title: Asia C-420/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 10.7.2014 (Bundespatentgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Netto Marken Discount AG & Co. KG v. Deutsches Patent- und Markenamt (Ennakkoratkaisupyyntö — Tavaramerkit — Direktiivi 2008/95/EY — Niiden tavaroiden tai palvelujen yksilöiminen, joita varten tavaramerkkisuojaa haetaan — Selvyyden ja täsmällisyyden vaatimukset — Nizzan luokitus — Vähittäiskauppa — Palvelujen kokoaminen valikoimaksi)

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/20

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 10.7.2014 (Bundespatentgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Netto Marken Discount AG & Co. KG v. Deutsches Patent- und Markenamt
   (Asia C-420/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Tavaramerkit - Direktiivi 2008/95/EY - Niiden tavaroiden tai palvelujen yksilöiminen, joita varten tavaramerkkisuojaa haetaan - Selvyyden ja täsmällisyyden vaatimukset - Nizzan luokitus - Vähittäiskauppa - Palvelujen kokoaminen valikoimaksi))
   2014/C 315/29
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundespatentgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Netto Marken Discount AG & Co. KG

      Vastaaja: Deutsches Patent- und Markenamt

      Tuomiolauselma

               1)

               Taloudellisen toimijan suoritukset, jotka koostuvat palvelujen kokoamisesta valikoimaksi, jotta kuluttaja voi vaivatta vertailla ja hankkia niitä, voivat kuulua jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 22.10.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/95/EY 2 artiklassa tarkoitetun käsitteen ”palvelut” piiriin.

               2)

               Direktiiviä 2008/95 on tulkittava siten, että siinä edellytetään, että hakemus tavaramerkin rekisteröimiseksi palvelujen valikoiman kokoamispalvelua varten on muotoiltu riittävän selvästi ja täsmällisesti, jotta toimivaltaiset viranomaiset ja muut taloudelliset toimijat voivat saada selville, mitä palveluja hakija aikoo koota valikoimaksi.

      (1)  EUVL C 313, 26.10.2013.


title: Asia T-256/16 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 15.9.2016 – Niculae ym. v. Romania ym. (Väliaikainen oikeussuoja — Pääasian kanteen hylkääminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               7.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 410/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 15.9.2016 – Niculae ym. v. Romania ym.
   (Asia T-256/16 R)
   ((Väliaikainen oikeussuoja - Pääasian kanteen hylkääminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2016/C 410/30)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Asianosaiset

      Kantajat: Ioan Niculae (Bukarest, Romania) ja viisi muuta kantajaa, joiden nimet luetellaan määräyksen liitteessä (edustaja: asianajaja M. Vasii)

      Vastaajat: Romania, Euroopan komissio, Energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyövirasto (ACER) ja Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE) (Romania)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Romaniaa, Euroopan komissiota, Energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyövirastoa (ACER) ja Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energieitä (ANRE) (Romania) vastaan nostetun kanteen yhteydessä tehty hakemus välitoimien määräämiseksi

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemuksesta ei ole tarpeen lausua.

               2)

               Ioan Niculae ja viisi muuta kantajaa, joiden nimet luetellaan liitteessä, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asian C-95/02 poistaminen rekisteristä

text:
C 55/22                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                        8.3.2003
          Asian C-89/02 (1) poistaminen rekisteristä                           Asian C-97/02 (1) poistaminen rekisteristä
                         (2003/C 55/58)                                                      (2003/C 55/61)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.11.2002            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.11.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-89/02 (Tribunale di Brescian esittämä ennakkoratkai-       tu asia C-97/02 (Tribunale di Brescian esittämä ennakkoratkai-
supyyntö), Dolomite Franchi s.p.a. vastaan Ministero delle           supyyntö), Rezzola Scavi s.r.l. vastaan Ministero delle Finanze.
Finanze.
                                                                     (1 ) EYVL C 131, 1.6.2002.
( 1) EYVL C 131, 1.6.2002.
                                                                               Asian C-98/02 (1) poistaminen rekisteristä
          Asian C-95/02 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2003/C 55/62)
                         (2003/C 55/59)
                                                                     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.11.2002
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.11.2002
                                                                     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                     tu asia C-98/02 (Tribunale di Brescian esittämä ennakkoratkai-
tu asia C-95/02 (Tribunale di Brescian esittämä ennakkoratkai-
                                                                     supyyntö), Villa Gemma s.p.a. vastaan Ministero delle Finanze.
supyyntö), Ugine s.r.l. vastaan Ministero delle Finanze.
                                                                     (1 ) EYVL C 131, 1.6.2002.
( 1) EYVL C 131, 1.6.2002.
          Asian C-96/02 (1) poistaminen rekisteristä                          Asian C-106/02 ( 1) poistaminen rekisteristä
                         (2003/C 55/60)                                                      (2003/C 55/63)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.11.2002            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 12.12.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-96/02 (Tribunale di Brescian esittämä ennakkoratkai-       tu asia C-106/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
supyyntö), TOMAR s.r.l. vastaan Ministero delle Finanze.             Saksan liittotasavalta.
( 1) EYVL C 131, 1.6.2002.                                           (1 ) EYVL C 131, 1.6.2002.


title: Asia C-495/14: Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 7.4.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale regionale di giustizia amministrativa di Trento – Italia) – Antonio Tita, Alessandra Carlin ja Piero Constantini v. Ministero della Giustizia, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri ja Segretario Generale del Tribunale Regionale di Giustizia Amministrativa di Trento (TRGA) (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Direktiivi 89/665/ETY — Julkiset hankinnat — Kansallinen lainsäädäntö — Hallintotuomioistuimen tuomioistuinmaksut julkisten hankintojen alalla — Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin — Ehkäisevät maksut — Hallintotoimien tuomioistuinvalvonta — Tehokkuus- ja vastaavuusperiaatteet)

text:
               25.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 270/10

         Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 7.4.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale regionale di giustizia amministrativa di Trento – Italia) – Antonio Tita, Alessandra Carlin ja Piero Constantini v. Ministero della Giustizia, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri ja Segretario Generale del Tribunale Regionale di Giustizia Amministrativa di Trento (TRGA)
   (Asia C-495/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Direktiivi 89/665/ETY - Julkiset hankinnat - Kansallinen lainsäädäntö - Hallintotuomioistuimen tuomioistuinmaksut julkisten hankintojen alalla - Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin - Ehkäisevät maksut - Hallintotoimien tuomioistuinvalvonta - Tehokkuus- ja vastaavuusperiaatteet))
   (2016/C 270/12)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale regionale di giustizia amministrativa di Trento

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Antonio Tita, Alessandra Carlin ja Piero Constantini

      Vastaajat: Ministero della Giustizia, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri ja Segretario Generale del Tribunale Regionale di Giustizia Amministrativa di Trento (TRGA)

      Määräysosa

               1)

               Julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 11.12.2007 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2007/66/EY, 1 artiklaa sekä vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteita on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa velvoitetaan maksamaan pääasiassa kyseessä olevan yhdenmukaistetun maksun kaltainen tuomioistuinmaksu, kun hallintotuomioistuimissa saatetaan vireille julkisten hankintojen alaa koskeva muutoksenhaku.

      (1)  EUVL C 26, 26.1.2015.


title: Asia T-396/03: Joseph Vanhellemontin 10.12.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
21.2.2004                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                          C 47/29
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    –     kumoaa, mikäli tarpeellista, myös edellä mainitun valituk-
                                                                             sen kohteena olevat päätökset, eli:
Kantaja on entinen komission virkamies, joka työskenteli
                                                                             –     komission pidättymisen toimista vuonna 2002 pide-
useita vuosia Berlaymont-kiinteistössä, joka oli tuolloin asbes-
                                                                                tyissä Brysselin paikallisen henkilöstökomitean sään-
tin saastuttama. Vuonna 1996 kantaja pyysi, että hänen
                                                                                tömääräisissä vaaleissa tehtyjen mahdollisten ään-
sairautensa tunnustettaisiin ammattitaudiksi ja vuonna 1998
                                                                                tenlaskennan virheiden korjaamiseksi
hän pyysi, että konsultoitaisiin lääketieteellistä lautakuntaa
Euroopan yhteisöjen virkamiesten tapaturma- ja ammattitauti-
vakuutusta koskevien määräysten 21 artiklan mukaisesti. Tämä                 –     vaalilautakunnan puheenjohtajan 10.1.2003 tiedok-
lääketieteellinen lautakunta teki vuonna 2000 enemmistöpää-                        si antaman päätöksen, joka on tehty kantajan
töksen, mutta kantajan valituksen johdosta vastaaja päätti                         23.12.2002 esittämien kahden vaatimuksen joh-
saattaa asian uudelleen käsiteltäväksi. Komissio ilmoitti kanta-                   dosta
jalle 7.10.2003 päivätyllä kirjeellä, että lääketieteellinen lauta-
kunta oli toimittanut päätelmänsä. Komissio ilmoitti kantajalle        –     velvoittaa komission maksamaan vahingonkorvauksena
samalla kirjeellä, että se vahvisti päätöksensä olla tunnustamat-            29 635 euroa
ta sitä, että kantajalla oli ammattitauti. Komissio velvoitti
17.10. ja 27.10.2003 päivätyillä kirjeillään kantajan suoritta-
maan tiettyjä lääketieteellisen lautakunnan jäsenten palkkioita        –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
ja kuluja.
Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi siihen, että lääketieteelli-       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
sen lautakunnan lausunnossa ja siihen liittyvissä päätöksissä ja
asiakirjoissa on virheellisyyksiä, huolenpitovelvollisuus on
laiminlyöty siltä osin kuin kysymys on kuluista ja palkkioista,
hyvän hallinnon periaatetta on loukattu, harkintavaltaa on             Kanteensa tueksi kantaja vetoaa ilmeiseen arviointivirheeseen,
käytetty väärin ja perusteltua luottamusta on loukattu.                huolenpitovelvollisuuden laiminlyöntiin, hyvän hallinnon pe-
                                                                       riaatteen loukkaamiseen ja henkilöstösääntöjen liitteessä II
                                                                       olevan 1 artiklan rikkomiseen.
Joseph Vanhellemontin 10.12.2003 Euroopan yhteisöjen
              komissiota vastaan nostama kanne
                                                                       Fédération de l’Hospitalisation Privée FHP:n, 10.12.2003
                          (Asia T-396/03)                               Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                           (2004/C 47/57)
                                                                                (Asia T-397/03)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (2004/C 47/58)
Joseph Vanhellemont, kotipaikka Bryssel, on nostanut                                       (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
10.12.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Lucas Vogel.
                                                                       Fédération de l’Hospitalisation Privée FHP, kotipaikka Pariisi,
                                                                       on nostanut 10.12.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                       oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
                                                                       komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Silvestre
–     kumoaa nimittävän viranomaisen 26.8.2003 tekemän                 Tandeau de Marsac.
      päätöksen, joka on annettu tiedoksi 5.9.2003 ja jolla
      hylätään kantajan 1.4.2003 tekemä valitus, jossa se vaati
      vaalilautakunnan puheenjohtajan 10.1.2003 tekemän sel-
      laisen päätöksen kumoamista, jossa kieltäydyttiin Brysse-        Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
      lin paikallisen henkilöstökomitean 2.–14.12.2002 pide-           mioistuin:
      tyissä vaaleissa annettujen äänten laskennan uudelleena-
      loittamisesta kahden 23.12.2002 esitetyn vaatimuksen             –     toteaa, että Euroopan yhteisöjen komissio on laimin-
      johdosta                                                               lyönyt tutkia kantelun nro A/40342-H3


