title: Asia T-223/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.5.2017 – Morton’s of Chicago v. EUIPO – Mortons the Restaurant (MORTON’S) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-kuviomerkki MORTON’S — Aiemmat kansalliset rekisteröimättömät tavaramerkit MORTON’S, MORTONS, MORTON’S CLUB, MORTONS CLUB, MORTON’S THE RESTAURANT, MORTONS RESTAURANT ja M MORTON’S — Suhteellinen hylkäysperuste — Mitättömäksi julistaminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta ja 53 artiklan1 kohdan c alakohta)

text:
               10.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.5.2017 – Morton’s of Chicago v. EUIPO – Mortons the Restaurant (MORTON’S)
   (Asia T-223/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-kuviomerkki MORTON’S - Aiemmat kansalliset rekisteröimättömät tavaramerkit MORTON’S, MORTONS, MORTON’S CLUB, MORTONS CLUB, MORTON’S THE RESTAURANT, MORTONS RESTAURANT ja M MORTON’S - Suhteellinen hylkäysperuste - Mitättömäksi julistaminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta ja 53 artiklan1 kohdan c alakohta))
   (2017/C 221/23)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Morton’s of Chicago, Inc. (Chicago, Illinois, Yhdysvallat) (edustaja: J. Moss, barrister)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: H. O’Neill)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Mortons the Restaurant Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: J. Barry, solicitor, ja P. Nagpal, barrister)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 12.2.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 46/2014-1), joka koskee Mortons the Restaurant Ltd:n ja Morton’s of Chicago, Inc:n välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Morton’s of Chicago, Inc velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 228, 13.7.2015.


title: Asia T-583/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.5.2017 – PG v. Frontex (Henkilöstö — Väliaikaiset toimihenkilöt — Määräaikaisen työsopimuksen uusimatta jättäminen — Uusimismenettely — SEUT 266 artikla — Huolenpitovelvollisuus — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)

text:
               10.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.5.2017 – PG v. Frontex
   (Asia T-583/16) (1)

   ((Henkilöstö - Väliaikaiset toimihenkilöt - Määräaikaisen työsopimuksen uusimatta jättäminen - Uusimismenettely - SEUT 266 artikla - Huolenpitovelvollisuus - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu))
   (2017/C 221/34)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: PG (edustaja: asianajaja S. Pappas)

      Vastaaja: Euroopan raja- ja merivartiovirasto (Frontex) (asiamiehet: H. Caniard ja S. Drew, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus, jolla vaaditaan yhtäältä kumoamaan Frontexin työsopimusten tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen 9.6.2015 tekemä päätös olla uusimatta kantajan työsopimusta ja toisaalta korvausta vahingosta, jota kantaja väittää kärsineensä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               PG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 165, 10.5.2016 (asia on alkujaan rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-12/16, ja siirretty Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).


title: Asia F-94/10: Kanne 4.10.2010 — Carpentino v. neuvosto

text:
               15.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/41

         Kanne 4.10.2010 — Carpentino v. neuvosto
   (Asia F-94/10)
   ()
   2011/C 13/81
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Renzo Carpentino (Overijse, Belgia) (edustajat: asianajaja L. Levi ja asianajaja S. Rodrigues)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vaatimus riidanalaisten palkkakuittien vaikutusten pysyttämisestä siihen saakka, kunnes 23.12.2009 annetun neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1296/2009 taannehtivasti korvaava asetus on annettu, ja kantajalla aiheutuneen taloudellisen ja aineettoman vahingon korvaamisesta

      Vaatimukset

               —

               Palkkakuittien vaikutukset on pysytettävä siihen saakka, kunnes 23.12.2009 annetun neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1296/2009 taannehtivasti korvaava asetus on annettu

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan kantajalle aiheutunut taloudellinen vahinko maksamalla ilmeisen lainvastaisen asetuksen N:o 1296/2009 soveltamisesta johtuvan ansionmenetyksen määrää vastaava määrä, johon on lisättävä vuoden 2010 tammikuusta lähtien henkilöstösääntöjen 66 a artiklan nojalla kuukausittain peritty erityismaksu, jonka määrä on määritetty virheellisesti, kun otetaan huomioon mainittu asetus; kyseinen määrä on arvioitu 30 000 euron suuruiseksi ottamatta huomioon unionin yleisen tuomioistuimen tulkintaa neuvosto on velvoitettava korvaamaan kantajalle aihetunut aineeton vahinko maksamalla nimellinen yhden euron määräinen korvaus

               —

               Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-98/11 P: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.2.2012 — valittajana AG ja muuna osapuolena parlamentti (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Irtisanominen koeajan lopussa — Kanteen nostamisen määräaika — Myöhässä tehty valitus — Selvästi perusteeton valitus)

text:
               24.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.2.2012 — valittajana AG ja muuna osapuolena parlamentti
   (Asia T-98/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Irtisanominen koeajan lopussa - Kanteen nostamisen määräaika - Myöhässä tehty valitus - Selvästi perusteeton valitus)
   2012/C 89/39
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: AG (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Rodrigues, A. Blot ja C. Bernard-Glanz)

      Muu osapuoli: Euroopan parlamentti (asiamiehet: S. Seyr ja V. Montebello-Demogeot)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, jolla vaaditaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-25/10, AG v. parlamentti, 16.12.2010 antaman määräyksen (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) kumoamista

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään, koska se on selvästi perusteeton.

               2)

               AG vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan parlamentin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 120, 16.4.2011.


title: Stephen Pascallin 7.2.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-20/96)

text:
N:o C 108/ 12         FI                        Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                       13.4.96
puolestaan, että lainan korottomuuden lisäksi myös koko             kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan
lainan määrä on tukea .                                             edustajat ovat asianajajat Jean-Noël Louis, Thierry Dema
                                                                    seure ja Ariane Tornel, Bryssel, ja prosessiosoite Luxembur
                                                                    gissa Fiduciaire Myson sàrl, 1 , rue Glesener.
Kantajan kumoamiskanteensa tueksi esittämät perusteet:
1 . Komission päätös, siltä osin kuin siinä todetaan, että          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
    valtion tukea on pelkästään lainan korottomuus eikä             tuin
    laina itse, merkitsee EY:n perustamissopimuksen 92
    artiklan virheellistä soveltamista . Näyttäisi siltä, että
    komissio katsoo tavanomaisen sijoitustoiminnan pe              — kumoaa komission 26.6.1995 tekemän päätöksen, jolla
    riaatteen soveltamisen johtavan erilaiseen tulokseen                se kumosi 18.10.1994 tekemänsä päätöksen siitä, että
    riippuen siitä, annetaanko valtion tuki pääomasijoituk             kantajalle myönnettiin ylimääräinen palkkataso;
    sena vai lainana . Tämä on virheellinen tulkinta perusta
    missopimuksen 92 artiklan 1 kohdasta .                         — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                        lut.
2 . Jättäessään pitämättä koko lainan määrää tukena
    komissio on syyllistynyt ilmeisiin arviointivirheisiin :
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    — Belgian viranomaiset ovat vahvistaneet, että "laina"
        myönnettiin korottomana . Komission olisi pitänyt
        yksin tämän seikan perusteella päätellä, että niin         Kantaja selittää tulleensa 1.12.1986 komission palveluk
        kutsuttu laina oli todellisuudessa eräänlainen val        seen määräaikaiseksi työntekijäksi tieteelliseen virkaryh
        tion tuki tai että kyseessä ei ainakaan ollut tavan       mään . Hän menestyi sisäisessä kilpailussa, minkä jälkeen
        omainen lainatoimenpide .                                  hänet nimitettiin 16.5.1994 palkkaluokan A 4 tason 4
                                                                   virkamieheksi takautuvasti 1.4.1994 lähtien, ja hänet
                                                                   määrättiin toimeen, jota hän hoiti määräaikaisena työnte
    — Lainan epätavanomaista tai poikkeuksellista laatua           kijänä . Hänelle myönnettiin 18.10.1994 tehdyllä päätök
        tukee se seikka, että toisaalta laina myönnettiin          sellä henkilöstösääntöjen 97 artiklan 1 kohdan mukaan
        täysin ilman mitään vakuuksia, ja toisaalta se seikka,     ylimääräinen palkkataso . Nimittävä viranomainen päätti
        että laina myönnettiin puhtaasti ad hoe -perusteella       26.6.1995 kumota tämän päätöksen, koska 1.4.1994 läh
        eikä Belgian flaaminkielisellä alueella tukiin sovellet   tien kantaja ei enää ollut yhteisöjen tieteellisessä tai tekni
        tavan lainsäädännön mukaisesti .                           sessä virkaryhmässä .
    — Komissio arvioi ilmeisen väärin VLM:n rahoitusti
                                                                   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa ensinnäkin perusteluvel
        lanteen, joka huononi huomattavasti edelleenkin            vollisuuden laiminlyöntiin ja korostaa sitä, että riidanalai
        vuoden 1994 kuluessa , päinvastoin kuin komissio
                                                                   sessa päätöksessä ei ole riittävästi tietoja sen arvioimiseksi,
        toteaa päätöksessään.                                      onko päätös perusteltu, ja sen arvioimiseksi, onko tarkoi
                                                                   tuksenmukaista nostaa kanne ensimmäisen oikeusasteen
                                                                   tuomioistuimessa .
3 . Jättäessään ottamatta huomioon kantajan huomautuk
    set ja jättäessään antamatta kantajalle mahdollisuutta
    kommentoida Belgian viranomaisten vastineita komis            Kantaja toteaa myös, että oikeusvarmuuden periaatetta on
    sio on rikkonut EY:n perustamissopimuksen 190 arti            rikottu ja että sellaisen päätöksen, jolla on annettu subjek
    klaa .
                                                                   tiivisia oikeuksia, kumoaminen on lainvastaista . Tältä osin
                                                                   hän toteaa, että vaikka 18.10.1994 tehty päätös olisi tehty
                                                                   lainvastaisesti, nimittävä viranomainen voi kumota sen vain
                                                                   kohtuullisessa määräajassa; tässä asiassa nimittävä viran
                                                                   omainen on kumonnut päätöksen vasta kahdeksan kuu
                                                                   kautta päätöksen tekemisen jälkeen, ja tällaista ajanjaksoa
                                                                   ei voida pitää hyväksyttävänä .
Stephen Pascaliin 7.2.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota          Kantaja arvioi lopuksi, että riidanalaisella päätöksellä on
                   vastaan nostama kanne
                                                                   rikottu luottamuksensuojan periaatetta . Kantaja väittää ,
                        ( Asia T-20/96 )                           että nimittävä viranomainen tiesi ylimääräistä palkkatasoa
                          ( 96/C 108/26 )                          kantajalle myöntäessään varsin hyvin, että hänet oli jo
                                                                   nimitetty virkamieheksi; siten ei voida kiistää, että päätök
                                                                   sen tehdessään nimittävä viranomainen aiheutti kantajalle
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      perusteltuja odotuksia .
Stephen Pascall, Bryssel, on nostanut 7.2.1996 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa


title: Asia C-34/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 8.3.2011 (Tribunal du travail de Bruxellesin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Gerardo Ruiz Zambrano v. Office national de l'emploi (ONEM) (Unionin kansalaisuus — SEUT 20 artikla — Unionin oikeuteen perustuvan oikeuden myöntäminen alaikäiselle lapselle oleskeluun jäsenvaltion, jonka kansalainen hän on, alueella riippumatta siitä, onko hän ensin käyttänyt oikeuttaan liikkua vapaasti jäsenvaltioiden alueella — Johdetun oleskeluoikeuden myöntäminen samoissa olosuhteissa alaikäisen lapsen suoraan takenevassa polvessa olevalle sukulaiselle, joka on kolmannen valtion kansalainen ja hänen huoltajansa — Alaikäisen lapsen oleskeluoikeuden seuraukset vaatimuksille, jotka hänen suoraan takenevassa polvessa olevan sukulaisensa, joka on kolmannen valtion kansalainen, on täytettävä työoikeuden kannalta)

text:
               30.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 130/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 8.3.2011 (Tribunal du travail de Bruxellesin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Gerardo Ruiz Zambrano v. Office national de l'emploi (ONEM)
   (Asia C-34/09) (1)

