 249/63)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Bernd Winkler (Grange, Irlanti) (edustaja: asianajaja A. Kässens)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan vastaajan 13.3.2017 kantajan valituksesta tekemän ratkaisun ja määräämään, että vastaajan on tehtävä päätös pääoman laskemisesta kantajan hakemuksen kirjaamisajankohtana 14.9.2011

               —

               toissijaisesti velvoittamaan vastaajan maksamaan kantajan eläketilille 19 920,39 euron korvauksen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu menettelyn kohtuullista kestoa koskevan periaatteen, oikeusvarmuuden periaatteen ja oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevan periaatteen loukkaamiseen sekä tiedotus- ja kuulemisvelvollisuuden noudattamatta jättämiseen

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu yhdenvertaisen kohtelun periaatteen, syrjintäkiellon periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen


title: Yhdistetyt asiat T-108/07 ja T-354/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2013 — Spira v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt ja määräävän markkina-aseman väärinkäyttö — Raakatimanttien markkinat — SOC-jakelujärjestelmä — Kantelun hylkäävä päätös — Yhteisön etua koskevan edellytyksen täyttymättä jääminen — Kantelijan prosessuaaliset oikeudet — Oikeus saada tutustua asiakirjoihin — Kantelun käsittelyä koskevat velvoitteet — Markkinoiden ulkopuolelle jäämisen vaikutukset — Ilmeinen arviointivirhe)

text:
               31.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2013 — Spira v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-108/07 ja T-354/08) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt ja määräävän markkina-aseman väärinkäyttö - Raakatimanttien markkinat - SOC-jakelujärjestelmä - Kantelun hylkäävä päätös - Yhteisön etua koskevan edellytyksen täyttymättä jääminen - Kantelijan prosessuaaliset oikeudet - Oikeus saada tutustua asiakirjoihin - Kantelun käsittelyä koskevat velvoitteet - Markkinoiden ulkopuolelle jäämisen vaikutukset - Ilmeinen arviointivirhe)
   2013/C 252/42
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Diamanthandel A. Spira BVBA (Anvers, Belgia) (edustajat: asianajajat Y. van Gerven, F. Louis, A. Vallery ja J. Bourgeois)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi F. Castillo de la Torre, R. Sauer ja J. Bourke, sitten F. Castillo de la Torre ja R. Sauer, avustajinaan, asiassa T-108/07 aluksi asianajaja S. Drakakakis ja solicitor T. Soames, sitten T. Soames, ja asiassa T-354/08 T. Soames)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: De Beers (Luxemburg, Luxemburg) ja De Beers UK Ltd, aikaisemmin The Diamond Trading Co. Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: aluksi solicitor W. Allan ja solicitor S. Horwitz sekä asianajaja J. Ysewyn, sitten W. Allan, J. Ysewyn ja solicitor N. Gràcia Malfeito, ja lopuksi asianajajat N. Gràcia Malfeito, B. van de Walle de Ghelcke ja J. Marchandise sekä solicitor P. Riedel)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanteet komission 26.1.2007 tekemästä päätöksestä (asia COMP/38.826/B-2 — Spira/De Beers/DTC Supplier of Choise) ja sen 5.6.2008 tekemästä päätöksestä (asia COMP/38.826/B-2 — De Beers/DTC Supplier of Choice), joilla hylättiin kantajan väliintulijoista tekemä kantelu, joka koski EY 81 ja EY 82 artiklan sellaista rikkomista raakatimanttien markkinoilla, joka johtui väliintulijoiden käyttämistä ”Supplier of Choise” -nimisistä jakelusopimuksista (SOC).

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanteet hylätään.

               2)

               Diamanthandel A. Spira BVBA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               De Beers ja De Beers UK Ltd vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 129, 9.6.2007.


title: Asia F-121/13: Kanne 16.12.2013 — ZZ v. komissio

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/53

         Kanne 16.12.2013 — ZZ v. komissio
   (Asia F-121/13)
   2014/C 52/104
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat D. de Abreu Caldas ja J.-N. Louis)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Niiden päätösten kumoaminen, jotka liittyvät kantajan eläkeoikeuksien siirtoon unionin eläkejärjestelmässä, jossa sovelletaan henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevaan 11 ja 12 artiklaan liittyviä uusia yleisiä täytäntöönpanosäännöksiä

      Vaatimukset

               —

               15.4.2013 tehty päätös, joka koskee kantajalle ennen komission palvelukseen tuloa kertyneiden eläkeoikeuksien hyvityslaskelmaa, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-403/09 PPU: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 23.12.2009 (Višje sodišče v Mariborun (Slovenian tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Jasna Detiček v. Maurizio Sgueglia (Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevat asiat — Asetus (EY) N:o 2201/2003 — Oikeutta lapsen huoltoon koskevat väliaikaiset toimenpiteet — Jäsenvaltiossa täytäntöönpanokelpoinen tuomio — Lapsen luvaton poisvieminen — Toinen jäsenvaltio — Toinen tuomioistuin — Lapsen huollon uskominen toiselle vanhemmalle — Toimivalta — Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely)

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/16

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 23.12.2009 (Višje sodišče v Mariborun (Slovenian tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Jasna Detiček v. Maurizio Sgueglia
   (Asia C-403/09 PPU) (1)