title: Asia C-106/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Tivoli (Italia) on esittänyt 4.3.2013 — Francesco Fierro ja Fabiana Marmorale v. Edoardo Ronchi ja Cosimo Scocozza

text:
               18.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Tivoli (Italia) on esittänyt 4.3.2013 — Francesco Fierro ja Fabiana Marmorale v. Edoardo Ronchi ja Cosimo Scocozza
   (Asia C-106/13)
   2013/C 141/26
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Tivoli

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Francesco Fierro ja Fabiana Marmorale

      Vastaajat: Edoardo Ronchi ja Cosimo Scocozza

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko Italian tasavallan kansallinen lainsäädäntö ja erityisesti lain nro 1150/42 33 §, joka antaa kunnille mahdollisuuden säännellä kunnan alueella suoritettavaa rakentamista ja/tai maankäyttöä edellä mainitussa laissa vahvistettujen yleisten periaatteiden, lain nro 10/77 1 §:n, yksittäisten alueiden antamien lakien mukaisesti yhdessä rakennusalan säädöskokoelman hyväksymisestä 6.6.2001 annetun presidentin asetuksen nro 380 2 §:n kanssa ja niiden paikallisten alemmantasoisten määräysten (normatiiviset maankäytön suunnitelmat ja täytäntöönpanomääräykset) sekä mainitun presidentin asetuksen 380/2001 46 §:n kanssa, jossa säädetään kaupan mitättömyydestä silloin, kun myytävään kiinteistöön on tehty muutoksia ilman edellytettyjä lupia — ristiriidassa ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen ensimmäisen lisäpöytäkirjan 1 artiklan, [SEU] 6 artiklan ja [Euroopan unionin perusoikeuskirjan] 17 artiklan ja 52 artiklan 3 kohdan kanssa siksi, että niillä on suhteettomasti ja epäoikeutetusti puututtu omistusoikeuden suojaan, vaikka tästä onkin säädetty lailla?


title: Asia F-52/06: Kanne 21.4.2006 — Pimlott v. Europol

text:
               12.8.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/34

         Kanne 21.4.2006 — Pimlott v. Europol
   (Asia F-52/06)
   (2006/C 190/64)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Mike Pimlott (Porchester Hampshire, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja D. C. Coppens)

      Vastaaja: Euroopan poliisivirasto (Europol)
   Vaatimukset

               —

               Europolin 25.1.2006 tekemä päätös on kumottava

               —

               Europol on velvoitettava uudistamaan kantajan sopimus neljäksi vuodeksi siten, että sopimus alkaa 1.1.2006 ja päättyy 31.12.2010

               —

               Europol on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, jonka Europol otti ensimmäistä kertaa palvelukseen 1.1.2000 aluksi neljän vuoden ajaksi, työskenteli 1.1.2002 alkaen samassa virastossa mutta eri tehtävässä sellaisen uuden sopimuksen nojalla, joka päättyi 31.12.2005.
   Kanteellaan kantaja riitauttaa Europolin päätöksen uudistaa tämä sopimus vain kahdeksi vuodeksi. Kantaja nimittäin väittää, että koska hän aloitti uudessa tehtävässään uuden sopimuksen mukaan, Europolin ei olisi pitänyt luokitella häntä toimihenkilöksi, joka on saanut lähtövaltionsa viranomaisilta palkatonta erityislomaa, vaan hänet olisi pitänyt luokitella toimihenkilöksi, joka ei ole enää missään tekemisissä kyseisten viranomaisten kanssa. Kantajan mukaan tämä ero on merkityksellinen, sillä ensimmäisessä tilanteessa on sovellettava Europolin henkilöstösääntöjen 6 artiklan toista luetelmakohtaa, jonka nojalla sopimus voidaan uudistaa kahdeksi vuodeksi, kun taas jälkimmäisessä tilanteessa on sovellettava kyseisen artiklan kolmatta luetelmakohtaa, jonka nojalla sopimus voidaan uudistaa neljäksi vuodeksi.
   Kantaja väittää vuonna 2002 katkaisseensa kaikki suhteensa Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitsevaan alkuperäiseen työnantajaansa ja pitäneensä varmana, että tämä muuttaisi henkilöstörekisteriä vastaavasti. Kantaja väittää, että vaikka Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset eivät tosiasiassa koskaan poistaneetkaan häntä kyseisestä rekisteristä, hänen ei missään tapauksessa pitäisi itse joutua kärsimään tällaisen laiminlyönnin seurauksista.


title: Asia T-152/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.12.2011 — Rintisch v. SMHV — Valfleuri Pâtes alimentaires (PROTIACTIVE) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin PROTIACTIVE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansalliset sana- ja kuviomerkit PROTIPLUS, PROTI ja PROTIPOWER — Asiakirjojen esittäminen liian myöhään — Asetuksen (EY) N:o 40/94 74 artiklan 2 kohtaan (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta) perustuva harkintavalta — Käsite ”jollei toisin säädetä” — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 20 säännön 1 kohta — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 50 säännön 1 kohta)

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.12.2011 — Rintisch v. SMHV — Valfleuri Pâtes alimentaires (PROTIACTIVE)
   (Asia T-152/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin PROTIACTIVE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansalliset sana- ja kuviomerkit PROTIPLUS, PROTI ja PROTIPOWER - Asiakirjojen esittäminen liian myöhään - Asetuksen (EY) N:o 40/94 74 artiklan 2 kohtaan (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta) perustuva harkintavalta - Käsite ”jollei toisin säädetä” - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 20 säännön 1 kohta - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 50 säännön 1 kohta)
   2012/C 32/39
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Bernhard Rintisch (Bottrop, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Dreyer)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Valfleuri Pâtes alimentaires SA (Wittenheim, Ranska) (edustaja: asianajaja F. Baujoin)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 3.2.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 1661/2007-4), joka koskee Bernhard Rintischin ja Valfleuri Pâtes alimentaires SA:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Bernhard Rintisch velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 153, 4.7.2009.


title: Sen tuomarin nimeäminen, joka korvaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin välitoimista päättävänä tuomarina

text:
C 304/22              FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                    13.12.2003
                                         ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
            Tuomareiden määrääminen jaostoihin                            YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                       (2003/C 304/37)
                                                                                30 päivänä syyskuuta 2003
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
                                                                   asiassa T-158/00, Arbeitsgemeinschaft der öffentlich-
9.10.2003 pidetyssä yleiskokouksessaan päättänyt täydentää
                                                                   rechtlichen Rundfunkanstalten der Bundesrepublik
2.7.2003 pitämässään yleiskokouksessa tekemäänsä päätöstä
                                                                   Deutschland (ARD) vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
jaostojen kokoonpanosta (EUVL C 184, 2.8.2003, s. 32)
                                                                                sio (1)
seuraavalla tavalla:
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjär-         (Kilpailu – Yrityskeskittymät – Tutkittavaksi ottaminen
jestyksen 10 artiklan mukaisesti päätetään, että tuomari De-       – Maksullisen television markkinat ja vuorovaikutteisten
housse kuuluu ajanjaksolla 9.10.2003–31.8.2004 laajennet-          digitaalisten televisiointipalvelujen markkinat – Vakavat
tuun ensimmäiseen jaostoon, kolmanteen jaostoon ja laajen-         epäilyt yhteismarkkinoille soveltuvuudesta – Tutkimuksen
nettuun kolmanteen jaostoon.                                       ensimmäisessä vaiheessa annetut sitoumukset – Määräajat –
                                                                   Sitoumusten muuttaminen – Sitoumusten riittämättömyys)
                                                                                (2003/C 304/39)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Sen tuomarin nimeäminen, joka korvaa yhteisöjen ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin välitoi-
                 mista päättävänä tuomarina
                       (2003/C 304/38)                             Asiassa T-158/00, Arbeitsgemeinschaft der öffentlich-rechtli-
                                                                   chen Rundfunkanstalten der Bundesrepublik Deutschland
                                                                   (ARD), kotipaikka Köln (Saksa), edustajinaan asianajajat P. Mai-
                                                                   länder ja A. Bartosch, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan
                                                                   Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään P. Wiedner),
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on                jota tukevat KirchPayTV GmbH & Co. KGaA, kotipaikka
9.10.2003 pidetyssä yleiskokouksessaan päättänyt täydentää         Unterföring (Saksa), edustajanaan asianajaja K. Metzlaff, pro-
2.7.2003 pitämässään yleiskokouksessa tekemäänsä päätöstä          sessiosoite Luxemburgissa, British Sky Broadcasting Group plc
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presi-          (BSkyB), kotipaikka Isleworth (Yhdistynyt kuningaskunta),
dentin tehtäviä välitoimiasioissa hoitavan tuomarin nimeämi-       edustajinaan asianajajat S. Wisking ja D. Livingston, prosessio-
sestä (EUVL C 184, 2.8.2003, s. 33) seuraavalla tavalla:           soite Luxemburgissa, jossa kantaja vaatii yhteisöjen ensimmäi-
                                                                   sen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan 21 päivänä maa-
                                                                   liskuuta 2000 tehdyn komission päätöksen SG (2000) D/
                                                                   102552 (Asia COMP/JV.37), jolla yrityskeskittymä, jolla BSkyB
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjär-         on hankkinut yhteisen määräysvallan KirchPayTV:ssä, on
jestyksen 106 artiklan mukaisesti tuomari Tiili nimetään           julistettu yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuu-
ajanjaksoksi 9.10.2003–31.8.2004 siksi tuomariksi, joka kor-       ta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89
vaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen pre-        6 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla yhteismarkkinoille
sidentin välitoimista päättävänä tuomarina silloin, kun presi-     ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen toimintaan
dentti ja tuomari García-Valdecasas ovat samanaikaisesti esty-     soveltuvaksi, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
neitä.                                                             tuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
                                                                   johtaja M. Jaeger sekä tuomarit K. Lenaerts J. Azizi ja, kirjaaja:
                                                                   hallintovirkamies D. Christensen, on 30.9.2003 antanut tuo-
                                                                   mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia C-288/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 18.7.2007 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rikosoikeudenkäynti Jürgen Kretzingeriä vastaan (Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehty yleissopimus — 54 artikla — Ne bis in idem -periaate — Saman teon käsite — Salakuljetetut savukkeet — Tuonti useaan sopimusvaltioon — Syytteet eri sopimusvaltioissa — Rangaistuksen suorittamisen käsite — Rangaistuksen täytäntöönpanon lykkääminen — Lyhytaikaisen tutkintavankeuden ottaminen huomioon — Eurooppalainen pidätysmääräys)

