title: TEAM Srl:n 18.1.1999 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-13/96, TEAM Srl vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 29.10.1998 antamasta tuomiosta (Asia C-13/99 P)

text:
13.3.1999              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 71/21
Euroopan yhteisöjen komission 18.1.1999 Portugalin tasa-           TEAM Srl:n 18.1.1999 tekemä valitus Euroopan yhteisö-
                 valtaa vastaan nostama kanne                      jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen
                                                                   jaoston asiassa T-13/96, TEAM Srl vastaan Euroopan
                         (Asia C-12/99)
                                                                      yhteisöjen komissio, 29.10.1998 antamasta tuomiosta
                         (1999/C 71/36)                                                    (Asia C-13/99 P)
                                                                                (1999/C 71/37)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimessa 18.1.1999 kanteen Portugalin           TEAM Srl on valittanut 18.1.1999 Euroopan yhteisöjen
tasavaltaa vastaan. Komission asiamiehinä ovat oikeudelli-         tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oike-
sen yksikön virkamiehet Dimitrios Gouloussis ja António            usasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston asiassa
Caeiro, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o oikeudelli-         T-13/96, TEAM Srl v. Euroopan yhteisöjen komissio,
sen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre              29.10.1998 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajina
Wagner, Kirchberg.                                                 ovat asianajajat Antonio Tizzano ja Gian Michele Roberti,
                                                                   Napoli, ja prosessiosoite asianajotoimisto Tizzano, Place
                                                                   du Grand Sablon 36, 1000 Bruxelles.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Ð toteaa, että koska Portugalin tasavalta ei ole saattanut         Ð kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
     voimaan eurooppalaisen yritysneuvoston perustami-                 neljännen jaoston asiassa T-13/96, 12.10.1998 anta-
     sesta tai työntekijöiden tiedottamis- ja kuulemismenet-           man tuomion;
     telyn käyttöönottamisesta yhteisön laajuisissa yrityk-
     sissä tai yritysryhmissä 22 päivänä syyskuuta 1994
     annetun neuvoston direktiivin 94/45/EY (1) noudatta-          Ð velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku-
     misen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia            lut.
     määräyksiä kyseisen direktiivin 14 artiklan 1 kohdassa
     asetetussa määräajassa, se on jättänyt noudattamatta          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     sille EY:n perustamissopimuksen 5 artiklan ensimmäi-
     sen kohdan ja 189 artiklan kolmannen kohdan sekä
     direktiivin 94/45/EY 14 artiklan 1 kohdan mukaan              1) Ensimmäisen         oikeusasteen    tuomioistuin     päätti
     kuuluvia jäsenyysvelvoitteita;                                    11.5.1998 asian selvittämistoimesta pyytääkseen
                                                                       komissiota toimittamaan jäljennökset riidanalaisen tar-
                                                                       jouskilpailun kannalta merkityksellisistä asiakirjoista.
                                                                       Kantaja oli vaatinut tästä toimesta päättämistä
Ð toteaa toissijaisesti, että koska Portugalin tasavalta ei            26.1.1996 nostamassaan kanteessa, eli jo runsaat kaksi
     ole ilmoittanut näistä toimista viipymättä komissiolle,           vuotta aikaisemmin. Lisäksi päätös tehtiin kuusi kuu-
     se on jättänyt noudattamatta sille edellä mainitun                kautta sen jälkeen kun kirjallinen menettely oli päätty-
     säännöksen ja määräyksen mukaan kuuluvia jäsenyys-                nyt ja asia siirretty suulliseen käsittelyyn. Kantaja kat-
     velvoitteita;                                                     soo, että tällainen menettely loukkaa puolustautumis-
                                                                       oikeuksia, koska selvittämistoimiin on ryhdytty
                                                                       kohtuuttoman ja perusteettoman myöhäisessä vaihees-
Ð velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-                sa.
     käyntikulut.
                                                                   2) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on kieltäyty-
                                                                       nyt ottamasta huomioon kantajan istunnossa esittämiä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    asian kannalta olennaisia asiakirjoja. Kantajan
                                                                       mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
                                                                       syyllistynyt kantajan esittämien todistustosiseikkojen
                                                                       vääristelyyn, koska se on katsonut, ettei asiakirjoilla
EY:n perustamissopimuksen 5 artiklan ensimmäinen kohta                 ollut mitään merkitystä riidan ratkaisun kannalta.
ja 189 artiklan kolmas kohta velvoittavat jäsenvaltioita               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole myös-
toteuttamaan niille osoitettujen direktiivien täytäntöönpa-            kään millään tavoin perustellut tätä päätöstään.
nemisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset mää-
räykset ennen niille asetettujen määräaikojen päättymistä.
Tämä määräaika päättyi 22.9.1996 ilman, että Portugalin            3) Yksilöidessään ja määritellessään korvattavaa vahin-
tasavalta on toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä.                    koa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on täysin
                                                                       vääristänyt kantajan tekemän arvion aiheutuneesta
                                                                       vahingosta. Se on lisäksi laiminlyönyt perusteluvelvol-
(1) EYVL L 254, 30.9.1994, s. 64.                                      lisuutensa, koska se ei ole selvittänyt syitä, joiden
                                                                       vuoksi se on jättänyt täysin ottamatta huomioon kan-
                                                                       tajan tekemän oikeudellisen arvion, joka on ollut selvä
                                                                       ja jonka tueksi tämä on esittänyt laajat perustelut.
 ---pagebreak--- C 71/22                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     13.3.1999
     Lisäksi kantaja huomauttaa, että ensimmäisen oike-            vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat ulkoasiainministeriön
     usasteen tuomioistuin on soveltanut virheellisesti syy-       yhteisön oikeudesta ja kansainvälisestä talousoikeudesta
     yhteyden olemassaoloa koskevia arviointiperusteita.           vastaava jaostopäällikkö Kareen Rispal-Bellanger ja chargeÂ
                                                                   de mission FreÂdeÂrik Million, prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                   Ranskan suurlähetystö, 8 b boulevard Joseph II.
                                                                   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Cour administrative du Grand-DucheÂ de Luxembourgin
21.1.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
kaisupyyntö asiassa Ministre de la SanteÂ vastaan Jeff             Ð kumoaa 4.11.1998 tehdyn komission päätöksen
                           Erpelding                                   KOM(1998) 3515 lopull., joka koske Nouvelle filature
                                                                       lainieÁre de Roubaix'lle annettua tukea, siltä osin kuin
                         (Asia C-16/99)                                tätä tukea on päätöksessä pidetty yhteismarkkinoille
                        (1999/C 71/38)                                 soveltumattomana tukena;
Cour administrative du Grand-DucheÂ de Luxembourg on               Ð velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku-
pyytänyt 21.1.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saa-               lut.
punut yhteisöjen tuomioistuimeen 25.1.1999, Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa
Ministre de la SanteÂ vastaan Jeff Erpelding, seuraaviin           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kysymyksiin:
Ð Voidaanko lääkäreiden vapaan liikkuvuuden sekä hei-              Ð Valtiontukien valvontamenettelyä koskevan olennaisen
     dän tutkintotodistustensa, todistustensa ja muiden                menettelysäännön rikkominen: komissio on tehnyt
     muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojensa vas-          kyseisen päätöksensä ºsaamiensa tietojen perusteellaº,
     tavuoroisen tunnustamisen helpottamisesta annetun                 vaikka yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön
     direktiivin 93/16/ETY (1) 19 artiklaa soveltaa valtiossa,         mukaan ja komission niiden omien menettelysääntöjen
     jossa on voimassa kyseistä alaa koskeva lainsäädäntö,             mukaan, jotka se on julkaissut (1) ja joita se on noudat-
     kantajaan, jolla on toisessa jäsenvaltiossa hankittu kel-         tanut käytännössään, komission olisi pitänyt pyytää
     poisuustodistus, joka ei ole direktiivin 7 artiklassa ole-        kyseiselle jäsenvaltiolle osoitetulla väliaikaispäätöksellä
     vassa erikoisalojen luettelossa, ja joka vaatii toisessa          tätä jäsenvaltiota antamaan sille päätöksen kannalta
     jäsenvaltiossa hankkimansa koulutuksen nojalla lupaa              tarpeelliset tiedot
     käyttää vastaanottavassa jäsenvaltiossa vastaavaa
     ammattinimikettä?
                                                                   Ð EY:n perustamissopimuksen 190 artiklan rikkominen
Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:
                                                                   Ð EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan rikkominen:
Ð Annetaanko kyseessä olevan direktiivin 10 artiklan                   ilmeinen arviointivirhe, jonka se on tehnyt todetessaan
     säännöksessä toisessa jäsenvaltiossa hankitun ammatil-            kyseiset tuet yhteismarkkinoille soveltumattomiksi
     lisen kelpoisuuden omaaville henkilöille vain lupa                EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan
     käyttää ammattinimikettään ja mahdollisesti sen                   c alakohdan nojalla:
     lyhennettä, vai onko direktiiviä päinvastoin tulkittava
     niin, että voidaan hyväksyä ainoastaan ammattinimik-
     keen käyttäminen sen maan kielellä, jossa se on hyväk-            Ð Ne perustelut, joilla komissio on tukenut päätel-
     sytty niin, että vastaanottavan valtion kielellä muotoil-              määnsä, jonka mukaan kyseinen yritys ei ole kil-
     tuja ja sen nimikkeistön mukaan vastaavia nimikkeitä                   pailukykyinen eikä siten pitkällä aikavälillä elinkel-
     ei saada käyttää?                                                      poinen, ovat merkityksettömiä tai ilmeisen virheel-
                                                                            lisiä. Koska nimittäin tilivuoteen 1996 on liittynyt
(1) EYVL L 165, 7.7.1993, s. 1.                                             22 miljoonan Ranskan frangin investointituki,
                                                                            kyseistä vuotta ei Ð koska siihen liittyi tämä poik-
                                                                            keuksellinen menoerä Ð voida käyttää viitevuo-
                                                                            tena arvioitaessa viime vuosien Ð negatiiviseksi
                                                                            väitettyä Ð nettotulosta eikä siten yrityksen kilpai-
                                                                            lukykyä. Sillä perusteella, että yksi liiketoiminnan
                                                                            osa (ºfil fantaiseº) on lopetettu vuonna 1998, ei
Ranskan tasavallan 25.1.1999 Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                            voida päätellä, että yrityksen kaikkien liiketoimin-
                 siota vastaan nostama kanne
                                                                            tojen kilpailukyky on heikentynyt, varsinkin kuin
                         (Asia C-17/99)                                     kyseessä oli merkitykseltään vähäinen liiketoimin-
                        (1999/C 71/39)                                      nan osa eikä siis uuden yrityksen liiketoiminnan
                                                                            tärkeä osa. Lisäksi ainoastaan sillä olettamalla,
                                                                            että vaikeuksissa olevan yrityksen, joka valmistaa
Ranskan tasavalta on nostanut 25.1.1999 yhteisöjen tuo-                     keskihintaluokan tuotteita, olisi välttämättä luo-
mioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                        vuttava strategiastaan ja otettava strategiakseen


