title: Asia C-88/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Palermo (Italia) on esittänyt 15.2.2010 — Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale v. Seasoft Spa

text:
               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/30

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Palermo (Italia) on esittänyt 15.2.2010 — Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale v. Seasoft Spa
   (Asia C-88/10)
   2010/C 100/46
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Palermo

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale, della Formazione Professionale e dell’emigrazione della Regione Sicilia

      Vastaaja: Seasoft Spa

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kun otetaan huomioon, että 15.5.1991 annetun Sisilian aluetta koskevan aluelain nro 27 10 §:llä käyttöön otetulla tukijärjestelmällä (asianumero NN 91/A/95) vahvistettiin tukimekanismi vähintään kahdeksi ja enintään viideksi vuodeksi (kaksi vuotta koulutus- ja työsopimuksella toteutettujen työhönottojen kohdalla ja enintään kolme vuotta tapauksissa, joissa koulutus- ja työsopimus on muutettu toistaiseksi voimassa olevaksi sopimukseksi), onko Euroopan komission tarkoituksena ollut 14.11.1995 tekemässään päätöksessä N:o 95/C 343/11, jolla on hyväksytty tukijärjestelmän soveltaminen,

                           —

                           sallia etujen tällainen kokonaisvaltainen ajallinen ja taloudellinen mukauttaminen (kaksi + kolme vuotta)?

                           —

                           vai onko komissio päinvastoin hyväksynyt yksinomaan ja vaihtoehtoisesti tukien myöntämisen koulutus- ja työsopimuksilla toteutettuihin työhönottoihin (kun työsopimusten kesto on kaksi vuotta) tai aiemmin koulutus- ja työsopimuksilla palkattujen työntekijöiden sopimusten muuttamiseen toistaiseksi voimassa oleviksi sopimuksiksi (kolmeksi vuodeksi sopimuksen muuttamisesta lukien)?

               2)

               Koskeeko se varainhoitovuoteen 1997 liittyvä, valtiotuen soveltamista koskeva määräaika, jonka komissio on asettanut 14.11.1995 tekemässään päätöksessä N:o 95/C 343/11, jolla se hyväksyi aluelain nro 27 10 §:llä käyttöönotetun tukijärjestelmän,

                           —

                           niitä tukia koskevaa alkuperäistä menoarviota, jotka oli tarkoitus maksaa seuraavina vuosina (riippuen edellä mainituista tukien luonnetta koskevista erilaisista tulkinnoista) vai

                           —

                           onko se pikemminkin ymmärrettävä sellaisena lopullisena määräaikana, jonka kuluessa toimivaltaisten alueellisten elinten on tosiasiallisesti maksettava tuki?

               3)

               Onko Sisilian alue voinut (ja onko sen pitänyt) soveltaa konkreettisesti kyseessä olevaa tukijärjestelmää kaikkina tukikelpoisina vuosina (toisin sanoen 2 + 3 vuotta) tapauksissa, joissa aluelain nro 27 10 §:ssä tarkoitettu koulutus- ja työhönottosopimuksella tapahtuva työhönotto on tapahtunut esimerkiksi 1.1.1996, toisin sanoen 14.11.1995 tehdyssä komission päätöksessä N:o 95/C 343/11 vahvistetussa tuen täytäntöönpanoa koskevassa määräajassa, ja päteekö tämä myös tapauksiin, joissa — kuten edellä mainitussa esimerkissä — hyväksytyn tukijärjestelmän soveltaminen on käsittänyt tuen tosiasiallisen maksamisen 31.12.2001 saakka (toisin sanoen 1996 + viisi vuotta = 2001)?

               4)

               Onko Euroopan komissiolla 16.10.2002 tekemällään päätöksellä 2003/195/EY (1), jonka 1 artiklassa todetaan, että: ”[t]oukokuun 27 päivänä 1997 annetun Sisilian aluetta koskevan aluelain nro 16 11 pykälän 1 momentissa määritelty tukijärjestelmä ei sovellu yhteismarkkinoille [ja että k]yseistä järjestelmää ei näin ollen voida toteuttaa,” ollut tarkoituksena

                           —

                           evätä aluelain nro 16 11 §:ään sisältyvän ”uuden” tukijärjestelmän hyväksyntä sillä perusteella, että komissio on pitänyt sitä ”autonomisena” järjestelmänä, jolla on ollut tarkoitus pidentää aluelain nro 27 10 §:llä käyttöön otetun tuen soveltamiskautta 31.12.1996 jälkeiselle ajalle ja sisällyttää siihen myös vuosina 1997 ja 1998 toteutettuja työhönottoja ja/tai sopimusten muuttamista koskevat menot, vai

                           —

                           onko kyseisen päätöksen tosiasiallisena tarkoituksena kieltää käytännössä taloudellisten resurssien hankkiminen Sisilian alueella, jotta aluelain nro 27/91 10 §:llä käyttöön otetun valtiontuen tosiasiallinen maksaminen estettäisiin myös ennen 31.12.1996 toteutettujen työhönottojen ja/tai sopimusten muuttamisen osalta?

               5)

               Jos komission päätöstä tulkitaan 4 kohdan ensimmäisen olettaman mukaisesti, onko tämä päätös yhteensoveltuva EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan sen tulkinnan kanssa, jota komissio käyttää perusteena vastaavanlaisissa tapauksissa, jotka koskevat 11.5.1999 tehdyn päätöksen 2000/128/EY (2) (jonka kohteena ovat Italian valtion lait ja johon viitataan nimenomaisesti vuonna 2002 tehdyn kielteisen päätöksen perusteluissa) ja 13.5.2003 tehdyn päätöksen 2003/739/EY (3) (jonka kohteena ovat Sisilian alueen lait) mukaisia alennuksia koulutus- ja työsopimuksilla palkattavien työntekijöiden sosiaaliturvamaksuista?

               6)

               Jos komission päätöstä tulkitaan 4 kohdan toisen olettaman mukaisesti, miten on tulkittava tukitoimenpiteiden hyväksymistä koskevaa edellistä päätöstä, kun otetaan huomioon adjektiivin ”myöhempi” kahteen suuntaan vievä merkitys: ”myöhempi” suhteessa komission päätöksessä vahvistettuun talousarvioon tai ”myöhempi” suhteessa siihen rahoitukseen, jonka Sisilian alue vahvisti vain vuoden 1996 talousarvioon asti?

               7)

               Mitkä tuet on komission mukaan katsottava viime kädessä laillisiksi ja mitkä laittomiksi?

               8)

               Millä nyt käsiteltävänä olevan tapauksen asianosaisella (yrityksellä vai Assessoratolla) on todistustaakka siitä, ettei komission vahvistamaa talousarviota ole ylitetty?

               9)

               Otetaanko se, että tuensaajayrityksille mahdollisesti maksetaan laillisiksi katsottujen ja hyväksyttyjen tukien maksamisen myöhästymisestä aiheutuvat lakisääteiset korot, huomioon arvioitaessa, onko 14.10.1995 annetulla päätöksellä N:o 95/C 343/11 alun perin hyväksytty talousarvio mahdollisesti ylitetty?

