title: Asia C-632/11 P: Valitus, jonka Timsas Srl on tehnyt 8.12.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-394/08, T-408/08, T-453/08 ja T-454/08, Regione autonoma della Sardegna ym. v. komissio, 20.9.2011 antamasta tuomiosta

text:
               21.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/9

         Valitus, jonka Timsas Srl on tehnyt 8.12.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-394/08, T-408/08, T-453/08 ja T-454/08, Regione autonoma della Sardegna ym. v. komissio, 20.9.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-632/11 P)
   2012/C 118/14
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Timsas Srl (edustajat: avvocato D. Dodaro ja avvocato S. Pinna)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio, Regione autonoma della Sardegna, Selene di Alessandra Cannas Sas ym.

      Vaatimukset

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-394/08, T-408/08, T-453/08 ja T-454/08 20.9.2011 antama tuomio on kumottava niiltä osin kuin siinä hylätään valittajan esittämä väite, jonka mukaan perusteluvelvollisuutta oli loukattu siltä osin kuin kyse oli riidanalaisen tuen kannustusvaikutuksen arvioinnista

               —

               Euroopan komission 2.7.2008 tekemä päätös 2008/854/EY, joka liittyy tukiohjelmaan ”Vuoden 1998 aluelaki nro 9 — tuen nro 272/98 väärinkäyttö”, C 1/04 (ex NN 158/03 ja CP 15/2003) (EUVL L 302, s. 9) on kumottava

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut molemmissa oikeusasteissa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksenalaisessa tuomiossa on vääristelty kanneperusteita; siinä on oikeudellinen virhe ja sen perustelut ovat epäjohdonmukaisia ja ristiriitaisia. Valittaja väittää etenkin, ettei yleinen tuomioistuin ole edes hiljaisesti perustellut niitä syitä, joiden vuoksi se hylkäsi vaatimukset, jotka koskivat sitä, että komissio oli tehnyt ilmeisen arviointivirheen tuen kannustusvaikutusta arvioidessaan. Yleinen tuomioistuin on perustellut tätä sillä, että asiassa oli yksinomaan tutkittava, olivatko kantajat tutkittavana olleessa asiassa näyttäneet toteen sellaisten asianhaarojen olemassaolon, joilla riidanalaisen ohjelman kannustusvaikutus olisi taattu myös siinä tapauksessa, ettei hakemusta olisi esitetty ennen kyseisten ohjelmien toteuttamisen aloittamista. Se ei kuitenkaan todennut, etteivät kantajat olisi tällaista näyttöä esittäneet, eikä se ole esittänyt hyväksyttävää syytä siihen, että peruste voitaisiin ymmärtää tällaisella (täysin implisiittisellä) tavalla.
   Tuomion 227 kohdassa oleva toteamus, jonka mukaan komissiolla ei ollut velvollisuutta arvioida yksittäisille tuensaajille ominaisia erityisiä olosuhteita, on riittämätön ja ristiriitainen. Valittaja ei ymmärrä, miten kantajat olisivat voineet perustella kannustevaikutuksen olemassaolon muutoin kuin omakohtaisilla olosuhteillaan; komission ja, oikeudenkäynnin aikana, yleisen tuomioistuimen olisi pitänyt esittää sellainen yhtenäinen periaate, jolla kunkin asianomaisen asemaa olisi havainnollistettu ja jota olisi voitu pitää niiden kannalta erityisenä tai niille ominaisena jo konkreettisten tietojen perusteella, sen sijaan että ne esittivät vain yleisiä ja abstrakteja toteamuksia.
   Lopuksi sekä komissio riidanalaisessa päätöksessään että yleinen tuomioistuin valituksenalaisessa tuomiossaan ovat vääristelleet kantajan aikomuksia, koska ne ovat katsoneet sen halunneen siirtää yksilötasolle yleistä järjestelmää koskevan päätöksen, ja koska ne olivat tämän epäselvyyden vuoksi virheellisesti kieltäytyneet ottamasta huomioon sitä vaikutusta, joka kantajan niille esittämillä seikoilla saattoi olla, kun tukiohjelman ulottuvuutta arvioitiin yleiseltä kannalta katsoen.


title: Asia F-38/16: Kanne 28.7.2016 – ZZ v. parlamentti

text:
               3.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 364/58

      Kanne 28.7.2016 – ZZ v. parlamentti
      (Asia F-38/16)
      (2016/C 364/76)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja C. Bernard-Glanz)

         Vastaaja: Euroopan parlamentti

         Oikeusriidan kohde ja kuvaus

      Vuoden 2014 arviointikertomuksen, sellaisena kuin se on viimeisteltynä 20.10.2015 annetulla päätöksellä, ja vuoden 2014 ylentämispisteiden myöntämisestä tehdyn päätöksen sekä ylentämättä jättämistä vuonna 2015 koskevan päätöksen kumoaminen

         Vaatimukset

                  —

                  Riidanalaiset päätökset ja tarvittaessa oikaisuvaatimuksen hylkäämistä koskeva päätös on kumottava.

                  —

                  Euroopan parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-236/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 29.3.2012 — Asociación Española de Banca v. komissio (Kumoamiskanne — Valtiontuki — Tukiohjelma, jonka perusteella omistusosuuden hankkimisesta ulkomaisissa kohteissa johtuva liikearvo voidaan kirjata kuluksi — Päätös, jossa tukiohjelma todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi mutta jossa ei määrätä tukia takaisin perittäviksi — Yhdistys — Toimi ei koske kantajaa erikseen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               26.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 29.3.2012 — Asociación Española de Banca v. komissio
   (Asia T-236/10) (1)

   (Kumoamiskanne - Valtiontuki - Tukiohjelma, jonka perusteella omistusosuuden hankkimisesta ulkomaisissa kohteissa johtuva liikearvo voidaan kirjata kuluksi - Päätös, jossa tukiohjelma todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi mutta jossa ei määrätä tukia takaisin perittäviksi - Yhdistys - Toimi ei koske kantajaa erikseen - Tutkimatta jättäminen)
   2012/C 151/46
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Asociaciôn Española de Banca (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñioz de Juan ja R. Calvo Salinero)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: R. Lyal ja C. Urraca Caviedes)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse Espanjan soveltamasta, omistusosuuden hankkimisesta ulkomaisissa kohteissa johtuvan liikearvon kirjaamisesta kuluksi C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) 28.10.2009 tehdyn komission päätöksen 2011/5/EY (EUVL 2011, L 7, p. 48) 1 artiklan 1 kohdan ja toissijaisesti 4 artiklan kumoamista koskevasta vaatimuksesta.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asociaciôn Española de Banca velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 195, 17.7.2010.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 25 päivänä toukokuuta 2005, asiassa T-67/04, Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin SPA-FINDERS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansalliset sanamerkit SPA ja LES THERMES DE SPA — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 5 kohta)

text:
               23.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 182/35

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   25 päivänä toukokuuta 2005,
   asiassa T-67/04, Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin SPA-FINDERS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansalliset sanamerkit SPA ja LES THERMES DE SPA - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 5 kohta)
   (2005/C 182/66)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asiassa T-67/04, Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV, kotipaikka Spa (Belgia), edustajinaan asianajajat L. de Brouwer, E. Cornu, E. De Gryse ja D. Moreau, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), asiamiehenään A. Folliard Monguiral, jossa toisena osapuolena SMHV:n valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä oli Spa-Finders Travel Arrangements Ltd, kotipaikka New York (Yhdysvallat), ja jossa kantaja on nostanut kanteen SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 10.12.2003 tekemästä päätöksestä (asia R 131/2003-1), joka koski Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV:n ja Spa-Finders Travel Arrangements Ltd:n välistä väitemenettelyä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Pirrung sekä tuomarit N. J. Forwood ja S. Papasavvas; kirjaaja: hallintovirkamies C. Kristensen, on antanut 25.5.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 94, 17.4.2004.


title: Asia C-225/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka tribunal d'instance de Dieppe (Ranska) on esittänyt 8.5.2014 – Facet SA v. Jean Henri

text:
               14.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka tribunal d'instance de Dieppe (Ranska) on esittänyt 8.5.2014 – Facet SA v. Jean Henri
   (Asia C-225/14)
   2014/C 223/13
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal d'instance de Dieppe

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Facet SA

      Vastaaja: Jean Henri

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kielletäänkö kulutusluottosopimuksista 23.4.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY (1) 22 artiklassa, kun sitä tulkitaan kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (2) valossa, sellaiset luottosopimusten vakiolausekkeet ja niiden soveltaminen, joiden mukaan kuluttaja vakuuttaa luotonantajan täyttäneen velvoitteensa?

               2)

               Ovatko yhteisön oikeuden yleinen tehokkuusperiaate ja kulutusluottosopimuksista 23.4.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY 22 artikla, kun sitä tulkitaan 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY valossa, esteenä sille, että luotonantaja voi esittää näyttönä sopimuksen tekoa edeltävien velvoitteidensa ja sopimusvelvoitteidensa täyttämisestä pelkästään luottosopimukseen sisältyvät vakiolausekkeet, joiden mukaan kuluttaja vakuuttaa, että nämä velvoitteet on täytetty, esittämättä laatimiaan ja luotonottajalle antamiaan asiakirjoja?

      (1)  Kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta 23.4.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/48/EY (EUVL L 133, s. 66).