   (Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevat asiat - Asetus (EY) N:o 2201/2003 - Oikeutta lapsen huoltoon koskevat väliaikaiset toimenpiteet - Jäsenvaltiossa täytäntöönpanokelpoinen tuomio - Lapsen luvaton poisvieminen - Toinen jäsenvaltio - Toinen tuomioistuin - Lapsen huollon uskominen toiselle vanhemmalle - Toimivalta - Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely)
   2010/C 63/24
   Oikeudenkäyntikieli: sloveeni

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Višje sodišče v Mariboru

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Jasna Detiček

      Vastaaja: Maurizio Sgueglia

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annetun asetuksen (EY) N:o 2201/2003 (EUVL L 338, s. 1) 20 artiklan tulkinta — Väliaikaiset toimenpiteet ja turvaamistoimet — Jäsenvaltiossa A olevan tuomioistuimen toimivalta ratkaista väliaikaisesti lapsen huoltajuuden palauttamista koskeva vaatimus, kun pääasian tutkiva tuomioistuin — joka käsittelee avioerohakemuksen — on jäsenvaltiossa B

      Tuomiolauselma

   Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 20 artiklaa on tulkittava siten, että pääasiassa kysymyksessä olevien kaltaisissa olosuhteissa siinä ei sallita jäsenvaltion tuomioistuimen toteuttaa vanhempainvastuuta koskevaa väliaikaista toimenpidettä, jolla tämän jäsenvaltion alueella olevan lapsen huolto uskotaan yhdelle lapsen vanhemmista, kun toisen jäsenvaltion tuomioistuin, joka on kyseisen asetuksen mukaan toimivaltainen tutkimaan lapsen huoltoa koskevan pääasian, on jo antanut tuomion, jossa lapsen huolto uskotaan väliaikaisesti toiselle vanhemmalle, ja kun tämä tuomio on jo julistettu täytäntöönpanokelpoiseksi ensiksi mainitussa jäsenvaltiossa.

      (1)  EUVL C 312, 19.12.2009.


title: Asia C-67/16 P: Valitus, jonka Comunidad Autónoma de Cataluña ja Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) ovat tehneet 5.2.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-465/13, Comunidad Autónoma de Cataluña ja CTTI v. komissio, 26.11.2015 antamasta tuomiosta

text:
               4.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/15

         Valitus, jonka Comunidad Autónoma de Cataluña ja Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) ovat tehneet 5.2.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-465/13, Comunidad Autónoma de Cataluña ja CTTI v. komissio, 26.11.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-67/16 P)
   (2016/C 118/18)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittajat: Comunidad Autónoma de Cataluña ja Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) (edustajat: asianajajat J. L. Buendia Sierra ja A. Lamadrid de Pablo)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio ja SES Astra

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa 26.11.2015 annetun unionin yleisen tuomioistuimen tuomion

               —

               ratkaisee lopullisesti kumoamiskanteen ja kumoaa 19.6.2013 annetun komission päätöksen (1)

               —

               velvoittaa Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksenalaisella tuomiolla vahvistettiin komission valtiontukipäätös, joka liittyi Espanjan viranomaisten toteuttamiin useisiin toimenpiteisiin, joilla pyrittiin takaamaan se, että maanpäällisen digitaalitelevision signaali ulottuisi syrjäisille alueille, joilla elää vain 2,5 prosenttia väestöstä. Päätöksessä myönnettiin, että kun asiaa tarkasteltiin aineellisesti, että kyseistä palvelua tarjottu markkinoilla ilman valtion interventiota. Tästä huolimatta siinä katsottiin, ettei kyse ole yleistä taloudellista etua koskevasta palvelusta sen vuoksi, että kun asiaa tarkasteltiin muodollisesti, viranomaiset eivät olleet määritelleet ja osoittaneet sitä ”selvästi”. Siinä todettiin myös, ettei näillä joka tapauksessa ollut oikeutta valita tiettyä teknologiaa yleishyödyllistä taloudellista palvelua organisoidessaan.

      Ensimmäinen ja ainoa valitusperuste: SEUT 14 artikan, SEUT 106 artiklan 2 kohdan ja SEUT 107 artiklan 1 kohdan sekä EUT-sopimuksen pöytäkirjan N:o 26 yleistä etua koskevia palveluja ja EUT-sopimuksen pöytäkirjan N:o 29 jäsenvaltioiden julkisen palvelun yleisradiotoimintaa koskevia määräyksiä tulkittaessa on tapahtunut oikeudellisia virheitä

   Valituksenalaisessa tuomiossa on erityisesti seuraavat virheet:

               —

               ilmeiselle arviointivirheelle asetettu raja on selvästi ylitetty tutkittaessa, olivatko viranomaiset selvästi määritelleet ja osoittaneet yleishyödyllisen taloudellisen palvelun

               —

               jäsenvaltioiden laajaa harkintamarginaalia, jota käytetään sekä yleishyödyllistä taloudellista palvelua määritettäessä että organisoitaessa ja joka käsittää näin ollen yleishyödyllisen taloudellisen palvelun tarjoamistavat sekä konkreettisen teknologian valinnan, oli aiheettomasti rajoitettu, ja näin on siitä riippumatta, sisältyivätkö nämä määrittelytoimenpiteeseen vai erilliseen toimenpiteeseen

