title: Supremo Tribunal Administrativon 21.1.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Modelo, SGPS, SA vastaan Director-Geral dos Registos e Notariado (Asia C-56/98)

text:
11.4.98                 FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 113/9
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                        asetettu määräaika päättyi 23.10.1995 ilman, että Belgia
                                                                    olisi toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä.
Ð kumoaa 19.12.1997 annetun neuvoston asetuksen
     (EY) N:o 45/98 (1) liitteessä I olevan sardellia koske-        (1) EYVL L 307, 13.12.1993, s. 1.
     van kohdan siltä osin, kuin siinä vahvistetaan tiettyjen
     kalakantojen ja kalakantaryhmien osalta suurimmat
     sallitut saaliit vuodelle 1998 ja niiden pyyntiä koskevat
     tietyt edellytykset, ja
Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.              Supremo Tribunal Administrativon 21.1.1998 tekemällään
                                                                    päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
                                                                    Modelo, SGPS, SA vastaan Director-Geral dos Registos e
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                             Notariado
                                                                                (Asia C-56/98)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
                                                                                (98/C 113/22)
samat kuin asiassa C-179/95 (2).
(1) EYVL L 12, 19.1.1998, s. 1.
(2) EYVL C 208, 12.8.1995, s. 10.                                   Supremo Tribunal Administrativo on pyytänyt 21.1.1998
                                                                    tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
                                                                    mioistuimeen 24.2.1998, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
                                                                    melta asiassa Modelo, SGPS, SA vastaan Director-Geral
                                                                    dos Registos e Notariado, ennakkoratkaisua seuraaviin
                                                                    kysymyksiin:
      Euroopan yhteisöjen komission 20.2.1998 Belgian
            kuningaskuntaa vastaan nostama kanne                    1. Voiko yksityinen oikeussubjekti vedota neuvoston
                                                                         direktiivin 69/335/ETY (1) valtiota vastaan, jos kysei-
                         (Asia C-47/98)
                                                                         nen valtio ei ole saattanut direktiiviä osaksi kansallista
                          (98/C 113/21)                                  oikeusjärjestystä?
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 20.2.1998                  2. Onko direktiivin 69/335/ETY 4 artiklan 3 kohdassa
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian                     tarkoittujen liiketoimien katsottava kuuluvan saman
kuningaskuntaa vastaan. Kantajan edustajana on Marie                     direktiivin 10 artiklassa säädetyn kiellon alaan siten,
Wolfcarius ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos                    että sen mukaan on kiellettyä sekä kantaa veroa
Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                              yhtiöpääoman maksamisesta että periä mitä tahansa
                                                                         muuta maksua, sen muodosta riippumatta?
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo-
mioistuin                                                           3. Onko direktiivin 69/335/ETY 10 artiklaa ja 12 artiklan
                                                                         1 kohdan e alakohtaa tulkittava siten, että sen vas-
                                                                         taista on, että yhtiöpääoman korotusta koskevien pää-
1. toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut                 tösten tai perustamiskirjan muutosten (lakisääteisestä)
     turvallisuudelle ja terveydelle asetettavista vähimmäis-            julkisesta rekisteröinnistä maksettavien notariaattipalk-
     vaatimuksista työssä kalastusaluksilla 23 päivänä mar-              kioiden suuruus vaihtelee vastaavasti korotuksen tai
     raskuuta 1993 annetun neuvoston direktiivien 93/103/                yhtiöpääoman suuruuden mukaan, eikä palvelun tarjo-
     EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut             amisesta aiheutuneen kustannuksen mukaan?
     kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
     asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä;
                                                                    4. Jos vastaus edelliseen kysymykseen on myöntävä,
                                                                         onko direktiivin 69/335/ETY 10 artiklan ja 12 artiklan
2. velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
                                                                         1 kohdan e alakohdan nojalla sallittua, että kyseisten
     denkäyntikulut.
                                                                         palkkioiden suuruus ylittää selvästi ja kohtuuttomasti
                                                                         palvelun tarjoamisesta aiheutuneet todelliset kustan-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      nukset?
                                                                    (1) Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista 17 päi-
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan 3 kohdassa ja                    vänä heinäkuuta 1969 annettu neuvoston direktiivi (EYVL
5 artiklan 1 kohdassa asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus            L 249, 3.10.1969, s. 25).
toteuttaa tarvittavat toimenpiteet niille osoitettujen direk-
tiivin noudattamiseksi ennen niille tältä osin asetetun
määräajan päättymistä. Direktiivin 93/103/EY 13 artiklassa


title: Asia C-23/13: Kanne 17.1.2013 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               16.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/11

         Kanne 17.1.2013 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-23/13)
   2013/C 79/18
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J.-P. Keppenne ja E. Manhaeve)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               todettava, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21.5.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY (1) 3 ja 4 artiklan säännösten mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole huolehtinut yhdyskuntajätevesien keräämisestä ja käsittelystä kahdeksassa sellaisessa taajamassa, joiden asukasvastineluku on yli 15 000 ja jotka on sijoitettu niin sanotuille tavallisille alueille

               —

               Ranskan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteessaan komissio katsoo, ettei Ranskan tasavalta ole pannut yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21.5.1991 annettua neuvoston direktiiviä 91/271/ETY asianmukaisesti täytäntöön kahdeksassa taajamassa.
   Direktiivin 91/271/ETY 3 artiklan 1 kohdan ja 4 artiklan 1 kohdan mukaan taajamissa, joiden asukasvastineluku (AVL) on yli 15 000, oli oltava viemäröintijärjestelmä ja jätevedet oli käsiteltävä biologisesti tai vastaavalla tavalla viimeistään 31.12.2000.
   Direktiivin 4 artiklan 1 kohdassa säädetään yhdyskuntajätevesien käsittelyä koskevista velvoitteista, että jäsenvaltioiden on huolehdittava, että viemäröidyt yhdyskuntajätevedet on ennen vesistöön johtamista käsiteltävä biologisesti tai vastaavalla tavalla.
   Direktiivin liitteessä I olevassa D kohdassa vahvistetuilla tarkkailumenetelmillä on voitava todeta, ovatko puhdistamojen yhdyskuntajätevesipäästöt tämän direktiivin jätevesipäästöjä koskevien määräysten mukaiset.

      (1)  EYVL L 135, s. 40.


title: Asia C-274/04: Finanzgericht Hamburgin 16.6.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa ED & F man Sugar Ltd. vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/24

         Finanzgericht Hamburgin 16.6.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa ED & F man Sugar Ltd. vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Asia C-274/04)
   (2004/C 228/47)
   Finanzgericht Hamburg on pyytänyt 16.6.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 28.6.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa ED & F man Sugar Ltd. vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Onko kansallisilla viranomaisilla ja tuomioistuimilla asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan nojalla tehdystä seuraamusta koskevasta päätöksestä tehtyä valitusta käsitellessään oikeus tarkistaa, onko viejä hakenut sovellettavaa suurempaa tukea, kun asetuksen N:o 3665/87 (1) 11 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu takaisinperimistä koskeva päätös on tullut lainvoimaiseksi ennen seuraamusta koskevan päätöksen tekemistä?

               2.

               Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan kieltävästi: Voidaanko asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan nojalla tehtyä seuraamusta koskevaa päätöstä koskevan muutoksenhaun yhteydessä tässä välipäätöksessä kuvatuissa olosuhteissa tutkia, onko viejä hakenut sovellettavaa suurempaa vientitukea, jotta voitaisiin ottaa huomioon tällä välin esitetty tulkinta yhteisön oikeudesta?

      (1)  EYVL L 351, s. 1.


               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/49

         Mohammad Reza Fardoomin ja Marie José Reinardin 9.2.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-43/04)
   (2004/C 94/135)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Mohammad Reza Fardoom ja Marie José Reinard, kotipaikka Luxemburg, ovat nostaneet 9.2.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat Gilles Bounéou ja Fréderic Frabetti ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa kantajia koskevat arvioinnit vuosilta 2001 ja 2002

               —

               toissijaisesti kumoaa kantajista ajalta 1.7.2001—31.12.2002 laaditut arviointikertomukset

               —

               lausuu oikeudenkäyntikuluista ja velvoittaa komission korvaamaan ne.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat, jotka ovat komission virkamiehiä, riitauttavat vuosilta 2001 ja 2002 suoritetut arvioinnit ja toissijaisesti heistä ajalta 1.7.2001—31.12.2002 laaditut arviointikertomukset.
   Kantajat väittävät henkilöstösääntöjen 26 artiklaa rikotun. He toteavat, että sellaisten sähköisten lomakkeiden käyttöönottoa, jotka täytetään suoraan näytölle ja tallennetaan henkilöstöhallinnon uuteen tietojenkäsittelyjärjestelmään, voidaan pitää rinnakkaisina asiakirjavihkoina.
   Kantajat väittävät lisäksi henkilöstösääntöjen 43 artikaa rikotun. Tavoitekeskiarvon vahvistaminen ja astioiden yhtymismenettely velvoittavat arvioijia ja näin rajoittavat heidän arviointivapauttaan virkamiesten suorituksia arvioitaessa.
   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi myös seuraaviin seikkoihin:

               —

               henkilöstösääntöjen 43 artiklaa koskevista yleisistä täytäntöönpanosäännöksistä tehtyä komission päätöstä on rikottu

               —

               arviointiopasta ja henkilöstön arviointia koskevaa erityistä opasta (2001—2002) on rikottu

               —

               syrjintäkiellon periaatetta on loukattu

               —

               mielivaltaisen menettelyn kieltoa, perusteluvelvollisuutta ja toimivallan väärinkäyttökieltoa koskevia periaatteita on loukattu

               —

               perusteltua luottamusta on loukattu ja sääntöä ”patere legem quam ipse fecisti” on rikottu

               —

               huolenpitovelvollisuutta on rikottu.


title: Asia C-386/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 13.6.2013 (Oberlandesgericht Düsseldorfin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Piepenbrock Dienstleistungen GmbH & Co KG v. Kreis Düren (Julkiset hankinnat — Direktiivi 2004/18/EY — Julkisen hankinnan käsite — 1 artiklan 2 kohdan a alakohta — Kahden alueellisen tai paikallisen viranomaisen tekemä sopimus — Tiettyjen yksikön tilojen puhtaanapitotehtävän siirto toiselle yksikölle korvausta vastaan)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 13.6.2013 (Oberlandesgericht Düsseldorfin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Piepenbrock Dienstleistungen GmbH & Co KG v. Kreis Düren
   (Asia C-386/11) (1)

