title: Asia C-553/03 P: Panhellenic Union of Cotton Ginners and Exportersin 30.12.2003 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston (laajennettu kokoonpano) 16.10.2003 antamasta tuomiosta asiassa T-148/00, Panhellenic Union of Cotton Ginners and Exporters vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, väliintulĳana vastaajan puolella Helleenien tasavalta

text:
C 59/14                  FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                       6.3.2004
Foods Ltd, aiemmin HB Ice Cream Ltd, vastaan Euroopan                          vaihtoehtoisesti on laiminlyönyt perustella asianmukai-
yhteisöjen komissio, 23.10.2003 antamasta tuomiosta. Valitta-                  sesti, miksi Bronner-tapauksella ei ole merkitystä käsillä
jan kotipaikka on Dublin (Irlanti), edustajat ovat asianajajat                 olevan asian kannalta.
Nicholson, Rowe, Biesheuvel ja de Grave ja prosessiosoite on
Luxemburgissa.
                                                                         (1) EYVL C 234, 25.7.1998, s. 28.
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:
(a)   kumoaa -kokonaan tai osittain- yhteisöjen ensimmäisen
      oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) 23.10.2003
      asiassa T-65/98 antaman tuomion, lukuun ottamatta
      tuomion tuomiolauselman 3 kohtaa; ja                               Panhellenic Union of Cotton Ginners and Exportersin
                                                                         30.12.2003 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensim-
                                                                         mäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston
(b) kumoaa -kokonaan tai osittain- komission asioissa IV/                (laajennettu kokoonpano) 16.10.2003 antamasta tuomios-
      34.073, IV/34.395 ja IV/35.946 tekemän päätöksen, joka             ta asiassa T-148/00 (1), Panhellenic Union of Cotton Gin-
      liittyy perustamissopimuksen 81 (aiemmin 85) ja 82                 ners and Exporters vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
      (aiemmin 86) artiklan mukaiseen menettelyyn (Van den                sio, väliintulijana vastaajan puolella Helleenien tasavalta
      Bergh Foods Ltd) tai vaihtoehtoisesti palauttaa asian
      ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi;
                                                                                (Asia C-553/03 P)
      ja
                                                                                (2004/C 59/24)
(c)   määrää komission korvaamaan valittajan oikeudenkäynti-
      kulut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa sekä
      tämän valituksen käsittelystä aiheutuvat kulut.
                                                                         Panhellenic Union of Cotton Ginners and Exporters on
                                                                         valittanut 30.12.2003 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         men viidennen jaoston (laajennettu kokoonpano) asiassa
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      T-148/00, Panhellenic Union of Cotton Ginners and Exporters
                                                                         vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, väliintulijana vastaajan
                                                                         puolella Helleenien tasavalta, 16.10.2003 antamasta tuomios-
                                                                         ta. Valittajan kotipaikka on Thessaloniki (Kreikka), edustajat
Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            ovat asianajajat K. Adamantopoulos ja J. Gutiérrez Gisbert ja
on tehnyt oikeudellisen virheen toteamalla, että Van den Bergh           prosessiosoite on Luxemburgissa.
Foods Ltd:n (aikaisemmin HB Ice Cream Ltd) jakelusopimukset
ovat omiaan vaikuttamaan olennaisesti kilpailuun perustamis-
sopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla ja että          Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
niillä on merkittävä markkinoita eristävä vaikutus.
                                                                         1.    kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                               tuimen 16.10.2003 asiassa T-148/00 antaman tuomion,
Valittaja väittää myös, että ensimmäisen oikeusasteen tuo-                     jossa jätettiin tutkimatta valittajan alkuperäinen kanne
mioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen soveltaessaan perus-                 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa sekä velvoi-
tamissopimuksen 81 artikla 3 kohtaa. Se on soveltanut väärin                   tettiin valittaja vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluis-
merkityksellisiä todistustaakkaa ja näyttökynnystä koskevia                    taan ja korvaamaan Euroopan yhteisöjen komission oi-
periaatteita ja siten sen tuomio on puutteellisesti perusteltu.                keudenkäyntikulut ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                               tuimessa;
                                                                         2.    kumoaa, kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
Viimeiseksi väitetään, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                 messa alun perin on vaadittu, komission Kreikan puuvilla-
tuin on tehnyt oikeudellisen virheen kahdella tavalla soveltaes-               viraston Kreikassa puuvillaan soveltamasta tukijärjestel-
saan perustamissopimuksen 82 artiklaa:                                         mästä tekemän päätöksen (2000/206/EY) (2) 1 artiklan
                                                                               siltä osin, kuin siinä todetaan 17/23.4.1992 annetun lain
                                                                               nro 2040/92 olevan ainoastaan 30 §:n 3 momentin eikä
–     se on ryhtynyt oikeudellisiin toimenpiteisiin, jotka ylittä-
                                                                               myös saman lain 30 §:n 1 momentin osalta yhteismarkki-
      vät sen toimivallan ja joihin ryhtyminen on perusteltu
                                                                               noille soveltumaton; ja
      puutteellisesti, ja siitä johtuen ne eivät voi tukea kannusti-
      men väärinkäyttöluonnetta koskevaa johtopäätöstä; ja
                                                                         3.    velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan
                                                                               tämän valituksen käsittelystä aiheutuvat sekä ensimmäi-
–     se on laiminlyönyt soveltaa yhteisöjen tuomioistuimen                    sen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneet oikeuden-
      asiassa Bronner esittämiä oikeudellisia periaatteita tai                 käyntikulut.
 ---pagebreak--- 6.3.2004                 FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 59/15
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     Rechtbank Utrecht Sektor Kanton, Locatie Utrecht
                                                                        10.12.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
                                                                        kaisupyyntö asiassa RECHTBANK UTRECHT SECTOR
                                                                        KANTON, LOCATIE UTRECHT vastaan 1. V.O.F. Marian-
Käsillä oleva valitus perustuu seuraaviin kahteen valitusperus-         ne Zeeschip, 2. ALBERT MOOIJ, 3. SJOERDTJE SIJSWER-
teeseen:                                                                                DA, 4. GERRIT DANIEL SCHRAM
(i)   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt ilmei-                                          (Asia C-3/04)
      sen virheen toteamalla, että valittaja riitauttaa ensisijaisesti
      komission toteamuksen, jonka mukaan tasoitusmaksu on
      puuvilla-alan yhteisen markkinajärjestelyn mukainen ja
      siksi valittajan alkuperäinen kanne on jätettävä tutkimatta                                    (2004/C 59/25)
      – mikäli tämä ratkaisu pysytettäisiin voimassa, loukattai-
      siin seurauksena valittajan oikeutta tuomioistuinkäsitte-
      lyyn.
      Tämä perustuu siihen, että valittajalla ei ole ollut muuta        Rechtbank Utrecht Sektor Kanton, Locatie Utrecht, on pyytä-
      vaihtoehtoa, kuin kiistää riidanalaisen päätöksen päätöso-        nyt 10.12.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
      san 1 artiklassa oleva virheellinen toteamus, jossa epäsuo-       yhteisöjen tuomioistuimeen 5.1.2004, Euroopan yhteisöjen
      rasti viitataan riidanalaisen päätöksen IV jakson viimei-         tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa RECHTBANK UT-
      seen kohtaan, jossa todetaan, että laki nro 2040/92 ei 30         RECHT SECTOR KANTON, LOCATIE UTRECHT vastaan
      §:n 1 momentin osalta ”ole ristiriidassa puuvillan yhteisen       1. V.O.F. Marianne Zeeschip, 2. ALBERT MOOIJ, 3. SJOERDTJE
      markkinajärjestelyn kanssa”. Riidanalainen päätös on              SIJSWERDA, 4. GERRIT DANIEL SCHRAM, seuraaviin kysy-
      virheellinen siltä osin, kuin komissio ei ole noudattanut         myksiin:
      velvollisuuttaan arvioida Kreikan puuvillaviraston toimin-
      taa, joka rahoitetaan lain nro 2040/92 30 §:n 1 momentin
      mukaisella tasoitusmaksulla, EY:n valtiontukia koskevien          1.     Onko jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia koskevan
      sääntöjen perusteella; ja                                                lainsäädännön yhteensovittamisesta annetussa direktii-
                                                                               vissä 86/653/ETY (1) tarkoitettuna kauppaedustajana pi-
                                                                               dettävä sellaista itsenäistä välittäjää, joka on suorittanut
                                                                               välityspalveluja (yhden ainoan, ei siis usean) vuosittain
(ii) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiossa                         jatkettavan sopimuksen (laivan rahtaussopimus) tekemi-
      on oikeudellinen virhe ja se on Euroopan yhteisöjen                      sessä ja joka kirjaa sopimuksen liitteeseen sellaisten
      tuomioistuimen oikeuskäytännön vastainen.                                vuosittaisten rahtineuvottelujen tulokset, joita laivan
                                                                               omistaja ja kolmas henkilö käyvät rahtaussopimuksen
                                                                               voimassaolon jatkamisen yhteydessä (tosin ajanjaksolla
      Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-               1994–2000 vuonna 1999 näitä neuvotteluja ei käyty)?
      tuimen tuomio on Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen
      oikeuskäytännön vastainen siltä osin, kuin tuomiossa
      todetaan, että (i) ”on ilmeistä” että lain nro 2040/92            2.     Onko ensimmäiseen kysymykseen vastattaessa merkitys-
      30 §:n 1 momentin mukainen tasoitusmaksu ei ole                          tä sillä, että – jos on ratkaistava, onko kyseessä edustusso-
      valtiontuki eikä sisällä ”valtiontukiulottuvuutta” – syynä               pimus – vuosikausia on maksettu korvaus (provisio),
      tähän on se, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                  jonka suuruus on 2,5 prosenttia rahtaussopimuksesta, ja/
      men kannan mukaan lain nro 2040/92 30 §:n 1 momen-                       tai sillä, että direktiivin 7 artiklan 1 kohdassa puhutaan
      tin mukainen tasoitusmaksu on ”ainoastaan toinen kah-                    ”päätetystä liiketoimesta” ja oikeudesta saada provisio,
      desta Kreikan puuvillaviraston myöntämien valtiontukien                  ”jos [liiketoimi] on päätetty sellaisen kolmannen henkilön
      rahoitustavasta”; ja (ii) että on virheellistä samastaa lain             kanssa, jonka [edustaja] on aikaisemmin hankkinut asiak-
      nro 2040/92 30 §:n 1 momentin mukainen tasoitusmak-                      kaaksi vastaavia liiketoimia varten”?
      su ”valtiontukeen”. Syynä tähän on se, että lain nro 2040/
      92 30 §:n 1 momentin mukainen tasoitusmaksu on
      asioihin Enirisorse ja Van Calster perustuvassa oikeuskäy-        3.     Onko ensimmäiseen kysymykseen vastattaessa merkitys-
      tännössä tarkoitettu valtiontuki.                                        tä sillä, että direktiivin 17 artiklassa puhutaan asiakkaista
                                                                               eikä asiakkaasta?
(1) EYVL C 259, 9.9.2000, s. 24.                                        (1) Neuvoston direktiivi 86/653/ETY, annettu 18 päivänä joulukuuta
(2) EYVL 2000, L 63, s. 27.                                                 1986, jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia koskevan lainsää-
                                                                            dännön yhteensovittamisesta. EYVL, erityispainos 1986, 6/nide 2,
                                                                            s. 150.