      (2)  EYVL L 95, s. 29.


title: Asia C-153/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 2.12.2010 (Verwaltungsgericht Schwerinin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Agrargut Bäbelin GmbH & Co KG v. Amt für Landwirtschaft Bützow (Yhteinen maatalouspolitiikka — Tiettyjä tukijärjestelmiä koskeva yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä — Asetus (EY) N:o 1782/2003 — Tilatukijärjestelmä — Kesannointioikeudet — 54 artiklan 6 kohta — Asetus (EY) N:o 796/2004 — 50 artiklan 4 kohta — Käytössä olevan koko pinta-alan ilmoittaminen kesannointioikeuksien aktivoimiseksi — 51 artiklan 1 kohta — Seuraamus)

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 2.12.2010 (Verwaltungsgericht Schwerinin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Agrargut Bäbelin GmbH & Co KG v. Amt für Landwirtschaft Bützow
   (Asia C-153/09) (1)

   (Yhteinen maatalouspolitiikka - Tiettyjä tukijärjestelmiä koskeva yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä - Asetus (EY) N:o 1782/2003 - Tilatukijärjestelmä - Kesannointioikeudet - 54 artiklan 6 kohta - Asetus (EY) N:o 796/2004 - 50 artiklan 4 kohta - Käytössä olevan koko pinta-alan ilmoittaminen kesannointioikeuksien aktivoimiseksi - 51 artiklan 1 kohta - Seuraamus)
   2011/C 30/05
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Schwerin

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Agrargut Bäbelin GmbH & Co KG

      Vastaaja: Amt für Landwirtschaft Bützow

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Verwaltungsgericht Schwerin — Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71, (EY) N:o 1254/1999 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 (EUVL L 270, s. 1) 54 artiklan ja yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 säädettyjen täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 796/2004 (EUVL L 141, s. 18) 50 ja 51 artiklan tulkinta — Maataloustuet — Viljelijän velvollisuus aktivoida kesannointioikeudet ennen muita oikeuksia liian suurien ilmoitusten estämiseksi — Viljelijä, jolla ei ollut kesannoinnin jälkeen yhtään peltoalaa, on laiminlyönyt kyseistä velvollisuutta — Seuraamukset

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003, sellaisena kuin se on muutettuna 20.2.2006 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 319/2006, 54 artiklan 6 kohtaa on tulkittava siten, että viljelijä voi hakea tukea käytössään olevien tukioikeuksien perusteella — myös sellaisten pinta-alojen osalta, jotka eivät ole kesannointioikeuskelpoisia — vasta, jos hän on ensin aktivoinut kaikki kesannointioikeutensa.

               2)

               Asetuksessa N:o 1782/2003 säädettyjen täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 796/2004, sellaisena kuin se on muutettuna 27.4.2006 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 659/2006, luettuna yhdessä saman asetuksen 50 artiklan 4 kohdan kanssa, 51 artiklaa on tulkittava siten, että oikeusvarmuuden periaate huomioon ottaen kyseisen 51 artiklan 1 kohdassa säädettyä seuraamusta ei sovelleta viljelijään, joka ei ole aktivoinut kaikkia kesannointioikeuksiaan sillä perusteella, ettei hänellä ollut riittävää määrää kesannointioikeuskelpoisia hehtaareja, mutta joka on kuitenkin aktivoinut pysyvää laidunta koskevia tukioikeuksia.

      (1)  EUVL C 180, 1.8.2009.


title: Asia T-130/16: Kanne 29.3.2016 – Coesia v. EUIPO (pyöreän muodon, joka muodostuu kahdesta punaisesta symmetrisestä vinoviivasta, kuva)

text:
               10.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/19

         Kanne 29.3.2016 – Coesia v. EUIPO (pyöreän muodon, joka muodostuu kahdesta punaisesta symmetrisestä vinoviivasta, kuva)
   (Asia T-130/16)
   (2016/C 165/22)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Coesia SpA (Bologna, Italia) (edustaja: asianajaja S. Rizzo)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Kuviomerkki, jonka rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi on haettu, (pyöreän muodon, joka muodostuu kahdesta punaisesta symmetrisestä vinoviivasta, kuva) – Rekisteröintihakemus nro 13 681 151

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 26.1.2016 asiassa R 1933/2015-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklaa on rikottu.


title: Asia C-641/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 12.12.2016 – Tünkers France ja Tünkers Maschinenbau GmbH v. Expert France

text:
               6.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 70/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 12.12.2016 – Tünkers France ja Tünkers Maschinenbau GmbH v. Expert France
   (Asia C-641/16)
   (2017/C 070/15)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Tünkers France ja Tünkers Maschinenbau GmbH

      Vastapuoli: Expert France

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko maksukyvyttömyysmenettelyistä 29.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000 (1) 3 artiklaa tulkittava siten, että vahingonkorvauskanne, jossa maksukyvyttömyysmenettelyn yhteydessä hankitun toimialan luovutuksensaajaa moititaan siitä, että tämä on esittäytynyt virheellisesti toimijaksi, joka huolehtii velallisen valmistamien tuotteiden yksinomaisesta jälleenmyynnistä, kuuluu yksinomaan sen tuomioistuimen toimivaltaan, joka on aloittanut maksukyvyttömyysmenettelyn?

      (1)  EYVL 2000, L 160, s. 1.


title: Asia C-158/99: Tribunal Tributário de 1a Instância de Faron 11.3.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Corticeira Amorim - Algarve, Lda, vastaan Fazenda Pública

text:
C 188/22                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          3.7.1999
Kantaja vaatii, että tuomioistuin                                          Euroopan yhteisöjen komission 30.4.1999 Italian tasaval-
                                                                                taa vastaan nostama kanne
1. toteaa Irlannin laiminlyöneen rautatieinfrastruktuurin ka-
     pasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja infrastruktuu-
     rimaksujen perimisestä 19 kesäkuuta 1995 annetun neu-                                           (Asia C-159/99)
     voston direktiivin 95/19/EY (1)mukaisia jäsenyysvelvoittei-
     taan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin
     täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-                                    (1999/C 188/50)
     lisia määräyksiä,
2. velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                     Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 30.4.1999 Euroo-
                                                                           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
                                                                           vastaan. Kantajan asiamiehenä oikeudellisen osaston virkamies
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                        Paolo Stancanelli, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos
                                                                           Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklasta – jonka mukaan
direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden jokaista
jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu – seuraa, että jäsenvaltioilla        Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
on velvollisuus noudattaa direktiivissä sen täytäntöönpanolle
vahvistettua määräaikaa. Tämä määräaika päättyi 27.6.1997
                                                                           –   toteaa, että Italian tasavalta on jättänyt noudattamatta
eikä Irlanti ollut siihen mennessä antanut komission vaatimuk-
                                                                               jäsenyysvelvoitteitaan, koska
sessa esitettyjä, direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä lake-
ja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
                                                                               •    se on vahvistanut sääntelyn, jossa kolmen suojellun
(1) EYVL L 143, 27.6.1995, s. 75.                                                   lintulajin metsästys sallitaan (passer italiae, passer
                                                                                montanus, sturnus vulgaris) luonnonvaraisten lintujen
                                                                                suojelusta        annetun        neuvoston      direktiivin
                                                                                79/409/ETY (1) 5 ja 7 artiklan ja direktiivin liitteen II
                                                                                vastaisesti, ja määräten, että tätä poikkeussääntelyä
                                                                                sovelletaan yleisesti ja pysyvästi direktiivin 9 artiklan
                                                                                vastaisesti, mikä johtaa lisäksi oikeusvarmuuden peri-
                                                                                aatteen vastaiseen tilanteeseen; ja
Tribunal Tributário de 1a Instância de Faron 11.3.1999
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
asiassa Corticeira Amorim – Algarve, Lda, vastaan Fazenda                      •    se on vahvistanut direktiivissä 79/409/ETY asetetuista
                               Pública                                             kielloista tehtävien poikkeusten edellytyksiä koskevan
                                                                                sääntelyn, joka ei ole täydellisesti direktiivin 9 artiklan
                                                                                vaatimusten mukainen erityisesti kyseisen kansallisen
                          (Asia C-158/99)
                                                                                säännöksen 1 pykälän a ja b kohtien osalta; ja
                          (1999/C 188/49)
                                                                           –   velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                               kulut.
Tribunal Tributário de      1a  Instância de Faro on pyytänyt
11.3.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
jen tuomioistuimeen 30.4.1999, Euroopan yhteisöjen tuo-
mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Corticeira Amorim –
Algarve, Lda. vastaan Fazenda Pública seuraavaan kysymyk-                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
seen:
Onko Tabela de Emolumentos do Registo Predialin (kiintei-                  Ensimmäinen kanneperuste
störekisteriä koskeva maksutaulukko) 2 §, siltä osin kuin siinä
säädetään saman maksutaulukon 1 §:ssä säädetyn kiinteämää-
räisen maksun lisäksi maksusta, jonka suuruus lasketaan                    Komissio katsoo, että asetuksen nro 157/92 (2) 4 pykälän
suhteellisena osuutena arvosta, direktiivin 69/335/ETY (1)                 4 momenttiin ja 5 pykälän 2 momenttiin perustuva sääntely-
12 artiklan vastainen, kun tämän säännöksen mukaan on                      kokonaisuus, jossa sallitaan kolmen suojellun lintulajin metsäs-
kiellettyä periä korvausta, jonka suuruutta ei lasketa yksittäi-           tys (passer italiae, passer montanus, sturnus vulgaris) ja kiinni
sestä palvelusta aiheutuvan kustannuksen perusteella vaan                  pitäminen, on selvästi direktiivin 79/409/ETY 5 ja 7 artiklan
kyseiset palvelut tarjoavalle yksikölle rahoituksesta ja inves-            sekä direktiivin liitteen II vastainen, ja että 27.9.1997 annetun
toinneista aiheutuvien kokonaiskustannusten perusteella.                   valtioneuvoston asetuksen 3 pykälän säännökset, joiden mu-
                                                                           kaan mainittu sääntely perustuu direktiivin 9 artiklassa säädet-
(1) Pääoman hankinnasta kannettavistä välillisistä veroista 17 päivänä     tyyn poikkeukseen, ei riitä korjaamaan sääntöjenvastaisuutta,
    heinäkuuta 1969 annettu neuvoston direktiivi 69/335/ETY (EYVL          koska tästä johtuva oikeudellinen epävarmuus on oikeusvar-
    L 249, 3.10.1969, s. 25).                                              muuden periaatteen ja direktiivin täytäntöönpanolta edellyte-
                                                                           tyn täsmällisyyden vastainen, ja koska kyseisellä sääntelyllä
                                                                           päädytään direktiivissä asetettuja kieltoja koskevaan yleiseen ja
                                                                           pysyvään poikkeusjärjestelyyn, jota ei voida hyväksyä.