   (Julkiset hankinnat - Direktiivi 2004/18/EY - Julkisen hankinnan käsite - 1 artiklan 2 kohdan a alakohta - Kahden alueellisen tai paikallisen viranomaisen tekemä sopimus - Tiettyjen yksikön tilojen puhtaanapitotehtävän siirto toiselle yksikölle korvausta vastaan)
   2013/C 225/11
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Piepenbrock Dienstleistungen GmbH & Co KG

      Vastaaja: Kreis Düren

      Muu osapuoli: Stadt Düren

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Oberlandesgericht Düsseldorf — Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (EUVL L 134, s. 114) 1 artiklan 2 kohdan a alakohdan tulkinta — Sopimus, jolla alueellinen viranomainen siirtää omistamiensa julkisten rakennusten puhtaanapidon hallinnoinnin kulujen korvaamista vastaan paikalliselle viranomaiselle, jonka alueella kyseiset rakennukset sijaitsevat — Kyseisen sopimuksen luokittelu julkista palveluhankintaa tai kuntien välistä yhteistyötä koskevaksi sopimukseksi, jota unionin oikeuden julkisia hankintoja koskevat säännöt eivät koske

      Tuomiolauselma

   Pääasiassa kyseessä olevan kaltainen sopimus, jolla ei aloiteta julkisten hankintayksiköiden välistä yhteistyötä niille yhteisen julkisen palvelun tehtävän suorittamiseksi ja jolla yksi julkisyhteisö siirtää toiselle tiettyjen toimisto-, hallinto- ja koulurakennusten puhtaanapitotehtävän mutta varaa itselleen oikeuden valvoa tehtävän asianmukaista suorittamista sekä jonka perusteella jälkimmäinen yhteisö saa tehtävän suorittamisesta aiheutuneita kustannuksia vastaavan korvauksen ja voi lisäksi käyttää kolmansia osapuolia, jotka saattavat toimia markkinoilla, tämän tehtävän suorittamiseksi, on julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY 1 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitettu julkista palveluhankintaa koskeva sopimus.

      (1)  EUVL C 311, 22.10.2011.


title: Asia C-299/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vestre Landsret (Tanska) on esittänyt 26.5.2016 – Z Denmark ApS v. Skatteministeriet (veroministeriö)

text:
               1.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vestre Landsret (Tanska) on esittänyt 26.5.2016 – Z Denmark ApS v. Skatteministeriet (veroministeriö)
   (Asia C-299/16)
   (2016/C 279/28)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Vestre Landsret

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Z Denmark ApS

      Vastapuoli: Skatteministeriet (veroministeriö)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2003/49/EY (1) 1 artiklan 1 kohtaa luettuna yhdessä saman direktiivin 1 artiklan 4 kohdan kanssa tulkittava siten, että jäsenvaltiossa kotipaikan omaava yhtiö, joka kuuluu direktiivin 3 artiklan soveltamisalaan ja joka asiassa vallitsevan kaltaisissa olosuhteissa vastaanottaa korkoja tytäryhtiöltä toisesta jäsenvaltiosta, on direktiivissä tarkoitettu näiden korkojen ”tosiasiallinen edunsaaja”?

                           1.1.

                           Onko direktiivin 2003/49/EY 1 artiklan 1 kohtaan, luettuna yhdessä saman direktiivin 1 artiklan 4 kohdan kanssa, sisältyvää tosiasiallisen edunsaajan käsitettä tulkittava yhdenmukaisesti vuoden 1977 mallisopimuksen 11 artiklaan sisältyvän vastaavan käsitteen kanssa?

                           1.2.

                           Jos kysymykseen 1.1. vastataan myöntävästi, onko käsitettä siinä tapauksessa tulkittava ottamalla huomioon ainoastaan vuoden 1977 mallisopimuksen 11 artiklan kommentaari (8 kohta), vai voidaanko tulkinnassa ottaa huomioon myöhempiä kommentaareja, kuten vuonna 2003 tehdyt väliyhteisöjä koskevat lisäykset (8.1 kohta, nykyisin 10.1 kohta) ja vuonna 2014 tehdyt sopimusperusteisia ja laissa säädettyjä velvoitteita koskevat lisäykset (10.2 kohta)?

                           1.3.

                           Jos vuoden 2003 kommentaari voidaan ottaa tulkinnassa huomioon, mikä merkitys sillä on tällöin arvioitaessa kysymystä siitä, voidaanko yhtiötä olla pitämättä direktiivissä 2003/49/EY tarkoitettuna tosiasiallisena edunsaajana, jos kyseessä oleva korko liitetään pääomaan, jos koron saajalla on ollut sopimusperusteinen tai laissa säädetty velvoite siirtää korko toiselle henkilölle ja jos se valtio, jossa koron maksavalla henkilöllä on kotipaikka, katsoo, että suurin osa henkilöistä, joiden kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa tai muussa valtiossa, jonka kanssa Tanska on tehnyt sopimuksen kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi, on koron tosiasiallisia edunsaajia, niin että kansallisen lainsäädännön mukaan ei olisi perustetta periä lähdeveroa siinä tapauksessa, että kyseiset henkilöt olisivat olleet lainanantajia ja siten vastaanottaneet korot suoraan?

                           1.4.

                           Mikä merkitys on arvioitaessa sitä kysymystä, onko koronsaajaa pidettävä direktiivissä tarkoitettuja tosiasiallisena edunsaajana, sillä seikalla, että ennakkoratkaisua pyytävä tuomioistuin päätyisi asiaa koskevien tosiseikkojen arvioinnin perusteella katsomaan, että saajalla – vaikka sillä ei olisi ollut sopimusperusteista tai laissa säädettyä velvoitetta siirtää vastaanotetut korot toiselle henkilölle – ei ollut vuoden 1977 malliverosopimuksen vuoden 2014 kommentaarissa tarkoitettua täyttä oikeutta käyttää ja hyödyntää korkoa?

               2)

               Edellyttääkö se, että jäsenvaltio vetoaa direktiivin 5 artiklan 1 kohtaan, joka koskee kansallisten säännösten soveltamista petosten tai väärinkäytösten torjumiseksi, tai direktiivin 5 artiklan 2 kohtaan, että kyseinen jäsenvaltio on hyväksynyt erityisen kansallisen säännöksen direktiivin 5 artiklan täytäntöön panemiseksi tai että kansallisessa oikeudessa on petoksia, väärinkäytöksiä ja veropetoksia koskevia yleisiä säännöksiä tai periaatteita, joita voidaan tulkita 5 artiklan mukaisesti?

                           2.1.

                           Jos kysymykseen 2 vastataan myöntävästi, voidaanko yhteisöverolain 2 §:n 2 momentin d kohtaa, jossa säädetään, ettei rajoitettu verovelvollisuus korkotuloista koske ”korkoja, jos korkojen verottamisesta on luovuttava – – eri jäsenvaltioissa sijaitsevien lähiyhtiöiden välisiin korko- ja rojaltimaksuihin sovellettavasta yhteisestä verotusjärjestelmästä annetun direktiivin 2003/49/EY mukaan”, tällöin pitää direktiivin 5 artiklassa tarkoitettuna tällaisena kansallisena erityissäännöksenä?

               3)

               Onko kahden jäsenvaltion välillä kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyn sopimuksen määräys, joka on laadittu OECD:n mallisopimuksen mukaisesti ja jonka mukaan koron verottaminen riippuu siitä, pidetäänkö korkojen vastaanottajaa korkojen tosiasiallisena edunsaajana, direktiivin 5 artiklassa tarkoitettu tällainen sopimukseen perustuva määräys väärinkäytösten torjumiseksi?

               4)

               Onko jäsenvaltio, joka ei halua myöntää toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen yhtiön olevan korkojen tosiasiallinen edunsaaja ja joka väittää, että toiseen jäsenvaltioon sijoittautunut yhtiö on niin sanottu keinotekoinen väliyhteisö, direktiivin 2003/49/EY tai EY 10 artiklan mukaan velvollinen ilmoittamaan, kenen jäsenvaltio siinä tapauksessa katsoo olevan tosiasiallinen edunsaaja?

               5)

               Jos koron maksaja asuu yhdessä jäsenvaltiossa ja koron saaja toisessa jäsenvaltiossa ja jos ensimmäinen jäsenvaltio katsoo, että koron saaja ei ole koron tosiasiallinen edunsaaja direktiivin 2003/49/EY mukaan, ja jos vastaanottaja sen vuoksi katsotaan rajoitetusti verovelvolliseksi tästä korosta kyseisessä jäsenvaltiossa, onko EY 43 artikla, luettuna yhdessä EY 48 artiklan kanssa, tällaisessa tilanteessa esteenä lainsäädännölle, jonka mukaan ensin mainittu jäsenvaltio ei toisessa valtiossa asuvan koron saajan verotuksessa ota huomioon sellaisia korkokuluja, joita koron saajalle on aiheutunut pääasiassa kyseessä olevien kaltaisissa olosuhteissa, vaikka korkokulut yleisesti ovat vähennyskelpoisia kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan ja jäsenvaltiossa asuva koron saaja voi näin ollen vähentää ne verotettavasta tulostaan?

               6)

               Jos yhtiön, jonka kotipaikka on jäsenvaltiossa (emoyhtiö), ei katsota olevan direktiivin 2003/49/EY nojalla konkreettisesti vapautettu toisessa jäsenvaltiossa kotipaikan omaavalta yhtiöltä (tytäryhtiö) saaduista koroista maksettavasta lähdeverosta ja jos viimeksi mainittu jäsenvaltio katsoo emoyhtiön olevan rajoitetusti verovelvollinen kyseisessä jäsenvaltiossa kyseisistä koroista, onko EY 43 artikla luettuna yhdessä EY 48 artiklan kanssa tällöin esteenä lainsäädännölle, jolla viimeksi mainittu jäsenvaltio velvoittaa veron pidättämiseen velvollisen (tytäryhtiön) maksamaan lähdeverovelan maksamisen viivästymisen johdosta viivästyskorkoa, joka on suurempi kuin viivästyskorko, jonka asianomainen jäsenvaltio lisää yhteisöverovelkaan (jonka soveltamisalaan muun muassa korkotulot sisältyvät), joka kohdistuu samassa jäsenvaltiossa kotipaikan omaavaan yhtiöön?

               7)

               Jos yhtiön, jonka kotipaikka on jäsenvaltiossa (emoyhtiö), ei katsota olevan direktiivin 2003/49/EY nojalla konkreettisesti vapautettu toisessa jäsenvaltiossa kotipaikan omaavalta yhtiöltä (tytäryhtiö) saaduista koroista maksettavasta lähdeverosta ja jos viimeksi mainittu jäsenvaltio katsoo emoyhtiön olevan se verosubjekti, johon rajoitettu verovelvollisuus kyseisessä jäsenvaltiossa kyseisistä koroista kohdistuu, onko EY 43 artikla luettuna yhdessä EY 48 artiklan kanssa (vaihtoehtoisesti EY 56 artikla) tällöin erikseen tai kokonaisuutena tarkasteltuina esteenä lainsäädännölle,

                           7.1.