               —

               sovellettavaa Espanjan oikeutta on tulkittu väärin

               —

               Siinä ei ole katsottu, että yleishyödyllisen taloudellisen palvelun määrittäminen ja sen tarjoamisen antaminen yhdelle tai useammalle yritykselle voi tapahtua yhdellä tai useammalla toimenpiteellä

               —

               siinä ei ole katsottu, etteivät yleishyödyllisen taloudellisen palvelun määrittäminen ja sen tarjoamisen antaminen edellyttäneet tietyn konkreettisen muotoilun tai ilmaisun käyttämistä, vaan aineellista ja toiminnallista tarkastelua

               —

               siinä katsottiin, ettei EUT-sopimuksen pöytäkirjan N:o 29 eikä EU-sopimuksen yleisradiotoimintaa koskevia määräyksiä voitu soveltaa.

      (1)  Valtiontuesta SA.28599 (C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)), jota Espanjan kuningaskunta on myöntänyt maanpäällisen verkon digitaalitelevisiolle syrjäisillä ja vähemmän kaupungistuneilla alueilla (Castilla-La Manchan ulkopuolella) 19.6.2013 annettu komission päätös 2014/489/EU (EUVL 2014, s. 217, s. 52).


title: Asia C-626/11 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.9.2013 — Valittajina Polyelectrolyte Producers Group ja SNF SAS sekä muina osapuolina Euroopan kemikaalivirasto (ECHA), Euroopan komissio ja Alankomaiden kuningaskunta (Muutoksenhaku — Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) — Kemikaalien rekisteröinti, arviointi ja lupamenettelyt — Asetus (EY) N:o 1907/2006 (REACH-asetus) — 57 ja 59 artikla — Luvanvaraiset aineet — Akryyliamidin tunnistaminen erityistä huolta aiheuttavaksi aineeksi — Sisällyttäminen ehdotettujen aineiden luetteloon — Julkaiseminen kemikaaliviraston verkkosivuilla — Kumoamiskanne, joka on nostettu ennen tätä julkaisemista — Tutkittavaksi ottaminen)

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/17

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.9.2013 — Valittajina Polyelectrolyte Producers Group ja SNF SAS sekä muina osapuolina Euroopan kemikaalivirasto (ECHA), Euroopan komissio ja Alankomaiden kuningaskunta
   (Asia C-626/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) - Kemikaalien rekisteröinti, arviointi ja lupamenettelyt - Asetus (EY) N:o 1907/2006 (REACH-asetus) - 57 ja 59 artikla - Luvanvaraiset aineet - Akryyliamidin tunnistaminen erityistä huolta aiheuttavaksi aineeksi - Sisällyttäminen ehdotettujen aineiden luetteloon - Julkaiseminen kemikaaliviraston verkkosivuilla - Kumoamiskanne, joka on nostettu ennen tätä julkaisemista - Tutkittavaksi ottaminen)
   2013/C 344/27
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Polyelectrolyte Producers Group ja SNF SAS (edustajat: avocat R. Cana ja avocat K. Van Maldegem)

      Muut osapuolet: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) (asiamiehet: M. Heikkilä ja W. Broere, avustajanaan advocaat J. Stuyck), Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: C. Wissels ja B. Koopman) ja Euroopan komissio (asiamiehet: P. Oliver ja E. Manhaeve)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu seitsemäs jaosto) asiassa T-1/10, Polyelectrolyte Producers Group ja SNF v. ECHA, 21.9.2011 antamasta määräyksestä, jolla jätettiin tutkimatta kanne, jossa vaadittiin kumoamaan Euroopan kemikaaliviraston (ECHA) 7.12.2009 tekemä päätös, joka koski akryyliamidin (EY nro 201 — 173 — 7) tunnistamista aineeksi, joka täyttää kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (EUVL L 396, s. 1) 57 artiklan mukaiset edellytykset, asetuksen 59 artiklan mukaisesti — Toimenpiteet, jotka voivat olla kanteen kohteena

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-1/10, PPG ja SNF vastaan ECHA, 21.9.2011 antama määräys kumotaan.

               2)

               Asia palautetaan unionin yleiseen tuomioistuimeen.

               3)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 39, 11.2.2012.


title: Asia T-48/08: Kanne 28.1.2008 — Fusco v. SMHV — Fusco International (FUSCOLLECTION)

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/37

         Kanne 28.1.2008 — Fusco v. SMHV — Fusco International (FUSCOLLECTION)
   (Asia T-48/08)
   (2008/C 92/74)
   Kannekirjelmän kieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Vincenzo Fusco (edustaja: asianajaja B. Saguatti)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Antonio Fusco International SA Luxemburg, Luganon sivuliike (Lugano, Sveitsi)
   Vaatimukset

               —

               Toisen valituslautakunnan 24.10.2007 tekemä päätös on kumottava ja sitä on muutettava siten, että kantajan valituslautakunnassa esittämää valitusta on pidettävä perusteltuna ja näin ollen väite on hyväksyttävä.

