title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 20 päivänä lokakuuta 1999 asiassa T-171/97, Swedish Match Philippines Inc. vastaan Euroopan unionin neuvosto (Polkumyynniltä suojautuminen - Filippiineiltä peräisin oleville taskusytyttimille määrätty polkumyyntitulli - Määrältään erittäin vähäisen viennin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon välinen syy-yhteys)

text:
4.12.1999               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 352/33
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                   MIOISTUIMEN TUOMIO                                                        MIOISTUIMEN TUOMIO
                   6 päivänä lokakuuta 1999                                                20 päivänä lokakuuta 1999
                                                                        asiassa T-171/97, Swedish Match Philippines Inc. vastaan
asiassa T-123/97, Salomon SA vastaan Euroopan yhteisö-                                   Euroopan unionin neuvosto (1)
                          jen komissio (1)
                                                                        (Polkumyynniltä suojautuminen – Filippiineiltä peräisin
(Rakenneuudistukseen myönnetyn valtiontuen hyväksymistä                 oleville taskusytyttimille määrätty polkumyyntitulli –
koskeva päätös – Kanteen nostamista koskevan määräajan                  Määrältään erittäin vähäisen viennin ja yhteisön tuotanno-
alkamisajankohta ulkopuolisen osalta – Tuen soveltuvuuden                      nalalle aiheutuneen vahingon välinen syy-yhteys)
                            edellytykset)
                                                                                (1999/C 352/59)
                         (1999/C 352/58)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        Asiassa T-171/97, Swedish Match Philippines Inc., kotipaikka
                                                                        Manila (Filippiinit), edustajanaan asianajaja Francisco Miguel
Asiassa T-123/97, Salomon SA, kotipaikka Pringy (Ranska),               Rodero López, Madrid, prosessiosoite Luxemburgissa asianajo-
edustajinaan asianajajat Loraine Donnedieu de Vabres ja                 toimisto Lucy Dupong, 14 A rue des Bains, vastaan Euroopan
Jean-Pierre Jouyet, Pariisi, prosessiosoite Luxemburgissa asian-        unionin neuvosto (asiamiehinään Ramon Torrent, Antonio
ajotoimisto Aloyse May, 31 Grand-Rue, vastaan Euroopan                  Tanca, Hans-Jürgen Rabe ja Georg M. Berrisch), jota tukee
yhteisöjen komissio (asiamiehinään Gérard Rozet ja Ami                  Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään Viktor Kreu-
Barav), jota tukevat Itävallan tasavalta (asiamiehenään Christine       schitz ja Nicholas Khan), jossa kantaja vaatii asetuksen (ETY)
Stix-Hackl) ja HTM Sport- und Freizeitgeräte AG, kotipaikka             N:o 3433/91 muuttamisesta Thaimaasta peräisin olevien syty-
Schwechat (Itävalta), edustajinaan asianajaja Wolfgang Knapp,           tinkivellisten kaasukäyttöisten kertakäyttöisten taskusytytti-
Bryssel ja Frankfurt am Main, ja asianajaja Till Müller-Ibold,          mien tuonnin osalta ja lopullisen polkumyyntitullin käyttöön
Frankfurt am Main, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-            ottamisesta Thaimaasta, Filippiineiltä ja Meksikosta peräisin
misto Arendt & Medernach, 8-10 rue Mathias Hardt, jossa                 olevien sytytinkivellisten kaasukäyttöisten kertakäyttöisten tas-
kantaja vaatii kumoamaan Itävallan hallituksen pääomansiirto-           kusytyttimien tuonnissa 3 päivänä maaliskuuta 1997 annetun
jen muodossa myöntämistä tuista Head Tyrolia Mares-                     neuvoston asetuksen (EY) N:o 423/97 (EYVL L 65, s. 1),
yritykselle 30 päivänä heinäkuuta 1996 tehdyn komission                 sellaisena kuin se on muutettuna 28.7.1997 annetun neu-
päätöksen 97/81/EY (EYVL 1997, L 25, s. 26), yhteisöjen                 voston asetuksen N:o 1508/97 (EYVL L 204, s. 7) 1 artiklalla,
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu toinen               osittaista kumoamista, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Po-            tuomioistuin (lajennettu ensimmäinen jaosto), toimien ko-
tocki sekä tuomarit K. Lenaerts, C. W. Bellamy, J. Azizi ja             koonpanossa: jaoston puheenjohtaja B. Vesterdorf sekä tuoma-
A. W. H. Meij, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González,        rit C. W. Bellamy, J. Pirrung, A. W. H. Meij ja M. Vilaras,
on 6.10.1999 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on                   kirjaaja: johtava hallintovirkamies B. Pastor, on 20.10.1999
seuraava:                                                               antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
1. Kanne hylätään.                                                      1. Kanne hylätään.
                                                                        2. Kantaja velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntiku-
2. Kantaja velvoitetaan korvaamaan komission ja väliintulija Head            luistaan sekä korvaamaan neljä viidesosaa neuvoston oikeuden-
     Tyrolia Maresin oikeudenkäyntikulut.                                    käyntikuluista.
3. Itävallan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.          3. Neuvosto vastaa yhdestä viidesosasta oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                        4. Väliintulija vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(1) EYVL C 199, 28.6.1997.
                                                                        (1) EYVL C 252, 16.8.1997.


title: Asia C-537/14 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 27.10.2016 – Valittajana Debonair Trading Internacional Lda ja muina osapuolina Groupe Léa Nature SA ja Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (Muutoksenhaku — EU-tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 207/2009 — 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta — Kuviomerkki, jossa on sanaosat ”SO’BiO ētic” — EU-tavaramerkiksi ja kansalliseksi sanamerkiksi rekisteröityjen sana- ja kuviomerkkien, joissa on sanaosa ”SO…?”, haltijan esittämä väite — Rekisteröinnin epääminen)

text:
               9.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 27.10.2016 – Valittajana Debonair Trading Internacional Lda ja muina osapuolina Groupe Léa Nature SA ja Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto
   (Asia C-537/14 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - EU-tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 207/2009 - 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta - Kuviomerkki, jossa on sanaosat ”SO’BiO ētic” - EU-tavaramerkiksi ja kansalliseksi sanamerkiksi rekisteröityjen sana- ja kuviomerkkien, joissa on sanaosa ”SO…?”, haltijan esittämä väite - Rekisteröinnin epääminen))
   (2017/C 006/06)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Debonair Trading Internacional Lda (edustajat: D. Selden, advocate, ja T. Alkin, barrister)

      Muut osapuolet: Groupe Léa Nature SA (edustaja: S. Arnaud, avocat) ja Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: D. Gája ja P. Geroulakos)

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin yleisen tuomioistuimen 23.9.2014 antama tuomio Groupe Léa Nature v. SMHV – Debonair Trading Internacional (SO’BiO ētic) (T-341/13, ei julkaistu, EU:T:2014:802) kumotaan.

               2)

               Asia palautetaan unionin yleiseen tuomioistuimeen.

               3)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 118, 13.4.2015.


title: Asia T-111/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 21.11.2007 — Wesergold Getränkeindustrie v. SMHV — Lidl Stiftung (VITAL FIT) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin VITAL FIT rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki VITAFIT — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Oikeus tulla kuulluksi — Perusteluvelvollisuus)

text:
               12.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 8/14

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 21.11.2007 — Wesergold Getränkeindustrie v. SMHV — Lidl Stiftung (VITAL FIT)
   (Asia T-111/06) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin VITAL FIT rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki VITAFIT - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Oikeus tulla kuulluksi - Perusteluvelvollisuus)
   (2008/C 8/26)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG (Rinteln, Saksa) (edustajat: asianajajat P. Goldenbaum, T. Melchert ja I. Rohr)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Lidlt Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Schaeffer)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 16.2.2006 tekemästä päätöksestä (asia R 3/2005-2), joka liittyy Lidl Stiftung & Co. KG:n ja Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG:n väliseen väitemenettelyyn.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 143, 17.6.2006.


title: Asia C-182/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Augstākā tiesa (Latvia) on esittänyt 22.4.2015 – Aleksei Petruhhin

text:
               22.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Augstākā tiesa (Latvia) on esittänyt 22.4.2015 – Aleksei Petruhhin
   (Asia C-182/15)
   (2015/C 205/31)
   Oikeudenkäyntikieli: latvia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Augstākā tiesa

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Aleksei Petruhhin

      Muu osapuoli: Latvijas Republikas Ģenerālprokuratūra

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 18 artiklan ensimmäistä kappaletta ja 21 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että tapauksessa, jossa on kyse Euroopan unionin minkä tahansa jäsenvaltion kansalaisen luovuttamisesta valtioon, joka ei ole Euroopan unionin jäsen, jäsenvaltion ja kolmannen valtion välisen luovuttamista koskevan sopimuksen perusteella, on taattava sama suojelun taso kuin kyseessä olevan valtion kansalaiselle taataan?

               2)

               Onko tällaisissa olosuhteissa luovuttamispyynnön vastaanottavan jäsenvaltion tuomioistuimen sovellettava sen jäsenvaltion luovuttamisen edellytyksiä, jonka kansalaisesta on kyse, vai sen, jossa hänen asuinpaikkansa on?