                           jonka mukaan viimeksi mainittu jäsenvaltio velvoittaa korkojen maksajan pidättämään koroista lähdeveroa ja asettaa sen julkisyhteisöön nähden vastuuseen pidättämättä jääneestä lähdeverosta, jos tällaista pidätysvelvollisuutta ei ole silloin, kun korkojen vastaanottajan kotipaikka on viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa?

                           7.2.

                           jonka mukaan emoyhtiöllä ei ole viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa velvollisuutta maksaa yhteisöveron ennakkoja kahden ensimmäisen verovuoden aikana vaan sen on maksettava yhteisöveroa vasta huomattavasti myöhempänä ajankohtana kuin lähdeverojen erääntymisajankohta?

         Unionin tuomioistuinta pyydetään ottamaan tähän kysymykseen annettavassa vastauksessa huomioon kysymykseen 6 annettu vastaus.

      (1)  Eri jäsenvaltioissa sijaitsevien lähiyhtiöiden välisiin korko- ja rojaltimaksuihin sovellettavasta yhteisestä verotusjärjestelmästä 3.6.2003 annettu neuvoston direktiivi 2003/49/EY (EUVL 2003, L 157, s. 49).


title: Asia T-249/14: Kanne, joka on nostettu 16.4.2014 – Masafi v. SMHV – Hd1 (masafi)

text:
               21.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/23

         Kanne, joka on nostettu 16.4.2014 – Masafi v. SMHV – Hd1 (masafi)
   (Asia T-249/14)
   2014/C 235/32
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Masafi Co. LLC (Dubai, Arabiemiirikunnat) (edustaja: asianajaja G. Hinarejos Mulliez)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Hd1 Ltd (Huddersfield, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               Kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 17.2.2014 tekemän päätöksen asiassa R 1131/2013-4

               —

               velvoittamaan vastapuolen valituslautakunnassa, jos tämä esiintyy väliintulijana, korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Mustavalkoinen kuviomerkki, johon sisältyy sanaosa ”masafi”, luokkiin 29, 30 ja 32 kuuluvia tavaroita varten

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhdistyneessä kuningaskunnassa rekisteröity tavaramerkki nro 2 551 560 sanaa ”masafi” varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen osittainen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta


title: Asia T-303/05: 3.8.2005 nostettu kanne — ACEA Electrabel Produzione SpA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               15.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 257/14

         3.8.2005 nostettu kanne — ACEA Electrabel Produzione SpA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-303/05)
   (2005/C 257/28)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: ACEA Electrabel Produzione SpA (Rooma, Italia) [Edustajinaan asianajajat Luca G. Radicati di Brozolo, Massimo Merola, Chiara Batoli ja Fabrizion D'Alessandri]

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa tuesta kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi vaihtoehtoisia energialähteitä käyttämällä 16.3.2005 tehdyn komission päätöksen (valtiontuki nro C 35/03) sikäli kuin siinä luokitellaan kaukolämpöverkon rakentamiseksi Torrino Mezzocamminon alueelle toteutetut rahoitustoimenpiteet valtiontuiksi ja sikäli kuin siinä lykätään tuen maksamista siihen saakka, kunnes Italia on esittänyt näyttöä siitä, että ACEA on palauttanut tuen, joka katsottiin lainvastaiseksi ja entisille kunnallisille laitoksille myönnetyistä veroeduista 5 päivänä kesäkuuta 2002 tehdyn päätöksen 2003/193/EY vastaiseksi ja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tämän asian kantaja on Electrabel SA:n ja ACEAn määräysvaltaan kuuluva yhtiö. Se on täsmällisemmin sanottuna yksi kolmesta operatiivisesta yhtiöstä, jotka kuuluvat holding-yhtiö ACEA Electrabel Holding SpA:n määräysvaltaan; tämä on yhteisyritys (joint venture), jonka Electrabel ja ACEA ovat perustaneet toimiakseen sähköenergia- ja kaasusektoreilla.
   Kanne koskee 16.3.2005 tehtyä päätöstä, jolla komissio päätti EY 88 artiklan 2 kohdan mukaisesti aloitetun menettelyn, jossa oli tarkoitus selvittää, oliko Lazion alueen myöntämä rahoitus kaukolämpöverkon laajentamista varten Torrino Mezzocamminon alueelle Rooman lähistölle yhteisön lainsäädännön mukaista (valtiontuki nro C 35/03 — ex NN 90/2002).
   Kantaja vaatii Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan kyseisen päätöksen sikäli kuin siinä luokitellaan kaukolämpöverkon rakentamiseksi Torrino Mezzocamminon alueelle toteutetut rahoitustoimenpiteet valtiontuiksi ja sikäli kuin siinä lykätään tuen maksamista siihen saakka, kunnes Italia on esittänyt näyttöä siitä, että ACEA on palauttanut tuen, joka katsottiin lainvastaiseksi ja entisille kunnallisille laitoksille myönnetyistä veroeduista 5 päivänä kesäkuuta 2002 tehdyn päätöksen 2003/193/EY (jäljempänä veroeduista tehty päätös) vastaiseksi.
   Kanne perustuu erityisesti seuraaviin pääasiallisiin kanneperusteisiin:

               a)

               Kyseessä oleva toimenpide ei ole valtiontuki, koska se ei voi vaikuttaa kilpailuun ja koska se ei joka tapauksessa aiheuta haittaa yhteisön sisäiselle kaupalle. Sillä on vaikutuksia ainoastaan paikallistasolla, koska kyseessä on toimenpide, jolla on tarkoitus tukea hanketta (kaukolämpöverkon rakentaminen Rooman lähistöllä sijaitsevalle alueelle), joka hyödyttää ainoastaan suppeaa käyttäjämäärää tietyllä alueella Italiassa eli yksinomaan yhden kaupungin asuinalueella.

               b)

               Se, jota rahoitustoimenpide hyödyttää (eli kantaja), ei ole sama henkilö kuin sen tuen saaja, jota veroeduista tehty päätös koskee (eli ACEA), eikä se muodosta yhtä ainoaa taloudellista yksikköä ACEAn kanssa, joten tuen maksamisen lykkääminen on täysin perusteetonta.

               c)

               Vaikka jätettäisiin huomiotta rahoitustoimenpiteestä hyötyvän henkilöllisyyttä koskeva virhe ja katsottaisiin (quod non), että kyseessä oleva rahoitus on tosiasiassa suunnattu ACEAlle, asiassa Deggendorf annetun tuomion (1) soveltaminen tähän asiaan ei vaikuta tarkoituksenmukaiselta. Komissio ei erityisesti ole osoittanut, että ne edellytykset (ja erityisesti aikaisempien toimenpiteiden kumulatiivinen vaikutus uusien toimenpiteiden kanssa) olisivat täyttyneet, jotka tähän samaan tuomioon perustuvien periaatteiden mukaan ovat tarpeen, jotta tukitoimenpiteen toteuttamista voidaan lykätä.

      (1)  Yhdistetyissä asioissa T-244/93 ja T-486/93, TWD vastaan komissio, 13.9.1995 annettu tuomio (Kok. 1995, s. II-2265), joka on vahvistettu asiassa C-355/95, TWD vastaan komissio, 15.5.1997 (Kok. 1997, s. I-2549) annetulla tuomiolla.


title: Asia C-373/04 P: Euroopan yhteisöjen komission 27.8.2004 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) yhdistetyissä asioissa T-153/01 ja T-323/01, M. Alvarez Moreno vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 10.6.2004 antamasta tuomiosta

text:
               9.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/10

         Euroopan yhteisöjen komission 27.8.2004 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) yhdistetyissä asioissa T-153/01 ja T-323/01, M. Alvarez Moreno vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 10.6.2004 antamasta tuomiosta
   (Asia C-373/04 P)
   (2004/C 251/19)
   Euroopan yhteisöjen komissio on valittanut 27.8.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) yhdistetyissä asioissa T-153/01 ja T-323/01, M. Alvarez Moreno vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 10.6.2004 antamasta tuomiosta. Valittajan asiamiehet ovat F. Clotuche-Duvieusart ja D. Martin.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-323/01 antaman tuomion

               2.

               toteaa, että asiassa T-323/01 nostettu kanne hylätään

               3.

               toissijaisesti ratkaisee asian itse yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan mukaisesti ja hylkää asiassa T-323/01 nostetun kanteen perusteettomana

               4.

               velvoittaa Alvarez Morenon korvaamaan oikeudenkäyntikulut nyt esillä olevassa asiassa ja omat oikeudenkäyntikulunsa asiassa T-323/01.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Valittajan mukaan Alvarez Morenon asiassa T-323/01 nostama kanne olisi pitänyt jättää tutkimatta. Valittajan mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen määritellessään 23.2.2001 päivätyn kirjeen päätökseksi ja todetessaan näin ollen, että se on asianomaiselle vastainen päätös. Ensinnäkin valittaja katsoo, että kantajan komissiolle osoittamaan kirjeeseen ei sisältynyt henkilöstösääntöjen 90 artiklan mukaista päätöstä koskevaa vaatimusta, vaan pelkän tiedonsaantipyynnön, joka koski oikeudellista perustaa, jonka nojalla komissio ei enää ota palvelukseen yli 65-vuotiaita tulkkeja. Näin ollen tähän kirjeeseen annettu vastaus ei voi muodostaa tässä samassa säännöksessä tarkoitetun kaltaista asianomaiselle vastaista päätöstä. Seuraavaksi valittaja katsoo, että 23.2.2001 päivättyyn kirjeeseen ei missään tapauksessa sisälly komission päätöstä, jolla olisi sitovia oikeusvaikutuksia, joilla olisi vaikutusta kantajan etuihin muuttamalla selvästi hänen oikeudellista asemaansa.
   Aineellisen kysymyksen osalta valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan yhtäältä, että muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 74 artiklaa ei sovelleta ylimääräisiin toimihenkilöihin, jotka on otettu palvelukseen näiden palvelussuhteen ehtojen 78 artiklan kolmannen kohdan nojalla, ja toisaalta, että parlamentin puhemiehistön 13.7.1999 antamilla istuntojen ylimääräisiin tulkkeihin sovellettavilla säännöillä katetaan kysymys, joka koskee työsuhteen päättymistä. Koska palvelussuhteen ehtojen 78 artiklan kolmannessa kohdassa mahdollistetaan, että ylimääräisinä toimihenkilöinä toimivien konferenssitulkkien työsopimuksiin sovelletaan poikkeusjärjestelmää, tässä säännöksessä käsitellään vain palvelukseen ottamisen ehtoja ja palkkausehtoja, eikä työsuhteen päättymistä siten, että siitä säädetään palvelusuhteen ehtojen 74 artiklassa, jossa säädetään ikäraja. Valittajan mukaan on virheellistä katsoa, kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki valituksenalaisessa tuomiossa, että kun on kyse erityisiin päiviin rajatuista sopimuksista, työsuhteen päättyminen on palvelukseen ottamisen ehto, ja tehdä näin ollen sellainen erottelu muutaman päivän pituisten ja pidempien sopimusten välillä, josta ei säädetä palvelussuhteen ehdoissa. Lisäksi kun todetaan, että ylimääräisten toimihenkilöiden asemassa palvelukseen otettujen konferenssitulkkien työsopimusten päättymistä koskevaa kysymystä säädellään istuntojen ylimääräisiin tulkkeihin sovellettavissa säännöksissä, on todettava, että näissä säännöksissä ei ole yhtäkään nimenomaista säännöstä, jolla saatettaisiin ikäraja voimaan. Valittajan mukaan asiaan on sovellettava palvelussuhteen ehtojen 74 artiklaa, koska istuntojen ylimääräisiin tulkkeihin sovellettavissa säännöksissä ei säädetä siitä.