title: Asia T-432/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.4.2013 — AKM v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Tekijänoikeudet, jotka koskevat musiikkiteosten julkista esittämistä internetin, satelliitin ja kaapelin välityksellä — Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan — Maantieteellisten markkinoiden jakaminen — Kahdenväliset sopimukset kansallisten tekijänoikeusjärjestöjen välillä — Yhdenmukaistettu menettelytapa, joka sulkee pois mahdollisuuden myöntää lisenssejä monilla eri alueilla ja moniin eri teosvalikoimiin — Näyttö — Syyttömyysolettama)

text:
               1.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/35

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.4.2013 — AKM v. komissio
   (Asia T-432/08) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Tekijänoikeudet, jotka koskevat musiikkiteosten julkista esittämistä internetin, satelliitin ja kaapelin välityksellä - Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan - Maantieteellisten markkinoiden jakaminen - Kahdenväliset sopimukset kansallisten tekijänoikeusjärjestöjen välillä - Yhdenmukaistettu menettelytapa, joka sulkee pois mahdollisuuden myöntää lisenssejä monilla eri alueilla ja moniin eri teosvalikoimiin - Näyttö - Syyttömyysolettama)
   2013/C 156/61
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger reg. Gen. mbH (AKM) (Wien, Itävalta) (edustajat: asianajajat H. Wollmann ja F. Urlesberger)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis ja O. Weber)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Itävallan tasavalta (asiamiehet: G. Hesse, C. Pesendorfer, E. Riedl, M. Fruhmann ja A. Posch)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 16.7.2008 tehtyä komission päätöstä K(2008) 3435 lopullinen (Asia COMP/C2/38.698 — CISAC) koskevasta osittaisesta kumoamisvaatimuksesta

      Tuomiolauselma

               1)

               [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 16.7.2008 tehdyn komission päätöksen K(2008) 3435 lopullinen (Asia COMP/C2/38.698 — CISAC) 3 artikla kumotaan siltä osin kuin se koskee Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger reg. Gen. mbH:ta (AKM).

               2)

               Päätöksen K(2008) 3435 lopullinen 4 artikla kumotaan AKM:ää koskevilta osin siltä osin kuin siinä viitataan kyseisen päätöksen 3 artiklaan.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja 50 prosentista AKM:n oikeudenkäyntikuluja.

               5)

               AKM vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan.

               6)

               Itävallan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 327, 20.12.2008.


title: Asia T-336/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  27.10.2005  — Éditions Albert René v. SMHV (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Aikaisempi yhteisön ja kansallinen sanamerkki OBELIX — Yhteisön sanamerkkiä MOBILIX koskeva hakemus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 2 kohta)

text:
               24.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 330/19

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 27.10.2005 — Éditions Albert René v. SMHV
   (Asia T-336/03) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Aikaisempi yhteisön ja kansallinen sanamerkki OBELIX - Yhteisön sanamerkkiä MOBILIX koskeva hakemus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 2 kohta)
   (2005/C 330/46)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Les Éditions Albert René (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja J. Pagenberg)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: S. Laitinen)

      Toinen asianosainen SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Orange A/S (Kööpenhamina, Tanska) (edustaja: asianajaja J. Balling)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, joka on nostettu SMHV:n neljännen valituslautakunnan 14.7.2003 tekemästä päätöksestä (asia R 0559/2002-4), joka koski Les Éditions Albert Renén ja Orange A/S:n välistä väitemenettelyä
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 85, 3.4.2004.


title: Tribunal de commerce de Nicen (seitsemäs jaosto) 1.2.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Société des grands garages méditerranéens SA ja Société Nissan France vastaan Société Nice ouest automobiles (Asia C-410/95)

text:
N:o C 46/ 12               FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         17.2.96
kansalliset määräykset, joiden mukaan ylennettäessä julkis           Society for the prevention of Cruelty to Animals ja
hallinnossa virkaan, jollaisissa työskentelee naisia vähem           Compassion in World Farming Ltd, ennakkoratkaisua
män kuin miehiä , ansioiltaan samanlaisista ( soveltuvuus,            seuraaviin kysymyksiin :
pätevyys ja ammattikokemus ) mies- ja naishakijoista etusija
on annettava naishakijoille, jollei joku mieshakijoista ole
henkilöönsä liittyvistä syistä ratkaisevasti parempi ?
                                                                      " Kun :
(') EYVL N:o L 39 , 14.2.1976 , s . 40
                                                                      a ) kaikki jäsenvaltiot ovat tulleet sopimuspuoliksi vuoden
                                                                          1976 tuotantoeläinten suojelua koskevaan eurooppalai
                                                                          seen yleissopimukseen ( jäljempänä 'yleissopimus'), ja
                                                                          yleissopimus on hyväksytty 18 päivänä kesäkuuta 1978
                                                                          tehdyllä EY:n päätöksellä 78/923/ETY( 1 ) ( EYVL N:o
Tribunal de commerce de Nicen ( seitsemäs jaosto ) 1.2.1995               L 323 , s . 12 );
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
asiassa Société des grands garages méditerranéens SA ja
Société Nissan France vastaan Société Nice ouest auto
                                   mobiles
                                                                      b ) yleissopimuksen mukaan perustettu pysyvä toimikunta
                                                                          on antanut vuoden 1988 karjaa koskevan suosituksen
                            ( Asia C-410/95                               ( jäljempänä 'suositus'), joka on tullut voimaan yleisso
                               ( 96/C 46/22 )                             pimuksen määräysten mukaisesti;
Tribunal de commerce de Nice ( seitsemäs jaosto ) pyytää
1.2.1995 tekemällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa               c ) yleissopimuksessa määrätyt ja sen mukaiset vaatimuk
moon 27.12.1995 saapuneella päätöksellä Euroopan yhtei                   set sisältävät määräyksiä vasikoiden eläinsuojien vähim
söjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Societe                   mäisleveydestä ja vasikoiden ruokavalion koostumuk
                                                                          sesta ;
des grands garages méditerranéens SA ja Societe Nissan ,
France vastaan Societe Nice ouest automobiles .
Tribunal de commerce de Nice ( seitsemäs jaosto ) pyytää              d ) neuvoston direktiivissä 91 /629/ETY( 2 ) asetetaan vel
yhteisöjen tuomioistuimelta vastausta seuraavaan kysy                    voittavat vasikoiden suojelun vähimmäisvaatimukset,
mykseen :                                                                 jotka ovat tietyiltä osin väljemmät kuin ne vaatimukset,
                                                                          joista on määrätty yleissopimuksessa ja joihin kuuluu
Onko asetusta N:o 123/85 ( 1 ) tulkittava siten, että siinä               vasikoiden eläinsuojien leveys ja vasikoiden ruokava
kielletään sellaisia ammattimaisia ajoneuvojen jälleenmyy                lion koostumus;
jiä, jotka eivät kuulu yksinmyyntiverkostoon, hankkimasta
ajoneuvoja myyntiä varten saman merkin toisessa jäsenval
tiossa toimivalta jälleenmyyjältä ?                                   e ) direktiivissä sallitaan se, että jäsenvaltiot ylläpitävät tai
                                                                          soveltavat alueellaan ankarampia määräyksiä vasikoi
( 1 ) Perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta
                                                                          den suojelemiseksi kuin tässä direktiivissä on
      moottoriajoneuvojen jälleenmyyntiä ja huoltopalveluja koske        säädetty;
      vien sopimusten ryhmiin 12 päivänä joulukuuta 1984 annettu
      komission asetus ( ETY ) N:o 123/85 ( EYVL N:o L 15 ,
      18.1.1995 , s . 16 )                                            f) vasikoita viedään jäsenvaltiosta (jäsenvaltio A ) tiettyi
                                                                          hin toisiin jäsenvaltioihin ( jäsenvaltiot B ), jotka ovat
                                                                          saattaneet direktiivin voimaan ja/tai noudattavat sitä,
                                                                          mutta jotka eivät ole saattaneet voimaan ja/tai noudata
                                                                          c kohdassa esitettyjä vaatimuksia, vaikka jäsenvaltio A
                                                                          onkin saattanut ne voimaan ja noudattaa niitä ;
High Court of Justice, Queen's Bench Divisionin
12.12.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat
kaisupyyntö asiassa The Queen vastaan Minister of Agri               g) vientimaan eläinsuojelujärjestöt ja julkinen mielipide,
culture, Fisheries and Food, ex parte: Royal Society for the              jota myös arvovaltaiset eläinlääketieteelliset lausunnot
Prevention of Cruelty to Animals ja Compassion in World                   tukevat, pitävät julmana ja moraalittomana vasikoiden
                                Farming Ltd                               vientiä kasvatettaviksi sellaiseen maahan, jossa yleisso
                                                                          pimusta ei noudateta .
                              ( Asia C-l/96 )
                                ( 96/C 46/23 )
                                                                      1 ) Voiko jäsenvaltio A tukeutua edellä mainituissa olosuh
High Court of Justice, Queen's Bench Division on pyytänyt                 teissa EY:n perustamissopimuksen 36 artiklaan ja
12.12.1995 tekemällään määräyksellä, joka on saapunut                     erityisesti siihen sisältyviin julkiseen moraaliin ja/tai
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 2.1.1 996 , Euroopan                 yleiseen järjestykseen ja/tai eläinten terveyden ja elämän
yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa The Queen vastaan                     suojelemiseen liittyviin seikkoihin perustellakseen elä
Minister of Agriculture, Fisheries and Food, ex parte: Royal              vien vasikoiden viennin rajoitukset jäsenvaltiosta A,


title: Asia C-182/14 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 19.3.2015 – Valittajana MEGA Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug ja muuna osapuolena sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 207/2009 — 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Hakemus sanamerkin MAGNEXT rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemman kansalliseksi tavaramerkiksi rekisteröidyn sanamerkin MAGNET 4 haltijan tekemä väite — Sekaannusvaara)

text:
               11.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 19.3.2015 – Valittajana MEGA Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug ja muuna osapuolena sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   (Asia C-182/14 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 207/2009 - 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Hakemus sanamerkin MAGNEXT rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemman kansalliseksi tavaramerkiksi rekisteröidyn sanamerkin MAGNET 4 haltijan tekemä väite - Sekaannusvaara))
   (2015/C 155/07)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: MEGA Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug (edustajat: Rechtsanwalt A. Nordemann ja Rechtsanwalt M. Maier)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: V. Melgar)