title: Asia C-406/12: Kanne 4.9.2012 — Euroopan komissio v. Slovenian tasavalta

text:
               27.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/15

      Kanne 4.9.2012 — Euroopan komissio v. Slovenian tasavalta
      (Asia C-406/12)
      (2012/C 331/24)
      Oikeudenkäyntikieli: sloveeni

         Asianosaiset

         Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet): P. Hetsch, L. Nicolae ja M. Žebre)

         Vastaaja: Slovenian tasavalta

         Vaatimukset

      Komissio vaatii unionin tuomioistuinta

                  —

                  toteamaan, että Slovenian tasavalta ei ole noudattanut yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla annetun direktiivin 2002/22/EY (1), henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla annetun direktiivin 2002/58/EY (2) ja kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavien kansallisten viranomaisten yhteistyöstä annetun asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 25.11.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/136/EY (3) 4 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

                  —

                  tuomitsemaan Slovenian tasavallan SEUT 260 artiklan 3 kohdan nojalla maksamaan uhkasakko, jonka suuruus on 6 531,84 euroa päivässä, siitä päivästä lukien, kun tässä asiassa julistetaan tuomio, koska se on jättänyt täyttämättä velvollisuutensa ilmoittaa kaikista toimenpiteistä, joilla direktiivi 2009/136/EY saatetaan osaksi kansallista oikeusjärjestystä

                  —

                  velvoittamaan Slovenian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Direktiivin täytäntöönpanon määräaika päättyi 25.5.2011.

         (1)  EUVL L 108, s. 51.

         (2)  EUVL L 201 s. 37.

         (3)  EUL L 337, s. 11.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 21 päivänä syyskuuta 1999 asiassa C-307/97 (Finanzgericht Kölnin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Compagnie de Saint-Gobain, Zweigniederlassung Deutschland, vastaan Finanzamt Aachen-Innenstadt (Sijoittautumisvapaus - Yhtiöiden tuloverotus - Veroedut)

text:
18.12.1999                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                C 366/9
Havenbedrijven ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuk-                                 YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
sen 85, 86 ja 90 artiklan (joista on tullut EY 81, EY 82 ja
EY 86 artikla) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien                                      21 päivänä syyskuuta 1999
kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen
puheenjohtajat J. P. Puissochet, G. Hirsch ja P. Jann sekä                    asiassa C-307/97 (Finanzgericht Kölnin esittämä ennakko-
tuomarit J. C. Moitinho de Almeida (esittelevä tuomari),                      ratkaisupyyntö), Compagnie de Saint-Gobain, Zweignie-
C. Gulmann, J. L. Murray, D. A. O. Edward, H. Ragnemalm,                      derlassung Deutschland, vastaan Finanzamt Aachen-
L. Sevón ja M. Wathelet, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja:                                           Innenstadt (1)
johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut
21.9.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                           (Sijoittautumisvapaus – Yhtiöiden tuloverotus – Veroedut)
                                                                                (1999/C 366/14)
1. EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan (josta on tullut EY
     81 artikla) soveltamisalaan ei kuulu se, että tietyn toimialan                                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
     työnantajia ja työntekijöitä edustavat etujärjestöt päättävät
     kollektiivisella sopimuksellaan perustaa tämän toimialan osalta
     yhden ainoan eläkekassan, jonka tehtäväksi annetaan lisäelä-             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
     kejärjestelmän hallinnointi, ja päättävät pyytää viranomaisilta
     sitä, että tähän eläkekassaan kuuluminen tehtäisiin pakolliseksi
     kaikkien tämän toimialan työntekijöiden osalta.                          Asiassa C-307/97, jonka Finanzgericht Köln (Saksa) on saatta-
                                                                              nut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on tullut
                                                                              EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväk-
                                                                              si saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
                                                                              olevassa asiassa Compagnie de Saint-Gobain, Zweigniederlas-
2. EY:n perustamissopimuksen 3 artiklan g alakohdassa (josta on               sung Deutschland, vastaan Finanzamt Aachen-Innenstadt en-
     muutettuna tullut EY 3 artiklan 1 kohdan g alakohta) sekä EY:n           nakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 52 artiklan (josta
     perustamissopimuksen 5 artiklassa (josta on muutettuna tullut            on muutettuna tullut EY 43 artikla) ja EY:n perustamissopi-
     EY 10 artikla) ja perustamissopimuksen 85 artiklassa ei kielletä         muksen 58 artiklan (josta on tullut EY 48 artikla) tulkinnasta,
     sitä, että viranomaiset tekevät tietyn toimialan työnantajia ja          yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti
     työntekijöitä edustavien etujärjestöjen hakemuksesta päätöksen,          G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat P. J. G. Kap-
     jonka mukaan toimialakohtaiseen eläkekassaan kuuluminen on               teyn ja G. Hirsch sekä tuomarit J. C. Moitinho de Almeida,
     pakollista.                                                              C. Gulmann, J. L. Murray, D. A. O. Edward, H. Ragnemalm,
                                                                              L. Sevón, M. Wathelet (esittelevä tuomari) ja R. Schintgen,
                                                                              julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett,
                                                                              on antanut 21.9.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on
3. Tietyn toimialan työnantajia ja työntekijöitä edustavien etujär-           seuraava:
     jestöjen kollektiivisella sopimuksella perustettu eläkekassa, jonka
     tehtävänä on lisäeläkejärjestelmän hallinnoiminen ja johon               EY:n perustamissopimuksen 52 artiklan (josta on muutettuna tullut
     kuuluminen on viranomaisten päätöksellä tehty pakolliseksi               EY 43 artikla) ja EY:n perustamissopimuksen 58 artiklan (josta on
     kaikille tämä toimialan työntekijöille, on perustamissopimuksen          tullut 48 artikla) kanssa on ristiriidassa se, että Saksassa sijaitsevalle
     85 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa tarkoitettu yritys.        kiinteälle toimipaikalle, joka kuuluu pääomayhtiölle, jonka kotipaik-
                                                                              ka on toisessa jäsenvaltiossa, ei myönnetä samoilla edellytyksillä kuin
                                                                              pääomayhtiöille, joiden kotipaikka on Saksassa, seuraavia veroetuja:
                                                                              — kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi kolmannen maan
4. EY:n perustamissopimuksen 86 ja 90 artiklassa (joista on tullut
                                                                                kanssa tehdyssä verosopimuksessa sovittua vapautusta yhtiöve-
     EY 82 ja EY 86 artikla) ei kielletä sitä, että viranomaiset antavat
                                                                                rosta sellaisten osinkojen osalta, jotka on saatu yhtiöiltä, joiden
     eläkekassalle yksinoikeuden hallinnoida tietyllä toimialalla lisä-
                                                                                kotipaikat ovat kolmansissa maissa (kansainvälisen konsernin
     eläkejärjestelmää.
                                                                                veroetu yhtiöverotuksessa);
                                                                              — kansallisessa lainsäädännössä säädettyä oikeutta vähentää saksa-
                                                                                laisesta yhtiöverosta jossain toisessa valtiossa kuin Saksan
                                                                                liittotasavallassa sellaisen tytäryhtiön voitoista, jonka kotipaikka
                                                                                on tässä toisessa valtiossa, kannettu yhtiövero; ja
(1) EYVL C 228, 26.7.1997.
                                                                              — samoin kansallisessa lainsäädännössä säädettyä vapautusta va-
                                                                                rallisuusverosta sellaisten yhtiöiden, joiden kotipaikat ovat yh-
                                                                                teisön ulkopuolisissa maissa, osuuksien osalta (kansainvälisen
                                                                                konsernin veroetu varallisuusverotuksessa).
                                                                              (1) EYVL C 318, 18.10.1997.


title: Asia C-364/05: Euroopan yhteisöjen komission  27.9.2005  Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
               26.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/17

         Euroopan yhteisöjen komission 27.9.2005 Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-364/05)
   (2005/C 296/31)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 27.9.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Michel van Beek.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta
               ei ole noudattanut hyvän kliinisen tutkimustavan noudattamista ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden kliinisissä tutkimuksissa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 4 päivänä huhtikuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/20/EY (1)

               eikä ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden ja ihmisille tarkoitettujen tutkimuslääkkeiden hyvien tuotantotapojen periaatteista ja yleisohjeista 8 päivänä lokakuuta 2003 annetun komission direktiivin 2003/94/EY (2) mukaisia velvoitteitaan,
               koska se ei ole antanut kyseisten direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä;
               tai joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle;

               —

               velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin 2001/20 22 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset ennen 1 päivää toukokuuta 2003 ja että niiden on ilmoitettava tästä komissiolle. Direktiivin 2003/94 17 artiklan mukaan määräaika päättyi sen osalta 30 päivänä huhtikuuta 2004.

      (1)  EYVL L 121, s. 34.