title: Asia C-294/16 PPU: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 28.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Rejonowy dla Łodzi – Śródmieścia w Łodzi – Puola) – JZ v. Prokuratura Rejonowa Łódź – Śródmieście (Ennakkoratkaisupyyntö — Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely — Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa — Puitepäätös 2002/584/YOS — 26 artiklan 1 kohta — Eurooppalainen pidätysmääräys — Luovuttamisen vaikutukset — Täytäntöönpanojäsenvaltiossa säilöön otettuna vietetyn ajan vähentäminen — Käsite ”säilöönotto” — Muut vapautta rajoittavat toimenpiteet kuin vankeus — Kotiaresti, johon on yhdistetty sähköisen valvontapannan käyttö — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 6 ja 49 artikla)

text:
               31.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 28.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Rejonowy dla Łodzi – Śródmieścia w Łodzi – Puola) – JZ v. Prokuratura Rejonowa Łódź – Śródmieście
   (Asia C-294/16 PPU) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely - Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - Puitepäätös 2002/584/YOS - 26 artiklan 1 kohta - Eurooppalainen pidätysmääräys - Luovuttamisen vaikutukset - Täytäntöönpanojäsenvaltiossa säilöön otettuna vietetyn ajan vähentäminen - Käsite ”säilöönotto” - Muut vapautta rajoittavat toimenpiteet kuin vankeus - Kotiaresti, johon on yhdistetty sähköisen valvontapannan käyttö - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 6 ja 49 artikla))
   (2016/C 402/15)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sąd Rejonowy dla Łodzi – Śródmieścia w Łodzi

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: JZ

      Vastaaja: Prokuratura Rejonowa Łódź – Śródmieście

      Tuomiolauselma

   Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2002/584/YOS, sellaisena kuin se on muutettuna 26.2.2009 tehdyllä neuvoston puitepäätöksellä 2009/299/YOS, 26 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että yhdeksän tuntia yössä kestävän kotiarestin, johon liittyy kyseisen henkilön valvonta sähköisellä valvontapannalla ja velvollisuus ilmoittautua päivittäin tai useamman kerran viikossa poliisilaitoksella tiettyyn kellonaikaan sekä kielto hakea ulkomaille matkustamisen mahdollistavia asiakirjoja, kaltaiset toimenpiteet – kun otetaan huomioon näiden toimenpiteiden muodostaman kokonaisuuden luonne, kesto, vaikutukset ja toteuttamistapa – eivät lähtökohtaisesti ole siinä määrin pakottavia, että ne merkitsisivät vaikutukseltaan vankeuteen rinnastettavaa vapaudenmenetystä ja että niitä siten voitaisiin pitää tässä säännöksessä tarkoitettuna säilöönottona, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on kuitenkin varmistettava.

      (1)  EUVL C 296, 16.8.2016.


title: Asia T-319/00: Chantal Borremansin ja 17 muun kantajan 12.10.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
23.12.2000               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 372/13
Chantal Borremansin ja 17 muun kantajan 12.10.2000                       Kantajat väittävät, että komissio on syrjinyt heitä verrattuna
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                    muihin AEC:n toimihenkilöihin, jotka on vakinaistettu vuosina
                                                                         1982 ja 1987. Lisäksi kantajat katsovat, että komissio on
                                                                         saanut aikaan sen, että heille on syntynyt perusteltuja odotuksia
                          (Asia T-319/00)                                siitä, että heidät otetaan pysyvästi yhteisöjen palvelukseen.
                                                                         Kieltäytyessään ottamasta huomioon kantajien perusteltuja
                          (2000/C 372/26)                                odotuksia komissio on loukannut luottamuksensuojan periaa-
                                                                         tetta.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Chantal Borremans ja 17 muuta kantajaa, joiden kotipaikka
on Belgiassa, ovat nostaneet 12.10.2000 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-                 Elke Sadan 18.10.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat                                  vastaan nostama kanne
asianajajat Albert Evrard ja Anne Colson, Bryssel.
                                                                                (Asia T-325/00)
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                (2000/C 372/27)
–     kumoaa päätöksen, jolla kantajille on tarjottu vakinaisen
      toimen hoitamista koskevia väliaikaisen toimihenkilön
      sopimuksia 1.1.2000 lukien (Euroopan yhteisöjen muu-                                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
      hun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen
      2 artiklan b kohta)
                                                                         Elke Sada, Besozzo/VA (Italia), on nostanut 18.10.2000 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
–     kehottaa komissiota tekemään sellaiset päätökset, joilla           kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan
      korvataan kohtuudella kumottavasta päätöksestä asian-              edustajana on asianajaja Hans-Josef Rüber, Köln, Saksan liitto-
      omaisille aiheutunut haitta                                        tasavalta.
–     velvoittaa komission maksamaan 1 euron suuruisen                   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      summan, jollei kantajille aiheutunutta aineellista vahin-
      koa arvioida oikeudenkäynnin kuluessa tätä suuremmaksi             –      toteaa, että vastaajalla on velvollisuus maksaa kantajalle
      tai pienemmäksi, lukuun ottamatta Arnalsteenia, joka                      Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovelletta-
      arvioi vahinkonsa miljoonan suuruiseksi                                   vien palvelussuhteen ehtojen 28 a artiklan mukaista
                                                                                kuukausittaista työttömyyskorvausta
–     velvoittaa komission maksamaan 1 euron suuruisen
      summan, jollei kaikille kantajille aiheutunutta aineetonta         –      velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan
      vahinkoa arvioida oikeudenkäynnin kuluessa tätä suu-                      oikeudenkäyntikulut.
      remmaksi tai pienemmäksi, lukuun ottamatta Borreman-
      sia ja Arnalsteenia, jotka vaativat 1 000 000 BEF:n
      suuruisen vahingonkorvauksen tuomitsemista                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut                Kantaja oli väliaikainen toimihenkilö yhteisessä tutkimuskes-
      kokonaisuudessaan.                                                 kuksessa Isprassa. Hän hylkäsi tarjouksen, jolla olisi jatkettu
                                                                         hänen viiden vuoden mittaista määräaikaista työsopimustaan
                                                                         vielä viidellä vuodella.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Nyt nostamallaan kanteella kantaja riitauttaa komission pää-
Kantajat ovat Association Européenne pour la Coopérationin               töksen olla maksamatta hänelle muuhun henkilöstöön sovel-
(AEC) entisiä toimihenkilöitä. Tämän Belgian oikeuden mu-                lettavien palvelussuhteen ehtojen 28 a artiklan mukaista
kaan perustetun yhdistyksen tarkoituksena oli harjoittaa eri-            työttömyyskorvausta ja muita sosiaaliturvaetuuksia.
laista kehityspolitiikkaan liittyvää toimintaa komission lukuun.
AEC:n toiminnan lakattua vuoden 1998 lopulla kantajat                    Kantajan mukaan häntä on, toisin kuin vastaaja väittää,
otettiin komission palvelukseen.                                         pidettävä 28 a artiklassa tarkoitetulla tavalla työttömänä. Sitä,
                                                                         että kantaja on hylännyt työsopimuksen jatkamista koskevan
                                                                         tarjouksen, ei voida rinnastaa irtisanoutumiseen. Kantajan
Esillä olevalla kanteellaan kantajat riitauttavat komission pää-         määräaikainen työsuhde on päättynyt säännönmukaisesti,
töksen, jolla heille on tarjottu yhteisöjen muuhun henkilöstöön          mikä oikeuttaa työttömyyskorvaukseen.
sovellettavien palvelussuhteen ehtojen mukaisesti kahden vuo-
den pituisia väliaikaisen toimihenkilön sopimuksia, jotka voi-
daan uusia vuodeksi.


title: Asia T-54/11: Kanne 27.1.2011 — Espanja v. komissio

text:
               12.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/33

         Kanne 27.1.2011 — Espanja v. komissio
   (Asia T-54/11)
   2011/C 80/58
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: M. Muñoz Pérez)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa komission 16.11.2010 tekemän päätöksen K(2010) 7700, jolla pienennettiin Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) Andalusian yhdennetyn toimenpideohjelman N:o CCI 2000.ES.16.1.PO.003 (2000–2006) tavoitteeseen 1 myönnettyä tukea ja jossa määrättiin siitä, että sopimusten nrot 2075/2003 ja 2120/2005 osalta on tehtävä 100 prosentin suuruinen varainhoitoa koskeva oikaisu, joka liittyy EAKR:n rahoittamiin menoihin

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste koskee rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21.6.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 (EYVL L 161, s. 1) 39 artiklan 3 kohdan rikkomista, koska komissio ei noudattanut riidanalaisen päätöksen tekemistä koskevaa kolmen kuukauden määräaikaa, joka lasketaan jäsenvaltion ja komission tapaamisesta tai siitä, kun Espanjan viranomaiset ovat antaneet lisätietoja.

               2.