               —

               SMHV ja mahdollinen väliintulija Antonio Fusco International SA on velvoitettava korvaamaan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut sekä valituslautakunnassa ja väiteosastossa käydyistä menettelyistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Antonio Fusco International SA, Luxemburg, Luganon sivuliike

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki FUScollection (rekisteröintihakemus N:o 1 503 366) luokkiin 9, 18 ja 25 kuuluvia tavaroita varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön tavaramerkki (N:o 727 375) ja italialainen tavaramerkki (N:o 489 262) ”ENZO FUSCO” luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 12 päivänä syyskuuta 2002 asiassa C-152/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi 86/609/ETY – Puutteellinen täytäntöönpano)

text:
9.11.2002                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                 C 274/9
3)     a)   a)Perushoito ja kodinhoito, jonka kotisairaanhoitopalvelu       1)     Ranskan tasavalta ei ole noudattanut kokeisiin ja muihin
            antaa fyysisesti tai taloudellisesti avun tarpeessa oleville           tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten suojelua koske-
            henkilöille, ovat sellaisia palveluita, jotka liittyvät lähei-         vien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräys-
            sesti sosiaalihuoltoon ja sosiaaliturvaan kuudennen direk-             ten lähentämisestä 24 päivänä marraskuuta 1986 annetun
            tiivin 77/388/ETY 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan                     neuvoston direktiivin 86/609/ETY mukaisia velvoitteitaan,
            g alakohdassa tarkoitetulla tavalla.                                   koska se ei ole toteuttanut tämän direktiivin 4 artiklan,
                                                                                7 artiklan 3 kohdan, 11 artiklan, 12 artiklan 2 kohdan,
       b)   Verovelvollinen voi vedota kansallisessa tuomioistuimessa              18 artiklan 1 ja 3 kohdan sekä 22 artiklan 1 kohdan
            kuudennen direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan                           asianmukaisen täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä.
            A kohdan 1 alakohdan g alakohdassa tarkoitettuun
            verosta vapauttamiseen tämän säännöksen kanssa yhteen-          2)     Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
            soveltumattomia kansallisia säännöksiä vastaan. Kansal-                kulut.
            liselle tuomioistuimelle kuuluu sen määritteleminen, onko
            verovelvollinen kaikkien merkityksellisten seikkojen va-        (1 ) EYVL C 176, 24.6.2000.
            lossa kyseisessä säännöksessä tarkoitettu luonteeltaan
            yhteiskunnalliseksi tunnustettu laitos.
( 1) EYVL C 176, 24.6.2000.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (kuudes jaosto)
                                                                                10 päivänä syyskuuta 2002
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                            asiassa C-172/00 (Landgericht Kölnin esittämä ennakko-
                             (viides jaosto)                                ratkaisupyyntö), Ferring Arzneimittel GmbH vastaan
                                                                                Eurim-Pharm Arzneimittel GmbH ( 1)
                     12 päivänä syyskuuta 2002
                                                                            (EY 28 ja EY 30 artiklan tulkinta – Lääkkeet – Rinnakkais-
                                                                            tuontiluvan peruuttaminen sen jälkeen, kun lääkkeen mark-
asiassa C-152/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                      kinoille saattamista koskevan luvan haltija on luopunut
                        Ranskan tasavalta ( 1)                                             tästä viitelupana käytetystä luvastaan)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-                                              (2002/C 274/14)
        vi 86/609/ETY – Puutteellinen täytäntöönpano)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                           (2002/C 274/13)
                                                                            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                         tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                      Asiassa C-172/00, jonka Landgericht Köln (Saksa) on saattanut
                                                                            EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-
                                                                            väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
                                                                            olevassa asiassa Ferring Arzneimittel GmbH ja Eurim-Pharm
Asiassa C-152/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-                  Arzneimittel GmbH ennakkoratkaisun EY 28 ja EY 30 artiklan
nään L. Ström ja J.-F. Pasquier) vastaan Ranskan tasavalta                  tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien
(asiamiehinään aluksi K. Rispal-Bellanger ja C. Vasak, ja                   kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja F. Macken sekä tuoma-
sittemmin C. Vasak ja G. de Bergues), jossa kantaja vaatii                  rit C. Gulmann (esittelevä tuomari), J.-P. Puissochet, V. Skouris
yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasavalta ei              ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: L. A. Geelhoed,
ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoit-                 kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 10.9.2002
teitaan, koska se ei ole pannut täydellisesti ja asianmukaisesti            tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
täytäntöön kokeisiin ja muihin tieteellisiin tarkoituksiin käytet-
tävien eläinten suojelua koskevien jäsenvaltioiden lakien, ase-             1)     EY 28 artikla on esteenä sellaiselle kansalliselle sääntelylle,
tusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 24 päivänä                     jonka mukaan siitä, että lääkkeen markkinoille saattamista
marraskuuta 1986 annettua neuvoston direktiiviä 86/609/ETY                         koskeva lupa peruutetaan sen haltijan hakemuksesta, seuraa,
(EYVL L 358, s. 1) ja erityisesti sen 4, 7, 11, 12, 18 ja                          että tätä lääkettä varten myönnetty rinnakkaistuontilupa lakkaa
22 artiklaa, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien                      automaattisesti olemasta voimassa.
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit
S. von Bahr ja A. La Pergola (esittelevä tuomari), julkisasiamies:          2)     Sillä, saatetaanko lääkkeen uusi versio markkinoille ainoastaan
L. A. Geelhoed, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl,                    tuontijäsenvaltiossa vai onko sitä markkinoilla myös muissa
on antanut 12.9.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on                              jäsenvaltioissa, ei ole vaikutusta ensimmäiseen kysymykseen
seuraava:                                                                          annettuun vastaukseen.


