title: Asia C-412/99: Euroopan yhteisöjen komission 28.10.1999 Itävallan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 79/4                    FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     18.3.2000
        YHTEISÖJEN TUOMIOSTUIMEN MÄÄRÄYS                                    YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                (ensimmäinen jaosto)
                              (neljäs jaosto)
                                                                         16 päivänä joulukuuta 1999, asiassa C-259/99 P, Karola
                                                                         Gluiber vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio(1)
                    16 päivänä joulukuuta 1999
                                                                         (Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi
                                                                                puuttuvat ja joka on selvästi perusteeton)
asiassa C-104/99 (Commissione Tributaria Provinciale
di Brindisin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Oleifici
Italiani SpA vastaan Direzione regionale delle entrate per                                       (2000/C 79/08)
                                la Puglia (1)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Selvästi samanlai-
                               nen kysymys)                              Asiassa C-259/99 P, Karola Gluiber, kotipaikka Staudernheim
                                                                         (Saksa), edustajanaan asianajaja J. C. Schöninger, Lahr, jossa
                                                                         valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen en-
                                                                         simmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto)
                             (2000/C 79/07)                              asiassa T-190/98, Gluiber vastaan neuvosto ja komissio,
                                                                         5.5.1999 antaman määräyksen (ei julkaistu oikeustapausko-
                                                                         koelmassa) kumoamista, vastapuolena: Euroopan unionin neu-
                                                                         vosto ja Euroopan yhteisöjen komissio, yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)                      puheenjohtaja L. Sevón sekä tuomarit P. Jann (esittelevä tuo-
                                                                         mari) ja M. Wathelet, julkisasiamies: A. La Pergola, kirjaaja:
                                                                         R. Grass, on antanut 16.12.1999 määräyksen, jonka määräys-
                                                                         osa on seuraava:
Asiassa C-104/99, jossa Commissione Tributaria Provinciale
di Brindisi (Italia) on pyytänyt Euroopan yhteisöjen tuomiois-           1) Valitus hylätään.
tuimelta EY 234 artiklan nojalla asiassa Oleifici Italiani SpA
vastaan Direzione regionale delle entrate per la Puglia ennakko-
ratkaisua 10 päivänä kesäkuuta 1985 annetulla neuvoston                  2) Gluiber vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
direktiivillä 85/303/ETY (EYVL L 156, s. 23) muutetun,
pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista 17 päi-
vänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin                       (1) EYVL C 299, 16.10.1999.
69/335/ETY (EYVL L 249, s. 25) tulkinnasta, yhteisöjen
tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa jaoston
puheenjohtaja D. A. O. Edward sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn
ja H. Ragnemalm (esittelevä tuomari); julkisasiamies: N. Fennel-
ly; kirjaaja: H. Jung, on antanut 16.12.1999 määräyksen, jonka
määräysosa on seuraava:
Yrityksen netto-omaisuudesta kannettavan veron periminen pää-            Euroopan yhteisöjen komission 28.10.1999 Itävallan liit-
omayhtiöiltä ei ole 10 päivänä kesäkuuta 1985 annetulla neuvoston                     totasavaltaa vastaan nostama kanne
direktiivillä 85/303/ETY muutetun, pääoman hankinnasta kannet-
tavista välillisistä veroista 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun
neuvoston direktiivin 69/335/ETY vastaista.                                                     (Asia C-412/99)
                                                                                (2000/C 79/09)
(1) EYVL C 188, 3.7.1999.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 28.10.1999 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan liittotasa-
                                                                         valtaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeudelli-
                                                                         sen yksikön virkamies Josef Christian Schieferer, prosessiosoite
                                                                         Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos
                                                                         Gómez de la Cruz, Centre Wagner C 254, Kirchberg.
 ---pagebreak--- 18.3.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               C 79/5
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             2. Jos ensimmäiseen kysymykseen on vastattava, että tavara-
                                                                             merkin haltijan voidaan katsoa antaneen suostumuksensa,
1) toteaa, että Itävallan liittotasavalta ei ole noudattanut                 voidaanko suostumus johtaa siitä, että tavaramerkin haltija
     luontaisten kivennäisvesien hyödyntämistä ja markkinoille               tai joku muu tämän suostumuksella on myynyt tavarat
     saattamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön                      asettamatta sellaista sopimusmääräystä, jolla kiellettäisiin
     lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 80/777/ETY                 jälleenmyynti ETA:ssa, ja joka sitoisi ensimmäistä ostajaa
     muuttamisesta 28 päivänä lokakuuta 1996 annetun Eu-                     ja kaikkia tämän jälkeen tulevia ostajia?
     roopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/70/EY (1)
     mukaisia velvoitteitaan, koska se ei antanut kyseisen
     direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja         3. Jos tavaramerkin haltija on saattanut rekisteröidyllä tavara-
     hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei ole ilmoittanut                merkillä varustetut tavarat markkinoille ETA:n ulkopuoli-
     näistä toimenpiteistä komissiolle.                                      sessa maassa,
2) velvoittaa Itävallan liittotasavallan korvaamaan oikeuden-
     käyntikulut.                                                            A. arvioitaessa, onko tavaramerkin haltijan katsottava
                                                                                antaneen direktiivissä tarkoitetulla tavalla suostumuk-
                                                                                sensa tavaroiden saattamiseen markkinoille ETA:ssa,
                                                                                missä määrin asian kannalta on merkitystä sillä,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat                     a) että henkilö (joka ei ole valtuutettu jälleenmyyjä),
asiassa C-386/99 (2) esitettyjä perusteita ja perusteluita. Direk-                    joka saattaa tavarat markkinoille, tietää olevansa
tiivin 2 artiklassa säädetty määräaika on päättynyt 28.10.1997.                       tavaroiden laillinen omistaja ja että tavaroihin ei
                                                                                ole tehty merkintää, jonka mukaan niitä ei saa
                                                                                saattaa markkinoille ETA:ssa, ja/tai
(1) EYVL L 299, 23.11.1996, s. 26.
(2) EYVL C 366, 18.12.1999, s. 20.
                                                                                b) että henkilö (joka ei ole valtuutettu jälleenmyyjä),
                                                                                joka saattaa tavarat markkinoille, tietää, että tavara-
                                                                                merkin haltija vastustaa tavaroiden saattamista
                                                                                markkinoille ETA:ssa, ja/tai
                                                                                c) että henkilö (joka ei ole valtuutettu jälleenmyyjä),
High Court of Justice (England & Wales), Chancery                                     joka saattaa tavarat markkinoille, tietää, että tavara-
Divisionin (Patent Court) 22.7.1999 tekemällään pää-                                  merkin haltija vastustaa tavaroiden saattamista
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1) Levi                               markkinoille ETA:ssa muun kuin valtuutetun
Strauss & Co (yhdysvaltalainen, Delawaren osavaltion                                  jälleenmyyjän toimesta, ja/tai
oikeuden mukaan perustettu yhtiö) ja 2) Levi Strauss (UK)
         Ltd vastaan 1) Tesco Stores Ltd 2) Tesco Plc
                                                                                d) että tavarat on ostettu ETA:n ulkopuolisessa maassa
                                                                                sijaitsevilta valtuutetuilta jälleenmyyjiltä, joille tava-
                          (Asia C-415/99)                                             ramerkin haltija on ilmoittanut vastustavansa tava-
                                                                                roiden myyntiä edelleen myytäviksi, mutta jotka
                            (2000/C 79/10)                                            eivät ole asettaneet ostajille mitään sopimus-
                                                                                määräyksiä siitä, miten näillä on oikeus menetellä
                                                                                tavaroiden kanssa, ja/tai
High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division
(Patent Court) on pyytänyt 22.7.1999 tekemällään päätöksellä,
joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 29.10.1999,                           e) että tavarat on ostettu ETA:n ulkopuolisessa maassa
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-                          sijaitsevilta valtuutetuilta tukkukauppiailta, joille
sa 1) Levi Strauss & Co (yhdysvaltalainen, Delawaren osavaltion                       tavaramerkin haltija on ilmoittanut, että tavarat on
oikeuden mukaan perustettu yhtiö) ja 2) Levi Strauss (UK)                             myytävä tuossa maassa sijaitseville jälleenmyyjille
Ltd vastaan 1) Tesco Stores Ltd 2) Tesco Plc, seuraaviin                              eikä niitä saa myydä maasta vietäviksi, mutta jotka
kysymyksiin:                                                                          eivät ole asettaneet ostajille mitään sopimus-
                                                                                määräyksiä siitä, miten näillä on oikeus menetellä
1. Jos tavaramerkin haltija tai tämän suostumuksella joku                             tavaroiden kanssa, ja/tai
     muu on saattanut rekisteröidyllä tavaramerkillä varustetut
     tavarat markkinoille ETA:n ulkopuolisessa maassa ja jos
     jokin kolmas taho on tuonut tai myynyt nämä tavarat                          f) onko tavaramerkin haltija ilmoittanut kaikille tava-
     ETA:an, seuraako direktiivistä 89/104/ETY (1) (jäljempänä                        roitaan ostaneille tahoille (eli tavaramerkin haltijal-
     direktiivi), että tavaramerkin haltijalla on oikeus estää                        ta ostaneen tahon ja tavarat markkinoille ETA:ssa
     tällainen maahantuonti tai myynti, paitsi jos hän on                             saattaneen tahon välissä oleville ostajille) siitä, että
     nimenomaisesti ja selvästi antanut suostumuksensa, tai                           se vastustaa tavaroiden myyntiä jälleenmyyntiä
     voidaanko tämän olettaa antaneen suostumuksensa?                                 varten, ja/tai


title: Asia T-83/12: Kanne 20.2.2012 — Chico's Brands Investment v. SMHV — Artsana (CHICO’S)

text:
               21.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/30

         Kanne 20.2.2012 — Chico's Brands Investment v. SMHV — Artsana (CHICO’S)
   (Asia T-83/12)
   2012/C 118/51
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Chico's Brands Investment (Fort Myers, Yhdysvallat) (edustaja: solicitor T. Holman)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Artsana SpA (Grandate, Italia)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 27.10.2011 asiassa R 2084/2010-1 tekemän päätöksen;