   (Unionin kansalaisuus - SEUT 20 artikla - Unionin oikeuteen perustuvan oikeuden myöntäminen alaikäiselle lapselle oleskeluun jäsenvaltion, jonka kansalainen hän on, alueella riippumatta siitä, onko hän ensin käyttänyt oikeuttaan liikkua vapaasti jäsenvaltioiden alueella - Johdetun oleskeluoikeuden myöntäminen samoissa olosuhteissa alaikäisen lapsen suoraan takenevassa polvessa olevalle sukulaiselle, joka on kolmannen valtion kansalainen ja hänen huoltajansa - Alaikäisen lapsen oleskeluoikeuden seuraukset vaatimuksille, jotka hänen suoraan takenevassa polvessa olevan sukulaisensa, joka on kolmannen valtion kansalainen, on täytettävä työoikeuden kannalta)
   2011/C 130/02
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal du travail de Bruxelles

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Gerardo Ruiz Zambrano

      Vastaaja: Office national de l'emploi (ONEM)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal du travail de Bruxelles — Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 12, 17 ja 18 artiklan, luettuina yhdessä perusoikeuskirjan 21, 24 ja 34 artiklan kanssa, tulkinta — Oleskeluoikeuden myöntäminen unionin kansalaiselle sellaisen jäsenvaltion alueella, jonka kansalainen kyseinen unionin kansalainen on, riippumatta siitä, onko hän käyttänyt aikaisemmin liikkumisoikeuttaan — Johdetun oleskeluoikeuden myöntäminen samoissa olosuhteissa alaikäisen lapsen suoraan takenevassa polvessa olevalle sukulaiselle, joka on kolmannen valtion kansalainen ja kyseisen alaikäisen lapsen, joka on jäsenvaltion kansalainen, huoltaja, kun tällaisella sukulaisella joka tapauksessa olisi mainittu oleskeluoikeus, jos kyseinen alaikäinen lapsi olisi käyttänyt liikkumisoikeuttaan — Alaikäisen lapsen oleskeluoikeuden seuraukset vaatimuksille, jotka hänen suoraan takenevassa polvessa olevan sukulaisensa, joka on kolmannen valtion kansalainen, on täytettävä työoikeuden kannalta

      Tuomiolauselma

   SEUT 20 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että jäsenvaltio yhtäältä epää kolmannen valtion kansalaiselta, joka on pienten lastensa, jotka ovat unionin kansalaisia, huoltaja, oleskelun jäsenvaltiossa, jossa nämä lapset asuvat ja jonka kansalaisia he ovat, ja toisaalta epää kyseiseltä kolmannen valtion kansalaiselta työluvan, siltä osin kuin tällaisten päätösten takia kyseiset lapset eivät tosiasiassa voisi käyttää pääosaa unionin kansalaisen asemaan liittyvistä oikeuksista.

      (1)  EUVL C 90, 18.4.2009.


title: Asia C-250/03: Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardian 13.11.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Giorgio Emanuele Mauri vastaan Ministero della Giustizia

text:
C 200/12                FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                         23.8.2003
Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardian                     Onko sveitsiläisen viranomaisten myöntämä markkinoille saat-
13.11.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkai-               tamista koskeva lupa lääkkeiden lisäsuojatodistuksen aikaansaa-
supyyntö asiassa Giorgio Emanuele Mauri vastaan Minis-                   misesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun asetuksen (ETY)
                         tero della Giustizia                            N:o 1768/92 13 artiklassa tarkoitettu ensimmäinen yhteisössä
                                                                         myönnetty myyntilupa (1)?
                           (Asia C-250/03)                               (1) EYVL L 182, 2.7.1992, s. 1.
                           (2003/C 200/18)
Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia, on
pyytänyt 13.11.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
yhteisöjen tuomioistuimeen 11.6.2003, Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa GiorgioEmanuele
Mauri vastaan Ministero della Giustitzia edustajanaan va.                Bundesfinanzhofin 1.4.2003 tekemällään päätöksellä esit-
oikeusministeri ja Comissione per gli esami di avvocato presso           tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa CLT-UFA S.A. vastaan
la Corte d'Appello di Milano, edustajanaan va. puheenjohta-                                     Finanzamt Köln-West
jansa, seuraavaan kysymykseen:
                                                                                (Asia C-253/03)
Onko perustamissopimuksen niitä määräyksiä, joilla Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan vahviste-
taan kilpailua ja syrjintäkieltoa koskevien yhteisön periaatteiden
suoja, tulkittava siten, että niiden kanssa yhteensoveltumaton                                      (2003/C 200/20)
on sellainen Italian kansallinen lainsäädäntö ja varsinkin
27.11.1933 annetun kuninkaan lakiasetuksen nro 1578 22 §,
jolla asianajajan ammattiin pääsyn edellytykseksi asetetaan
valtion tutkinnon suorittaminen, koska sillä annetaan ammatil-           Bundesfinanzhof on pyytänyt 1.4.2003 tekemällään välipäätök-
listen kykyjen ja osaamisen arviointia varten laaja toimivalta           sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 13.6.2003,
sellaisten ammatillisten yhteenliittymien paikallisille johtoeli-        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa
mille, joiden jäsenistön muodostavat asianomaisella maantie-             CLT-UFA S.A. vastaan Finanzamt Köln-West seuraaviin kysy-
teellisellä alueella jo toimivat taloudelliset toimijat?                 myksiin:
                                                                         1)    Onko EY-sopimuksen 52 artiklaa ja 58 artiklaa yhdessä
                                                                               tulkittava niin, että vapaata sijoittautumisoikeutta louka-
                                                                               taan, mikäli ulkomaisen EU-pääomayhtiön vuonna 1994
                                                                               Saksassa olevan sivuliikkeen kautta saamaan voittoon
                                                                               kohdistuu Saksassa 42 prosentin yhtiövero (nk. toimipaik-
                                                                               kavero), vaikka
Cour administrative (Luxemburgin suurherttuakunta)                             –     voitosta menevä Saksan yhtiövero olisi vain
3.6.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisu-                           33,5 prosenttia, jos sen saisi ulkomaisen EU-pää-
pyyntö asiassa Ministre de l'economie vastaan Millenium                              omayhtiön Saksassa rajoittamattomasti yhtiöverovel-
   Pharmaceuticals Inc, aikaisemmin Cor Therapeutics Inc                             vollinen tytärpääomayhtiö ja jos se olisi kokonaan
                                                                                jaettu emoyhtiölle viimeistään 30.6.1996
                           (Asia C-252/03)
                                                                               –     voitosta menevä Saksan yhtiövero olisi ensin
                                                                                45 prosenttia, jos tytärpääomayhtiö olisi keräännyt-
                                                                                tänyt sen viimeistään 30.6.1996, mutta siinä tapauk-
                           (2003/C 200/19)                                           sessa, että se olisi jaettu kokonaan 30.6.1996 jälkeen,
                                                                                vero jälkeenpäin olisi pienentynyt 30 prosenttiin?
Cour administrative (Luxemburgin suurherttuakunta), on                   2)    Onko kyseinen toimipaikkavero siinä tapauksessa, että se
pyytänyt 3.6.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut                    on EY-sopimuksen 52 ja 58 artiklan vastainen, laskettava
yhteisöjen tuomioistuimeen 13.6.2003, Euroopan yhteisöjen                      30 prosenttiin riitavuoden osalta, jottei se olisi vastoin
tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Ministre de l'eco-                   näitä artikloita?
nomie vastaan Millenium Pharmaceuticals Inc, aikaisemmin
Cor Therapeutics Inc, seuraavaan kysymykseen:


title: Yhdistetyt asiat T-379/10 ja T-381/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — Keramag Keramische Werke ym. v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Kylpyhuonekalusteiden Belgian, Saksan, Ranskan, Italian, Alankomaiden ja Itävallan markkinat — Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen — Hinnankorotusten koordinointi ja arkaluonteisten kaupallisten tietojen vaihtaminen — Rikkomisen kesto — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tutustua asiakirjoihin — Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta vastuuseen joutuminen)

text:
               9.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 325/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — Keramag Keramische Werke ym. v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-379/10 ja T-381/10) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Kylpyhuonekalusteiden Belgian, Saksan, Ranskan, Italian, Alankomaiden ja Itävallan markkinat - Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen - Hinnankorotusten koordinointi ja arkaluonteisten kaupallisten tietojen vaihtaminen - Rikkomisen kesto - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tutustua asiakirjoihin - Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta vastuuseen joutuminen)
   2013/C 325/44
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Keramag Keramische Werke AG (Ratingen, Saksa), Koralle Sanitärprodukte GmbH (Vlotho, Saksa), Koninklijke Sphinx BV (Maastricht, Alankomaat), Allia SAS (Avon, Ranska), Produits Céramique de Touraine SA (Selles-sur-Cher, Ranska) ja Pozzi Ginori SpA (Milano, Italia) (asia T-379/10) sekä Sanitec Europe Oy (Helsinki, Suomi) (asia T-381/10) (edustajat: barrister J. Killick, solicitor I. Reynolds sekä asianajajat P. Lindfelt ja K. Struckmann)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre ja F. Ronkes Agerbeek, avustajanaan barrister B. Kennelly)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensisijaisesti vaatimus SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia COMP/39.092 — Kylpyhuonekalusteet) 23.6.2010 annetun komission päätöksen K(2010) 4185 lopullinen kumoamiseksi osittain ja toissijaisesti vaatimus kyseisellä päätöksellä kantajille määrätyn sakon määrän alentamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia COMP/39.092 — Kylpyhuonekalusteet) 23.6.2010 annetun komission päätöksen K(2010) 4185 lopullinen 1 artiklan 1 kohdan 6 alakohta kumotaan sikäli kuin Euroopan komissio katsoi siinä, että yhtäältä Allia SAS ja Produits Céramique de Touraine SA olivat osallistuneet rikkomiseen, joka koski kartellia Ranskan markkinoilla, ajanjaksolla 25.2.2004–9.11.2004, ja toisaalta Pozzi Ginori SpA oli osallistunut rikkomiseen, joka koski kartellia Italian markkinoilla, muutoin kuin ajanjaksolla 14.5.1996–9.3.2001.