title: Asia C-364/15 P: Valitus, jonka Louis Vuitton Malletier on tehnyt 13.7.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-360/12, Louis Vuitton Malletier v. SMHV, Nanu-Nana, 21.4.2015 antamasta tuomiosta

text:
               14.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 414/14

         Valitus, jonka Louis Vuitton Malletier on tehnyt 13.7.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-360/12, Louis Vuitton Malletier v. SMHV, Nanu-Nana, 21.4.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-364/15 P)
   (2015/C 414/17)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Louis Vuitton Malletier (edustajat: avvocato P. Roncaglia, avvocato G. Lazzeretti, avvocato F. Rossi ja avvocato N. Parrotta)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että

               —

               Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) 21.4.2015 asiassa T-360/12 antama tuomio, joka annettiin tiedoksi valittajalle 29.4.2015, kumotaan

               —

               SMHV velvoitetaan korvaamaan sille tässä menettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

               —

               Nanu-Nana velvoitetaan korvaamaan sille tässä menettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Tällä valituksella Louis Vuitton Malletier (jäljempänä Louis Vuitton tai valittaja) vaatii, että unionin tuomioistuin kumoaa Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) 21.4.2015 asiassa T-360/12 antaman tuomion (jäljempänä valituksenalainen tuomio), jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi Louis Vuittonin kanteen SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 16.5.2012 asiassa R 1854/2011-1 tekemästä päätöksestä, jolla yhteisön tavaramerkkirekisteröinti nro 658751 (kuviomerkki) todettiin kokonaisuudessaan mitättömäksi erottamiskyvyn puuttumisen vuoksi.

               2.

               Tällä valituksella pyritään osoittamaan, että unionin yleinen tuomioistuin totesi virheellisesti, että yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 207/2009 (1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa sovelletaan kyseiseen tavaramerkkiin.

               3.

               Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi todistustaakkaa mitättömyysmenettelyssä koskevia sääntöjä, kun se vahvisti valituslautakunnan päätöksen, jolla kyseinen tavaramerkki julistettiin mitättömäksi puuttuvan ominaispiirteisiin perustuvan erottamiskyvyn vuoksi.

               4.

               Erityisesti valittaja väittää, että unionin yleisen tuomioistuimen olisi pitänyt kumota riidanalainen päätös noudattaakseen periaatteita rekisteröityjen yhteisön tavaramerkkien pätevyyttä koskevasta olettamasta ja todistustaakan jakautumisesta mitättömyysmenettelyssä, sillä Nanu-Nana ei ollut täyttänyt todistustaakkaansa, koska se ei ollut voinut osoittaa kyseisen toimialan yleisiä käytäntöjä ja tapoja kyseisen tavaramerkin hakemishetkellä eikä siis sitä, ettei kyseinen tavaramerkki eronnut niistä merkittävästi.

               5.

               Edellä esitetyillä perusteilla valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin kumoaa valituksenalaisen tuomion ja velvoittaa sekä SMHV:n että Nanu-Nanan korvaamaan valittajalle tässä menettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


title: Asia T-487/17: Kanne 3.8.2017 – UE v. komissio

text:
               23.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 357/19

         Kanne 3.8.2017 – UE v. komissio
   (Asia T-487/17)
   (2017/C 357/24)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: UE (edustajat: asianajajat S. Rodrigues ja A. Tymen)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan komission 4.10.2016 päivätyn päätöksen, jolla kantajan 14.10.2013 päivätyt vaatimukset on hylätty

               —

               tarvittaessa kumoamaan Euroopan komission 26.4.2017 päivätyn päätöksen, jolla kantajan 5.1.2017 tekemä valitus on hylätty

               —

               velvoittamaan vastaajan maksamaan kantajalle korvaukseksi vastaajan tuottamuksesta aiheutuneista aineettomista ja aineellisista vahingoista, joiden määräksi arvioidaan 120 000 euroa (aineeton vahinko), 748 800 euroa (ansionmenetys) ja 576 000 euroa (eläketulojen menetys)

               —

               velvoittamaan vastaajan maksamaan kantajalle korvausta työpaikkakiusaamista koskevan tutkinnan toimittamisen ja lopputuloksen aiheuttamasta haitasta, jonka määräksi arvioidaan 50 000 euroa

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan rikkomiseen, kuulluksi tulemista koskevan oikeuden loukkaamiseen ja kontradiktorisen periaatteen loukkaamiseen.

               2.

               Toinen kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen, tosiseikkoja koskeviin virheisiin ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 35 artiklan toisen virkkeen rikkomiseen.


title: Asia T-373/14: Kanne 26.5.2014 – Petro Suisse Intertrade v. neuvosto

text:
               11.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/36

         Kanne 26.5.2014 – Petro Suisse Intertrade v. neuvosto
   (Asia T-373/14)
   2014/C 261/61
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Petro Suisse Intertrade Co. SA (Pully, Sveitsi) (edustajat: solicitor J. Grayston sekä asianajajat P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta, D. Sellers ja N. Pilkington)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan neuvoston 14.3.2014 päivättyyn kirjeeseen sisältyvän päätöksen, joka on osoitettu kantajan asianajajille ja joka koskee sellaisen henkilöiden ja yhteisöjen nimiä sisältävän luettelon uudelleentarkastelua, joka on Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP – sellaisena kuin se on muutettuna 21.12.2012 annetulla neuvoston päätöksellä 2012/829/YUTP – liitteessä II ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 – sellaisena kuin se on pantu täytäntöön 21.12.2012 annetulla neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1264/2012 – liitteessä IX, siltä osin kuin kanteen kohteena oleva päätös merkitsee sitä, ettei kantajan nimeä suostuta poistamaan rajoittavien toimenpiteiden kohteina olevien henkilöiden ja yhteisöjen luettelosta,

               —

               yhdistämään tämän asian ja asian T-156/13 työjärjestyksen 50 artiklan 1 kohdan mukaisesti

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan tämän asian käsittelystä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen, jotka perustuvat siihen, että perustelut ovat puutteelliset ja että neuvosto on tehnyt ilmeisen arviointivirheen.
   Kantaja väittää, että vaikka se onkin pörssiyhtiö National Iranian Oilin (NIOC) tytäryhtiö, neuvosto ei ole osoittanut, että tämä merkitsisi sellaista Iranin valtiolle koituvaa etua, joka olisi ristiriidassa riidanalaisten toimien tavoitteiden kanssa.


title: Asia C-292/13 P: Unionin tuomioistuimen kuudennen jaoston puheenjohtajan määräys 21.5.2014 – Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Impexmetal S.A.

text:
               11.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/18

         Unionin tuomioistuimen kuudennen jaoston puheenjohtajan määräys 21.5.2014 – Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Impexmetal S.A.
   (Asia C-292/13 P) (1)

   2014/C 261/31
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Unionin tuomioistuimen kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 215, 27.7.2013.


title: Asia T-321/00: SINAGA, Sociedade de Indústrias Agrícolas Açorianas, SA:n 12.10.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 335/50                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         25.11.2000
SINAGA, Sociedade de Indústrias Agrı́colas Açorianas,                         N:o 1481/2000 perustuvan arvioinnin vaikutukset ovat
SA:n 12.10.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan                         epäoikeudenmukaiset ja järjenvastaiset.
                           nostama kanne
                                                                         (1) Neuvoston asetuksissa (ETY) N:o 1600/92 ja (ETY) N:o 1601/92
                          (Asia T-321/00)                                    säädetyn Azorien, Madeiran ja Kanariansaarten arvioidun sokerin
                                                                             hankintataseen        vahvistamisesta         markkinointivuodeksi
                                                                             2000/2001 6 päivänä heinäkuuta 2000 annettu komission asetus
                          (2000/C 335/95)                                    (EY) N:o 1481/2000 (EYVL L 167, 7.7.2000, s. 6).
                  (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
SINAGA, Sociedade de Indústrias Agrı́colas Açorianas, SA,
                                                                         Cecilio Alonso de Miguelin ja 20 muun kantajan
kotipaikka Rua de Lisboa, no 75, Ponta Delgada, on nostanut
                                                                         13.10.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nos-
12.10.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                                tama kanne
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Mário Marques                                          (Asia T-322/00)
Mendes, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto
Aloyse May, 398 route d’Esch.                                                                      (2000/C 335/96)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
–    tutkii kanteen                                                      Cecilio Alonso de Miguel ja 20 muuta kantajaa ovat nostaneet
                                                                         13.10.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
–    kumoaa asetuksen N:o 1481/2000 (1) johdanto-osan sen                tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
     kohdan, joka sisältää ilmaisun ”Portugalin – – viranomais-          vastaan. Kantajien edustajat ovat asianajajat Jean-Noël Louis ja
     ten toimittamien puolueettomien tietojen perusteella ja             Véronique Peere, Bryssel.
     markkinoiden kysyntää vastaavasti”, sekä asetuksen liit-
     teen siltä osin kuin siinä vahvistetaan Azorien sokerin             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
     hankintatase ja toteaa tällä välin syntyneiden vaikutusten
     pysyvän voimassa                                                    –     kumoaa komission päätöksen, jolla se hylkäsi kantajien
                                                                               vaatimuksen siitä, että kantajille on korvattava kokonai-
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                      suudessaan ne summat, jotka maksettiin espanjalaisten
                                                                               tuomioistuinten julistamien tuomioiden täytäntöön pane-
                                                                               miseksi siten, että vähennetään ansaitut eläkeoikeudet
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan
                                                                               2 kohdan mukaisesti sekä täytäntöönpanoa koskevien
–    EY 253 artiklan (aiempi 190 artikla) sekä 28.6.1999                       yleisten määräysten mukaisesti laskettu 3,5 prosentin
     annetun neuvoston päätöksen 1999/468/EY rikkominen:                       vuotuinen korko vain niiltä ajanjaksoilta, joilta hyvitetyt
     olennaisten menettelymääräysten rikkominen                                oikeudet on tarkistettu,
                                                                         –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–    EY 253 artiklan (aiempi 190 artikla) rikkominen: riittä-
     mättömät ja epäjohdonmukaiset perustelut
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–    15.6.1992 annetun neuvoston asetuksen N:o 1600/92 2,
     3 ja 8 artiklan rikkominen: arvioidussa sokerin hankinta-           Vaatimustensa tueksi kantajat vetoavat seuraaviin seikkoihin:
     taseessa ei oteta huomioon perinteistä kauppaa                      –     henkilöstösääntöjen 25 artiklaa on rikottu,
–    EY 299 artiklan (aiempi 227 artikla) 2 kohdan rikkomi-              –     henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevaa 11 artiklaa ja
     nen: mainitun määräyksen huomioon ottamatta jättämi-                      täytäntöönpanoa koskevien yleisten määräysten 4 artik-
     nen syrjäisiin alueisiin sovellettavia säännöksiä tulkit-                 lan 2 kohtaa on rikottu,
     taessa ja sovellettaessa
                                                                         –     yhteisö on saanut perusteetonta etua kantajien vahin-
–    EY 7 artiklan (aiempi 4 artikla) 1 kohdan rikkominen:                     goksi,
     komissio on käyttänyt täytäntöönpanovaltaansa selvästi              –     oikeudellista perustaa ei ole,
     väärin ja lainvastaisesti
                                                                         –     yleistä oikeusperiaatetta, jonka mukaan sivuvaateet seu-
–    suhteellisuusperiaatteen         loukkaaminen:    asetukseen              raavat päävaadetta, on loukattu.