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajalle tästä kanteesta aiheutuvat kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Chico's Brands Investment

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”CHICO’S” luokkiin 25 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 1585579

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Italiassa muun muassa luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten tavaramerkiksi nro 420865 rekisteröity kuviomerkki ”chicco”; Italiassa muun muassa luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten tavaramerkiksi nro 846672/380042 rekisteröity kuviomerkki ”chicco”; kuviomerkin ”chicco” kansainvälinen tavaramerkkirekisteröinti nro 763084 muun muassa luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hyväksyminen ja yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen hylkääminen kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja 42 artiklan 2 ja 3 kohtaa on rikottu, kun valituslautakunta on katsonut virheellisesti, että väitteentekijä oli esittämällään näytöllä osoittanut aikaisemman tavaramerkin tosiasiallisen käytön. Neuvoston asetuksen N:o 20772009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, kun valituslautakunta on katsonut virheellisesti, että yhteisön tavaramerkiksi rekisteröiväksi haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä oli sekaannusvaara.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 10 päivänä helmikuuta 2000 asiassa C-50/96 (Landesarbeitsgericht Hamburgin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Deutsche Telekom AG vastaan Lilli Schröder (Miespuolisten ja naispuolisten työntekĳöiden samapalkkaisuus – EY:n perustamissopimuksen 119 artikla (EY:n perustamissopimuksen 117-120 artikla on korvattu EY 136-143 artiklalla) – Pöytäkirja EY:n perustamissopimuksen 119 artiklasta – Ammatilliset sosiaaliturvajärjestelmät – Osa-aikaisten työntekĳöiden jättäminen sellaisen ammatillisen järjestelmän ulkopuolelle, jonka perusteella saadaan lisäeläkettä – Takautuva kuuluminen järjestelmään – Oikeus saada eläkettä – Kansallisen oikeuden ja yhteisön oikeuden välinen suhde)

text:
8.4.2000                  FI                              Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                  C 102/5
Kysymystä siitä, onko se, että hotelli vastaanottaa satelliitin välityk-       2. Kansallinen tuomioistuin voi määrätä välitoimia yhteisön ulko-
sellä tai maitse televisiosignaaleja ja lähettää ne edelleen kaapeleitse            puolista viranomaista vastaan tämän uhatessa rikkoa yhteisön
hotellihuoneisiinsa, ”välitystä yleisölle” tai onko kyse ”yleisön vastaan-          oikeutta vain:
otettaviksi tarkoitetuista signaaleista”, ei säädellä tiettyjen satelliitin
välityksellä tapahtuvaan yleisradiointiin ja kaapeleitse tapahtuvaan                –    jos kansallinen tuomioistuin epäilee vakavasti kyseisen viran-
edelleen lähettämiseen sovellettavien tekijänoikeutta sekä lähioikeuk-                   omaisen täytäntöönpanemien yhteisön määräysten tai
sia koskevien sääntöjen yhteensovittamisesta 27 päivänä syyskuuta                        säännösten pätevyyttä ja jos kansallinen tuomioistuin esittää
1993 annetulla neuvoston direktiivillä 93/83/ETY, minkä vuoksi                           kansallisessa tuomioistuimessa riitautettujen määräysten tai
kysymystä on tarkasteltava kansallisen oikeuden perusteella.                             säännösten pätevyyttä koskevan ennakkoratkaisukysymyksen
                                                                                yhteisöjen tuomioistuimelle, jos asia ei jo ole sen käsi-
                                                                                teltävänä,
(1) EYVL C 299, 26.9.1998.
                                                                                –    jos asia on kiireellinen ja jos hakijalle uhkaa aiheutua
                                                                                vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa ja
                                                                                –    jos kansallinen tuomioistuin ottaa asianmukaisesti huo-
                                                                                mioon yhteisön edun.
                                                                                Se seikka, että jäsenvaltion tuomioistuin määräisi tällaisia
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                          välitoimia jotakin merentakaisten maiden ja alueiden viran-
                                                                                omaista vastaan sisäisen oikeusjärjestelmänsä säännösten mukai-
                     8 päivänä helmikuuta 2000                                      sesti, ei voi muuttaa niitä edellytyksiä, joiden täyttyessä yksityisten
                                                                                oikeussubjektien väliaikainen oikeussuoja on taattava kansalli-
asiassa C-17/98 (Arrondissementsrechtbank te ’s-Graven-                             sissa tuomioistuimissa silloin, kun riitauttaminen perustuu
hagen esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Emesa Sugar                                  yhteisön oikeuteen.
                 (Free Zone) NV vastaan Aruba (1)
                                                                               (1) EYVL C 94, 28.3.1998.
(Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiojärjestely –
Päätös 97/803/EY – Sokerin tuonti – AKT/MMA-alkuperän
kasautuminen – Pätevyyden arviointi – Kansallinen tuo-
                        mioistuin – Välitoimet)
                           (2000/C 102/07)                                              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (kuudes jaosto)
                      (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                                10 päivänä helmikuuta 2000
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                         asiassa C-50/96 (Landesarbeitsgericht Hamburgin esittämä
                                                                               ennakkoratkaisupyyntö), Deutsche Telekom AG vastaan
Asiassa C-17/98, jonka Arrondissementsrechtbank te ’s-Gra-                                                Lilli Schröder (1)
venhagen (Alankomaat) puheenjohtaja on saattanut EY:n pe-
rustamissopimuksen 177 artiklan (josta on tullut EY 234                        (Miespuolisten ja naispuolisten työntekijöiden samapalkkai-
artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saa-                 suus – EY:n perustamissopimuksen 119 artikla (EY:n perus-
dakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa                 tamissopimuksen 117-120 artikla on korvattu EY 136-143
asiassa Emesa Sugar (Free Zone) NV vastaan Aruba ennakkorat-                   artiklalla) – Pöytäkirja EY:n perustamissopimuksen 119 ar-
kaisun merentakaisten maiden ja alueiden assosioinnista Eu-                    tiklasta – Ammatilliset sosiaaliturvajärjestelmät – Osa-ai-
roopan talousyhteisöön tehdyn neuvoston päätöksen                              kaisten työntekijöiden jättäminen sellaisen ammatillisen
91/482/ETY välitarkistuksesta 24 päivänä marraskuuta 1997                      järjestelmän ulkopuolelle, jonka perusteella saadaan lisäelä-
tehdyn neuvoston päätöksen 97/803/EY (EYVL L 329, s. 50)                       kettä – Takautuva kuuluminen järjestelmään – Oikeus
pätevyydestä, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpa-                       saada eläkettä – Kansallisen oikeuden ja yhteisön oikeuden
nossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheen-                                             välinen suhde)
johtajat J. C. Moitinho de Almeida ja D. A. O. Edward sekä
tuomarit P. J. G. Kapteyn, J. P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann,                                          (2000/C 102/08)
H. Ragnemalm ja M. Wathelet (esittelevä tuomari), julkisasia-
mies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirka-                                        (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
mies H. A. Rühl, on antanut 8.2.2000 tuomion, jonka tuomio-
lauselma on seuraava:
                                                                               (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
1. Esitettyjen kysymysten tarkastelussa ei ole ilmennyt seikkoja,                       yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
     joilla olisi vaikutusta merentakaisten maiden ja alueiden asso-
     sioinnista Euroopan talousyhteisöön tehdyn päätöksen                      Asiassa C-50/96, jonka Landesarbeitsgericht Hamburg (Saksa)
     91/482/ETY välitarkistuksesta 24 päivänä marraskuuta 1997                 on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta
     tehdyn neuvoston päätöksen 97/803/EY pätevyyteen.                         on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
 ---pagebreak--- C 102/6                    FI                               Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               8.4.2000
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
vireillä olevassa asiassa Deutsche Telekom AG, aiemmin
Deutsche Bundespost Telekom, vastaan Lilli Schröder ennak-
                                                                                (kuudes jaosto)
koratkaisun EY:n perustamissopimuksen 119 artiklan (EY:n
perustamissopimuksen 117-120 artikla on korvattu EY
136-143 artiklalla) sekä EY:n perustamissopimuksen liitteenä                                         10 päivänä helmikuuta 2000
olevan, Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 119 artik-
lasta tehdyn pöytäkirjan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin
                                                                                yhdistetyissä asioissa C-234/96 ja C-235/96 (Landesar-
(kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: toisen jaoston pu-
                                                                                beitsgericht Hamburgin esittämät ennakkoratkaisu-
heenjohtaja R. Schintgen (esittelevä tuomari), joka hoitaa kuu-
                                                                                pyynnöt), Deutsche Telekom AG vastaan Agnes Vick
dennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit
                                                                                (C-234/96) ja Deutsche Telekom AG vastaan Ute Conze
G. Hirsch ja H. Ragnemalm, julkisasiamies: G. Cosmas, kirjaaja:
                                                                                (C-235/96) (1)
johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut 10.2.2000
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                                (Miespuolisten ja naispuolisten työntekijöiden samapalkkai-
1. Osa-aikaisten työntekijöiden jättäminen kansallisessa tuomiois-               suus – EY:n perustamissopimuksen 119 artikla (EY:n perus-
     tuimessa kyseessä olevan kaltaisen ammatillisen eläkejärjestel-             tamissopimuksen 117-120 artikla on korvattu EY 136-143
     män ulkopuolelle merkitsee EY:n perustamissopimuksen 119                    artiklalla) – Pöytäkirja EY:n perustamissopimuksen 119 ar-
     artiklassa (EY:n perustamissopimuksen 117-120 artikla on                    tiklasta – Ammatilliset sosiaaliturvajärjestelmät – Osa-ai-
     korvattu EY 136-143 artiklalla) kiellettyä syrjintää, jos tämä              kaisten työntekijöiden jättäminen sellaisen ammatillisen
     toimenpide koskee huomattavasti suurempaa prosenttiosuutta                  järjestelmän ulkopuolelle, jonka perusteella saadaan lisäelä-
     naispuolisista työntekijöistä kuin miespuolisista työntekijöistä ja         kettä – Takautuva kuuluminen järjestelmään – Oikeus
     jos sitä ei voida perustella sellaisilla objektiivisilla syillä, joihin ei  saada eläkettä – Kansallisen oikeuden ja yhteisön oikeuden
     liity sukupuoleen perustuvaa syrjintää.                                                                   välinen suhde)
2. Siinä tapauksessa, että osa-aikaisten työntekijöiden jättäminen                                           (2000/C 102/09)
     ammatillisen eläkejärjestelmän ulkopuolelle merkitsee perusta-
     missopimuksen 119 artiklassa kiellettyä välillistä syrjintää,
     mahdollisuutta vedota tämän artiklan välittömään oikeusvaiku-                                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
     tukseen on ajallisesti rajoitettu siten, että näiden työntekijöiden
     työssäolokaudet voidaan ottaa huomioon vain päivämäärästä
     8.4.1976 eli asiassa 43/75, Defrenne II, annetun tuomion
     julistamispäivästä lähtien, määritettäessä heidän kuulumistaan              (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
     takautuvasti tällaiseen järjestelmään ja laskettaessa niitä etuuk-                   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
     sia, joihin heillä on oikeus, paitsi sellaisten työntekijöiden tai
     heidän jälkeensä etuuteen oikeutettujen osalta, jotka ovat ennen            Yhdistetyissä asioissa C-234/96 ja C-235/96, jotka Landesar-
     tätä ajankohtaa nostaneet kanteen tai esittäneet vastaavan                  beitsgericht Hamburg (Saksa) on saattanut EY:n perustamisso-
     vaatimuksen.                                                                pimuksen 177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla
                                                                                yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-
3. Sellaiset kansalliset säännökset, joissa todetaan tasa-arvoperiaa-            sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa Deutsche
     te, jonka mukaan pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa olosuh-             Telekom AG vastaan Agnes Vick (C-234/96) ja Deutsche
     teissa osa-aikaisilla työntekijöillä on oikeus kuulua takautuvasti          Telekom AG vastaan Ute Conze (C-235/96) ennakkoratkaisun
     ammatilliseen eläkejärjestelmään ja saada eläkettä tästä järjes-            EY:n perustamissopimuksen 119 artiklan (EY:n perustamisso-
     telmästä, eivät ole ristiriidassa edellä mainitussa asiassa Defrenne        pimuksen 117-120 artikla on korvattu EY 136-143 artiklalla)
     II annetusta tuomiosta seuraavan sellaisen ajallisen rajoituksen            sekä EY:n perustamissopimuksen liitteenä olevan, Euroopan
     kanssa, joka koskee mahdollisuutta vedota perustamissopimuksen              yhteisön perustamissopimuksen 119 artiklasta tehdyn pöytä-
     119 artiklan välittömään oikeusvaikutukseen.                                kirjan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto),
                                                                                toimien kokoonpanossa: toisen jaoston puheenjohtaja
4. Jäsenvaltion säännökset, joissa todetaan tasa-arvoperiaate, jonka             R. Schintgen (esittelevä tuomari), joka hoitaa kuudennen jaos-
     nojalla pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa olosuhteissa osa-ai-         ton puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit G. Hirsch ja H. Rag-
     kaisilla työntekijöillä on oikeus kuulua takautuvasti ammatilli-            nemalm, julkisasiamies: G. Cosmas, kirjaaja: johtava hallinto-
     seen eläkejärjestelmään ja saada eläkettä tästä järjestelmästä,             virkamies H. A. Rühl, on antanut 10.2.2000 tuomion, jonka
     eivät ole ristiriidassa yhteisön oikeuden eikä varsinkaan kansalai-         tuomiolauselma on seuraava:
     suuteen perustuvaa syrjintää koskevan kiellon eikä perustamisso-
     pimuksen 119 artiklan kanssa huolimatta siitä, että eri jäsenval-           1. Sellaiset kansalliset säännökset, joissa todetaan tasa-arvoperiaa-
     tioiden taloudellisten toimijoiden välinen kilpailu saattaa vääris-              te, jonka mukaan pääasioissa kyseessä olevien olosuhteiden
     tyä ensiksi mainittuun jäsenvaltioon sijoittautuneiden työnanta-                 kaltaisissa olosuhteissa kaikilla osa-aikaisilla työntekijöillä on
     jien haitaksi.                                                                   oikeus kuulua takautuvasti ammatilliseen eläkejärjestelmään ja
                                                                                saada eläkettä tästä järjestelmästä, eivät ole ristiriidassa asiassa
                                                                                43/75, Defrenne II, 8.4.1976 annetusta tuomiosta seuraavan
(1) EYVL C 133, 4.5.1996.                                                             sellaisen ajallisen rajoituksen kanssa, joka koskee mahdollisuutta
                                                                                vedota perustamissopimuksen 119 artiklan (EY:n perustamisso-
                                                                                pimuksen 117-120 artikla on korvattu EY 136-143 artiklalla)
                                                                                välittömään oikeusvaikutukseen.