               3)

               Onko sellaisissa tapauksissa, joissa luovuttaminen on toteutettava ottamatta huomioon pyynnön vastaanottava valtion kansalaisille vahvistettua erityisen suojan tasoa, jäsenvaltion, jolta luovuttamista on pyydetty, tarkistettava, että Euroopan unionin perusoikeuskirjan 19 artiklassa määrätyt takeet täyttyvät, eli se, ettei ketään saa luovuttaa sellaiseen maahan, jossa häntä vakavasti uhkaa kuolemanrangaistus, kidutus tai muu epäinhimillinen tai halventava rangaistus tai kohtelu? Voiko tarkistus rajoittua sen tarkistamiseen, että luovuttamispyynnön esittänyt valtio on kidutuksen vastaisen yleissopimuksen sopimusosapuoli, vai onko tarkistettava tosiasiallinen tilanne ottaen huomioon Euroopan neuvoston elinten toteuttama kyseisen valtion arviointi?


title: Asia T-315/13: Kanne 30.4.2013 — Kompas MTS v. parlamentti ym.

text:
               10.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 233/12

         Kanne 30.4.2013 — Kompas MTS v. parlamentti ym.
   (Asia T-315/13)
   2013/C 233/20
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Kompas Kompas mejni turistični servis d.d (Kompas MTS d.d.) (Ljubljana, Slovenia) (edustaja: asianajaja J. Tischler)

      Vastaajat: Euroopan parlamentti, Euroopan komissio ja Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin maksamaan 846 000 euron suuruisen määrän 8 prosentin korkoineen tai toteamaan, että oikeus vahingonkorvaukseen Euroopan unionilta on olemassa

               —

               määräämään vastaajan korvaamaan työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan nojalla välttämättömät oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii vahingonkorvausta ennen kaikkea direktiivin 2001/37/EY (1) 5 artiklan 6 kohdan e alakohdan antamisen takia. Kantajan käsityksen mukaan tämän säännöksen antaminen on yksin syynä siihen, että Itävallan lainsäätäjä rajoitti muiden kuin saksankielisten tupakkatuotteiden maahantuontia. Kantaja esittää, että tämä määrällinen tuonnin rajoitus johtui direktiivin 2001/37 antamisesta, minkä johdosta valittaja on loukannut suhteellisuusperiaatetta, rikkonut syrjintäkieltoa ja loukannut omaisuudensuojaa ja elinkeinonvapautta koskevia perusoikeuksia.

      (1)  Tupakkatuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 5.6.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/37/EY (EYVL L 194, s. 26).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 3 päivänä heinäkuuta 2001 asiassa C-380/99 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Bertelsmann AG vastaan Finanzamt Wiedenbrück (Kuudes arvonlisäverodirektiivi – Direktiivin 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohta – Veron peruste – Tavarapalkkion lähetyskustannukset)

text:
1.9.2001                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 245/1
                                                                    I
                                                             (Tiedonantoja)
                                                      TUOMIOISTUIN
                                                            TUOMIOISTUIN
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                              a alakohdan mukaan uuden asiakkaan hankkimisesta vastikkeena
                                                                        saatavan tavarapalkkion luovutuksen veron perusteeseen on sisällytet-
                           (kuudes jaosto)                              tävä tavarapalkkion ostohinnan lisäksi myös lähetyskustannukset,
                                                                        mikäli palkkion luovuttaja vastaa niistä.
                   3 päivänä heinäkuuta 2001
                                                                        (1) EYVL C 6, 8.1.2000.
asiassa C-380/99 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakko-
ratkaisupyyntö), Bertelsmann AG vastaan Finanzamt
                          Wiedenbrück (1)
(Kuudes arvonlisäverodirektiivi – Direktiivin 11 artiklan
A kohdan 1 alakohdan a alakohta – Veron peruste –
             Tavarapalkkion lähetyskustannukset)                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                          (2001/C 245/01)                                                        (kolmas jaosto)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                         3 päivänä heinäkuuta 2001
                                                                        asiassa C-297/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                Luxemburgin suurherttuakunta (1)
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-380/99, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on saattanut            (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-            vi 98/35/EY – Merenkulkijoiden koulutus – Direktiivin
väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä             määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
olevassa asiassa Bertelsmann AG vastaan Finanzamt
Wiedenbrück ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihtove-                                     (2001/C 245/02)
rolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisä-
verojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päi-
vänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direk-                                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
tiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 11 artiklan A kohdan
1 alakohdan a alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin
(kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
ja C. Gulmann sekä tuomarit V. Skouris (esittelevä tuomari),                         tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
J.-P. Puissochet, R. Schintgen ja N. Colneric, julkisasiamies:
C. Stix-Hackl, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl,          Asiassa C-297/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
on antanut 3.7.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on                    nään B. Mongin) vastaan Luxemburgin suurherttuakunta (asia-
seuraava:                                                               miehenään aluksi P. Steinmetz, sittemmin J. Faltz), jossa kantaja
                                                                        vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Luxemburgin
Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta       suurherttuakunta ei ole noudattanut EY 249 artiklan ja meren-
– yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymispe-       kulkijoiden vähimmäiskoulutustasosta annetun direktiivin
ruste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston          94/58/EY muuttamisesta 25 päivänä toukokuuta 1998 anne-
direktiivin 77/388/ETY 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan                 tun neuvoston direktiivin 98/35/EY (EYVL L 172, s. 1)


title: Asia T-405/12: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.5.2013 — FH v. komissio (Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne — Komission päätös ottaa kantajalta pois kulkulupa rakennuksiinsa — Kumoamiskanne — Oikeussuojan tarpeen puuttuminen — Tutkimatta jättäminen — Vahingonkorvauskanne — Syy-yhteys — Vahinko — Selvästi täysin perusteeton kanne)

text:
               29.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 189/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.5.2013 — FH v. komissio
   (Asia T-405/12) (1)

   (Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne - Komission päätös ottaa kantajalta pois kulkulupa rakennuksiinsa - Kumoamiskanne - Oikeussuojan tarpeen puuttuminen - Tutkimatta jättäminen - Vahingonkorvauskanne - Syy-yhteys - Vahinko - Selvästi täysin perusteeton kanne)
   2013/C 189/50
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: FH (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat É. Boigelot ja R. Murru)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja J. Baquero Cruz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä vaatimus komission 10.7.2012 tekemän päätöksen, jolla se otti kantajalta pois kulkuluvan rakennuksiinsa, ja 11.7.2012 tehdyn oikaisun kumoamisesta, sekä toisaalta vaatimus komission velvoittamisesta korvaamaan kantajalle aiheutunut vahinko.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               FH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 331, 27.10.2012.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 11 päivänä lokakuuta 2001 yhdistetyissä asioissa C-95/99-C-98/99 ja C-180/99 (Bundessozialgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Mervett Khalil (C-95/99), Issa Chaaban (C-96/99), Hassan Osseili (C-97/99) vastaan Bundesanstalt für Arbeit, Mohamad Nasser (C-98/99) vastaan Landeshauptstadt Stuttgart ja Meriem Addou (C-180/99) vastaan Land Nordrhein-Westfalen (Sosiaaliturva – ETY:n perustamissopimuksen 51 artikla (josta on tullut EY:n perustamissopimuksen 51 artikla, josta on muutettuna tullut EY 42 artikla) – Asetuksen N:o 1408/71 2 artiklan 1 kohta – Valtiottomat henkilöt – Pakolaiset)

text:
22.12.2001              FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                C 369/1
                                                                     I
                                                              (Tiedonantoja)
                                                       TUOMIOISTUIN
                                                            TUOMIOISTUIN
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan
                                                                         tasalle saatettuna 2.6.1983 annetulla neuvoston asetuksella
                                                                         N:o 2001/83 (EYVL L 230, s. 6), pätevyydestä ja tulkinnasta,
                   11 päivänä lokakuuta 2001                             yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti
                                                                         G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat P. Jann,
yhdistetyissä asioissa C-95/99-C-98/99 ja C-180/99 (Bun-                 F. Macken ja N. Colneric ja S. von Bahr sekä tuomarit
dessozialgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö),                      C. Gulmann, D. A. O. Edward, A. La Pergola, J.-P. Puissochet,
Mervett Khalil (C-95/99), Issa Chaaban (C-96/99), Hassan                 L. Sevón (esittelevä tuomari), M. Wathelet, R. Schintgen ja
Osseili (C-97/99) vastaan Bundesanstalt für Arbeit, Moha-                V. Skouris, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: R. Grass,
mad Nasser (C-98/99) vastaan Landeshauptstadt Stuttgart                  on antanut 11.10.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on
ja     Meriem        Addou      (C-180/99)        vastaan   Land         seuraava:
                     Nordrhein-Westfalen (1)
(Sosiaaliturva – ETY:n perustamissopimuksen 51 artikla
                                                                         1)    Ensimmäistä ennakkoratkaisukysymystä tutkittaessa ei ole tul-
(josta on tullut EY:n perustamissopimuksen 51 artikla,
                                                                               lut esiin sellaisia seikkoja, jotka vaikuttaisivat sosiaaliturvajär-
josta on muutettuna tullut EY 42 artikla) – Asetuksen
                                                                               jestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattui-
N:o 1408/71 2 artiklan 1 kohta – Valtiottomat henkilöt –
                                                                               hin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän
                            Pakolaiset)
                                                                               perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun asetuk-
                                                                               sen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna
                         (2001/C 369/01)                                       ja ajan tasalle saatettuna 2.6.1983 annetulla neuvoston
                                                                               asetuksella N:o 2001/83, pätevyyteen, siltä osin kuin siinä
                                                                               lisätään sen henkilölliseen soveltamisalaan jäsenvaltion alueella
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                              asuvat valtiottomat henkilöt ja pakolaiset sekä heidän perheen-
                                                                               jäsenensä.
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                         2)    Jäsenvaltion alueella asuvat työntekijät, jotka ovat valtiottomia
                                                                               henkilöitä tai pakolaisia, ja heidän perheenjäsenensä eivät voi
                                                                               vedota asetuksessa N:o 1408/71, sellaisena kuin se on
Yhdistetyissä asioissa C-95/99-C-98/99 ja C-180/99, jonka                      muutettuna ja ajan tasalle saatettuna asetuksella
Bundessozialgericht (Saksa) on saattanut EY:n perustamissopi-                  N:o 2001/83, annettuihin oikeuksiin, jos he ovat tilanteessa,
muksen 177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla                   jonka kaikki osatekijät rajoittuvat yhden jäsenvaltion sisälle.
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-
sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa Mervett
Khalil (C-95/99), Issa Chaaban (C-96/99), Hassan Osseili
(C-97/99) vastaan Bundesanstalt für Arbeit, Mohamad Nasser
(C-98/99) vastaan Landeshauptstadt Stuttgart ja Meriem                   (1) EYVL C 160, 5.6.1999; EYVL C 204, 1.7.1994.
Addou (C-180/99) vastaan Land Nordrhein-Westfalen ennak-
koratkaisun sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön
alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin am-
matinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä
kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY)