      (2)  EUVL L 262, s. 22.


title: Asia F-118/14: Kanne 23.10.2014 – ZZ v. neuvosto

text:
               26.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/48

         Kanne 23.10.2014 – ZZ v. neuvosto
   (Asia F-118/14)
   (2015/C 026/64)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: C. Garcia-Hirschfeld)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Neuvoston sellaisten päätösten kumoaminen, jotka koskevat niiden palkkaluokkiin AD 9 – AD 14 kuuluvien virkamiesten määräämistä, jotka toimivat tehtävissä, joiden katsotaan sisältävän erityistehtäviä, virkatyyppiin ”yksikönpäällikkö tai vastaava” tai ”neuvonantaja tai vastaava” ennen 31.12.2015 ja joissa kantajaa ei sijoiteta niiden virkamiesten joukkoon, joita kyseinen määräys koskee.

      Vaatimukset

               —

               Nimittävän viranomaisen 3.1.2014 tekemä päätös nro 6/14 ja sen jälkeen tehty päätös, jolla 34 neuvoston virkamiestä sijoitetaan virkatyyppiin ”yksikönpäällikkö tai vastaava”, on kumottava.

               —

               Valituksen hylkäämisestä 23.7.2014 tehty päätös on kumottava siltä osin kuin se on tarpeen.

               —

               Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-331/03: Euroopan yhteisöjen komission 28.7.2003 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 213/24                 FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                           6.9.2003
Euroopan yhteisöjen komission 23.7.2003 Huhtamaki                          Euroopan yhteisöjen komission 24.7.2003 Irlantia vastaan
           Dourdan SA:ta vastaan nostama kanne                                                         nostama kanne
                                                                                (Asia C-322/03)
                          (Asia C-315/03)
                                                                                (2003/C 213/45)
                          (2003/C 213/44)
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.7.2003 Euroo-
                                                                           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
                                                                           Kantajan asiamiehenä on Nicola Yerrell, prosessiosoite Luxem-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.7.2003 Euroo-                  burgissa.
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Huhtamaki Dourdan
SA:ta vastaan. Kantajan asiamiehenä on Ch. Giolito, prosessi-
osoite Luxemburgissa.                                                      Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                           a)     toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut EY:n perustamissopi-
                                                                                muksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin velvoittaa vastaajan
                                                                                Euroopan yhteisön kansallisten varustamoyhdistysten
                                                                                keskusjärjestön (ECSA) ja Euroopan unionin kuljetusalo-
1)    maksamaan kantajalle 162 342,42 euroa (satakuusikym-                        jen ammattiliiton (FST) tekemästä, merenkulkijoiden työ-
      mentäkaksituhatta kolmesataaneljäkymmentäkaksi euroa                        ajan järjestämistä koskevasta sopimuksesta 21 päivänä
      neljäkymmentäkaksi            senttiä),       joka     koostuu              kesäkuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/63/
      151 433,47 euron pääomasta ja viivästyskorosta, joka on                     EY (1) noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
      6.6.2003 mennessä 10 808,95 euroa                                           hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ole varmistanut,
                                                                                että työmarkkinaosapuolet ovat toteuttaneet tarvittavat
                                                                                toimenpiteet sopimuksella ja/tai koska se ei ole ilmoitta-
2)    maksamaan korkoa 28,27 euroa (kaksikymmentäkahdek-                          nut tästä komissiolle, ja
      san euroa kaksikymmentäseitsemän senttiä) päivässä sa-
      mansuuruisena 6.6.2003 lukien siihen saakka, kunnes                  b)     velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      saatava on kokonaisuudessaan maksettu
3)    korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                           Direktiivin täytäntöönpanolle varattu määräaika päättyi
                                                                           30.6.2002.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                           (1 ) EYVL L 167, 2.7.1999, s. 33.
Huolimatta välityslausekkeen sanamuodosta yhteisöjen tuo-
mioistuin on toimivaltainen käsiteltävänä olevassa asiassa,
koska välityslausekkeen tavoitteena ei voi olla muuttaa yhteisö-
jen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men välistä toimivallan jakoa, sellaisena kuin siitä perustamis-
sopimuksessa määrätään, eikä sillä voisi olla sellaista vaiku-
tusta.                                                                     Euroopan yhteisöjen komission 28.7.2003 Ranskan tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
Vastaaja on laiminlyönyt teollisuusteknologian ja materiaali-                                          (Asia C-331/03)
teknologian alan erityisen tutkimuksen ja teknologisen kehittä-
misohjelman määräysten mukaisen sopimuksen mukaan sille                                               (2003/C 213/46)
kuuluvia velvoitteitaan, koska se on kieltäytynyt esittämästä
komission pyytämiä perusteluja kustannuksille, joten se on
velvollinen palauttamaan ennakkona saamansa varat komis-
siolle.
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 28.7.2003 Euroo-
                                                                           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                           vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat M. Konstantinidis ja F. Si-
                                                                           monetti, prosessiosoite Luxemburgissa.
 ---pagebreak--- 6.9.2003                FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                        C 213/25
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                           herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Marie-José
                                                                       Jonczy, prosessiosoite Luxemburgissa.
1)     toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut romuajo-
       neuvoista 18 päivänä syyskuuta 2000 annetun Euroopan
       parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/53/EY (1)
       10 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole            Komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
       antanut tämän direktiivin noudattamiseksi tarvittavia
       lakeja, asetuksia eikä hallinnollisia määräyksiä tai ei ole     1)     toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudat-
       ainakaan niistä ilmoittanut komissiolle                                tanut työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai
                                                                              liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhtey-
2)     velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-                 dessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämi-
       tikulut.                                                               sestä annetun direktiivin 77/187/ETY muuttamisesta
                                                                              29 päivänä kesäkuuta 1998 annettu neuvoston direktiivi
Oikeudelliset perusteeet ja pääasialliset perustelut                          98/50/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
                                                                              antanut tämän direktiivin noudattamiseksi tarvittavia
Määräaika direktiivin täytäntöönpanolle päättyi 21.4.2002.                    lakeja, asetuksia eikä hallinnollisia määräyksiä tai ei ole
                                                                              ainakaan niistä ilmoittanut komissiolle
( 1) EYVL L 269, 21.10.2000, s. 34.
                                                                       2)     velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan
                                                                              oikeudenkäyntikulut.
Euroopan yhteisöjen komission 30.7.2003 Luxemburgin
          suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
                                                                       Oikeudelliset perusteeet ja pääasialliset perustelut
                          (Asia C-333/03)
                          (2003/C 213/47)                              Määräaika direktiivin täytäntöönpanolle päättyi 17.7.2001.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 30.7.2003 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-              (1 ) EYVL L 201, 17.7.1998, s. 88.


title: Asia T-580/10: Kanne 22.12.2010 — Wohlfahrt v. SMHV — Ferrero (Kindertraum)

text:
               26.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/29

         Kanne 22.12.2010 — Wohlfahrt v. SMHV — Ferrero (Kindertraum)
   (Asia T-580/10)
   2011/C 63/55
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Harald Wohlfahrt (Rothenburg ob der Tauber, Saksa) (edustaja: asianajaja N. Scholz-Recht)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Ferrero SpA (Alba, Italia)

      Vaatimukset

               —

               Väiteosaston 27.5.2010 tekemä päätös (väite numero B668600) ja valituslautakunnan asiassa R 815/2009-4 20.10.2010 tekemä päätös on kumottava

               —

               tavaramerkin ”Kindertraum” rekisteröinti yhteisön tavaramerkiksi (hakemus nro 002773059) myös luokkiin 16 ja 28 kuuluvia kaikkia tavaroita varten on hyväksyttävä

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”Kindertraum” luokkiin 15, 16, 20, 21 ja 28 kuuluvia tavaroita varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Ferrero SpA

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteensä 32 aikaisempaa tavaramerkkiä, joissa osassa sana ”kinder” esitetään kuvana, osassa useasta sanasta koostuvan tavaramerkin osana ja osassa yksinään; erityisesti italialainen sanamerkki ”kinder” luokkiin 9, 16, 28, 30 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen ja hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Kantaja katsoo, että asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 42 artiklan 2 kohtaa on rikottu, koska käytölle asetetun suoja-ajan päätyttyä todisteita tavaramerkin tosiasiallisesta käytöstä ei esitetty vireillä olevan väitemenettelyn yhteydessä. Lisäksi kantajan mukaan riidanalaisen päätöksen perusteluja rasittaa muodollinen virhe, sillä valituslautakunta ei ole päätöksessään sanallakaan maininnut valituksen perusteluissa esitettyä ja perinpohjaisesti perusteltua väitettä, joka koski sellaista yhteisön tavaramerkkiä koskevaa hakemusta, johon liittyi väärinkäyttö. Lisäksi kantaja katsoo, että kyseiseen yhteisön tavaramerkkiä koskevaan hakemukseen liittyy väärinkäyttö, koska väitteen perustana olevan tavaramerkin haltijan tavoitteena oli yksinomaan monopolisoida käsite ”kinder” mahdollisimman laajassa merkityksessä. Lopuksi kantaja väittää, asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska kyseessä olevien tavaramerkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL 2009. L 78, s. 1).


title: Asia C-94/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 10.10.2013 (Tribunale Amministrativo Regionale per le Marchen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Swm Costruzioni 2 SpA ja Mannocchi Luigino DI v. Provincia di Fermo (Julkiset hankinnat — Direktiivi 2004/18/EY — Taloudelliset ja rahoitusta koskevat voimavarat — Tekninen ja/tai ammatillinen pätevyys — 47 artiklan 2 kohta ja 48 artiklan 3 kohta — Taloudellisen toimijan mahdollisuus käyttää muiden yksikköjen voimavaroja — 52 artikla — Varmentamisjärjestelmä — Julkiset rakennusurakat — Kansallinen lainsäädäntö, jossa edellytetään sellaista valmiustodistusta, joka vastaa hankinnan kohteena olevan rakennusurakan ryhmää ja arvoa — Kielto vedota useamman yksikön todistuksiin samaan ryhmään kuuluvan rakennusurakan osalta)

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/22

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 10.10.2013 (Tribunale Amministrativo Regionale per le Marchen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Swm Costruzioni 2 SpA ja Mannocchi Luigino DI v. Provincia di Fermo
   (Asia C-94/12) (1)