title: Asia C-689/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 21.12.2015 – W. F. Gözze Frottierweberei GmbH ja Wolfgang Gözze v. Verein Bremer Baumwollbörse

text:
               4.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 21.12.2015 – W. F. Gözze Frottierweberei GmbH ja Wolfgang Gözze v. Verein Bremer Baumwollbörse
   (Asia C-689/15)
   (2016/C 118/09)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: W. F. Gözze Frottierweberei GmbH ja Wolfgang Gözze

      Vastapuoli: Verein Bremer Baumwollbörse

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voiko yksittäiselle haltijalle kuuluvan tavaramerkin käyttö tarkastusmerkkinä olla yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 9 artiklan 1 kohdassa ja 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tavaramerkille ominaista käyttöä niiden tavaroiden osalta, joita varten sitä käytetään?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko tällainen tavaramerkki julistettava yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohdan, luettuna yhdessä 7 artiklan 1 kohdan g alakohdan kanssa, nojalla mitättömäksi tai, kun sovelletaan analogian perusteella yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 73 artiklan c kohtaa, menetetyksi, jos tavaramerkin haltija ei takaa merkkiin yleisön keskuudessa liitettyjen laatuodotusten toteutumista käyttöluvan haltijoiden säännöllisillä laatutarkastuksilla?

      (1)  EUVL L 78, s. 1.


title: Asia F-106/11: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 26.6.2013 — BM v. EKP (Henkilöstö — EKP:n henkilöstö — Kurinpitomenettely — Kurinpitoseuraamus — Kirjallinen varoitus)

text:
               31.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/44

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 26.6.2013 — BM v. EKP
   (Asia F-106/11) (1)

   (Henkilöstö - EKP:n henkilöstö - Kurinpitomenettely - Kurinpitoseuraamus - Kirjallinen varoitus)
   2013/C 252/74
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: BM (Frankfurt am Main, Saksa) (edustajat: asianajajat L. Levi ja M. Vandenbussche)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki (asiamiehet: aluksi P. Embley, M. López Torres ja E. Carlini, sitten M. López Torres ja E. Carlini, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus sen henkilöstöhallinnon, budjetoinnin ja organisaatiosuunnittelun pääosaston varapääjohtajan tekemän sen päätöksen kumoamiseksi, jolla kantajalle on annettu kirjallinen varoitus kurinpitoseuraamuksena

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               BM vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan keskuspankin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 25, 28.1.2012, s. 68.


title: Asia C-285/13 P: Valitus, jonka Bimbo, SA on tehnyt 24.5.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-277/12, Bimbo, SA vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 20.3.2013 antamasta tuomiosta

text:
               31.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/13

         Valitus, jonka Bimbo, SA on tehnyt 24.5.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-277/12, Bimbo, SA vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 20.3.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia C-285/13 P)
   2013/C 252/21
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Bimbo, SA (edustaja: abogado N. Fernández Fernández-Pacheco)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), Café do Brasil SpA

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               ensisijaisesti kumoaa osittain 20.3.2013 annetun tuomion, jolla hylättiin yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus N:o 3 478 311 tavaramerkin ”Caffé KIMBO & design” rekisteröimisestä seuraaville luokan 30 tavaroille ”kahvi, tee, kaakao, sokeri, riisi, tapioka, saago, kahvinkorvike, jauhot, makeiset jäätelöt, hunaja, siirapit, hiiva, leivinjauhe, suola, sinappi, etikka, kastikkeet (mauste-), relissi, jää”, ja vahvistaa saman tuomion siltä osin kuin siinä hylättiin yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus N:o 3 478 311 tavaramerkin ”Caffé KIMBO & design” rekisteröimisestä ”viljavalmisteille, leivälle ja leivonnaisille”

               —

               toissijaisesti kumoaa osittain unionin yleisen tuomioistuimen 20.3.2013 antaman tuomion, jolla hylättiin yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus N:o 3 478 311 tavaramerkin ”Caffé KIMBO & design” rekisteröimisestä seuraaville luokan 30 tavaroille ”jauhot, sokerimakeiset, jäätelöt, hiiva ja leivinjauhe”, ja vahvistaa tuomion siltä osin kuin siinä hylättiin yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus N:o 3 478 311 tavaramerkin ”Caffé KIMBO & rekisteröimisestä””viljavalmisteille, leivälle ja leivonnaisille”

               —

               velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksen perustelut ovat seuraavat:

               —

               Asetuksen (EY) N:o 2868/95 (1) 19 sääntö
               Yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen N:o 3 478 311, ”Caffé KIMBO & Design”, ja aikaisemman Espanjan tavaramerkkirekisteröinnin N:o 291 655, BIMBO, jotka molemmat on tarkoitettu luokkaan 30 kuuluville tavaroille, välisen sekaannusvaaran arvioinnissa aikaisempaa tavaramerkkiä ei valittajan mukaan otettu huomioon rekisteröitynä tavaramerkkinä vaan yleisesti tunnettuna tavaramerkkinä.
               Valittajan mukaan se osoitti asianmukaisesti aikaisemman rekisteröinnin, joka oli ja on edelleen voimassa, huolimatta siitä, ettei hakemuksen uudistamisen osoittavaa asiakirjaa ole esitetty.