               Toinen kanneperuste koskee edellä mainitun asetuksen N:o 1260/1999 39 artiklan 3 kohdan b alakohdan rikkomista säännöksen virheellisen soveltamisen perusteella. Komissio teki varainhoitoa koskevat oikaisut sopimuksiin nrot 2075/2003 ja 2120/2005, koska sopimusten tekemiseen epäiltiin liittyneen väärinkäytöksiä, vaikka neuvottelumenettelyssä, joka ei ollut julkinen, oli noudatettu julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimustentekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/36/ETY (EYVL L 199, s. 1) 6 artiklan 3 kohdan b ja c alakohtaa.


title: Tribunal administratif de Paris'n 12.6.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa SA Laboratoires Sarget vastaan Fonds d'intervention et de régularisation du marché du sucre (FIRS) (Asia C-270/96)

text:
N:o C 294/6          | FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         5.10.96
Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin                    söjen tuomioistuimen kirjaamoon 8.8.1996, Euroopan
                                                                     yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Suc
                                                                     reries et Raffineries d'Erstein vastaan Fonds d'intervention
1 . kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen pre
     sidentin 4.6.1996 asiassa T-18/96 R antaman määräyk            et de regularisation du marche du sucre ( FIRS ) seuraaviin
     sen ;
                                                                     kysymyksiin: -
2 . lykkää Stichting Certificatie Kraanverhuurbedrijfin              — jos juurikkaista valkoista sokeria valmistavassa teolli
     ( SCK ) velvollisuutta maksaa komission sillä päätöksellä             suuslaitoksessa tuotantopresessin alkuvaiheessa sijaitse
     määräämä sakko, josta pääasiassa on valitettu, aina                   vat laitteet ottavat vastaan juurikkaat, käsittelevät ne ja
     siihen saakka, kunnes yhteisöjen ensimmäisen oikeus                  uuttavat niistä sokerimehun ja tuotantoprosessin loppu
     asteen tuomioistuin on ratkaissut pääasiassa tehdyn                   vaiheessa sijaitsevat laitteet muuttavat valkoiseksi soke
     valituksen, ilman, että SCK:n täytyy antaa tämän takia                riksi mehun ja siirapin, jotka voidaan rikastuttaa lisää
     vakuudeksi pankkitakausta tai muuta vakuutta ;                        mällä niihin merentakaisten departementtien raakaruo
                                                                           kosokeria, voidaanko kyseisiä tuotantoprosessin loppu
                                                                           vaiheessa sijaitsevia laitteita pitää pysyvästi kyseisten
3 . lykkää Federatie Nederlandse Kraanverhuurbedrijven                     merentakaisista departementeista tuodun sokerin jalos
     ( FNK ) velvollisuutta maksaa komission sillä päätöksellä             tukselle myönnettävän tuen edellyttinä asetuksen ( ETY )
     määräämää sakkoa, josta pääasiassa on valitettu, aina                 N:o 1 785/8 1 ( 1 ) 9 artiklassa ja asetuksessa ( ETY )
     siihen saakka, kunnes yhteisöjen ensimmäisen oikeus                  N:o 2225/86 ( 2 ) tarkoitettuina " teknisinä yksikköinä " ja
     asteen tuomioistuin on ratkaissut pääasiassa tehdyn                   " jalostamoina ";
     valituksen, ilman, että FNK:n täytyy antaa tämän takia
     vakuudeksi pankkitakausta tai muuta vakuutta;
                                                                     — jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi,
                                                                           voidaanko sellaista laitteistoa pitää väliaikaisesti ja
4 . velvoittaa komission sallimaan SCK:n ja FNK:n kum                     jaksoittaisesti samojen säännösten mukaisina " teknisinä
     mankin erikseen tutustua asioita IV/34 . 179 , 34.202 ja              yksikköinä " ja " jalostamoina ";
     216 samoin kuin niitä mahdollisia muitakin asioita
     koskeviin asiakirjoihin, joiden perusteella päätös 96/
     551 /EY on annettu, mukaan lukien komission sisäisiin           — jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko
     asiakirjoihin, jotka liittyvät pääosasto III:n ja pääosasto           nämä jaksot rajoitettava niihin, jolloin raakaruokoso
                                                                           keri muutetaan valkoiseksi sokeriksi eri aikaan kun
     IV:n väliseen yhteisymmärrykseen niistä menettelyistä,
     joihin komissio on FNK:ta ja SCK:ta vastaan ryhty                    juurikkaiden siirappiuute käsitellään saman teollisuus
     nyt;
                                                                           laitoksen tuotantoprosessin alkuvaiheessa olevissa lait
                                                                           teissa ?
5 . velvoittaa komission korvaamaan oikeidenkäyntikulut,
     mukaan lukien välitoimien hakemisesta aiheutuneet               O EYVL N:o L 177, 1.7.1981 , s . 4
     kulut .                                                         ( 2 ) EYVL N:o L 194, 17.7.1986 , s . 7
Valittajat vaativat toissijaisesti, että yhteisöjen tuomio
istuin
6 . kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen pre
     sidentin 4.6.1996 asiassa T-18/96 R antaman määräyk
     sen ja palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen                 Tribunal administratif de Paris'n 12.6.1996 tekemällään
     tuomioistuimeen uudelleen ratkaistavaksi;                       päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa SA
                                                                     Laboratoires Sarget vastaan Fonds d'intervention et de
7. velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku                             regularisation du marche du sucre ( FIRS )
     lut, mukaan lukien välitoimien hakemisesta aiheutuneet                                    ( Asia C-270/96 )
     kulut .
                                                                                ( 96/C 294/ 11 )
                                                                     Tribunal administratif de Paris on pyytänyt 12.6.1996
                                                                     tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei
                                                                     söjen tuomioistuimen kirjaamoon 8.8.1 996, Euroopan
Tribunal administratif de Paris'n 12.6.1996 tekemällään              yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa SA
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa SA                Laboratoires Sarget vastaan Fonds d'intervention et de
Sucreries et Raffineries d'Erstein vastaan Fonds d'interven         regularisation du marche du sucre ( FIRS ) seuraavaan
    tion et de regularisation du marche du sucre ( FIRS )            kysymykseen:
                         ( Asia C-269/96
                           ( 96/C 294/ 10 )                          Kun otetaan huomioon " Sargenor ", " Sarvit ", " Lysivit " ja
                                                                     " Dynamisan " -nimisten tuotteiden koostumus, ulkoasu ja
Tribunal administratif de Paris on pyytänyt 12.6.1996                käyttötarkoitus, sovelletaanko niihin 25.3.1986 annettua
tekemällään päätöksellä , joka on saapunut Euroopan yhtei            neuvoston asetusta N:o 1010/86 ( ] ) siltä osin kuin kysymys
 ---pagebreak---   5.10.96             I H |                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 294/7
 on tavaroiden luokittelusta yhteisen tullitariffin alanimik       jokin muu kieli, siinä tapauksessa, että tämän valtion
 keeseen 30 tai johonkin toiseen alanimikkeeseen ?                  kansalaisilla on vastaavassa tilanteessa tällainen oikeus ?
  (') EYVL N:o L 94, 9.4.1986 , s . 9
                                                                    Kammarrätten i Sundsvallin 6.8.1996 tekemällään päätök
                                                                    sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Anne Kuusi
                                                                                järvi vastaan Riksförsäkringsverket
 Pretura Circondariale di Roman ( Sezione distaccata di                                      (Asia C-275/96 )
 Tivoli ) 3.7.1996 tekemillään päätöksillä esittämät ennak                                    ( 96/C 294/14 )
 koratkaisupyynnöt Antonio Nardia, Alfredo Cipriania ja
 Bartolomeo Terranovaa vastaan vireillä olevissa rikos
                               asioissa                             Kammarrätten i Sundsvall on pyytänyt 6.8.1996 tekemäl
            ( Asiat C-271/96, C-272/96 a 273/96 )                   lään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
                                                                    tuomioistuimen kirjaamoon 14.8.1996 , Euroopan yhteisö
                           ( 96/C 294/ 12
                                                                   jen tuomioistuimelta asiassa Anne Kuusijärvi vastaan Riks
                                                                    försäkringsverket ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyk
                                                                    siin :
 Pretura Circondariale di Roma ( Sezione distaccata di Tivoli )
 on pyytänyt 3.7.1 996 tekemillään päätöksillä , jotka ovat
 saapuneet Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa               1 . Sovelletaanko asetusta ( ETY ) N:o 1408/71 ( ! ) ylipää
 moon 12.8.1996, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta                    tään sellaiseen henkilöön, joka muutti Suomesta Ruot
 Antonio Nardia, Alfredo Cipriania ja Bartolomeo Terrano                siin ja aloitti työskentelyn Ruotsissa, ennen kuin asetus
vaa vastaan vireillä olevissa rikosasioissa ennakkoratkaisua
                                                                         tuli osaksi Ruotsin oikeusjärjestystä, mutta joka asetuk
kysymyksiin, jotka ovat samanlaisia kuin yhdistetyissä                   sen voimaantultua Ruotsissa ei enää ole ollut työsuh
 asioissa C-58/95 ( 1 ) ym. esitetyt kysymykset.                         teessa Ruotsin alueella eikä myöskään ole tullut Ruot
                                                                         siin työttömänä sen jälkeen, kun asetus tuli osaksi
 (M EYVL N:o C 119 , 13.5.1995 , s . 6                                   Ruotsin oikeusjärjestystä , vaan joka ainoastaan oleskeli
                                                                         kyseisenä ajankohtana työttömänä Ruotsissa työsken
                                                                         neltyään siellä aikaisemmin ja sai tällöin Ruotsin työt
                                                                         tömyyskorvausta ? Toisin sanoen, voiko tällainen hen
                                                                         kilö vedota siihen, että 1.1.1994 jälkeen häneen sovel
                                                                         letaan asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 säännösten perus
                                                                         teella Ruotsin lainsäädäntöä siltä osin, kuin kysymys on
                                                                         oikeudesta Ruotsin sosiaaliturvaetuuksiin eli tässä van
                                                                         hempainrahaan ?
Pretura Circondariale di Bolzanon ( Sezione distaccata di
Silandro ) 2.8.1996 tekemällään päätöksellä esittämä
ennakkoratkaisupyyntö Horst Otto Bickeliä ja Ulrich                Jos vastaus tähän kysymykseen on myöntävä :
        Franzia vastaan vireillä olevissa rikosasioissa
                ( Asiat C-274/96 a C-274/96 a )                    2 . Onko asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 13 artiklan 2 koh
                          ( 96/C 294/ 13 )                               dan f alakohta , tulkittuna yhdessä asetuksen ( ETY )
                                                                         N:o 574/72 ( 2 ) 10 artiklan 1 kohdan b alakohdan
                                                                         kanssa , ymmärrettävä niin, että jäsenvaltio saa vapaasti
Pretura Circondariale di Bolzano ( Sezione distaccata di                 edellyttää, että sellaisen henkilön, joka ei enää työsken
Silandro ) on pyytänyt 2.8.1996 tekemällään päätöksellä,                 tele kyseisessä jäsenvaltiossa, on asuttava tässä jäsenval
joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen                      tiossa , jotta hän olisi edelleen tämän jäsenvaltion
kirjaamoon 12.8.1996 , Euroopan yhteisöjen tuomioistui                  lainsäädännön alainen, kun kysymys on rahallisista
melta Horst Otto Bickeliä ja Ulrich Franzia vastaan vireillä             äitiysetuuksista ?
olevissa rikosasioissa ennakkoratkaisua seuraavaan kysy
mykseen :
                                                                   3 . Onko asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 22 artikla ymmär
                                                                        rettävä niin, että jos henkilö on alkanut saada rahallisia
Onko kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltoa ( perus              äitiysetuuksia toimivaltaisessa valtiossa , tällä henkilöllä
tamissopimuksen 6 artiklan 1 kohta ), unionin kansalaisten              on edelleen oikeus näihin rahallisiin etuuksiin hänen
vapaata liikkumis- ja oleskeluoikeutta ( perustamissopimuk             muutettuaan toiseen jäsenvaltioon ainoastaan silloin,
sen 8 a artikla ) ja palvelujen tarjoamisen vapautta ( perusta         kun tämä henkilö täyttää 22 artiklassa asetettujen
missopimuksen 59 artikla ) koskevia periaatteita tulkittava             edellytysten lisäksi kaikki toimivaltaisen valtion lainsää
siten, että sellaisella unionin kansalaisella, jolla on jonkin          dännössä asetetut edellytykset, eli myös edellytyksen
jäsenvaltion kansalaisuus, on oikeus vaatia, että häntä                 kyseisessä jäsenvaltiossa asumisesta, vai onko 22 artik
vastaan vireillä olevan rikosasian oikeudenkäyntikielenä on             laa tulkittava niin, että henkilöllä on tämä oikeus niin