title: Asia C-72/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 11.2.2013 — Gmina Wrocław v. Minister Finansów

text:
               18.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 11.2.2013 — Gmina Wrocław v. Minister Finansów
   (Asia C-72/13)
   2013/C 141/23
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Gmina Wrocław

      Vastapuoli: Minister Finansów

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) säännökset esteenä sille, että arvonlisäveroa kannetaan kunnan toimista, jotka muodostuvat sellaisen omaisuuden — kuten kiinteistö — myynnistä, joka on saatu lain nojalla tai vastikkeettomasti, erityisesti perintönä tai lahjana, tai kyseisen omaisuuden sijoittamisesta apporttina kauppaoikeudelliseen yhtiöön?

      (1)  EUVL L 347, s. 1.


title: Asia C-408/03: Euroopan yhteisöjen komission 30.9.2003 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
15.11.2003               FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 275/37
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                       tuin
Suomi on jättänyt noudattamatta luontodirektiivistä johtuvia
velvollisuuksiaan jättämällä edellyttämättä lainsäädännössään          1.    toteaa, että Belgian kuningaskunta
riittävällä oikeudellisella varmuudella, että kaikista hankkeista,
myös ympäristövaikutusten arvioinnin kohteena olevista, on                   –     ei ole noudattanut EY 18 artiklan ja oleskeluoikeu-
tehtävä asianmukainen arviointi. Jo tämä seikka riittäisi yksis-                   desta annetun direktiivin 90/364/ETY mukaisia vel-
tään perustelemaan nyt käsillä olevan kanteen.                                     voitteitaan, koska se asettaa unionin kansalaisten
                                                                                oleskeluoikeuden edellytykseksi sen, että heillä on
                                                                                riittävästi henkilökohtaisia tuloja ja varoja
Suomi on vastauksessaan viralliseen ilmoitukseen katsonut,
että mikäli hankkeeseen sovelletaan YVA-lakia, YVA-menette-
lyn yhteydessä suoritetut selvitykset voisivat olla luonnonsuo-              –     ei ole noudattanut oleskeluoikeudesta annetun di-
jelulain 65 §:ssä tarkoitettu asianmukaisella tavalla suoritettu                   rektiivin 90/364/ETY (1), jäsenvaltioiden työntekijöi-
arviointi. Näin Suomen mukaan estettäisiin päällekkäisiä me-                       den ja heidän perheidensä liikkumista ja oleskelua
nettelyjä. Suomi on toistanut näkemyksensä vastauksessaan                          yhteisön alueella koskevien rajoitusten poistamisesta
perusteltuun lausuntoon.                                                           annetun direktiivin 68/360/ETY (2) 4 artiklan, sijoit-
                                                                                tautumiseen ja palvelujen tarjoamiseen liittyvää jä-
                                                                                senvaltioiden kansalaisten liikkumista ja oleskelua
Sikäli kuin Suomi viittaa käytännön vaikeuksiin lainsäädän-                        yhteisön alueella koskevien rajoitusten poistamisesta
tönsä saattamisessa yhdenmukaiseksi sopimusvelvoitteidensa                         annetun direktiivin 73/148/ETY (3) 4 artiklan, opis-
kanssa, komissio muistuttaa yhteisöjen tuomioistuimen vakiin-                      kelijoiden oleskeluoikeudesta annetun direktiivin
tuneesta oikeuskäytännöstä, jonka mukaan sellaiset valtion                         93/96/ETY (4) 2 artiklan ja ammattitoimintansa lo-
sisäiset vaikeudet, jotka liittyvät lakien ja asetusten laatimisen                 pettaneiden työntekijöiden ja itsenäisten ammatin-
olosuhteisiin, eivät voi vapauttaa jäsenvaltiota yhteisön oikeu-                   harjoittajien oleskeluoikeudesta annetun direktiivin
den mukaisista velvoitteistaan. Niinikään yhteisöjen tuomiois-                     90/365/ETY (5) 2 artiklan mukaisia velvoitteitaan,
tuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan arvioitaessa                            koska se säätää mahdollisuudesta antaa automaatti-
sitä, onko jäsenvaltio jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoit-                     sesti maastapoistumismääräys tiedoksi sellaisille
teitaan, on otettava huomioon jäsenvaltion tilanne sellaisena                      unionin kansalaisille, jotka eivät ole esittäneet oles-
kuin se on perustellussa lausunnossa asetetun määräajan                            keluluvan saamiseksi tarvittavia asiakirjoja sääde-
päättyessä.                                                                        tyssä määräajassa
                                                                       2.    velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
Tähän mennessä komission tietoon ei ole tullut, että tarvittavat             denkäyntikulut.
toimenpiteet kansallisen lainsäädännön saattamiseksi luonto-
direktiivin 6 artiklan 3 kohdan mukaiseksi olisi toteutettu, tai
ainakaan niistä ei ole ilmoitettu komissiolle.
(1) Annettu 21 päivänä toukokuuta 1992, EYVL, Erityispainos, 15/       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    Nide 11, s. 114.
                                                                       Belgian lainsäädäntö ja hallintokäytäntö ovat vastoin yhteisön
                                                                       oikeutta, koska niissä säädetään
                                                                       –     riittävien henkilökohtaisten tulojen ja varojen edellytyk-
                                                                             sestä.
Euroopan yhteisöjen komission 30.9.2003 Belgian kunin-                       Direktiivin 90/364/ETY 1 artiklassa säädetään, että unio-
               gaskuntaa vastaan nostama kanne                               nin kansalaisen on osoitettava, että hänellä on itselleen ja
                                                                             perheenjäsenilleen riittävästi tuloja ja varoja, mutta siinä
                                                                             ei edellytetä, että näiden tulojen ja varojen olisi oltava
                          (Asia C-408/03)                                    hänen omiaan. Direktiivissä säädetään vastaanottavan
                                                                             jäsenvaltion osalta sellaisesta joustavasta ja ajallisesti
                                                                             kehittyvästä takuujärjestelmästä, jolla pyritään siihen, että
                          (2003/C 275/56)                                    unionin kansalainen voisi liikkua helposti jäsenvaltioiden
                                                                             alueella joutumatta todistamaan, että hänellä on toimeen-
                                                                             tulokseen varoja koko oleskelunsa ajaksi. Belgian viran-
                                                                             omaiset kuitenkin pyrkivät ottamaan käyttöön lisätakuita
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 30.9.2003 Euroo-                    voidakseen alusta alkaen välttää sen, että unionin kansa-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas-                    lainen joutuu turvautumaan sosiaalihuoltoon, ja tällaiset
kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat M. Condou Duran-                   lisätakuut ovat sellaisinaan vastoin direktiivin 90/364/
de ja D. Martin, prosessiosoite Luxemburgissa.                               ETY tarkoitusta.
 ---pagebreak--- C 275/38                 FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                       15.11.2003
–     mahdollisuudesta antaa maastapoistumismääräys tiedok-                     erityisestä tutkimuksesta selvitettäessä tuotteen käyttökel-
      si sellaisille unionin kansalaisille, jotka eivät ole esittäneet          poisuus elintarvikkeena tai rajoitus tiettyihin jakelukana-
      oleskeluluvan myöntämiseksi tarvittavia asiakirjoja sääde-                viin?
      tyssä määräajassa.
                                                                          2.    Edellytetäänkö 27 päivänä marraskuuta 1987 annetun
      Jäsenvaltio voi evätä tai päättää unionin kansalaisen                     komission asetuksen (ETY) N:o 3665/87 13 artiklan
      oleskeluoikeuden ainoastaan, mikäli tämän oikeuden                        käsitteellä ”laadultaan myyntikelpoinen” vientituotteelta
      edellytykset eivät täyty tai eivät enää täyty. Se seikka, että            tiettyä keskimääräistä laatua ja eikö vientitukea siten
      oleskeluoikeuden toteamiseen tarkoitetun oleskeluluvan                    myönnetä huonompaa laatua oleville tuotteille, jotka
      myöntämistä koskevia hallinnollisia menettelytapoja ei                    kuitenkin voivat olla tukihakemuksen kuvauksen mukai-
      ole noudatettu, ei sitä vastoin voi johtaa oleskeluoikeuden               sesti kaupan kohteena? Onko näin myös silloin, kun
      epäämisen tai maastapoistamisen kaltaiseen seuraamuk-                     huonommalla laadulla ei ole vaikutusta kaupankäyntiin?
      seen, joka tarkoittaisi koko sen oleskeluoikeuden kieltä-
      mistä, joka perustamissopimuksessa myönnetään ja taa-
      taan. Maastapoistumismääräyksen tiedoksiannon perus-                (1) EYVL L 351, s. 1.
      tana eivät voi olla yksinomaan hallinnolliset syyt vaan
      sellaiset tosiseikat, joiden perusteella voidaan katsoa, että
      asianomainen ei täytä niitä edellytyksiä, jotka hänen
      oleskeluoikeudelleen asetetaan tätä oikeutta koskevissa
      direktiiveissä.
(1) EYVL L 180,    13.7.1990, s. 26.                                      Euroopan yhteisöjen komission 2.10.2003 Irlantia vastaan
(2) EYVL L 257,    19.10.1968, s. 13.                                                                nostama kanne
(3) EYVL L 172,    28.6.1973, s. 14.
(4) EYVL L 317,    18.12.1993, s. 59.
(5) EYVL L 180,    13.7.1990, s. 28.                                                                (Asia C-413/03)
                                                                                (2003/C 275/58)
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 2.10.2003 Euroo-
                                                                          pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
Bundesfinanzhofin 15.7.2003 tekemällään päätöksellä                       Kantajan asiamiehenä on Xavier Lewis, prosessiosoite Luxem-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa SEPA Société                       burgissa.
d’Exportation des Produits Agricoles S.A. vastaan Haupt-
                      zollamt Hamburg-Jonas
                                                                          Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                          (Asia C-409/03)                                 1.    toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut geneettisesti muun-
                                                                                nettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä
                                                                                ympäristöön ja neuvoston direktiivin 90/220/ETY ku-
                          (2003/C 275/57)                                       moamisesta 12 päivänä maaliskuuta 2001 annetun Eu-
                                                                                roopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/
                                                                                EY (1) 34 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
                                                                                antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä
Bundesfinanzhof on pyytänyt 15.7.2003 tekemällään päätök-                       lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se
sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 1.10.2003,                   ei ainakaan ole ilmoittanut näistä komissiolle
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-
sa SEPA Société d’Exportation des Produits Agricoles S.A.                 2.    velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas seuraaviin kysymyksiin:
1.    Edellytetäänkö maataloustuotteiden vientitukien järjestel-
      män soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      säännöistä 27 päivänä marraskuuta 1987 annetun komis-
      sion asetuksen (ETY) N:o 3665/87 (1) 13 artiklan käsitteel-
      lä ”laadultaan myyntikelpoinen”, että kyseessä olevien              Direktiivin täytäntöönpanoa koskeva määräaika päättyi
      tuotteiden tuotantoon ja myyntiin sovelletaan yksin-                17.10.2002.
      omaan yleisiä oikeussäännöksiä, sellaisina kuin ne ovat
      voimassa kaikille tällaisille tuotteille, ja eikö vientitukea
      siten myönnetä sellaisille tuotteille, joita koskevat erityiset     (1) EYVL L 106, 17.4.2001, s. 1.
      rajoitukset – erityisesti mitä tulee niiden tuotantoon,
      käsittelyyn tai myyntiin –, kuten esimerkiksi määräys