text:
               6.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 18.7.2007 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rikosoikeudenkäynti Jürgen Kretzingeriä vastaan
   (Asia C-288/05) (1)

   (Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehty yleissopimus - 54 artikla - Ne bis in idem -periaate - Saman teon käsite - Salakuljetetut savukkeet - Tuonti useaan sopimusvaltioon - Syytteet eri sopimusvaltioissa - Rangaistuksen suorittamisen käsite - Rangaistuksen täytäntöönpanon lykkääminen - Lyhytaikaisen tutkintavankeuden ottaminen huomioon - Eurooppalainen pidätysmääräys)
   (2007/C 235/06)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesgerichtshof
   Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa
   Jürgen Kretzinger
   Hauptzollamt Augsburgin osallistuessa asian käsittelyyn
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesgerichtshof — Tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla 14.6.1985 Benelux-talousliiton valtioiden, Saksan liittotasavallan ja Ranskan tasavallan hallitusten välillä tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen (EYVL 2000, L 239, s. 19) 54 artiklan tulkinta — Ne bis in idem -periaate — Syyteoikeuden lakkaamisen edellytykset — Saman teon käsite — Salakuljetettujen savukkeiden kuljetus useiden jäsenvaltioiden alueiden kautta — Tuomitseminen ensimmäisessä jäsenvaltiossa veropetoksesta ja toisessa jäsenvaltiossa veropetokseen liittyvästä kätkemisrikoksesta — Rangaistuksen suorittamisen käsite — Rangaistuksen täytäntöönpanon lykkääminen — Tutkintavankeuden ottaminen huomioon
   Tuomiolauselma

               1)

               Tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla 14.6.1985 Benelux-talousliiton valtioiden, Saksan liittotasavallan ja Ranskan tasavallan hallitusten välillä tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen, joka allekirjoitettiin 19.6.1990 Schengenissä, 54 artiklaa on tulkittava siten, että

                           —

                           kyseisen artiklan soveltamisen kannalta merkityksellisenä kriteerinä on tapahtuneiden tekojen identtisyyttä koskeva kriteeri, jolla tarkoitetaan sitä, että kyse on joukosta toisiinsa erottamattomasti liittyviä tekoja, riippumatta näiden tekojen oikeudellisesta luonnehdinnasta tai suojatusta oikeushyvästä

                           —

                           teot, joissa on kyse ulkomaisen salakuljetetun tupakan haltuunotosta yhdessä sopimusvaltiossa ja saman tupakan tuonnista toiseen sopimusvaltioon ja sen hallussapidosta siellä ja joille on ominaista se, että syytetty, joka on ollut syytettynä molemmissa sopimusvaltioissa, aikoi alusta alkaen kuljettaa tupakan sen ensimmäisen haltuunoton jälkeen sen lopulliseen määränpäähän useiden sopimusvaltioiden kautta, ovat tekoja, jotka voivat kuulua kyseiseen 54 artiklaan sisältyvän saman teon käsitteen soveltamisalaan. Tätä koskeva lopullinen arviointi kuuluu toimivaltaisille kansallisille tuomioistuimille.

               2)

               Kun syytetty on tuomittu sopimusvaltion tuomioistuimessa kyseisen sopimusvaltion lainsäädännön mukaisesti ehdolliseen vankeusrangaistukseen, hän on Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 54 artiklassa tarkoitetulla tavalla ”suorittanut rangaistuksensa” tai ”parhaillaan suorittaa sitä”.

               3)

               Sopimusvaltion tuomioistuimen tuomitsemasta rangaistuksesta ei pidä katsoa, että syytetty on Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 54 artiklassa tarkoitetulla tavalla ”suorittanut rangaistuksensa” tai että hän ”parhaillaan suorittaa sitä” silloin, kun hän on ollut lyhytaikaisesti pidätettynä ja/tai tutkintavankeudessa ja kun tämä vapaudenmenetys on tuomion antaneen valtion lainsäädännön mukaan vähennettävä myöhemmin täytäntöönpantavasta vankeusrangaistuksesta.

               4)

               Se, että jäsenvaltio, jossa henkilö on tuomittu kansallisen lainsäädännön mukaan rangaistukseen lainvoimaisella tuomiolla, voi antaa eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2002/584/YOS nojalla eurooppalaisen pidätysmääräyksen tämän henkilön pidättämiseksi ja kyseisen tuomion täytäntöönpanemiseksi, ei voi vaikuttaa Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 54 artiklaan sisältyvän suorittamisen käsitteen tulkintaan.

      (1)  EUVL C 257, 15.10.2005.


title: Asia T-304/11: Kanne 16.6.2011 — Alumina v. neuvosto

text:
               30.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 226/29

         Kanne 16.6.2011 — Alumina v. neuvosto
   (Asia T-304/11)
   2011/C 226/58
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Alumina d.o.o. (Zvornik, Bosnia ja Hertsegovina) (edustajat: asianajajat J.-F. Bellis ja B. Servais)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Bosnia ja Hertsegovinasta peräisin olevan zeoliitti A -jauheen tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 11.5.2011 annetulla neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 464/2011 kantajalle määrätyn polkumyyntitullin

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.
   Kantaja väittää ensinnäkin, että riidanalaisessa asetuksessa vahvistettu polkumyyntitulli on lainvastainen, koska laskennallisen normaaliarvon laskemiseen käytetty menetelmä rikkoo perusasetuksen 2 artiklan 3 ja 6 kohtaa. Vastaaja oli käyttänyt normaaliarvon muodostamisessa 58,89 prosentin voittomarginaalia, joka oli laskettu kantajan epäedustavan kotimarkkinamyynnin hintojen perusteella. Tällaisen voittomarginaalin käyttö on ristiriidassa perusasetuksen 2 artiklan kanssa. Normaaliarvon muodostamiseen vaikuttaa nimittäin perustavanlaatuinen ristiriita siltä osin kuin vastaajan normaaliarvon muodostamisessa käyttämä menetelmä johtaa samaan tulokseen kuin jos normaaliarvo olisi perustunut epäedustavan kotimarkkinamyynnin hintoihin. Tällainen menetelmä on vastoin komission ja neuvoston yhtenäistä käytäntöä sekä unionin yleisen tuomioistuimen ja unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä. Lisäksi valittu 58,89 prosentin voittomarginaali ei ole ”kohtuullinen”. Lopuksi vastaaja tukeutuu virheellisesti WTO:n päätöksiä koskevaan oikeuskäytäntöön käyttääkseen kantajan vientiin sovellettavan normaaliarvon muodostamisessa voittomarginaalia, joka ei ole ”kohtuullinen”.
   Toiseksi kantaja väittää, että laskennallisen normaaliarvon laskennassa käytetty menetelmä rikkoo perusasetuksen 2 artiklan 6 kohtaa, koska kantajan kotimarkkinamyynti ei tapahtunut perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa ja 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetussa ”tavanomaisessa kaupankäynnissä”.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (neljäs jaosto) 18 päivänä marraskuuta 2004, asiassa C-85/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvollisuuksien noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2001/17/EY — Vakuutusyritysten tervehdyttäminen ja likvidaatio — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               22.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 19/7

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (neljäs jaosto)
   18 päivänä marraskuuta 2004,
   asiassa C-85/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvollisuuksien noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2001/17/EY - Vakuutusyritysten tervehdyttäminen ja likvidaatio - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2005/C 19/13)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-85/04, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 23.2.2004, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään E. Traversa ja P. Léouffre) vastaan Ranskan tasavalta (asiamiehinään G. de Bergues ja O. Christmann), yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: J. N. Cunha Rodrigues, joka hoitaa neljännen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit M. Ilešič (esittelevä tuomari) ja E. Levits, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: R. Grass, on antanut 18.11.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Ranskan tasavalta ei ole noudattanut vakuutusyritysten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta 19 päivänä maaliskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/17/EY 31 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 85, 3.4.2004.


title: Asia T-310/06: Kanne 17.11.2006 — Unkarin tasavalta v. komissio

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/64

         Kanne 17.11.2006 — Unkarin tasavalta v. komissio
   (Asia T-310/06)
   (2006/C 326/137)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari
   Asianosaiset

      Kantaja: Unkarin tasavalta (asiamies: J. Fazekas)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Asian käsittely on siirrettävä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen suurelle jaostolle työjärjestyksen 14 artiklan 1 kohdan ja 51 artiklan 1 kohdan nojalla

               —

               interventioelinten suorittamaan viljan haltuunottoon sovellettavista menettelyistä sekä menetelmistä viljan laadun määrittämiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 824/2000 muuttamisesta 18.10.2006 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1572/2006 seuraavat säännökset on kumottava:

                           —

                           1 artiklan 1 kohdan a alakohta: maissia koskeva osa

                           —

                           1 artiklan 3 kohta: muutetun perusasetuksen 9 artiklan b kohdan maissia koskeva osa

                           —

                           asetuksen liitteessä olevassa 1 kohdassa olevasta taulukosta E maissiin liittyvä arvo, ja

                           —

                           liitteessä olevassa 2 kohdassa olevasta taulukosta III maissia koskeva osa.