   (Julkiset hankinnat - Direktiivi 2004/18/EY - Taloudelliset ja rahoitusta koskevat voimavarat - Tekninen ja/tai ammatillinen pätevyys - 47 artiklan 2 kohta ja 48 artiklan 3 kohta - Taloudellisen toimijan mahdollisuus käyttää muiden yksikköjen voimavaroja - 52 artikla - Varmentamisjärjestelmä - Julkiset rakennusurakat - Kansallinen lainsäädäntö, jossa edellytetään sellaista valmiustodistusta, joka vastaa hankinnan kohteena olevan rakennusurakan ryhmää ja arvoa - Kielto vedota useamman yksikön todistuksiin samaan ryhmään kuuluvan rakennusurakan osalta)
   2013/C 344/36
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Swm Costruzioni 2 SpA ja Mannocchi Luigino DI

      Vastaaja: Provincia di Fermo

      Muu osapuoli: Torelli Dottori SpA

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche — Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (EUYL L 134, s. 114) 47 artiklan 2 kohdan tulkinta — Taloudellisen toimijan taloudelliset ja rahoitusta koskevat voimavarat — Mahdollisuus käyttää muiden yksikköjen voimavaroja — Kansallinen lainsäädäntö, jossa tätä mahdollisuutta on rajoitettu siten, että kunkin varmentamisesta vastaavan yhtiön määrittelemän valmiusryhmän osalta voidaan tukeutua vain yhteen muuhun yksikköön

      Tuomiolauselma

   Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY 47 artiklan 2 kohtaa ja 48 artiklan 3 kohtaa, luettuna yhdessä kyseisen direktiivin 44 artiklan 2 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jolla julkista rakennusurakkaa koskevaan hankintamenettelyyn osallistuvia taloudellisia toimijoita kielletään lähtökohtaisesti käyttämästä saman valmiusryhmän osalta useamman yrityksen voimavaroja.

      (1)  EUVL C 151, 26.5.2012.


title: Asia C-471/99: Sozialgericht Nürnbergin 22.11.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1. Alfredo Martinez Dominguez, 2. Joaquin Benitez Urbano, 3. Agapito Mateos Cruz, 4. Carmen Dolores Calvo Fernandez vastaan Bundesanstalt für Arbeit, Kindergeldkasse

text:
C 122/6                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         29.4.2000
Sozialgericht Nürnbergin 22.11.1999 tekemällään päätök-                 Tanskan kuningaskunnan 6.1.2000 Euroopan yhteisöjen
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1. Alfredo                                komissiota vastaan nostama kanne
Martinez Dominguez, 2. Joaquin Benitez Urbano, 3. Aga-
pito Mateos Cruz, 4. Carmen Dolores Calvo Fernandez
     vastaan Bundesanstalt für Arbeit, Kindergeldkasse                                               (Asia C-3/00)
                                                                                (2000/C 122/11)
                         (Asia C-471/99)
                                                                        Tanskan kuningaskunta on nostanut 6.1.2000 yhteisöjen
                                                                        tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                        vastaan. Kantajan asiamies on ulkoasiainministeriön jaos-
                        (2000/C 122/10)                                 topäällikkö Jørgen Molde, ja prosessiosoite Luxemburgissa on
                                                                        Tanskan kuningaskunnan suurlähetystö, 4 boulevard Royal.
Sozialgericht Nürnberg on pyytänyt 22.11.1999 tekemällään               Tanskan kuningaskunta vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
kirjaamoon 9.12.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta              –   kumoaa komission 26.10.1999 tekemän päätöksen, joka
asiassa 1. Alfredo Martinez Dominguez, 2. Joaquin Benitez                   koskee Tanskan kuningaskunnan sille tiedoksi antamia,
Urbano, 3. Agapito Mateos Cruz, 4. Carmen Dolores Calvo                     sulfiittien, nitriittien ja nitraattien käyttöä elintarvikkeissa
Fernandez vastaan Bundesanstalt für Arbeit, Kindergeldkasse,                koskevia kansallisia oikeussääntöjä;
ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
                                                                        –   velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
1. Onko asetuksen N:o 1408/71(1) 77 artiklan 2 kohdan
    b alakohtaa ja 79 artiklan 1 kohtaa tulkittava niin, että
    sellaisten eläkkeensaajien, joilla on oikeus eläkkeeseen            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    jäsenvaltiossa paitsi jäsenvaltion lainsäädännön nojalla,
    myös eurooppalaisen sosiaaliturvaoikeuden yhdenmukais-              –   Olennaisten menettelymääräysten rikkominen
    tamissääntöjen nojalla, huollettavina oleville lapsille on
    maksettava täydet perhe-etuudet, kun eläkeoikeus siinä
    jäsenvaltiossa, jossa eläkkeensaaja ei asu, on olemassa vain            –    Tanskaa ei ole kuultu ennen riidanalaisen päätöksen
    tietyn ajan taikka syntyy vasta tietyn ajan kuluttua, jolloin                tekemistä
    oikeutta asuinvaltion lainsäädännössä säädettyihin per-
    he-etuuksiin ei ole tai sitä ei ole enää joko ikärajan                       Kontradiktorista menettelyä ei ole noudatettu, koska
    ylittymisen vuoksi taikka sen vuoksi, että ei ole tehty                      Tanskan hallitukselle ei ole annettu mahdollisuutta
    hakemusta.                                                                   esittää käsitystään komission päätöksen sisällöstä tai
                                                                                lopputuloksesta ennen päätöksen tekemistä.
2. Onko asetuksen N:o 1408/71 78 artiklan 2 kohdan                          –    Tanskaa ei ole kuultu muiden maiden esittämien
    b alakohtaa ja 79 artiklan 1 kohtaa tulkittava niin, että                    lausuntojen osalta
    sellaisen kuolleen työntekijän tai itsenäisen ammatinhar-
    joittajan, joiden osalta ovat päteneet useamman jäsenvalt-                   Näiden lausuntojen voidaan olettaa vaikuttaneen ko-
    ion säännökset, orvoille on maksettava täydet perhe-etuu-                    mission päätökseen, joten komission olisi pitänyt antaa
    det, jos oikeus orvoneläkkeeseen jäsenvaltiossa, jonka                       Tanskalle mahdollisuus esittää huomautuksensa näistä
    säännöksiä sovelletaan, ei synny yksinomaan tämän jäsen-                     lausunnoista, jotka perustuvat tietyiltä osin siihen, että
    valtion lainsäädännön eikä eurooppalaisen sosiaaliturva-                     Tanskan oikeussäännöt on käsitetty väärin.
    lainsäädännön yhdenmukaistamissääntöjen nojalla, kun
    oikeus orvoneläkkeeseen valtiossa, joka ei ole asuinvaltio,
                                                                        –   Aineelliset oikeudelliset puutteellisuudet
    on olemassa vain tietyn ajan tai jos se syntyy vasta tietyn
    ajan kuluttua, jolloin oikeutta asuinvaltion lainsäädännössä
    säädettyihin etuuksiin ei ole tai sitä ei ole enää joko                 –    Komission päätös perustuu oikeudelliseen virheeseen
    ikärajan tai tulorajan ylittymisen vuoksi tai sen vuoksi, että
    ei ole tehty hakemusta.                                                      Oikeussääntöjä annettaessa ei voida erottaa tietyn
                                                                                aineen osalta tehtyä terveydellistä arviointia arvioinnis-
                                                                                ta, joka koskee teknologista tarvetta aineen käyttöön.
                                                                                Tietyn lisäaineen käyttö sisältää mahdollisen riskin
(1) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2.                                                  ihmisen terveydelle, joten käyttö on perusteltua ainoas-
                                                                                taan siltä osin kuin siihen on teknologinen tarve.
                                                                                Teknologinen tarve on siis tärkeä kriteeri arvioitaessa
                                                                                perustamissopimuksen 30 artiklassa ja siis myös sen
                                                                                95 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua ihmisten terveyttä
                                                                                koskevaa intressiä. Komissio on siis tehnyt oikeudelli-
                                                                                sen virheen katsoessaan, että teknologisella tarpeella


title: Asia T-539/08: Kanne 5.12.2008 — Etimine ja Etiproducts v. komissio

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/55

         Kanne 5.12.2008 — Etimine ja Etiproducts v. komissio
   (Asia T-539/08)
   (2009/C 44/97)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: Etimine SA (Bettembourg, Luxemburg) ja Ab Etiproducts Oy (Espoo, Suomi) (edustajat: asianajat C. Mereu ja K. Van Malgedem)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että kanne voidaan ottaa tutkittavaksi ja että se on perusteltu.

               —

               On kumottava osittain riidanalaiset toimenpiteet kumoamalla riidanalaisen toimenpiteen liitteessä 1G olevat kohdat seuraavien aineiden osalta:

                           —

                           Boorihappo; boorihappo, raaka luonnon boorihappo

                           —

                           Dibooritrioksidi; boorioksidi

                           —

                           Dinatriumtetraboraatti, vedetön; boorihapon dinatriumsuola; tetrabooridinatriumheptaoksidi, hydraatti; ortoboorihapon natriumsuola

                           —

                           Dinatriumtetraboraattidekahydraatti; booraksidekahydaatti

                           —

                           Dinatriumtetraboraattipentahydraatti; booraksipentahydraatti.