title: Asia C-550/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 4.10.2012 (Administrativen sad — Varnan (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — PIGI — Pavleta Dimova ET v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Verotus — Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — Vähennysoikeus — Oikaiseminen — Tavaroiden varkaus)

text:
               24.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 366/16

         Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 4.10.2012 (Administrativen sad — Varnan (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — PIGI — Pavleta Dimova ET v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Asia C-550/11) (1)

   (Verotus - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - Vähennysoikeus - Oikaiseminen - Tavaroiden varkaus)
   2012/C 366/26
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad — Varna

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: PIGI — Pavleta Dimova ET

      Vastaaja: Direktor na Direktsia ”Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Administrativen sad — Varna — Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 185 artiklan 2 kohdan tulkinta — Kansallinen verotuskäytäntö, jonka mukaan tavaroiden hankinnan yhteydessä tehty verovähennys on oikaistava siinä tapauksessa, että tavarat ovat hävinneet varkauden seurauksena — Käsite asianmukaisesti toteen näytetty tai todettu varkaus

      Tuomiolauselma

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 185 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä arvonlisäverolain (Zakon za danak varhu dobavenata stoynost) 79 ja 80 §:ään sisältyvien säännösten kaltaisille kansallisille verosäännöksille, joissa edellytetään, että jos arvonlisäveron alaisten tavaroiden todetaan puuttuvan, näiden tavaroiden oston yhteydessä tehty arvonlisäverovähennys on oikaistava silloin, kun kyseiset tavarat on viety verovelvolliselta varkausrikoksella, jonka tekijää ei ole saatu selvitetyksi.

      (1)  EUVL C 13, 14.1.2012.


title: Asia C-114/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 27.10.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt cour d’appel de Pau – Ranska) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat Association des utilisateurs et distributeurs de l’agrochimie européenne (Audace) ym. (Ennakkoratkaisupyyntö — Tavaroiden vapaa liikkuvuus — SEUT 34 ja SEUT 36 artikla — Määrälliset rajoitukset — Eläinlääkkeiden rinnakkaistuonti — Direktiivi 2001/82/EY — 65 artikla — Kansallinen ennakkolupajärjestelmä — Kasvattajien poissulkeminen yksinkertaistetun myyntilupamenettelyn piiristä — Velvoite, jonka mukaan toimijalla on oltava tukkukaupan harjoittamista koskeva lupa — Velvoite, jonka mukaan toimijalla on oltava toimipaikka tuontijäsenvaltion alueella — Lääkevalvontavelvoitteet)

text:
               9.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 27.10.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt cour d’appel de Pau – Ranska) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat Association des utilisateurs et distributeurs de l’agrochimie européenne (Audace) ym.
   (Asia C-114/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Tavaroiden vapaa liikkuvuus - SEUT 34 ja SEUT 36 artikla - Määrälliset rajoitukset - Eläinlääkkeiden rinnakkaistuonti - Direktiivi 2001/82/EY - 65 artikla - Kansallinen ennakkolupajärjestelmä - Kasvattajien poissulkeminen yksinkertaistetun myyntilupamenettelyn piiristä - Velvoite, jonka mukaan toimijalla on oltava tukkukaupan harjoittamista koskeva lupa - Velvoite, jonka mukaan toimijalla on oltava toimipaikka tuontijäsenvaltion alueella - Lääkevalvontavelvoitteet))
   (2017/C 006/14)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour d’appel de Pau

      Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

   Association des utilisateurs et distributeurs de l’agrochimie européenne (Audace), Association des éleveurs solidaires, Cruzalebes EARL, Des deux rivières EARL, Mounacq EARL, Soulard Max EARL, Francisco Xavier Erneta Azanza, Amestoya GAEC, La Vinardière GAEC reconnu, Lagunarte GAEC, André Jacques Iribarren, Ramuntcho Iribarren, Phyteron 2000 SAS ja Cataloune SCL

      Muut osapuolet: Conseil national de l’Ordre des vétérinaires (aiemmin Conseil supérieur de l’Ordre des vétérinaires), Syndicat national des vétérinaires d’exercice libéral ja Administration des douanes et des droits indirects

      Tuomiolauselma

               1)

               SEUT 34 ja SEUT 36 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan eläinlääkkeiden rinnakkaistuontia voivat harjoittaa ainoastaan tukkukauppiaat, joilla on eläinlääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/82/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 18.6.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 596/2009, 65 artiklassa säädetty lupa, ja jonka mukaan rinnakkaistuontia eivät siis voi harjoittaa kasvattajat, jotka haluavat tuoda eläinlääkkeitä omia eläimiään varten.

               2)

               SEUT 34 ja SEUT 36 artiklaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan kasvattajilla, jotka rinnakkaistuovat eläinlääkkeitä omia eläimiään varten, on oltava toimipaikka määränpääjäsenvaltion alueella ja niiden on täytettävä kaikki direktiivin 2001/82, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella n:o 596/2009, 72–79 artiklassa säädetyt lääkevalvontavelvoitteet.