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin yleisen tuomioistuimen tuomion Mega Brands vastaan SMHV – Diset (MAGNEXT) (T-604/11 ja T-292/12, EU:T:2014:56) tuomiolauselman 4 kohta kumotaan.

               2)

               Asia palautetaan unionin yleiseen tuomioistuimeen.

               3)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 223, 14.7.2014.


title: Asia T-162/11: Kanne 17.3.2011 — Cofra v. SMHV — O2 (can do)

text:
               7.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 139/27

         Kanne 17.3.2011 — Cofra v. SMHV — O2 (can do)
   (Asia T-162/11)
   2011/C 139/51
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Cofra Holding AG (Zug, Sveitsi) (edustajat: K.-U. Jonas ja J. Bogatz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: O2 Holdings Ltd (Slough, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 10.1.2011 tekemän päätöksen asiassa T 242/2009-4

               —

               velvoittamaan vastaajan ja tarvittaessa vastapuolen valituslautakunnassa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: O2 Holdings Ltd

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”can do” luokkaan 9, 16, 25, 35, 36, 38 ja 43 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: sanamerkki ”CANDA” luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: väite hylätään

      Valituslautakunnan ratkaisu: valitus hylätään

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 15 artiklan ja 42 artiklan 2 kohdan sekä asetuksen (EY) N:o 2868/95 (2) 22 säännön rikkominen, koska valituslautakunta on arvioinut näyttöä, joka koskee oikeuksien voimassa pitämistä käytön perusteella, liian suppean arviointiperusteen nojalla, eikä se ole ottanut riittävästi huomioon kantajan yrityksessä vallitsevaa erityistä markkinointitilannetta. Lisäksi valituslautakunta on rikkonut asetuksen (EY) N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohtaa, koska se ei virheellisesti ole ottanut huomioon erilaisia väitteen tueksi esitetyn merkin oikeudet voimassa pitävän käytön osoittamiseksi esitettyjä asiakirjoja. Valituslautakunta on lopuksi rikkonut asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artiklan toista virkettä, koska se ei ole ilmoittanut kantajalle siitä, että sen mielestä esitetyt todisteet käytöstä eivät olleet riittäviä, eikä se ole antanut kantajalle mahdollisuutta esittää lisätodisteita suullisen käsittelyn yhteydessä.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL 2009, L 78, s. 1).

      (2)  Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13.12.1995 annettu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL 1995, L 303, s. 1)


title: Asia C-246/05: Oberster Patent und Markensenatin 9.2.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Armin Häupl vastaan Lidl Stiftung & Co KG

text:
               6.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/20

         Oberster Patent und Markensenatin 9.2.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Armin Häupl vastaan Lidl Stiftung & Co KG
   (Asia C-246/05)
   (2005/C 193/32)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Oberster Patent und Markensenat on pyytänyt 9.2.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 10.6.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Armin Häupl vastaan Lidl Stiftung & Co KG, seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Onko jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 89/104/ETY (1) 10 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että ”rekisteröintimenettelyn päättymisellä” tarkoitetaan suoja-ajan alkamisajankohtaa?

               2.

               Onko jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 89/104/ETY 12 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että tavaramerkin käyttämättä jättämiseen on olemassa hyväksyttäviä syitä, kun tavaramerkin haltijan noudattaman yritysstrategian toteuttaminen viivästyy yrityksestä riippumattomista syistä, vai pitääkö tavaramerkin haltijan muuttaa yritysstrategiaansa voidakseen käyttää tavaramerkkiään ajoissa?

      (1)  EYVL L 40, s. 1.


title: Asia C-124/05: Gerechtshof te 's-Gravenhagen 3.3.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Federatie Nederlandse Vakbeweging vastaan Staat der Nederlanden

text:
               25.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/2

         Gerechtshof te 's-Gravenhagen 3.3.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Federatie Nederlandse Vakbeweging vastaan Staat der Nederlanden
   (Asia C-124/05)
   (2005/C 155/03)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Gerechtshof te 's-Gravenhage on pyytänyt 3.3.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 16.3.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Federatie Nederlandse Vakbeweging vastaan Staat der Nederlanden seuraavaan kysymykseen:
   Onko sellainen jäsenvaltion säädös yhteisön oikeuden ja erityisesti 23.11.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/104/EY (1) 7 artiklan 2 kohdan mukainen, jossa tarjotaan mahdollisuus sopia kirjallisesti työsuhteen aikana, että työntekijälle, joka ei ole pitänyt jonakin vuonna ollenkaan vähimmäisvuosilomaansa tai on pitänyt sen vain osittain, annetaan tästä rahallinen korvaus seuraavana vuonna?
   Tämän kysymyksen osalta lähdetään siitä, että korvausta ei myönnetä työntekijän vähimmäislomaoikeuden osalta kulumassa olevana vuonna tai sitä seuraavina vuosina.

      (1)  Direktiivi 93/104/ETY on korvattu tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4 päivänä marraskuuta 2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/88/EY (EUVL L 299, 18.11.2003, s. 9).


title: Asian T-88/96 poistaminen rekisteristä

text:
N:o C 54/38         IFT                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      22.2.97
Kantaja väittää, että oikeuskäytännön mukaan henkilöstö                     Asian T-27/96 ( ] ) poistaminen rekisteristä
sääntöjen liitteen VII 5 artiklan 1 ja 2 kohdassa määrätty                                  ( 97/C 54/63 )
asettautumiskorvaus on luonteeltaan kertaluontoinen; täs
tä seuraa, että silloin kun virkamies osoittaa siirron joh                          (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
dosta asettautuneensa uuteen asuntoon, hänellä on oikeus
tähän korvaukseen, eikä hänellä tällöin ole velvollisuutta          Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
osoittaa , onko hänelle todellisuudessa aiheutunut ilmoitet        tuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 5.12.1996
tuja kuluja tai minkä suuruisia nämä kulut ovat. Kantaja            antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
katsoo, että riidanalaisella päätöksellä loukataan kyseistä         poistettu asia T-27/96 , Boubeker Maayouchi vastaan Eu
määräystä, koska päätöksessä todetaan, että hänen olisi             roopan yhteisöjen komissio .
pitänyt osoittaa, että hänelle on todellisuudessa aiheutunut
ilmoitettuja kuluja siitä , että hän siirtyi Belgiaan. Hän rii     n EYVL N:o C 133,4.5.1996 .
tauttaa lisäksi väitetyn " olettaman kulujen aiheutumatta
jäämisestä "; tämä olettama perustuu komission mukaan
pelkästään siihen, että kantajan käyttämä asunto kuuluu
hänen perheelleen. Kantaja korostaa , että tällainen oletta
ma ei sisälly mihinkään säädöstekstiin ja että se on syrjivä .
Kantajan mukaan vastaaja on käyttänyt väärin harkinta                       Asian T-88/96 (') poistaminen rekisteristä
valtaansa ja rikkonut henkilöstösääntöjen 110 artiklaa ,                                    ( 97/C 54/64 )
kun vastaaja on perusteluna sille, että kantajan on osoitet
tava hänelle todella aiheutuneen kuluja, viitannut asettau                          (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
tumiskorvauksen myöntämistä koskevien sääntöjen tulkin
nasta tehtyyn " sopimukseen ", joka on ilmeisesti komission         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tästä aiheesta tekemä yleinen henkilöstösääntöjen täytän           tuimen toisen jaoston puheenjohtajan 16.1.1997 antamalla
töönpanosäännös . Tällä säännöksellä on itse asiassa rajoi         määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
tettu liitteen VII 5 artiklaan perustuvia oikeuksia, ja se on       T-88/96 , Gisele Lienard vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                    komissio .
annettu noudattamatta tätä koskevaa menettelyä .
                                                                    (') EYVL N:o C 233 , 10.8.1996 .