title: Hans-Christian Jacobsenin 13. 1. 1995 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-24/95)

text:
25 . 3 . 95          FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                               N:o C 74/17
Kanteen oikeudelliset perusteet ja keskeiset perustelut                   Asian T-248/94 (*) poistaminen rekisteristä
                                                                                ( 95/C 74/35 )
Kanteen oikeudelliset perusteet ja keskeiset perustelut
vastaavat asiassa T-20/94 esitettyjä perusteita ja peruste                      (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
luita .
                                                                  Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                  istuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan 6. 2 . 1995
                                                                  antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
                                                                  poistettu asia T-248/94, Hema B.V. vastaan Euroopan
                                                                  yhteisöjen komissio.
Hans-Christian Jacobsenin 13 . 1 . 1995 Euroopan unionin
                                                                  (M EYVL N:o C 288 , 15 . 10 . 1994
neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
                        nostama kanne
                        (Asia T-24/95 )
                         ( 95/C 74/33 )
                                                                          Asian T-249/94 ( ) poistaminen rekisteristä
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                               95/C 74/36
Hans-Christian Jacobsen, Jarplund-Weding ( Saksan liitto                        (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
tasavalta ) on nostanut 13 päivänä tammikuuta 1995
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois            Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
tuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan           istuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan 6 . 2. 1995
yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana oikeu         antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
denkäynnissä on asianajaja Dr. Lukanow, Euskirchen,               poistettu asia T-249/94, Hema B.V. vastaan Euroopan
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Dupong &            yhteisöjen komissio.
Associes, 14a, rue des Bains, Luxemburg.
                                                                  (!) EYVL N:o C 288 , 15 . 10 . 1994
Kantaja vaatii, että:
— vastaajat velvoitetaan korvaamaan kantajalle hyvityk
     senä viideltä maidon markkinointivuodelta 1 . 4 . 1988
                                                                          Asian T-250/94 ( ) poistaminen rekisteristä
     lukien 24 540 Saksan markkaa ja maksamaan korkoa
     8% 17. 12.1983 lukien .                                                                 95/C 74/37
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                  Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
Kanteen oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut       istuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan 6. 2 . 1995
vastaavat asiassa T-20/94 esitettyjä oikeudellisia perusteita     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
ja perusteluja.                                                   poistettu asia T-250/94, M & S Mode Nederland B.V.
                                                                  vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
                                                                   (M EYVL N:o C 288 , 15 . 10 . 1994
         Asian T-124/93 ( ) poistaminen rekisteristä
                         ( 95/C 74/34)
                                                                          Asian T-251/94 ( ! ) poistaminen rekisteristä
                                                                                ( 95/C 74/38 )
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laa
jennetun ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 20. 1 . 1995          Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on             istuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan 6. 2 . 1995
poistettu asia T-124/93 , Georg Werner vastaan Euroopan           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
yhteisöjen komissio.                                              poistettu asia T-251/94, M & S Mode Nederland B.V.
                                                                  vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
(!) EYVL N:o C 34 , 9 . 2 . 1991
                                                                   (M EYVL N:o C 288 , 15 . 10 . 1994


title: Asia T-142/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.7.2011 — SIR v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Norsunluurannikon tilanteen vuoksi toteutetut rajoittavat toimenpiteet — Poistaminen kyseessä olevien henkilöiden luettelosta — Kumoamiskanne — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.7.2011 — SIR v. neuvosto
   (Asia T-142/11) (1)

   (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Norsunluurannikon tilanteen vuoksi toteutetut rajoittavat toimenpiteet - Poistaminen kyseessä olevien henkilöiden luettelosta - Kumoamiskanne - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2011/C 282/44
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Société ivoirienne de raffinage (SIR) (Abidjan, Norsunluurannikko) (edustaja: asianajaja M. Ceccaldi)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: B. Driessen ja A. Vitro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamisvaatimus, joka koskee Norsunluurannikkoon kohdistuvien rajoittavien toimenpiteiden jatkamisesta annetun neuvoston päätöksen 2010/656/YUTP muuttamisesta 14.1.2011 tehtyä neuvoston päätöstä 2011/18/YUTP (EUVL L 11, s. 36) ja tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvien rajoittavien erityistoimenpiteiden toteuttamisesta Norsunluurannikon tilanteen vuoksi annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 560/2005 muuttamisesta 14.1.2011 annettua neuvoston asetusta (EU) N:o 25/2011 (EUVL L 11, s. 1) siltä osin kuin näillä säädöksillä otetaan käyttöön kantajaan kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Lausunnon antaminen Euroopan komission väliintulohakemuksesta raukeaa.

      (1)  EUVL C 130, 30.4.2011.


title: Tribunale civile e penale di Torinon (Sezione I civile) 14.2.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö CIF Srl:n, Torino, ja Ministero delle Finanzen välisessä riita-asiassa (Asia C-98/97)