               2)

               Päätöksen K(2010) 4185 lopullinen 2 artiklan 7 kohta kumotaan sikäli kuin Keramag Keramische Werke AG:lle, Koralle Sanitärprodukte GmbH:lle, Koninklijke Sphinx BV:lle, Pozzi Ginorille ja Sanitec Europe Oy:lle määrätyn sakon kokonaismäärä ylittää 50 580 701 euroa.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Keramag Keramische Werke, Koralle Sanitärprodukte, Koninklijke Sphinx, Allia, Produits Céramique de Touraine, Pozzi Ginori ja Sanitec Europe vastaavat kolmesta neljäsosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.

               5)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan neljäsosa Keramag Keramische Werken, Koralle Sanitärprodukten, Koninklijke Sphinxin, Allian, Produits Céramique de Tourainen, Pozzi Ginorin ja Sanitec Europen oikeudenkäyntikuluista, ja se vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 301, 6.11.2010.


title: Asia T-33/05: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.2.2011 — Cetarsa v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Raakatupakan oston ja ensijalostuksen markkinat Espanjassa — Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan — Hintojen vahvistaminen ja markkinoiden jakaminen — Sakot — Rikkomisen vakavuus ja kesto — Yhdenvertainen kohtelu — Suhteellisuusperiaate — Enimmäismäärä, joka on 10 % liikevaihdosta — Yhteistyö)

text:
               19.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/14

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.2.2011 — Cetarsa v. komissio
   (Asia T-33/05) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Raakatupakan oston ja ensijalostuksen markkinat Espanjassa - Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan - Hintojen vahvistaminen ja markkinoiden jakaminen - Sakot - Rikkomisen vakavuus ja kesto - Yhdenvertainen kohtelu - Suhteellisuusperiaate - Enimmäismäärä, joka on 10 % liikevaihdosta - Yhteistyö)
   2011/C 89/31
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Compañía española de tabaco en rama, SA (Cetarsa) (Navalmoral de la Mata, Espanja) (edustajat: asianajajat M. Araujo Boyd, J. Buendía Sierra ja A. Givaja Sanz)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre ja É. Gippini Fournier)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensiksi EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan mukaisesta menettelystä (asia COMP/C.38.238/B.2 — Raakatupakka-ala — Espanja) 20.10.2004 tehdyn komission päätöksen K(2004) 4030 lopull. kumoamisvaatimus, toiseksi ja toissijaisesti kantajalle tässä päätöksessä määrätyn sakon alentamisvaatimus ja kolmanneksi komission vastakanne, jolla pyritään kyseisen määrän korottamiseen.

      Tuomiolauselma

               1)

               Compañía española de tabaco en rama, SA:lle (Cetarsa) EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan mukaisesta menettelystä (asia COMP/C.38.238/B.2 — Raakatupakka-ala — Espanja) 20.10.2004 tehdyn komission päätöksen K(2004) 4030 lopull. 3 artiklassa määrätyn sakon suuruudeksi vahvistetaan 3 147 300 euroa.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan komission vastakanne hylätään.

               4)

               Cetarsa vastaa 8/10 omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan 8/10 komission oikeudenkäyntikuluista, ja tämä jälkimmäinen vastaa 2/10 omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan 2/10 Cetarsan oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 82, 2.4.2005.


title: Asian T-58/97 poistaminen rekisteristä

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/63

         Asian T-58/97 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 217/128)

      (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)

   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston puheenjohtajan 16.6.2005 antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-58/97, H. Heringa vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio.

      (1)  EYVL C 142, 10.5.1997.


title: Asia C-343/03: Euroopan yhteisöjen komission 4.8.2003 Tanskan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
4.10.2003              FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 239/5
     –    asetuksen N:o 3887/92 6 artiklan 5 kohdassa,                 –      EY 253 artiklan mukaisen perusteluvelvollisuuden nou-
          sellaisena kuin se oli voimassa asiaan liittyvien                   dattamatta jättäminen: komission päätöksessä ei mainita,
          seikkojen tapahtuma-aikana, ei erotella eri tukijärjes-             mitä oikeudellisia normeja Portugalin viranomaisten me-
          telmiä eläintukihakemuksia pitoaikana koskevan vä-                  nettelyllä rikottiin, eikä se myöskään osoita, millä tavoin
          hintään viiden prosentin tarkastusvelvollisuuden                    kyseessä oleva menettely heikentää valvontatakeita, vaan
          mukaan,joten toisin kuin komissio väittää, Portuga-                 se ainoastaan ilmoittaa tällaiset johtopäätökset. Näin ollen
          lin viranomaisten toiminta oli kyseessä olevan sään-                komission päätös ei täytä niitä vähimmäisvaatimuksia,
          nöksen vaatimusten mukaista,                                        joita perusteluvelvollisuuden noudattamiseksi edellyte-
                                                                              tään. Nämä vähimmäisvaatimukset on täytettävä erityi-
                                                                              sesti silloin, kun toteutetaan toimenpiteitä, joissa määrä-
                                                                              tään sanktioista tai joilla on niille, joita ne koskevat,
                                                                              negatiivisia seurauksia erityisesti rahoituksen suhteen,
                                                                              kuten on nyt esillä olevassa asiassa. Tällaisissa tilanteissa
                                                                              perusteluvelvollisuuden noudattaminen on välttämätön-
     –    kun komissio on soveltanut konkreettiseen tapauk-                   tä, jotta taataan toimenpiteen negatiivisista seurauksista
          seen asetuksen N:o 3887/92 6 artiklan 5 kohtaa, ei                  kärsivän luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön puo-
          sellaisena kuin se oli tosiseikkojen tapahtuma-aika-                lustautumisoikeudet.
          na, vaan sellaisena kuin se oli myöhemmin asetuksel-
          la N:o 2801/99 muutettuna, se on soveltanut taan-
          nehtivasti uutta normia, mikä on ristiriidassa jäsen-        (1 ) EYVL L 124, 20.5.2003, s. 45.
          valtioiden yhteisten oikeusperiaatteiden kanssa.
–    Tosiseikkoja koskeva virhe, joka kohdistuu Portugalin
     viranomaisten ilmoittamiin, varainhoitovuoden 1999                Euroopan yhteisöjen komission 4.8.2003 Tanskan kunin-
     menoihin, jotka liittyvät lypsylehmäkannan ylläpitoa kos-                          gaskuntaa vastaan nostama kanne
     keviin palkkioihin:
                                                                                (Asia C-343/03)
                                                                                (2003/C 239/07)
     –    Ne eläinten tunnistamiseen liittyvät sääntöjenvastai-
          suudet, jotka komissio väittää todenneensa vuoden
          2000 syyskuussa Alentejossa tekemissään tarkastuk-
          sissa, eivät voi kuulua kiinteiden korjausten sovelta-       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 4.8.2003 Euroo-
          misalaan varainhoitovuotta 1999 koskevien meno-              pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Tanskan kuningas-
          jen osalta. Portugalin hallitus väittää toissijaisesti,      kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on H. P. Hartvig,
          että komission esittämät väitteet sääntöjenvastai-           prosessiosoite Luxemburgissa.
          suuksista eivät ole relevantteja, koska Portugal on
          noudattanut ja noudattaa nautojen tunnistamiseen
          sovellettavia sääntöjä.                                      Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                       1.     toteaa, että Tanskan kuningaskunta ei ole noudattanut
                                                                              asetuksen N:o 170/83 ( 1) 5 artiklan 2 kohdan ja asetuksen
                                                                              N:o 2241/87 ( 2) 1 artiklan ja 11 artiklan 1 ja 2 kohdan
                                                                              mukaisia velvoitteitaan,
     –    Rahoituskorjauksen soveltamisen perustelemiseksi
          komissio väittää myös, että on olemassa eläimiä,                    –     koska se ei ole säätänyt tarkempia säännöksiä Tans-
          joilla oli tuottajamerkki, jossa oli eri tunnistusnume-                   kalle jaettujen kiintiöiden käytöstä
          ro kuin toimivaltaisten viranomaisten antama nume-
          ro, ja komissio katsoo, että tämä käytäntö lisää riskiä             –     koska se ei ole varmistanut kalatalousvarojen säilyt-
          siitä, että palkkio maksetaan useammin kuin kerran                        tämistä koskevan yhteisön lainsäädännön noudatta-
          samasta eläimestä. Myös tässä tapauksessa on kyse                         mista järjestämällä kalastustoiminnan valvontaa,
          relevanttien tosiseikkojen virheellisestä arvioinnista,                   huolehtimalla asianmukaisista aluksesta purkamista
          koska komissio ei ole ottanut huomioon niitä kon-                         ja pyynnin rekisteröintiä koskevista tarkastuksista
          kreettisia olosuhteita, joissa kyseistä käytäntöä sovel-                  ja määräämällä rikosoikeudelliset tai hallinnolliset
          letaan.                                                                   seuraamukset liikakalastuksesta vastaavalle,
 ---pagebreak--- C 239/6                   FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                             4.10.2003
       –     koska se ei ole vahvistanut väliaikaista kalastuskiel-      Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
             toa niille kalastusaluksille, jotka purjehtivat Tanskan     tuin
             lipun alla tai jotka oli rekisteröity Tanskassa, kun
             jaetun kiintiön katsotaan tulleen käytetyksi, ja koska      1)     toteaa, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut
             se ei ole ilmoittanut komissiolle kalastustoiminnan                EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan,
             lopettamisesta.                                                    koska se ei ole pannut jäsenvaltioiden toimivaltaisten
                                                                                viranomaisten keskinäisestä avusta välittömien ja välillis-
                                                                                ten verojen alalla 19.12.1977 annettua neuvoston direk-
2.     velvoittaa Tanskan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
       denkäyntikulut.                                                          tiiviä 77/799/ETY ( 1), sellaisena kuin se on muutettuna,
                                                                                täytäntöön Gibraltarin alueella;
                                                                         2)     velvoittaa Yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oi-
                                                                                keudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Neuvoston asetuksen N:o 170/83 5 artiklan 2 kohdan ja
neuvoston asetuksen N:o 2241/87 1 artiklan ja 11 artiklan 1
ja 2 kohdan rikkominen.                                                  Direktiivi 77/799/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna,
                                                                         oli pantava täytäntöön jäsenvaltioissa viimeistään 1.1.1981
                                                                         arvonlisäveron osalta (direktiivin 79/1070/ETY (2) nojalla) ja
                                                                         1.1.1993 valmisteverojen osalta (direktiivin 92/12/ETY ( 3) no-
Tanskan hallitus on myöntänyt, että vuodelle 1988 jaettu                 jalla).
kalastuskiintiö on tiettyjen kantojen osalta ylitetty selvästi.
Kalastustoimintaan kohdistettu valvonta ja tätä toimintaa
koskevan hallinnon ja valvonnan osalta toteutetut toimenpiteet           Toisin kuin Yhdistynyt kuningaskunta väittää, komissio toteaa,
ovat komission näkemyksen mukaan olleet riittämättömät.                  että direktiiviä 77/799/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna,
                                                                         sovelletaan Gibraltariin ja koska Yhdistynyt kuningaskunta ei
                                                                         ole pannut direktiiviä täytäntöön Gibraltarin alueella, se ei ole
Tanskan viranomaiset ovat tietyissä tapauksissa jättäneet mää-           noudattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoittei-
räämättä rikosoikeudellisia seuraamuksia valvontaa ja säilyttä-          taan.
mistä koskevien säännösten rikkomisesta.
                                                                         (1 ) EYVL L 336, 27.12.1977, s. 15.
                                                                         (2 ) Direktiivin 77/799/ETY muuttamisesta 6 päivänä joulukuuta
( 1) Yhteisön kalatalousvarojen säilyttämis- ja hallintojärjestelmästä        1979 annettu direktiivi (EYVL L 331, 27.12.1979, s. 8).
     25.1.1983 annettu asetus (EYVL L 24, 27.1.1983, s. 1).              (3 ) Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä
( 2) Tietyistä kalastustoiminnan valvontatoimenpiteistä 23.7.1987 an-         sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnas-
     nettu asetus (EYVL L 207, 29.7.1987, s. 1).                              ta 25 päivänä helmikuuta 1992 annettu direktiivi (EYVL L 76,
                                                                              23.3.1992, s. 1).
                                                                         El Corte Inglés, S.A:n 21.8.2003 (faksi 16.8.2003) tekemä
                                                                         valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
Euroopan yhteisöjen komission 7.8.2003 Ison-Britannian                   tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-63/03, El
ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan                  Corte Inglés S.A. vastaan sisämarkkinoiden harmonisoin-
                            nostama kanne                                tivirasto (SMHV) 8.5.2003 antamasta määräyksestä,
                                                                         muuna osapuolena valituslautakunnan menettelyssä Cal-
                                                                                zaturificio Yvonne S.r.l.
                           (Asia C-349/03)
                                                                                (Asia C-361/03 P)
                           (2003/C 239/08)
                                                                                (2003/C 239/09)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.8.2003 Euroo-                 El Corte Inglés, S.A, edustajanaan Juan Luis Rivas Zurdo, on
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ison-Britannian ja               valittanut 21.8.2003 (faksi 16.8.2003) Euroopan yhteisöjen
Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan. Kanta-             tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
jan asiamiehenä on R. Lyal ja prosessiosoite on Luxemburgissa.           teen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-63/03, El