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii, että asetuksen (EY) N:o 1572/2006 (1) 1 artikla ja sen liite kumotaan osittain, koska ne ovat lainvastaisia.
   Se perustelee kannettaan seuraavasti:

               —

               komissio on loukannut tuottajien perusteltua luottamusta, koska se on ottanut kesken vuotta käyttöön maissin painoa koskevan edellytyksen. Jättäessään asetuksen julkaisemisen ja sen voimaantulon välille hyvin lyhen määräajan, tai jättäessään määräämättä, että täytäntöönpanon on tapahduttava vaiheittain, se on lisäksi jättänyt noudattamatta oikeusvarmuutta koskevaa periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta;

               —

               komissiolla ei ole toimivaltaa määrätä maissin painoa koskevasta erityisestä edellytyksestä;

               —

               vaikka komissiolla olisikin toimivalta määrätä maissin painoa koskevasta erityisestä riidanalaisesta edellytyksestä, kantaja väittää, että se on käyttänyt väärin tätä toimivaltaa, sillä se on tosiasiallisesti lähes muuttanut maissia koskevan interventiojärjestelmän aineellista sisältöä muuttaessaan interventiota koskevia laatumuuttujia;

               —

               vaikka komissiolla olisikin toimivalta määrätä maissin painoa koskevasta erityisestä riidanalaisesta edellytyksestä, se on tehnyt ilmeisen arviointivirheen, kun se on jättänyt huomioon ottamatta maissin keskilaatuun sovitettua perustetasoa määrittäessään sen, että yhteisön maissi on pääasiallisesti tarkoitettu eläinen rehuksi;

               —

               komissio ei ole noudattanut EY 253 artiklaan perustuvaa perusteluvelvollisuuttaan;

               —

               komissio on rikkonut viljan hallintokomitean työjärjestystä, kun se ei ole noudattanut siinä määrättyä määräaikaa.

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  Interventioelinten suorittamaan viljan haltuunottoon sovellettavista menettelyistä sekä menetelmistä viljan laadun määrittämiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 824/2000 muuttamisesta 18.10.2006 annettu komission asetus (EY) N:o 1572/2006 (EYVL L 290, s. 29).


title: Asia T-287/17: Kanne 8.5.2017 – Swemac Innovation v. EUIPO – Swemac Medical Appliances (SWEMAC)

text:
               3.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/38

         Kanne 8.5.2017 – Swemac Innovation v. EUIPO – Swemac Medical Appliances (SWEMAC)
   (Asia T-287/17)
   (2017/C 213/52)
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Swemac Innovation AB (Linköping, Ruotsi) (edustaja: asianajaja G. Nygren)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Swemac Medical Appliances AB (Linköping, Ruotsi)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki SWEMAC – EU-tavaramerkki nro 6 326 177

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 24.2.2017 asiassa R 3000/2014-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja saattaa EU-tavaramerkin nro 006326177 täysimääräisesti voimaan myös luokkaan 10 kuuluvien tavaroiden ”kirurgiset ja lääketieteelliset laitteet ja välineet” ja luokkaan 42 kuuluvien palvelujen ”kirurgisiin ja lääketieteellisiin varusteisiin sekä kirurgisiin ja lääketieteellisiin välineisiin liittyvä tutkimus ja kehittäminen” osalta

               —

               velvoittaa toisen osapuolen korvaamaan kantajalle asian käsittelystä EUIPO:ssa ja valituslautakunnassa aiheutuneet 1 000 euron kulut

               —

               velvoittaa EUIPO:n ja toisen osapuolen korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut unionin yleisessä tuomioistuimessa.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 53 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan rikkominen.


title: Asia T-444/14: Kanne 12.6.2014 – Furukawa Electric v. komissio

text:
               8.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 303/38

         Kanne 12.6.2014 – Furukawa Electric v. komissio
   (Asia T-444/14)
   2014/C 303/46
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Furukawa Electric Co. Ltd (Tokio, Japani) (edustajat: solicitor C. Pouncey, solicitor A. Luke ja solicitor L. Geary)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               määräämään päätöksen 1 artiklan 9 kohdan a alakohta kumotuksi siltä osin kuin siinä todetaan SEUT 101 artiklaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa koskeva kilpailusääntöjen rikkominen, jossa Furukawa oli mukana, ajalla 18.2.1999–30.9.2001; vaihtoehtoisesti unionin yleisen tuomioistuimen on määrättävä päätöksen 1 artiklan 9 kohdan a alakohta kumotuksi siltä osin kuin siinä todetaan, että Furukawan osallistuminen kilpailusääntöjen rikkomiseen alkoi 18.2.1999 ja/tai että Furukawan välitön osallistuminen kilpailusääntöjen rikkomiseen jatkui 11.6.2001 jälkeen

               —

               määräämään päätöksen 2 artiklan n alakohta kumotuksi ja/tai sakon huomattavasta alentamisesta

               —

               toteamaan, mikäli kyseinen tuomioistuin VISCAS Corporationin nostamasta kanteesta antamallaan tuomiolla alentaa VISCAS Corporationin toteuttaman kilpailusääntöjen rikkomisen perusteella päätöksen 2 artiklan p alakohdassa määrättyä sakkoa, josta Furukawa vastaa yhteisvastuullisesti, että Furukawalla on oikeus yhtä suureen alennukseen sen sakon määrän osalta, josta se on vastuussa yhteisvastuullisesti, ja

               —

               velvoittamaan komissio korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut tässä oikeudenkäynnissä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Esillä olevalla kanteella kantaja vaatii 2.4.2014 annetun komission päätöksen C(2014) 2139 final (asia AT.39610 – Sähkökaapelit) osittaista kumoamista.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäisessä kanneperusteessa väitetään, että komissio rikkoi SEUT 101 artiklaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa ja/tai asetusta N:o 1/2003 (1), kun se luonnehti virheellisesti ajalla 18.2.1999–30.9.2001 toteutetun menettelyn. Kantaja väittää, että

                           —

                           komissio ei osoittanut sellaisen kilpailusääntöjen rikkomisen olemassaoloa, jossa kantaja oli mukana, riidanalaisessa päätöksessä esitetyllä tavalla kyseessä olevalla ajalla

                           —

                           vaihtoehtoisesti komissio ei osoittanut, että kilpailusääntöjen rikkominen, jossa kantaja oli mukana, alkoi 18.2.1999.

               2.

               Toisessa kanneperusteessa väitetään vaihtoehtoisesti, ettei komissio täyttänyt todistustaakkaansa väittäessään, että kantaja jatkoi osallistumistaan kilpailusääntöjen rikkomiseen 11.6.2001 jälkeen tai että se ”jatkoi” osallistumistaan VISCAS Corporationin välityksellä 30.9.2001 jälkeen.

               3.

               Kolmannessa kanneperusteessa väitetään vaihtoehtoisesti, ettei komissio täyttänyt todistustaakkaansa kantajan kilpailusääntöjen rikkomiseen osallistumisen asteen osalta.

               4.

               Neljännessä kanneperusteessa väitetään, että kantajalle 1.10.2001 edeltävältä ajalta määrätty sakko on vanhentunut.

               5.

               Viidennessä kanneperusteessa väitetään vaihtoehtoisesti, että komissio teki virheitä laskiessaan kantajalle määrättyä sakkoa siten, että se

                           —

                           käytti virheellistä myyntiarvon määrää kantajalle määrätyn sakon laskemiseksi

                           —

                           laski virheellisesti rikkomisen keston kertoimen ja

                           —

                           jätti soveltamatta lieventäviä seikkoja kantajaan.

               6.

               Kuudennessa kanneperusteessa vaaditaan unionin yleistä tuomioistuinta ulottamaan kantajaan kaikki sellaiset sakkojen alennukset, jotka unionin yleinen tuomioistuin saattaa myöntää VISCAS Corporationille tämän tekemissä vaatimuksissa tälle riidanalaisessa päätöksessä määrätyn sakon kumoamiseksi tai muuttamiseksi.

               7.

               Seitsemännessä kanneperusteessa väitetään, että sakko on joka tapauksessa ilmeisen epäsuhteinen, liiallinen ja epäasianmukainen ja että unionin yleisen tuomioistuimen tulisi täten käyttää täyttä harkintavaltaansa SEUT 261 artiklan ja asetuksen N:o 1/2003 31 artiklan mukaisesti tarkastellakseen uudelleen sakkojen tasoa ja samalla alentaa sitä huomattavasti.