               3.2.

                           —

                           Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (EY) N:o 207/2009 (2) 8 artiklan 1, 2, 4 ja 5 kohta sekä Pariisin yleissopimuksen 6 a artikla
                           Yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen N:o 3 478 311, ”Caffé KIMBO & Design”, ja aikaisemman Espanjan tavaramerkkirekisteröinnin N:o 291 655, BIMBO, jotka molemmat on tarkoitettu luokkaan 30 kuuluville tavaroille, välisen sekaannusvaaran arvioinnissa aikaisempaa tavaramerkkiä ei valittajan mukaan otettu huomioon laajalti tunnettuna tavaramerkkinä vaan yleisesti tunnettuna tavaramerkkinä.
                           Valittaja väittää osoittaneensa, että BIMBO on laajalti tunnettu tavaramerkki, viittaamalla unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-357/11 14.12.2012 antamaan tuomioon, jossa todettiin, että BIMBO on laajalti tunnettu tavaramerkki.
                           Riippumatta siitä, pidetäänkö tavaramerkkiä BIMBO yleisesti tunnettuna vai laajalti tunnettuna tavaramerkkinä, tavaroiden vertailu osoittaa valittajan mukaan huomattavan sekaannusvaaran, jota ei kuitenkaan otettu huomioon, koska unionin yleinen tuomioistuin piti tavaramerkkejä riittävän erilaisina, jotta sekaannukset samankaltaisten, samaa alkuperää olevien, samalle kohderyhmälle tarkoitettujen ja samojen myyntikanavien kautta kulkevien tavaroiden välillä voidaan välttää.
                           Tarkemmassa vertailussa olisi valittajan mukaan käynyt ilmi, että huomattava sekaannusvaara on olemassa, mistä syystä rekisteröinti olisi pitänyt evätä kaikkien luokan 30 tavaroiden osalta, mukaan lukien ”jauhot, sokerimakeiset, jäätelöt, hiiva ja leivinjauhe”.
                           Riippumatta siitä, pidetäänkö tavaramerkkiä BIMBO yleisesti tunnettuna vai laajasti tunnettuna tavaramerkkinä, merkkien vertailu osoittaa valittajan mukaan huomattavan sekaannusvaaran. Valittajan mukaan on osoitettu, että BIMBO-tavaramerkin tunnettuus on 92 prosenttia ja markkinaosuus 60 prosenttia ja että se ansaitsee saada erityistä suojaa. Niinpä yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus N:o 3 478 311, jolla vaadittiin tavaramerkkiä ”Caffé KIMBO & Design”, olisi valittajan mukaan pitänyt hylätä kokonaisuudessaan luokan 30 tavaroiden osalta.
                           Valittajan mukaan yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen N:o 3 478 311, ”Caffé KIMBO & Design”, hyväksyminen johtaa perusteettomaan hyötymiseen aikaisemman tavaramerkin erottamiskyvystä ja maineesta ja on näin ollen vahingoksi sille.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13.12.1995 annettu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, s. 1).

      (2)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


title: Asia C-448/10 P: Valitus, jonka ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA on tehnyt 15.9.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-62/08, ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA v. Euroopan komissio, 1.7.2010 antamasta tuomiosta

text:
               20.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 317/20

         Valitus, jonka ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA on tehnyt 15.9.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-62/08, ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA v. Euroopan komissio, 1.7.2010 antamasta tuomiosta
   (Asia C-448/10 P)
   ()
   2010/C 317/36
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA (edustajat: asianajajat T. Salonico, G. Barone ja A. Marega)

      Vastapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa valituksenalaisen tuomion (1) ja riidanalaisen päätöksen (2) siltä osin kuin niissä kiistetään riidanalaisen toimenpiteen korvaus- ja hyvitysluonne ja pidetään sitä sen sijaan laittomana ja soveltumattomana valtiontukena ja/tai

               —

               kumoaa valituksenalaisen tuomion siltä osin kuin siinä hylätään väite siitä, että päätökseen sisältyvä takaisinperintävaatimus on ristiriidassa luottamuksensuojan periaatteen kanssa, ja siten kumoaa päätöksen siltä osin kuin siinä velvoitetaan Italia viipymättä perimään tuet korkoineen takaisin edunsaajilta ja

               —

               velvoittaa komisison korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää, että valituksenalainen tuomio on virheellinen ja että se on siten kumottava, koska

               1)