title: Asia T-260/06: Kanne 15.9.2006 — Arktouros v. komissio

text:
               18.11.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/40

         Kanne 15.9.2006 — Arktouros v. komissio
   (Asia T-260/06)
   (2006/C 281/71)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Etairia Prostasias kai Diacheirisis Fysikou Perivallontos kai Agrias Zoïs Arktouros (Thessaloniki, Kreikka) (edustajat: asianajajat N. Korogiannakis et N. Keramidas)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Suojelutoimia Pohjois-Pindoksen kansallispuistossa koskevan ohjelman — Kreikka — LIFE03 NAT/GR/000089 — päättämisestä sekä 264 684 euron suuruisen tuen, johon on lisätty 4 659,53 euroa viivästyskorkoina, palauttamisesta 7 päivänä heinäkuuta 2006 tehty komission päätös K(2006) 3181 lopullinen, joka on annettu kantajalle tiedoksi 10.7.2006, on kumottava

               —

               korvattavasta summasta on vähennettävä 55 658,28 euroa kyseisen ohjelman yhteydessä maksettuina tukikelpoisina menoina

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja esittää pääasiallisena perustelunaan ensiksi, että se, että komissio on rikkonut LIFE-ohjelman perussäännöksiin kuuluvaa säännöstä, merkitsee EY 230 artiklassa tarkoitettua oikeussäännön rikkomista, minkä vuoksi komission päätös K(2006) 3181 lopullinen on pätemätön.
   Toiseksi kantaja katsoo, että komissio on tehnyt olennaisen arviointivirheen, joka koskee kantajan kykyä saattaa ohjelma valmiiksi kantajan kahden jäsenen vetäytymisestä huolimatta, millä voidaan perustella sopimuksen päättämistä ja myönnetyn tuen takaisinperintää koskevan komission päätöksen kumoaminen.
   Toissijaisesti kantaja vaatii, että 55 658,28 euron suuruinen summa vähennetään palautettavasta määrästä kyseisen ohjelman yhteydessä suoritettuina tukikelpoisina menoina.


title: Asia C-279/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 13.6.2007 — Vion Trading GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               8.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 13.6.2007 — Vion Trading GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Asia C-279/07)
   (2007/C 211/29)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesfinanzhof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Vion Trading GmbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annetun asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 (1) 3 artiklan 1 kohdan 1 alakohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitettua vanhentumisaikaa sovellettava myös silloin, kun väärinkäytös on tehty tai päättynyt ennen asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 voimaantuloa?

               2)

               Onko edellä tarkoitetun säännöksen mukainen vanhentumisaika yleensä sovellettavissa myös väärinkäytöksen perusteella myönnetyn vientituen takaisinperintävaatimuksen kaltaiseen hallinnolliseen toimenpiteeseen?

         Jos näihin kysymyksiin on vastattava myöntävästi,

               3)

               Voidaanko asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 3 artiklan 3 kohdan mukaista pidempää vanhentumisaikaa soveltaa myös silloin, kun jäsenvaltion lainsäädännössä on ollut tällainen pidempi vanhentumisaika jo ennen kyseisen asetuksen antamista? Voidaanko tällaista pidempää vanhentumisaikaa soveltaa myös silloin, kun siitä ei ole säädetty vientituen takaisinperintävaatimuksen osalta tai hallinnollisen toimenpiteen osalta yleisesti, vaan se perustuu asianomaisen jäsenvaltion antaman yleiseen sääntöön, joka koskee kaikkia vanhentumisaikoja, joista ei ole säädetty erikseen (Auffangregelung)?

      (1)  EUVL L 312, s. 1.


title: Asia C-305/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 4.7.2008 — CoNISMa (Consorzio Nazionale Interuniversitario per le Scienze del Mare) v. Regione Marche

text:
               27.9.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 4.7.2008 — CoNISMa (Consorzio Nazionale Interuniversitario per le Scienze del Mare) v. Regione Marche
   (Asia C-305/08)
   (2008/C 247/11)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Consiglio di Stato
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: CoNISMa (Consorzio Nazionale Interuniversitario per le Scienze del Mare)

      Vastaaja: Regione Marche
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annetun direktiivin 18/2004 (1) säännöksiä, jotka esitetään (tämän päätöksen) 1 kohdassa, tulkittava siten, että ne estävät yksinomaan Italian yliopistoista ja julkisyhteisöistä 8 kohdan mukaisesti koostuvaa yhteenliittymää osallistumasta geofysikaalisten tutkimuspalvelujen ja merestä otettavien näytteiden hankinnan kaltaista palveluhankintaa koskevaan menettelyyn?