title: Asia C-354/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 18.12.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt retten i Kolding, Civilretten – Tanska) – Fag og Arbejde (FOA), Karsten Kaltoftin puolesta v. Kommunernes Landsforening (KL), Billundin kunnan puolesta (Ennakkoratkaisupyyntö — Sosiaalipolitiikka — Irtisanominen — Peruste — Työntekijän lihavuus — Yleistä lihavuuteen perustuvan syrjinnän kieltoa koskevaa periaatetta ei ole — Direktiivi 2000/78/EY — Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa — Kaiken vammaisuuteen perustuvan syrjinnän kielto — ”Vamman” olemassaolo)

text:
               23.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 18.12.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt retten i Kolding, Civilretten – Tanska) – Fag og Arbejde (FOA), Karsten Kaltoftin puolesta v. Kommunernes Landsforening (KL), Billundin kunnan puolesta
   (Asia C-354/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Irtisanominen - Peruste - Työntekijän lihavuus - Yleistä lihavuuteen perustuvan syrjinnän kieltoa koskevaa periaatetta ei ole - Direktiivi 2000/78/EY - Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa - Kaiken vammaisuuteen perustuvan syrjinnän kielto - ”Vamman” olemassaolo))
   (2015/C 065/09)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Retten i Kolding, Civilretten

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Fag og Arbejde (FOA), Karsten Kaltoftin puolesta

      Vastaaja: Kommunernes Landsforening (KL), Billundin kunnan puolesta

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin oikeutta on tulkittava siten, ettei siihen sisälly lihavuuteen sellaisenaan perustuvan syrjinnän kieltoa työssä ja ammatissa koskevaa yleistä periaatetta.

               2)

               Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annettua neuvoston direktiiviä 2000/78/EY on tulkittava siten, että työntekijän lihavuus merkitsee kyseisessä direktiivissä tarkoitettua ”vammaa”, jos se aiheuttaa muun muassa pitkäaikaisista fyysisistä, henkisistä tai psyykkisistä vaurioista johtuvan rajoitteen, joka vuorovaikutuksessa erilaisten esteiden kanssa voi estää asianomaisen henkilön täysimääräisen ja tehokkaan osallistumisen työelämään yhdenvertaisesti muiden työntekijöiden kanssa. Kansallisen tuomioistuimen tehtävä on arvioida, täyttyvätkö nämä edellytykset pääasiassa.

      (1)  EUVL C 252, 31.8.2013.


title: Asia T-69/12: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.6.2013 — Zavvar v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Irania koskevat rajoittavat toimenpiteet ydinaseiden leviämisen estämiseksi — Varojen jäädyttäminen — Poistaminen kyseessä olevien henkilöiden luettelosta — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/79

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.6.2013 — Zavvar v. neuvosto
   (Asia T-69/12) (1)

   (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Irania koskevat rajoittavat toimenpiteet ydinaseiden leviämisen estämiseksi - Varojen jäädyttäminen - Poistaminen kyseessä olevien henkilöiden luettelosta - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2013/C 225/175
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Seyed Hadi Zavvar (Dubai, Yhdistyneet arabiemiirikunnat) (edustajat: solicitor S. Zaiwalla, solicitor P. Reddy ja solicitor F. Zaiwalla, D. Wyatt, QC, ja barrister R. Blakeley)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: B. Driessen ja I. Rodios)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä vaatimus Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 1.12.2001 annetun neuvoston päätöksen 2011/783/YUTP (EUVL L 319, s. 71) liitteessä olevan A luettelon 22 kohdan kumoamiseksi, Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 961/2010 täytäntöönpanosta 1.12.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1245/2011 (EUVL L 319, s. 11) liitteessä olevan A luettelon 22 kohdan kumoamiseksi ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 (EUVL L 88, s. 1) kumoamiseksi siltä osin kuin ne koskevat kantajaa sekä toisaalta vaatimus sen toteamiseksi, että Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.210 annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP (EUVL L 195, s. 39) 20 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 961/2010 (EUVL L 281, s. 1) 16 artiklan 2 kohtaa ei sovelleta kantajaan.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen asiassa raukeaa.

               2)

               Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 109, 14.4.2012.


title: Asia C-106/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 3.3.2011 — M. J. Bakker v. Staatssecretaris van Financiën

text:
               28.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 160/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 3.3.2011 — M. J. Bakker v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-106/11)
   2011/C 160/10
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: M. J. Bakker

      Vastapuoli: Staatssecretaris van Financiën

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (1) II osaston liittymäsääntöjä sovellettava nyt kysymyksessä olevan kaltaisessa asiassa, jossa Espanjassa asuva palkattu työntekijä, joka on Alankomaiden kansalainen ja joka työskentelee merimiehenä Alankomaihin sijoittautuneen työnantajan palveluksessa ja tekee työtä sellaisilla ruoppausaluksilla, jotka purjehtivat yhteisön alueen ulkopuolella Alankomaiden lipun alla, sillä seurauksella, että näissä säännöissä määrätään Alankomaiden lainsäädäntö sovellettavaksi lainsäädännöksi, ja vakuutusmaksuja saadaan kantaa täten Alankomaiden yleisten sosiaalivakuutusten perusteella, vaikka asianosainen ei kuulu, kun asiaa tarkastellaan yksistään Alankomaiden kansallisen lainsäädännön perusteella, Alankomaiden sosiaaliturvajärjestelmään sen takia, että hän ei asu Alankomaissa?

               2)

               Missä määrin on tämän osalta merkitystä sillä, että Alankomaiden työntekijöiden vakuutusten täytäntöönpanossa noudatetaan käytäntöä, jonka mukaan täytäntöönpanoelin katsoo yhteisön oikeuden perusteella nyt kysymyksessä olevan asian kaltaisessa tapauksessa merimiehet vakuutetuiksi?

      (1)  Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2).


title: Asian C-117/04 poistaminen rekisteristä

text:
               8.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/32

         Asian C-117/04 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 6/62)

      (Oikeudenkäyntikieli: italia)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 6.7.2004 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-117/04, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta.

      (1)  EUVL C 106, 30.4.2004.


title: Asia T-44/14: Kanne 15.1.2014 — Costantini ym. v. komissio

text:
               29.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/26

         Kanne 15.1.2014 — Costantini ym. v. komissio
   (Asia T-44/14)
   2014/C 93/46
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Bruno Costantini (Jesi, Italia), Robert Racke (Lamadelaine, Luxemburg), Pietro Pravata (Beyne-Heusay, Belgia), Zbigniew Galązka (Łódź, Puola), Justo Santos Domínguez (Leganés, Espanja), Maria Isabel Lemos (Mealhada, Portugali), André Clavelou (Vincennes, Ranska) ja kansalaistoimikunta ”Right to Lifelong Care: Leading a life of dignity and Independence is a fundamental right!” (edustajat: asianajaja O. Brouwer ja solicitor A. Woods)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan komission 5.11.2013 tekemän päätöksen, jolla kieltäydyttiin rekisteröimästä kansalaisaloitetta ”Right to Lifelong Care: Leading a life of dignity and independence is a fundamental right!”, jota koskeva rekisteröintihakemus oli esitetty kansalaisaloitteesta 16.2.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 211/2011 (EUVL L 65, s. 1) nojalla, ja joka annettiin kantajien edustajalle ja edustajan sijaiselle tiedoksi 5.11.2013 kirjeellä, jossa oli maininta ”C(2013) 7612 final” (jäljempänä riidanalainen päätös), ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien mahdollisten väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisellä kanneperusteella kantajat väittävät, että komissio sovelsi asetuksen N:o 211/2012 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan säännöstä virheellisesti, kun se kieltäytyi rekisteröimästä aloitetta, koska se i) totesi virheellisesti, ettei aloitteessa esitettyjä tavoitteita voida riittävällä tavalla saavuttaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen puitteissa, ja koska se ii) ei ottanut huomioon asetuksen N:o 211/2012 taustalla olevia periaatteita.