title: Reference for an advisory opinion by Markedsrådet by decisions of that court of 28 October and 28 December 1994 in the case of Forbrukerombudet against Mattel Norge A/S and Mattel Scandinavia A/S (Case E-8/94)

text:
Avis juridique important

|

E1994P0008

Virallinen lehti nro C 398 , 31/12/1994 s. 0006 - 0006

TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,julistettu 16 päivänä kesäkuuta 1995,yhdistetyissä asioissa E-8/94 ja E-9/94 (Markedsrådetin neuvoa-antavaa lausuntoa koskeva pyyntö): Forbrukeombudet vastaan 1) Mattel Scandinavia A/S ja 2) Lego Norge A/S (1) (Asian tutkittavaksi ottaminen - Palvelujen vapaa liikkuvuus - Neuvoston direktiivi 89/552/ETY - Lähettävän valtion periaate - Lapsille suunnattu televisiomainonta - Kansalliset TV-yhtiöt/mainostajat - Kiertäminen - Suunnattu mainonta - Neuvoston direktiivi 84/450/ETY) (95/C 239/07)(Englannin ja norjan kielellä todistusvoimaisten oikeudenkäyntisääntöjen 27 artiklan 5 kohdan nojalla)Asioissa E-8/94 ja E-9/94: Markedsrådetin (markkinatuomioistuin), Oslo (Norja), tuomioistuimelle osoittama valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden välisen sopimuksen 34 artiklan mukainen neuvoa-antavaa lausuntoa koskeva pyyntö, joka liittyy kahteen eri vireillä olevaan menettelyyn Forbrukeombudetin ja 1) Mattel Scandinavia A/S:n, 2) Lego Norge A/S:n välillä - televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3 päivänä lokakuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/552/ETY sekä ETA-sopimuksen 11, 13 ja 36 artiklan tulkinnasta - tuomioistuin, johon kuuluivat: Bjørn Haug, presidentti, Thór Vilhjálmsson, Kurt Herndl, Sven Norberg (esittelevä tuomari) ja Gustav Bygglin, tuomareita; Karin Hökborg, kansliapäällikkö, julisti 16 päivänä kesäkuuta 1995 tuomion, jonka päätöslauselmaosa on seuraava:Televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3 päivänä lokakuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/552/ETY 2 artiklan 2 kohtaa ja 16 artiklaa, sellaisina kuin ne on sisällytetty ETA-sopimukseen, on tulkittava siten, että ne estävät määräämästä mainostajalle kieltoa, jolla tätä estetään esittämästä mainosta, joka sisältyy toisessa ETA-valtiossa toimivan kansallisen TV-yhtiön televisio-ohjelmaan, jos tämä kielto syntyy kansallisessa lainsäädännössä määrätyn erityisesti lapsille suunnattujen mainosten yleisen kiellon seurauksena.(1) EYVL N:o C 398, 31.12.1994, s. 19


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto) 21 päivänä huhtikuuta 2005, Asiassa C-25/03 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Finanzamt Bergisch Gladbach vastaan HE (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Kahden aviopuolison yhteisomistusyksikkönä, joka ei itse harjoita taloudellista toimintaa, rakennuttama asuinrakennus — Yhteisomistaja käyttää yhtä huonetta liiketoimintaan — Verovelvollinen — Vähennysoikeus — Käyttöä koskevat yksityiskohtaiset säännöt — Laskua koskevat edellytykset)

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/7

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   21 päivänä huhtikuuta 2005,
   Asiassa C-25/03 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Finanzamt Bergisch Gladbach vastaan HE (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Kahden aviopuolison yhteisomistusyksikkönä, joka ei itse harjoita taloudellista toimintaa, rakennuttama asuinrakennus - Yhteisomistaja käyttää yhtä huonetta liiketoimintaan - Verovelvollinen - Vähennysoikeus - Käyttöä koskevat yksityiskohtaiset säännöt - Laskua koskevat edellytykset)
   (2005/C 143/06)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-25/03, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 29.8.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 23.1.2003, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Finanzamt Bergisch Gladbach vastaan HE, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit R. Silva de Lapuerta, R. Schintgen (esittelevä tuomari), G. Arestis ja J. Klučka, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: hallintovirkamies K. Sztranc, on antanut 21.4.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annettua kuudetta neuvoston direktiiviä 77/388/ETY sekä sen alkuperäisessä versiossa että sellaisena, kuin se on muutettuna yhteisen arvonlisäverojärjestelmän täydentämisestä ja direktiivin 77/388 muuttamisesta verotuksellisten rajojen poistamiseksi 16.12.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/680/ETY, on tulkittava seuraavasti:

               —

               henkilö, joka ostaa tai rakennuttaa talon asuakseen siinä perheensä kanssa, toimii verovelvollisena ja hänellä siis on kuudennen direktiivin 77/388 17 artiklan mukainen vähennysoikeus, sikäli kuin hän käyttää yhtä tämän rakennuksen huonetta työhuoneenaan harjoittaakseen saman direktiivin 2 ja 4 artiklassa tarkoitettua taloudellista toimintaa, vaikka tämä tapahtuisi sivutoimisesti, ja sikäli kuin hän lukee rakennuksen tämän osan liikeomaisuuteensa

               —

               kun avioliittoon perustuva yhteisomistusyksikkö, joka ei ole oikeushenkilö ja joka ei itse harjoita kuudennessa direktiivissä 77/388 tarkoitettua taloudellista toimintaa, tilaa investointihyödykkeen, kyseisen yhteisomistusyksikön muodostavia yhteisomistajia on pidettävä suorituksen vastaanottajina tätä direktiiviä sovellettaessa

               —

               kun avioaviopuolisot ostavat avioliittoon perustuvana yhteisomistusyksikkönä investointihyödykkeen, jonka osaa toinen yhteisomistajana oleva aviopuoliso käyttää yksinomaisesti liiketoimintaan, tällä on vähennysoikeus sen ostohintaan sisältyvän kokonaisarvonlisäveron osalta, joka sisältyy hänen liiketoimintaansa käyttämään hyödykkeen osaan, sikäli kuin vähennetty määrä ei ylitä verovelvollisella kyseisen hyödykkeen yhteisomistuksesta olevan osuuden määrää

               —

               kuudennen direktiivin 77/388 18 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja sen 22 artiklan 3 kohdassa ei edellytetä, että vähennysoikeuden käyttämiseksi pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa verovelvollisella on oltava hänen nimissään oleva lasku, josta ilmenee hänen osuuttaan yhteisomistusyksiköstä vastaava määrä hinnasta ja arvonlisäverosta. Lasku, joka on annettu erotuksetta yhteisomistajina oleville aviopuolisoille tällaista jaottelua tekemättä, on tämän osalta riittävä.

      (1)  EUVL C 70, 22.3.2003.