      (1)  EUVL C 171, 26.5.2015.


title: Asia F-127/07: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.9.2008 — Coto Moreno v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Avoin kilpailu — Hakijan jättäminen merkitsemättä varallaololuetteloon — Kirjallisen ja suullisen kokeen arviointi)

text:
               8.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 285/54

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.9.2008 — Coto Moreno v. komissio
   (Asia F-127/07) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Avoin kilpailu - Hakijan jättäminen merkitsemättä varallaololuetteloon - Kirjallisen ja suullisen kokeen arviointi)
   (2008/C 285/97)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Juana Maria Coto Moreno (Gaborone, Botswana) (edustajat: asianajajat K. Lemmens ja C. Doutrelepont)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: B. Eggers ja M. Velardo)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Sen kilpailun EPSO AD/25/05 valintalautakunnan 12.2.2007 tekemän päätöksen kumoaminen, jolla kantaja jätettiin merkitsemättä kyseisen kilpailun varallaololuetteloon — Vahingonkorvausvaatimus
   Tuomiolauselma

               1)

               Juana Maria Coto Morenon kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 22, 26.1.2008, s. 57.


title: Asia T-216/12: Kanne 18.5.2012 — Technion ja Technion Research & Development Foundation v. komissio

text:
               11.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/19

         Kanne 18.5.2012 — Technion ja Technion Research & Development Foundation v. komissio
   (Asia T-216/12)
   2012/C 243/36
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Technion — Israel Institute of Techonology (Haifa, Israel) ja Technion Research & Development Foundation Ltd (Haifa) (edustaja: asianajaja D. Grisay)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               vastaanottamaan tämän kumoamiskanteen, joka perustuu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklaan

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi ja

               —

               ensisijaisesti toteamaan kanteen perustelluksi ja kumoamaan Euroopan komission tietoyhteiskunnan ja viestimien pääosaston 13.3.2012 päivättyyn kirjeeseen sisältyvän TECHNIONia koskevan korvauspäätöksen

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kahteen kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osin samat tai samankaltaiset kuin ne, joihin vedotaan asiassa T-657/11, Technion ja Technion Research & Development Foundation v. komissio (1).

      (1)  EUVL 2012, C 73, s. 28.


title: Fabienne Gutmann-Vormusin 15.5.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-158/97)

text:
26.7.97                FI 1                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 228/21
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku                 dessa tunnustettua tehokkaan oikeussuojan periaatetta,
      lut.                                                          jos hänen olisi nostettava jokaisessa yksittäistapauksessa
                                                                    uudelleen kanne .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 (') EYVL N:o L 340 , 31.12.1993 , s. 41 .
Kantaja, joka on oikeuspoliittisen aikakauslehden liiketoi
minnasta vastaava päällikkö ja toimittaja, esitti komis
siolle kaksi kirjallista pyyntöä saada tutustua sen asiakir
joihin, jotka liittyivät tutkimuksiin, jotka koskevat geneet       Glenn Phillipsin 14.5.1997 Euroopan yhteisöjen komis
tisesti muunnetun maissin sallimista .       Komission ainoa                            siota vastaan nostama kanne
vastaus kantajan pyyntöihin oli ilmoitus siitä, että ensim
                                                                                (Asia T-157/97)
mäinen tiedustelu ( jonka kantaja oli osoittanut Saksan liit
totasavallassa sijaitsevalle komission edustustolle ) siirret                                   ( 97/C 228/50 )
täisiin toimivaltasyistä komission Brysselin toimipaikkaan.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Kantajan mukaan sitä, että komissio jätti päätöksen 94/             Glenn Phillips, kotipaikka Bryssel, on nostanut 14.5.1997
90/EHTY, EY, Euratom 2 artiklan 4 kohdan toisen alakoh             Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
dassa tarkoitetulla tavalla toimimatta, on pidettävä asia          tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .
kirjoja koskevan tietojensaantipyynnön lopullisena hylkää          Kantajan edustajana on asianajaja Nicolas Lhoëst, Bryssel,
misenä ( ns. hylkäämisolettama ), josta voidaan nostaa EY:n         ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL,
perustamissopimuksen 173 artiklan nojalla kumoamis                 30 rue de Cessange .
kanne, kuten on todettu tietojensaantioikeutta neuvoston
ja komission asiakirjoista koskevissa käytännesäännöissä            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
( 93/730/EY ) ('). Tällä implisiittisellä päätöksellä siitä, että   tuin
kantaja ei saa tutustua kyseisiin asiakirjoihin, loukataan
ensinnäkin päätökseen 94/90/EHTY, EY, Euratom perustu              — kumoaa 22.7.1996 tehdyn komission päätöksen, jolla
vaa oikeutta saada tutustua asiakirjoihin, koska kantajalla                 komissio hylkäsi kantajan vaatimuksen henkilöstö
on ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäy                       sääntöjen 31 artiklan 2 kohdan mahdollisen soveltu
tännön perusteella oikeutettu intressi siihen, että hänelle                 vuuden arvioimisesta,
toimitetaan kyseiset asiakirjat, ja koska komissio ei ole
vedonnut mihinkään poikkeusperusteeseen; toiseksi useim
                                                                    — kumoaa tarpeellisilta osin 3.2.1997 tehdyn komission
pien jäsenvaltioiden oikeusjärjestyksessä tunnustetaan täl
                                                                            nimenomaisen päätöksen kantajan valituksen hylkää
lainen tietojensaantioikeus, minkä vuoksi tässä asiassa on
                                                                            misestä,
 loukattu myös yleistä oikeusperiaatetta, joka koskee mah
dollisuutta saada tutustua viranomaisilla oleviin asiakirjoi
 hin .                                                              — velvoittaa vastaajan korvaamaan asian käsittelystä
                                                                            tässä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntiku
                                                                            lut.
 Kantaja vetoaa myös siihen, että tässä asiassa on rikottu
 EY:n perustamissopimuksen 190 artiklaa, koska sitä, että            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
 komissio ei ole vastannut kantajan pyyntöihin, on pidet
 tävä implisiittisenä hylkäämisenä ja tämän vuoksi sellai           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
 sena yksittäistapausta koskevana toimenpiteenä, joka on             samansisältöiset kuin asiassa T-16/97 f 1 ).
 perusteltava, ja näin ollen päätöksenä .
                                                                     ( 1 ) EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s . 27.
 Lisäksi kantaja esittää, että tässä asiassa on rikottu pää
 töksen 94/90, EHTY, EY, Euratom 1 artiklasta johtuvaa
 perusteluvelvollisuutta ja — menettelyllisten oikeuksien ja
 harkintavallan käytön läheinen yhteys huomioon ottaen —
 käytetty väärin harkintavaltaa EY:n perustamissopimuksen            Fabienne Gutmann-Vormusin 15.5.1997 Euroopan yhtei
 173 artiklassa tarkoitetulla tavalla .                                           söjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-158/97)
 Kantaja perustelee paljolti samoilla syillä myös sitä vaati                                     ( 97/C 228/51 )
 musta, jonka mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomio
 istuimen olisi todettava EY:n perustamissopimuksen                                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
  184 artiklan nojalla, että päätöksen 94/90/EHTY, EY,
 Euratom 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua hylkäämisolet           Fabienne Gutmann-Vormus, kotipaikka Bryssel, on nosta
 tamaa ei voida soveltaa; perusteluna sille, että tämä asia          nut 15.5.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus
 koskee erityisesti hänen etuaan, kantaja toteaa myös, että          asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
 toimittajana hän joutunee myös tulevaisuudessa tekemisiin           komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja
 kyseiseen säännökseen perustuvan komission hallintokäy             Nicolas Lhoëst, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa
 tännön kanssa ja että olisi vastoin myös yhteisön oikeu            Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange .
 ---pagebreak--- N:o C 228/22           FI |                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      26.7.97
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois             Massimo Marzolan 23.5.1997 Euroopan yhteisöjen komis
tuin                                                                                siota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-161/97)
— kumoaa 8.8.1996 tehdyn komission päätöksen, jolla
     komissio hylkäsi kantajan vaatimuksen henkilöstö                                         ( 97/C 228/53 )
     sääntöjen 31 artiklan 2 kohdan mahdollisen soveltu
     vuuden arvioimisesta,                                                            (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
— kumoaa tarpeellisilta osin 3.2.1997 tehdyn komission
      nimenomaisen päätöksen kantajan valituksen hylkää            Massimo Marzola on nostanut 23.5.1997 Euroopan
      misestä ,                                                     yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
                                                                    kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan
— velvoittaa vastaajan korvaamaan asian käsittelystä                edustajina ovat asianajajat Jean-Noel Louis, Thierry
      tässä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntiku           Demaseure ja Ariane Tornel, Bryssel, ja prosessiosoite
      lut .                                                         Luxemburgissa on Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Ces
                                                                    sange .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
samansisältöiset kuin asiassa T-16/97 ( J ).                        tuin
 (') EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s . 27.
                                                                    — kumoaa komission päätöksen, jolla evättiin Yhdysval
                                                                          loissa 1.3.1977—31.8.1985 saatujen eläkeoikeuksien
                                                                          siirto yhteisön eläkejärjestelmään,
Hans Gevaertin 23.5.1997 Euroopan yhteisöjen komis                 — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                 siota vastaan nostama kanne
                        (Asia T-160/97)                             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                         ( 97/C 228/52 )
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      Kantaja toteaa, että kun hänet vakinaistettiin maaliskuussa
                                                                    1986, hän teki hakemuksen siitä, että eläkeoikeudet, joita
 Hans Gevaert, kotipaikka Merelbeke ( Belgia ), on nostanut         hänelle oli kertynyt yksityisen eläkejärjestelmän perusteella
 23.5.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen             Yhdysvalloissa, siirrettäisiin yhteisön eläkejärjestelmään.
 tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota            Koska hakemusta ei hyväksytty, hän ryhtyi useita kertoja
 vastaan . Kantajan edustajana on asianajaja Nicolas                toimenpiteisiin saadakseen eläkeoikeutensa siirrettyä Ita
 Lhoëst, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire        lian eläkejärjestelmään, jotta ne voitaisiin myöhemmin siir
 Myson SARL, 30 rue de Cessange .                                   tää yhteisön järjestelmään. Komission yksiköt pitivät tätä
                                                                    ratkaisua hyväksyttävänä, mutta Italian toimivaltainen
 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois            viranomainen ei hyväksynyt sitä. Lopulta kantaja päätti
 tuin                                                               27.8.1996 tehdä henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdan
                                                                    mukaisen muodollisen hakemuksen riidanalaisten eläkeoi
 — kumoaa 26.8.1996 tehdyn komission päätöksen, jolla               keuksien siirtämisestä yhteisön eläkejärjestelmään . Vas
       komissio hylkäsi kantajan vaatimuksen henkilöstö            taaja hylkäsi tämän hakemuksen sillä perusteella, että sitä
       sääntöjen 31 artiklan 2 kohdan mahdollisen soveltu          ei ollut tehty kuuden kuukauden kuluessa nimittämisestä .
       vuuden arvioimisesta,                                        Tämä hylkäävä päätös on tässä asiassa riidanalainen pää
                                                                    tös .
 — kumoaa tarpeellisilta osin 3.2.1997 tehdyn komission
       nimenomaisen päätöksen kantajan valituksen hylkää
       misestä ,
                                                                     Kantaja väittää ensinnäkin, että henkilöstösääntöjen
                                                                     liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohtaa ja huolenpito
                                                                     velvollisuutta on rikottu, ja vetoaa siihen, että komissio on
 — velvoittaa vastaajan korvaamaan asian käsittelystä
                                                                     antanut hänelle virheellisiä tietoja mahdollisuudesta siirtää
       tässä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntiku
       lut.
                                                                     Yhdysvalloissa saadut eläkeoikeudet yhteisön eläkejärjes
                                                                     telmään ja siitä, millaista menettelyä tällaisen hakemuksen
                                                                     tekemisessä on noudatettava .
  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat           Hän väittää myös, että riidanalainen päätös on henkilöstö
  samansisältöiset kuin asiassa T- 16/97 ( J ).                      sääntöjen 25 artiklan vastainen, koska siitä puuttuvat
                                                                     kaikki asiaan vaikuttavat perustelut.
  (M EYVL N:o C 74 , 8.3.1997, s . 27.