text:
10.5.97                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 142/9
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   taan Ministero delle Finanze ja Societä Cispadana Costu
                                                                      ruzioni vastaan Ministero delle Finanze antamaa tuomio
Italian hallitus katsoo, että komission päätös on lainvastai         ta ( 1 ), jonka se antoi ETY:n perustamissopimuksen 177 ar
nen siltä osin kuin siinä määrätään, että EMOTR:n tilien              tiklan nojalla ja jossa oli kysymys neuvoston direktiivin
tarkastuksen      ja   hyväksymisen        yhteydessä   tehdään       69/335/ETY ( 2 ) 10 ja 12 artiklan tulkinnasta, ja näitä vii
11 934 331 913 Italian liiran suuruinen rahoitusta koskeva            meksi mainittuja artikloita tulkittava siten, että kansalli
korjaus, ja tämän vuoksi se riitauttaa kyseisen päätöksen             sessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa, jossa vaa
ja vaatii sen osittaista kumoamista seuraavin perustein :             ditaan        palautettaviksi       kansallisen   lainsäädännön
                                                                      ( 19.12.1984 annetun lain nro 853 3 pykälä , joka on
                                                                      muunnettu laiksi nro 17/1985 , sellaisena kuin se muutettu
24.9.198 5         annetun        komission         asetuksen         na ) perusteella mutta mainitun direktiivin vastaisesti mak
( ETY ) N:o 2677 / 85 1 1 artiklan rikkominen                         setut verot, voidaan vedota lain nro 641 /72 13 pykälässä
                                                                      säädettyihin vanhentumista koskeviin määräaikoihin, kun
Italian maatalousmarkkinoiden valtiollinen interventioelin            tämä palauttamista koskeva vaatimus kiistetään, ja jos ky
( AIMA ) on toiminut vakuuksien osalta asetuksen ( ETY)               symykseen vastataan myöntävästi, voidaanko näiden mää
N:o 2677/85 11 artiklan säännösten mukaisesti .                       räaikojen katsoa alkavan maksupäivästä vai siitä ajankoh
                                                                      dasta , jolloin kyseinen direktiivi pantiin täytäntöön
                                                                      kansallisessa oikeudessa ?
Kertomuksen yhteenvetoon sisältyvät väitteet, joiden mu
kaan kyseessä on 82 tapausta, jotka koskevat " sellaisia tu
                                                                      (') Kok. 1993 , s . 1-1915 .
kihakemuksia, jotka on perusteettomasti maksettu, ja joille           ( 2 ) EYVL N:o L 249 , 3.10.1969, s . 25 .
on lisäksi annettu voimassa olevat vakuudet, joita kansalli
set viranomaiset eivät ole vielä vaatineet takaisin ", eivät
pidä paikkaansa .
Osa summista on jo peritty takaisin ja maksettu FEOGA:l
le. Toiset summat on peritty takaisin kuittaamalla ne mui            Euroopan yhteisöjen komission 7.3.1997 Italian tasavaltaa
den summien kanssa . Eräässä tapauksessa maksettavan                                         vastaan nostama kanne
summan vakuudeksi on asetettu paras mahdollinen va
kuus. Monissa muissa tapauksissa takaisin maksettavien                                           ( Asia C-101 /97 )
summien perintä on käynnissä asianmukaisten täytäntöön                                            ( 97/C 142/20
panotoimien avulla .
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.3.1997 kan
Lopuksi se toteaa, että Caruso Rosa-nimisen yrityksen                 teen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa Italian tasaval
osalta tilanne on erityinen, koska Agecontrol epäili, että            taa vastaan . Kantajan asiamiehenä on komission oikeudel
tämä yritys oli syyllistynyt rikkomuksiin, mutta se ei on            lisen yksikön virkamies Enrico Traversa ja prosessiosoite
nistunut määrittelemään perusteettomasti maksettujen tu              Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wag
kien suuruutta . Todisteiden puuttuessa ei ole ollut mahdol          ner, Kirchberg.
lista todeta vakuuksia menetetyiksi . Guardia di Finanzaa
on kuitenkin pyydetty tutkimaan asiaa ja jos tutkimuksen
päätyttyä todetaan, että yritykselle on maksettu perusteet           Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
tomasti tukea, se peritään takaisin.
                                                                      — toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut
                                                                             17.5.1977 annetun neuvoston direktiivin 77/388/ETY
                                                                             ( kuudes arvonlisäverodirektiivi ) (') 17 artiklan 2 koh
                                                                             dan a alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on
                                                                             säätänyt ja pitänyt edelleen voimassa arvonlisäverosää
                                                                             döksen, jonka mukaan jaolliseen tai jaottomaan yhteis
Tribunale civile e penale di Torinon ( Sezione I civile)                     omistukseen omaisuutta hankkineilla henkilöillä, jotka
 14.2.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat                      eivät harjoita teollista, kaupallista tai taiteellista toi
kaisupyyntö CIF Srl:n, Torino, ja Ministero delle Finanzen                   mintaa taikka ammattia, ei ole oikeutta tehdä verovä
                      välisessä riita-asiassa
                                                                             hennystä kiinteän omaisuuden hankintojen eikä kiin
                         ( Asia C-98/97 )                                    teän omaisuuden hankinnan rahoittamiseksi tehtyjen
                                                                             vuokraussopimusten perusteella
                          ( 97/C 142/ 19 )
                                                                      — velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeuden
Tribunale civile e penale di Torino on pyytänyt 14.2.1997                    käyntikulut.
tekemällään päätöksellä , joka on saapunut yhteisöjen tuo
mioistuimeen 6.3.1997, Euroopan yhteisöjen tuomioistui                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
melta CIF Srl:n, Torino, ja Ministero delle Finanzen väli
sessä      riita-asiassa       ennakkoratkaisua       seuraaviin
                                                                       Komissio toteaa, että italialaisen DPR-säädöksen 19 pykä
kysymyksiin :                                                          län 2 momentin e kohdan kolmas luetelmakohta on kuu
                                                                       dennen arvonlisäverodirektiivin 17 artiklan 2 kohdan a
Onko yhteisöjen tuomioistuimen 20.4.1993 yhdistetyissä                 alakohdan vastainen yhteisöjen tuomioistuimen kyseistä
asioissa C-71 /91 ja C-178/91 , Societä Ponente Carni vas             artiklaa koskevan oikeuskäytännön perusteella .


title: Asia C-197/02: Euroopan yhteisöjen komission 27.5.2002 Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 191/18                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         10.8.2002
Euroopan yhteisöjen komission 27.5.2002 Espanjan ku-                     –     Velvollisuus vaihtaa ajokortti sen takia, ettei siinä ole
             ningaskuntaa vastaan nostama kanne                                enää tyhjää tilaa, johon tietoja voitaisiin merkitä, ei ole
                                                                               sopusoinnussa direktiivin liitteessä I olevan 4 kohdan
                                                                               kanssa: tässä säännöksessä ei säädetä vaihtomahdollisuu-
                          (Asia C-195/02)                                      desta tällaisessa tilanteessa, eikä siitä säädetä myöskään
                                                                               8 artiklassa, joka koskee juuri ajokorttien vaihtamista. Jos
                                                                               katsotaan, että direktiivissä säädetään tyhjentävästi näistä
                                                                               kysymyksistä, on katsottava, että säännös, jossa velvoite-
                          (2002/C 191/29)
                                                                               taan vaihtamaan ajokortti kuljettajia koskevan asetuksen
                                                                               25 §:n 2 momentissa säädetyissä määräajoissa, on ristirii-
                                                                               dassa direktiivin kanssa.
Euroopan yhteisöjen komissio on 27.5.2002 nostanut Euroo-                –     Kuljettajia koskevan asetuksen seitsemäs siirtymäsäännös
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-                     on ristiriidassa direktiivin liitteen III kanssa: direktiivissä
kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksi-                  91/439/ETY ei säädetä mahdollisuudesta tunnustaa
kön virkamiehet Fernando Castillo de la Torre ja Wouter Wils,                  uudelleen jo saavutettuja oikeuksia. Direktiivin 7 artiklan
ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön                      1 kohdan a alakohdan mukaan ajokortin haltijan on
virkamies Luis Escobar Guerrero, Centre Wagner.                                täytettävä moottoriajoneuvon kuljettamiseen vaadittavaa
                                                                               fyysistä ja henkistä terveyttä koskevat direktiivin liit-
                                                                               teessä III säädetyt vähimmäisvaatimukset. Tämän vuoksi
                                                                               ajokortin haltijan on myös ajokorttia uusiessaan täytettä-
Kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta                                       vä nämä vähimmäisvaatimukset. Komissio ei hyväksy
                                                                               Espanjan viranomaisten väitettä, jonka mukaan kaikenlai-
toteamaan, että Espanjan kuningaskunta                                         sen ”vanhusten oikeuden” puuttuminen johtuu pelkästä
                                                                               unohduksesta.
–     on rikkonut direktiivin 91/439/ETY (1) 1 artiklan 2 kohtaa
      antaessaan kuljettajia koskevan asetuksen 22–24 §:t;
                                                                         (1) EYVL L 237, 24.8.1991, s. 1.
–     on rikkonut direktiivin 91/439/ETY liitteessä I olevaa
      4 kohtaa antaessaan kuljettajia koskevan asetuksen 25 §:n
      2 momentin,
–     on rikkonut direktiivin 91/439/ETY 7 artiklan 1 kohdan
      a alakohtaa antaessaan kuljettajia koskevan asetuksen
      seitsemännen siirtymäsäännöksen,
ja velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeuden-
käyntikulut.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 27.5.2002 Espanjan ku-
                                                                                ningaskuntaa vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (Asia C-197/02)
–     Velvollisuus merkityttää ajokortti kuljettajien ja lainsää-
      dännön rikkojien rekisteriin, on ristiriidassa direktiivin
      1 artiklan 2 kohdan kanssa: pakollinen rekisteriin merkit-                                  (2002/C 191/30)
      semismenetelmä on siitä koituvien erityisen vakavien
      seurausten takia väärässä suhteessa tavoiteltuun päämää-
      rään nähden. Sen oikeuden käyttäminen, joka direktiivissä
      annetaan ja jonka mukaan Espanjassa voidaan soveltaa
      ajokorttien voimassaoloaikaa ja lääkärintarkastuksen si-
      sältöä koskevia espanjalaisia oikeussääntöjä, ei esty tai
      rajoitu mitenkään sen vuoksi, ettei ajokortteja merkitä            Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 27.5.2002 Euroo-
      rekisteriin. Lisäksi, jotta varmistettaisiin pistejärjestelmän     pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-
      tai minkä tahansa muun sellaisen järjestelmän tehokkuus,           kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön
      jossa otetaan huomioon rikoksenuusinta, riittää esimer-            virkamies Gregorio Valero Jordana, prosessiosoite Luxembur-
      kiksi, että ajokortin tiedot merkitään rekisteriin silloin,        gissa c/o saman yksikön virkamies Luis Escobar Guerrero,
      kun lakia rikotaan ensimmäisen kerran.                             Centre Wagner.
 ---pagebreak--- 10.8.2002                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 191/19
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                teen tuomioistuimen kolmannen jaoston asiassa T-231/99,
                                                                            Colin Joynson vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tuki
–      toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut               Bass plc, 21.3.2002 antamasta tuomiosta. Valittajan edustaja
       EY 18, 28 ja 49 artiklan ja Euroopan talousalueesta                  on barrister B. Bedford, avustajanaan solicitor Ferdinand Kelly.
       tehdyn sopimuksen 11 artiklan mukaisia velvoitteitaan,
       koska se on pitänyt voimassa kuninkaan asetuksen
       N:o 2822/1998 9 §:n 4 momentin, 21 §:n 3 momentin
       ja 22 §:n 6 momentin, joiden nojalla moottoripyörät ja               Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
       kolmipyöräiset ajoneuvot, mopedit ja polkupyörät eivät
       saa vetää perässään perävaunua tai puoliperävaunua
                                                                            a)    kumoaa valituksenalaisen tuomion kokonaisuudessaan ja
–      velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
       denkäyntikulut.
                                                                            b)    hyväksyy valittajan ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                                tuimessa esittämät vaatimukset; tai toissijaisesti
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                   c)    palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                                men ratkaistavaksi; ja joka tapauksessa
Kielto käyttää perävaunullista kaksi- tai kolmipyöräistä ajoneu-
voa merkitsee ensinnäkin estettä, joka kohdistuu tällaisten                 d)    velvoittaa vastaajan korvaamaan valittajan oikeudenkäyn-
ajoneuvojen tuontiin muista jäsenvaltioista tai Euroopan ta-                      tikulut.
lousalueeseen kuuluvista valtioista. Toisaalta kyseinen kielto
on omiaan rajoittamaan henkilöiden vapaata liikkuvuutta
ja palvelujen tarjoamisen vapautta, koska sitä sovelletaan
henkilöihin, jotka matkustavat Espanjassa muissa jäsenvalti-
oissa rekisteröidyillä ajoneuvoilla. Komissio korostaa, ettei ole
mitään teknistä syytä, jolla voitaisiin perustella Espanjan
                                                                            Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
hallituksen hyväksymä ehdoton kielto, joka koskee sellaisia
ajoneuvoja, jotka kuitenkin tarjoavat kaikki turvallisuustakeet,
jotta niitä voidaan käyttää yleisillä teillä. Espanjan teiden
                                                                            Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
ominaispiirteillä ei sitä paitsi voida perustella sellaista täydellis-
                                                                            on tehnyt oikeudellisen virheen:
tä kieltoa käyttää liikenteessä perävaunullista kaksi- tai kolme-
pyöräistä ajoneuvoa, johon sisältyy myös kielto käyttää tällaisia
ajoneuvoja taajama-alueilla ja maanteillä (esimerkiksi mootto-
riteillä tai nelikaistaisilla teillä), joiden ominaispiirteet merkitse-     a)    kun se katsoi, että komissio toimi oikein, kun se arvioides-
vät sitä, että Espanjan viranomaisten mainitsemia vaaroja ei                      saan sitä, tehostaako oluen toimitussopimus jakelua, otti
esiinny.                                                                          huomioon ainoastaan mahdollisen Bass plc:n harjoitta-
                                                                                man tahallisen hintasyrjinnän vaikutukset eikä heikkoa
                                                                                kannattavuutta, jonka on väitetty olevan seurausta vuok-
                                                                                rasopimusjärjestelmästä sellaisenaan riippumatta tahalli-
                                                                                sesta hintasyrjinnästä;
                                                                            b)    kun se katsoi sen, ettei oluita määritelty ostovelvoitteessa
                                                                                olutmerkkien tai nimikkeiden mukaan, minkä vuoksi
                                                                                oluen toimitussopimus ei kuulunut asetuksen N:o 1984/
Colin Joynsonin 3.6.2002 tekemä valitus Euroopan yhtei-                           83 (2) alaan, olevan käsiteltävänä olevassa asiassa pelkkä
söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolman-                             tekninen seikka, joka ei estä sopimusta olemasta kyseisen
nen jaoston asiassa T-231/99 (1), Colin Joynson vastaan                           asetuksen hengen mukainen;
Euroopan yhteisöjen komissio, jota tuki Bass plc,
                  21.3.2002 antamasta tuomiosta
                                                                            c)    kun se totesi, että tutkittaessa mahdollisuutta myöntää
                                                                                oluen toimitussopimukselle EY 81 artiklan 3 kohdan
                           (Asia C-204/02 P)
                                                                                mukainen yksilöllinen poikkeuslupa voidaan rajoittua
                                                                                asetukseen N:o 1984/83 sisältyvän analysointimallin so-
                            (2002/C 191/31)                                       veltamiseen;
                                                                            d)    kun se katsoi, että hintaeroa ja hintaeron määrittämiseen
                                                                                käytettyä vertailuryhmää voidaan rajoittaa viittaamalla
Colin Joynson on valittanut 3.6.2002 Euroopan yhteisöjen                          asetuksen N:o 1984/83 14 artiklan c alakohdan 2 alakoh-
tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-                         taan;