title: Asia C-131/01: Euroopan yhteisöjen komission 21.3.2001 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 150/16                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         19.5.2001
Euroopan yhteisöjen komission 21.3.2001 Ranskan tasa-                     vaarallisten aineiden tai Ranskan tasavallan kannalta merkityk-
                 valtaa vastaan nostama kanne                             sellisten 99 ensisijaisen aineen aiheuttaman pilaamisen ehkäi-
                                                                          semiseksi eikä niissä ole asetettu määräaikaa täytäntöönpanol-
                                                                          le. Samaan aikaan, ja ottaen huomioon myös myös myöhempi
                          (Asia C-130/01)                                 kirjeenvaihto, ilmoitetut ”pääasiallisten teollisuuspäästöjen
                                                                          poistumista koskevat paikallisohjelmat” eivät ole täsmällisiä,
                                                                          eivät sisällä aikatauluja tai määräaikoja eivätkä kata koko
                          (2001/C 150/30)                                 Ranskan aluetta.
                                                                          Komissio katsoo sellaisten oikeussäännösten osalta, jotka
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.3.2001 Euroo-                 koskevat etukäteen annettavan luvan ehtoja ja siihen liittyviä
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa                päästönormeja, että niin tärkeä kuin vaarallisten aineiden
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat G. Valero Jordana ja                   päästöjä koskeva etukäteiseen lupaan perustuva järjestelmä
J. Adda, prosessiosoite Luxemburgissa.                                    onkin, se ei tee direktiivin 7 artiklan mukaisia ohjelmia
                                                                          tarpeettomiksi.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-            Mitä taas tulee sellaisten vesien laatutavoitteisiin, joihin pääste-
tuin                                                                      tään luetteloon II kuuluvia aineita, Ranskan tasavallan viran-
                                                                          omaiset ovat aina vain selvemmin ilmaisseet kirjeenvaihdos-
                                                                          saan vastustavansa tällaisten tavoitteiden täytäntöönpanoa.
–     toteaa, ettei Ranskan tasavalta ole noudattanut EY:n                Ilmoitettujen toimien osalta ainoat Ranskan hallituksen kir-
      perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se              jeenvaihdossaan mainitsemat laatutavoitteet koskevat virtaavia
      on direktiivin 76/464/ETY (1) 7 artiklan vastaisesti jättänyt       vesiä, mutta eivät sisämaan järviä, aluevesiä tai rannikkovesiä.
      vahvistamatta vesien pilaamisen vähentämiseksi tarkoite-            Mainitut tavoitteet eivät myöskään ole riittävän täsmällisiä
      tut sellaiset ohjelmat, jotka sisältävät laatutavoitteet liit-      direktiivin 7 artiklan edellyttämällä tavalla.
      teessä luetelluille 99 vaaralliselle aineelle ja koska se on
      jättänyt ilmoittamatta yhteenvedonomaisesti komissiolle
      nämä ohjelmat ja tulokset niiden toteuttamisesta                    (1) Tiettyjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten aine-
                                                                              iden aiheuttamasta pilaantumisesta 4 päivänä toukokuuta 1976
                                                                              annettu neuvoston direktiivi 76/464/ETY (EYVL L 129,
–     velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-                  18.5.1976, s. 23).
      tikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          Euroopan yhteisöjen komission 21.3.2001 Italian tasaval-
Vaikka Ranskan tasavallan hallitus onkin ilmoittanut joitakin
                                                                                taa vastaan nostama kanne
toimia direktiivin 7 artiklan 1 kohdan mukaisina kansallisina
ohjelmina, se riitauttaa aina vain selvemmin kirjeenvaihdos-
saan velvollisuuden panna täytäntöön direktiivin 7 artiklan                                         (Asia C-131/01)
mukaisia sellaisia pilaamisen vähentämistä koskevia ohjelmia,
joissa on laatutavoitteet direktiivin luetteloon II kuuluville                                      (2001/C 150/31)
aineille. Siitä huolimatta, että Ranskan tasavalta on pannut
täytäntöön joitakin toimia, jotka koskevat vaarallisten aineiden
aiheuttaman pilaamisen ehkäisemistä, näillä ei kuitenkaan                 Euroopan yhteisöjen komissio on 21.3.2001 nostanut kanteen
sovelleta virheettömästi direktiivin 76/464/ETY 7 artiklaa                Italian tasavaltaa vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
sellaisten ohjelmien täytäntöönpanon osalta, jotka koskevat               messa. Kantajan asiamiehinä ovat Bernard Mongin ja roberto
luetteloon II kuuluvien aineiden aiheuttaman pilaamisen vä-               Amorosi.
hentämistä ja joissa on laatutavoite sellaisia vesiä varten, joihin
tehdään näitä aineita sisältäviä päästöjä.                                Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                          tuin
Ranskan tasavalta on ilmoittanut ohjelmien vahvistamisen                  –     toteaa, että koska Italian pitää voimassa lainsäädäntöä,
osalta vuonna 1991 sellaisen ”kansallisen ohjelman”, joka                       jossa edellytetään, että muissa jäsenvaltioissa asuvat pa-
sisältää erinäisiä keskenään yhteensovittamattomia toimia,                      tenttiasiamiehet on merkittävä Italiassa pidettävään pa-
mutta ei tavoitteita eikä kokonaisaikataulua. Tämän ohjelman                    tenttiasiamiehiä koskevaan luetteloon ja että heidän on
sisältämät ”alakohtaiset ohjelmat” ovat todellisuudessa selvitys                asuttava Italiassa taikka että heillä on oltava kiinteä
sellaisista sovellettavista (tai vain suunnitelluista) oikeussään-              toimipaikka Italiassa voidakseen hoitaa toimeksiantoja
nöistä, jotka koskevat ympäristönsuojelua varten luokitelluista                 patenttivirastossa, se on jättänyt noudattamatta sille pal-
laitoksista annettua kansallista lainsäädäntöä; ne eivät sisällä                velujen vapaata tarjoamista koskevissa EY:n perustamisso-
suunnitelmia ja konkreettisia tavoitteita luetteloon II kuuluvien               pimuksen 49-55 artiklassa asetetut velvollisuudet.
 ---pagebreak--- 19.5.2001                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 150/17
–    velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-             komissio. Valittajan edustajana on asianajaja Francandrea
     kulut.                                                               Venuto, Busto Arsizio, ja prosessiosoite Luxemburgissa on
                                                                          asianajotoimisto Kronshagen, rue Marie Adélaïde nro 22.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
a)   Italian 29.6.1939 annetun regio decreton nro 1127
     94 artiklassa kielletään toisissa jäsenvaltioissa säännön-
                                                                          –     kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen vali-
     mukaisesti toimintaansa harjoittavia teollisoikeuksia hoi-
                                                                                tuksenalaisen määräyksen kokonaisuudessaan
     tavia patenttiasiamiehiä hoitamasta satunnaisesti ja väliai-
     kaisesti asiakkaidensa toimeksiantoja kyseisessä viras-
     tossa, jos heitä ei ole merkitty Italiassa tässä tarkoituksessa            –     toteaa, että kyseinen määräyksellä rikotaan ensim-
     pidettävään luetteloon.                                                          mäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyk-
                                                                                sen II osastossa olevaa 111 artiklaa ja määrää kaikki
     Komission katsoo, että edellä kuvattu menettely on                               tästä aiheutuvat seuraamukset
     ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen 49 artiklan
     kanssa ja että vaikka onkin totta, että harmonisoinnin
     puuttuessa jäsenvaltioilla on edelleenkin periaatteessa                    –     joka tapauksessa hylkää komission ensimmäisen
     oikeus määrittää tietyn ammatti- tai liiketoiminnan har-                         oikeusasteen tuomioistuimessa esittämän vanhentu-
     joittamisedellytykset, tämä ei vaikuta siihen, että niiden                       misajan päättymistä koskevan väitteen
     on noudatettava perustamissopimuksessa määrättyjä va-
     pauksia ja erityisesti sen 49 artiklassa määrättyä vapautta.
                                                                                –     toteaa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
b)   Italian decreto ministerialen nro 342/95 2 §:ssä on                              messa asiassa T-124/99 nostettu kanne voidaan
     sittemmin säädetty, että jotta henkilö voitaisiin merkitä                        ottaa tutkittavaksi
     niitä patenttiasiamiehiä koskevaan luetteloon, joilla on
     oikeus toimia Italiassa, hänen on asuttava Italiassa tai
                                                                          –     hyväksyy kaikki valittajan ensimmäisen oikeusasteen tuo-
     hänellä on oltava siellä kiinteä toimipaikka, paitsi jos kyse
                                                                                mioistuimessa esittämät vaatimukset
     on sellaisen jäsenvaltion kansalaisesta, joka hyväksyy
     Italian kansalaisten merkitsemisen vastaavaan luetteloon
     ilman tällaisia edellytyksiä.                                              –     toteaa, että Euratom on Euratomin perustamissopi-
                                                                                muksen 188 artiklan 2 kohdan nojalla vastuussa
     On selvää, että asiamiehen, joka aikoo hoitaa yksittäisen                        valittajan tuossa kanteessa esittämillä perusteilla,
     asian Italiassa, on hyvin vaikea äkkiseltään perustaa                            jotka valittaja uudistaa nyt kokonaisuudessaan
     kiinteää toimipaikkaa kyseiseen maahan. Hänen on siis
     luovuttava asian hoitamisesta ja tämä on myös sellainen
     seikka, jolla nyt esillä olevassa asiassa estetään palvelujen              –     velvoittaa näin ollen Euratomin, edustajanaan Eu-
     vapaa tarjoaminen.                                                               roopan yhteisöjen komissio, maksamaan vastaaja
                                                                                Autosalone Ispra Snc dei Fratelli Rossin laillisille
                                                                                edustajille pääomana 1 245 000 000 Italian liiran
                                                                                suuruisen määrän revalvaatiokorotuksineen, sille to-
                                                                                siasialliseen maksupäivään asti laskettavine korkoi-
                                                                                neen, tai tuomioistuimen päättämän muun määrän
                                                                                –     velvoittaa vastapuolen korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                                kulut molemmissa oikeusasteissa
Autosalone Ispra Snc dei Fratelli Rossin 23.3.2001 tekemä
valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimen toisen jaoston 17.1.2001 antamasta mää-                          –     määrää välitoimena, että valittajan ensimmäisen
räyksestä asiassa T-124/99, Autosalone Ispra Snc dei                                  oikeusasteen tuomioistuimessa esittämät välitoimi-
   Fratelli Rossi vastaan Euroopan yhteisöjen komissio                                vaatimukset hyväksytään.
                         (Asia C-136/01 P)
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                          (2001/C 150/32)
Autosalone Ispra Snc dei Fratelli Rossi on valittanut 23.3.2001           Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen                   men valituksenalaista määräystä rasittavat seuraavat virheet:
ensimäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston
17.1.2001 antamasta määräyksestä asiassa T-124/99, Autosa-
lone Ispra Snc dei Fratelli Rossi vastaan Euroopan yhteisöjen             –     julkisasiamiestä ei ole kuultu


title: Asia T-207/16 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 8.5.2017 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Julkiset hankinnat — Poissulkemisvaroitus — Tarkistusilmoitus — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               17.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 231/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 8.5.2017 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis v. komissio
   (Asia T-207/16 R)
   ((Väliaikainen oikeussuoja - Julkiset hankinnat - Poissulkemisvaroitus - Tarkistusilmoitus - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty))
   (2017/C 231/29)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Thessaloniki, Kreikka) (edustaja: asianajaja V. Christianos)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Delaude ja A. Katsimerou)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 278 ja SEUT 279 artiklaan perustuva vaatimus, jolla vaaditaan keskeyttämään sellaisen päätöksen täytäntöönpano, jolla kantaja on yleisesti suljettu hankintamenettelyn ulkopuolelle, ja sellaisten päätösten täytäntöönpano, joilla kantaja on kirjattu ennakkovaroitusjärjestelmään, varhaishavaintajärjestelmään ja poissulkemisjärjestelmään.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-215/99: Landesgericht Feldkirchin, työ-ja sosiaaliasioita käsittelevänä tuomioistuimena, 16.3.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Friedrich Jauch ja Pensionsversicherungsanstalt der Arbeiter