      (1)  [SEUT 101] ja [SEUT 102] artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1).


title: Asia T-527/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.2.2013 — Luxembourg Patent Co. v. SMHV — DETEC (FIREDETEC)

text:
               13.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/37

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.2.2013 — Luxembourg Patent Co. v. SMHV — DETEC (FIREDETEC)
   (Asia T-527/11) (1)

   2013/C 108/88
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 370, 17.12.2011.


title: Asia C-7/06 P: Beatriz Salvador Garcían  9.1.2006  tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-205/02, Beatriz Salvador García vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,  25.10.2005  antamasta tuomiosta

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/26

         Beatriz Salvador Garcían 9.1.2006 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-205/02, Beatriz Salvador García vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 25.10.2005 antamasta tuomiosta
   (Asia C-7/06 P)
   (2006/C 60/49)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Beatriz Salvador García on valittanut 9.1.2006 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-205/02, Beatriz Salvador García vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 25.10.2005 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajina ovat asianajajat R. García-Gallardo Gil-Fournier, D. Domínguez Pérez ja A. Sayagués Torres.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että tämä valitus otetaan tutkittavaksi.

               2)

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston 25.10.2005 antaman tuomion ja palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen.

               3)

               velvoittaa komission korvaamaan kaikki sekä yhteisöjen tuomioistuimessa että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Valittaja esittää tämän valituksen tueksi yhden ainoan valitusperusteen: ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut yhteisön oikeutta valituksenalaisen tuomion 36–59 kohdassa. Valittaja katsoo erityisesti, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisessa alakohdassa olevaa ”toiselle valtiolle suoritettujen palvelusten” käsitettä.


title: Asia T-233/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.3.2011 — Access Info Europe v. neuvosto (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Vireillä olevaa lainsäädäntömenettelyä koskeva asiakirja — Tutustumista koskevan oikeuden epääminen osittain — Kumoamiskanne — Kanteen nostamisen määräaika — Tutkittavaksi ottaminen — Tietojen antaminen kolmannen toimesta — Oikeussuojan tarve ei ole lakannut — Ehdotuksia esittäneiden jäsenvaltioiden valtuuskuntien yksilöinti — Päätöksentekomenettelyn suojaa koskeva poikkeus)

text:
               7.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 139/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.3.2011 — Access Info Europe v. neuvosto
   (Asia T-233/09) (1)

   (Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Vireillä olevaa lainsäädäntömenettelyä koskeva asiakirja - Tutustumista koskevan oikeuden epääminen osittain - Kumoamiskanne - Kanteen nostamisen määräaika - Tutkittavaksi ottaminen - Tietojen antaminen kolmannen toimesta - Oikeussuojan tarve ei ole lakannut - Ehdotuksia esittäneiden jäsenvaltioiden valtuuskuntien yksilöinti - Päätöksentekomenettelyn suojaa koskeva poikkeus)
   2011/C 139/31
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Access Info Europe (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat O. W. Brouwer ja J. Blockx)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: C. Fekete ja M. Bauer)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Helleenien tasavalta (asiamiehet: E.-M. Mamouna et K. Boskovits) ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: E. Jenkinson ja S. Ossowski, avustajanaan barrister L. J. Stratford)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan 26.2.2009 tehty neuvoston päätös, jolla evättiin oikeus tutustua tiettyihin tietoihin, jotka sisältyivät 26.11.2008 päivättyyn muistioon, joka koski ehdotusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kumotaan Euroopan unionin neuvoston 26.2.2009 tekemä päätös, jolla evättiin oikeus tutustua tiettyihin tietoihin, jotka sisältyivät 26.11.2008 päivättyyn muistioon, joka koski ehdotusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi.

               2)

               Neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Access Info Europen oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Helleenien tasavalta ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 205, 29.8.2009.


title: Asia C-127/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 7.10.2010 — Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Koneista annettu direktiivi 2006/42/EY — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               4.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 7.10.2010 — Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-127/10) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Koneista annettu direktiivi 2006/42/EY - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   2010/C 328/14
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Karanasou Apostolopoulou ja G. Zavvos)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta (asiamies: N. Dafniou)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Koneista ja direktiivin 95/16/EY muuttamisesta 17.5.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/42/EY (uudelleenlaadittu) noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä ei ole toteutettu määräajassa

      Tuomiolauselma

               1)

               Helleenien tasavalta ei ole noudattanut koneista ja direktiivin 95/16/EY muuttamisesta 17.5.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/42/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 113, 1.5.2010.


title: Asia C-567/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 1.10.2009 (Raad van Staten (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Minister voor Wonen, Wijken en Integratie v. Woningstichting Sint Servatius (Pääomien vapaa liikkuvuus — EY 56 artikla — Rajoitukset — Oikeuttamisperusteet — Asuntopolitiikka — Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvät palvelut)

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 1.10.2009 (Raad van Staten (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Minister voor Wonen, Wijken en Integratie v. Woningstichting Sint Servatius
   (Asia C-567/07) (1)

   (Pääomien vapaa liikkuvuus - EY 56 artikla - Rajoitukset - Oikeuttamisperusteet - Asuntopolitiikka - Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvät palvelut)
   2009/C 282/09
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Minister voor Wonen, Wijken en Integratie

      Vastapuoli: Woningstichting Sint Servatius

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Raad van State — EY 56 ja EY 58 artiklan, EY 86 artiklan 2 kohdan sekä EY 87 ja EY 88 artiklan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään sellaista yritystä, jonka lakisääteisenä tehtävänä on toimia kyseessä olevan jäsenvaltion asuntopolitiikan edistämiseksi, harjoittamasta rajat ylittävää toimintaa, jos sillä ei ole asianomaisen ministerin antamaa ennakkolupaa — Asuntopolitiikka ja yleinen etu

      Tuomiolauselma

   EY 56 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan sosiaalisen asuntotuotannon alalla toimivien asuntolain (Woningwet) 70 §:n 1 momentissa tarkoitettujen hyväksyttyjen laitosten on saatava rajat ylittävään toimintaansa hallinnollinen ennakkolupa, siltä osin kuin tällainen säännöstö ei perustu sellaisiin objektiivisiin kriteereihin, jotka eivät ole syrjiviä ja jotka ovat etukäteen tiedossa ja joilla kansallisten viranomaisten harkintavallan käytölle voidaan asettaa riittävät rajat, minkä tarkastaminen on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana.

      (1)  EUVL C 64, 8.3.2008.


title: Asia F-97/06: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 22.5.2007 — López Teruel v. SMHV (Henkilöstö — Työkyvyttömyys — Työkyvyttömyyslautakunnan koolle kutsumista koskevan pyynnön hylkääminen)

text:
               7.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/43

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 22.5.2007 — López Teruel v. SMHV
   (Asia F-97/06) (1)

   (Henkilöstö - Työkyvyttömyys - Työkyvyttömyyslautakunnan koolle kutsumista koskevan pyynnön hylkääminen)
   (2007/C 155/78)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Adelaida López Teruel (Guadalajara, Espanja) (edustajat: asianajajat G. Vandersanden, L. Levi ja C. Ronzi)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: I. de Medrano Caballero)
   Oikeudenkäynnin kohde
   SMHV:n 2.9.2005 tekemän sen päätöksen kumoaminen, jolla kantajan pyyntö työkyvyttömyyslautakunnan koolle kutsumisesta arvioimaan hänen kyvyttömyyttään hoitaa hänen virkaansa liittyvät tehtävät ja hänen oikeuttaan päästä työkyvyttömyyseläkkeelle hylättiin.
   Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) 6.10.2005 tekemä päätös, jolla se hylkäsi López Teruelin pyynnön työkyvyttömyyslautakunnan koolle kutsumisesta, kumotaan.

               2)

               SMHV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 237, 30.9.2006, s. 24.


title: Asia T-525/13: Kanne 30.9.2013 — H&M Hennes & Mauritz v. SMHV — Yves Saint Laurent (käsilaukut)

text:
               7.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 359/15

         Kanne 30.9.2013 — H&M Hennes & Mauritz v. SMHV — Yves Saint Laurent (käsilaukut)
   (Asia T-525/13)
   2013/C 359/30
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG (Hampuri, Saksa) (edustajat: asianajajat H. Hartwig ja A. von Mühlendahl)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Yves Saint Laurent SAS (Pariisi, Ranska)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan vastaajan kolmannen valituslautakunnan asiassa R 207/2012-3 8.7.2013 tekemän päätöksen

               —

               toteamaan, että rekisteröity yhteisömalli nro 613294-0001 on mitätön

               —

               velvoittamaan vastaajaan korvaamaan menettelystä aiheutuneet kulut, kantajalle valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien

               —

               siinä tapauksessa, että valituslautakunnassa vastapuolena ollut asianosainen esiintyy tässä asiassa väliintulijana, velvoittamaan Yves Saint Laurent SAS:n korvaamaan menettelystä aiheutuneet kulut, kantajalle valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön malli, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Tavaran ”käsilaukut” malli — rekisteröity yhteisömalli nro 613294-0001.