title: Asia C-52/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 31.1.2013 — Posteshop SpA — Divisione Franchising Kipoint v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               27.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 123/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 31.1.2013 — Posteshop SpA — Divisione Franchising Kipoint v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (Asia C-52/13)
   2013/C 123/16
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Posteshop SpA — Divisione Franchising Kipoint

      Vastapuoli: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko direktiiviä 2006/114/EY (1) tulkittava siten, että siinä tarkoitetaan elinkeinonharjoittajien suojan osalta mainontaa, joka on samanaikaisesti sekä harhaanjohtavaa että laitonta vertailevaa mainontaa, vai tarkoitetaanko siinä kahta toisistaan erillistä ja sinällään merkityksellistä laittomuustilannetta, joita ovat harhaanjohtava mainonta ja vertaileva mainonta?

      (1)  Harhaanjohtavasta ja vertailevasta mainonnasta 12.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/114/EY; EUVL L 376, s. 21.


title: Asia C-173/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 17.4.2015 – GE Healthcare GmbH v. Hauptzollamt Düsseldorf

text:
               20.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 17.4.2015 – GE Healthcare GmbH v. Hauptzollamt Düsseldorf
   (Asia C-173/15)
   (2015/C 236/32)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: GE Healthcare GmbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Düsseldorf

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (1) (jäljempänä tullikoodeksi) 32 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetut lisenssimaksut sisällyttää tullausarvoon, vaikka lisenssimaksujen syntyminen ei ollut tiedossa sopimuksen tekoajankohtana eikä tullivelan syntymisen kannalta merkityksellisenä ajankohtana, joka riidanalaisessa tapauksessa määräytyy tullikoodeksin 201 artiklan 2 kohdan ja 214 artiklan 1 kohdan perusteella?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, voivatko tullikoodeksin 32 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetut tavaramerkkien lisenssimaksut liittyä maahantuotuihin tavaroihin, vaikka niitä maksetaan myös palveluista ja yhteisen konsernin nimen keskeisen osan käytöstä?

               3)

               Mikäli toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, voivatko tullikoodeksin 32 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetut tavaramerkkien lisenssimaksut olla tullikoodeksin 32 artiklan 5 kohdan b alakohdassa tarkoitettuna edellytyksenä maahan tuotujen tavaroiden myynnille yhteisöön vietäviksi, vaikka niiden maksamista on pyytänyt ja ne on maksanut myyjään ja ostajaan etuyhteydessä oleva yritys?

               4)

               Mikäli kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi ja lisenssimaksut liittyvät, kuten käsiteltävässä asiassa, osittain maahantuotuihin tavaroihin ja osittain tuonnin jälkeisiin palveluihin, seuraako tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (2) (jäljempänä tullikoodeksin soveltamisasetus) 158 artiklan 3 kohdan ja tullikoodeksin soveltamisasetuksen liitteessä 23 esitetyn tullikoodeksin 32 artiklan 2 kohdan tulkintaa koskevan huomautuksen mukaisesti ainoastaan objektiivisten ja laskettavissa olevien tietojen perusteella tehtävästä asianmukaisesta erittelystä, että ainoastaan tullikoodeksin 29 artiklan mukainen tullausarvo voidaan oikaista, vai voidaanko siinä tapauksessa, ettei tullausarvoa voida määrittää tullikoodeksin 29 artiklan perusteella, tullikoodeksin 31 artiklan mukaisessa tullausarvon määrittelyssä käyttää myös tullikoodeksin soveltamisasetuksen 158 artiklan 3 kohdassa säädettyä erittelyä, mikäli näitä kustannuksia ei muuten otettaisi huomioon?

      (1)  EYVL L 302, s. 1.

      (2)  EYVL L 253, s. 1.


title: Asia T-82/13: Kanne 13.2.2013 — Panasonic ja MT Picture Display v. komissio

text:
               6.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 101/28

         Kanne 13.2.2013 — Panasonic ja MT Picture Display v. komissio
   (Asia T-82/13)
   2013/C 101/57
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Panasonic Corp. (Kadoma, Japani) ja MT Picture Display Co. Ltd (Matsuocho, Japani) (edustajat: asianajajat R. Gerrits ja A.-H. Bischke, M. Hoskins, QC (Queen's Counsel) ja barrister S. Abram)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan asiassa COMP/39.437 — TV- ja tietokonekuvaruutujen kuvaputket 5.12.2012 annetun komission päätöksen K(2012) 8839 lopullinen kokonaan tai osittain tarpeen mukaan, sikäli kuin yleinen tuomioistuin katsoo kantajien rikkoneen SEUT 101 artiklaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa

               —

               kumoamaan kantajalle määrätyt seuraamukset tai vähentämään tällaisia seuraamuksia tarpeen mukaan ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu kuulluksi tulemista koskevan oikeuden loukkaamiseen 10.2.2003 päättynyttä ajanjaksoa koskevilta osin seuraavista syistä:

                           —

                           Riidanalaisessa päätöksessä toteamus, jonka mukaan Matsushita Electric Industrial Co., Ltd (MEI) osallistui yhtenä kokonaisuutena pidettävään jatkettuun SEUT 101 artiklan rikkomiseen, joka koskee värikuvaputkia (värikuvaputkikartelli) 10.2.2003 päättyneellä ajanjaksolla, perustui kahteen sellaiseen uuteen väitteeseen, joita ei ollut mainittu väitetiedoksiannossa: ensinnäkin väitteeseen, jonka mukaan MEI tiesi tai sen olisi pitänyt tietää värikuvaputkikartellista, ja toiseksi väitteeseen, jonka mukaan MEI teki strategisen päätöksen osallistua värikuvaputkikartelliin kahdenvälisillä sopimuksilla. Kantajien mukaan riidanalaisessa päätöksessä tukeudutaan ensimmäistä kertaa tiettyihin suullisiin lausuntoihin tai asiakirjatodisteisiin taikka niiden osiin mainittujen väitteiden tueksi;

                           —

                           Sillä, että nämä väitteet ja seikat esitetään ensimmäistä kertaa riidanalaisessa päätöksessä, loukataan vakavalla tavalla Panasonic Corporationin (Panasonic) puolustautumisoikeuksia, eikä näitä väitteitä ja seikkoja voida ottaa tutkittavaksi ja tämän on johdettava kyseisen päätöksen kumoamiseen mainitulta ajanjaksolta MEI:a koskevilta osin.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu siihen, ettei ole osoitettu, että MEI tiesi tai että sen olisi pitänyt tietää värikuvaputkikartellin olemassaolosta ja/tai sisällöstä 10.2.2003 päättynyttä ajanjaksoa koskevilta osin, sillä

                           —

                           vaikka väitteet ja/tai todisteet, joihin edellä ensimmäisessä kanneperusteessa viitataan, olisi otettava tutkittavaksi, komissio ei ole osoittanut, että MEI tiesi tai että sen olisi pitänyt tietää, että ne kahdenväliset sopimukset, joissa se oli sopijapuolena, olivat osa kokonaissuunnitelmaa ja että tähän suunnitelmaan sisältyivät kaikki väitetyn värikuvaputkikartellin rikkomisen muodostavat elementit

                           —

                           todisteet, joihin riidanalaisessa päätöksessä tukeudutaan, eivät myöskään osoita, että MEI teki strategisen päätöksen osallistua värikuvaputkikartelliin kahdenvälisillä sopimuksilla.