text:
7.8.1999                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 226/23
Landesgericht Feldkirchin, työ-ja sosiaaliasioita käsitte-                   vanhentumisaika ulotetaan kyseisessä 11 §:ssä taannehti-
levänä        tuomioistuimena,        16.3.1999      tekemällään             vasti koskemaan perusteettomasti kannettuja veroja ja
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa                           maksuja, kun sitä vastoin kyseisen 13 §:n 2 momentin
Friedrich Jauch ja Pensionsversicherungsanstalt der Ar-                      mukaan tätä vanhentumisaikaa sovelletaan nimenomaan
                               beiter                                        ainoastaan ”perusteettomasti kannettujen verojen ja mak-
                                                                             sujen palauttamiseen”, ja onko sekä niiden henkilöiden,
                          (Asia C-215/99)                                    joita asia koskee, että tuomioistuinten on tulkittava tätä
                                                                             vanhentumisaikaa tällä tavoin?
                         (1999/C 226/37)                                     Seuraako oikeusvarmuuden periaatteesta, että kansallinen
                                                                             tuomioistuin voi taannehtivasti soveltaa vanhentumisaikaa
Landesgericht Feldkirch työ- ja sosiaaliasioita käsittelevänä                sellaisen säännöksen perusteella, jota siinä olevien ilmaus-
tuomioistuimena on pyytänyt 16.3.1999 tekemällään                            ten normaalin merkityksen perusteella ei voitaisi soveltaa
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen                      asiassa?
kirjaamoon 7.6.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
asiassa Friedrich Jauch ja Pensionsversicherungsanstalt der             2. Onko direktiivin 69/335/ETY (2) 10 artiklaa ja 12 artiklan
Arbeiter ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:                            1 kohdan e alakohtaa tulkittava siten, että niiden vastaista
                                                                             on lain nro 448/98 11 §:n 1 ja 2 momentin mukainen
Onko tällä hetkellä voimassaoleva Bundespflegegeldgesetz                     kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään taannehtivasti,
(BGBI nro 110/1993, Itävallan hoitoetuuslaki, jäljempänä                     että palautettaessa perusteettomasti maksettua vuosittaista
BPGG) sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alu-                arviomääräistä yritysrekisteriin (aiemmin tuomioistuinten
eella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheen-              kanslioissa pidetty rekisteri) merkitsemisestä kannettua
jäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 (1) annetun neuvoston                   rekisteröintimaksua, joka perittiin yhtiön rekisteröitävistä
asetuksen (ETY) N:o 1408/71 vastainen, kun siinä edellytetään,               asiakirjoista, joista kustakin kaikki yhtiöt olivat jo maksa-
että hoitoa tarvitsevan henkilön tavanomainen asuinpaikka on                 neet kansallisessa lainsäädännössä säädetyn maksun, palau-
Itävallassa?                                                                 tettavista määristä tehdään tiettyjä vähennyksiä?
                                                                             Voiko kansallinen lainsäätäjä edellä mainittu direktiivi
(1) EYVL 1971 L 149, s. 2.                                                   huomioon ottaen säätää taannehtivasti tulkinnallisella lail-
                                                                             la, että jo perityt verot kannetaan uudelleen?
                                                                        (1) Kok. 1988, s. 3249.
                                                                        (2) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.
Tribunale di Milanon (sezione I civile) 15.5.1999 te-
kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
asiassa Riccardo Prisco vastaan Amministrazione delle
                       Finanze dello Stato
                         (Asiat C-216/99)
                                                                        Euroopan yhteisöjen komission 8.6.1999 Belgian kunin-
                         (1999/C 226/38)                                                gaskuntaa vastaan nostama kanne
Tribunale di Milano (sezione I civile) on pyytänyt 15.5.1999
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-                                          (Asia C-217/99)
mioistuimen kirjaamoon 7.7.1999, Euroopan yhteisöjen tuo-
mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Riccardo Prisco vas-                                       (1999/C 226/39)
taan Amministrazione delle Finanze dello Stato seuraaviin
kysymyksiin:
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 8.6.1999 Euroo-
1. Onko oikeusvarmuuden ja yksityisten suojelun periaattei-             pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas-
     den – joiden mukaan, kuten yhteisöjen tuomioistuimen               kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen neuvo-
     asiassa 257/86 (1) 21.6.1988 antamasta tuomiosta ilmenee,          nantaja Hendrik van Lier, prosessiosoite Luxemburgissa c/o
     jäsenvaltioiden yhteisön oikeuden perusteella toteuttamien         Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
     toimenpiteiden on oltava yksiselitteisiä siten, että henkilöt,
     joita toimenpide koskee, voivat saada selvän ja tarkan
     tiedon oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan ja puolustaa           Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
     oikeuksiansa, ja siten, että kansalliset tuomioistuimet voi-       tuin
     vat valvoa toimenpiteen noudattamista – sekä yhteisön
     suhteellisuusperiaatteen mukaista menettely, jossa jäsen-          –    toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut
     valtio säätää sellaisista kansallisista vanhentumisajoista,             Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 28 artiklan
     jollaisista on kyse 23.12.1998 annetun lain nro 448 11                  (aiempi 30 artikla) ja sitä seuraavien artiklojen mukaisia
     §:ssä ja asetuksen nro 641/72 13 §:n 2 momentissa,                      velvoitteitaan, koska se on säätänyt ravintoaineiden ja
     kun otetaan huomioon, että kolmen vuoden pituinen                       sellaisten elintarvikkeiden, joihin on lisätty ravintoaineita,-


title: Asia T-103/99: Associazione delle Cantine sociali veneten 27.4.1999 Euroopan oikeusasiamiestä ja Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne

text:
17.7.1999                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 204/39
Associazione delle Cantine sociali veneten 27.4.1999                     Kantaja korostaa tämän osalta, että yleisön oikeudesta saada
Euroopan oikeusasiamiestä ja Euroopan parlamenttia vas-                  tietoja komission asiakirjoista tehdyn päätöksen mukaan oi-
                       taan nostama kanne                                keusasiamiehelle tehtävä kantelu on yksi ”muutoksenhaku-
                                                                         mahdollisuus” sellaisesta toimesta, jolla yhteisöjen toimielin
                                                                         on hylännyt oikeuden saada tutustua asiakirjaan. Oikeusasia-
                          (Asia T-103/99)                                miehen toimintaa ei näin ollen voida rinnastaa pelkkään
                                                                         suositukseen tai jonkin toisen toimielimen lausuntoon.
                          (1999/C 204/96)
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Associazione delle Cantine sociali venete on nostanut
27.4.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan oikeusasiamiestä ja Eu-
roopan parlamenttia vastaan. Kantajan edustajina ovat
asianajajat Ivone Cacciavillani ja Antonio Cimino, Venetsia ja           Natalia Martinez Paramon ym. 12.5.1999 Euroopan yh-
Padova, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto                        teisöjen komissiota vastaan nostama kanne
Alain Lorang, 51 rue Albert I.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                        (Asia T-117/99)
–    toteaa, että Euroopan oikeusasiamies on toiminut lainvas-                                    (1999/C 204/97)
     taisesti laiminlyödessään EY:n perustamissopimuksen 175
     artiklassa tarkoitetulla tavalla ryhtyä toimiin kantajan mm.
     3.6.1997 päivätyn pyynnön (joka on saapunut 9.6.1997)
     johdosta; kyseinen pyyntö koski sitä, että EY:n komissio                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
     oli kieltänyt kantajalta oikeuden tutustua tiettyihin asiakir-
     joihin,
                                                                         Natalia Martinez Paramo, Jean-Marc Venineaux ja Marc Luyckx,
–    velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                kotipaikka Bryssel, Ron Moys, kotipaikka Kent (Yhdistynyt
                                                                         kuningaskunta), Ines Van Lierde, Jean-Paul Richard, Richard
                                                                         Harding, Myrian Izquierdo, Helmut Weber, Mairead Buckley,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Anna Sodro, Jean-Martial Marenne, Lutwin Walter Marchand ja
                                                                         Carmelo Calamia, kotipaikka Bryssel, Anastassia Vakalopoulo,
                                                                         kotipaikka Luxemburg, Luigi Malinconico, Thérèse Nibelle,
Kantajana oleva yhdistys on riitauttanut sen, että Euroopan              Michael Horgan, Maria Jadot, Kader Chaffi ja Hervé Lefeuvre,
oikeusasiamies ei ole hyväksynyt kantajan vaatimusta, jonka              kotipaikka Bryssel, Marcello Magliulo, kotipaikka Longwy
mukaan oikeusasiamiehen olisi puututtava siihen, että komis-             (Ranska), Bernard Bertrand, Marc-Ivan Miot, Catherine Clo-
sio ei ole antanut kantajalle oikeutta tutustua asiakirjoihin,           quette, Nicola Pellegrino ja Vassiliki Pechlivanido, kotipaikka
jotka koskevat komission menettelyä sen tehdessä ”pakollista             Bryssel, sekä Barry Stephen Magee, kotipaikka Gonderange
tislausta” koskevan päätöksen.                                           (Luxemburg), ovat nostaneet 12.5.1999 Euroopan yhteisöjen
                                                                         ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
Kantaja vetoaa väitteidensä tueksi siihen, että                          kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien
                                                                         edustaja on asianajaja Eric Boigelot, Bryssel, ja prosessiosoite
–    oikeusasiamiehen tehtävien hoitamista koskevasta oh-                Luxemburgissa asianajotoimisto Louis Schiltz, 2 rue du Fort
     jesäännöstä ja hänen tehtäviensä hoitamista koskevista              Rheinsheim.
     yleisistä ehdoista 9 päivänä maaliskuuta 1994 tehdyn
     Euroopan parlamentin päätöksen 94/262/EHTY, EY, Eura-
     tom 3 artiklaa,
                                                                         Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
–    EY:n perustamissopimuksen 138 e artiklaa, ja
                                                                         –    kumoaa sisäisen kilpailun COM/T/A/2/98, joka on järjes-
–    yleisön oikeudesta saada tietoja komission asiakirjoista                 tetty johtavien hallintovirkamiesten, hallintovirkamiesten
     8 päivänä helmikuuta 1994 tehtyä komission päätöstä                      ja apulaishallintovirkamiesten varallaololuettelon laatimi-
     94/90/EHTY, EY, Euratom on rikottu.                                      seksi ura-alueen A väliaikaisten toimihenkilöiden vakinais-
                                                                              tamista varten, menettelyn ja kokeet,
Se toteaa tämän osalta erityisesti, että esillä olevassa asiassa
oikeusasiamies ei ole hoitanut tehtäviään ja huolimatta siitä,           –    kumoaa sisäisen kilpailun COM/T/B/2/98, joka on järjestet-
että asiassa on kulunut jo pitkä aika ja että kantaja on lähettänyt           ty johtavien hallintoavustajien, hallintoavustajien ja apu-
vaatimuskirjeen, johon ei ole edes vastattu, oikeusasiamies ei                laishallintoavustajien varallaololuettelon laatimiseksi ura-
ole tehnyt yhtään toimivaltaansa kuuluvaa päätöstä ja/tai                     alueen B väliaikaisten toimihenkilöiden vakinaistamista
ehdotusta, joita kantaja oli pyytänyt.                                        varten, menettelyn ja kokeet,


title: Asia T-344/17: Kanne 31.5.2017 – Latam Airlines Group ja Lan Cargo v. komissio

text:
               24.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/65

         Kanne 31.5.2017 – Latam Airlines Group ja Lan Cargo v. komissio
   (Asia T-344/17)
   (2017/C 239/77)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Latam Airlines Group SA (Santiago de Chile, Chile) ja Lan Cargo SA (Santiago de Chile) (edustajat: barrister B. Hartnett, asianajaja O. Geiss ja solicitor W. Sparks)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 101 artiklan, ETA-sopimuksen 53 artiklan ja Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen lentoliikenteestä tehdyn sopimuksen 8 artiklan mukaisesta menettelystä (asia AT.39258 – Lentorahti) 17.3.2017 annetun komission päätöksen C(2017) 1742 final kantajia koskevilta osin;

               —

               lisäksi tai vaihtoehtoisesti alentamaan kantajille määrättyjen sakkojen määrää; ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat seitsemään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio teki tosiseikkoja koskevia virheitä ja oikeudellisia virheitä, kun se tulkitsi virheellisesti kantajia vastaa esitettyä todisteita, sovelsi virheellisesti SEUT 101 artiklaa, ETA-sopimuksen 53 artiklaa sekä Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen lentoliikenteestä tehdyn sopimuksen 8 artiklaa eikä esittänyt asianmukaisia perusteluja todetessaan kantajien olevan vastuussa kilpailusääntöjen rikkomisesta siltä osin kuin se liittyy turvallisuuslisään ja komissioiden maksamatta jättämiseen.