               2)

               Ovatko Italian oikeusjärjestyksen säännökset, joita ovat julkisten hankintasopimusten koodeksista annetun asetuksen N:o 163/2006 3 §:n 22 ja 19 momentti ja 34 § — joista 3 §:n 22 momentin mukaan ”käsite” taloudellinen toimija ”kattaa urakoitsijan, tavarantoimittajan ja palvelujen suorittajan tai näiden muodostaman ryhmittymän tai yhteenliittymän käsitteet”, ja 3 §:n 19 momentin mukaan ”urakoitsijalla”, ”tavarantoimittajalla” ja ”palvelun tarjoajalla” tarkoitetaan sellaista luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä tai oikeushenkilöllisyyttä vailla olevaa yksikköä, 23.7.1991 annetun asetuksen N:o 240 mukaisesti perustettu eurooppalainen taloudellinen etuyhtymä (ETEY) mukaan luettuna, joka ”tarjoaa markkinoilla rakennustöiden ja urakoiden toteuttamista, tavaroiden hankintaa ja palvelujen suorittamista” — ristiriidassa direktiivin 18/2004 kanssa, jos Italian oikeusjärjestyksen säännöksiä tulkitaan niin, että niiden nojalla hankintamenettelyihin voivat osallistua ainoastaan tällaisen toiminnan ammattimaiset harjoittajat, eivätkä sellaiset laitokset, joiden tarkoitus on selvästi muu kuin voiton tavoittelu, esimerkiksi tutkimus?

      (1)  EUVL L 134, s. 114.


title: Asia T-13/08: Kanne 4.1.2008 — Koinotita Grammatikou v. komissio

text:
               29.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/29

         Kanne 4.1.2008 — Koinotita Grammatikou v. komissio
   (Asia T-13/08)
   (2008/C 79/57)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Koinotita Grammatikou (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat A. Papakonstantinou ja M. Chaintarlis)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Hankkeelle nimeltä ”kaatopaikan rakentaminen Attikin koillisosaan Mavro Vouno Grammatikou -nimiseen paikkaan Helleenien tasavaltaan” myönnetystä koheesiorahaston avustuksesta 21.12.2004 tehty komission päätös K(2004) 5509 on kumottava.

               —

               Epäilyjen esiintyessä on määrättävä suoritettavaksi katselmus kyseisessä hankkeen paikassa ja pyydettävä riippumattomia teknisiä asiantuntijalausuntoja kantajan vaatimusten tueksi.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Siltä osin kuin kyse on laillisesta intressistä nostaa kumoamiskanne EY 230 artiklan nojalla kantaja toteaa, että riidanalainen päätös, joka koskee kaatopaikan rakentamista siinä laajuudessa, että se ulottuu Grammatikon kunnan alueelle, koskee Grammatikon kuntaa suoraan ja erikseen, koska kyseinen kunta on julkinen elin, joka huolehtii kansanterveyden ja ympäristön suojelusta hankkeen, jolle tukea on myönnetty, alueella.
   Kantaja väittää, että riidanalainen päätös, jonka sisällöstä se väittää saaneensa tiedon 9.11.2007, rikkoo sekä joukkoa yhteisön primaarioikeuden määräyksiä, jotka koskevat terveyden ja ympäristön suojelua, että yhteisön oikeuden johdetun oikeuden määräyksiä ja säännöksiä, joilla primaarioikeutta täydennetään.
   Kantaja vetoaa erityisesti siihen, että hankkeen rahoittaminen on ristiriidassa ympäristön laadun säilyttämisen, suojelun ja parantamisen, kansanterveyden suojelun sekä luonnonvarojen järkevän ja rationaalisen hyödyntämisen tavoitteiden kanssa. Kantajan mukaan on myös niin, että komission riidanalaisella päätöksellä kierretään ennen kaikkea direktiivin 75/442 (1) 3, 4 ja 6 artiklan säännöksiä ja direktiivin 91/156 (2) 3 ja 4 artiklan säännöksiä, joissa asetetaan tiettyjä jätteiden tuotannon ja niiden haitallisuuden estämistä tai vähentämistä koskevia velvoitteita.
   Lopuksi kantaja esittää, että on selvää, että jätteiden käsittely- ja säilytyslaitoksen perustamista suojellulle alueella ei missään tapauksessa voida pitää hankkeena, jota voisi rahoittaa jokin rahoitusinstrumentti, kuten koheesiorahoitus, joka määritelmänsä mukaan rahoittaa ainoastaan hankkeita, jotka ovat sopusoinnussa ympäristönsuojelun asettamien vaatimusten kanssa.

      (1)  Jätteistä 15.7.1975 annettu neuvoston direktiivi 75/442/ETY (EYVL L 194, s. 39).

      (2)  Jätteistä annetun direktiivin 75/442/ETY muuttamisesta 18.3.1991 annettu neuvoston direktiivi 91/156/ETY (EYVL L 78, s. 32).


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 7 päivänä maaliskuuta 1995, asiassa C-360/93, Euroopan parlamentti vastaan Euroopan unionin neuvosto ym. (Yhteinen kauppapolitiikka - Palvelut - Julkiset hankinnat)

text:
4.5.96                FI                       Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                 N:o C 133/ 11
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                             Commissione tributaria di primo grado di Reggio Emilian
                         (kuudes jaosto ),                         15.6.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat
                                                                   kaisupyyntö asiassa Max Mara Fashion Group Sri vastaan
                 7 päivänä maaliskuuta 1995 ,                                    Ufficio del registro di Reggia Emilia
asiassa C-360/93 , Euroopan parlamentti vastaan Euroopan                                    ( Asia C-307/95 )
                   unionin neuvosto ym. ( i )                                                  ( 96/C 133/22 )
(Yhteinen kauppapolitiikka — Palvelut — Julkiset hankin
                                nat)                               Commissione tributaria di primo grado di Reggio Emilia on
                          ( 96/C 133/21 )                          pyytänyt 15.6.1995 tekemällään päätöksellä, joka on saa
                                                                   punut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
                                                                   27.9.1995 , Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennak
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      koratkaisua asiassa Max Mara Fashion Group Sri vastaan
                                                                   Ufficio del registro di Reggio Emilia . Commissione tributa
                                                                   ria pyytää EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukai
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                   sesti ennakkoratkaisua varainsiirtojen yhteydessä maksetta
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)             vista välillisistä veroista 17 päivänä heinäkuuta 1969
                                                                   annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY ( EYVL L 249 ,
Asiassa C-360/93 , Euroopan parlamentti ( asiamiehinä              s. 25 ), sellaisena kuin se on muutettuna 10 päivänä
Johann Schoo ja José Luis Rufas Quintana ) vastaan                 kesäkuuta 1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/
Euroopan unionin neuvosto ( asiamiehinä Ramon Torrent ja           ETY ( EYVL L 156 , s . 23 ), tulkinnasta .
Amadeu Lopes Sabino ), jota tukevat Euroopan yhteisöjen
komissio ( asiamiehinä Jörn Sack ja Patrick Hetsch ) ja            Yhteisöjen tuomioistuin on 21.12.1995 antamallaan
Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningas           määräyksellä päättänyt seuraavaa :
kunta ( asiamiehenä John E. Collins ), jossa kantaja vaatii,       Commissione tributaria di primo grado di Reggio Emilian
että Euroopan talousyhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen             esittämää ennakkoratkaisupyyntöä ei voida ottaa tutkitta
välisen julkisia hankintoja koskeviin sopimuksiin liittyvän        vaksi.
sopimuksen tekemisestä yhteisymmärryspöytäkirjana 10
päivänä toukokuuta 1993 tehty neuvoston päätös 93/
323/ETY ( EYVL L 125 , s . 1 ) ja direktiivin 90/53 l /ETY
säännösten soveltamisen ulottamisesta koskemaan Ameri
kan yhdysvaltoja 10 päivänä toukokuuta 1993 tehty                  Euroopan yhteisöjen komission 24.1.1996 Espanjan kunin
neuvoston päätös 93/324/ETY ( EYVL L 125 , s. 54 )                                gaskuntaa vastaan nostama kanne
kumotaan, yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien                                  ( Asia C-21/96 )
kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja C. N. Kakouris                                             96/C 133/23 )
sekä tuomarit G. F. Mancini, F. A. Schockweiler, P. J. G.
Kapteyn ( esittelevä tuomari ) ja J. L. Murray, julkisasiamies :   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.1.1996
G. Tesauro, kirjaaja : R. Grass, on antanut 7.3.1996               Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                        kuningaskuntaa vastaan . Kantajan asiamiehinä ovat oikeu
                                                                   dellinen neuvonantaja Thomas F. Cusack ja komission
 1 ) Kumotaan Euroopan talousyhteisön ja Amerikan                  oikeudellisen yksikön virkamies Isabel Martinez del Peral ja
      yhdysvaltojen välisen julkisia hankintoja koskeviin          prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz,
      sopimuksiin liittyvän sopimuksen tekemisestä yhteis         Centre Wagner, Kirchberg.
      ymmärryspöytäkirjana 10 päivänä toukokuuta 1993
                                                                   Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
      tehty neuvoston päätös 93/323/ETY ja direktiivin 90/
      531 /ETY säännösten soveltamisen ulottamisesta koske         1 , toteaa, että Espanjan kuningaskunta on jättänyt nou
      maan Amerikan yhdysvaltoja 10 päivänä toukokuuta                  dattamatta sille Euroopan atomienergiayhteisön perus
      1993 tehty neuvoston päätös 93/324/ETY.                           tamissopimuksen perusteella kuuluvia jäsenyysvelvoit
                                                                        teitaan, koska se ei ole antanut lääketieteelliseen tutki
                                                                        mukseen tai hoitoon osallistuvia henkilöitä koskevista
 2 ) Kumottujen päätösten vaikutukset pidetään voi
      massa .
                                                                        keskeisistä säteilysuojanormeista 3 päivänä syyskuuta
                                                                         1984 annetun neuvoston direktiivin 84/446/Euratom (')
                                                                        3 , 4 ja 5 artiklan täytäntöön panemiseksi tarpeellisia
 3 ) Neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku                 lakeja , asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se
      lut.                                                              ei ole ilmoittanut komissiolle niistä toimenpiteistä, joita
                                                                        se on toteuttanut direktiivin saattamiseksi osaksi kan
                                                                        sallista oikeusjärjestystä , ja
 4 ) Komissio ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus
      vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.                    2 , velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan
                                                                        oikeudenkäyntikulut.
 (M EYVL N:o C 232 , 28.8.1993                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                    Euratomin perustamissopimuksen 161 artiklan kolmannen
                                                                    kohdan mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulok


title: Asia T-286/03: The Gillette Companyn 15.8.2003 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
C 251/18                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                          18.10.2003
(henkilöstösäännön 5 artiklan 3 kohta) sekä väitettyyn yhden-          Tältä osin kantajat toteavat, että komissio käytti markkinointi-
vertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteen loukkaami-           vuonna 2000/2001 myönnettävän tuotantotuen laskentape-
seen.                                                                  rusteena Yhdysvalloista, Israelista ja Turkista peräisin olevien
                                                                       tomaattien vientihintaa. Tästä seuraa, ettei vastaaja ollut otta-
                                                                       nut huomioon Kiinasta, joka kuitenkin vuonna 1999 oli maa-
                                                                       ilman toiseksi merkittävin tomaatintuottajamaa, peräisin
                                                                       olevien tomaattien vientihintaa. Kantajien mukaan tämä las-
                                                                       kentaperuste aiheutti tuotantotuen merkittävän pienentymisen.
                                                                       Väitteidensä tueksi kantajat toteavat, että käsiteltävänä olevassa
                                                                       asiassa täyttyvät Bergadem-tuomiossa mainitut edellytykset.
Agraz SA:n ja 110 muun 18.8.2003 Euroopan yhteisöjen
              komissiota vastaan nostama kanne
                           (Asia T-285/03)                             Kantajat väittävät, että tämä huomioon ottamatta jättäminen
                                                                       merkitsee asiaa koskevan perusasetuksen (2) säännösten rikko-
                          (2003/C 251/34)                              mista, että tässä asetuksessa myönnetään oikeuksia
                                                                       yksityishenkilöille ja että komission toimivalta sen antaessa
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      edellä mainittua asetusta N:o 1519/2000 oli erittäin rajoitettu,
                                                                       koska se koostui ainoastaan tuen laskemiseksi käytettävien
                                                                       viitemaiden määrittämisestä.
Agraz SA ja 110 muuta ovat nostaneet 18.8.2003 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-              Kantajien mukaan komissio loukkasi myös hyvän hallinnon
teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edus-           periaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta, kun se ei
tajat ovat asianajajat José Luís da Cruz Vilaça, Ricardo Oliveira,     yrittänyt riittävästi saada tietoonsa Kiinan hintoja eikä muutta-
Maria João Melícias ja Dorothée Choussy.                               nut asetusta sen jälkeen, kun nämä hinnat oli toimitettu sen
                                                                       tietoon.
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                       (1) EYVL L 174, 13.7.2000, s. 29.
                                                                       (2) EYVL L 297, 21.11.1996, s. 29.
–     velvoittaa vastaajan maksamaan kullekin kantajana ole-
      valle yhtiölle tuotantotuen jäljellä olevan määrän
      ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vahvistamine kor-
      koineen 12.7.2000 lähtien (tai toissijaisesti 13.7.2000
      taikka 16.7.2000 lähtien) maksun tosiasialliseen
      suorittamispäivään saakka;
                                                                       The Gillette Companyn 15.8.2003 sisämarkkinoiden har-
                                                                       monisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nos-
                                                                                tama kanne
–     velvoittaa komission korvaamaan kantajien oikeuden-
      käyntikulut.                                                                               (Asia T-286/03)
                                                                                (2003/C 251/35)
                                                                       (Oikeudenkäyntikieli määrätään työjärjestyksen 131 artiklan 2 koh-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            dan mukaisesti Kieli, jolla kanne on laadittu: saksa)
Käsiteltävänä olevalla kanteella pyritään vahvistamaan yhteisön
sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu kantajien väitteen
mukaan kärsimästä vahingosta, joka aiheutui tomaattijalostei-          The Gillette Company, Boston (Yhdysvallat), on nostanut
den vähimmäishinnan ja tuen määrän vahvistamisesta markki-             15.8.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
nointivuodeksi 2000/2001 12 päivänä heinäkuuta 2000                    tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-
annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1519/2000 (1)                 rastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustajana on
käytetystä tomaattijalosteille markkinointivuonna 2000/2001            asianajaja L. Kouker. Muuna osapuolena valituslautakunnassa
myönnettävän tuotantotuen laskentatavasta.                             oli Wilkinson Sword GmbH, Solingen (Saksa).
 ---pagebreak--- 18.10.2003              FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                          C 251/19
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               TeleTech Holdings Inc:n 13.8.2003 sisämarkkinoiden har-
                                                                             monisointivirastoa (SMHV) vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-288/03)
–    kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
     merkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 17.4.2003                                      (2003/C 251/36)
     asiassa R-221/2002-4 tekemän päätöksen, ja
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
–    velvoittaa vastaajana        olevan      viraston  korvaamaan
     oikeudenkäyntikulut.                                                TeleTech Holdings Inc. on nostanut 13.8.2003 Euroopan
                                                                         yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
                                                                         teen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (SMHV) vastaan.
                                                                         Kantajan kotipaikka on Denver, Colorado (USA) ja sen edusta-
                                                                         jina ovat asianajajat Enrique Armijo Chávarri ja Antonio
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Castán Pérez-Gómez.
Tavaramerkin hakija:            Kantaja
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Haettu tavaramerkki:            Kuvamerkki ”XTREME RIGHT
                                GUARD SPORT” luokkaan 3 kuu-
                                luville tavaroille (kylvyn tai suih-
                                kun yhteydessä käytettävät ei-           –    kumoaa SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan
                                lääketieteelliset valmisteet, anti-           28.5.2003 asiassa R 412/2000-1 antaman ratkaisun ja
                                perspirantit, deodorantit; kaikki             asianmukaista menettelyä noudattaen antaa tuomion,
                                luokkaan 3 kuuluvat), hakemus                 jossa se hyväksyy kantajan vaatimukset tai toissijaiset vaa-
                                nro 1486745                                   timukset.
Väitemenettelyssä vedo-         Wilkinson Sword GmbH
tun tavaramerkin haltija:                                                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Yhteisön tavaramerkki,          Sanamerkki ”TELETECH GLOBAL
Vedottu merkki:                 Saksalainen              kuvamerkki      jonka kumoamista vaa-           VENTURES”, joka on rekisteröity
                                ”WILKINSON SWORD XTREME”                 ditaan:                         nrolla 134.908 luokkiin 35 ja
                                (nrot 399 23 715 ja 399 45 175)                                          38 kuuluville tuotteille
                                luokkaan 3 kuuluville tavaroille
                                (parranajokosmetiikka)
                                                                         Sen tavaramerkki- tai           Kantaja
                                                                         merkkioikeuden haltija,
Väiteosaston päätös:            Väitteen hylkääminen                     johon väitemenettelyssä
                                                                         on vedottu:
Valituslautakunnan              Väiteosaston päätöksen kumoa-
                                                                         Kumoamista          vaativa     Teletech International S.A. (kan-
päätös:                         minen ja kantajan hakemuksen
                                                                         henkilö:                        sallisen sanamerkin ”TELETECH
                                hylkääminen
                                                                                INTERNATIONAL” haltija; sana-
                                                                                merkki on rekisteröity tietyille
Kanneperusteet:                 –      Asetuksen (EY) N:o 40/94 8                                        palveluille,        jotka  kuuluvat
                                       artiklan 1 kohdan b alakoh-                                       luokkiin 35 (teknisiä palveluja
                                       dan rikkominen                                                    koskeva liikkeenjohto, asiakassuh-
                                                                                teet ja soittokeskukset) ja 38
                                                                                (televiestintäpalvelut)
                                –      Ei sekaannusvaaraa
                                                                         Väiteosaston ratkaisu:          Väitteet hyväksytään osittain
                                –      Merkkien välillä ei samanlai-     Valituslautakunnan rat-         Valitus hyväksytään, tosin ainoas-
                                       suutta                            kaisu:                          taan niiltä osin kuin valituksena-
                                                                                laisessa päätöksessä todettiin
                                                                                yhteisön kyseisen tavaramerkin
                                                                                olevan pätemätön suhteessa ”liik-
                                                                                keenjohtoa koskeviin tukipalve-
                                                                                luihin, jotka koskevat liiketilojen
                                                                                hallinnointia ja sijoittamista”


               6.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/8

         EFTAn valvontaviranomaisen 21. heinäkuuta 2011 Norjaa vastaan nostama kanne
   (Asia E-9/11)
   2011/C 294/08
   EFTAn valvontaviranomainen, Rue Belliard 35, 1040 Bryssel, Belgium asiamiehinään Xavier Lewis, Florence Simonetti ja Gjermund Mathisen, nosti 21. päivänä heinäkuuta 2011 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Norjaa vastaan.
   EFTAn valvontaviranomainen on pyytänyt EFTAn tuomioistuinta toteamaan, että

               1.

               Koska Norjan kuningaskunta pitää voimassa Norjan säännellyillä markkinoilla henkilöihin ja ETAn jäsenvaltioihin sijoittautuneisiin yrityksiin kohdistuvia omistusosuus- ja äänioikeusrajoituksia säännellyistä markkinoista 29 päivänä kesäkuuta 2007 annetun lain nro 74 (pörssilaki) 35 §:n 1, 2 ja 3 momentissa ja 36 §:ssä ja rahoitusvälineiden rekisteröinnistä 5 päivänä heinäkuuta 2002 annetun lain (arvopaperikeskuslaki) 5-3 §:n 1, 2 ja 3 momentissa ja 5-4 §:ssä säädetyllä tavalla, se ei täytä ETA-sopimuksen 31 ja 40 artiklasta johtuvia velvoitteitaan.