               —

               Toissijaisesti on kumottava osittain riidanalaiset toimenpiteet kumoamalla riidanalaisen toimenpiteen liitteessä 1G olevat kohdat seuraavien aineiden osalta:

                           —

                           Dibooritrioksidi; boorioksidi

                           —

                           Dinatriumtetraboraatti, vedetön; boorihapon dinatriumsuola; tetrabooridinatriumheptaoksidi, hydraatti; ortoboorihapon natriumsuola

                           —

                           Dinatriumtetraboraattidekahydraatti; booraksidekahydraatti

                           —

                           Dinatriumtetraboraattipentahydraatti; booraksipentahydraatti.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tällä kanteella kantaja vaatii EY 230 artiklan nojalla vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen kolmannenkymmenennen kerran 21.8.2008 annetun komission direktiivin 2008/58/EY (1) osittaista kumoamista siltä osin kuin siinä luokitellaan tietyt boraatit lisääntymiselle vaarallisiksi aineiksi sekä hedelmällisyyteen että kehitykseen kohdistuvilta vaikutuksiltaan.
   Kantaja esittää vaatimustensa tueksi kolme oikeudellista perustetta:
   Ensiksi kantaja väittää, että komissio on rikkonut olennaisia menettelymääräyksiä, sillä riidanalaisella toimenpiteellä ei noudateta sovellettavaa lainsäädäntömenettelyä ja siten sillä rikotaan EY 5 ja EY 7 artiklaa, neuvoston direktiivin 67/548/ETY (2) 29 artiklaa ja neuvoston päätöksen 1999/468/EY (3) 5 artiklaa.
   Toiseksi kantaja väittää, että komissio teki arviointivirheitä soveltaessaan boraattiaineiden luokittelua koskevia arviointiperusteita ja siten rikkoi neuvoston direktiiviä 67/548/ETY. Se väittää, että komissio jätti soveltamatta tai sovelsi väärin ”tavanomaista käsittelyä ja käyttöä” koskevaa periaatetta, josta on säädetty direktiivin 67/548/ETY liitteessä VI, sovelsi lainvastaisesti riskinarviointia koskevia arviointiperusteita, vaikka kantajan mielestä näillä periaatteilla ei ole merkitystä luokiteltaessa aineita direktiivin 67/548/ETY mukaisesti, ja jätti soveltamatta tai sovelsi väärin ”asianmukaisuutta” koskevaa arviointiperustetta direktiivin 67/548/ETY liitteessä VI olevan 4.2.3.3. kohdan vastaisesti. Lisäksi kantaja väittää, että komissio ei antanut riittävää painoarvoa kantajan toimittamille epidemiologisille ja ihmisiä koskeville tiedoille ja tämän seurauksena riidanalaista toimenpidettä rasittaa osittain ilmeinen arviointivirhe. Kantaja väittää, että komissio ekstrapoloi lainvastaisesti yhteen boraattiaineista liittyviä tietoja muiden boraattiaineiden luokittelua varten ja näin ollen riidanalainen toimenpide on kumottava osittain ainakin siltä osin kuin se koskee muita boraattiaineita. Kantaja väittää, että komissio ei ole perustellut toimenpidettä asianmukaisesti EY 253 artiklassa tarkoitetulla tavalla, koska komissio ei ole perustellut tietojen ekstrapolointia.
   Kolmanneksi kantaja väittää, että komissio rikkoi yhteisö oikeuden perusperiaatteita, kuten EY 5 artiklassa ilmaistua suhteellisuusperiaatetta, koska kantajan mielestä riidanalaisella toimella ylitetään se, mikä on tarpeen tällä toimenpiteellä tavoiteltujen päämäärien saavuttamiseksi.

      (1)  EUVL L 246, s. 1.

      (2)  Vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27.6.1967 annettu neuvoston direktiivi 67/548/ETY, EYVL 196, s. 1).

      (3)  Menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28.6.1999 tehty neuvoston päätös, EYVL L 184, s. 23.


title: Asia C-137/07 P: Valitus, jonka Österreichische Volkbanken-AG on tehnyt 8.3.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) yhdistetyssä asioissa T-259/02 — T-264/02 ja T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio, 14.12.2006 antamasta tuomiosta asian T-271/02 osalta

text:
               26.5.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 117/13

         Valitus, jonka Österreichische Volkbanken-AG on tehnyt 8.3.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) yhdistetyssä asioissa T-259/02 — T-264/02 ja T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio, 14.12.2006 antamasta tuomiosta asian T-271/02 osalta
   (Asia C-137/07 P)
   (2007/C 117/21)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Valittaja: Österreichische Volkbanken-AG (edustajat: Rechtsanwalt A. Ablasser-Neuhuber, Rechtsanwalt R. Bierwagen ja Rechtsanwalt F. Neumayr)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               1.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-259/02 — T-264/02 ja T-271/02 14.12.2006 antaman tuomion (1) tuomiolauselman kohdat 2 ja 4 on kumottava ja

                           a)

                           oikeudenkäynnin kohteena oleva kartellimenettelyssä COMP/36.571/D-1 11.6.2002 tehty komission päätös on kumottava 1 ja 3 vaatimuskohdan mukaisesti siltä osin kuin se kohdistuu valittajaan tai toissijaisesti vahvistetut sakot on kumottava 3 vaatimuskohdan mukaisesti, tai

                           b)

                           erittäin toissijaisesti siinä tapauksessa, että oikeusriita ei ole valmis ratkaistavaksi, asia on palautettava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen uutta käsittelyä ja ratkaisua varten.

               2.

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut tai toissijaisesti, jos asia palautetaan, on todettava, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin antaa ratkaisun oikeudenkäyntikuluista.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja perustelee valituksensa mainittua tuomiota vastaan seuraavasti:

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tulkinnut väärin arviointiperustetta, joka koskee yritysten välisten sopimusten tai käytäntöjen kykyä rajoittaa jäsenvaltioiden välistä kauppaa, ja soveltanut sitä esillä olevassa asiassa oikeudellisesti virheellisellä tavalla. Se on ratkaisussaan suhteellistanut virheellisesti markkinoiden eristämistä koskevan arviointiperusteen: ei ole selvää, millä perusteilla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei halua myöntää markkinoiden eristämistä koskevalle arviointiperusteelle vähintään voimakasta todistusarvoa valtioiden välisen kaupan esteen olemassaolon kannalta. Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta moititaan siitä, että se on suorittanut kokousten rajat ylittävien vaikutusten kokonaisarvioinnin sen sijaan, että se olisi tutkinut erikseen kunkin ”Lombard-verkoston ”kokouksen mahdolliset vaikutukset jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. EY 81 artiklan 1 kohdan ei ole laaja tulkinta, jonka mukaan kartelli, joka ulottuu jäsenvaltion koko alueelle, voi luonnostaan edistää markkinoiden eristämistä ja rajoittaa yhteisön sisäistä kauppaa tai että tästä on joka tapauksessa vahva olettama, ei ole tämän yhteisön säännöksen tarkoituksen mukainen.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen jättämällä soveltamatta komission laatimia ja oikeuskäytännössä vahvistettuja edellytyksiä, jotka koskevat liikevaihdon kohdistamista, hajautettujen pankkien markkinaosuuksien kohdistamiseen päälaitokselle. Siten se jätti huomioimatta sen, että sekä liikevaihdon kohdistaminen että markkinaosuuksien kohdistaminen liittyvät esillä olevassa asiassa samaan asiakysymykseen, hyväksyttävän sakon määrittämiseen. Ei ilmeisesti ole mitään perustetta sille, miksi liikevaihdon kohdistamista ja markkinaosuuden kohdistamista koskevia vastaavia kysymyksiä olisi arvioitava erilaisin perustein. Vaikka kuitenkin oletettaisiin, että hajautettujen pankkien markkinaosuudet voitaisiin kohdistaa päälaitokselle jollakin muulla perusteella kuin liikevaihdon kohdistamista koskevalla, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käytännössä valitsema peruste on virheellinen ja lainvastainen.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi virheellisesti kantajan väitteet, jotka koskivat lieventävien asianhaarojen huomioimatta jättämistä. Oikeudellisessa arvioinnissaan se on erityisesti jättänyt huomioimatta sen, että valittajalla on ollut kartellin kokonaisuudessa alisteinen osa, eikä sitä, että jälkikäteen pakkokeinoin toteutettu valvonta ei ole ollut tarpeen sen osalta, koska se on vapaaehtoisesti toiminut yhteistyössä komission kanssa. Valittajalla on ainoastaan hyvin vähäinen markkinaosuus, muut pankit eivät ole kutsuneet sitä sisäpiiriin ja se on osallistunut huomattavasti harvempiin kokouksiin. Näitä näkökohtia, joihin valittaja on vedonnut ja jotka tukevat lieventävien asianhaarojen huomioon ottamista, ei ole tietyiltä osin käsitelty lainkaan. Komissio ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin eivät ole täyttäneet velvollisuuttaan käsitellä esiin tuodut tosiseikat ja arvioida ne oikeudellisesti virheettömällä tavalla.

      (1)  EUVL C 331, s. 29.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 22 päivänä tammikuuta 2004 asiassa C-353/01 P: Olli Mattila (Muutoksenhaku – Oikeus tutustua asiakirjoihin – Päätökset 93/731/EY ja 94/90/EHTY, EY, Euratom – Poikkeus, joka koskee yleisen edun turvaamista kansainvälisten suhteiden osalta – Oikeus tutustua asiakirjan osiin)