                           —

                           Kantajat väittävät, että komissio on väärässä katsoessaan, että kantajat tiesivät kilpailunvastaisesta käyttäytymisestä turvallisuuslisän ja komissioiden maksamatta jättämisen osalta.

                           —

                           Lisäksi kantajat väittävät, että nämä väitetyn yhtenä kokonaisuutena pidettävän ja jatketun kilpailusääntöjen rikkomisen osatekijät eivät ole erotettavissa rikkomisen muodostamasta kokonaisuudesta, minkä vuoksi riidanalainen päätös on kumottava kokonaisuudessaan.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan komissio teki tosiseikkoja koskevia virheitä ja oikeudellisia virheitä, kun se tulkitsi virheellisesti kantajia vastaan esitettyä selvitysaineistoa, sovelsi virheellisesti merkityksellisiä säännöksiä eikä esittänyt asianmukaisia perusteluja todetessaan kantajien osallistuneen polttoainelisää koskevaan kilpailusääntöjen rikkomiseen.

                           —

                           Kantajat väittävät, ettei komissio osoittanut edellytetyllä tavalla, että kantajat olivat osallistuneet väitettyyn kilpailusääntöjen rikkomiseen siltä osin kuin kyseinen rikkominen koskee polttoainelisää.

                           —

                           Kantajat väittävät lisäksi, etteivät ne voineet olla tietoisia väitetystä kartellista sillä perusteella, että ne ottivat vastaan lehdistötiedotteita.

                           —

                           Lopuksi kantajat väittävät, ettei niiden yhteydenpidosta lentoliikenteen harjoittajiin esitetyillä rajallisilla todisteilla voida osoittaa minkäänlaista kilpailunvastaista käyttäytymistä kantajien taholta tai osoittaa, että ne tiesivät muiden lentoliikenteen harjoittajien kilpailunvastaisesta käyttäytymisestä taikka olisivat voineet ennakoida sen.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan komissio teki ilmeisiä tosiseikkoja koskevia virheitä ja oikeudellisia virheitä, kun se totesi, että kantajat ovat vastuussa kilpailusääntöjen rikkomisesta riidanalaisen päätöksen 1 artiklan 1 kohdassa, 1 artiklan 3 kohdassa ja 1 artiklan 4 kohdassa yksilöidyillä reiteillä, eikä esittänyt asianmukaisia perusteluja.

                           —

                           Kantajat väittävät, että komissio virheellisesti sisällytti kantajat riidanalaisen päätöksen 1 artiklan 1 kohdassa, 1 artiklan 3 kohdassa ja 1 artiklan 4 kohdassa toteamiinsa kilpailusääntöjen rikkomisesta vastuussa oleviin tahoihin, sillä vanhentumisaika oli umpeutunut.

                           —

                           Kantajat väittävät lisäksi, ettei komissiolla ole toimivaltaa, jotta se voisi todeta kantajien olevan vastuussa SEUT 101 artiklan rikkomisesta Euroopan talousalueen sisäisillä reiteillä ennen 1.5.2004 tai ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkomisesta ennen 19.5.2005.

                           —

                           Kantajat väittävät myös, ettei komissiolla ole toimivaltaa, jotta se voisi todeta kantajien olevan vastuussa kilpailusääntöjen rikkomisesta unionin ja Sveitsin välisillä reiteillä.

                           —

                           Lopuksi kantajat väittävät, että komission toteamuksilla loukataan ne bis in idem -periaatetta.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan komissio teki ilmeisiä tosiseikkoja koskevia virheitä ja oikeudellisia virheitä, kun se totesi väitetyn kartellin olemassaolon, eikä esittänyt asianmukaisia perusteluja.

                           —

                           Kantajat väittävät, että komission toteamusta, jonka mukaan kantajat osallistuivat väitettyyn kartelliin, rasittaa todisteiden puuttuminen.

                           —

                           Lisäksi kantajat väittävät, että tämä toteamus perustuu virheelliselle olettamalle siitä, että kilpailusääntöjen rikkominen vaikutti kaikkiin reitteihin.

                           —

                           Kantajat väittävät lisäksi, että tämän toteamus ylittää komission toimivallan rajat ja johtaa epäselvyyteen väitetyn kilpailusääntöjenrikkomisen maantieteellisestä laajuudesta.

                           —

                           Lopuksi kantajat väittävät, että tämä toteamus johtaa ristiriitaisuuksiin perustelujen ja päätösosan välillä sen tarkoituksen osalta, eivätkä kantajat voi saada siitä selville väitetyn kilpailusääntöjen rikkomisen laajuutta ja luonnetta.

               5)

               Viides kanneperuste, jonka mukaan komissio teki ilmeisiä tosiseikkoja koskevia virheitä ja oikeudellisia virheitä, kun se totesi, että väitettyä kilpailusääntöjen rikkomista on pidettävä yhtenä kokonaisuutena pidettävänä ja jatkettuna rikkomisena, eikä esittänyt toteamukselleen asianmukaisia perusteluja.

                           —

                           Kantajat väittävät, että kyseisellä käyttäytymisellä ei pyritty yhteen ja samaan kilpailunvastaiseen tarkoitukseen.

                           —

                           Kantajat väittävät lisäksi, ettei kyseinen käyttäytyminen koskenut yhtä tuotetta tai palvelua.

                           —

                           Kantajat väittävät lisäksi, ettei kyseinen käyttäytyminen koskenut samaa yritystä.

                           —

                           Kantajien mukaan väitetty kilpailusääntöjen rikkominen ei myöskään ollut luonteeltaan yhtenäinen.

                           —

                           Kantajat väittävät, ettei väitetyn kilpailusääntöjen rikkomisen osatekijöitä käsitelty rinnakkain.

                           —

                           Lopuksi kantajat väittävät, että komissio esitti riittämättömät todisteet eikä tehnyt SEUT 101 artiklan 3 kohdan mukaista analyysiä komissioiden maksamatta jättämisen osalta.

               6)

               Kuudes kanneperuste, jonka mukaan komissio loukkasi kantajien puolustautumisoikeuksia eikä esittänyt asianmukaisia perusteluja.

                           —

                           Kantajat väittävät, etteivät ne voineet ottaa kantaa komission toteamukseen, jonka mukaan kantajat tiesivät turvallisuuslisään ja komissioiden maksamatta jättämiseen liittyvästä kilpailusääntöjen rikkomisesta.

                           —

                           Kantajat väittivät lisäksi, että komission väitetyn kartellin olemassaoloa koskevan toteamuksen tueksi esitettiin uusia väitteitä.

                           —

                           Kantajat väittävät lisäksi, että komissio tukeutuu niitä vastaan sellaisiin todisteisiin, joita ei voida hyväksyä.

                           —

                           Lisäksi kantajat väittävät, että ristiriitaisuudet riidanalaisen päätöksen perustelujen ja päätösosan välillä johtavat siihen, että perustelut ovat virheelliset.

                           —

                           Lopuksi kantajat väittävät, etteivät ne voineet esittää näkemyksiään päätöksestä lopettaa tutkimukset 13 lentoliikenteen harjoittajan ja kolmen kilpailusääntöjen rikkomisen osatekijän osalta väitetiedoksiannon antamisen jälkeen, eikä komissio perustellut sitä, miksi se näin teki.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, jonka mukaan komissio teki oikeudellisia virheitä ja tosiseikkoja koskevia virheitä laskiessaan kantajien sakkoja, eikä esittänyt asianmukaisia perusteluja.

                           —

                           Kantajat vetoavat siihen, ettei lopullisten hintojen yhteensovittamista eroteltu rajallisten hintatekijöiden yhteensovittamisesta.

                           —

                           Kantajat väittävät lisäksi, ettei adressaattien rajoitettua yhteenlaskettua markkinaosuutta eikä toimialan sääntelyyn perustuvia vaatimuksia otettu huomioon.

                           —

                           Lisäksi kantajat väittävät, että kohteli niiden käyttäytymistä samalla tavoin kuin muiden adressaattien – mukaan lukien ns. ydinryhmä – selvästi vakavampaa käyttäytymistä.