               10)

               Siinä tapauksessa, että nämä korot otetaan huomioon arvioitaessa ylittymistä, mitä korkotasoa tällöin on sovellettava?

      (1)  EUVL L 77, s. 57

      (2)  EYVL L 42, s. 1

      (3)  EUVL L 267, s. 29


title: Asia C-212/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 4.5.2012 — Helmut Butz, Christel Bachmann-Butz ja Frederike Butz v. Société Air France SA

text:
               22.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 4.5.2012 — Helmut Butz, Christel Bachmann-Butz ja Frederike Butz v. Société Air France SA
   (Asia C-212/12)
   2012/C 287/28
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Helmut Butz, Christel Bachmann-Butz ja Frederike Butz

      Vastaaja: Société Air France SA

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko lentomatkustajalla oikeus asetuksen (1) 7 artiklan mukaiseen korvaukseen, jos liityntälennon lähtö on viivästynyt siten, että viivästymisen kesto ei ylitä asetuksen 6 artiklan 1 kohdassa määriteltyjä aikarajoja, mutta sen jatkolennon viivästymisen kesto ylittää asetuksen 6 artiklassa määritellyt aikarajat ja lento saapuu viimeiseen määräpaikkaan vähintään kolme tuntia aikataulun mukaista saapumisaikaa myöhemmin?

      (1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004.


title: Asia C-455/05: Finanzgericht Hamburgin  1.12.2005  tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Velvet & Steel Immobilien und Handels GmbH vastaan Finanzamt Hamburg-Eimsbüttel

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/21

         Finanzgericht Hamburgin 1.12.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Velvet & Steel Immobilien und Handels GmbH vastaan Finanzamt Hamburg-Eimsbüttel
   (Asia C-455/05)
   (2006/C 60/41)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Finanzgericht Hamburg on pyytänyt 1.12.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 23.12.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Velvet & Steel Immobilien und Handels GmbH vastaan Finanzamt Hamburg-Eimsbüttel seuraavaan kysymykseen:
   Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) 13 artiklan B kohdan d alakohdan 2 alakohtaa tulkittava velvoitteiden vastattavaksi ottamisen käsitteen osalta siten, että tämän käsitteen soveltamisalaan kuuluvat yksinomaan maksuvelvoitteet, vai kattaako tämä alakohta myös muiden velvoitteiden eli esimerkiksi palveluvelvoitteiden vastattavaksi ottamisen?

      (1)  EYVL L 145, s. 1.