               3)

               Kolmas kanneperuste perustuu siihen, ettei riidanalaisessa päätöksessä ole osoitettu, että MEI/MT Picture Display Co., Ltd. (MTPD) osallistui 10.2.2003 alkaen riidanalaisessa päätöksessä tarkoitettuun yhtenä kokonaisuutena pidettävään jatkettuun kilpailusääntöjen rikkomiseen, sillä

                           —

                           Euroopan ja Aasian toiminnot eivät muodostaneet 10.2.2003 alkaen kokonaissuunnitelmaa, jolla pyritään yhteiseen tavoitteeseen

                           —

                           MEI/MTPD ei osallistunut yhteenkään monenväliseen värikuvaputkikartellin kokoukseen Euroopassa

                           —

                           komissio ei ole osoittanut MEI:n/MTPD:n kyseistä ajanjaksoa koskevien kahdenvälisten sopimusten yhteydessä, että MEI/MTPD tiesi tai että sen olisi pitänyt tietää sellaisen monenvälisen kartellin olemassaolosta ja/tai sisällöstä Euroopassa, joka liittyi riidanalaisen päätöksen muihin adressaatteihin.

               4)

               Neljäs kanneperuste perustuu siihen, että Panasonicille/MTPD:lle määrätty seuraamus pitäisi kumota kokonaan tai sitä pitäisi vähentää, koska

                           —

                           Panasonic/MTPD katsovat ensisijaisesti, että toteamukset, joiden mukaan niiden kummankin on katsottu syyllistyneen kilpailusääntöjen rikkomiseen, on kumottava kokonaan, ja niille määrätyt seuraamukset on kokonaan kumottava

                           —

                           vaihtoehtoisesti, jos Panasonicin/MTPD:n kumoamiskanne hyväksytään joillain perusteilla mutta ei kaikilla perusteilla, Panasonicille/MTPD:lle määrättyä seuraamusta on vastaavasti vähennettävä

                           —

                           lisäksi tai vaihtoehtoisesti, vaikka rikkomista koskevaa toteamusta ei kumottaisi, Panasonicille/MTPD:lle määrätty sakko on kohtuuton, koska riidanalaisessa päätöksessä sovelletaan virheellistä menetelmää, jonka mukaan konsernin sisäisestä myynnistä käytetään virheellisesti liioiteltuja arvoja sakkojen laskennassa

                           —

                           lisäksi tai edelleen vaihtoehtoisesti siinä tapauksessa, ettei Panasonicille/MTPD:lle määrättyä sakkoa kumota kokonaan, sen määrää on vähennettävä sen huomioon ottamiseksi, että tämän osallistuminen väitettyyn värikuvaputkikartelliin oli vähäisempää.


title: Société Guérin Automobiles'in 17.10.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-195/95)

text:
9.12.95                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 333/21
sioon, edellyttää, ettei valituksen tekijälle jätetä antamatta      Kantaja katsoo, että vaikka komissio voi käsitellä valituksia
tiedoksi tärkeitä tietoja, kuten tiedonsaantipyyntöjen esit        niille antamansa tärkeysjärjestyksen mukaisesti, sen on
tämistä ja niiden sisältöä sekä yrityksen huomautuksia              kuitenkin tutkittava huolellisesti ja puolueettomasti jokai
kysymyksiin tai valitusta koskevaan vastauspyyntöön. Kan           seen käsiteltävään yksittäistapaukseen liittyvät kaikki asi
taja ei vielä tälläkään hetkellä, tiedä, millainen tiedonsaan      aankuuluvat seikat, jotta se kykenisi arvioimaan tosiseik
tipyyntö on osoitettu Peugeot'lle neljässä valituksessa,            koja ja oikeudellisia seikkoja, jotka valitusten tekijät ovat
joihin PO IV on viitannut, eikä näin ollen ole selvillä siitä ,     antaneet sen arvioitaviksi .
liittyykö tämä pyyntö millään tavoin kantajan valituk
seen .                                                              Kantaja vakuuttaa, että vastaajana oleva toimielin ei ole
                                                                    noudattanut näitä vaatimuksia esillä olevassa asiassa. Se
Lopuksi komission 12.9.1995 päivätystä kirjeestä ilmenevä           korostaa, ettei komissio voi väittää, ettei se voinut riittävän
aikomus yhdistää SODIMAn valitusta koskevaan aineis                yhteisön intressin puuttumisen vuoksi edetä menettelyn
toon ja muihin valitusten asiakirja-aineistoihin liittyvät          seuraavaan vaiheeseen eli väitetiedoksiannon antamiseen tai
tiedot saattaa olla toimenpide, jolla on tarkoitus viivyttää        ainakin ilmoittaa aikomuksestaan asetuksen N:o 99/63
menettelyn loppuunviemistä kantajan osalta ja käyttää               6 artiklan mukaisesti, koska
epäasiallisesti muiden valitusten käsittelyn yhteydessä vali
tuksen tekijän esittämää todistusaineistoa vastoin valituk         a ) kilpailuasioista vastaava komissaari on julkisuudessa
sen tekijän määräämiä edellytyksiä ja luottamuksellisuuden               jatkuvasti korostanut, että vaikka valituksia tehdään
vaatimusta .                                                             runsaasti, ne käsitellään nopeasti ja että sanktioita
                                                                         määrätään, jos valitukset ovat perusteltuja .
                                                                    b ) esillä oivassa asiassa valituksen tutkiminen oli erityisen
                                                                         välttämätöntä, koska Nissan France oli jälleenmyynti
                                                                         sopimustaan laatiessaan turvautunut komissioon, kuten
Societe Guérin Automobiles'in 17.10.1995 Euroopan yhtei                  1.7.1993 päivätystä Nissan France'in kantajalle osoit
            söjen komissiota vastaan nostama kanne                       tamasta kirjeestä ilmenee .
                        ( Asia T-195/95 )
                                                                    Kantaja korostaa lisäksi, että komission päätös olisi antanut
                          ( 95/C 333/39 )                           kantajalle mahdollisuuden saada nopeammin korvaus kan
                                                                    sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa oikeudenkäyn
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     nissä, jos sillä olisi peruutettu poikkeuslupa tai todettu
                                                                    kantajan ja Nissan France'in välisiä suhteita koskevien
Societe Guérin Automobiles, jonka kotipaikka on Alençon             sopimusehtojen ja menettelytapojen olevan yhteisön kilpai
( Ranska ), on nostanut 17.10.1995 Euroopan yhteisöjen              lusääntöjen vastaisia .
ensimmäisen        oikeusasteen    tuomioistuimessa    kanteen
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja
on asianajaja Jean Claude Fourgoux, Pariisi, prosessiosoite
Luxemburgissa asianajotoimisto Pierrot Schiltz, 4, rue
Beatrix de Bourbon .
                                                                    " H":n 17.10.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
                                                                                nostama kanne
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
istuin                                                                                (Asia T-196/95 )
                                                                                95/C 333/40 )
— toteaa komission jättäneen täyttämättä velvollisuu
     tensa ,
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
— toissijaisesti toteaa perustamissopimuksen 215 artiklan
     perusteella, että komissio on näin ollen sopimussuhteen        " H " on nostanut 17.10.1995 Euroopan yhteisöjen ensim
     ulkopuolisessa vastuussa kantajaa kohtaan ja on velvol        mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
     linen maksamaan kantajalle vahingonkorvauksen,                 yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat
     jonka suuruus on arvioitu 1 577 188,53 Ranskan fran           asianajajat Pierre-Paul van Gehuchten ja Jacques Sambon,
     giksi , ja                                                     Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
                                                                    Louis Schiltz, 2, rue du Fort Rheinsheim .
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
     lut.
                                                                    Kantaja vaatii, että Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                    oikeusasteen tuomioistuin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                    — toteaa, että työkyvyttömyyslautakunnan lausunto on
Kantajayhtiö, joka on Nissan France'in, Nissan-henkilöau                oikeudenvastainen ja mitätön;
tojen maahantuojan ja japanilaisen autonvalmistajan tytär
yhtiön jälleenmyyjä, riitauttaa komission kieltäytymisen            — kumoaa Euroopan yhteisöjen komission 27.9.1994
tutkimasta valitusta, jonka kantaja oli tehnyt Nissan                    antaman päätöksen, jolla kantaja on siirretty eläkkeelle
France'ia vastaan jälleenmyyntisopimuksen yhteensopivuu                 ja hänelle on myönnetty henkilöstösäännön 78 artiklan
desta EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan ja asetuksen                 kolmannen kohdan mukaisesti vahvistettu työkyvyttö
( ETY ) N:o 123/85 kanssa .                                              myyseläke;


title: Asia F-137/14: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 5.2.2016 – GV v. EUH (Henkilöstö — EUH:n henkilökunta — Sopimussuhteinen toimihenkilö — Toistaiseksi voimassa oleva työsopimus — Muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen 47 artiklan c alakohta — Irtisanomisperusteet — Luottamussuhteen katkeaminen — Oikeus tulla kuulluksi — Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artikla — Hyvän hallinnon periaate — Aineellinen vahinko — Henkinen kärsimys)

text:
               21.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/47

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 5.2.2016 – GV v. EUH
   (Asia F-137/14) (1)

   ((Henkilöstö - EUH:n henkilökunta - Sopimussuhteinen toimihenkilö - Toistaiseksi voimassa oleva työsopimus - Muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen 47 artiklan c alakohta - Irtisanomisperusteet - Luottamussuhteen katkeaminen - Oikeus tulla kuulluksi - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artikla - Hyvän hallinnon periaate - Aineellinen vahinko - Henkinen kärsimys))
   (2016/C 106/57)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: GV (asianajaja H. Tettenborn)

      Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (asiamiehet: S. Marquardt ja M. Silva)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus EUH:n antaman päätöksen, jolla kantajan toistaiseksi voimassaoleva työsopimus irtisanottiin, kumoamiseksi ja vaatimus väitetysti aiheutuneen henkisen kärsimyksen ja aineellisen vahingon korvaamiseksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Päätös, joka on annettu 29.1.2014 ja jolla Euroopan ulkosuhdehallinnon henkilöstöosaston johtaja viranomaisena, jolla on oikeus tehdä työsopimuksia, päätti irtisanoa GV:n työsopimuksen 31.8.2014 alkaen, kumotaan.