      Yhteisön mallin haltija: vastapuoli valituslautakunnassa

      Yhteisön mallin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: kantaja

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perusteet: neuvoston asetuksen N:o 6/2002 6 artiklassa tarkoitetun yksilöllisen luonteen puuttuminen

      Mitättömyysosaston ratkaisu: mitättömäksi julistamista koskevan hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valitus hylätään

      Kanneperusteet: neuvoston asetuksen N:o 6/2002 6 artiklan rikkominen.


title: Asia C-621/13 P: Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 11.2.2015 – Orange v. Euroopan komissio, Ranskan tasavalta, Département des Hauts-de-Seine ja Sequalum SAS (Muutoksenhaku — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla — Valtiontuki — Erittäin nopean sähköisen viestinnän laajakaistaverkon toteuttamisesta ja käyttämisestä aiheutuneiden julkisen palvelun kustannusten korvaaminen)

text:
               4.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 146/8

         Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 11.2.2015 – Orange v. Euroopan komissio, Ranskan tasavalta, Département des Hauts-de-Seine ja Sequalum SAS
   (Asia C-621/13 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla - Valtiontuki - Erittäin nopean sähköisen viestinnän laajakaistaverkon toteuttamisesta ja käyttämisestä aiheutuneiden julkisen palvelun kustannusten korvaaminen))
   (2015/C 146/12)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Orange (edustajat: avocate D. Gillet ja avocat H. Viaene)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Stromsky ja C. Urraca Caviedes), Ranskan tasavalta (asiamiehet: J. Bousin ja M. D. Colas), Département des Hauts-de-Seine (edustaja: avocat G. O’Mahony) ja Sequalum SAS (edustaja: avocat L. Feldman)

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Orange SA velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission, Ranskan tasavallan, Département des Hauts-de-Seinen ja Sequalum SAS:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 39, 8.2.2014.


title: Asia C-157/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 15.3.2012 (Tribunale di Napolin (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Giuseppe Sibilio v. Comune di Afragola (Sosiaalipolitiikka — EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus — Direktiivi 1999/70/EY — 2 lauseke — ’Työsopimusta tai työsuhdetta, sellaisena kuin se on määritelty jäsenvaltion lainsäädännössä, työehtosopimuksissa tai käytännössä’ koskeva käsite — Puitesopimuksen soveltamisala — 4 lausekkeen 1 kohta — Syrjintäkiellon periaate — Henkilöt, jotka harjoittavat ”yhteiskunnallisesti hyödyllistä toimintaa” viranomaisten palveluksessa — Kansallinen lainsäädäntö, jossa suljetaan pois työsuhde — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään yhteiskunnallisesti hyödyllisen toiminnan harjoittamiseen tukityöllistettyjen työntekijöiden ja samojen viranomaisten samoihin tehtäviin vakituisesti tai määräaikaisesti palkkaamien työntekijöiden erilaisesta kohtelusta palkan määrittämisen osalta)

text:
               5.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 133/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 15.3.2012 (Tribunale di Napolin (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Giuseppe Sibilio v. Comune di Afragola
   (Asia C-157/11) (1)

   (Sosiaalipolitiikka - EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus - Direktiivi 1999/70/EY - 2 lauseke - ’Työsopimusta tai työsuhdetta, sellaisena kuin se on määritelty jäsenvaltion lainsäädännössä, työehtosopimuksissa tai käytännössä’ koskeva käsite - Puitesopimuksen soveltamisala - 4 lausekkeen 1 kohta - Syrjintäkiellon periaate - Henkilöt, jotka harjoittavat ”yhteiskunnallisesti hyödyllistä toimintaa” viranomaisten palveluksessa - Kansallinen lainsäädäntö, jossa suljetaan pois työsuhde - Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään yhteiskunnallisesti hyödyllisen toiminnan harjoittamiseen tukityöllistettyjen työntekijöiden ja samojen viranomaisten samoihin tehtäviin vakituisesti tai määräaikaisesti palkkaamien työntekijöiden erilaisesta kohtelusta palkan määrittämisen osalta)
   2012/C 133/17
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Napoli

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Giuseppe Sibilio

      Vastaaja: Comune di Afragola

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunale di Napoli — EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1979 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY (EYVL L 175, s. 43) liitteessä olevien 2, 3, 4 ja 5 lausekkeen tulkinta — Syrjintäkiellon periaate — Liikkuvuusrekisteriin tai työnvälitysrekisteriin merkityt työttömät henkilöt, jotka viranomaiset ovat työllistäneet määräajaksi yhteiskunnallisesti hyödyllisen toiminnan harjoittamiseen tai yleishyödyllisiin töihin (yhteiskunnallisesti hyödyllisen toiminnan harjoittamiseen tai yleishyödyllisiin töihin tukityöllistetyt työntekijät) — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään yhteiskunnallisesti hyödyllisen toiminnan harjoittamiseen tai yleishyödyllisiin töihin tukityöllistettyjen työntekijöiden ja samojen viranomaisten samoihin tehtäviin vakituisesti palkkaamien työntekijöiden erilaisesta kohtelusta palkan määrittämisen osalta

      Tuomiolauselma

   Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteessä olevan, 18.3.1999 tehdyn määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 2 lauseketta on tulkittava siten, että se ei ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään, että yhteiskunnallisesti hyödyllistä toimintaa harjoittavien työntekijöiden ja ne palkanneiden viranomaisten välinen suhde ei kuulu tämän puitesopimuksen soveltamisalaan, jos näillä työntekijöillä ei ole työsuhdetta, sellaisena kuin se on määritelty jäsenvaltion lainsäädännössä, työehtosopimuksissa tai käytännössä, tai jos jäsenvaltiot ja/tai työmarkkinaosapuolet ovat käyttäneet niille kyseisessä 2 lausekkeessa myönnettyä mahdollisuutta, mikä on kansallisen tuomioistuimen tehtävänä selvittää.

      (1)  EUVL C 173, 11.6.2011.


title: Asia T-672/15: Kanne 12.11.2015 – Malta Cross Foundation International v SMHV – Malteser Hilfsdienst (Malta Cross International Foundation)

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/73

         Kanne 12.11.2015 – Malta Cross Foundation International v SMHV – Malteser Hilfsdienst (Malta Cross International Foundation)
   (Asia T-672/15)
   (2016/C 027/92)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Malta Cross Foundation International, Inc. (Hallandale Beach, Florida, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja J. Pimenta)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Malteser Hilfsdienst e.V. (Köln, Saksa)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen malli: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”Malta Cross International Foundation” – Rekisteröintihakemus nro 7 252 554

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n suuren valituslautakunnan 9.7.2015 asiassa R 863/2011-G tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n ja mahdollisesti väliintulijan korvaamaan väitemenettelystä ja valituksesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohtaa on rikottu.


title: Bundesgerichtshofin 11.3.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa WINGAS GmbH (aikaisemmin Wintershall Gas GmbH) vastaan Stadt Detmold (Asia C-187/97)

text:
12.7.97              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 212/ 17
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                            muksella velvoittaa kaasunjakeluyrityksen olemaan
                                                                        käyttämättä vedettävää putkea maakaasun toimittami
— toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut                seen suoraan sen alueen loppukäyttäjille, jos tästä on
     EY:n perustamissopimuksen ja komission direktiivin                 sovittu kunnalle itselleen kuuluvan kaasunjakeluyrityk
     93/71 /ETY (') mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole            sen suojaamiseksi kunnan alueella kilpailulta, johon
     toteuttanut säädetyssä määräajassa direktiivin noudat             tätä kunnan alueen läpi menevää putkea voitaisiin
     tamisen edellyttämiä toimenpiteitä,                                käyttää ?
— velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeu              3 . Jos kysymyksiin 1 ja 2 vastataan myöntävästi :
     denkäyntikulut.
                                                                        Onko kuntaa tai sille kuuluvaa, oikeudellisesti itse
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     näistä jakeluyritystä ( jonka kanssa kunta on tehnyt
                                                                        yksinomaisen teidenkäyttösopimuksen ), joka vastaa
                                                                        maakaasun jakelusta paikallisille loppukäyttäjille,
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen koh                   pidettävä EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan
dan ja 5 artiklan ensimmäisen kohdan luonteeltaan vel                  2 kohdassa tarkoitettuna yleisiin taloudellisiin tarkoi
voittavien määräysten mukaan jäsenvaltiot ovat velvollisia              tuksiin liittyviä palveluja tuottavana yrityksenä, kun
saattamaan      direktiivin    säännökset   osaksi  kansallista
                                                                        julkinen valta ei ole uskonut tätä myös yksityisten yri
oikeusjärjestystä siten, että säännösten täysi vaikutus saa            tysten suoritettavissa olevaa tehtävää sille, mutta kun
vutetaan täytäntöönpanoa varten asetetun määräajan päät                kunta voi pitää tätä tehtävää kunnallishallinnon asiana
tyessä . Tämä määräaika on päättynyt 3.8.1994, eikä Saksa               ja kun se ( tai sen jakeluyritys ) on jakelutoimintaa suo
ole antanut direktiivin noudattamisen edellyttämiä sään
                                                                        rittaessaan valtion valvonnan ja yleisen liityntä- ja
nöksiä ja määräyksiä .                                                  jakeluvelvollisuuden alainen, kuten yksityiset yritykset
                                                                        kin ?
(•) EYVL N:o L 221 , 31.8.1993 , s . 27.
                                                                    4 . Jos kysymyksiin 1 —3 vastataan myöntävästi :
                                                                        Kun tutkitaan, jäävätkö kuvatun kaltaiset sopimukset
                                                                        EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan 2 kohdan
Bundesgerichtshofin 11.3.1997 tekemällään päätöksellä                   mukaisesti EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa WINGAS GmbH                      soveltamisalan ulkopuolelle, onko otettava huomioon
( aikaisemmin Wintershall Gas GmbH) vastaan Stadt                       vain maakaasun paikallisen jakelun varmuutta ja edul
                                                                        lisuuutta koskevat seikat vai onko otettava huomioon
                              Detmold
                                                                        myös yleisiä etuja koskevat muut seikat ( erityisesti
                         (Asia C-187/97)                                ympäristönsuojelua koskevat seikat )?
                          ( 97/C 212/30 )
                                                                    5 . Jos kysymyksiin 1 —3 vastataan myöntävästi eikä EY:n
                                                                        perustamissopimuksen 90 artiklan 2 kohdan ensim
Bundesgerichtshof ( Kartellsenat) pyytää 11.3.1997 teke                mäisen virkkeen mukaisesti sovelleta perustamissopi
mällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 15.5.1997                 muksen kilpailusääntöjä:
saapuneella päätöksellään Euroopan yhteisöjen tuomiois
tuimelta     ennakkoratkaisua       asiassa WINGAS     GmbH
( aikaisemmin Wintershall Gas GmbH ) vastaan Stadt Det                 voidaanko olettaa, että kysymyksissä 1 ja 2 esitettyjen
mold seuraaviin kysymyksiin:                                            kaltaiset kuntien ja maakaasunjakeluyritysten väliset
                                                                        sopimukset, joilla on tarkoitus sulkea pois kilpailu
                                                                        maakaasun paikallisen jakelun osalta, vaikuttavat kau
 1 . Onko EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan vastai                 pan kehittymiseen siinä määrin, että se on yhteisön
     nen sellainen sopimus, jolla kunta myöntää oikeudelli             edun vastaista ?
     sesti itsenäiselle, mutta kunnalle kuuluvalle kaasunja
      keluyritykselle yksinoikeuden käyttää julkisia teitään
      kaasuputkien asentamista ja kunnossapitoa varten
      maakaasun toimittamiseksi suoraan loppukäyttäjille ja
      siten sulkee tosiasiallisesti jakelua koskevan kilpailun
      pois alueellaan, kun tämä sopimus kuuluu sarjaan
      samankaltaisia ( toimilupa)sopimuksia, joista on seu         L. B. Rasmussen on valittanut Euroopan yhteisöjen tuo
      rauksena yhdessä kaasunjakeluyritysten välisten toimi        mioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas
      alueiden rajaamissopimusten kanssa, että koko kansal         teen    tuomioistuimen     18.3.1997     antamasta   tuomiosta
      liset kaasunjakelumarkkinat suojataan kotimaisten ja          asiassa T-35/96, L. B. Rasmussen vastaan Euroopan
      muiden jäsenvaltioiden kilpailijoiden kilpailua vas                                yhteisöjen komissio
      taan ?                                                                               (Asia C-188/97 P)
                                                                                97/C 212/31 )
 2 . Onko EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan vastai
      nen kysymyksessä 1 kuvatuissa olosuhteissa tehty sopi
      mus, jolla kunta maakaasuputken vetämisestä alueensa          L. B. Rasmussen on valittanut 15.5.1997 Euroopan
      läpi kaasunjakeluyrityksen kanssa tekemällään sopi           yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim


title: Asia F-82/07: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 27.9.2011 — Dittert v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Ylennys — Vuoden 2006 ylennyskierros — Uusi urarakenne — Uran pidentäminen ottamalla käyttöön uusia palkkaluokkia, joilla ei ole vastinetta vanhoissa henkilöstösäännöissä — Henkilöstösääntöjen 45 artiklan, henkilöstösääntöjen liitteen XIII ja vuodesta 2005 alkaen sovellettavien yleisten täytäntöönpanosäännösten soveltaminen — Yhdenvertaisen kohtelun periaate — Ylennyspäätösten taannehtiva vaikutus ennen 1.5.2004 — Siirtymätoimenpiteet — Kanne, joka on selvästi jätettävä tutkimatta tai hylättävä)

text:
               19.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 340/40

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 27.9.2011 — Dittert v. komissio
   (Asia F-82/07) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Ylennys - Vuoden 2006 ylennyskierros - Uusi urarakenne - Uran pidentäminen ottamalla käyttöön uusia palkkaluokkia, joilla ei ole vastinetta vanhoissa henkilöstösäännöissä - Henkilöstösääntöjen 45 artiklan, henkilöstösääntöjen liitteen XIII ja vuodesta 2005 alkaen sovellettavien yleisten täytäntöönpanosäännösten soveltaminen - Yhdenvertaisen kohtelun periaate - Ylennyspäätösten taannehtiva vaikutus ennen 1.5.2004 - Siirtymätoimenpiteet - Kanne, joka on selvästi jätettävä tutkimatta tai hylättävä)
   2011/C 340/81
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Daniel Dittert (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat B. Cortese ja C. Cortese)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Berscheid ja K. Herrmann)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi M. Arpio Santacruz ja I. Šulce, sittemmin M. Bauer, J. Monteiro ja K. Zieleśkiewicz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Komission 23.4.2007 tekemän sen päätöksen kumoaminen, jolla kantaja ylennettiin palkkaluokkaan AD 9 palkkaluokan AD 10 sijaan.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Daniel Dittert ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto, joka on asiassa väliintulijana, vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 235, 6.10.2007, s. 32.


title: Asia C-82/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte Suprema di Cassazione (Italia) on esittänyt 17.2.2014 – Agenzia delle Entrate v. Nuova Invincibile

text:
               12.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte Suprema di Cassazione (Italia) on esittänyt 17.2.2014 – Agenzia delle Entrate v. Nuova Invincibile
   (Asia C-82/14)
   2014/C 142/25
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte Suprema di Cassazione

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Agenzia delle Entrate

      Vastaaja: Nuova Invincibile

      Ennakkoratkaisukysymys

   Kuuluuko [lain 289/2002 9 §:n 17 momentissa säädetyn veroarmahduksen, joka koskee kauan sitten päättyneitä verokausia ja jolla pyritään korvaamaan tietyssä määrin luonnonkatastrofeista kärsineiden vahinkoja, kaltainen] toimenpide, jolla vaikutetaan arvonlisäveron soveltamisen jälkeen kannettuihin (tai kannettaviin) kokonaismääriin, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-132/06 17.7.2008 antaman tuomion taustalla olevan kiellon piiriin?


title: Asia T-204/08: Kanne 4.6.2008 — Team Relocations NV v. komissio

text:
               2.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 197/28

         Kanne 4.6.2008 — Team Relocations NV v. komissio
   (Asia T-204/08)
   (2008/C 197/50)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Team Relocations NV (Zaventum, Belgia) (edustaja: asianajaja H. Gilliams ja asianajaja J. Bocken)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Asiassa COMP/38.543 — Kansainväliset muuttopalvelut 11.3.2008 tehty komission päätös on kumottava siltä osin kuin siinä todetaan, että kantaja on rikkonut EY 81 artiklaa ja ETA 53 artiklan 1 kohtaa tammikuusta 1997 syyskuuhun 2003 kestäneen ajanjakson aikana vahvistamalla suoraan ja välillisesti hintoja kansainvälisille muuttopalveluille Belgiassa, jakamalla markkinoita ja ohjailemalla tarjouksentekomenettelyä.

               —

               asiassa COMP/38.543 — Kansainväliset muuttopalvelut 11.3.2008 tehty komission päätös on kumottava siltä osin kuin siinä määrätään kantajalle 3,49 miljoonan euron suuruinen sakko

               —

               edellä mainitulla päätöksellä määrätyn sakon määrää on vaihtoehtoisesti alennettava huomattavasti

               —

               komissio on joka tapauksessa velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii tällä kanteellaan EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamista koskevasta menettelystä asiassa 11.3.2008 tehdyn komission päätöksen K(2008)926 lopullinen (asia COMP/38.543 — Kansainväliset muuttopalvelut) 1 ja 2 artiklan kumoamista EY 230 artiklan nojalla siltä osin kuin siinä määrätään kantajalle sakko.
   Kantaja esittää vaatimustensa tueksi kahdeksan kanneperustetta
   Kantaja väittää ensiksi, että komissio rikkoi EY 81 artiklaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa sekä laiminlöi perusteluvelvollisuutensa, kun se totesi päätöksensä 1 artiklassa, että kantaja osallistui tammikuusta 1997 syyskuuhun 2003 kestäneen ajanjakson aikana yhtenä kokonaisuutena pidettävään ja jatkettuun EY 81 artiklan rikkomiseen.
   Kantaja väittää toiseksi, että komissio loukkasi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja sovelsi virheellisesti vuonna 2006 annettuja sakkojen laskennassa sovellettavia suuntaviivoja (1), kun se otti sakon perusmäärää määrittäessään huomioon kantajan kokonaismyynnin kansainvälisten muuttojen markkinoilla Belgiassa, mukaan lukien yksityishenkilöiden muuttoihin liittyvän liikevaihto.
   Kolmanneksi kantaja esittää, että komission kantajan sakon perusmäärän laskennassa soveltama 17 prosentin osuus myyntiarvosta on kohtuuttoman suuri. Soveltaessaan kyseistä arvoa komissio väitetysti loukkasi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta, sovelsi virheellisesti vuonna 2006 annettuja sakkojen laskennassa sovellettavia suuntaviivoja sekä laiminlöi perusteluvelvollisuutensa.
   Kantaja väittää neljänneksi, että kantajan myyntiarvon kertomiselle niiden vuosien lukumäärällä, jolloin menettelyt, joihin kantaja osallistui, tapahtuivat, ei ole perustetta. Lisäksi kantajan mukaan myyntiarvon perusteella määritetyn määrän automaattinen kertominen niiden vuosien lukumäärällä, joiden aikana yritys osallistui rikkomiseen johtaa siihen, että rikkomisen väitetylle kestolle annetaan kohtuuttoman suuri painoarvo suhteessa muihin seikkoihin ja erityisesti rikkomisen vakavuuteen.
   Viidenneksi kantaja esittää, että kantajalle määrätyn 17:ää prosenttia kantajan myyntiarvosta vastaavan 436 850,53 euron lisäsakon määräämiselle ei ole perustetta.
   Kuudenneksi kantaja väittää, että komission olisi tullut ottaa huomioon useita sellaisia lieventäviä seikkoja, jotka takaavat kantajalle määrätyn sakon määrän huomattavan alentamisen.
   Seitsemänneksi kantaja väittää, että sellaisen sakon määräämiselle, joka ylittää 10 prosentin osuuden kantajan liikevaihdosta, ei ole perustetta. Määrätessään tällaisen sakon komissio rikkoi asetuksen (EY) 1/2003 (2) 23 artiklaa ja suhteellisuusperiaatetta.
   Kahdeksanneksi kantaja väittää vaihtoehtoisesti, että sakon määrää on alennettava huomattavasti kantajan maksukyvyttömyyden huomioon ottamiseksi.

      (1)  Suuntaviivat asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennasta (EUVL 2006 C 210, s. 2).