title: Asia T-64/02: Hans Heubach GmbH & Co KG:n 28.2.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
15.6.2002                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 144/49
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                koskivat varoittavan vaikutuksen aikaansaamiseksi tarkoituk-
                                                                          senmukaista sakonkorotusta.
–     kumoaa komission päätöksen 1 artiklan siltä osin kuin
      siinä todetaan, että Archer Daniels Midland Company
      (jäljempänä ADM) on rikkonut EY 81 artiklaa ja ETA-                 Lopuksi kantaja väittää, että vastaaja on rikkonut neuvoston
      sopimuksen 53 artiklaa sopimalla (i) kapasiteetin rajoitta-         asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohtaa ja sakkojen määräämi-
      misesta ja (ii) hintajohtajien nimittämisestä sitruunahapon         sessä noudatettavia sääntöjä. Tältä osin kantaja katsoo, että
      osalta                                                              asiassa on loukattu oikeusvarmuuden periaatetta, koska sakon
                                                                          määrän laskemiseen sovellettavia suuntaviivoja sovellettiin
                                                                          kartelliin, joka päättyi monta vuotta ennen noiden suuntaviivo-
–     kumoaa komission päätöksen 3 artiklan ADM:ää koske-                 jen vahvistamista, sekä yhdenvertaisuusperiaatetta, luottamuk-
      vilta osin                                                          sensuojan periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta. Erityisesti ko-
                                                                          missio ei arvioinut oikein ADM:n yhteistyön arvoa.
–     toissijaisesti muuttaa komission päätöksen 3 artiklaa
      ADM:ää koskevilta osin siten, että ADM:lle päätöksellä
      määrätty sakko kumotaan tai sen määrää alennetaan
      merkittävästi
–     velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
      kulut.
                                                                          Hans Heubach GmbH & Co KG:n 28.2.2002 Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-64/02)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (2002/C 144/100)
Nyt kyseessä olevan asian kantaja kiistää EY 81 artiklan ja
ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta 5.12.2001 tehdyn
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
komission päätöksen (asia COMP/E-1/36.604 — Sitruunahap-
po) oikeellisuuden siltä osin kuin päätöksessä todetaan, että
ADM on menetellyt kyseisten oikeussäännösten vastaisesti
sopimalla kapasiteetin rajoittamisesta ja hintajohtajien nimittä-
misestä sitruunahapon osalta.                                             Hans Heubach GmbH & Co KG, kotipaikka Langelsheim
                                                                          (Saksa), on nostanut 28.2.2002 Euroopan yhteisöjen ensim-
                                                                          mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yh-
                                                                          teisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianaja-
Vaatimustensa tueksi kantaja väittää, että komission päätös on
                                                                          jat Frank Montag ja Günter Bauer.
riittämättömästi perusteltu seuraavista syistä:
–     komissio ei esittänyt asianmukaisia perusteluja sen osalta,         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      miten se otti huomioon kilpailulle aiheutuneen vahingon
      ja vaikutuksen siihen, tai sen osalta, että komissio ei             –     kumoaa riidanalaisen päätöksen 3 artiklan b alakohdan,
      ADM:lle määrätyn sakon määrää vahvistaessaan ottanut
      huomioon ADM:n myyntiä relevanteilla tuotemarkkinoil-
      la Euroopan talousalueella;                                         –     kohtuullistaa kantajalle riidanalaisessa päätöksessä mää-
                                                                                rättyä sakkoa,
–     komissio ei esittänyt perusteluja sille, miksi 100 prosentin        –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      korotusta voitiin pitää tarpeellisena varoittavan vaikutuk-
      sen aikaansaamiseksi;
–     komissio ei esittänyt perusteluja sille, miksi se piti ADM:ää       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      johtajana.
                                                                          Riidanalainen päätös on sama, joka on riitautettu asiassa
Kantaja väittää, että komissio on rikkonut olennaisia menette-            T-33/02, Britannia Alloys & Chemicals (ei vielä julkaistu
lysääntöjä, koska se ei esittänyt ADM:lle keskeisiä johtopäätök-          oikeustapauskokoelmassa). Kantaja väittää, että sakon perus-
siään kyseessä olevien rikkomusten luonteesta, johtopäätöksi-             määrä on enemmän kuin 100 % kantajan tuoteliikevaihdosta
ään siitä, että ADM oli johtaja tai johtopäätöksiään, jotka               vuonna 1998, ja että kantajalle asetetun sakon määrä on
 ---pagebreak--- C 144/50                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      15.6.2002
tuloksena vastaajan lukuisista tosiseikka- ja arviointivirheistä.         Griffin Europe Headquarter N.V:n 11.3.2002 Euroopan
Lisäksi vastaaja on loukannut useita yhteisön oikeuden perusta-           parlamenttia ja Euroopan Unionin neuvostoa vastaan
vanlaatuisia periaatteita.                                                                           nostama kanne
                                                                                (Asia T-70/02)
Kantaja väittää, että suuntaviivat (1) ovat ristiriidassa asetuksen
N:o 17 15 artiklan 2 kohdan kanssa. Kantaja riitauttaa                                             (2002/C 144/101)
periaatteessa suuntaviivojen johdannossa esitetetyn sakkojen
laskemisen perusteen. Kantajan käsityksen mukaan sallittua on
ainoastaan sakkojen määrääminen liikevaihdon perusteella, ja                                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
suuntaviivoissa käyttöön otettu perusmäärä johtaa ennen
kaikkea pienille yrityksille epäasianmukaisten ja suhteettomien
sakkomäärien laskemiseen. Riidanalaisen päätöksen 3 artiklan
b alakohta on tämän vuoksi myös lainvastainen.
                                                                          Griffin Europe Headquarter N.V. on nostanut 11.3.2002
                                                                          Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                          messa kanteen Euroopan parlamenttia ja Euroopan Unionin
                                                                          neuvostoa vastaan. Kantaja edustajat ovat Koen Van Maldegem
Lisäksi kantaja väittää, että vaikka suuntaviivojen katsottaisiin-        ja Claudio Mereu, McKenna & Cuneo, LLP, Bryssel (Belgia).
kin olevan lainmukaiset, vastaaja on soveltanut niitä virheelli-
sesti. Vastaaja ei erityisesti tunne teon vakavuuden tunnusmer-
kistöä. Erityisesti sen olisi pitänyt ottaa huomioon kyseisten
                                                                          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
rikkomusten pienimuotoisuus ja niiden vähäinen vaikutus
markkinoille, sekä se, että kyseiset yritykset eivät noudattaneet
hintasopimuksia. Asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan                    –     kumoaa osittain vesipolitiikan alan prioriteettiaineiden
kanssa on ristiriidassa se, että huomioon ei oteta sitä seikkaa,                luettelon vahvistamisesta ja direktiivin 2000/60/EY muut-
että rikkomus koski vain vähäistä osaa kantajan kokonaisliike-                  tamisesta 20 päivänä marraskuuta 2001 tehdyn Euroo-
vaihdosta, ja myös kantajan vähäinen taloudellinen suoritusky-                  pan parlamentin ja neuvoston päätöksen 2455/2001/EY
ky on perustettomasti jätetty ottamatta huomioon.                               diuronin ja isoproturonin poistamiseksi siinä luetelluista
                                                                                aineista
                                                                          –     velvoittaa vastaajat korvaamaan tästä oikeudenkäynnistä
Kantaja väittää, että sakon määrä on joka tapauksessa suhteelli-                aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.
suusperiaatteen vastainen ja että se, että kantajan vähäinen
tuoteliikevaihto on jätetty ottamatta huomioon suhteessa
kokonaisliikevaihtoon, merkitsee yhdenvertaisen kohtelun pe-
riaatteen loukkaamista. Sellaisille yrityksille, joilla on täysin
sama markkinavoima, määrätään täysin erilaisia sakkomääriä.               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          Käsiteltävänä olevassa asiassa kantaja on torjunta-aineiden
Lopuksi kantaja toteaa, että vastaajan määräämä rangaistus                (kasvinsuojeluaineiden) valmistaja. Kantaja riitauttaa tiettyjen
rikkoo Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen 7 artiklaa,                    tuotteidensa tehoaineiden, diuronin ja isoproturonin, sisällyttä-
koska kantajalle määrätty sakko merkitsee rangaistusta, jota on           misen vesipolitiikan alan prioriteettiaineiden luetteloon. Vas-
rikkomisen lopettamisen jälkeen kaksi kertaa lisätty tuntuvasti.          taajat laativat tämän luettelon direktiivin 2000/60/EY (1) täy-
Vastaajan käytännön järjestelmällinen muuttaminen suuntavii-              täntöönpanemiseksi. Lueteltujen tuotteiden katsotaan aiheutta-
vojen käyttöön ottamisella ja sakon vahvistusperusteiden                  van riskin vesiympäristölle tai vesiympäristön välityksellä ja
muuttamisella vuoden 2001 lopulla merkitsee rangaistuspuit-               niiden päästöjä on vähennettävä. Riidanalaisessa päätöksessä
teiden sellaista laajentamista, jota ei voitu soveltaa ennen              osoitetaan lisäksi jotkin kantajan tuotteista ”tarkasteltavina
laajentamista toteutettuun toimintaan.                                    oleviksi” prioriteettiaineiksi, mikä kantajan mukaan johtaa
                                                                          niiden luokittelemiseen vaarallisiksi prioriteettiaineiksi. Nämä
                                                                          aineet aiheuttavat suuremman riskin vesiympäristölle ja niiden
                                                                          päästöt on poistettava.
(1) Suuntaviivat asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan ja EHTY:n
    perustamissopimuksen 65 artiklan 5 kohdan mukaisesti määrättä-
    vien sakkojen laskennassa (EYVL 1998 C 9, s. 3).
                                                                          Kantaja pitää vastaajien riidanalaisen päätöksen tekemisessä
                                                                          käyttämää menettelyä ja menetelmää virheellisinä. Vastaajat
                                                                          käyttivät luettelon laatimiseen direktiivin 2000/60/EY 16 artik-
                                                                          lan 2 kohdan toisessa alakohdassa säädettyä summaarista
                                                                          menettelyä.


title: Asia C-454/16 P: Valitus, jonka Global Steel Wire, S.A. on tehnyt 12.8.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) yhdistetyissä asioissa T-426/10–T-429/16 ja T-438/12–T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerias ym. v. komissio, 2.6.2016 antamasta tuomiosta

text:
               24.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 392/12

         Valitus, jonka Global Steel Wire, S.A. on tehnyt 12.8.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) yhdistetyissä asioissa T-426/10–T-429/16 ja T-438/12–T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerias ym. v. komissio, 2.6.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-454/16 P)
   (2016/C 392/16)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Global Steel Wire, S.A. (edustajat: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco ja V. Romero Algarra, abogados)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               On kumottava unionin yleisen tuomioistuimen asioissa T-438/12–T-441/12 ja erityisesti asiassa T-438/12, Global Steel Wire, S.A. v. Euroopan komissio, 2.6.2016 antama tuomio

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan sekä tässä menettelyssä aiheutuvat että unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä menettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen jättäessään tutkimatta perusteen, joka koski valittajan puolustautumisoikeuksien loukkausta.

               2.

               Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, koska se on soveltanut virheellistä oikeudellista kriteeriä arvioidessaan toista maksukyvyttömyyden toteamista koskenutta hakemusta ja siis kanteen tutkittavaksi ottamista.

               3.

               Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan selvitysaineistoa tai vääristäessään selvitysaineistoa ilmiselvästi, jättäessään noudattamatta velvollisuutta käyttää täyttä tuomiovaltaa, loukatessaan oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan ja jättäessään noudattamatta perusteluvelvollisuutta.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 11 päivänä elokuuta 1995, asiassa C-80/94 (Gerechtshof te 's-Hertogenboschen esittämä ennakkoratkaisupyyntö): G. H. E. J. Wielockx vastaan Inspecteur der directe belastingen (EY:n perustamissopimuksen 52 artikla - Velvollisuus yhdenvertaiseen kohteluun - Ulkomailla asuvien tuloverotus)

text:
N:o C 268/8            FI                      Euroopan yhteisojen virallinen lehti                                     14.10.95
     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                             vireillä olevassa asiassa G. H. E. J. Wielockx vastaan
                         ( kuudes jaosto ),                        Inspecteur der directe belastingen ennakkoratkaisun ETY:n
                                                                   perustamissopimuksen, joka on muutettu EY:n perustamis
                  11 päivänä elokuuta 1995 ,                       sopimukseksi, 52 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomio
asiassa C-63/94 ( tribunal de commerce de Monsin esittàmà          istuin toimien kokoonpanossa : presidentti G. C. Rodriguez
ennakkoratkaisupyyntô ), Groupement national des négoci           Iglesias, jaoston puheenjohtajat F. A. Schockweiler, P. J. G.
ants en pommes de terre de Belgique vastaan ITM Belgium            Kapteyn, C. Gulman ja P. Jann, tuomarit G. F. Mancini,
                      SA ia Vocarex SA( J )                        J. C. Moitinho de Almeida , D. A. O. Edward ( esittelevä
(Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Äärimmäisen vähäisen                tuomari ), G. Hirsch, H. Ragnemalm ja L. Sévon; julkisasia
            katetuoton tuottavan myynnin kielto)                   mies P. Léger, kirjaaja L. Hewlett, on 11 elokuuta 1995
                                                                   antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
                           ( 95/C 268/ 15
                                                                   Sellaista jäsenvaltion säännöstä, jonka mukaan kyseisessä
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     valtiossa asuvat henkilöt voivat vähentää veronalaisesta
                                                                   tulostaan eläkevaraukseen lisätyt yritystulot, mutta jossa
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan              tämä etu kielletään sellaisilta verovelvollisilta, jotka ovat
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa.)             yhteisön jäsenvaltion kansalaisia ja jotka saavat ensin
                                                                   mainitussa valtiossa kaikki tai lähes kaikki tulonsa, mutta
Asiassa C-63/94, jonka tribunal de commerce de Mons on             asuvat toisessa jäsenvaltiossa, ei voida perustella sillä, että
saattanut ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan                  ulkomailla asuvan verovelvollisen myöhemmin eläkeva
mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saa           rauksen perusteella saama kausittainen tulo ei ole veron
dakseen ensin mainitussa tuomioistuimessa vireillä olevassa        alaista ensin mainitussa valtiossa vaan asuinvaltiossa, jonka
riita-asiassa , Groupement national des négociants en pom         kanssa ensin mainittu valtio on tehnyt kahdenvälisen
mes de terre en Belgique vastaan ITM Belgium SA ja                 sopimuksen kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi; näin
Vocarex SA, ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuk               on siitä huolimatta, että eläkevarauksen vähennyskelpoi
sen 30 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes      suuden ja siitä purettujen määrien veronalaisuuden välistä
jaosto ), toimien kokoonpanossa jaoston puheenjohtaja              jyrkkää vastaavuutta ei voitaisi taata ensin mainitussa
F. A. Schockweiler, tuomarit G. F. Mancini ( esittelevä            valtiossa voimassa olevassa verojärjestelmässä, jos kyseinen
tuomari ), C. N. Kakouris, J. L. Murray ja G. Hirsch,              etu myönnettäisiin kaikille verovelvollisille. Tällainen
julkisasiamies : G. Cosmas, kirjaaja : johtava hallintovirka      syrjintä on siten perustamissopimuksen 52 artiklan
mies H. A. Riihi, on 11.8.1995 antanut tuomion, jonka              vastaista .
tuomiolauselma on seuraava :
                                                                   (•) EYVL N:o C 103 , 11.4.1994
EY:n perustamissopimuksen 30 artiklaa on tulkittava siten,
ettei sitä sovelleta tapaukseen, jossa jäsenvaltio lainsäädän
töteitse kieltää kaiken sellaisen myynnin, joka tuottaa vain
äärimmäisen vähäisen katetuoton .
(') EYVL N:o C 103 , 11.4.1994                                          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                ( kuudes jaosto ),
                                                                                11 päivänä elokuuta 1995 ,
                                                                   asiassa C-92/94 ( Court of Appealin ( Civil Division ) esit
                                                                   tàmà ennakkoratkaisupyyntô ), Secretary of State for Social
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                             Security, Chief Adjudication Officer vastaan Rose Graham
                   11 päivänä elokuuta 1995 ,                                                    ym.O
asiassa C-80/94 ( Gerechtshof te 's-Hertogenboschen esit           (Miesten ja naisten välinen tasa-arvo — Työkyvyttömyys
tâmà ennakkoratkaisupyyntö ): G. H. E. J. Wielockx vastaan                          etuudet — Yhteys eläkeikään)
             Inspecteur der directe belastingen^)                                           ( 95/C 268/17 )
 (EY:n perustamissopimuksen 52 artikla — Velvollisuus
yhdenvertaiseen kohteluun — Ulkomailla asuvien tulovero                           (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                  tus)
                            ( 95/C 268/ 16 )                        (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoel
                 (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                                                massa.)
 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan              Asiassa C-92/94 , jonka Court of Appeal ( Civil Division ) on
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa.)              saattanut ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
                                                                    mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saa
 Asiassa C-80/94 , jonka Gerechtshof te ' s-Hertogenbosch           dakseen ensin mainitussa tuomioistuimessa vireillä olevissa
 (Alankomaat) on saattanut ETY:n perustamissopimuksen               asioissa Secretary of State for Social Security, Chief Adju
 177 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsitel         dication Officer vastaan Rose Graham, Mary Connel,
 täväksi saadakseen ensin mainitussa tuomioistuimessa               Margaret Nicholas, ennakkoratkaisun miesten ja naisten