               2)

               Euroopan ulkosuhdehallinto velvoitetaan maksamaan GV:lle 5 000 euroa korvauksena tälle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Euroopan ulkosuhdehallinto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan GV:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 34, 2.2.2015, s. 54.


title: Freistaat Sachsenin 26.8.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-132/96)

text:
9.11.96             I H I                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 336/29
dentti on 19.9.1 996 antanut määräyksen, jonka mää               sitä , ovatko EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan
räysosa on seuraava :                                             3 kohdan soveltamisen edellytykset täyttyneet. Koska vain
                                                                  92 artiklan 3 kohdassa jätetään komissiolle harkintavaltaa ,
1 ) Välitoimia koskeva hakemus hylätään.                          mutta ei sitä vastoin 2 kohdassa , komission olisi pitänyt
                                                                  toimia ' asiassa päinvastaisella tavalla ja soveltaa ensin
2 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin .                  92 artiklan 2 kohdan c alakohtaa . Koska se ei ole toiminut
                                                                  näin , se on rikkonut perustamissopimuksen määräyksiä .
                                                                  Komission tässä yhteydessä suorittama kapasiteettia kos
                                                                  keva tarkastelu on oikeudellisesti ja tosiseikkojen osalta
                                                                  virheellinen : EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan
                                                                  2 kohdan c alakohdan soveltaminen ei oikeudellisesti riipu
                                                                  siitä , luodaanko tuen avulla ylikapasiteettia ; tosiasiallisesti
Freistaat Sachsenin 26.8.1996 Euroopan yhteisöjen komis          sitä ei luoda .
                 siota vastaan nostama kanne
                        ( Asia T-132/96 )
                          ( 96/C 336/62 )                         Komissio ei ole soveltanut perustamissopimuksen 92 artik
                                                                  lan 2 kohdan c alakohtaa ja se on tämän lisäksi sitä mieltä ,
                                                                  kuten sen päätöksen perusteluista voidaan todeta, että kyse
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                     ei ole " uusille investointihankkeille tarkoitetuista alueelli
                                                                  sista tuista ". Koska komissio ei ole perustellut päätöstään ,
Freistaat Sachsen, Dresden, on nostanut 26.8.1996 Euroo          kanne on hyväksyttävä myös olennaisten menettelymää
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa          räysten rikkomista koskevin osin .
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan
edustajina ovat asianajajat Karl Pfeiffer ja Jochim Sede
mund, asianajotoimisto Deringer, Tessin, Herrmann &               Komissio on myös soveltanut väärin 92 artiklan 3 kohtaa .
Sedemund , Berliini, ja prosessiosoite Luxemburgissa asian       Oikeudellisesti se on soveltanut sitä väärin ennen kaikkea
ajotoimisto Aloyse May, 31 Grand Rue, Luxembourg.                 sen vuoksi , että komissio on nojautunut päätöksensä
                                                                  perusteluissa 92 artiklan 3 kohdan a ja c alakohtaan
                                                                  selittämättä , kumpaa näistä täysin erilaisista ja toisensa
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
istuin
                                                                  poissulkevista määräyksistä se on halunnut soveltaa . Tosi
                                                                  asiassa kyseeseen voi tulla enintään 3 kohdan a alakohdan
                                                                  soveltaminen , toisin sanoen määräyksen , jonka perusteella
— kumoaa Volkswagen-konsernin Moselin ja Chemnitzin               komissio ei voi perustella toimiaan . Myös tältä osin
     tehtaille Saksan myöntämästä tuesta 26.6.1996 tehdyn
                                                                  komissio on sekä rikkonut perustamissopimusta että jättä
     komission päätöksen (C 62/91 ex NN 75 , 77 , 78 ja           nyt noudattamatta perusteluvelvollisuuttaan .
     79/91 ) 2 artiklan ja
— velvoittaa      vastaajan korvaamaan oikeudenkäynti            Komissio on perustanut päätöksensä väärin moottoriajo
     kulut .
                                                                  neuvoteollisuudelle tarkoitettuihin yhteisön sääntöihin
                                                                  perustellakseen uusinvestointien ja laajennusinvestointien
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut               erilaista kohtelua . Yhteisön säännöissä ei nimittäin erotella
                                                                  näitä investointilajeja , eikä komission hallintokäytännölle,
Kanne on nostettu 26.6.1996 tehdystä komission päätök            jossa tällainen ero tehdään , ole mitään perustetta voimassa
sestä, joka on osoitettu Saksan liittotasavallan hallitukselle    olevassa yhteisön oikeudessa .
ja jonka kohteena on olennaisen osan kieltäminen sellaisesta
tuesta, joka on tarkoitettu Saksin osavaltiossa sijaitsevien
Volkswagen-konsernin tehtaille komission hyväksymien              Riidanalainen päätös on kantajan mukaan myös siksi
Saksan säännösten mukaisesti . Komissio ei ole hyväksynyt         virheellinen, että Saksan viranomaiset olivat hyväksyneet
näitä noin 240 miljoonan Saksan markan suuruisia tukia            tuet aikana , jolloin moottoriajoneuvoteollisuutta koskevat
katsoen, että Saksan jaon vaikutuksesta aiheutuneiden             yhteisön säännöt olivat jo lakanneet olemasta voimassa eikä
haittojen korvaamista koskevaa EY:n perustamissopimuk            niiden voimassaoloa ollut vielä jatkettu . Sama pätee myös
sen 92 artiklan 2 kohdan c alakohtaa ei voida soveltaa            siihen komission päätökseen , jolla yhteisön säännöt ulotet
asiaan ja että EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan              tiin koskemaan myös Saksaa , vaikka liittohallitus ei ollut
3 kohdan perusteella ei voida myöntää komission hyväksy          kaan hyväksynyt niitä . Koska komissio on hyväksynyt
                                                                  Saksan tukia koskevan lainsäädännön eikä komissio ole
mää määrää suurempia tukia .
                                                                  väittänyt, että sitä olisi sovellettu väärin , maaliskuussa 1991
Kantajan mielestä komissio on jättänyt virheellisesti sovel      annettu erityinen ilmoitus Saksan tukipäätöksestä ei olisi
tamatta EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 2 kohdan            ollut tarpeen eikä komissiolla ollut oikeutta aloittaa
c alakohtaa tässä käsiteltävänä olevaan asiaan . Tämä             93 artiklan 3 kohdan mukaista menettelyä ja tehdä riidan
määräys on pakottavaa oikeutta ja sitä on siksi aina              alaista päätöstä . Päätös on siis myös tästä syystä kumot
                                                                  tava .
sovellettava , kun sen sanamuodon mukaiset edellytykset
täyttyvät. Komissio ei ole kantajan mukaan tutkinut, onko
tämän asian osalta näin, toisin sanoen, ovatko kyseessä
olevat tuet tarpeen Saksan jaosta aiheutuneiden haittojen
korvaamiseksi . Sen sijaan komissio on tutkinut yksinomaan


title: Asia T-459/04: Jorge Manuel Pinheiro de Jesus Ferreiran 22.11.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               19.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/25

         Jorge Manuel Pinheiro de Jesus Ferreiran 22.11.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-459/04)
   (2005/C 45/57)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Jorge Manuel Pinheiro de Jesus Ferreira, kotipaikka Bryssel, on nostanut 22.11.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Georges Vandersanden.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa komission 18.3.2004 tekemän päätöksen, jossa kantajan palkkaluokaksi määritetään A5 ja palkkatasoksi 3;

               —

               velvoittaa komission maksamaan sen palkan, jonka kantaja olisi saanut, jos hänelle olisi määritetty korkeampi palkkaluokka ja palkkaluokan A5 palkkatason 3 mukaisen palkan välisen erotuksen korotettuna 5,75 prosentin vuotuisella viivästyskorolla 1.12.2002 lukien;

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, joka on komission virkamies, haki palkkaluokkaan A5/A4 sijoitettua verotuksen ja tullien alan piiriin kuuluvaa tointa. Kun hänet valittiin, hänen palkkaluokakseen määritettiin A5, palkkataso 3. Kantaja on nostanut kanteen tästä viimeksi mainitusta päätöksestä väittäen olevansa erityisen pätevä viranhaltija ja että hänellä on poikkeuksellisia ansioita ja että näin ollen hänet olisi tullut nimittää palkkaluokkaan A4. Tällä perusteella kantaja vetoaa ilmeiseen arviointivirheeseen henkilöstösääntöjen 31 artiklan soveltamisessa.
   Kantaja vetoaa myös puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen siitä syystä, että vastaaja ei ole hänen mukaansa antanut hänelle mahdollisuutta esittää näkemystään ennen riidanalaisen päätöksen tekemistä.
   Lopuksi kantaja vetoaa EY 253 artiklan rikkomiseen tuoden esiin, että riidanalaista päätöstä ei hänen mukaansa ole perusteltu tai toissijaisesti, että sitä ei ole perusteltu riittävästi.