               2)

               Toisella kanneperusteella kantajat väittävät, ettei komissio noudattanut yleisiä hyvän hallinnon periaatteita, koska se kieltäytyi rekisteröimästä aloitetta, vaikka se on rekisteröinyt kansalaisaloitteita, joilla pyritään samankaltaisiin tavoitteisiin.

               3)

               Kolmannella kanneperusteella kantajat väittävät, että komissio ei SEUT 296 artiklan vastaisesti täyttänyt velvollisuuksiaan esittää riittävät ja asianmukaiset perustelut riidanalaiselle päätökselle.


title: Asia T-205/14: Kanne 27.3.2014 – Schroeder v. neuvosto ja komissio

text:
               7.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/33

         Kanne 27.3.2014 – Schroeder v. neuvosto ja komissio
   (Asia T-205/14)
   2014/C 212/42
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: I. Schroeder KG (GmbH & Co.) (Hampuri, Saksa) (edustaja: Rechtsanwalt K. Landry)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               velvoittamaan vastaajat maksamaan kantajalle vahingonkorvausta 3 45  644 euroa 8 prosentin vuotuisine korkoineen tuomion antamisesta alkaen tai toteamaan, että kantajalla on oikeus saada vahingonkorvausta vastaajilta

               —

               velvoittamaan vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii vahingonkorvausta asetuksen (EY) N:o 1355/2008 (1), joka todettiin pätemättömäksi unionin tuomioistuimen asiassa C-338/10, GLS, 22.3.2012 antamalla tuomiolla, antamisen vuoksi.
   Kantaja toteaa, että kansalliset tulliviranomaiset ovat tosin korvanneet tämän asetuksen nojalla perusteettomasti kannetut polkumyyntitullit. Sille aiheutui kuitenkin taloudellista vahinkoa sen vuoksi, että se oli maksukyvyn puutteen vuoksi joutunut ottamaan markkinakorkoisia pankkilainoja. Se vaatii tämän vuoksi sen pankkilainoista maksamien korkojen ja niiden alempien korkojen, joita se olisi maksanut, jos polkumyyntitulleja ei olisi kannettu, välisen erotuksen korvaamista. Kantaja väittää tältä osin, että vastaajat ovat asetuksen N:o 1355/2008 lainvastaisesti antamalla loukanneet riittävän ilmeisesti huolellisuusvelvollisuuttaan ja hyvän hallinnon velvollisuuttaan, mistä on aiheutunut kantajalle vahinko, josta se ei voi saada korvausta muualta, koska korkojen erotuksesta maksuvelvollisen eduksi maksun suorittamisesta alkaen ei ole säädetty soveltuvissa tuontimaksuja koskevissa kansallisissa säännöksissä.

      (1)  Tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja -säilykkeiden (mandariinien jne.) tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta ja väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 18.12.2008 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1355/2008 (EUVL L 350, s. 35).


title: Asia C-247/99 P: ELF ATOCHEM SA:n 2.7.1999 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun kolmannen jaoston yhdistetyissä asioissa T-305/94, T-306/94, T-307/94, T-313/94, T-314/94, T-315/94, T-316/94, T-318/94, T-325/94, T-328/94, T-329/94 ja T-335/94, LVM NV, Elf Atochem SA, BASF, Shell International Chemical, DSM NV ja DSM Kunststoffen, Wacker-Chemie GmbH, Hoechst AG, SAV, Montedison SpA, ICI plc, Hüls AG ja Enichem SpA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio

text:
4.12.1999                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 352/13
— alentaa sakon summaa asianmukaisella määrällä, joka                    ELF ATOCHEM SA:n 2.7.1999 tekemä valitus Euroopan
     vastaa vahinkoa, jonka Montedison on kärsinyt menettelyn            yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
     keston, kumotun päätöksen tilalle tehdyn uuden päätöksen            laajennetun kolmannen jaoston yhdistetyissä asioissa T-
     ja vakuuksien antamisen johdosta.                                   305/94, T-306/94, T-307/94, T-313/94, T-314/94, T-315/94,
                                                                         T-316/94, T-318/94, T-325/94, T-328/94, T-329/94 ja T-
                                                                         335/94, LVM NV, Elf Atochem SA, BASF, Shell Internatio-
Oikeudenkäyntikulujen osalta:                                            nal Chemical, DSM NV ja DSM Kunststoffen, Wacker-Che-
                                                                         mie GmbH, Hoechst AG, SAV, Montedison SpA, ICI plc,
— velvoittaa komission korvaamaan valittajalle kummankin                 Hüls AG ja Enichem SpA vastaan Euroopan yhteisöjen
     oikeusasteen oikeudenkäyntikulut ja -palkkiot.                                                    komissio
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                               (Asia C-247/99 P)
1. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on jättänyt tutki-
     matta kantajan esittämän ensimmäisen kumoamispe-                                              (1999/C 352/22)
     rusteen (komission toimivaltuuksien käyttäminen riidana-
     laisten seikkojen osalta; lopullisen toimivallan myöntämi-
     nen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle ja yhteisö-
     jen tuomioistuimelle sakkojen määräämisessä; Rooman                 ELF ATOCHEM SA on valittanut 2.7.1999 Euroopan yhteisö-
     sopimuksen 172 artiklan (josta on tullut EY 229 artikla) ja         jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu
     neuvoston asetuksen N:o 17 (1) 17 artiklan rikkominen               kolmas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-305/94, T-306/94,
     Rooman sopimuksen 87 artiklan (josta on muutettuna                  T-307/94, T-313/94, T-314/94, T-315/94, T-316/94, T-
     tullut EY 83 artikla) 2 kohdan d alakohdan yhteydessä.              318/94, T-325/94, T-328/94, T-329/94 ja T-335/94, LVM
                                                                         NV, Elf Atochem SA, BASF, Shell International Chemical, DSM
                                                                         NV ja DSM Kunststoffen, Wacker-Chemie GmbH, Hoechst
2. Perustelujen puuttuminen kumoamiskanteen toisen pe-                   AG, SAV, Montedison SpA, ICI plc, Hüls AG ja Enichem SpA
     rusteen osalta (edeltävän menettelyn puuttuminen).                  vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 20.4.1999 antamasta
                                                                         tuomiosta. Valittajan edustajana on asianajaja Xavier de Roux,
3. Taloudellisen tilanteen tarkastelun laiminlyönti. Yhteisön            Pariisi, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Jac-
     oikeuden sellaisen periaatteen loukkaaminen, jonka mu-              ques Loesch, 11 rue Goethe.
     kaan kilpailukäyttäytymisen arviointi edellyttää sitä, että
     ensin tarkastellaan taloudellisnormatiivista tilannetta. Yh-
     teisön oikeuden sellaisen periaatteen loukkaaminen, jonka
     mukaan yrityksen syyksi ei voida lukea Rooman sopimuk-              Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     sen 85 ja 86 artiklan (joista on tullut EY 81 ja 82
     artikla) rikkomista, jos yritys voi antaa käyttäytymiselleen
     selityksen, joka ei ole kilpailun vastainen.                        — kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yh-
                                                                             distetyissä asioissa T-305/94, T-306/94, T-307/94,
4. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei näytä sovelta-                   T-313/94, T-314/94, T-315/94, T-316/94, T-318/94,
     neen vanhentumista koskevia, asetuksessa (ETY) N:o 2988/                T-325/94, T-328/94, T-329/94 ja T-335/94 20.4.1999
     74 (2) vahvistettuja sääntöjä.                                          antaman tuomion ja tekee tästä kumoamisesta kaikki
                                                                             asiaankuuluvat oikeudelliset johtopäätökset ja erityisesti
5. Individuaalista eikä kollektiivista puolustautumista koske-               ratkaisee asian lopullisesti itse, ja
     van oikeuden loukkaaminen.
6. Euroopan neuvoston ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan                   — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
     1 kappaleen rikkominen, sillä ensimmäisen oikeusasteen
     tuomioistuin on jättänyt tarkastelematta valittajaa puolta-
     via asiakirjoja ja jättänyt ilman pätevää syytä ottamatta
     huomioon Montedisonia puoltavia myöhempiä asiakirjoja.              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
7. Ilmeinen epäloogisuus ja/tai puolustuksen sellaisten väittei-
     den tutkimatta jättäminen, jotka koskevat sakon suuruuden           — Oikeudellinen virhe, sillä ensimmäisen oikeusasteen tuo-
     sekä käyttäytymisen vakavuuden ja keston välistä väärää                 mioistuin on jättänyt toteamasta, että komissio teki
     suhdetta.                                                               27.7.1994 uuden päätöksen. Se, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                             tuin kumosi 19.4.1994 antamallaan tuomiolla vuoden
8. Montedisonille aiheutunutta vahinkoa koskevien todistei-                  1988 päätöksen, merkitsi väistämättä sitä, että koko
     den tutkimatta jättäminen ja sen periaatteen loukkaaminen,              tuota päätöstä edeltävä hallinnollinen menettely menetti
     jonka mukaan komissio vastaa lainvastaisista toimistaan.                merkityksenä. Komissio olisi näin ollen voinut tehdä uuden
                                                                             päätöksen, joka on eri päätös kuin vuoden 1988 päätös,
                                                                             vain uuden hallinnollisen menettelyn päätteeksi. Myöskään
(1) EYVL L 13, 21.2.1962, s. 204.                                            ne, joille vuoden 1994 päätös on osoitettu, eivät ole
(2) EYVL L 319, 29.11.1974, s. 1.                                            samoja kuin ne, joille vuoden 1988 päätös oli osoitettu,
                                                                             sillä uutta päätöstä ei ole osoitettu Norsk Hydrolle ja
                                                                             Solvaylle. Kuitenkin komissio on edelleen ottanut huo-
                                                                             mioon näiden yritysten käyttäytymisen määritellessään
 ---pagebreak--- C 352/14                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     4.12.1999
   kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuuta. Vuoden 1988                  Degussa-Hüls AG:n 3.7.1999 tekemä valitus Euroopan
   päätös ja vuoden 1994 päätös koskevat siis sellaisia                 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
   toteutetuksi väitettyjä kollektiivisia yritysten välisiä yh-         laajennetun kolmannen jaoston yhdistetyissä asioissa T-
   teisjärjestelyjä ja/tai noudatetuksi väitettyjä yhdenmukais-         305/94, T-306/94, T-307/94, T-313/94, T-314/94, T-315/94,
   tettuja menettelytapoja, joihin osallisiksi vuonna 1994              T-316/94, T-318/94, T-325/94, T-328/94, T-329/94 ja T-
   todetut yritykset olivat eri yrityksiä kuin ne, joiden vuoden        335/94, Limburgse Vinyl Maatschappij NV, Elf Atochem
   1988 päätöksessä todettiin olleen niissä osallisina. Kolmas          SA, BASF AG, Shell International Chemical Company
   ero liittyy niihin huomioihin, joita vuoden 1994                     Ltd, DSM NV ja DSM Kunststoffen BV, Wacker-Chemie
   päätöksessä tehdään komission toimenpiteen vanhentumi-               GmbH, Hoechst AG, Société artésienne de vinyle, Monte-
   sen suhteen ja joilla perustellaan komission oikeutta tehdä          dison SpA, Imperial Chemical Industries plc, Hüls AG ja
   uusi päätös.                                                         Enichem SpA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
                                                                                20.4.1999 antamasta tuomiosta
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on menetellyt
   virheellisesti hyväksyessään komission väitteen, jonka mu-                                    (Asia C-250/99 P)
   kaan yhteisöjen tuomioistuin olisi 15.6.1994 antamassaan
   tuomiossa rajoittanut vuoden 1988 päätöksen kumoami-                                           (1999/C 352/23)
   sen oikeusvaikutukset koskemaan pelkästään päätöksen
   oikeusvoimaiseksi saattamisessa esiintynyttä puutetta, sillä
   kyseisellä tuomiolla tämä päätös kumotaan sen johdosta,              Degussa-Hüls AG on valittanut 3.7.1999 Euroopan yhteisöjen
   että päätös oli samanaikaisesti sekä oikeusvoimaiseksi               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun kol-
   saattamista koskevien sääntöjen vastainen että kollegiaali-          mannen jaoston yhdistetyissä asioissa T-305/94, T-306/94,
   periaatteen vastainen.                                               T-307/94, T-313/94, T-314/94, T-315/94, T-316/94, T-
                                                                        318/94, T-325/94, T-328/94, T-329/94 ja T-335/94, Lim-
                                                                        burgse Vinyl Maatschappij NV, Elf Atochem SA, BASF AG,
   Tässä tapauksessa oli komission päätösten individuaali-              Shell International Chemical Company Ltd, DSM NV ja DSM
   suutta koskevan periaatteen vuoksi tehtävä uusi päätös ja            Kunststoffen BV, Wacker-Chemie GmbH, Hoechst AG, Société
   siihen liitännäisesti aloitettava uusi hallinnollinen menet-         artésienne de vinyle, Montedison SpA, Imperial Chemical
   tely.                                                                Industries plc, Hüls AG ja Enichem SpA vastaan Euroopan
                                                                        yhteisöjen komissio, 20.4.1999 antamasta tuomiosta. Valitta-
                                                                        jan edustajana on asianajaja Frank Montag, Köln, asianajotoi-
— Oikeudellinen virhe, sillä ensimmäisen oikeusasteen tuo-              misto Frehsfields Deringer, prosessiosoite Luxemburgissa
   mioistuin ei ole todennut, että valittaja olisi saanut proses-       asianajotoimisto Jacques Loesch, 11 rue Goethe.
   suaalisia oikeuksia sen johdosta, että komissio tekee uuden
   päätöksen: päinvastoin kuin ensimmäisen oikeusasteen                 Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
   tuomioistuin väittää, sillä, onko uudessa päätöksessä edelli-
   seen päätökseen verrattuna uusia väitteitä vai ei, on vain           1. kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajen-
   vähän merkitystä. Koska vuoden 1994 päätös on uusi                       netun kolmannen jaoston asiassa T-329/94 20.4.1999
   päätös, komissio ei yksinkertaisesti voinut toistaa aiem-                antaman tuomion siltä osin kuin siinä hylätään valittajan
   massa kumotussa päätöksessä käsiteltyjä väitteitä ilman,                 kanne (tuomiolauselman 4 kohta) ja velvoitetaan valittaja
   että se olisi antanut ne tiedoksi niille, joita asia koskee,             vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaa-
   asetuksen N:o 17/62 mukaisesti. Näin ollen kilpailusääntö-               maan komissiolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut (tuo-
   jen rikkomisesta epäiltyjen yritysten oikeutta esittää kirjalli-         miolauselman 5 kohta);
   sia huomautuksia ja oikeutta osallistua kuulemistilaisuuk-
   siin ei ole kunnioitettu.
                                                                        2. kumoaa EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan sovelta-
                                                                            misesta 27 päivänä heinäkuuta 1994 tehdyn komission
   Myös se on väärin, että tapausta ei ole saatettu kilpailunra-            päätöksen 94/599/EY (IV/31.865 – PVC) (1) 1, 2 ja 3
   joituksia ja määräävää markkina-asemaa käsittelevän neu-                 artiklan siltä osin kuin ne koskevat valittajaa;
   voa-antavan komitean käsiteltäväksi ja että ensimmäisen
   oikeusasteen tuomioistuin kiistää perusteluja esittämättä            3. velvoittaa komission korvaamaan valittajan ensimmäisessä
   tällaisen velvollisuuden olemassaolon ja että se yhdistää                oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut ja valituk-
   sen asianosaisten kuulemiseen, jonka tavoite on täysin                   sesta aiheutuvat kulut.
   toinen.
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Jos asetuksessa N:o 17/62 ja asetuksessa N:o 99/63 säädet-
   tyä menettelyä olisi noudatettu, oltaisiin voitu ottaa huo-          — Oikeudellinen virhe menettelyn keston kohtuullisuutta
   mioon yhteisöjen viimeaikainen oikeuskäytäntö, joka kos-                 koskevan yleisen periaatteen kannalta: ensimmäisen oi-
   kee oikeutta tutustua asiakirjoihin ja joka on vahvistettu               keusasteen tuomioistuin on jättänyt huomiotta sen, että
   komission 23.1.1997 antamalla tiedonannolla (EYVL C                      koko menettelyn 16 vuoden kestoa ei sellaisenaan voida
   23, 23.1.1997).                                                          enää pitää kohtuullisena. Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen
                                                                            tuomioistuin on menetellyt virheellisesti pitäessään hallin-
                                                                            nollisen menettelyn kestoa kohtuullisena. Myös ensimmäi-
                                                                            sen oikeusasteen tuomioistuimessa käydyn oikeudenkäyn-
                                                                            nin liian pitkä kesto loukkaa sellaisenaan asianosaisten
                                                                            oikeutta saada asiassa päätös kohtuullisessa ajassa.


title: Asia F-29/13 RENV: Virkamiestuomioistuimen määräys 15.10.2015 – Drakeford v. EMA

text:
               23.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 389/66

         Virkamiestuomioistuimen määräys 15.10.2015 – Drakeford v. EMA
   (Asia F-29/13 RENV)
   (2015/C 389/76)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.


title: Asia T-167/09 P: Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 24.4.2009 virkamiestuomioistuimen asiassa F-38/08, Liotti v. komissio, 17.2.2009 antamasta tuomiosta

text:
               18.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 167/14

         Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 24.4.2009 virkamiestuomioistuimen asiassa F-38/08, Liotti v. komissio, 17.2.2009 antamasta tuomiosta
   (Asia T-167/09 P)
   2009/C 167/29
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: B. Eggers ja K. Herrmann)

      Muu osapuoli: Amerigo Liotti (Senningerberg, Luxemburg)

      Vaatimukset

               —

               On kumottava virkamiestuomioistuimen asiassa F-38/08, Liotti v. komissio, 17.2.2009 antama tuomio

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan virkamiestuomioistuimessa käydystä menettelystä sekä muutoksenhausta aiheutuneet aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Euroopan yhteisöjen komissio vaatii nyt esillä olevalla valituksellaan virkamiestuomioistuimen asiassa F-38/08, Liotti v. komissio, 17.2.2009 antaman sellaisen tuomion kumoamista, jolla kyseinen tuomioistuin kumosi Amerigo Liottin urakehitystä koskevan kertomuksen ajanjaksolta 1.1.–31.12.2006.
   Komissio vetoaa valituksensa tueksi kolmeen valitusperusteeseen, jotka perustuvat seuraaviin seikkoihin:

               —

               yhteisön oikeuden rikkomiseen, koska Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 43 artiklan yleisten täytäntöönpanosäännösten 8 artiklan 7 kohdassa ei säädetä velvollisuudesta, jonka mukaan arvioinnin vahvistajan tai pääjohtajan olisi tutkittava arviointisääntöjen soveltaminen kaikissa alustavissa urakehitystä koskevissa kertomuksissa tietyn palkkaryhmän osalta.

               —

               komission etuja loukkaaviin menettelyllisiin sääntöjenvastaisuuksiin virkamiestuomioistuimessa käydyssä menettelyssä, koska kyseinen tuomioistuin tutki istunnossa viran puolesta henkilöstösääntöjen 43 artiklan yleisten täytäntöönpanosäännösten 8 artiklan 7 kohdassa tarkoitetut yhteistoimintaa ja yhtenäisyyttä koskevat vaatimukset, minkä komissio katsoo loukanneen puolustautumisoikeuksiaan, koska se ei saanut tilaisuutta esittää tosiseikkoja koskevia todisteita, jotka voivat osoittaa, ettei henkilöstösääntöjen 43 artiklan yleisten täytäntöönpanosäännösten 8 artiklan 7 kohtaa ollut rikottu riidanalaista urakehitystä koskevaa kertomusta laadittaessa

               —

               oikeudelliseen virheeseen, koska komission mukaan virkamiestuomioistuin katsoi henkilöstösääntöjen 43 artiklan yleisten täytäntöönpanosäännösten 8 artiklan 3 kohdan rikkomisen olennaiseksi menettelymääräyksen rikkomiseksi ja/tai aineelliseksi sääntöjenvastaisuudeksi, jonka vuoksi virkamiestuomioistuimen käsiteltävänä ollut urakehitystä koskeva kertomus oli kumottava.


title: Asia C-301/05 P: Hans-Peter Wilferin 28.7.2005 tekemä valitus (faksi 27.7.2005) ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-315/03, Hans-Peter Wilfer vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 8.6.2005 antamasta tuomiosta

text:
               12.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/4

         Hans-Peter Wilferin 28.7.2005 tekemä valitus (faksi 27.7.2005) ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-315/03, Hans-Peter Wilfer vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 8.6.2005 antamasta tuomiosta
   (Asia C-301/05 P)
   (2005/C 281/09)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Hans-Peter Wilfer on 28.7.2005 (faksi 27.7.2005) valittanut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-315/03, Hans-Peter Wilfer vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 8.6.2005 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajana on Rechtsanwalt A. Kockläuner, Kanzlei Meissner, Bolte & Partner, Widenmayerstraße 48, D-80538 München, Saksa.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-315/03 (1)8.6.2005 antaman valituksenalaisen tuomion tuomiolauselman 1 kohdan kokonaan sekä kyseisen tuomion tuomiolauselman 2 ja 3 kohdan siten, että SMHV velvoitetaan vastaamaan kaikista omista oikeudenkäyntikuluistaan ja kantajan oikeudenkäyntikuluista

               2.