               SEUT 107 ja SEUT 108 artiklaa on rikottu, koska tuomion perustelut ovat ristiriitaiset ja koska tuomio on ilmeisen virheellinen todistusaineiston, joka liittyy riidanalaisen toimenpiteen tulkitsemiseen valtiontueksi eikä valittajan hyväksi suoritetuksi korvaamistoimeksi, vääristämisen vuoksi. Yleinen tuomioistuin erehtyi, kun se tulkitsi rajoitetusti kansallisia oikeussääntöjä ja kansallista oikeuskäytäntöä, joihin valittaja vetosi ensimmäisessä oikeusasteessa ja jotka osoittavat, että riidanalainen toimenpide ei ollut valtiontukea vaan sillä jatkettiin Italian lainsäätäjän vuonna 1962 alun perin säätämän korvaamistavan, jonka komissio ja unionin yleinen tuomioistuin olivat hyväksyneet, soveltamista.

               2)

               Asetuksen (EY) N:o 659/1999 (3) 14 artiklan 1 kohtaa on tulkittu virheellisesti, koska unionin yleinen tuomioistuin totesi ristiriitaisiin ja riittämättömiin perusteluihin tukeutuen, että päätökseen sisältynyt takaisinperintävaatimus ei ollut ristiriidassa luottamuksensuojan periaatteen kanssa. Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio on virheellinen ja perusteluiltaan puutteellinen siltä osin kuin siinä hylättiin väite siitä, että Italian viranomaisten vuoden 1991 lopulla esittämää selvitystä siitä, että Terni-tariffin soveltamisajan ensimmäisellä jatkamisella oli edelleen alkuperäinen korvaamistavoite, koskeva komission pitkään jatkunut hiljaisuus on seikka, jonka perusteella valittajalle on syntynyt perusteltu luottamus siihen, etteivät Terni-tariffin jatkamiset, joihin riidanalainen toimenpide kuuluu, olleet valtiontukea.

      (1)  Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-62/08 1.7.2010 antama tuomio.

      (2)  Valtiontuesta C 36/A/06 (ex NN 38/06), jota Italia on myöntänyt yrityksille ThyssenKrupp, Cementir ja Nuova Terni Industrie Chimiche, 20.11.2007 tehty komission päätös 2008/408/EY (EUVL L 144, s. 37).

      (3)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen [88] artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1).


title: Giorgio Lebedefin 28.2.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-42/97)