               2.

               Norjan kuningaskunta maksaa oikeudenkäyntikulut.

      Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Norjan lainsäädäntö rajoittaa omistus- ja äänioikeutta rahoituspalveluiden infrastruktuurista vastaavissa instituutioissa. Pörssilain mukaan omistusosuus pörsseissä ei saa olla yli 20 % eikä osuus koko äänimäärästä saa olla yli 20 % tai yhtiökokouksen äänimäärästä yli 30 %. Arvopaperikeskuslakiin sisältyy vastaavat arvopaperikeskuksia koskevat säännökset.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen katsoo, että kiistanalainen lainsäädäntö ei ole yhteensopiva ETA-sopimuksen 31 artiklan mukaisen sijoittautumisvapauden eikä 40 artiklan mukaisen pääoman vapaan liikkuvuuden kanssa.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen katsoo erityisesti, että kiistanalainen lainsäädäntö ei ole tarpeen rahoitusmarkkinoiden toimivuuden ja tehokkuuden edistämiseksi. Se ei myöskään lisää markkinatoimijoiden luottamusta instituutioiden riippumattomuuteen ja puolueettomuuteen. Valvontaviranomaisen mukaan käytettävissä on vaihtoehtoisia, vähemmän rajoittavia toimia, jotka ovat riittävän vaikuttavia.


title: Asia C-152/01: Bundesfinanzhofin 1.3.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Kyocera Electronics Europe GmbH vastaan Hauptzollamt Krefeld

text:
C 186/4                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       30.6.2001
Thionville, valittajana, jossa valittaja vaatii muutoksenhaus-         2.    ja näin ollen toteaa, että asian tutkittavaksi ottamisen
saan, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa yhteisöjen ensim-                  edellytykset täyttyvät, ja palauttaa asian ensimmäisen
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto)                      oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi (tai lykkää
yhdistetyissä asioissa T-169/98 ja T-170/98, Schiocchet vas-                 asian ratkaisemista siihen asti, kunnes yhteisöjen tuo-
taan komissio, 21.5.1999 antaman määräyksen (ei julkaistu                    mioistuin on antanut tuomionsa asiassa C-310/99, Italia
oikeustapauskokoelmassa) ja toteaa, että valittajan ensimmäi-                v. komissio);
sessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset ovat perusteltuja,
vastapuolena Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään               3.    velvoittaa komission korvaamaan ne oikeudenkäyntiku-
M. Wolfcarius, avustajanaan J.-L. Fagnart), yhteisöjen tuomiois-             lut, jotka valittajille ovat aiheutuneet ensimmäisen oikeus-
tuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-                 asteen tuomioistuimessa ja tämän valituksen johdosta, ja
johtaja C. Gulmann (esittelevä tuomari) sekä tuomarit J.-                    määrää, että pääasiaa koskevien oikeudenkäyntikulujen
P. Puissochet ja F. Macken, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja:              korvaamisesta päätetään myöhemmin.
R. Grass, on antanut 16 marraskuuta 2000 määräyksen, jonka
määräysosa on seuraava:
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
1)    Valitus hylätään.                                                Oikeudelliset perusteet, joiden vuoksi valituksenalainen mää-
                                                                       räys on kumottava, ovat seuraavat
2)    Schiocchet SARL velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
      kulut.                                                           –     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyk-
                                                                             sen 111 ja 114 artiklan rikkominen ja virheellinen
                                                                             soveltaminen
(1) EYVL C 281, 2.10.1999.
                                                                       –     ensimmäisen oikeusasteen tuomiostuimen työjärjestyk-
                                                                             sen säännösten rikkominen ja virheellinen soveltaminen
                                                                             siltä osin kuin kysymys on siitä, miten kanteen nostami-
                                                                             seen sovellettavat määräajat lasketaan riidanalaisen pää-
                                                                             töksen julkaisupäivän perusteella
                                                                       –     puutteellisuudet siltä osin kuin kysymys on oikeudellisista
                                                                             perusteluista, jotka liittyvät niihin määräaikoihin, joihin
                                                                             valittajat ovat vedonneet
                                                                       –     toissijaisesti, oikeudellinen virhe ja perustelujen puuttu-
Confederazione generale dell’industria italianan (Confin-                    minen siltä osin kuin kysymys on anteeksi annettavasta
dustria), kotipaikka Rooma, Confederazione Generale                          erehdyksestä.
Italiana del Commercio, del Turismo, dei Servizi e delle
PMI:n (Confcommercio), kotipaikka Rooma, Confartigian-
aton, kotipaikka Rooma, Associazione Bancaria Italianan
(ABI), kotipaikka Rooma, Associazione Nazionale fra
le Imprese Assicuratricin (ANIA), kotipaikka Milano, ja
Banco di Napoli SpA:n, kotipaikka Napoli, 27.3.2001
tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
asteen tuomioistuimen asiassa T-126/00, Confederazione
                                                                       Bundesfinanzhofin 1.3.2001 tekemällään päätöksellä esit-
generale dell’industria italiana (Confindustria) ym. vastaan
                                                                       tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Kyocera Electronics
Euroopan yhteisöjen komissio, 19.1.2001 antamasta mää-
                                                                               Europe GmbH vastaan Hauptzollamt Krefeld
                             räyksestä
                                                                                (Asia C-152/01)
                         (Asia C-141/01 P)
                                                                                (2001/C 186/08)
                          (2001/C 186/07)
                                                                       Bundesfinanzhof on pyytänyt 1.3.2001 tekemällään päätöksel-
                                                                       lä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
Confederazione generale dell’industria italiana (Confindustria)        9.4.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat-
ym. ovat valittaneet 27.3.2001 Euroopan yhteisöjen tuomiois-           kaisua asiassa Kyocera Electronics Europe GmbH vastaan
tuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-              Hauptzollamt Krefeld seuraaviin kysymyksiin:
mioistuimen 19.1.2001 antamasta määräyksestä asiassa                   1.    Onko tavaroiden tullausarvosta annetun neuvoston ase-
T-126/00, Confederazione generale dell’industria italiana (Con-              tuksen N:o 1224/80 (1) 1,3 ja 8 artiklan joidenkin sään-
findustria) ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.                        nösten täytäntöönpanosta 11 päivänä kesäkuuta 1980
                                                                             annetun asetuksen N:o 1495/80 (2) (EYVL L 154, s. 14)
Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin                            3 artiklan 2 kohdan a alakohtaa, sellaisena kuin se on
                                                                             asetuksessa N:o 220/85 (3) (EYVL L 25, s. 7), tulkittava
1.    Kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                         siten, että korkokulut on esitetty erotettuna tavaran
      19.1.2001 antaman määräyksen;                                          hinnasta silloin, jos tullitoimipaikalle on asian kannalta
 ---pagebreak--- 30.6.2001                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 186/5
      merkitykselliseen aikaan eli tulli-ilmoituksen vastaanotta-               1994 epätavallinen kuivuus vaivasi myös niitä viljelys-
      misajankohtana esitetty ainoastaan tavaroiden nettohin-                   maita, jotka vaativat vähän vettä. Kuivuudesta saatujen
      taa koskeva lasku, josta – kuten lisäksi ei myöskään                      kokemusten valossa neuvosto antoi asetuksen (neuvoston
      tullausarvoilmoituksesta – käy nimenomaisesti ilmi, että                  asetus N:o 1422/97 (2)), eikä näin ollen sen mukaan
      ostaja olisi maksanut arvonmäärityksen kohteena olevan                    yhteisön oikeuden henkeä ja tarkoitusta ole loukattu.
      myynnin yhteydessä myös korkoja myyjälle, eikä niistä
      voida myöskään päätellä näin tapahtuneen?
2.    Jos ensimmäiseen kysymykseen annetaan kielteinen vas-                     Sen osalta, ettei ylimääräistä kesannointia ole suoritettu
      taus:                                                                     peltokasvien ”regadı́o”-perusviljelyalalla, on todettava sen
                                                                                johtuneen olosuhteista (kuivuus ja liittymisasiakirja),
      Kuuluvatko korkokulut sitten tavaroiden tullausarvoon?                    jonka johdosta komissio on antanut asetuksen
                                                                                N:o 1040/95 (3); asian ollessa toteennäytetty ainoastaan
                                                                                silloin, jos komissio myöntää sen.
(1) EYVL L 134, 31.5.1980, s. 1.
(2) EYVL L 154, 21.6.1980, s. 14.                                         –     (Toissijaisesti) Rahoituksen korjaamisesta johtuva loppu-
(3) EYVL L 25, 30.1.1985, s. 7.
                                                                                summa sisältää virheellisiä maksuperusteita ja se on
                                                                                laskettu vastoin sovellettavia säännöksiä. Vaikka komis-
                                                                                sion vaatimia maksuperusteita korjattaisiin, loppusumma
                                                                                on väärin laskettu.
Espanjan kuningaskunnan 9.4.2001 Euroopan yhteisöjen                      (Peltokasvit: Satovuosina 1996 ja 1997 suoritettujen Andalu-
              komissiota vastaan nostama kanne                            cian autonomisen alueen tarkastusten laadullinen ja määrälli-
                                                                          nen riittämättömyys)
                          (Asia C-153/01)
                                                                          –     Suoritetut tarkastukset ylittävät laajalti sen mitä säännök-
                          (2001/C 186/09)                                       sissä vähintään vaaditaan. Klassisilla menetelmillä suori-
                                                                                tettujen tarkastusten oletettu myöhästyminen ei ole johta-
Espanjan kuningaskunta on nostanut 9.4.2001 Euroopan                            nut välttämättä seuraamuksiin, koska kaukohavainnoin
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                         suoritetut tarkastukset yksin jo ovat ylittäneet vähimmäis-
komissiota vastaan. Kantajan asiamiehenä on valtionasiamies                     vaatimukset. Lisäksi siinä, että osa klassisin menetelmin
Santiago Ortiz Vaamonde, prosessiosoite Luxemburgissa Es-                       suoritetuista tarkastuksista on tehty vasta 31.8. jälkeen ei
panjan suurlähetystä, 4-6 boulevard E. Servais.                                 ole mitään kummallista, koska kyseessä olivat lisätarkas-
                                                                                tukset, jotka tehdään alkutarkastusten jälkeen. Komissio
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                    pysyi toistuvasti hiljaa, kun siltä kahdesti kysyttiin, oliko
                                                                                väärin tehdä ylimääräisiä tarkastuksia 31.8. jälkeen. On
–     julistaa mitättömäksi siltä osin kuin tässä kanteessa                     väärin lisätä korjaamista lisätarkastusten määrän suh-
      vaaditaan 5.2.2001 tehdyn komission päätöksen (1), jossa                  teessa, sehän olisi sama kuin rangaistaisiin siitä, mitä
      ollaan päätetty, että Euroopan maatalouden ohjaus- ja                     enemmän tarkastuksia suoritetaan.
      tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsen-
      valtioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituk-
      sen ulkopuolelle.
                                                                                Espanjan viranomaisten mielestä Andaluciassa satovuon-
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                      na 1997 suoritetuista kaukohavainnoinnein ja klassisin
                                                                                menetelmin suoritettuihin tarkastuksiin liittyvä korjaami-
                                                                                nen on mitätön edellä mainittujen syiden lisäksi kahdesta
                                                                                seuraavasta syystä:
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                1.    Komission pitämät tiedot satovuoden 1997 arvioi-
(Peltokasvit: Satovuoden 1995 riittämätön ylimääräinen kesan-                         miseksi ovat virheelliset, koska ne viittaavat vuoden
nointi)                                                                               1996 satoon. Näin ollen kyseessä on ilmeinen virhe.
–     Rahoituksen korjaamiseen liittyviä laiminlyöntejä ei ole
      olemassa: Espanjan viranomaisten mielestä yhteisön oi-                    2.    Satovuoteen 1997 liittyvän korjaamisen yhteydessä
      keutta ei ole loukattu.                                                         ollaan loukattu kuulemisperiaatetta.
      Sen väitteen osalta, ettei ylimääräistä kesannointia ole
      sovellettu ”secano”-perusviljelyalalla, tulisi sovellettavaa              Vaikka yhteisöjen tuomioistuin katsoisi, että rahoituksen
      yhteisön oikeutta tulkita aineellisesti ja tarkoitussidonnai-             korjaaminen on syytä suorittaa, puuttuvat komission
      sesti komission hyväksymien toimien pohjalta: vuoden                      määrittämältä loppusummalta perusteet.