      (2)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EUVL 2003 L 1, s. 1).


title: Asia T-714/14: Kanne 8.10.2014 – Bonney v. SMHV Bruno (ATHEIST)

text:
               1.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 431/40

         Kanne 8.10.2014 – Bonney v. SMHV Bruno (ATHEIST)
   (Asia T-714/14)
   (2014/C 431/63)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: David Bonney (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: D. Farnsworth, Solicitor)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Vanessa Bruno (Pariisi, Ranska)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen malli: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”ATHEIST” – Rekisteröintihakemus nro 1 0 0 34  874

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan asiassa R 803/2013-4 5.8.2014 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               hylkää väitteen siltä osin kuin se koskee luokkaan 18, 25 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluja

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia T-613/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.4.2016 – Industrias Tomás Morcillo v. EUIPO – Aucar Trailer (Polycart A Whole Cart Full of Benefits) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Polycart A Whole Cart Full of Benefits rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi EU-kuviomerkki POLICAR — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               30.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 191/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.4.2016 – Industrias Tomás Morcillo v. EUIPO – Aucar Trailer (Polycart A Whole Cart Full of Benefits)
   (Asia T-613/14) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Polycart A Whole Cart Full of Benefits rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi EU-kuviomerkki POLICAR - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2016/C 191/31)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Industrias Tomás Morcillo SL (Albuixech, Espanja) (edustaja: asianajaja A. Sanz-Bermell y Martínez)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamiehet: S. Palmero Cabezas ja A. Schifko)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Aucar Trailer SL (Premia de Mar, Espanja)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 7.5.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 1735/2012-1), joka koskee Aucar Trailer SL:n ja Industrias Tomás Morcillo SL:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Industrias Tomás Morcillo SL velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 339, 29.9.2014.


title: Asia C-348/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.3.2009 (Landgericht Hamburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Turgay Semen v. Deutsche Tamoil GmbH (Direktiivi 86/653/ETY — 17 artikla — Itsenäiset kauppaedustajat — Edustussopimuksen lakkaaminen — Oikeus hyvitykseen — Hyvityksen määrän laskeminen)

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.3.2009 (Landgericht Hamburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Turgay Semen v. Deutsche Tamoil GmbH
   (Asia C-348/07) (1)

   (Direktiivi 86/653/ETY - 17 artikla - Itsenäiset kauppaedustajat - Edustussopimuksen lakkaaminen - Oikeus hyvitykseen - Hyvityksen määrän laskeminen)
   2009/C 113/14
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Hamburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Turgay Semen

      Vastaaja: Deutsche Tamoil GmbH

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisukysymys — Landgericht Hamburg — Jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia koskevan lainsäädännön yhteensovittamisesta 18.12.1986 annetun neuvoston direktiivin 86/653/ETY (EYVL L 382, s. 17) 17 artiklan 2 kohdan a alakohdan tulkinta — Kauppaedustajan oikeus hyvitykseen sopimussuhteen lakkaamisen jälkeen — Tämän hyvityksen suuruuden määrittäminen tapauksessa, jossa päämiehen edut, jotka ovat seurausta kauppaedustajan hankkimista asiakassuhteista, ylittävät kauppaedustajan menettämien provisioiden määrän

      Tuomiolauselma

               1)

               Jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia koskevan lainsäädännön yhteensovittamisesta 18.12.1986 annetun neuvoston direktiivin 86/653/ETY 17 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että siinä ei sallita, että kauppaedustajan oikeus hyvitykseen rajoitetaan automaattisesti niiden provisioiden määrään, jotka hän menettää sopimussuhteen lakkaamisen vuoksi, vaikka päämiehelle jäävät edut ovat tätä määrää taloudellisesti merkittävämpiä.

               2)

               Direktiivin 86/653 17 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että kun päämies kuuluu konserniin, konsernin muille yhtiöille koituvien etujen ei pääsääntöisesti katsota olevan osa päämiehen etuja, eikä niitä näin ollen ole välttämättä otettava huomioon laskettaessa kauppaedustajan oikeutta saada hyvitystä.

      (1)  EUVL C 235, 6.10.2007.


title: Asia T-238/16: Kanne 17.5.2016 – Clean Sky 2 -yhteisyritys v. Scouring Environnement

text:
               18.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/44

         Kanne 17.5.2016 – Clean Sky 2 -yhteisyritys v. Scouring Environnement
   (Asia T-238/16)
   (2016/C 260/55)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Clean Sky 2 -yhteisyritys (CSJU) (asiamies: B. Mastantuono, avustajanaan asianajaja M. Velardo)

      Vastaaja: Scouring Environnement SARL (Tauriac, Ranska)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               velvoittamaan vastaaja maksamaan CSJU:lle 60 000,00 euron suuruisen summan, joka liittyy avustussopimukseen nro 287071 ”BiMed – Bicarbonate media blasting for paint-varnish removal and dry surface treatment”, ja 3 600,00 euron suuruisen summan viivästyskorkona, joka on laskettu 3,65 prosentin korkokannan mukaan, ajanjaksolta 12.9.2014–3.5.2016, ja

               —

               velvoittamaan vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin.
   Kantaja väittää, että vastaaja laiminlöi sopimusvelvoitteitaan, koska se ei toimittanut edellytettyjä kertomuksia, kirjanpitotietoja eikä tuotoksia, jotka koskevat ajanjaksoa 1, avustussopimuksen 3 artiklan sekä avustussopimuksen liitteessä II olevan II.2 artiklan 3 kohdan ja II.4 artiklan mukaisesti. Kantaja näin ollen päätti avustussopimuksen sen liitteessä II olevan II.38 artiklan mukaisesti ja antoi veloitusilmoituksen 60 000,00 euron ennakkomaksuista, jotka oli jo maksettu koordinaattorille avustussopimuksen määräysten mukaisesti. Kantaja antoi näin ollen veloitusilmoituksen niiden ennakkomaksujen saamiseksi, jotka kuuluvat kantajalle loppumaksuun saakka.
   Scouring Environnement SARL:n velvoitteista koordinaattorina vallitsee käsiteltävässä asiassa laaja yksimielisyys, koska vastaaja ei esittänyt vastalauseita sopimuksen päättämiseen liittyneistä olosuhteista eikä kantajalle takaisin maksettavan määrän laskemisesta.
   Kantajalla on näin ollen oikeus vaatia vastaajalle ennakkomaksuina maksetun määrän korvaamista ja takaisinmaksamista viivästyskorkoineen.


title: Asia C-142/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Varna (Bulgaria) on esittänyt 21.3.2012 — Hristomir Marinov v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — gr. Varna pri Tsentralno Upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite

text:
               26.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Varna (Bulgaria) on esittänyt 21.3.2012 — Hristomir Marinov v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — gr. Varna pri Tsentralno Upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite
   (Asia C-142/12)
   2012/C 151/39
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad Varna

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Hristomir Marinov

      Vastaaja: Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — gr. Varna pri Tsentralno Upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 18 artiklan c alakohtaa tulkittava siten, että se kattaa myös tapaukset, joissa verollisen taloudellisen toiminnan lopettaminen johtuu siitä, että verovelvollisella ei rekisteristä poiston vuoksi enää ole mahdollisuutta laskuttaa ja vähentää arvonlisäveroa?

               2)

               Onko direktiivin 2006/112 74 ja 80 artiklan kanssa ristiriidassa sellainen kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään verollisen taloudellisen toiminnan lopettamistapauksissa siitä, että liiketoimen veron perusteena on rekisteristä poiston hetkellä olemassa olevan omaisuuden käypä markkina-arvo?

               3)

               Onko direktiivin 2006/112 74 artiklalla välitön oikeusvaikutus?

               4)

               Onko omaisuuden ostohetken ja verollisen taloudellisen toiminnan lopettamishetken välisen ajanjakson pituudella sekä omaisuuden hankinnan jälkeen tapahtuneella arvonalennuksella merkitystä direktiivin 2006/112 74 artiklan mukaisen veron perusteen määrittämisessä?

      (1)  EUVL L 347, s. 1.


title: Asia C-222/11 P: Valitus, jonka Longevity Health Products, Inc. on tehnyt 13.5.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-190/09, Longevity Health Products, Inc. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit); muu osapuoli: Performing Science LLC; 9.3.2011 antamasta tuomiosta

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/12

         Valitus, jonka Longevity Health Products, Inc. on tehnyt 13.5.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-190/09, Longevity Health Products, Inc. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit); muu osapuoli: Performing Science LLC; 9.3.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-222/11 P)
   2011/C 252/24
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Longevity Health Products, Inc. (edustaja: Rechtsanwalt J. Korab)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), Performing Science LLC

      Vaatimukset

               —

               Longevity Health Products, Inc.:n valitus on otettava tutkittavaksi

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-190/09 9.3.2011 antama tuomio on kumottava ja

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointivirasto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tavaramerkkivapautta voidaan rajoittaa vain julkisen edun vuoksi, kuten kyseisen kohdeyleisön mahdollisen harhaanjohtamisen välttämiseksi. Tämä voidaan kuitenkin sulkea pois kyseisessä asiassa, koska sekä asiantuntijat että maallikot pystyvät erottamaan tavaramerkin 5 HTP systemaattisesta nimestä 5-hydroksi-tryptofaani.
   Asiantuntijat kuten apteekkarit ja eläinlääkärit tietävät, että vain vähäiset muutokset kemiallisen nimikkeistön ilmaisuissa tai kemiallisissa kaavoissa voivat johtaa olennaisiin eroihin aineen rakenteessa. Nämä henkilöt käyttäisivät näin ollen ilman muuta edelleen asianmukaista kemiallista nimitystä, joka ei ole sama kuin tavaramerkki.
   Myös ”valistuneet”, eli kyseisistä tuotteista kiinnostuneet maallikot ja kuluttajat tietävät, että kemiallisesta nimikkeistöstä johdetut erilaisten aineiden nimitykset eroavat toisistaan mahdollisesti vain vähän, mutta että pieni ero nimessä tarkoittaa suuria muutoksia näiden aineiden farmakologisissa, kemiallisissa ja fysikaalisissa ominaisuuksissa.
   Maallikkoyleisö, jota kyseiset tuotteet eivät kiinnosta, ei myöskään voi yhdistää toisiinsa tavaramerkkiä 5 HTP ja ainetta 5-hydroksidi-tryptofaani, eikä sitä voida näin ollen myöskään johtaa harhaan.