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan myös tästä valitusasiasta aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja perustelee edellä mainittua tuomiota koskevaa valitustaan ensiksikin sillä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt menettelyvirheen, ja toiseksi sillä, että kyseinen tuomioistuin on loukannut yhteisön oikeutta.

               1.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tulkinnut väärin yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 19 artiklaa siltä osin kuin kyse on siitä, voiko asian käsittelyssä mukana oleva patenttiasiamies edustaa valittajaa tai miltä osin se voi tehdä näin. Kyseisen säännöksen mukaan myös patenttiasiamies on ymmärrettävä asianajajaksi siltä osin kuin patenttiasiamiehen kansallisessa oikeusjärjestyksessä sallitaan se, että patenttiasiamies toimii asianosaisen edustajana tuomioistuimessa, ja siltä osin kuin patenttiasiamiehen kansallisessa oikeusjärjestyksessä patenttiasiamiehelle myönnetään oikeusjärjestelmässä sellainen asema, joka siihen perustuvien oikeuksien ja velvollisuuksien johdosta on verrattavissa asianajajan asemaan.

               2.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on arvioidessaan kysymystä, onko Yhdysvalloissa haettu tavaramerkkiä ROCKBASS (nro 76/302,601) koskeva rekisteröintitodistus sekä uusia argumentteja ja todisteita sisältävä valittajan kirjelmä otettava huomioon kyseessä olevassa menettelyssä tai miltä osin ne on otettava huomioon, sivuuttanut yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (2) 74 artiklassa säädetyn sen periaatteen ulottuvuuden, jonka mukaan tutkinta tapahtuu viran puolesta, sekä soveltanut väärin yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa.

               3.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on muunnellut tai vääristellyt esitettyjä tosiseikkoja nimityksen ROCKBASS merkityksen ja kieliopillisen rakenteen osalta. Kyseinen tuomioistuin on sivuuttanut sen, että nimitys ROCKBASS on hyvin monitasoinen, ja se ei liioin ole ottanut huomioon, että edellä mainittuun nimitykseen voi liittyä lukuisia erilaisia kieliopillisia yhdistelmämahdollisuuksia. Koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole perustellut tätä tosiseikkojen muuntelua, se on myös rikkonut perusteluvelvollisuuttaan.

               4.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on muunnellut tai vääristellyt esitettyjä tosiseikkoja, jotka koskevat luokkiin 9 ja 18 kuuluvien tavaroiden itsenäistä hyödynnettävyyttä verrattuna hakemuksen kohteena oleviin luokkaan 15 kuuluviin tavaroihin, ja koska se ei ole tältä osin esittänyt ymmärrettäviä perusteluja, se on rikkonut perusteluvelvollisuuttaan myös tällä tavalla.

               5.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on soveltanut väärin yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa siltä osin kuin kyse on siitä, onko haettu tavaramerkki ROCKBASS välittömästi kuvaileva kaikkien hakemuksessa tarkoitettujen tavaroiden osalta. Se on tässä yhteydessä kohdistanut virheellisesti huomionsa siihen, miten asiaan perehtynyt keskivertotarkastelija ymmärtää tavaramerkin, sen sijaan että se olisi ottanut huomioon sen, miten asiaan perehtymätön keskivertotarkastelija ymmärtää sen, ja se on ottanut tämän kysymyksen arvioinnin perusteeksi vain epäolennaisia ja asianomaisen kohdeyleisön kannalta vieraita ominaispiirteitä.

      (1)  EUVL C 193, s. 26.

      (2)  Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 18 päivänä heinäkuuta 2002 asiassa C-136/01 P, Autosalone Ispra dei Fratelli Rossi Snc vastaan Euroopan atomienergiayhteisö (Muutoksenhaku – Vahingonkorvauskanne – Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Tulva – Jätevesiviemärin tukkeutuminen – Vanhentumisaika – Vanhentumisajan kuluminen ei ole keskeytynyt)

text:
28.9.2002               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 233/11
2)     Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
       kulut.
                                                                                (toinen jaosto)
(1) EYVL C 212, 28.7.2001.
                                                                                18 päivänä heinäkuuta 2002
                                                                        asiassa C-136/01 P, Autosalone Ispra dei Fratelli Rossi Snc
                                                                                vastaan Euroopan atomienergiayhteisö (1)
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                        (Muutoksenhaku – Vahingonkorvauskanne – Sopimussuh-
                                                                        teen ulkopuolinen vastuu – Tulva – Jätevesiviemärin tukkeu-
                           (kuudes jaosto)                              tuminen – Vanhentumisaika – Vanhentumisajan kuluminen
                                                                                ei ole keskeytynyt)
                   2 päivänä toukokuuta 2002
                                                                                (2002/C 233/17)
asiassa C-129/01 (Tribunale di Bolognan esittämä ennak-
koratkaisupyyntö): Condominio Facchinei Orsini vastaan
                      Kone Ascensori SpA (1)                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
      (Ennakkoratkaisupyyntö – Tutkimatta jättäminen)
                                                                        (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                          (2002/C 233/16)
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                        Asiassa C-136/01 P, Autosalone Ispra dei Fratelli Rossi Snc,
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen        kotipaikka Ispra (Italia), edustajanaan F. Venuti, jossa valittaja
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                   vaatii muutoksenhaussaan yhteisöjen tuomioistuinta kumoa-
                                                                        maan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                        mioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-124/99, Autosalone
                                                                        Ispra dei Fratelli Rossi vastaan Euratom, 17.1.2001 antaman
                                                                        määräyksen (Kok. 2001, s. II-53) ja jossa valittajan vastapuole-
Asiassa C-129/01, jonka Tribunale di Bologna (Italia) on                na on Euroopan atomienergiayhteisö, edustajanaan Euroopan
saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen             yhteisöjen komissio (asiamiehinään H. M. H. Speyart ja
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa          P. Stancanelli), yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien
vireillä olevassa asiassa Condominio Facchinei Orsini vastaan           kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja N. Colneric (esittelevä
Kone Ascensori SpA ennakkoratkaisun kuluttajasopimusten                 tuomari) sekä tuomarit R. Schintgen ja V. Skouris, julkisasia-
kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä huhtikuuta 1993 annetun               mies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut
neuvoston direktiivin 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29) 2 artiklan           18.7.2002 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
b kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja F. Macken
sekä tuomarit N. Colneric, C. Gulmann, J.-P. Puissochet ja
V. Skouris, julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: R. Grass, on           1)    Valitus hylätään.
antanut 2.5.2002 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                        2)    Autosalone Ispra dei Fratelli Rossi Snc velvoitetaan korvaamaan
Tribunale di Bolognan 20.2.2001 tekemällään päätöksellä esittä-               oikeudenkäyntikulut.
mää ennakkoratkaisupyyntöä ei oteta tutkittavaksi.
                                                                        (1) EYVL C 150, 19.5.2001.
(1) EVYL C 173, 16.6.2001.