title: Asia C-401/10 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 5.8.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas, laajennettu jaosto) yhdistetyissä asioissa T-425/04, T-444/04, T-450/04 ja T-456/04, Ranska ym. v. komissio, 21.5.2010 antamasta tuomiosta

text:
               20.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 317/15

         Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 5.8.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas, laajennettu jaosto) yhdistetyissä asioissa T-425/04, T-444/04, T-450/04 ja T-456/04, Ranska ym. v. komissio, 21.5.2010 antamasta tuomiosta
   (Asia C-401/10 P)
   ()
   2010/C 317/28
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Giolito, D. Grespan ja S. Thomas)

      Muut osapuolet: Ranskan tasavalta, France Télécom SA, Bouygues SA, Bouygues Télécom SA ja Association française des opérateurs de réseaux et services de télécommunications (AFORS Télécom)

      Vaatimukset

               —

               Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas, laajennettu jaosto) yhdistetyissä asioissa T-425/04, T-444/04, T-450/04 ja T-456/04 21.5.2010 antama tuomio on kumottava siltä osin kuin siinä

                           —

                           kumottiin komission 2.8.2004 tekemän päätöksen 2006/621/EY, joka koskee Ranskan France Télécomille myöntämää valtiontukea (1), 1 artikla

                           —

                           velvoitettiin komissio vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan, minkä lisäksi asioissa T-425/04 ja T-444/04 komissio velvoitettiin korvaamaan Ranskan tasavallalle ja France Télécomille aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

               —

               asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen uudelleen käsiteltäväksi

               —

               on määrättävä, että oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio vetoaa valituksensa tueksi kolmeen valitusperusteeseen.
   Ensimmäisessä valitusperusteessaan komissio väittää, että unionin yleisen tuomioistuimen perustelut ovat useilta osin ristiriitaiset. Näin on erityisesti siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin toteaa valituksenalaisessa tuomiossa, että ilmoituksia — mukaan lukien 4.12.2002 annettua ilmoitusta osakaslainasta — voidaan arvioida kokonaisuutena, kun kysymys on France Télécomin saaman edun olemassaolon selvittämisestä; sen sijaan siltä osin kuin kysymys on valtion varojen sitomisesta, tuomioistuin katsoi, että on olemassa selvä ero osakaslainaa koskevan ilmoituksen ja valtion aiemmin antamien erinäisten ilmoitusten välillä.
   Toisessa valitusperusteessaan, joka jakautuu neljään osaan, komissio väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut monelta osin EY 87 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä EY 230 artiklan kanssa. Unionin yleinen tuomioistuin on siten tulkinnut virheellisesti tuen käsitettä, kun se edellytti, että edun ja valtion varojen sitomisen välillä on oltava suora yhteys (ensimmäinen osa), kun se ei myöntänyt, että valtion varat sidottiin ilmoituksessa ja Ranskan valtion France Télécomille esittämässä osakassopimusta koskevassa tarjouksessa (toinen osa) ja kun se ei tutkinut edellytystä asiantuntevasta yksityisestä sijoittajasta sen selvittämiseksi, onko France Télécom saanut etua (kolmas osa). Unionin yleinen tuomioistuin ei myöskään ole ottanut huomioon harkintavaltaa, joka kuuluu komissiolle, kun se tekee monimutkaisia taloudellisia selvityksiä ja arvioi riidanalaisen päätöksen tarkoituksenmukaisuutta (neljäs osa).
   Kolmannessa valitusperusteessaan komissio väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on vääristellyt riidanalaista päätöstä katsoessaan, että komission olisi tullut esittää lisäperusteluja sellaisen erillisen edun olemassaolosta, joka perustui 9 miljardin euron luottolimiittiä koskevan tarjouksen esittämiseen France Télécomille ja todetessaan, että on olemassa merkittävä ero heinäkuusta 2002 lähtien annettujen ilmoitusten ja 4.12.2002 tehdyn osakaslainasopimusta koskevan ilmoituksen välillä.

      (1)  EUVL L 257, s. 11.


title: Asiat T-311/06 RI, T-311/06 RII, T-312/06 R ja T-313/06 R: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 1.3.2007 — FMC Chemical ym. v. EFSA (Väliaikainen oikeussuoja — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Direktiivi 91/414/ETY — Euroopan elintarviketurvallisuusvirasto — Tutkimatta jättäminen)

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/42

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 1.3.2007 — FMC Chemical ym. v. EFSA
   (Asiat T-311/06 RI, T-311/06 RII, T-312/06 R ja T-313/06 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Direktiivi 91/414/ETY - Euroopan elintarviketurvallisuusvirasto - Tutkimatta jättäminen)
   (2007/C 95/86)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: FMC Chemical SPRL (Bryssel, Belgia), Arysta Lifesciences SAS (Noguères, Ranska) ja Otsuka Chemcial Co. Ltd (Osaka, Japani) (edustajat: asianajajat C. Mereu ja K. Van Maldegem)

      Vastaaja: Euroopan elintarviketurvallisuusvirasto (EFSA) (asiamiehet: A. Cuvillier ja D. Detken)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: B. Doherty)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Hakemukset koskevat Euroopan elintarviketurvallisuusviraston 28.7.2006 ja 28.8.2006 tekemien toimien täytäntöönpanon lykkäämistä siltä osin kuin nämä toimet koskevat karbofuraani-, karbosulfaani- ja benfurakarbi-nimisten tehoaineiden arviointia kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15.7.1991 annetussa neuvoston direktiivissä 91/414/ETY (JO L 230, s. 1) tarkoitetulla tavalla sekä muista välitoimista määräämistä.
   Määräysosa

               1)

               Asiat T-311/06 RI, T-311/06 RII, T-312/06 R ja T-313/06 R yhdistetään tämän määräyksen antamista varten.

               2)

               Välitoimihakemukset hylätään.