text:
N:o C 166/14         1 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       31.5.97
Giorgio Lebedefin 28.2.1997 Euroopan yhteisöjen komis              Périgueux ( Ranska ), Serval, kotipaikka Sainte Eanne
                  siota vastaan nostama kanne                       ( Ranska ), Besnier Industrie, kotipaikka Bourgbarre ( Rans
                           Asia T-42/97)                            ka ), Sovida, kotipaikka Chateaubriand ( Ranska ), Sica
                                                                    Ouest Elevage, kotipaikka Ploudaniel ( Ranska ), Guinde,
                            97/C 166/31                             kotipaikka Montauban de Bretagne (Ranska ), Tarbou
                                                                    riech, kotipaikka Villeneuve sur Lot ( Ranska ), Mamellor,
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     kotipaikka Charnay les Macon ( Ranska ), Coopagri Bre
                                                                    tagne, kotipaikka Landerneau (Ranska ), Collet et Com
Giorgio Lebedef, kotipaikka Senningerberg ( Luxemburg )             pagnie, kotipaikka Chateaubourg ( Ranska ), Kermene SA,
on nostanut 28.2.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen               kotipaikka Saint Jacut du Mene ( Ranska ) ja Vals, koti
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö             paikka Champagne ( Ranska ), ovat nostaneet 7.3.1997 Eu
jen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja             roopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui
Gilles Bounéou, Luxemburg, ja prosessiosoite Luxembur              messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
gissa asianajotoimisto Gilles Bounéou, 15 avenue du Bois .          Kantajien edustaja on asianajaja Deborah Kryvian, Rouen,
                                                                    ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Marc
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois             Loesch, 11 rue Goethe .
tuin
                                                                    Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                    tuin
— ensisijaisesti kumoa implisiittisen hylkäyspäätöksen,
     jolla hylättiin Giorgio Lebedefin hakemus luvasta hoi
     taa tilapäisesti ammattiyhdistystehtäviä,                      — kumoaa komission 8.1.1 997 antaman asetuksen (EY)
                                                                            Nro 18/97, ja
— toissijaisesti ja siltä osin kuin on tarpeellista
                                                                    — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                            lut.
     — katsoo, että menettely, josta käytetään nimeä
          " lupa hoitaa tilapäisesti ammattiyhdistystehtäviä ",
          on lainvastainen,                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     — kumoaa komission päätöksen olla lakkauttamatta               Kantajat, jotka ovat ranskalaisia naudanlihaa tuottavia yh
          kaikkia aikaisemmin myönnettyjä lupia hoitaa tila        tiöitä ja jotka ovat jo nostaneet ensimmäisen oikeusasteen
                                                                    tuomioistuimessa kanteen neuvoston asetuksesta N:o 2222/
          päisesti ammattiyhdistystehtäviä,
                                                                    96 ( 1 ) ja komission asetuksesta N:o 2311 /96 ( 2 ), vaativat
     — velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeuden             tässä asiassa naudanliha-alalla säädettyjen palkkiojärjestel
          käyntikulut.                                              mien soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännök
                                                                    sistä annetun asetuksen ( ETY) N:o 3886/92 muuttamisesta
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 8 päivänä tammikuuta 1997 annetun komission asetuksen
                                                                    ( EY ) N:o 18/97 ( 3 ) kumoamista, koska siinä nostetaan
Kantaja, joka on Action & Defense — Luxembourg -nimi               Saksaa koskevaa naudan ruhon referenssipainoa 103 ki
sen ammattiyhdistyksen jäsen, katsoo, että kun komissio             logrammasta 112 kilogrammaan.
on kieltäytynyt toisaalta myöntämästä hänelle " lupaa hoi
taa tilapäisesti ammattiyhdistystehtäviä " edellä mainitun          Kantajat vetoavat epäyhdenvertaiseen kohteluun ja kilpai
ammattiyhdistyksen edustajana ja toisaalta ratkaisemasta,           lua vääristävään syrjintään . Ne väittävät, että Saksaa kos
ovatko ammattiyhdistystehtävien tilapäiseen hoitamiseen             kevan ruhon referenssipainon nostaminen Ranskalle vah
aikaisemmin myönnetyt luvat lainmukaisia ja päteviä , se            vistettua referenssipainoa korkeammalle ilman, että toimi
merkitsee, että henkilöstösääntöjen 24 a, 25 , 37, 38 ja            valtaisille ranskalaisille järjestöille annetaan mitään
39 artiklaa, komission ja ammattijärjestöjen välisiä suhtei        harkintavaltaa, johtaa, kuten edellisissä kanteissa on jo to
ta koskevaa puitesopimusta ja kansainvälisen työjärjestön           dettu, kilpailun vääristymiseen saksalaisten tuottajien vä
ILO:n julkisen sektorin palvelussuhteen ehtoja koskevaa,            littömäksi hyödyksi .
25.2.1981 voimaan tulluttaa yleissopimusta N:o 151 on ri
kottu .                                                             (') Asia T- 14/9 7 (EYVL N:o C 94 , 22.3.1997 ) ja asia T-15/97
                                                                          ( EYVL N:o C 94, 22.3.1997 ).
                                                                    (2 ) Asia T-20/97 ( EYVL N:o C 94, 22.3.1997).
                                                                    ( 3 ) EYVL N:o L 5 , 9.1.1997, s . 17.
Sofivon ym. 7.3.1997 Euroopan yhteisön komissiota vas
                       taan nostama kanne
                          ( Asia T-61 /97 )                         Societe Generalen 10.3.1997 Euroopan yhteisöjen komis
                                                                                siota vastaan nostama kanne
                            97/C 166/32
                                                                                (Asia T-62/97)
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                                ( 97/C 166/33 )
Sofivo, kotipaikka Conde sur Vire ( Ranska ), Sofivo Pro                             (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
duction, kotipaikka Brece ( Ranska ), Sovinor, kotipaikka
Conde sur Vire ( Ranska ), Denkavit France, kotipaikka              Societe Generale, kotipaikka Pariisi, on nostanut
Montreuil-Bellay ( Ranska ), Sobeval Viande, Kotipaikka              10.3.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen


title: Asia F-105/07: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 6.3.2008 — R bis v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Kanne — Vahingonkorvauskanne — Koeajan olosuhteet — Koeajan jatkaminen — Vakinaistaminen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               9.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 116/32

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 6.3.2008 — R bis v. komissio
   (Asia F-105/07)
   (Henkilöstö - Virkamiehet - Kanne - Vahingonkorvauskanne - Koeajan olosuhteet - Koeajan jatkaminen - Vakinaistaminen - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   (2008/C 116/60)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: R bis (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja O. Martins)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Oikeudenkäynnin kohde
   Nimittävän viranomaisen 13.2.2007 tekemän sen päätöksen kumoaminen, jolla hylättiin kantajan 8.11.2006 esittämät valitus ja vaatimus, jotka koskivat sen vahingon korvaamista, jonka kantaja väittää kärsineensä komission virheellisen toiminnan johdosta muun muassa hänen virkamiehen koeaikansa yhteydessä — Vahingonkorvausvaatimus
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asia T-307/08: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 20.10.2009 — Aldi Einkauf v. SMHV — Goya Importaciones y Distribuciones (4 OUT Living) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin 4 OUT Living rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen kuviomerkki Living & Co — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               5.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/21

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 20.10.2009 — Aldi Einkauf v. SMHV — Goya Importaciones y Distribuciones (4 OUT Living)
   (Asia T-307/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin 4 OUT Living rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen kuviomerkki Living & Co - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2009/C 297/30
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Saksa) (edustajat: asianajajat N. Lützenrath, U. Rademacher, L. Kolks ja C. Fürsen)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamiehet: R. Manea ja G. Schneider)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Goya Importaciones y Distribuciones SL (Cuarte de Huerva, Espanja)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 7.5.2008 tekemän sen päätöksen (asia R 1199/2007-1) kumoaminen, joka koskee Importaciones y Distribuciones, SL:n ja Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 260, 11.10.2008.