title: Asia C-93/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 27.9.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2003/35/EY — Ympäristö — Yleisön osallistuminen tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien laatimiseen — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               24.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 27.9.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-93/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2003/35/EY - Ympäristö - Yleisön osallistuminen tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien laatimiseen - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2007/C 283/06)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Konstantinidis ja J.-B. Laignelot)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta (asiamies: D. Haven)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yleisön osallistumisesta tiettyjen ympäristöä koskevien suunnitelmien ja ohjelmien laatimiseen sekä neuvoston direktiivien 85/337/ETY ja 96/61/EY muuttamisesta yleisön osallistumisen sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeuden osalta 26.5.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/35/EY (EUVL L 156, s. 17) noudattamisen edellyttämiä säännöksiä ei ole annettu säädetyssä määräajassa
   Tuomiolauselma

               1)

               Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut yleisön osallistumisesta tiettyjen ympäristöä koskevien suunnitelmien ja ohjelmien laatimiseen sekä neuvoston direktiivien 85/337/ETY ja 96/61/EY muuttamisesta yleisön osallistumisen sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeuden osalta 26.5.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/35/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 95, 28.4.2007.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 25 päivänä syyskuuta 2003 asiassa C-58/01 (Special Commissioners of Income Taxin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Océ van der Grinten NV vastaan Commissioners of Inland Revenue (Direktiivi 90/435/ETY – Yhtiövero – Eri jäsenvaltioissa sĳaitsevat emo- ja tytäryhtiöt – Lähdeveron käsite)

text:
15.11.2003                FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                              C 275/7
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                  2)    Direktiivin 90/435/ETY 7 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten,
                                                                                että siinä sallitaan pääasiassa kyseessä olevassa kaksinkertaista
                                                                                verotusta koskevassa sopimuksessa määrätyn viiden prosentin
                             (viides jaosto)                                    veron kaltainen vero, vaikka tämä vero, sikäli kuin se kohdistuu
                                                                                tytäryhtiön emoyhtiölleen maksamiin osinkoihin, on saman
                                                                                direktiivin 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu lähdevero.
                   25 päivänä syyskuuta 2003
                                                                          3)    Kolmannen kysymyksen tarkastelu ei ole paljastanut sellaisia
                                                                                muoto- tai menettelyvirheitä, jotka vaikuttaisivat direktiivin
                                                                                7 artiklan 2 kohdan pätevyyteen.
asiassa C-58/01 (Special Commissioners of Income Taxin
esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Océ van der Grinten
     NV vastaan Commissioners of Inland Revenue (1)
                                                                          (1) EYVL C 134, 5.5.2001.
(Direktiivi 90/435/ETY – Yhtiövero – Eri jäsenvaltioissa
     sijaitsevat emo- ja tytäryhtiöt – Lähdeveron käsite)
                           (2003/C 275/12)
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                               YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                30 päivänä syyskuuta 2003
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                          asiassa C-76/01 P: Comité des industries du coton et
                                                                          des fibres connexes de l’Union européenne (Eurocoton)
                                                                                ym. (1)
Asiassa C-58/01, jonka Special Commissioners of Income Tax
                                                                          (Muutoksenhaku – Polkumyynti – Neuvoston päätös jättää
(Yhdistynyt kuningaskunta) on saattanut EY 234 artiklan
                                                                          hyväksymättä ehdotus asetukseksi lopullisen polkumyynti-
nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen
                                                                          tullin käyttöön ottamisesta – Asetuksen antamisen edellyttä-
tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
                                                                          män yksinkertaisen enemmistön puuttuminen – Polkumyyn-
Océ van der Grinten NV ja Commissioners of Inland Revenue
                                                                          titutkinnan määräajan päättyminen – Kannekelpoisen toi-
ennakkoratkaisun eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytä-
                                                                                men käsite – Perusteluvelvollisuus)
ryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23 päi-
vänä heinäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/435/
ETY (EYVL L 225, s. 6) 5 artiklan 1 kohdan tulkinnasta
                                                                                (2003/C 275/13)
sekä tämän direktiivin 7 artiklan 2 kohdan tulkinnasta ja
pätevyydestä, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet (esittelevä                                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
tuomari) sekä tuomarit D. A. O. Edward, A. La Pergola, P. Jann
ja A. Rosas, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: johtava
hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 25.9.2003 tuomion,               (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                                        tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
1)    Pääasiassa kyseessä olevassa kaksinkertaista verotusta koske-
      vassa sopimuksessa määrätyn viiden prosentin veron kaltainen
      vero, joka kohdistuu tytäryhtiön, jonka verotuksellinen kotipaik-   Asiassa C-76/01 P, Comité des industries du coton et des
      ka on Yhdistyneessä kuningaskunnassa, emoyhtiölleen, jonka          fibres connexes de l’Union européenne (Eurocoton), kotipaikka
      verotuksellinen kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, maksa-       Bryssel (Belgia), Ettlin Gesellschaft für Spinnerei und Weberei
      miin osinkoihin, on eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja        AG, kotipaikka Ettlingen (Saksa), Textil Hof Weberei GmbH &
      tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä        Co. KG, kotipaikka Hof (Saksa), H. Hecking Söhne GmbH
      23 päivänä heinäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin            & Co., kotipaikka Stadtlohn (Saksa), Spinnweberei Uhingen
      90/435/ETY 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu lähdevero              GmbH, kotipaikka Uhingen (Saksa), F. A. Kümpers GmbH &
      tytäryhtiön emoyhtiölleen jakamasta voitosta. Kun se sen sijaan     Co., kotipaikka Rheine (Saksa), Tenthorey SA, kotipaikka
      kohdistuu verohyvitykseen, johon tämä osinkojen jakaminen           Éloyes (Ranska), Les tissages des héritiers de G. Perrin – Groupe
      oikeuttaa Yhdistyneessä kuningaskunnassa, sama vero ei ole          Alain Thirion (HPG–GAT Tissages), kotipaikka Cornimont
      direktiivin 5 artiklan 1 kohdassa kielletty lähdevero.              (Ranska), Établissements des fils de Victor Perrin SARL,


               10.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 325/6

         Hurtigruten ASA:n 29 päivänä elokuuta 2011 EFTAn valvontaviranomaista vastaan nostama kanne
   (Asia E-10/11)
   2011/C 325/03
   Hurtigruten ASA, asiamiehinään asianajaja Siri Teigum ja asianajaja Odd Stemsrud asianajotoimistosta Advokatfirmaet Thommessen AS, Haakon VIIs gate 10, 0116 Oslo, Norja, on nostanut 29 päivänä elokuuta 2011 EFTAn tuomioistuimessa kanteen EFTAn valvontaviranomaista vastaan.
   Kantaja pyytää EFTAn tuomioistuinta

               1)

               kumoamaan EFTAn valvontaviranomaisen 29 päivänä kesäkuuta 2011 antaman päätöksen N:o 205/11/KOL Hurtigruten-palvelun lisäsopimuksesta;

               2)

               tai vaihtoehtoisesti julistamaan mitättömäksi EFTAn valvontaviranomaisen 29 päivänä kesäkuuta 2011 antaman päätöksen N:o 205/11/KOL 2, 3 ja 4 artiklan siltä osin kuin niissä määrätään kyseisen päätöksen 1 artiklassa mainitun tuen takaisinperinnästä; ja

               3)

               määräämään EFTAn valvontaviranomaisen vastaamaan omista kuluistaan ja maksamaan Hurtigruten ASA:n kulut.

      Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Kantaja, Hurtigruten ASA, on Norjassa ja ulkomailla matkailu- ja kuljetustoimintaa harjoittava osakeyhtiö.

               —

               Norjan viranomaiset ilmoittivat 28 päivänä marraskuuta 2008 EFTAn valvontaviranomaiselle Norjan viranomaisten ja Hurtigruten ASA:n välisistä, Bergenin ja Kirkkoniemen välisten liikennepalvelujen hankintaa koskevista uusista sopimusneuvotteluista Norjassa. EFTAn valvontaviranomainen ilmoitti 14 päivänä heinäkuuta 2010 Norjan viranomaisille aloittavansa valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjan 3 I osassa olevan 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun muodollisen tutkintamenettelyn, joka koskee Hurtigrutenille maksettuja lisämaksuja vuonna 2008.

               —

               Päätöksellä N:o 205/11/KOL EFTAn valvontaviranomainen päätti, että lisäsopimus oli valtiontukea, joka ei sovellu ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun ETA-sopimuksen toimintaan, sillä siinä on kyse julkisesta palvelusta maksettavista ylisuurista korvauksista.

               —

               Kantaja väittää muun muassa, että EFTAn valvontaviranomainen on perustanut riidanalaisen päätöksen ilmeisiin oikeudellisiin virheisiin ja/tai arviointivirheisiin, joissa on kyse

                           —

                           ETA-sopimuksen 59 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta Norjan hallituksen oikeudesta varmistaa, että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottamisesta vastaavien yritysten toimintaa ei estetä niiden toiminnan jatkuvuuden ollessa uhattuna, ja näissä olosuhteissa myönnettäväksi sallitusta korvauksen tasosta;

                           —

                           ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdasta ja Altmark-tuomiossa luoduista puitteista sekä päätöksen myöhemmästä täytäntöönpanosta;

                           —

                           ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdasta ja valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen suuntaviivojen soveltamisesta; ja

                           —

                           että päätös on kumottava, koska EFTAn valvontaviranomainen ei esittänyt perusteluja päätökselleen kuten valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 16 artiklassa vaaditaan, hyvän hallinnon periaatetta loukattiin, huolellisuusvelvoite laiminlyötiin, oikeusperusta valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 puuttui ja/tai oikeusvarmuuden periaatetta loukattiin.


title: Asia T-600/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.9.2015 – Syriatel Mobile Telecom v. neuvosto

text:
               16.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 381/60

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.9.2015 – Syriatel Mobile Telecom v. neuvosto
   (Asia T-600/14) (1)

   (2015/C 381/81)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 361, 13.10.2014.


title: Asia T-129/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  15.3.2006  — Develey v. SMHV (Yhteisön tavaramerkki — Kolmiulotteinen tavaramerkki — Muovipullon muoto — Rekisteröinnin este — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Aikaisempi kansallinen tavaramerkki — Pariisin yleissopimus — TRIPS-sopimus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               6.5.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/20

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 15.3.2006 — Develey v. SMHV
   (Asia T-129/04) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Kolmiulotteinen tavaramerkki - Muovipullon muoto - Rekisteröinnin este - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Aikaisempi kansallinen tavaramerkki - Pariisin yleissopimus - TRIPS-sopimus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2006/C 108/35)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG (Unterhaching, Saksa) (edustajat: asianajajat R. Kunz-Hallstein ja H. Kunz-Hallstein)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, jolla vaaditaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan SMHV:n toisen valituslautakunnan 20.1.2004 tekemä päätös (asia R 367/2003-2), jolla hakemus kolmiulotteisen merkin, joka on pullonmuotoinen, rekisteröinnistä yhteisön tavaramerkiksi hylätään.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 168, 26.6.2004.


title: Asia C-461/05: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 15.12.2009 — Euroopan komissio v. Tanskan kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Puolustustarvikkeiden tulliton maahantuonti)

text:
               27.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 15.12.2009 — Euroopan komissio v. Tanskan kuningaskunta
   (Asia C-461/05) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Puolustustarvikkeiden tulliton maahantuonti)
   2010/C 51/07
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Cattabriga, G. Wilms, D. Triantafyllou ja H. Støvlbæk)

      Vastaaja: Tanskan kuningaskunta (asiamiehet: J. Molde, J. Bering Liisberg ja B. Weis Fogh)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Helleenien tasavalta (asiamiehet: E.-M. Mamouna, A. Samoni-Rantou ja K. Boskovits), Portugalin tasavalta (asiamiehet: C. Guerra Santos, L. Inez Fernandes ja J. Gomes) ja Suomen tasavalta (asiamiehet: E. Bygglin ja A. Guimaraes-Purokoski)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta 29 päivänä toukokuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 (EYVL L 155, s. 1) ja 31.5.2000 jälkeisen ajanjakson osalta yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (EYVL L 130, s. 1) 2, 9, 10 ja 11 artiklan rikkominen — Puolustustarvikkeiden tulliton tuonti

      Tuomiolauselma

               1)

               Tanskan kuningaskunta ei ole noudattanut yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta 29.5.1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89, sellaisena kuin se on muutettuna 8.7.1996 annetulla neuvoston asetuksella (Euratom, EY) N:o 1355/96, 2 ja 9–11 artiklan mukaisia velvoitteitaan 31.5.2000 saakka eikä kyseisestä päivämäärästä alkaen yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 samojen artiklojen mukaisia velvoitteitaan, koska se on kieltäytynyt laskemasta ja maksamasta Euroopan yhteisöjen komissiolle sellaista omien varojen määrää, joka on jätetty kantamatta ajanjaksolla 1.1.1998–31.12.2000 ja joka liittyy puolustusmateriaalin tullittomaan maahantuontiin, ja koska se on kieltäytynyt suorittamasta viivästyskorkoja sen vuoksi, ettei se ole maksanut kyseisiä omia varoja Euroopan yhteisöjen komissiolle.

               2)

               Tanskan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Helleenien tasavalta, Portugalin tasavalta ja Suomen tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 48, 25.2.2006.


title: Asia T-202/12: Kanne 16.5.2012 — Al Assad v. neuvosto

text:
               21.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/24

         Kanne 16.5.2012 — Al Assad v. neuvosto
   (Asia T-202/12)
   2012/C 217/51
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Bouchra Al Assad (Damaskos, Syyria) (edustaja: asianajaja G. Karouni)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/782/YUTP täytäntöönpanosta 23.3.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2012/172/YUTP siltä osin kuin se koskee Bouchra (Bushra) Al Assadia

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 ja 91 artiklan mukaisesti.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osin samanlaiset tai samankaltaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-383/11, Makhlouf vastaan neuvosto. (1)

      (1)  EUVL 2011, C 282, s. 30.


title: Asia T-676/13: Kanne 18.12.2013 — Italian international film v. EACEA

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/42

         Kanne 18.12.2013 — Italian international film v. EACEA
   (Asia T-676/13)
   2014/C 45/73
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian international film Srl (Rooma, Italia) (edustajat: asianajaja A. Fratini ja asianajaja B. Bettelli)

      Vastaaja: Koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto (EACEA)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi ja näin ollen kumoamaan EACEA:n 8.10.2013 tekemän päätöksen hylätä Only God Forgives-nimistä elokuvaa koskeva hanke ehdotuspyynnön EACEA/21/12 yhteydessä

               —

               määräämään EACEA:n suorittamaan kaikki tästä seuraavat toimenpiteet

               —

               velvoittamaan EACEA:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tällä kanteella riitautetaan koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanoviraston päätös hylätä Only God Forgives-nimistä elokuvaa koskeva hanke EACEA:n ehdotuspyynnön EACEA/21/12 (MEDIA 2007 — Tuki eurooppalaisten elokuvien levitykseen maan ulkopuolelle — valituille elokuville tarkoitettu tuki 2013) (2012/C 300/07) yhteydessä
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 296 artiklan, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan ja varainhoitoasetuksen 133 artiklan 3 kohdan rikkomiseen puutteellisten perustelujen takia

                           —

                           Kantaja esittää erityisesti, ettei se käsitä, millä perusteella vastaaja päätyi tässä tapauksessa katsomaan, ettei kantajan esittämä hanke ollut tukikelpoinen. Riidanalaisessa päätöksessä oleva hylkäämisen perustelu eroaa nimittäin sitä aiemmasta 7.8.2013 päivätystä kirjeestä, jossa todettiin, ettei ohjeissa olevaa kelpoisuusperustetta ollut noudatettu, ilmenevästä perustelusta. Tämä kelpoisuusperuste oli kuitenkin eri kuin kirjeen valmiiksi painetussa osassa oleva peruste (ettei kantaja suorita itse elokuvan levittämistä). Riidanalaisessa päätöksessä hanke hylättiin kuitenkin ohjeiden 5.1 artiklan viidennen alakohdan nojalla, jonka mukaan alihankkijoiden käyttö on sallittua rajoitetussa määrin.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 167 artiklan ja sen soveltamissääntöjen, mukaan lukien varainhoitoasetus, ja ehdotuspyynnön EACEA/21/12 3 ja 4 kohdan rikkominen

                           —

                           Kantajan mukaan riidanalaiseen päätökseen sisältyvissä argumenteissa on ilmeinen virhe. Kantaja toteaa, että riidanalaisen päätöksen perusteella on selvää, että EACEA on virheellisesti ja mielivaltaisesti katsonut kantajan ja Rai Cineman välisen sopimussuhteen alihankinnaksi. Kuitenkin 7.8. päivätystä kirjeestä käy ilmi, että EACEA sekoittaa alihankinnan sopimukseen, jossa elokuvan ”fyysinen levittäminen” uskotaan kolmannelle.