text:
C 71/2                   FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                            20.3.2004
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                           (kuudes jaosto)                                                          (viides jaosto)
                                                                                15 päivänä tammikuuta 2004
                  22 päivänä tammikuuta 2004
                                                                        asiassa C-433/01 ( Bundesgerichtshofenin esittämä ennak-
                asiassa C-353/01 P: Olli Mattila (1)                    koratkaisupyyntö): Freistaat Bayern vastaan Jan Blijdens-
                                                                                tein (1)
(Muutoksenhaku – Oikeus tutustua asiakirjoihin – Päätök-
set 93/731/EY ja 94/90/EHTY, EY, Euratom – Poikkeus, joka               (Brysselin yleissopimus – Erityinen toimivalta – 5 artiklan
koskee yleisen edun turvaamista kansainvälisten suhteiden               2 kohta – Elatusvelvollisuus – Elatusapuun oikeutetun
           osalta – Oikeus tutustua asiakirjan osiin)                   sijaan tulleen alueellisen julkisoikeudellisen elimen nostama
                                                                                takautumiskanne)
                           (2004/C 71/02)
                                                                                (2004/C 71/03)
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                                          (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen        (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                 tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                        Asiassa C-433/01, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on saatta-
Asiassa C-353/01 P, Olli Mattila, edustajanaan asianajaja
                                                                        nut yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi tuomioistuimen
Z. Sundström, prosessiosoite Luxemburgissa, jossa valittaja
                                                                        toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeu-
vaatii muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                        den alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968 allekirjoitetun
oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-204/99,
                                                                        yleissopimuksen tulkitsemisesta yhteisöjen tuomioistuimessa
Mattila vastaan neuvosto ja komissio, 12.7.2001 antaman
                                                                        3 päivänä kesäkuuta 1971 tehdyn pöytäkirjan nojalla saadak-
tuomion (Kok. 2001, s. II-2265) kumoamista, ja jossa vasta-
                                                                        seen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa
puolina ovat: Euroopan unionin neuvosto, asiamiehinään
                                                                        asiassa, Freistaat Bayern vastaan Jan Blijdenstein, ennakkorat-
J. Aussant ja M. Bauer, prosessiosoite Luxemburgissa, ja
                                                                        kaisun edellä mainitun 27.9.1968 allekirjoitetun yleissopimuk-
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään C. Docksey ja
                                                                        sen (EYVL 1972, L 299, s. 32) 5 artiklan 2 kohdan tulkinnasta,
U. Wölker, prosessiosoite Luxemburgissa, yhteisöjen tuomiois-
                                                                        sellaisena kuin tämä yleissopimus on muutettuna Tanskan
tuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: C. Gulmann,
                                                                        kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-
joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä
                                                                        Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen
tuomarit J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari), J.-P. Puis-
                                                                        yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 9 päivänä lokakuuta 1978
sochet, R. Schintgen ja F. Macken, julkisasiamies: P. Léger,
                                                                        tehdylläyleissopimuksella (EYVL L 304, s. 1; yleissopimus
kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 22.1.2004
                                                                        muutoksineen s. 77), Helleenien tasavallan liittymisestä kysei-
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                        seen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 25 päivänä lokakuuta
                                                                        1982 tehdyllä yleissopimuksella (EYVL L 388, s. 1) sekä
1)    Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen       Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisestä
      asiassa T-204/99, Mattila vastaan neuvosto ja komissio,           kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 26 päivänä touko-
      12.7.2001 antama tuomio kumotaan siltä osin kuin siinä            kuuta 1989 tehdyllä yleissopimuksella (EYVL L 285, s. 1),
      hylätään Mattilan vaatimukset Euroopan yhteisöjen komission       yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
      5.7.1999 tekemän päätöksen ja Euroopan unionin neuvoston          nossa: viidennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä hoitava
      12.7.1999 tekemän päätöksen, joilla valittajalta evättiin         P. Jann (esittelevä tuomari) sekä tuomarit C. W. A. Timmer-
      oikeus tutustua tiettyihin asiakirjoihin, kumoamisesta.           mans ja A. Rosas, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: R. Grass,
                                                                        on antanut 15.1.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on
2)    Mainitut päätökset kumotaan.                                      seuraava:
3)    Valitus hylätään muilta osin.                                     Tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksi-
                                                                        tyisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968 allekirjoite-
4)    Neuvosto ja komissio velvoitetaan korvaamaan molemmissa           tun yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Tanskan
      oikeusasteissa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.                   kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin
                                                                        yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen
                                                                        9 päivänä lokakuuta 1978 tehdyllä yleissopimuksella, Helleenien
(1) EYVL C 317, 10.11.2001.
                                                                        tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 25 päivänä loka-
                                                                        kuuta 1982 tehdyllä yleissopimuksella sekä Espanjan kuningaskun-
                                                                        nan ja Portugalin tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen
                                                                        26 päivänä toukokuuta 1989 tehdyllä yleissopimuksella, 5 artiklan


title: Asia C-564/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.4.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Kecskeméti közigazgatási és munkaügyi bíróság – Unkari) – Tibor Farkas v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin oikeuden rikkomista koskevan perusteen tutkiminen viran puolesta — Vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteet — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä — Direktiivi 2006/112/EY — Oikeus vähentää aikaisemmassa vaihdannan vaiheessa maksettu vero — Käännetyn veronmaksuvelvollisuuden järjestelmä — 199 artiklan 1 kohdan g alakohta — Soveltaminen ainoastaan silloin, kun on kyse kiinteästä omaisuudesta — Tilanne, jossa tavaroiden hankkija on perusteettomasti maksanut veron myyjälle virheellisesti laaditun laskun takia — Veroviranomaisen päätös, jossa vahvistetaan omaisuuden hankkijan verovelka ja evätään hankkijan hakema verovähennys sekä määrätään hänelle verotuksellinen seuraamusmaksu)

text:
               19.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.4.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Kecskeméti közigazgatási és munkaügyi bíróság – Unkari) – Tibor Farkas v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága
   (Asia C-564/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin oikeuden rikkomista koskevan perusteen tutkiminen viran puolesta - Vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteet - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Direktiivi 2006/112/EY - Oikeus vähentää aikaisemmassa vaihdannan vaiheessa maksettu vero - Käännetyn veronmaksuvelvollisuuden järjestelmä - 199 artiklan 1 kohdan g alakohta - Soveltaminen ainoastaan silloin, kun on kyse kiinteästä omaisuudesta - Tilanne, jossa tavaroiden hankkija on perusteettomasti maksanut veron myyjälle virheellisesti laaditun laskun takia - Veroviranomaisen päätös, jossa vahvistetaan omaisuuden hankkijan verovelka ja evätään hankkijan hakema verovähennys sekä määrätään hänelle verotuksellinen seuraamusmaksu))
   (2017/C 195/03)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Kecskeméti közigazgatási és munkaügyi bíróság

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Tibor Farkas

      Vastaaja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 13.7.2010 annetulla neuvoston direktiivillä 2010/45/EU, 199 artiklan 1 kohdan g alakohtaa on tulkittava siten, että sitä sovelletaan velallisen kiinteän omaisuuden luovutuksiin maksuvelvollisuuden määräävän päätöksen perusteella pakkomyyntimenettelyssä.

               2)

               Direktiivin 2006/112, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2010/45, säännöksiä sekä verotuksen neutraalisuuden periaatetta, tehokkuusperiaatetta ja suhteellisuusperiaatetta on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sille, että sellaisessa tilanteessa, josta on kyse pääasiassa, tavaran hankkija ei saa hyväkseen oikeutta vähentää arvonlisäveroa, jonka hän on perusteettomasti maksanut myyjälle sellaisen laskun perusteella, joka on laadittu tavanomaista arvonlisäverojärjestelmää koskevien sääntöjen mukaisesti, vaikka kyseinen liiketoimi kuului käännetyn veronmaksuvelvollisuuden järjestelmän alaan, silloin, kun myyjä on maksanut mainitun veron valtiolle. Kyseiset periaatteet edellyttävät kuitenkin sitä, että siltä osin kuin se, että hankkija saa perusteettomasti laskutetun arvonlisäveron takaisin myyjältä, osoittautuu mahdottomaksi tai suhteettoman vaikeaksi esimerkiksi kyseisen myyjän maksukyvyttömyyden takia, hankkijan on voitava vaatia palautusta suoraan veroviranomaiselta.

               3)

               Suhteellisuusperiaatetta on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että sellaisessa tilanteessa, josta on kyse pääasiassa, kansalliset veroviranomaiset määräävät verovelvolliselle, joka on hankkinut tavaran, jonka toimitus kuuluu käännetyn veronmaksuvelvollisuuden järjestelmän alaan, verotuksellisen seuraamusmaksun, jonka suuruus on 50 prosenttia sen arvonlisäveron määrästä, joka hänen on pitänyt maksaa verohallinnolle, silloin, kun verohallinnolle ei ole aiheutunut verotulojen menetyksiä eikä ole ilmennyt viitteitä veropetoksesta, mikä kansallisen tuomioistuimen on tarkistettava.

      (1)  EUVL C 90, 7.3.2016.


title: Asia T-347/10: Kanne 27.8.2010 — Adelholzener Alpenquellen v. SMHV (sellaisen pullon muoto, jossa on korkokuvana kolme vuorenhuippua)

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/52

      Kanne 27.8.2010 — Adelholzener Alpenquellen v. SMHV (sellaisen pullon muoto, jossa on korkokuvana kolme vuorenhuippua)
      (Asia T-347/10)
      ()
      (2010/C 288/96)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Adelholzener Alpenquellen GmbH (Siegsdorf, Saksa) (edustaja: asianajaja O. Rauscher)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

         Vaatimukset

                  —

                  sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 9.6.2010 tekemä päätös asiassa R 1516/2009-1 on kumottava

                  —

                  SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

         Haettu yhteisön tavaramerkki: Kolmiulotteinen tavaramerkki sellaisen pullon muodossa, jossa on korkokuvana kolme vuorenhuippua, luokkaan 32 kuuluvia tavaroita varten

         Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen

         Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

         Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska asianomainen yhteisön tavaramerkki on erottamiskykyinen, sekä asetuksen (EY) N:o 207/2009 37 artiklan 2 kohdan rikkominen, koska valituslautakunta ei voinut perustaa päätöstään ”Disclaimersin” (erottamislauselma) puuttumiseen, ja asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artiklan toisen virkkeen rikkominen, koska kantaja ei voinut ottaa kantaa tiettyihin kuviin, joihin päätös perustui.

         (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1)


title: Asia T-284/09 P: Valitus, jonka Herbert Meister on tehnyt 17.7.2009 virkamiestuomioistuimen yhdistetyissä asioissa F-138/06 ja F-37/08, Meister v. SMHV, 18.5.2009 antamasta tuomiosta

text:
               10.10.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 244/6

         Valitus, jonka Herbert Meister on tehnyt 17.7.2009 virkamiestuomioistuimen yhdistetyissä asioissa F-138/06 ja F-37/08, Meister v. SMHV, 18.5.2009 antamasta tuomiosta
   (Asia T-284/09 P)
   2009/C 244/10
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Herbert Meister (Muchamiel, Espanja) (edustaja: asianajaja H.-J. Zimmermann)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii seuraavaa

               —

               virkamiestuomioistuimen asiassa F-37/08, Meister v. SMHV, 18.5.2009 antama tuomio on kumottava

               —

               vastapuoli on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valitus kohdistuu virkamiestuomioistuimen yhdistetyissä asioissa F-138/06 ja F-37/08, Meister v. SMHV, 18.5.2009 antamaan tuomioon, jolla tämä muun muassa hylkäsi tämän asian valittajan asiassa F-37/08 nostaman kanteen.
   Valittaja esittää valituksensa perusteeksi ensinnäkin erityisesti sen, että virkamiestuomioistuin laiminlöi puolueettomuus- ja objektiivisuusvelvoitettaan, ei selvittänyt tosiseikkoja asianmukaisesti vaan yksipuolisesti ja vääristi tosiseikkoja. Lisäksi valittaja moittii virkamiestuomioistuinta sääntöjenvastaisesta menettelyllisestä sekaannuksesta, joka koskee riidan kohdetta asioissa F-138/06 ja F-37/08. Valittaja väittää edelleen, että tosiseikkojen arvioinnissa tehtiin oikeudellisia virheitä. Valittaja moittii lisäksi virkamiestuomioistuimen päätöstä oikeudenkäyntikuluista.
   Valittajan mukaan virkamiestuomioistuin ei myöskään noudattanut velvoitettaan perustella riidanalainen päätös asianmukaisesti edellä mainittujen rikkomisten vuoksi.


title: Asia C-32/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Törvényszék (Unkari) on esittänyt 23.1.2014 – ERSTE Bank Hungary Zrt. v. Attila Sugár

text:
               7.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Törvényszék (Unkari) on esittänyt 23.1.2014 – ERSTE Bank Hungary Zrt. v. Attila Sugár
   (Asia C-32/14)
   2014/C 102/22
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Törvényszék

      Pääasian asianosaiset

      Täytäntöönpanon hakija: ERSTE Bank Hungary Zrt.