title: Asia C-329/09 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 21.12.2011 — valittajana Iride SpA, aiemmin Azienda Mediterranea Gas e Acqua SpA sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja A2A SpA, aiemmin ASM Brescia SpA (Muutoksenhaku — Valtiontuet — Julkisia palveluja tuottaville yrityksille myönnettyjä tukia koskeva ohjelma — Verovapautukset — Päätös, jossa tukiohjelma todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottaminen — Asiavaltuus — Oikeussuojan tarve)

text:
               18.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 49/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 21.12.2011 — valittajana Iride SpA, aiemmin Azienda Mediterranea Gas e Acqua SpA sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja A2A SpA, aiemmin ASM Brescia SpA
   (Asia C-329/09 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Valtiontuet - Julkisia palveluja tuottaville yrityksille myönnettyjä tukia koskeva ohjelma - Verovapautukset - Päätös, jossa tukiohjelma todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Asiavaltuus - Oikeussuojan tarve)
   2012/C 49/08
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Iride SpA, aiemmin Azienda Mediterranea Gas e Acqua SpA (edustajat: avvocato L. Radicati di Brozolo, avvocato M. Merola ja avvocato T. Ubaldi)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Di Bucci, E. Righini ja D. Grespan) ja A2A SpA, aiemmin ASM Brescia SpA

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu kahdeksas jaosto) asiassa T-300/02, AMGA vastaan komissio, 11.6.2009 antamasta tuomiosta, jolla se jätti tutkimatta valtiontuesta, joka koskee Italian myöntämiä verovapautuksia ja halpakorkoisia lainoja yleishyödyllisille laitoksille, joiden osake-enemmistö on julkisessa omistuksessa, 5.6.2002 tehdyn komission päätöksen 2003/193/EY (EUVL L 77, s. 21) 2 ja 3 artiklan kumoamista koskevan vaatimuksen

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Iride SpA velvoitetaan korvaamaan valituksesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan perustelujen korvaamista koskevasta vaatimuksesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 267, 7.11.2009.


title: Asia C-585/13 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 5.3.2015 – Valittajana Europäisch-Iranische Handelsbank AG sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ja Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Iranin islamistiseen tasavaltaan kohdistetut ydinaseiden levittämisen estämiseksi toteutetut rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Varainsiirtojen rajoittaminen — Nimettyjen yhteisöjen avustaminen rajoittavien toimenpiteiden kiertämisessä tai rikkomisessa)

text:
               27.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/15

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 5.3.2015 – Valittajana Europäisch-Iranische Handelsbank AG sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ja Euroopan komissio
   (Asia C-585/13 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Iranin islamistiseen tasavaltaan kohdistetut ydinaseiden levittämisen estämiseksi toteutetut rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Varainsiirtojen rajoittaminen - Nimettyjen yhteisöjen avustaminen rajoittavien toimenpiteiden kiertämisessä tai rikkomisessa))
   (2015/C 138/19)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Europäisch-Iranische Handelsbank AG (asiamiehet: solicitor S. Jeffrey, solicitor S. Ashley, solicitor A. Irvine, Rechtsanwalt H. Hohmann, D. Wyatt, QC, ja barrister R. Blakeley)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: F. Naert ja M. Bishop), Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamies: V. Kaye, avustajanaan barrister R. Palmer) ja Euroopan komissio

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Europäisch-Iranische Handelsbank AG velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan oikeudenkäyntikulut, minkä lisäksi se velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 15, 18.1.2014.


title: Asia T-469/17: Kanne 28.7.2017 – The Scotch Whisky Association v. EUIPO – José Estévez (JOHN COR)

text:
               18.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 309/38

         Kanne 28.7.2017 – The Scotch Whisky Association v. EUIPO – José Estévez (JOHN COR)
   (Asia T-469/17)
   (2017/C 309/50)
   Kannekirjelmän kieli: espanja

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: The Scotch Whisky Association (Edinburgh, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat F. Rodríguez Domínguez ja J. Gracia Albero)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: José Estévez, SA (Jerez de la Frontera, Espanja)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”JOHN COR” – EU-tavaramerkki nro 10 965 937

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 31.5.2017 asiassa R 1290/2016-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 64 artiklan 1 kohtaa ja 76 artiklan 1 kohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, luettuna yhdessä kyseisen asetuksen 7 artiklan 1 kohdan g ja j alakohdan kanssa, on rikottu.


title: Asia C-596/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 23.11.2016 – Enzo Di Puma v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

text:
               27.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 23.11.2016 – Enzo Di Puma v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Asia C-596/16)
   (2017/C 063/20)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte suprema di cassazione

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Enzo Di Puma

      Vastapuoli: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko unionin perusoikeuskirjan 50 artiklaa tulkittava siten, että kun on vahvistettu lopullisesti, että ei ole olemassa rikosoikeudellisen rikkomuksen tunnusmerkit täyttävää menettelytapaa, on kiellettyä panna vireille samoja tekoja koskevaa uutta oikeudenkäyntiä tai nostaa uutta syytettä, jonka tarkoituksena olisi määrätä seuraamuksia, jotka ovat luonteensa ja vakavuutensa vuoksi luokiteltavissa rikosoikeudellisiksi seuraamuksiksi, ilman että kansallisen tuomioistuimen olisi enää tarpeen suorittaa mitään arviointia?

               2)

               Onko kansallisen tuomioistuimen arvioidessaan seuraamusten tehokkuutta, oikeasuhtaisuutta ja varoittavuutta, jotta se voisi vahvistaa, onko unionin perusoikeuskirjan 50 artiklan mukaista ne bis in idem -periaatetta loukattu, otettava huomioon direktiivissä 2014/57/EU (1) seuraamuksille asetetut rajoitukset?

      (1)  Markkinoiden väärinkäytöstä määrättävistä rikosoikeudellisista seuraamuksista 16.4.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/57/EU (EUVL 2014, L 173, s. 179) (markkinoiden väärinkäyttödirektiivi).


title: Asia C-311/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Centrale Raad van Beroep (Alankomaat) on esittänyt 7.6.2013 — O. Tümer v. Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

text:
               31.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Centrale Raad van Beroep (Alankomaat) on esittänyt 7.6.2013 — O. Tümer v. Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
   (Asia C-311/13)
   2013/C 252/31
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Centrale Raad van Beroep

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: O. Tümer

      Vastapuoli: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko maksukyvyttömyysdirektiiviä, (1) kun otetaan huomioon sen EY 137 artiklan 2 kohtaan (sittemmin SEUT 153 artiklan 2 kohta) sisältyvä perusta, ja erityisesti sen 2, 3 ja 4 artiklaa tulkittava siten, että niiden kanssa on ristiriidassa WW:n 3 §:n 3 momentin ja 61 §:n kaltainen kansallinen säännöstö, jonka perusteella työntekijänä ei pidetä ulkomaalaista, joka on kolmannen maan kansalainen ja joka ei oleskele Alankomaissa laillisesti vuoden 2000 ulkomaalaislain 8 §:n a–e ja l kohdassa tarkoitetulla tavalla, nyt tarkasteltavan kaltaisessakaan tilanteessa, jossa valittajaa, joka on hakenut maksukyvyttömyyskorvausta, on siviilioikeuden mukaan pidettävä työntekijänä ja jossa hän täyttää muut korvauksen myöntämiselle asetetut vaatimukset?

      (1)  Työntekijöiden suojasta työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa 22.10.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/94/EY (kodifioitu toisinto) (EUVL L 283, s. 36).