               3)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-341/10: Kanne 7.7.2010 — Euroopan komissio v. Puolan tasavalta

text:
               25.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/6

         Kanne 7.7.2010 — Euroopan komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-341/10)
   ()
   2010/C 260/08
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Enegren ja Ł. Habiak)

      Vastaaja: Puolan tasavalta

      Vaatimukset

   Komissio vaatii,

               —

               että Puolan tasavallan todetaan jättäneen noudattamatta rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta 29.6.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/43/EY (1) 16 artiklaa, koska se ei ole pannut tämän direktiivin 3 artiklan 1 kohdan b–h alakohtaa ja 9 artiklaa asianmukaisesti ja täysimääräisesti täytäntöön, ja

               —

               että Puolan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivi 2000/43/EY koskee asiallisesti useita aloja, jotka on lueteltu direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa. Direktiivin 16 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on annettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset (tai huolehdittava siitä, että työmarkkinaosapuolet ottavat käyttöön tarpeelliset toimenpiteet) saattaakseen direktiivin koskemaan kaikkia näitä aloja, ja ilmoitettava tästä Euroopan komissiolle. Komission käsityksen mukaan Puolan tasavalta on täyttänyt tämän velvoitteen toistaiseksi vain osittain. Käsiteltävänä olevalla kanteella komissio moittii Puolan tasavaltaa siitä, ettei se ole pannut direktiiviä asianmukaisesti ja täysimääräisesti täytäntöön seuraavilla aloilla: jäsenyys ja toiminta työntekijä- tai työnantajajärjestössä tai muussa järjestössä, jonka jäsenillä on tietty ammatti, järjestöjen antamat etuudet; sosiaalinen suojelu, mukaan lukien sosiaaliturva ja terveydenhuolto; sosiaalietuudet; koulutus; yleisesti saatavilla olevien tavaroiden ja palvelujen saatavuus ja tarjonta, mukaan lukien asuminen (direktiivin 3 artiklan 1 kohdan d–h alakohta). Komissio kiistää Puolan tasavallan oikeudenkäyntiä edeltäneessä menettelyssä esittämän väitteen siitä, että direktiivi on pantu näillä aloilla täytäntöön Puolan tasavallan perustuslain säännöksillä sekä kansanoikeudellisilla sopimuksilla.
   Euroopan komissio moittii Puolan tasavaltaa myös siitä, että se ei ole pannut direktiivin 2000/43/EY 9 artiklaa asianmukaisesti ja täysimääräisesti täytäntöön kansallisessa lainsäädännössä. Tämä säännös, jonka mukaan on otettava käyttöön tarvittavat toimenpiteet henkilöiden suojelemiseksi epäsuotuisalta kohtelulta tai kielteisiltä seurauksilta, jotka johtuvat reagoinnista valitukseen tai menettelyyn, jonka tarkoituksena on varmistaa, että yhdenvertaisen kohtelun periaatetta noudatetaan, koskee kaikkia direktiivin soveltamisalaan kuuluvia henkilöitä ja tilanteita. Puolan viranomaisten tähän mennessä ilmoittamat säännökset osoittavat kuitenkin, että tällaiset toimenpiteet on otettu käyttöön vain työntekijöiden ja työsuhteen osalta.

      (1)  EYVL L 180, s. 22.


title: Asia T-203/06: Kanne 1.8.2006 — Eurostrategies v. komissio

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/51

         Kanne 1.8.2006 — Eurostrategies v. komissio
   (Asia T-203/06)
   (2006/C 224/106)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Eurostrategies SPRL (Bryssel, Belgia) (edustaja: solicitor S. Crosby)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Komission 28.7.2006 tekemä päätös, jolla evättiin oikeus tutustua asiakirjoihin, jotka liittyvät maakohtaisesta toimialaohjelmasta, PL0103 oikeus- ja sisäasiat, rahoitettavaan ”Phare — oikeus- ja sisäasioihin liittyville hankkeille annettavat tekniset tukipalvelut, 2003/S 159-145155 (PL0103.08)” -nimistä hanketta EuropaAid/113676/D/SV/PL koskevaan hankintamenettelyyn, on kumottava. Päätös koskee alla lueteltuja asiakirjoja:

                           —

                           toimeenpanoviranomaisen 7.1.2004 päiväämä ”arviointikertomus”

                           —

                           kaikki toimeenpanoviranomaisen 7.1.2004 tekemään ehdotukseen hankintasopimuksen tekemisestä Eurostrategiesin kanssa liittyvät asiakirjat

                           —

                           EY:n Varsovan valtuuskunnan 13.1.2004 päiväämä toimeenpanoviranomaiselle osoitettu kirje

                           —

                           15.1.2004 päivätty ”korjattu arviointikertomus”

                           —

                           EY:n Varsovan valtuuskunnan 27.1.2004 päiväämä sisäinen asiakirjamuistio

                           —

                           EY:n valtuuskunnan 27.1.2004 päiväämä toimeenpanoviranomaiselle osoitettu kirje

                           —

                           10.2.2004 päivätty ”neuvottelukertomus”

                           —

                           EY:n valtuuskunnan 12.2.2004 päiväämä toimeenpanoviranomaiselle osoitettu kirje.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii EY 230 ja EY 231 artiklan nojalla Euroopan komission 28.7.2006 tekemän sen päätöksen kumoamista, jolla hylättiin sen pyyntö päästä tutustumaan tiettyihin asiakirjoihin Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen (EY) N:o 1049/2001 nojalla. Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.
   Ensinnäkin kantaja väittää, että kun komissio kieltäytyi esittämästä vaadittuja asiakirjoja ilmoittamatta tällaisen epäämisen syitä, se rikkoi asetuksen (EY) N:o 1049/2001 8 artiklaa.
   Toiseksi kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä laiminlyödään EY 235 artiklassa määrättyä perusteluvelvollisuutta ja että näin ollen päätös on pätemätön.


title: Asia C-34/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Krajský súd v Prešove (Slovakia) on esittänyt 23.1.2013 — Monika Kušionová v. SMART Capital, a.s.

text:
               18.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Krajský súd v Prešove (Slovakia) on esittänyt 23.1.2013 — Monika Kušionová v. SMART Capital, a.s.
   (Asia C-34/13)
   2013/C 141/14
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Krajský súd v Prešove

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Monika Kušionová

      Vastapuoli: SMART Capital, a.s.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/13/ETY (1) sekä sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2005/29/EY (2) (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) tulkittava Euroopan unionin perusoikeuskirjan 38 artiklan valossa siten, että ne ovat esteenä siviililain 15lj §:n 1 momentin kaltaiselle jäsenvaltion säännökselle, luettuna yhdessä pääasian oikeudenkäynnissä sovellettavan lainsäädännön muiden säännösten kanssa, jossa velkojan sallitaan vaativan, että kuluttajan pantattu kiinteä omaisuus realisoidaan kiellettyihin sopimusehtoihin perustuvan saatavan suorittamiseksi siitä huolimatta, että sopimuspuolet ovat erimielisiä siitä, ovatko sopimusehdot kiellettyjä, ja ilman, että tuomioistuin on arvioinut sopimusehtoja?

               2)

               Ovatko ensimmäisessä kysymyksessä mainitut Euroopan unionin oikeussäännöt esteenä siviililain 15lj §:n 1 momentin kaltaiselle jäsenvaltion säännökselle, luettuna yhdessä pääasian oikeudenkäynnissä sovellettavan lainsäädännön muiden säännösten kanssa, jossa velkojan sallitaan vaativan, että kuluttajan pantattu kiinteä omaisuus realisoidaan kiellettyihin sopimusehtoihin perustuvan saatavan suorittamiseksi siitä huolimatta, että sopimuspuolet ovat erimielisiä siitä, ovatko sopimusehdot kiellettyjä, ja ilman, että tuomioistuin on arvioinut sopimusehtoja?

               3)

               Onko asiassa [106/77,] Simmenthal, (3)9.3.1978 annettua yhteisöjen tuomioistuimen tuomiota tulkittava siten, että ensimmäisessä kysymyksessä mainittujen direktiivien tavoitteen saavuttamiseksi kansallisen tuomioistuimen on Euroopan unionin perusoikeuskirjan 38 artiklan nojalla jätettävä soveltamatta siviililain 15lj §:n 1 momentin kaltaisia kansallisen oikeuden säännöksiä, luettuna yhdessä pääasian oikeudenkäynnissä sovellettavan lainsäädännön muiden säännösten kanssa, joissa velkojan sallitaan vaativan, että kuluttajan pantattu kiinteä omaisuus realisoidaan kiellettyihin sopimusehtoihin perustuvan saatavan suorittamiseksi asian riitaisuudesta huolimatta ja ilman, että tuomioistuin on arvioinut sopimusehtoja, jolloin vältetään viran puolesta tapahtuva sopimusehtojen tuomioistuinvalvonta?

               4)

               Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 4 artiklaa tulkittava siten, että kuluttajasopimukseen — jonka kuluttaja on tehnyt ilman asianajajan apua — otetulla sopimusehdolla, jossa velkojan sallitaan vaativan, että kuluttajan pantattu kiinteä omaisuus realisoidaan tuomioistuinten ulkopuolisessa menettelyssä ilman, että tuomioistuin on arvioinut sopimusehtoja, kierretään unionin oikeuden perusperiaatetta, jonka mukaan tuomioistuimen on valvottava sopimusehtoja viran puolesta, joten se on kohtuuton myös silloin, kun kyseisen sopimusehdon sanamuoto perustuu kansalliseen oikeussääntöön?

      (1)  EYVL L 95, s. 9.

      (2)  EUVL L 149, s. 22.