      Velallinen: Attila Sugár

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko jäsenvaltion lainsäädännön mukainen menettely, jota sovelletaan tilanteessa, jossa kuluttaja ei ole noudattanut julkisen notaarin muotovaatimusten mukaisesti laatimassa asiakirjassa vahvistettua velvollisuuttaan ja jossa kuluttajan sopimuspuoli saa vahvistettua vaatimansa summan niin kutsuttuun täytäntöönpanomerkintään vedoten ja välttäen näin kontradiktorisen tuomioistuinmenettelyn, ilman että vaatimuksen perustana olevaan sopimukseen sisältyvien ehtojen kohtuuttomuus pitäisi tutkia, direktiivin 93/13/ETY (1) 7 artiklan 1 kohdan mukainen?

               2)

               Voiko kuluttaja kyseisessä menettelyssä vaatia jo tehdyn täytäntöönpanomerkinnän poistamista sillä perusteella, että täytäntöönpanoperusteena olevaan sopimukseen sisältyvien ehtojen kohtuullisuutta ei ole tutkittu, siitä huolimatta, että asiassa C-472/11 annetun tuomion mukaan tuomioistuimen on tuomioistuinmenettelyssä ilmoitettava kuluttajalle toteamansa kohtuuttomat sopimusehdot?

      (1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29).


title: Finanzgericht Münchenin 14.12.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Bioforce GmbH vastaan Oberfinanzdirektion München (Asia C-405/95)

text:
N:o C 46/ 10           FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       17.2.96
Development) vastaan Belgian valtio ennakkoratkaisua                 Italian tasavallan 27.12.1995 Euroopan yhteisöjen komis
seuraaviin kysymyksiin :                                                                siota vastaan nostama kanne
                                                                                ( Asia C-406/95 )
1 ) Onko kuudennen arvonlisäverodirektiivin ( 77/388/
     ETY )( 1 ) 18 artiklan 4 kohtaa tulkittava niin, että                                        ( 96/C 46/ 18 )
     jäsenvaltio voi sen perusteella jättää tietyltä ilmoitus
     kaudelta kertyneiden arvonlisäverovähennysten mää              Italian tasavalta on nostanut 27.12.1995 Euroopan yhtei
     rän palauttamatta arvonlisäverovelvolliselle tai jättää         söjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
     tämän määrän siirtämättä seuraavalle kaudelle ja että           komissiota vastaan . Kantajan asiamies on prof. Umberto
     jäsenvaltio voi pidättää kyseisen määrän sillä perus           Leanza, avustajanaan valtionasiamies Ivo M. Braguglia,
     teella, että jäsenvaltiolla on tältä verovelvolliselta aiem    prosessiosoite Luxemburgissa Italian suurlähetystö, 5 rue
     paan ilmoituskauteen liittyvä saatava , niin kauan kuin         Marie-Adelaide .
     sillä on tämä saatava , jos arvonlisäverovelvollinen
     riitauttaa tämän saatavan, joka ei tämän vuoksi siis vielä
                                                                     Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     ole lopullinen, kun jäsenvaltio ei ole saanut tähän
     kuudennen arvonlisäverodirektiivin 27 artiklassa tar
     koitettua lupaa ?
                                                                     — kumoaa toiselle Italiassa GSM-radiopuhelintoimintaa
                                                                         harjoittavalle operaattorille asetettavista ehdoista
2 ) Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myönteinen,                  4.10.1995 tehdyn komission päätöksen ^);
     onko kuudennen arvonlisäverodirektiivin 18 artiklan
     4 kohtaa yhdessä suhteellisuusperiaatteen kanssa tulkit        — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
     tava niin, että jäsenvaltio voi sen perusteella päättää,            lut .
     ettei pidätyksen tarpeellisuutta tai kiireellisyyttä voida
     millään perusteella riitauttaa , ettei pidätystä voida          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     millään tavalla korvata vakuuden asettamisella tai ettei
     sitä voida peruuttaa niin kauan kuin riidanalaisesta            1 ) Riidanalaisessa päätöksessä Italian tasavalta velvoite
     arvonlisäverosaatavasta ei ole annettu tuomioistuimen                taan asettamaan " Telecom Italia Mobilelle samanlainen
     lopullista päätöstä ?                                                maksu " toiselle operaattorille aiheutuvaksi väitetyn
                                                                          haitan poistamiseksi tai — sen jälkeen, kun tästä on
0 ) EYVL N:o L 145 , 13.6.1977, s . 1                                     tehty sopimus ( komission kanssa ) — ryhtymään sellai
                                                                          siin " korjaaviin toimenpiteisiin, jotka taloudellisesti
                                                                          vastaavat toisen operaattorin maksamaa maksua ".
                                                                          Italian tasavallalle ei riidanalaisen päätöksen tekemistä
Finanzgericht Munchenin 14.12.1995 tekemällään päätök                    edeltäneen menettelyn yhteydessä ole annettu tilaisu
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Bioforce                     utta esittää mielipidettään Telecom Italia Mobilelle
        GmbH vastaan Oberfinanzdirektion Munchen                          asetettavasta samanlaisesta maksusta, jota komissio on
                         ( Asia C-405 /95 )                               pitänyt perustelluimpana toimenpiteenä . Tällaisesta
                            ( 96/C 46/ 17 )                               toimenpiteestä ei ole keskusteltu missään menettelyn
                                                                          vaiheessa, eikä Italian hallitusta ole koskaan kuultu
Finanzgericht Munchen ( kolmas jaosto ) on pyytänyt                       siitä . Jo tätä seikkaa voidaan pitää riittävänä osoituk
14.12.1995 tekemällään päätöksellä , joka on saapunut                     sena siitä, että Italian valtion puolustautumisoikeutta
Euroopan         yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon                     on loukattu ; Italian valtiolle ei myöskään ole annettu
27.12.1995 , Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa                 tilaisuutta esittää mielipidettään riidanalaisen päätök
Bioforce GmbH vastaan Oberfinanzdirektion Munchen                         sen 1 artiklan toisessa luetelmakohdassa mainituista
ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin :                                 vastaavista korjaavista toimenpiteistä siten, että sen
                                                                          puolustautumisoikeus olisi turvattu .
1 ) Onko yhteistä tullitariffia — yhdistetty nimikkeistö
     1994 — tulkittava siten, että sellaiset tuotteet, kuten         2 ) Riidanalaisessa päätöksessä oletetaan, että Italian halli
     Echinacea-uute ( ecchinacea purpurea e herba ja e radice             tus " on asettanut kynnysmaksun myöntääkseen toisen
     -uute, joka sisältää 56,1 painoprosenttia alkoholia ja               toimiluvan " GSM-radiopuhelimille .
     joka on tarkoitettu suojaamaan vilustumiselta ja nuha
     kuumeelta sekä lisäämään vastustuskykyä vilustumisen                 Tällainen olettama on perusteeton . Italian hallitus ei ole
     uhatessa ), kuuluvat nimikkeeseen 3004 — lääkkeet,                   asettanut toista GSM-radiopuhelintoimintaa harjoitta
     joissa sekoittamattomia tuotteita terapeuttista tai                  vaa operaattoria koskevaan tarjousmenettelyyn osallis
     ennalta ehkäisevää käyttöä varten . . . vähittäismyynti             tuneille minkäänlaista velvollisuutta maksaa kynnys
     muodoissa ?                                                          maksua ; näin ollen 90 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua
                                                                          valtion toimenpidettä ei ole olemassa .
2 ) Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä ,
     onko yhteistä tullitariffia tulkittava siten, että sellaiset    3 ) Riidanalainen päätös on lainvastainen, ja se on kumot
     tuotteet kuin ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitetut                 tava, koska se perustuu ainoastaan oletukseen siitä, että
     on luokiteltava alanimikkeeseen 2208 90 69 " muina "                 ensimmäinen operaattori olisi syyllistynyt väärinkäy
     alkoholipitoisina juomina ?                                          töksiin . Tällaisia väärinkäytöksiä ei kuitenkaan ole
                                                                          tapahtunut, eikä ole näytetty toteen , että niitä olisi
                                                                          tapahtunut tai että niitä voisi koskaan tapahtuakaan .