                           —

                           Lopuksi kantajat väittävät, ettei sitä, että niiden osallistuminen kilpailusääntöjen rikkomiseen oli rajoitetumpaa suhteessa muihin sellaisiin adressaatteihin, joiden sakkoja myös alennettiin lieventävien asianhaarojen perusteella.


title: Asia T-484/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.11.2011 — McLoughney v. SMHV — Kern (Powerball) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin Powerball rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi rekisteröimätön sanamerkki POWERBALL — Suhteelliset hylkäysperusteet — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 3 ja 4 kohta)

text:
               7.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/13

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.11.2011 — McLoughney v. SMHV — Kern (Powerball)
   (Asia T-484/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin Powerball rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi rekisteröimätön sanamerkki POWERBALL - Suhteelliset hylkäysperusteet - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 3 ja 4 kohta)
   2012/C 6/20
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Rory McLoughney (Thurles, Irlanti) (edustaja: solicitor J. Stratford Lysandrides)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: S. Schäffner)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Ernst Kern (Zahling, Saksa)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 30.9.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 1547/2006-4), joka koskee Rory McLoughneyn ja Ernst Kernin välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Rory McLoughney velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 37, 13.2.2010.


title: Asia T-179/02: Jan Pflugradtin 12.6.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
24.8.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 202/31
–     määrää henkilöstösääntöjen 73 artiklan mukaisesi myön-            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      nettävälle pääomalle 5,75 prosentin suuruisen viivästys-
      koron, jota peritään 26.1.1988 eli onnettomuuspäivästä            –     toteaa pätemättömäksi kantajasta tehdyn arvioinnin vuo-
      alkaen;                                                                 delta 2001 (ECB Performance Appraisal 2001);
–     määrää siitä aineettomasta ja aineellisesta vahingosta,
      jota kantajalle on aiheutunut riidanalaisesta päätöksestä,        –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      maksettavaksi vahingonkorvausta, jonka suuruudeksi on
      väliaikaisesti arvioitu 138 358,88 EUR sillä varauksella,
      että tätä määrää voidaan korottaa aineellisen vahingon
      osalta ja että aineettoman vahingon perusteella määrättä-         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      vä korvaus arvioidaan kohtuuden mukaan.
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.              Kantaja on vastaajan virkamies, joka vaatii kantajasta vuodelta
                                                                        2001 tehdyn arvioinnin. Hän katsoo, että on kyse raskauttavas-
                                                                        ta toimenpiteestä häntä kohtaan, koska vastaaja ei ole arvios-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     saan rajoittunut tarkastelemaan kantajan työsuorituksia. Arvi-
                                                                        ointi perustuu kantajan mukaan pikemminkin tosiseikkaole-
                                                                        tuksiin, jotka kantaja riitauttaa, ja jotka vaarantavat kantajan
Niiden vammojen perusteella, joita kantaja sai synnyttäessään           ammatillisen etenemisen.
vuonna 1988, vastaaja on yhtäältä katsonut, etteivät nämä
vammat olleet tapaturman aiheuttamia, ja toisaalta todennut,
että kantaja oli pysyvästi täysin työkyvytön, minkä vuoksi hän          Kantaja väittää, että vastaaja ei saa tietosuojasyistä käyttää
ei voinut työskennellä.                                                 arvioinnissa sähköisesti kerättyjä tietoja ja että näihin tietoihin
                                                                        perustuva arviointi on jo tästä syystä pätemätön. Lisäksi
Kantaja vetoaa uuteen tosiseikkaan, minkä johdosta hänen uusi           arviointi on todettava pätemättömäksi siitä syystä, että se
vaatimuksensa henkilöstösääntöjen 73 artiklassa tarkoitetun             perustuu paikkaansapitämättömiin tosiseikkoihin.
etuuden myöntämisestä on perusteltu, ja väittää, että hänen
vammansa ovat tapaturman aiheuttamia. Kantajan mukaan
lääketieteellisen lautakunnan vuonna 1988 antamat lausunnot
eivät kuvasta hänen tämänhetkistä terveydentilaansa, sillä
hänen vammansa ovat suurentuneet ja lisääntyneet vuosien
kuluessa. Lautakunta ei ole kantajan terveydentilaa tutkiessaan
ottanut huomioon hoitoon liittyvää epävarmuutta. Kantaja
katsoo, että hänen vammojaan on pidettävä tapaturman
aiheuttamina, koska ne perustuvat hoitoon liittyvään epävar-
                                                                        Neue Erba Lautex GmbH Weberei und Veredlungin Eu-
muuteen.
                                                                          roopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
Näin ollen vastaaja on kantajan hakemuksen hylättyään rikko-
nut henkilöstösääntöjen 73 artiklaa sekä Euroopan yhteisöjen                                      (Asia T-181/02)
virkamiesten tapaturma- ja ammattitautivakuutusta koskevia
määräyksiä ja erityisesti niiden 12, 14 ja 22 artiklaa. Lisäksi                                   (2002/C 202/52)
kantaja vetoaa huolenpitovelvollisuuden rikkomiseen.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                        Neue Erba Lautex GmbH Weberei und Veredlung, Neugersdorf
Jan Pflugradtin 12.6.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota                (Saksa) on nostanut 13.6.2002 kanteen Euroopan yhteisöjen
                     vastaan nostama kanne                              ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa Euroopan yhtei-
                                                                        söjen komissiota vastaan. Kantajan asiamies on U. Ehricke ja
                          (Asia T-179/02)                               prosessiosoite Luxemburgissa.
                          (2002/C 202/51)
                                                                        Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                        –     kumoaa 12.3.2002 tehdyn komission päätöksen
                                                                              C(2002)944 LOP, joka koskee Saksan liittotasavallan
Jan Pflugradt, Frakfurt am Main (Saksa), on nostanut 12.6.2002                valtiontukea Neue Erba Lautex GmbH:lle ja konkurssissa
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                     olevalle Erba Lautex GmbH:lle
messa kanteen Euroopan keskuspankkia vastaan. Kantajan
asiamiehenä on asianajaja N. Pflüger.                                   –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-507/12 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 17.1.2013 — Slovenia v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Valtiontuet — Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään sen saaja maksamaan se takaisin — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyyttä ei ole)

text:
               13.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 17.1.2013 — Slovenia v. komissio
   (Asia T-507/12 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Valtiontuet - Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään sen saaja maksamaan se takaisin - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyyttä ei ole)
   2013/C 108/70
   Oikeudenkäyntikieli: sloveeni

      Asianosaiset

      Kantaja: Slovenian tasavalta (asiamiehet: V. Klemenc ja A. Grum)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: É. Gippini Fournier, D. Kukovec ja T. Maxian Rusche)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Elan d.o.o. -nimisen yrityksen hyväksi toteutettuja toimenpiteitä koskevan 19.9.2012 tehdyn komission päätöksen C(2012) 6345 lopullinen [(SA.26379 (C-13/2010) (aiempi NN 17/2010)] täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Yhdistetyt asiat C-120/06 P ja C-121/06 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 9.9.2008 — Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio SpA (FIAMM), Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Technologies Inc (FIAMM Technologies) ja Giorgio Fedon & Figli SpA, Fedon America, Inc., v. Euroopan unionin neuvosto, Euroopan yhteisöjen komissio ja Espanjan kuningaskunta (Muutoksenhaku — Maailman kauppajärjestön (WTO) riitojenratkaisuelimen suositukset ja päätökset — Riitojenratkaisuelimen toteamus siitä, että yhteisössä sovellettava banaanien tuontijärjestelmä on WTO:n sääntöjen vastainen — Amerikan yhdysvaltain toteuttamat vastatoimet sellaisen lisätullin muodossa, joka kannetaan eri jäsenvaltioista peräisin olevasta tiettyjen tuotteiden tuonnista — WTO:n sallimat vastatoimet — Yhteisö ei ole sopimussuhteen ulkopuolisessa vastuussa — Oikeudenkäynnin kesto ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa — Oikeudenkäynnin kohtuullinen kesto — Vaatimus kohtuullisesta hyvityksestä)

text:
               8.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 285/3

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 9.9.2008 — Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio SpA (FIAMM), Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Technologies Inc (FIAMM Technologies) ja Giorgio Fedon & Figli SpA, Fedon America, Inc., v. Euroopan unionin neuvosto, Euroopan yhteisöjen komissio ja Espanjan kuningaskunta
   (Yhdistetyt asiat C-120/06 P ja C-121/06 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Maailman kauppajärjestön (WTO) riitojenratkaisuelimen suositukset ja päätökset - Riitojenratkaisuelimen toteamus siitä, että yhteisössä sovellettava banaanien tuontijärjestelmä on WTO:n sääntöjen vastainen - Amerikan yhdysvaltain toteuttamat vastatoimet sellaisen lisätullin muodossa, joka kannetaan eri jäsenvaltioista peräisin olevasta tiettyjen tuotteiden tuonnista - WTO:n sallimat vastatoimet - Yhteisö ei ole sopimussuhteen ulkopuolisessa vastuussa - Oikeudenkäynnin kesto ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa - Oikeudenkäynnin kohtuullinen kesto - Vaatimus kohtuullisesta hyvityksestä)
   (2008/C 285/04)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Valittajat: Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio SpA (FIAMM), Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Technologies Inc (FIAMM Technologies) ja Giorgio Fedon & Figli SpA, Fedon America, Inc. (edustajat: asianajajat I. Van Bael, A. Cevese, F. Di Gianni ja R. Antonini)

      Valittajien vastapuolet ja muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: A. Vitro, S. Marquardt ja A. De Gregorio Merino), Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. J. Kuijper, V. Di Bucci, C. Brown ja E. Righini) ja Espanjan kuningaskunta (asia C-120/06 P) (asiamiehet: E. Braquehais Conesa ja M. Muñoz Pérez)

      Väliintulija, joka tukee Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan yhteisöjen komission vaatimuksia: Espanjan kuningaskunta (asia C-121/06 P) (asiamies: M. Muñoz Pérez)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (suuri jaosto) asiassa T-69/00, FIAMM ja FIAMM Technologies vastaan neuvosto ja komissio, 14.12.2005 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi perusteettomana kanteen korvauksen saamiseksi vahingosta, jonka kantajat väittivät kärsineensä vastatoimista, jotka Yhdysvaltain viranomaiset kohdistivat yhteisössä sovellettua banaanien tuontijärjestelmää koskevan riidan yhteydessä tiettyihin kantajien valmistamiin ja viemiin yhteisön tuotteisiin, kuten akkuihin
   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (suuri jaosto) asiassa T-135/01, Fedon & Figli ja Fedon America vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio, 14.12.2005 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi perusteettomana kanteen korvauksen saamiseksi vahingosta, jonka kantajat väittivät kärsineensä vastatoimista, jotka Yhdysvaltain viranomaiset kohdistivat yhteisössä sovellettua banaanien tuontijärjestelmää koskevan riidan yhteydessä tiettyihin kantajien valmistamiin ja viemiin yhteisön tuotteisiin, kuten silmälasikoteloihin
   Tuomiolauselma

               1)

               Päävalitukset hylätään.

               2)

               Vastavalitukset hylätään.

               3)

               Fabbrica italiana accumulatori motocarri Montecchio SpA, Fabbrica italiana accumulatori motocarri Montecchio Technologies LLC, Giorgio Fedon & Figli SpA ja Fedon America, Inc. velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan yhteisöjen komission oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 108, 6.5.2006.