title: Asian C-357/99 poistaminen rekisteristä

text:
28.9.2002                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 233/19
Itävallan tasavallan 20.8.2002 Euroopan yhteisöjen komis-                 Vuoden 1994 liittymisasiakirjan pöytäkirjan nro 9 mukainen
                   siota vastaan nostama kanne                            ekopistejärjestelmä perustuu ilmoitusperiaatteeseen. Jos kuljet-
                                                                          taja yksiselitteisesti ilmoittaa matkat kauttakuluiksi, otetaan ne
                                                                          sääntöjen mukaisesti ekopistetilastoon, ja ne ovat 108 prosen-
                          (Asia C-296/02)                                 tin rajan ylityksen kannalta relevantteja, jolloin komission on
                                                                          pöytäkirjassa nro 9 olevan 11 artiklan 2 kohdan c alakohdan
                                                                          nojalla ryhdyttävä pöytäkirjan liitteessä 5 olevan 3 kohdan
                          (2002/C 233/30)                                 mukaisesti aiheellisiin toimiin, ts. vähennettävä seuraavan
                                                                          vuoden ekopistemäärää pöytäkirjan liitteessä vahvistetun las-
                                                                          kentamenetelmän mukaan. Itävallan tasavalta voi ilmoitusperi-
                                                                          aatteen johdosta joutua oikeudellisesti tai tosiasiallisesti esittä-
Itävallan tasavalta on nostanut 20.8.2002 Euroopan yhteisöjen             mään yksittäistapauksessa todisteet siitä, että yksiselitteisesti
                                                                          kauttakuluksi ilmoitettu matka oli myös todellisuudessa läpi-
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                          ajo. Näin ollen Itävallan tasavallan on poistettava kauttakuluik-
vastaan. Kantajan edustajana on Itävallan tasavallan liittokans-
lerinviraston virkamies Harald Dossi, prosessiosoite Luxem-               si ilmoitetuista matkoista ne, joiden osalta on selvää, että
                                                                          kyseessä ei ole yksiselitteisestä ilmoituksesta huolimatta voinut
burgissa c/o Christian Strohal, Itävallan suurlähetystö, 3 rue
                                                                          olla kauttakulku. Tämän vuoksi on epäilyksetöntä, että vuonna
des Bains.
                                                                          2001 on ylitetty 108 prosentin raja. Komissio ei ole 24.7.2002
                                                                          tekemänsä päätöksen johdosta noudattanut vuoden 1994
                                                                          liittymisasiakirjan pöytäkirjan nro 9 ja erityisesti sen 11 artik-
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                              lan 2 kohdan c alakohdan ja 16 artiklan sekä pöytäkirjan
                                                                          liitteessä 5 olevan 3 kohdan mukaisia velvollisuuksiaan ja on
–     kumoaa komission 24.7.2002 ottaman kielteisen kannan,               siten EY 230 artiklan 2 kohdan mukaisesti EY:n perustamisso-
      jolla hylättiin lopullisesti Itävallan tasavallan EY 232 artik-     pimuksen tai vuoden 1994 liittymisasiakirjan pöytäkirjan
      lan 2 kohdan mukainen vaatimus komission ryhtymisestä               nro 9 määräysten rikkomisen kautta synnyttänyt pätemättö-
      toimiin, ja                                                         myysperusteen.
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                          (Toissijainen vaatimus)
Itävallan tasavalta vaatii toissijaisesti, että yhteisöjen tuomiois-
tuin                                                                      EY:n perustamissopimuksen tai vuoden 1994 liittymisasiakir-
                                                                          jan pöytäkirjan nro 9 määräysten rikkominen: Kantaja viittaa
                                                                          tältä osin ensimmäisen kanneperusteen osalta esitettyihin
–     kumoaa komission 24.7.2002 tekemän päätöksen vuo-                   perusteisiin.
      den 1994 liittymisasiakirjan pöytäkirjassa nro 9 (1) olevan
      11 artiklan 2 kohdan c alakohdan soveltamatta jättämi-
      sestä sekä vuoden 2002 ekopisteiden jakamisesta vähen-              (1) Pöytäkirja N:o 9 maantie- ja rautatieliikenteestä sekä yhdistetyistä
      tämättöminä, ja                                                          kuljetuksista Itävallassa.
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                Asian C-357/99 (1) poistaminen rekisteristä
(Päävaatimus)                                                                                (2002/C 233/31)
EY:n perustamissopimuksen tai vuoden 1994 liittymisasiakir-
jan pöytäkirjan nro 9 määräysten rikkominen, kun EY 232 ar-
                                                                          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 2.7.2002
tiklan 2 kohdan mukainen Itävallan tasavallan vaatimus hylät-
                                                                          antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tiin lopullisesti: Komissio yrittää oikeudettomasti poistaa vuo-
                                                                          tu asia C-357/99, Italian tasavalta vastaan Euroopan unionin
den 2001 kauttakulkujen ilmoitetusta kokonaismäärästä
                                                                          neuvosto.
(1 640 416) ne kauttakuluiksi ilmoitetut matkat, joiden osalta
ei ollut esitetty tietoa maastalähdöstä (91 250), samoin kuin
kauttakuluiksi ilmoitetut matkat, joiden osalta maahantulo ja
                                                                          (1) EYVL C 352, 4.12.1999.
maastalähtö tapahtui saman raja-aseman kautta (49 504),
samoin kuin ne, joiden osalta maahantulo ja maastalähtö
tapahtui samassa jäsenvaltiossa (11 374), sekä matkat ”kiertä-
villä maanteillä” (10 764).


title: Asia C-162/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 4.9.2014 (Vrhovno sodiščen (Slovenia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Damijan Vnuk v. Zavarovalnica Triglav d.d. (Ennakkoratkaisupyyntö — Moottoriajoneuvon käyttöön liittyvän vastuun varalta otettava pakollinen vakuutus — Direktiivi 72/166/ETY — 3 artiklan 1 kohta — Käsite ”ajoneuvojen käyttäminen” — Perävaunullisen traktorin maatilan piha-alueella aiheuttama onnettomuus)

text:
               10.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 395/11

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 4.9.2014 (Vrhovno sodiščen (Slovenia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Damijan Vnuk v. Zavarovalnica Triglav d.d.
      (Asia C-162/13) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Moottoriajoneuvon käyttöön liittyvän vastuun varalta otettava pakollinen vakuutus - Direktiivi 72/166/ETY - 3 artiklan 1 kohta - Käsite ”ajoneuvojen käyttäminen” - Perävaunullisen traktorin maatilan piha-alueella aiheuttama onnettomuus))
      (2014/C 395/14)
      Oikeudenkäyntikieli: sloveeni

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Vrhovno sodišče

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Damijan Vnuk

         Vastaaja: Zavarovalnica Triglav d.d.

         Tuomiolauselma

      Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 24.4.1972 annetun neuvoston direktiivin 72/166/ETY 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että siinä esiintyvän käsitteen ”ajoneuvojen käyttäminen” piiriin kuuluu kaikenlainen ajoneuvon tavanomaista käyttötarkoitusta vastaava käyttö. Niinpä mainitun käsitteen piiriin voisi kuulua pääasiassa kyseessä olevan kaltainen traktorilla ajaminen maatilan piha-alueella traktoriin kiinnitetyn perävaunun siirtämiseksi heinävarastoon, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on varmistettava.