title: Asia C-510/03: Euroopan yhteisöjen komission 4.12.2003 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 21/28                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                        24.1.2004
Ranskan tasavalta on vahvistanut halukkuutensa noudattaa              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
13.11.2002 tehtyä päätöstä. Se ei ole kuitenkaan esittänyt
näyttöä, että Bull olisi maksanut takaisin viimeistään
17.6.2003 450 miljoonan euron käteisennakon ja siihen                 Direktiivin 80/778/ETY 7 artiklan 6 kohdasta ja 19 artiklasta
lilittyvät korot. Ranskan tasavalta ei ole milloinkaan esittänyt,     – luettuna yhdessä kyseisen direktiivin liitteen I kanssa –
että sen olisi täysin mahdotonta noudattaa asianmukaisesti            käy ilmi, että suurimman sallitun nitraattipitoisuuden olisi
päätöstä. Se ei ole ryhtynyt mihinkään toimiin Bullin suhteen         15.7.1985 lähtien pitänyt kaikessa Ranskan juomavedessä olla
avun takaisinmaksamiseksi. Lisäksi päätöksen täytäntöönpa-            alhaisempi tai yhtä suuri kuin 50 mg/l.
noon ei liity mitään erityisiä vaikeuksia, koska takaisinmaksus-
ta on sovittu jo alun perin yhtäältä komission ja Ranskan
tasavallan ja toisaalta Bull-yrityksen välillä.
                                                                      Virallisista julkaisuista käy kuitenkin ilmi, että 13 prosentille
                                                                      Bretagnen alueen kokonaisväestöstä tarjottiin vuonna 1988
                                                                      vettä, jonka nitraattipitoisuus oli tilapäisesti tai pysyvästi
Ranskan tasavalta on lisäksi antanut asetetun määräajan kulua         suurempi kuin 50 mg/l.
umpeen nostamatta kumoamiskannetta mainitusta päätökses-
tä, jota on näin ollen pidettävä lopullisena siihen nähden.
                                                                      Komission antamassa perustellussa lausunnossa vahvistetun
                                                                      määräajan päättyessä Ranskan viranomaiset ovat myöntäneet,
                                                                      että kyseinen prosenttimäärä – vaikka se olikin laskenut – oli
(1) EUVL L 209, 19.8.2003, s. 1.                                      edelleen 2,6 vuonna 2002.
                                                                      (1) EYVL L 229, 30.8.1980, s. 11.
Euroopan yhteisöjen komission 28.11.2003 Ranskan tasa-
                  valtaa vastaan nostama kanne                        Euroopan yhteisöjen komission 4.12.2003 Saksan liittota-
                                                                                savaltaa vastaan nostama kanne
                         (Asia C-505/03)
                                                                                (Asia C-510/03)
                          (2004/C 21/51)                                                         (2004/C 21/52)
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 4.12.2003 Euroo-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 28.11.2003 Euroo-            pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa            taa vastaan. Kantajan asiamies on Josef Christian Schieferer,
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat G. Valero Jordana ja               prosessiosoite Luxemburgissa.
F. Simonetti, prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                      Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin:                                                                 1.    toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut
                                                                            kaasumaisia polttoaineita käyttäviä laitteita koskevan
                                                                            jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 29 päivänä
1.     toteaa, ettei Ranskan tasavalta ole noudattanut juomave-             kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/396/
       den laadusta 15.7.1980 annetun neuvoston direktiivin                 ETY (1) 8 artiklan mukaisia velvoitteitaan, kun se antoi ja
       80/778/ETY (1), sellaisena kuin se on muutettuna, 7 artik-           piti voimassa sellaisia säännöksiä, joilla estetään direktii-
       lan 6 kohdan eikä liitteen I mukaisia velvoitteitaan, koska          vin 90/396/ETY mukaisten kaasumaisia polttoaineita
       se ei ole noudattanut direktiivin vaatimuksia Bretagnen              käyttävien laitteiden, kuten kaasulla toimivien vedenläm-
       juomaveden nitraattipitoisuuden osalta                               mittimien, markkinoille saattaminen ja käyttöönotto.
2.     velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-         2.    velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeuden-
       tikulut.                                                             käyntikulut.
 ---pagebreak--- 24.1.2004                FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                      C 21/29
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                Asian C-135/02 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2004/C 21/54)
Komission mukaan useat Saksan osavaltioiden antamat sään-
nökset (jotka ovat 24.2.1995 annetun liittovaltion lämmitysa-
setuksen mukaisia) ovat kaasumaisia polttoaineita käyttäviä
laitteita koskevan direktiivin 90/396/ETY vastaisia. Kyse on              Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 30.9.2003
määräyksistä, jotka koskevat                                              antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                          tu asia C-135/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
–     kaasulla toimivia lämpökattiloita, jotka tuottavat lämpöä           Saksan liittotasavalta.
      yli 50 kW ja jotka voidaan asentaa ainoastaan erillisiin
      tiloihin;                                                           (1) EYVL C 131, 1.6.2002.
–     tiettyjä kaasulla toimivia lämpökattiloita, jotka on varus-
      tettava sellaisella turvalaitteella, joka estää sen, että ilman
      hiilimonoksidipitoisuus nousisi korkeammaksi kuin
      30 ppm ja
                                                                                Asian C-142/02 (1) poistaminen rekisteristä
–     kaasulla toimivia lämpökattiloita, jotka on varustettava
      laitteella, joka tietyillä edellytyksillä sulkee kaasunsyötön.                              (2004/C 21/55)
Tämä johtaa siihen, että direktiivissä tarkoitettujen laitteiden
markkinoille saattaminen kyseisissä osavaltioissa estyy, sillä            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.9.2003
direktiivissä jo määritetyistä seikoista, kuten laitteiden asenta-        antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
misesta muualle kuin asuintilaan, polttamattoman kaasun                   tu asia C-142/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
vuotojen estämisestä, räjähdysvaarasta yms., säädetään näissä             Luxemburgin suurherttuakunta.
osavaltioissa lisäksi kansallisilla säännöksillä.
                                                                          (1) EYVL C 131, 1.6.2002.
Saksan liittotasavalta katsoo, että kun otetaan huomioon
ihmisten turvallisuus sekä ihmisten elämän ja terveyden suoje-
leminen polttoaineilla toimivien laitteiden aiheuttamalta yleis-
eltä vaaralta, jäsenvaltioilla on kansallisten rakennusmääräys-
ten perusteella toimivalta parantaa tällaisten laitteiden turvalli-
                                                                                Asian C-228/02 (1) poistaminen rekisteristä
suustasoa asianmukaisesti. Komissio riitauttaa tämän väitteen
ja huomauttaa, että direktiivissä säädetään ”uuden lähestymis-
tavan” mallin mukaisesti tyhjentävästi niistä seikoista, jota se                                  (2004/C 21/56)
koskee, joten näitä seikkoja koskevien kansallisten säännösten
antaminen ei enää tule kyseeseen.
                                                                          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 17.9.2003
                                                                          antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
(1) EYVL L 196, s. 15.                                                    tu asia C-228/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                          Luxemburgin suurherttuakunta.
                                                                          (1) EYVL C 180, 27.7.2002.
Yhdistetyjen asioiden C-157/01 P ja C-169/01 P (1) poista-
                         minen rekisteristä
                                                                                Asian C-229/02 (1) poistaminen rekisteristä
                           (2004/C 21/53)
                                                                                (2004/C 21/57)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 17.9.2003
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 18.9.2003
tu yhdistetyt asiat C-157/01 P ja 169/01 P: Saksan liittotasaval-         antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
ta vastaan RAG Aktiengesellschaft ja UK Coal vastaan Euroo-               tu asia C-229/02 (Bundesvergabeamtin esittämä ennakkorat-
pan yhteisöjen komissio.                                                  kaisu pyyntö): Bietergemeinschaft debis/AC ym. vastaan
                                                                          Hauptverband der österreichischen Sozialversicherungsträger.
(1) EYVL C 200, 14.7.2001. EYVL C 168, 30.6.2001.                         (1) EYVL C 219, 14.9.2002.


title: Asia C-31/15 P: Valitus, jonka Photo USA Electronic Graphic, Inc. on tehnyt 27.1.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-394/13, Photo USA Electronic Graphic, Inc. v. Euroopan unionin neuvosto, 18.11.2014 antamasta tuomiosta

text:
               16.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/14

         Valitus, jonka Photo USA Electronic Graphic, Inc. on tehnyt 27.1.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-394/13, Photo USA Electronic Graphic, Inc. v. Euroopan unionin neuvosto, 18.11.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-31/15 P)
   (2015/C 089/15)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Photo USA Electronic Graphic, Inc. (edustaja: avocat K. Adamantopoulos)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio, Ancàp Spa, Cerame-Unie AISBL, Confindustria Ceramica, Verband der Keramischen Industrie eV

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-394/13, Photo USA Electronic Graphic, Inc. v. neuvosto, 18.11.2014 antaman tuomion, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kanteen, jossa vaadittiin kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 13.5.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (1)

               —

               täydentää tarkastelun ja kumoaa asetuksen (EU) N:o 412/2013, ja

               —

               velvoittaa Euroopan unionin neuvoston korvaamaan valittajalle tästä valitusasiasta sekä unionin yleisessä tuomioistuimessa asian T-394/13 oikeudenkäynnistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää, että unionin yleisen tuomioistuimen tekemät toteamukset valittajan kyseisessä tuomioistuimessa esittämistä ensimmäisestä, kolmannesta ja neljännestä kanneperusteesta sisältävät useita oikeudellisia virheitä, minkä lisäksi niissä on otettu esitetty näyttö huomioon vääristyneellä tavalla. Valittaja katsoo tämän vuoksi, että valituksenalainen tuomio on kumottava. Se toteaa lisäksi, että ensimmäisen, toisen ja kolmannen kanneperusteen taustalla olevat tosiseikat on osoitettu riittävällä tavalla siten, että unionin tuomioistuin voi antaa kyseisistä perusteista ratkaisun.
   Valittaja esittää ensimmäiseen kanneperusteeseen liittyen kaksi valitusperustetta. Kun unionin yleinen tuomioistuin itse asiassa asetti valittajalle todistustaakan siitä, että toimielimet tekivät virheen arvioidessaan kutakin relevanttina pitämäänsä tekijää, se teki oikeudellisen virheen. Kuten unionin yleisen tuomioistuimen aiemmassa oikeuskäytännössä on vahvistettu, on riittävää, että valittaja näyttää joko, että (1) toimielimet erehtyivät relevanttina pitämänsä tekijöiden arvioinnissa, tai että (2) muiden relevantimpien tekijöiden soveltaminen edellytti niiden poissulkemista. Tässä yhteydessä sen toteaminen, että toimielimet tekivät virheen arvioidessaan kahta niistä kolmesta tekijästä, joita ne pitivät relevantteina, riittää vapauttamaan valittajan todistustaakasta. Lisäksi valituksenalaiseen tuomioon sisältyvässä toteamuksiin johtaneessa päättelyssä otettiin unionin yleisessä tuomioistuimessa esitetty näyttö ja tosiseikat huomioon vääristyneellä tavalla.
   Valittaja esittää kolmannen ja neljännen kanneperusteen osalta neljä valitusperustetta. Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (2) (jäljempänä perusasetus) 3 artiklan 2 kohtaa ja 3 artiklan 7 kohtaa, kun se totesi, että toimielimet ovat velvollisia analysoimaan kilpailua rajoittavien käytäntöjen vaikutusta tuotannonalaan unionissa vasta sen jälkeen, kun tällaisten kilpailu rajoittavien käytäntöjen olemassaolo on todettu asianomaisen kilpailuviranomaisen lopullisella päätöksellä. Toiseksi hylättyään valittajan vaatimuksen otokseen otettujen unionin tuottajien henkilöllisyyden ilmaisemisesta unionin yleinen tuomioistuin otti vääristyneellä tavalla huomioon pöytäkirjaan merkityn näytön ja teki oikeudellisen virheen päätellessään, että se voi tutkia, olivatko toimielimet noudattaneet perusasetuksen 3 artiklan 2 kohtaa ja 3 artiklan 4 kohtaa, tietämättä otokseen otettujen unionin tuottajien henkilöllisyyttä. Kolmanneksi on niin, että kun valituksenalaisessa tuomiossa asetetaan valittajalle velvollisuus esittää positiivista näyttöä kilpailua rajoittavien käytäntöjen vaikutuksesta otokseen otettuihin unionin tuottajiin tilanteessa, jossa näiden tuottajien henkilöllisyys pidetään salassa, siinä tulkitaan virheellisesti perusasetuksen 3 artiklan 2 kohtaa ja 3 artiklan 7 kohtaa ja asetetaan valittajalle kohtuuton todistustaakka. Neljänneksi valituksenalaisessa tuomiossa tulkitaan virheellisesti myös perusasetuksen 3 artiklan 2 kohtaa ja 3 artiklan 7 kohtaa, kun siinä päätellään, että kyseessä olevat velvollisuudet voidaan täyttää pelkästään nojautumalla olettamiin, joita ei ole tarkemmin kehitelty, sen sijaan että suoritettaisiin todellinen tarkastelu.

      (1)  EUVL L 131, s. 1.

      (2)  EUVL L 343, s. 51.