title: Hamburger Stahlwerke GmbH:n 21.12.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-234/95)

text:
 2.3.96                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 64/ 19
 Hamburger Stahlwerke GmbH:n 21.12.1995 Euroopan                    miitin rajoitettu nostaminen vuonna 1993 — nimenomaan
         yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                kantajayhtiön myymistä koskevaan päämäärään suhteutet
                         ( Asia T-234/95                            tuna — oli tämän vuoksi ainoa taloudellisesti järkevä
                                                                    vaihtoehto, johon myös jokainen yksityinen yritys vastaa
                            96/C 64/37
                                                                    vassa tilanteessa olisi päätynyt. Päätöksessään komissio on
                                                                    laiminlyönyt näiden perusteluiden tutkimisen .
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                    Vaikka luottolimiitin nostamista ja ajallista pidentämistä
                                                                    joulukuussa 1993 virheellisesti pidettäisiinkin tukena, olisi
 Hamburger Stahlwerke GmbH ( Hampuri , Saksan liittota
 savalta ) on nostanut 21.12.19 95 Euroopan yhteisöjen              joka tapauksessa selvää, että tämä voisi koskea vain
 ensimmäisen       oikeusasteen    tuomioistuimessa     kanteen     vähäistä osaa toimenpiteestä .
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan edustaja
 on asianajaja Axel Löhde, Hampuri , prosessiosoite Luxem
 burgissa asianajotoimisto Lucy Dupong, Dupong & Asso
 cies, 14 a, rue des Bains .
                                                                    Anthony Goldsteinin 24.12.1995 Euroopan yhteisöjen
 Kantaja vaatii , että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                        komissiota vastaan nostama kanne
 tuomioistuin
                                                                                ( Asia T-235/95 )
 — kumoaa komission 31.10.1995 tekemän päätöksen SG                                           ( 96/C 64/38 )
     ( 95 ) D/14318/K ( 95 ) 2754 lop., joka koskee Hampurin
     osavaltion myöntämää tukea EHTY:n soveltamisalaan                              (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
     kuuluvalle , Hampurissa toimivalle teräsyritykselle
     Hamburger Stahlwerke GmbH:lle;                                 Anthony Goldstein on nostanut 24.12.1995 Euroopan
                                                                    yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
 — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku                kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan
     lut .
                                                                    edustaja on Raymond St John Murphy, Merriman White
                                                                    Solicitors , 3 King's Bench Walk, Inner Temple, Lontoo .
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                    Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
 Kanteessa vedotaan virheellisten perusteiden ja kuulluksi          istuin
 tulemista koskevan periaatteen loukkaamisen vuoksi olen
 naisten muotomääräysten rikkomiseen, EHTY:n perusta              — kumoaa komission 16.10.1995 tekemän päätöksen,
missopimuksen ja sen soveltamista koskevien oikeussääntö               jolla se on mm . kieltäytynyt ottamasta uudelleen harkit
jen rikkomiseen sekä harkintavallan väärinkäyttöön.                     tavaksi 20.1.1994 tekemäänsä päätöstä , huolimatta
                                                                        niistä tosiseikoista ja oikeudellisista perusteista, joita
 Yksittäiset kanneperusteet                                             kantaja on esittänyt asian ratkaisemiseksi perustamisso
                                                                        pimuksen määräysten mukaisesti siten kuin näitä
Kantaja katsoo, että luottolimiitin nostamista 20 miljoo               määräyksiä on yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäy
nalla Saksan markalla joulukuussa 1992 ei ole pidettävä                 tännössä tulkittu
valtion tukena . Kantajan mukaan Hampurin osavaltion ja
Hamburgische Landesbankin piti ottaa huomioon, että                — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
kaikki tämän pankin kantajalle myöntämät lainat luokitel               lut .
taisiin kantajan konkurssissa omaan pääomaan kuulu
viksi .                                                            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Komission näkemys, jonka mukaan luottolimiitin nosta              Kantaja , jolla on yhteisössä tunnustettu reumatologian
mista ja ajallista pidentämistä joulukuussa 1993 olisi myös        erikoislääkärikelpoisuus, teki 10.8.1993 komissiolle neu
pidettävä tukena, on virheellinen, koska Hampurin osaval          voston asetuksen N:o 17 3 artiklan 2 kohdan mukaisen
tion toimintaa ei voida verrata markkinataloudellisin peri        valituksen sen toteamiseksi, että General Medical Council
aattein toimivaan tavanomaiseen sijoittajaan .                     ( lääkärinammatin harjoittamista Yhdistyneessä kuningas
                                                                   kunnassa valvova elin, jonka asema perustuu lakiin, jäljem
Lisäksi liittohallitus on Euroopan komissiolle 18.8.1995           pänä GMC ) on rikkonut ETY:n perustamissopimuksen 85
osoittamassaan kirjelmässä todennut, että kantajan Euskir         ja 86 artiklaa . Kantajan valituksen mukaan GMC
chenissä toimiva tytäryhtiö, jonka vuosikapasiteetti oli
80 000 tonnia , on lopullisesti suljettu ja että yhdenvertai      — rajoittaa niiden henkilöiden, joilla on neuvoston direk
suusperiaatteen mukaisesti tämä sulkemien on otettava                   tiivin 93/ 1 6/EY mukainen yhteisössä tunnustettu eri
huomioon tuen vastineena myös muussa kuin EHTY:n                        koisalan tutkintotodistus, oikeutta tulla merkityksi
perustamissopimuksen 95 artiklan mukaisessa menette                    lääkärirekisteriin erikoislääkärinä ja
lyssä . Liittohallituksen 7.2.1995 antamassa kirjelmässä
todettiin myös, että liike- ja yritystaloudellisesti on pelkäs    — pitää yllä sääntöjä, jotka estävät suoraan tällaisten
tään mielekästä päättää yrityksen tukeminen laskusuhdan                erikoislääkärien puoleen kääntymisen, ja estää heitä
teen sijasta suotuisassa suhdannetilanteessa ja että luottoli           mainostamasta palveluitaan yleisölle .


title: Asia C-463/08: Kanne 27.10.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta

text:
               20.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 327/20

         Kanne 27.10.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-463/08)
   (2008/C 327/33)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: H. Støvlbæk ja M.A. Rabanal Suárez)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut ammattipätevyyden tunnustamisesta 7.9.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä eikä ilmoittanut niistä komissiolle.

               —

               Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktiivin 2005/36/EY täytäntöönpanolle päättyi 20.10.2007.

      (1)  EUVL L 225, s. 22.


title: Asia T-279/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2016 – T & L Sugars ja Sidul Açúcares v. komissio (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Maatalous — Sokeri — Poikkeukselliset toimenpiteet — Toimitukset unionin markkinoille — Markkinointivuosi 2010/2011 — Oikeussääntö, jolla annetaan yksityisille oikeuksia — Riittävän ilmeinen rikkominen — Asetus (EY) N:o 1234/2007 — Syrjintäkiellon periaate — Oikeasuhteisuus — Luottamuksensuoja — Huolenpitovelvollisuus ja hyvän hallinnon periaate)

text:
               23.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2016 – T & L Sugars ja Sidul Açúcares v. komissio
   (Asia T-279/11) (1)

   ((Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Maatalous - Sokeri - Poikkeukselliset toimenpiteet - Toimitukset unionin markkinoille - Markkinointivuosi 2010/2011 - Oikeussääntö, jolla annetaan yksityisille oikeuksia - Riittävän ilmeinen rikkominen - Asetus (EY) N:o 1234/2007 - Syrjintäkiellon periaate - Oikeasuhteisuus - Luottamuksensuoja - Huolenpitovelvollisuus ja hyvän hallinnon periaate))
   (2017/C 022/25)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: T & L Sugars Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) ja Sidul Açúcares, Unipessoal Lda (Santa Iria de Azóia, Portugali) (edustajat: aluksi asianajaja D. Waelbroeck ja D. Slater, solicitor, sitten D. Waelbroeck)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi A. Demeneix, P. Rossi ja N. Donnelly, sitten P. Rossi ja P. Ondrůšek)

      Väliintulijat, jotka tukevat kantajien vaatimuksia: DAI – Sociedade de Desenvolvimento Agro Industrial, SA (Coruche, Portugali) ja RAR – Refinarias de Açúcar Reunidas, SA (Porto, Portugali) (edustaja: asianajaja M. Mendes Pereira), SFIR Società Fondiaria Industriale Romagnola SpA (Cesena, Italia) ja SFIR Raffineria di Brindisi SpA (Cesena) (edustajat: asianajajat P. Buccarelli ja M. Todino)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues, D. Colas ja C. Candat), Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: E. Sitbon ja A. Westerhof Löfflerová) ja European association of sugar producers (CEFS) (Bryssel, Belgia)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 268 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan korvattavaksi kantajille poikkeuksellisista toimenpiteistä kiintiön ulkopuolisen sokerin ja isoglukoosin alennetulla ylijäämämaksulla unionin markkinoille saattamisen osalta markkinointivuoden 2010/2011 aikana 3.3.2011 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 222/2011 (EUVL 2011, L 60, s. 6), unionin markkinoilla alennetulla ylijäämämaksulla myytävien, kiintiön ulkopuolisen sokerin käytettävissä olevien määrien jakokertoimen vahvistamisesta, lisähakemusten hylkäämisestä ja hakemusten jättämisjakson lopettamisesta 23.3.2011 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) (EU) N:o 293/2011 (EUVL 2011, L 79, s. 8), poikkeuksellisen tuontitariffikiintiön avaamisesta tietyille sokerimäärille markkinointivuonna 2010/2011 28.3.2011 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 302/2011 (EUVL 2011, L 81, s. 8) ja jakokertoimen vahvistamisesta 1 päivän ja 7 päivän huhtikuuta 2011 välisenä aikana haettujen sokerialan tuotteiden tuontitodistusten myöntämiseksi eräissä tariffikiintiöissä sekä tällaisten hakemusten jättämisen keskeyttämisestä 19.4.2011 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 393/2011 (EUVL 2011, L 104, s. 39) aiheutettu vahinko sekä toisaalta vahinko, joka näille aiheutui siitä, että komissio kieltäytyi toteuttamasta raa'an ruokosokerin toimitusten uudelleen aloittamista varten tarvittavia toimenpiteitä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               T & L Sugars Ltd ja Sidul Açúcares, Unipessoal Lda sekä Euroopan komissio vastaavat niistä omista oikeudenkäyntikuluistaan, jotka ovat aiheutuneet 6.6.2013 annettuun tuomioon T-279/1, T & L Sugars ja Sidul Açúcares v. komissio (EU:T:2013:299) johtaneessa asiassa esitetystä oikeudenkäyntiväitteestä.

               3)

               T & L Sugars ja Sidul Açúcares vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, minkä lisäksi ne velvoitetaan korvaamaan komissiolle kanteen perusteltavuudesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Ranskan tasavalta ja Euroopan unionin neuvosto vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, myös niistä, jotka ovat aiheutuneet 6.6.2013 annettuun tuomioon T-279/1, T & L Sugars ja Sidul Açúcares v. komissio (EU:T:2013:299) johtaneessa asiassa esitetystä oikeudenkäyntiväitteestä.

               5)

               DAI – Sociedade de Desenvolvimento Agro-Industrial, SA, RAR – Refinarias de Açùcar Reunidas, SA, SFIR – Società Fondiaria Industriale Romagnola SpA ja SFIR Raffineria di Brindisi SpA ja European association of sugar producers (CEFS) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 232, 6.8.2011.


title: Asia C-629/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) on esittänyt 24.12.2010 — TUI Travel plc, British Airways plc, easyJet Airline Co. Ltd, International Air Transport Association ja The Queen v. Civil Aviation Authority

text:
               19.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) on esittänyt 24.12.2010 — TUI Travel plc, British Airways plc, easyJet Airline Co. Ltd, International Air Transport Association ja The Queen v. Civil Aviation Authority
   (Asia C-629/10)
   2011/C 89/18
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: TUI Travel plc, British Airways plc, easyJet Airline Co. Ltd ja International Air Transport Association

      Vastaaja: Civil Aviation Authority

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5–7 artiklaa tulkittava niin, että niiden perusteella 7 artiklassa säädettyä korvausta on maksettava matkustajille, joiden lennot ovat viivästyneet 6 artiklassa tarkoitetulla tavalla, ja jos on, niin missä olosuhteissa?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, ovatko asetuksen (EY) N:o 261/2004 5–7 artikla joko kokonaan tai osittain pätemättömiä yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamisen vuoksi?