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 18 päivänä syyskuuta 1996, asiassa T-155/94, Climax Paper Converters Ltd vastaan Euroopan unionin neuvosto (Polkumyyntitullit - Valtionjohtoisen kaupankäynnin maat - Yksilöllinen kohtelu - Yhtenäinen polkumyyntimarginaali)

text:
N:o C 318/8               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     26.10.96
sessa, että hakijalla on Yhdistyneen kuningaskunnan lain                punut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 11.9.1996 ,
säädännön perusteella oikeus hoitoavustukseen ( attendance               yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Oelmühle Hamburg
allowance ) palkattuna työntekijänä tai itsenäisenä amma                Aktiengesellschaft ja Jb . Schmidt Söhne GmbH & Co . KG
tinharjoittajana , kun otetaan huomioon Yhdistyneen                      vastaan Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung
kuningaskunnan neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1408/                     ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen :
71 ( 2 ) 5 artiklan mukaisesti 31.12.1986 antama julistus ja
tämän asetuksen liitteen VI O jakson ( aikaisemmin L jakso )
11 kohta ?
(') Asia C-20/96 , Kelvin Albert Snares v . Adjudication Officer
      ( EYVL N:o C 77, 16.3.1996 , s . 8 ).
                                                                         Onko yhteisön oikeuden kanssa yhteensopivaa se, että
                                                                         saksalaisten kansallisten säännösten mukaan ei ole mahdol
( 2 ) Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liik
      kuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä     lista periä takaisin rapsin jalostamiseen saatuja tukia, koska
      14 päivänä kesäkuuta 1971 annettu neuvoston asetus ( ETY )         tuen saaja , joka ei tiennyt olosuhteista, joiden takia myön
      Nro 1408/71 ( EYVL Nro L 149 , 5.7.1971 , s . 2 ).                 tävä päätös oli lainvastainen, eikä tähän ollut syynä tuen
                                                                         saajan törkeä huolimattomuus ( Vervvaltungsfahrensgeset
                                                                         zin 48 pykälän 2 momentin seitsemäs virke, nykyinen 49 a
                                                                         pykälän 2 momentin toinen virke ), voi vedota tällä perus
                                                                         teella siihen, että Vervvaltungsverfahrensgesetzin 48 pykä
                                                                         län 2 momentin kuudennen virkkeen ( nykyään 49 a
Verwaltungsgericht Frankfurt am Mainin 27.8.1996 teke
                                                                         pykälän 2 momentin ) ja Bürgerliches Gesetzbuchin 818
mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asi
                                                                         pykälän 3 momentin mukaan kysymys ei tällöin ole enää
assa Oelmühle Hamburg Aktiengesellschaft ja Jb. Schmidt
Söhne GmbH & Co . KG vastaan Bundesanstalt für Land                     perusteettoman edun saamisesta, mikä pätee säännönmu
                                                                         kaisesti kaikkiin niihin tapauksiin, joissa tuen saaja on
                     wirtschaft und Ernährung
                                                                         menettänyt tuesta saamansa edun jo silloin, kun tuki
                             ( Asia C-298/96 )                           myönnettiin hänelle, koska hän oli maksanut rapsista
                               ( 96/C 318/ 16 )                          yhteisön oikeudessa säädetyn tavoitehinnan tai koska
                                                                         hänellä ei ole jalostettavan rapsin toimittajaa kohtaan
Verwaltungsgericht Frankfurt am Main ( 1 . Kammer ) on                   takautumisoikeutta tai tämä takautumisoikeus on arvo
pyytänyt 27.8.1 996 tekemällään päätöksellä , joka on saa               ton .
                                                ENSIMMAISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                              Hans-Jürgen Rabe ja Georg M. Berrisch ), jota tukee
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                  Euroopan yhteisöjen komissio, ( asiamiehet: Eric White ja
                    18 päivänä syyskuuta 1996,                           Nicholas Khan ), jossa kantaja vaatii , että lopullisen polku
                                                                         myyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallas
 asiassa T-155/94, Climax Paper Converters Ltd vastaan                   ta peräisin olevien kirjan muotoon sidottujen valokuvakan
                  Euroopan unionin neuvosto ( 1 )                        sioiden tuonnissa ja väliaikaisen polkumyyntitullin lopulli
 (Polkumyyntitullit — Valtionjohtoisen kaupankäynnin                     sesta kantamisesta 22 päivänä joulukuuta 1993 annettu
 maat — Yksilöllinen kohtelu — Yhtenäinen polkumyynti                   neuvoston asetus ( EY ) N:o 3664/93 ( EYVL 1993 L 333 ,
                                  marginaali)                            s . 67) kumotaan, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                               ( 96/C 318/17 )                            ( laajennettu neljäs jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston
                                                                         puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit R. García-Valde
                                                                         casas, P. Lindh , J. Azizi ja J. D. Cooke, kirjaaja : hallinto
                                                                         virkamies J. Palacio Gonzalez, on antanut 18.9.1996
                                                                         tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                          1 ) Kanne hylätään.
 Asiassa T-155/94, Climax Paper Converters Ltd, kotipaikka
 Hongkong, edustajanaan barrister Izzet M. Sinan, Englan
 nin ja Walesin asianajoyhteisö, prosessiosoite Luxembur
 gissa asianajotoimisto Arendt et Medernach, 8— 10 rue
 Mathias Hardt, vastaan Euroopan unionin neuvosto, ( asia                2 ) Kantaja velvoitetaan vastaaman omista oikeudenkäyn
 miehet: alunperin Bjarne Hoff-Nielsen ja Jorge Monteiro,                       tikuluistaan ja korvaamaan neuvoston oikeudenkäynti
 sitten Hoff-Nielsen ja Yves Cretien ja sitten Hoff-Nielsen,                    kulut.
 ---pagebreak--- 26.10.96           FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 318/9
3 ) Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
(M EYVL N:o C 161 , 11.6.1994                                                      24 päivänä syyskuuta 1996,
                                                                 asiassa T-185/95 ,Giovanni Sergio vastaan Euroopan yhtei
                                                                                söjen komissio ^)
                                                                 (enkilöstö — Eläkeoikeuksien siirtäminen — Henkilöstö
                                                                 sääntöjen yleiset täytäntöönpanosäännökset — Määräaika
                                                                                hakemuksen esittämiselle)
    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                                      ( 96/C 318/ 19 )
                 24 päivänä syyskuuta 1996,
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
asiassa T-57/91 , National Association of Licensed Open
 cast Operators vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (')
(EHTY:n perustamissopimus — Kilpailu — Kansallinen               Asiassa T-185/95 , Euroopan yhteisöjen komission virka
yritys, joka on hiilivarojen omistaja ja jolla on laillinen      mies Giovanni Sergio, edustajanaan asianajaja Marc-Albert
yksinoikeus myöntää louhintalupia — Toimiluvan haltijan          Lucas, Liege, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimis
vastasuoritus, johon sisältyy lupamaksun suorittaminen tai       to Evelyne Korn, 21 rue Nassau, vastaan Euroopan yhtei
hiilen toimittaminen toimiluvan antajalle — Perittyjen           söjen komissio ( asiamiehet: Gianluigi Valsesia ja Ana Maria
                                                                 Alves Vieira ), jossa vaaditaan kumottavaksi komission
lupamaksujen suuruus — Toimitetun hiilen hinta —
                                                                 päätös, jolla hylättiin kantajan hakemus eläkeoikeuksien
 Yhteensopivuus EHTY:n perustamissopimuksen määräys
                                                                 siirtämisestä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( kol
                           ten kanssa)
                                                                 mas jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjoh
                        ( 96/C 318/ 18 )                         taja C. P. Briet sekä tuomarit B. Vesterdorf ja A. Potocki,
                                                                 kirjaaja : H. Jung, on antanut 24.9.1 996 tuomion, jonka
               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                   tuomiolauselma on seuraava :
Asiassa T-57/91 , National Association of Licensed Open         1 ) Siltä osin kuin kanteessa vaaditaan määräysten antamis
cast Operators ( toimiluvan saaneiden avolouhoksia                    ta komissiolle, se jätetään tutkimatta.
hyödyntävien yritysten kansallinen yhteenliittymä ), koti
paikka Newcastle upon Tyne ( Yhdistynyt kuningaskunta ),         2 ) Muilta osin kanne hylätään perusteettomana.
edustajinaan barrister Nicholas Green ja solicitor David
James Malcolm Wilson, prosessiosoite Luxemburgissa
asianajotoimisto Victor Gillen, 13 rue Aldringen , vastaan       3 ) Asianosaiset vastaavat itse omista oikeudenkäynti
                                                                      kuluistaan .
Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehet: Julian Currall,
Stephen Kon ja Leonard Hawkes ), jota tukee British Coal
Corporation, kotipaikka Lontoo, edustajinaan David               (M EYVL N:o C 333 , 9.12.1995
Vaughan, QC ja barrister David Lloyd Jones sekä solicitor
Peter J. Sigler ja solicitor Rebekah M. Gershuny, proses
siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Loesch , 8 rue Zi
the, jossa kantaja vaatii yhteisöjen ensimmäisen oikeusas
teen tuomioistuinta kumoamaan osittain 23.5.1991 teh
dyn komission päätöksen SG(91)D/9467, jolla hylättiin
                                                                      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
sähköntuotantoon tarkoitettuun hiileen liittyvää sopimus                      TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
takoskeva kantajan valitus, ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin ( laajennettu kolmas jaosto ), toimien ko                            26 päivänä syyskuuta 1996,
koonpanossa : jaoston puheenjohtaja C. P. Briet sekä tuo        asiassa T-192/94, Henry Maurissen vastaan Euroopan
marit K. Lenaerts, B. Vesterdorf, P. Lindh ja A. Potocki,                   yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (*)
kirjaaja : johtava hallintovirkamies B. Pastor, on antanut       (Kumoamiskanne — Arviointikertomus — Tutkittavaksi
24.9.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :            ottaminen — Perustelut — Tuomioistuinten harjoittama
                                                                                valvonta — Rajat)
1 ) Toinen, seitsemäs ja yhdeksäs kanneperuste jätetään                                     96/C 318/20 )
     tutkimatta.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
2 ) Kantajan muut vaatimukset hylätään.
3 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan kaikki oikeuden             Asiassa T-192/94, Henry Maurissen, Euroopan yhteisöjen
     käyntikulut, mukaan lukien väliintulija British Coalin      tilintarkastustuomioistuimen entinen virkamies, kotipaikka
                                                                 Schuttrange ( Luxemburg ), edustajanaan asianajaja Jean
     oikeudenkäyntikulut.
                                                                 Noel Louis, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa fiduci
                                                                 aire Myson SARL, 1 rue Glesener, vastaan Euroopan
(') EYVL N:o C 243 , 18.9.1991                                   yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin ( asiamiehinä Jean
                                                                 Marie Stenier ja Jan Inghelram ), jossa kantaja vaatii häntä
                                                                 koskevan arviointikertomuksen laatimisesta 1.1.1990 ja