         (1)  EUVL C 156, 1.6.2013.


title: Asia T-403/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.5.2017 – JYSK v. komissio (Kumoamiskanne — EAKR — Asetuksen (EY) N:o 1083/2006 41 artiklan 3 kohta — Kieltäytyminen myöntämästä rahoitusosuutta suurhankkeelle — Yritys, joka on vastuussa hankkeen toteuttamisesta — Toimi ei koske kantajaa suoraan — Tutkimatta jättäminen)

text:
               19.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.5.2017 – JYSK v. komissio
   (Asia T-403/15) (1)

   ((Kumoamiskanne - EAKR - Asetuksen (EY) N:o 1083/2006 41 artiklan 3 kohta - Kieltäytyminen myöntämästä rahoitusosuutta suurhankkeelle - Yritys, joka on vastuussa hankkeen toteuttamisesta - Toimi ei koske kantajaa suoraan - Tutkimatta jättäminen))
   (2017/C 195/26)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: JYSK sp. z o.o. (Radomsko, Puola) (edustaja: asianajaja H. Sønderby Christensen)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi R. Lyal, B. R. Killmann ja M. Clausen, sitten R. Lyal ja B. R. Killmann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, jolla vaaditaan kumoamaan 11.5.2015 tehty komission päätös C(2015) 3228, jolla kieltäydytään myöntämästä Euroopan aluekehitysrahaston tukea suurhankkeelle ”European Shared Service Centre – Intelligent Logistics Systems” osana Puolan tasavallan toimintakaudelle 2007–2013 vahvistamaa toimintaohjelmaa ”Innovatiivinen talous”.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               JYSK sp. z o.o. vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 311, 21.9.2015.


title: Asia C-472/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte Suprema di Cassazione (Italia) on esittänyt 22.10.2012 — Panasonic Italia SpA v. Agenzia delle Dogane

text:
               22.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte Suprema di Cassazione (Italia) on esittänyt 22.10.2012 — Panasonic Italia SpA v. Agenzia delle Dogane
   (Asia C-472/12)
   2012/C 399/25
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte Suprema di Cassazione

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Panasonic Italia SpA

      Vastapuoli: Agenzia delle Dogane

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ensisijaisesti, tuliko ennen asetuksen (EY) N:o 754/2004 (1) voimaantuloa sellainen väriä toistava plasmanäyttö, jonka lävistäjä on 106,6 senttimetriä, jossa on kaksi kaiutinta ja kauko-ohjain ja jossa olevassa sisääntulossa on valmius (erittäin edullisen, helposti saatavan ja helposti asennettavan) videokortin asentamista varten, luokitella nimikkeeseen 8471 vai nimikkeeseen 8528, kun videokorttia ei maahantuoda yhdessä näytön kanssa mutta videokortin asentamisen jälkeen näyttöä voidaan käyttää yhdistettyjen AV-videosignaalien vastaanottamiseen ja kun näyttö voidaan liittää paitsi automaattisiin tietojenkäsittelykoneisiin myös tallennus- ja toistolaitteisiin, DVD-soittimiin, videokameroihin ja satelliittivastaanottimiin?

               2)

               Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä, edellyttääkö asetus N:o 754/2004 edellä kuvatun kaltaisen näytön luokitusta nimikkeeseen 8528?

               3)

               Jos vastaus toiseen kysymykseen on myöntävä, onko kyseisen asetuksen vastaavia säännöksiä pidettävä tulkitsevina ja siten taannehtivina, sanotun vaikuttamatta aiempien, vastakkaisten säädösten sovellettavuuteen?

      (1)  Tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 21.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 754/2004 (EUVL L 118, s. 32).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 23 päivänä tammikuuta 2003 asiassa C-57/01 (Dioikitiko Efeteio Athinon esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Makedoniko Metro ja Michaniki AE vastaan Elliniko Dimosio (Julkiset rakennusurakat – Osallistumista koskevat säännöt – Tarjouksentekĳöistä koostuva ryhmittymä – Ryhmittymän kokoonpanon muuttuminen – Sopimusasiakirjoissa asetettu kielto – Yhteensoveltuvuus yhteisön oikeuden kanssa – Muutoksenhaku)

text:
C 55/4                   FI                                Euroopan unionin virallinen lehti                                              8.3.2003
kuin se on muutettuna 27.1.1997 annetulla Euroopan parla-                    joulukuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY
mentin ja neuvoston direktiivillä 97/4/EY (EYVL L 43, s. 21),                (EYVL L 395, s. 33), sellaisena kuin se on muutettuna julkisia
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien                palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yh-
kokoonpanossa: toisen jaoston puheenjohtaja R. Schintgen,                    teensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetulla neu-
joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä                  voston direktiivillä 92/50/ETY (EYVL L 209, s. 1), ja julkisia
tuomarit V. Skouris, F. Macken, N. Colneric ja J. N. Cunha                   rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yh-
Rodrigues (esittelevä tuomari), julkisasiamies: L. A. Geelhoed,              teensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neu-
kirjaaja: R. Grass, on antanut 23.1.2003 tuomion, jonka                      voston direktiivin 93/37/ETY (EYVL L 199, s. 54) tulkinnasta,
tuomiolauselma on seuraava:                                                  yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                             nossa: tuomari C. Gulmann, joka hoitaa kuudennen jaoston
Bundesgesetz über den Verkehr mit Lebensmitteln, Verzehrprodukten,           puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit V. Skouris, F. Macken,
Zusatzstoffen, kosmetischen Mitteln und Gebrauchsgegenständenin              N. Colneric ja J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari),
(Lebensmittelgesetz 1975) (elintarvikkeiden, lisäaineiden, kosmeettis-       julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
ten valmisteiden ja kulutushyödykkeiden markkinoille saattamisesta           H. A. Rühl, on antanut 23.1.2003 tuomion, jonka tuomiolau-
annettu liittovaltion laki) 9 §:n 1 ja 3 momentissa käyttöön otetun          selma on seuraava:
kaltainen järjestelmä, jossa yleisesti kielletään, jollei ennakkoluvasta
muuta johdu, kaikki terveyttä koskevat väittämät elintarvikkeiden            1)     Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettely-
merkinnöissä ja esillepanossa, on vastoin kuluttajalle myytäväksi                   jen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annettua
tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa                neuvoston direktiiviä 93/37/ETY on tulkittava siten, että se
koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä                    ei ole esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa
joulukuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/112/ETY,                           kielletään julkisia rakennusurakoita tai julkisia käyttöoikeusu-
sellaisena kuin se on muutettuna 27.1.1997 annetulla Euroopan                       rakoita koskevaan tarjouskilpailuun osallistuvan ryhmittymän
parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/4/EY, 2 artiklan 1 kohdan                 kokoonpanon muuttaminen sen jälkeen, kun tarjoukset on
b alakohtaa ja 15 artiklan 1 ja 2 kohtaa.                                           jätetty.
                                                                             2)     Siltä osin kuin julkista hankintaa koskevan sopimuksen tekome-
( 1) EYVL C 28, 27.1.2001.                                                          nettelyn yhteydessä tehdyllä hankintaviranomaisen päätöksellä
                                                                                loukataan yhteisön lainsäädännössä urakoitsijaryhmittymälle
                                                                                myönnettyjä oikeuksia, tämän ryhmittymän on voitava saada
                                                                                käyttää julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koske-
                                                                                viin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen sovelta-
                                                                                mista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                           yhteensovittamisesta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetussa
                                                                                neuvoston direktiivissä 89/665/ETY, sellaisena kuin se on
                           (kuudes jaosto)                                          muutettuna julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten
                                                                                tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta
                  23 päivänä tammikuuta 2003                                        1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/50/ETY, säädettyjä
                                                                                muutoksenhakukeinoja.
asiassa C-57/01 (Dioikitiko Efeteio Athinon esittämä en-
nakkoratkaisupyyntö), Makedoniko Metro ja Michaniki                          (1 ) EYVL C 150, 19.5.2001.
                 AE vastaan Elliniko Dimosio (1)
(Julkiset rakennusurakat – Osallistumista koskevat säännöt
– Tarjouksentekijöistä koostuva ryhmittymä – Ryhmittymän                              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
kokoonpanon muuttuminen – Sopimusasiakirjoissa asetettu
kielto – Yhteensoveltuvuus yhteisön oikeuden kanssa –                                                     (kuudes jaosto)
                          Muutoksenhaku)
                                                                                30 päivänä tammikuuta 2003
                           (2003/C 55/07)
                                                                             asiassa C-226/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Tanskan kuningaskunta (1)
                     (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
                                                                             (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Uimave-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen             den laatu – Direktiivin 76/160/ETY puutteellinen täytän-
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                                        töönpano)
                                                                                (2003/C 55/08)
Asiassa C-57/01, jonka Dioikitiko Efeteio Athinon (Kreikka) on
saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen                                        (Oikeudenkäyntikieli: tanska)
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa               (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
vireillä olevassa asiassa Makedoniko Metro ja Michaniki AE ja                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Elliniko Dimosio ennakkoratkaisun julkisia tavaranhankintoja
ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutok-
senhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten                 Asiassa C-226/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21 päivänä                nään H. C. Støvlbæk) vastaan Tanskan kuningaskunta (asiamie-