               3)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, ovatko asetuksen (EY) N:o 261/2004 5–7 artikla kokonaan tai osittain pätemättömiä sen vuoksi, että a) ne ovat ristiriidassa Montrealin yleissopimuksen vuoksi, että b) niillä loukataan suhteellisuusperiaatetta ja/tai että c) niillä loukataan oikeusvarmuuden periaatetta?

               4)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi ja kolmanteen kysymykseen kieltävästi, onko unionin tuomioistuimen tässä asiassa antaman ratkaisun vaikutuksia rajoitettava ajallisesti?

               5)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko asiassa Sturgeon annetulle tuomiolle annettava mitään vaikutuksia sen antamispäivän eli 19.11.2009 ja sen päivän välillä, jona unionin tuomioistuin ratkaisee nyt esillä olevan asian?

      (1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) — Komission lausuma (EUVL L 46, s. 1).


title: Yhdistetyt asiat C-465/09 P–C-470/09 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 9.6.2011 — Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (C-465/09 P ja C-468/09 P), Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (C-466/09 P ja C-469/09 P), Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (C-467/09 P ja C-470/09 P) v. Euroopan komissio, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Comunidad Autónoma de la Rioja, Confederación Empresarial Vasca (Confebask) (Muutoksenhaku — Valtiontuet — Kumoamiskanne — EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu päätös muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta — Lopulliset päätökset, joilla valtiontukiohjelma, jonka Espanja on toteuttanut vuonna 1993 tiettyjen uusien yritysten hyväksi Álavassa, Biskajassa ja Guipúzcoassa, on todettu myöhemmin yhteismarkkinoille soveltumattomaksi — Vapautus yhtiöverosta — Vireilläolovaikutus — Hyväksytyn tuen käsite — Perusteltu luottamus — Kohtuullisen määräajan noudattaminen — Ilmoittamatta jättäminen)

text:
               30.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 226/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 9.6.2011 — Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (C-465/09 P ja C-468/09 P), Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (C-466/09 P ja C-469/09 P), Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (C-467/09 P ja C-470/09 P) v. Euroopan komissio, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Comunidad Autónoma de la Rioja, Confederación Empresarial Vasca (Confebask)
   (Yhdistetyt asiat C-465/09 P–C-470/09 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Valtiontuet - Kumoamiskanne - EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu päätös muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta - Lopulliset päätökset, joilla valtiontukiohjelma, jonka Espanja on toteuttanut vuonna 1993 tiettyjen uusien yritysten hyväksi Álavassa, Biskajassa ja Guipúzcoassa, on todettu myöhemmin yhteismarkkinoille soveltumattomaksi - Vapautus yhtiöverosta - Vireilläolovaikutus - Hyväksytyn tuen käsite - Perusteltu luottamus - Kohtuullisen määräajan noudattaminen - Ilmoittamatta jättäminen)
   2011/C 226/07
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (C-465/09 P ja C-468/09 P), Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (C-466/09 P ja C-469/09 P), Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (C-467/09 P ja C-470/09 P) (edustajat: abogado I. Sáenz-Cortabarría Fernández ja abogado M. Morales Isasi)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre ja C. Urraca Caviedes), Comunidad autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco (edustajat: abogado I. Sáenz-Cortabarría Fernández ja abogado M. Morales Isasi), Comunidad autónoma de La Rioja (edustajat: abogado J. Criado Gámez ja abogado M. Martínez Aguirre), Confederación Empresarial Vasca (Confebask)

      Väliintulija, joka tukee kantajien vaatimuksia: Espanjan kuningaskunta (asiamies: N. Díaz Abad)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus yhdistetyissä asioissa T-30/01–T-32/01 ja T-86/02–T-88/02, Diputación Foral de Álava ym. vastaan komissio, 9.9.2009 annetusta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiosta, jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi asioissa T-30/01–T-32/01, ettei EY 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamisesta 28.11.2000 tehdyn komission päätöksen kumoamisvaatimuksesta ollut enää syytä lausua siltä osin kuin kyse oli Diputación Foral de Álavan, Diputación Foral de Guipúzcoan ja Diputación Foral de Vizcayan antamilla säännöksillä yhtiöveron vapautuksen muodossa tietyille hiljattain perustetuille yhtiöille myönnetyistä veroeduista, ja hylkäsi asioissa T-86/02–T-88/02 valtiontukiohjelmasta, jonka Espanja on toteuttanut vuonna 1993 tiettyjen hiljattain perustettujen yritysten hyväksi Álavassa (T-86/02), Biskajassa (T-87/02) ja Guipúzcoassa (T-88/02) yhtiöveron vapautuksen muodossa 20.12.2001 tehtyjen komission päätösten 2003/28/EY, 2003/86/EY ja 2003/192/EY kumoamisvaatimukset.

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitukset hylätään.

               2)

               Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa et Comunidad autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco velvoitetaan korvaamaan valitusten käsittelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut jakamalla ne näiden kesken yhtä suuriin osuuksiin.

               3)

               Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 37, 13.2.2011.


title: Asia T-313/16: Kanne 21.6.2016 – Grupo Riberebro Integral ja Riberebro Integral v. komissio

text:
               8.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/28

         Kanne 21.6.2016 – Grupo Riberebro Integral ja Riberebro Integral v. komissio
   (Asia T-313/16)
   (2016/C 287/34)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Grupo Riberebro Integral, SL (Alfaro, Espanja) ja Riberebro Integral, SA (Alfaro, Espanja) (edustajat: asianajajat R. Allendesalazar Corcho ja A. Rincón García-Loygorri)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa SEUT 263 artiklan nojalla EUT-sopimuksen 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä asiassa AT.39965 – Mushrooms – 6.4.2016 tehdyn Euroopan komission päätöksen C(2016) 1933 lopullinen 2 artiklan kantajille määrätyn sakon suuruuden osalta, koska komissio on syyllistynyt ilmeiseen virheeseen arvioidessaan niitä tosiseikkoja, joiden vuoksi se kieltäytyi vahvistamasta kantajien maksukyvyttömyyttä.

               —

               muuttaa (toissijainen vaatimus) sille SEUT 261 artiklan mukaisesti asetuksen (EY) N:o 1/2003 31 artiklassa tunnustetun täyden harkintavallan nojalla edellä mainitun, 6.4.2016 tehdyn riidanalaisen komission päätöksen C(2016) 1933 lopullinen 2 artiklaa ja alentaa Riberebrolle määrättyä sakkoa.

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteen taustalla on erään yrityksen komissiolle esittämä hakemus sille säilykesienialan kartelliin osallistumisesta määrättyjen sakkojen lieventämiseksi. Riidanalaisen päätöksen sanamuodon mukaan kartellia pyrittiin vakiinnuttamaan sienimarkkinat ja jarruttamaan näiden markkinoiden hintojen alenemista.
   Kantajat eivät kiistä tosiseikkoja eivätkä niiden oikeudellista luonnehdintaa, jotka ne ovat jo tunnustaneet osallistumalla lieventämismenettelyyn ja vastauksessaan esitettyihin syytteisiin, jossa ne esittivät tunnustavansa tosiseikat ja niiden oikeudellisen arvioinnin. Kanteessa onkin nyt kyse määrätyn sakon suuruuden arvioinnista ja sen oikeasuhteisuudesta.
   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan vastaaja on syyllistynyt ilmeiseen arviointivirheeseen

                           —

                           Ilmeinen virhe rasittaa niiden tosiseikkojen arviointia, joiden perusteella asiassa ei hyväksytty kantajien kyvyttömyyttä sakon maksuun (inability to pay). Näin on siksi, että määrätty sakko vaarantaa kantajien taloudellisen elinkelpoisuuden, merkitsee yritysten varallisuuden arvon menettämistä, eikä siinä ole otettu huomioon taloudellista ja sosiaalista tilannetta, jossa sakko määrättiin.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan suhteellisuusperiaatetta on loukattu

                           —

                           Riidanalaisessa päätöksessä ei ole otettu huomioon sitä, että kantajien tuotetarjonta on rajallinen


title: Asia C-144/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 21.3.2013 — VDP Dental Laboratory NV ja Staatssecretaris van Financiën

text:
               22.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/2

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 21.3.2013 — VDP Dental Laboratory NV ja Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-144/13)
   2013/C 178/03
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Muutoksenhakijat: VDP Dental Laboratory NV ja Staatssecretaris van Financiën

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kuudennen direktiivin (1) 17 artiklan 1 ja 2 kohtaa tulkittava siten, että jos kansallisen lain säännöksessä säädetään direktiivin vastaisesti verovapautuksesta (jonka vuoksi vähennysoikeus on poistettu), verovelvolliselle kuuluu vähennysoikeus kuudennen direktiivin 17 artiklan 1 ja 2 kohdan nojalla?

               2)

               Onko vuoden 2006 alv-direktiivin (2) 143 artiklan a kohtaa sekä 140 artiklan a ja b alakohtaa tulkittava siten, että näihin säännöksiin sisältyvät vapautukset arvonlisäverosta eivät koske hammasproteesien maahantuontia ja yhteisöhankintaa? Jos vastaus on kieltävä, edellyttääkö vapautusten soveltaminen tällöin sitä, että hammasproteesit on luovuttanut ulkomailta hammaslääkäri tai hammasteknikko ja/tai että ne on luovutettu hammaslääkärille tai hammasteknikolle?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).

      (2)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1).


title: Asia T-307/07: Kanne 14.8.2007 — Hansgrohe v. SMHV (AIRSHOWER)

text:
               6.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/24

         Kanne 14.8.2007 — Hansgrohe v. SMHV (AIRSHOWER)
   (Asia T-307/07)
   (2007/C 235/44)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Hansgrohe AG (Schiltach, Saksa) (edustajat: asianajajat S. Weidert ja J. Zehnsdorf)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
   Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston ensimmäisen valituslautakunnan 31.5.2007 asiassa R 1281/2006-1 tekemä päätös yhteisön tavaramerkkihakemuksesta N:o 4 869 319 on kumottava

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”AIRSHOWER” luokkaan 11 kuuluvia tavaroita varten (hakemus N:o 4 869 319)

      Tutkijan päätös: Hakemuksen osittainen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu, koska haettu merkki on erottamiskykyinen ja koska se ei ole kuvaileva.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).