      (3)  Asia 106/77, Simmenthal, tuomio 9.3.1978 (Kok., s. 629).


title: Asia C-93/02 P: Biret International SA:n 16.3.2002 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston 11.1.2002 antamasta tuomiosta asiassa T-174/00, Biret International SA vastaan Euroopan unionin neuvosto, jota tukee Euroopan yhteisöjen komissio

text:
C 109/38                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         4.5.2002
”Lotto zero” -niminen hanke kuuluu direktiivin liitteen II               –     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyk-
soveltamisalaan. Komissio katsoo, että koska Italia ei ole                     sen 48 artiklan rikkominen: on vaikea väittää, ettei
tarkistanut, olisko tästä hankkeesta suoritettava direktiivin                  kysymystä yhteisön tuottamuksesta riippumattomasta
5–10 artiklassa tarkoitettu ympäristövaikutusten arviointi, se                 vastuusta olisi lainkaan tuotu esiin kannekirjelmässä ja
ei ole noudattanut direktiivin 4 artiklan 2 kohdassa säädettyjä                että se olisi esitetty uutena perusteena vastauskirjelmässä.
velvoitteitaan.
(1) EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40.
Biret International SA:n 16.3.2002 tekemä valitus Euroo-                 Etablissements Biret et Cie SA:n 16.3.2002 tekemä valitus
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                     Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
men ensimmäisen jaoston 11.1.2002 antamasta tuomiosta                    tuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-210/00, Etablisse-
asiassa T-174/00, Biret International SA vastaan Euroopan                ments Biret et Cie SA vastaan Euroopan unionin neuvos-
unionin neuvosto, jota tukee Euroopan yhteisöjen komis-                  to, jota tuki Euroopan yhteisöjen komissio, 11.1.2002
                                 sio                                                            antamasta tuomiosta,
                          (Asia C-93/02 P)                                                          (Asia C-94/02 P)
                          (2002/C 109/64)
                                                                                (2002/C 109/65)
Biret International SA on valittanut 16.3.2002 Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston 11.1.2002                Etablissements Biret et Cie SA on valittanut 16.3.2002 Euroo-
antamasta tuomiosta asiassa T-174/00, Biret International SA             pan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-
vastaan Euroopan unionin neuvosto, jota tukee Euroopan                   mäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston
yhteisöjen komissio. Valittajan edustajat ovat asianajajat M. de         asiassa T-210/00, Etablissements Biret et Cie SA vastaan
Thoré ja S. Rodrigues, prosessiosoite Luxemburgissa.                     Euroopan unionin neuvosto, jota tuki Euroopan yhteisöjen
                                                                         komissio, 11.1.2002 antamasta tuomiosta. Valittajan edustaja-
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                           na on asianajaja S. Rodrigues, prosessiosoite Luxemburgissa.
–     kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
      tuimen asiassa T-174/00 11.1.2002 antaman valituksen-              Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      alaisen tuomion
–     hyväksyy valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittä-           –     kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asias-
      mät vaatimukset                                                          sa T-210/00 11.1.2002 antaman tuomion,
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-             –     hyväksyy valittajan ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
      kulut                                                                    tuimessa esittämät vaatimukset, ja
                                                                         –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     EY 300 artiklan 7 kohdan rikkominen: valittaja tieduste-
      lee, onko yhteisöjen tuomioistuimen EY 300 artiklan
      7 kohdan määräysten ja soveltamisalan vastaisesti katsot-          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      tava, että Maailman kauppajärjestön perustamissopimus-
      ten välitöntä oikeusvaikutusta koskevan kysymyksen on
      yhä oltava edellytyksenä yhteisön vastuun syntymiselle
      näiden sopimusten rikkomisesta, ja vaatii, vaadittuaan             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat saman-
      sitä ensin turhaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-           kaltaiset kuin valituksessa C-93/02 P. (1)
      messa ja vedoten yhteisöjen tuomioistuimen asemaan
      yhteisön oikeuden tulkinnan yhdenmukaistamisessa, että
      yhteisöjen tuomioistuin kehittää oikeuskäytäntöään siten,          (1) Ks. tämän virallisen lehden s. 38.
      että Maailman kauppajärjestön perustamissopimuksilla
      katsotaan olevan välitön oikeusvaikutus kokonaisuudes-
      saan tai osittain.


title: Asia C-24/02: Tribunal de commerce de Marseille'n 22.1.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Marseille Fret SA vastaan Seatrano Shipping Company Ltd.

text:
C 97/2                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          20.4.2002
käsiteltäväksi saadakseen käsiteltävänään olevassa kauppare-            Tribunal de commerce de Marseille’n 22.1.2002 tekemäl-
kisterimerkintää koskevassa asiassa, jossa rekisteri-ilmoituksen        lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
tekijänä on Holto Ltd, ennakkoratkaisun EY 43 ja EY 48 artik-           Marseille Fret SA vastaan Seatrano Shipping Company
lan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien                                         Ltd.
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit
D. A. O. Edward, A. La Pergola, M. Wathelet (esittelevä tuoma-
ri) ja C. W. A. Timmermans, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja:                                    (Asia C-24/02)
R. Grass, on antanut 22.1.2002 määräyksen, jonka määräysosa
on seuraava:                                                                                (2002/C 97/04)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ei selvästi ole toimivaltainen
vastaamaan Landesgericht Salzburgin 27.11.2000 tekemällään
päätöksellä esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin.                      Tribunal de commerce de Marseille on pyytänyt 22.1.2002
                                                                        tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
                                                                        mioistuimeen 31.1.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
                                                                        melta ennakkoratkaisua asiassa Marseille Fret SA vastaan
(1) EYVL C 28, 27.1.2001.                                               Seatrano Shipping Company Ltd seuraaviin kysymyksiin:
                                                                        1.     Onko vuoden 1968 Brysselin yleissopimusta, joka on
                                                                               toistettu 22.12.2000 annetussa asetuksessa (EY)
                                                                               N:o 44/2001 (1), tulkittava siten, että sen II osastossa
                                                                               olevilla määräyksillä mahdollistetaan se, että yhden jäsen-
                                                                               valtion tuomioistuin voi evätä toisen sopimusvaltion
                                                                               kansalaiselta oikeuden nostaa kanne sellaisissa tuomiois-
                                                                               tuimissa, jotka niin kansallisen kuin yhteisön oikeuden
                                                                               mukaan ovat tämän luonnollisia tuomioistuimia?
Cour de Cassationin (Belgia) 6.11.2000 tekemällään pää-
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Office
         national de l’emploi vastaan Alami Mohamad                     2.     Voiko englantilainen tuomioistuin Anti suit injunction
                                                                               -menettelyllä evätä oikeuden tuomioistuinkäsittelyyn sel-
                                                                               laisessa toisen jäsenvaltion tuomioistuimessa, joka vuo-
                           (Asia C-23/02)
                                                                               den 1968 Brysselin yleissopimuksen, joka on toistettu
                                                                               22.12.2000 annetussa asetuksessa (EY) N:o 44/2001,
                           (2002/C 97/03)                                      nojalla voi kuitenkin olla toimivaltainen?
                                                                        3.     Voiko englantilainen tuomioistuin kyseessä olevalla me-
Cour de Cassation on pyytänyt 6.11.2000 tekemällään päätök-                    nettelyllä evätä muiden jäsenvaltioiden tuomioistuimilta
sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 31.1.2002,                  mahdollisuuden päättää siitä, ovatko ne toimivaltaisia,
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-                   vaikka lienee niin, että tämä mahdollisuus johtuu
sa Office national de l’emploi vastaan Alami Mohamad seuraa-                   22.12.2000 annetun asetuksen (EY) N:o 44/2001 II lu-
vaan kysymykseen:                                                              vussa olevista määräyksistä?
Onko Rabatissa 27.4.1976 allekirjoitetun ja 26.9.1978 anne-             4.     Voidaanko oikeutta saada asiansa tuomioistuimen käsitel-
tulla neuvoston asetuksella N:o 2211/78 (1) yhteisön puolesta                  täväksi, sellaisena kuin Euroopan yhteisöjen tuomioistuin
hyväksytyn Euroopan talousyhteisön ja Marokon kuningas-                        sitä suojelee, tulkita siten, että sillä sallitaan se, että
kunnan välisen yhteistyösopimuksen vastaista, että jäsenvaltio                 englantilaisessa Anti suit injunction -menettelyssä määri-
ottaa työntekijän, joka on Marokon kansalainen, osalta huo-                    teltyjen seuraamusten uhalla yhteisön kansalaisen on
mioon vain ne kaudet, jotka hän on työskennellyt työntekijänä                  peruutettava sellainen kanne, joka on itsenäinen ja joka
tämän jäsenvaltion alueella, määritellessään, voidaanko hänelle                on jo saatettu ranskalaisen tuomioistuimen käsiteltäväksi?
maksettavaa työttömyyskorvauksen peruspäivärahaa korottaa
työskentelykausien perusteella vahvistettavalla lisäosalla?
                                                                        (1) Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta
                                                                            ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22 päivänä
(1) Euroopan talousyhteisön ja Marokon kuningaskunnan välisen
                                                                            joulukuuta 2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001
    yhteistyösopimuksen tekemisestä 26 päivänä syyskuuta 1978
                                                                            (EYVL L 12, 16.1.2001, s. 1).
    annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2211/78 (EYVL L 264,
    27.9.1978, s. 1).