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 13 päivänä joulukuuta 2002 asiassa T-81/01, Marc Oscar Henri Verdoodt ja Ingrid Edmondus Malvina Rademakers-Verdoodt vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kumoamiskanne – Kohdetta vaille jäänyt kanne – Lausunnon antamisen raukeaminen – Määrääminen oikeudenkäyntikuluista)

text:
26.4.2003                FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 101/33
oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-                 YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
nossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit J. Azizi                         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
ja M. Jaeger, kirjaaja: apulaiskirjaaja B. Pastor, on antanut
13.2.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                     27 päivänä syyskuuta 2002
1)     Kanne hylätään.                                                asiassa T-211/02, Tideland Signal Ltd vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio (1)
2)     Kantaja velvoitetaan korvamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                      (Julkiset hankinnat – Tarjouksen hylkääminen – Toimival-
                                                                      taa pyytää tarjousta koskevia selvennyksiä ei ole käytetty –
                                                                                Kumoamiskanne – Nopeutettu menettely)
( 1) EYVL C 68, 16.3.2002.
                                                                                (2003/C 101/60)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                      Asiassa T-211/02, Tideland Signal Ltd, kotipaikka Redhill
                                                                      (Yhdistynyt kuningaskunta), edustajinaan asianajajat C. Tho-
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            mas ja C. Kennedy-Loest, vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                sio (asiamiehenään J. Forman), jossa kantaja vaatii yhteisöjen
                                                                      ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan komis-
                                                                      sion 17.6.2002 tekemän päätöksen, jolla on hylätty kantajan
                  11 päivänä helmikuuta 2003
                                                                      tarjouspyyntömenettelyssä          EuropeAid/112336/C/S/WW-
                                                                      TACIS (uusi tarjouskilpailu) jättämä tarjous, yhteisöjen ensim-
asiassa T-30/02, Wolfgang Leonhardt vastaan Euroopan                  mäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toi-
                            parlamentti ( 1)                          mien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit
                                                                      N. J. Forwood ja H. Legal, kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers,
                                                                      on 27.9.2002 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
(Henkilöstö – Arviointi – Ylennys – Lainsäädännön muutta-             seuraava:
                  minen – Siirtymätoimenpiteet)
                                                                      1)     Komission 17.6.2002 tekemä päätös, jolla on hylätty Tideland
                                                                             Signal Ltd:n tarjouspyyntömenettelyssä EuropeAid/112336/
                          (2003/C 101/59)
                                                                             C/S/WW-TACIS (uusi tarjouskilpailu) jättämä 1. erää koskeva
                                                                             tarjous, kumotaan.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                      2)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                      (1 ) EYVL C 219, 14.9.2002.
Asiassa T-30/02, Wolfgang Leonhardt, Euroopan parlamentin
virkamies, kotipaikka La Hulpe (Belgia), edustajanaan asianajaja
H. Tagaras, vastaan Euroopan parlamentti (asiamiehinään
H. von Hertzen ja D. Moore), jossa kantaja vaatii parlamentin                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
11.6.2001 tekemän päätöksen kumoamista siltä osin kuin                                 TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
siinä nollataan kantajalle kertyneet ylennyspisteet 1.1.2000
alkaen, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen                               13 päivänä joulukuuta 2002
jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf
sekä tuomarit M. R. Moura Ramos ja H. Legal, kirjaaja:                asiassa T-81/01, Marc Oscar Henri Verdoodt ja Ingrid
hallintovirkamies D. Christensen, on 11.2.2003 antanut tuo-           Edmondus Malvina Rademakers-Verdoodt vastaan Euroo-
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                                  pan yhteisöjen komissio (1)
                                                                      (Kumoamiskanne – Kohdetta vaille jäänyt kanne – Lausun-
1)     Parlamentin 11.6.2001 tekemä päätös kumotaan siltä osin        non antamisen raukeaminen – Määrääminen oikeudenkäyn-
       kuin siinä nollataan Leonhardtille kertyneet ylennyspisteet                                 tikuluista)
       1.1.2000 alkaen.
                                                                                (2003/C 101/61)
2)     Parlamentti velvoitetaan korvamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
( 1) EYVL C 109, 4.5.2002.
                                                                      Asiassa T-81/01, Marc Oscar Henri Verdoodt ja Ingrid Edmon-
                                                                      dus Malvina Rademakers-Verdoodt, kotipaikka Schoten (Bel-
 ---pagebreak--- C 101/34                 FI                        Euroopan unionin virallinen lehti                                     26.4.2003
gia), edustajanaan asianajaja M. van Dam, vastaan Euroopan                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
yhteisöjen komissio (asiamiehinään H. van Vliet ja W. Wils),               TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
jossa kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuinta kumoamaan komission 9.2.2001 tekemän päätöksen                                 31 päivänä tammikuuta 2003
SG (2001) D/286098, jolla tämä hylkäsi kantajien hakemuksen
Arizona-aluksen jättämisestä yhteisön sisävesiliikenteen alus-
kapasiteettia koskevista toimintalinjoista sisävesiliikenteen        asiassa T-224/02 R, Miguel Forcat Icardo vastaan Euroo-
edistämiseksi 29 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvos-                                pan yhteisöjen komissio
ton asetuksen N:o 718/1999 (EYVL L 90, s. 1) soveltamisalan
ulkopuolelle, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas          (Välitoimimenettely – Henkilöstö – Tutkimatta jättäminen –
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Le-                          Kiireellisyysedellytys ei täyty)
naerts sekä tuomarit J. Azizi ja M. Jaeger, kirjaaja: H. Jung,
on antanut 13.12.2002 määräyksen, jonka määräysosa on
seuraava:                                                                                (2003/C 101/63)
1)     Lausunnon antaminen asiassa raukeaa.                                              (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
2)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                     Asiassa T-224/02 R, Miguel Forcat Icardo, Euroopan yhteisöjen
( 1) EYVL C 186, 30.6.2001.                                          komission virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajanaan asian-
                                                                     ajaja A. Lucas, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
                                                                     hinään J. Currall ja H. Tserepa-Lacombe), jossa kantaja vaatii
                                                                     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta ensinnäkin totea-
                                                                     maan, että komission on siirrettävä kantaja Yhdistyneiden
                                                                     kansakuntien maatalous- ja elintarvikejärjestöön Roomaan, ja
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           toiseksi, että kantajasta 18.3.2002 laadittu arviointikertomus
               TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                vuosilta 1999–2001 on kumottava, yhteisöjen ensimmäisen
                                                                     oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on 31.1.2003 anta-
                  11 päivänä helmikuuta 2003                         nut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
asiassa T-83/02, Jan Pflugradt vastaan Euroopan keskus-              1)    Välitoimihakemus hylätään.
                              pankki (1)
                                                                     2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
(Euroopan keskupankin henkilöstö – Koeajalle asettaminen –
Asianomaiselle vastainen toimi – Oikeudenkäyntiä edeltävä
              menettely – Tutkimatta jättäminen)
                          (2003/C 101/62)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                           YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
Asiassa T-83/02, Jan Pflugradt, kotipaikka Frankfurt am Main                           3 päivänä helmikuuta 2003
(Saksa), edustajanaan asianajaja N. Pflüger, prosessiosoite Lu-
xemburgissa, vastaan Euroopan keskuspankki (asiamiehinään            asiassa T-253/02, Chafiq Ayadi vastaan Euroopan unionin
V. Saintot, T. Gilliams ja B. Wägenbaur), jossa kantaja vaatii,              neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio ( 1)
että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa
28.2.2002 päivätyn kirjeen, jolla Euroopan keskuspankki
ilmoitti kantajalle aloittavansa hänen koeajalle asettamistaan       (Kumoamiskanne – Neuvoston asetus – Kanne neuvostoa ja
koskevan menettelyn, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin              komissiota vastaan – Osittainen tutkimatta jättäminen)
(viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
R. García-Valdecasas sekä tuomarit P. Lindh ja J. D. Cooke,                                   (2003/C 101/64)
kirjaaja: H. Jung, on 11.2.2003 antanut määräyksen, jonka
määräysosa on seuraava:
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
1)     Kanne jätetään tutkimatta.
2)     Kumpikin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.     Asiassa T-253/02, Chafiq Ayadi, kotipaikka Dublin, edustaji-
                                                                     naan solicitor A. Lyon ja barrister S. Cox, vastaan Euroopan
( 1) EYVL C 118, 18.5.2002.                                          unionin neuvosto (asiamiehinään M. Vitsentzatos ja M. Bishop)
                                                                     ja Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään M. Wilderspin
                                                                     ja C. Brown), jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen


title: Asia C-50/13: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 12.12.2013 (Tribunale ordinario di Aostan (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rocco Papalia v. Comune di Aosta (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 1999/70/EY — Määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lauseke — Julkinen sektori — Perättäiset työsopimukset — Väärinkäyttö — Vahingon korvaaminen — Korvauksen saamisen edellytykset tilanteissa, joissa työsopimuksen päättyminen on vahvistettu lainvastaisesti — Vastaavuus- ja tehokkuusperiaate)

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/23

         Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 12.12.2013 (Tribunale ordinario di Aostan (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rocco Papalia v. Comune di Aosta
   (Asia C-50/13) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 1999/70/EY - Määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lauseke - Julkinen sektori - Perättäiset työsopimukset - Väärinkäyttö - Vahingon korvaaminen - Korvauksen saamisen edellytykset tilanteissa, joissa työsopimuksen päättyminen on vahvistettu lainvastaisesti - Vastaavuus- ja tehokkuusperiaate)
   2014/C 52/39
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale ordinario di Aosta

      Asianosaiset

      Kantaja: Rocco Papalia

      Vastaaja: Comune di Aosta

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunale ordinario di Aosta — Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY (EYVL L 175, s. 4) liitteessä olevan 5 lausekkeen tulkinta — Julkishallinto — Oikeus korvaukseen tilanteissa, joissa työsopimuksen päättyminen on vahvistettu lainvastaisesti — Edellytykset — Näyttö aiheutuneesta vahingosta — Näyttö siitä, että henkilö on luopunut paremmista työtilaisuuksista

      Määräysosa

   Määräaikaista työtä koskevaa, 18.3.1999 tehtyä puitesopimusta, joka on Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteenä, on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaisille kansallisille säännöksille, joiden mukaan tilanteessa, jossa julkisen sektorin työnantaja käyttää väärin perättäisiä määräaikaisia työsopimuksia, asianomaisella työntekijällä on vain oikeus korvaukseen vahingosta, jonka hän katsoo kärsineensä tästä, eikä missään tapauksessa oikeutta määräaikaisen työsuhteen muuttamiseen toistaiseksi voimassa olevaksi, ja jossa työntekijän on saadakseen oikeuden korvaukseen esitettävä näyttö siitä, että hän on joutunut luopumaan paremmista työtilaisuuksista, jos tämä velvoite johtaa siihen, että työntekijän on käytännössä mahdotonta tai kohtuuttoman vaikeaa käyttää hänelle unionin oikeuden mukaan kuuluvia oikeuksia.
   Ennakkoratkaisua pyytävän tuomioistuimen on arvioitava se, miltä osin kansalliset säännökset, joilla on haluttu sanktioida tilanteita, joissa julkishallinto käyttää väärin perättäisiä määräaikaisia työsopimuksia tai työsuhteita, ovat näiden periaatteiden mukaisia.

      (1)  EUVL C 147, 25.5.2013.


title: Asia C-412/00: Euroopan yhteisöjen komission 10.11.2000 Portugalin tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
27.1.2001                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 28/15
Bundesvergabeamtin 29.9.2000 tekemällään päätöksellä                            laajuudessaan, velvollisuus erottaa ei-ensisijaiset osapalve-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Felix Swoboda                            lut ja tehdä niistä hankintasopimus erikseen, jotta palve-
         GmbH vastaan Östereichische Nationalbank                              lun ensisijainen luonne voidaan säilyttää?
                                                                          (1) EYVL 1992, L 209, s. 1.
                          (Asia C-411/00)
                            (2001/C 28/26)
                                                                          Euroopan yhteisöjen komission 10.11.2000 Portugalin
Bundesvergabeamt on pyytänyt 29.9.2000 tekemällään pää-
                                                                                tasavaltaa vastaan nostama kanne
töksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
meen 10.11.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
asiassa Felix Swoboda GmbH vastaan Östereichische National-                                        (Asia C-412/00)
bank ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
                                                                                (2001/C 28/27)
–     Onko palvelu, jonka tarkoistusperä on yhtenäinen, mutta
      joka voidaan jakaa osapalveluihin, katsottava direktiivin           Euroopan yhteisöjen komissio on 10.11.2000 nostanut kan-
      92/50/ETY (1) yleisen rakenteen ja erityisesti direktiivin          teen Portugalin tasavaltaa vastaan Euroopan yhteisöjen tuo-
      liitteissä I A ja I B olevien palvelusten kuvauksien                mioistuimessa. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen osaston
      perusteella yhtenäiseksi palveluksi, joka koostuu pääpal-           virkamies Ana Maria Alves Vieira ja prosessiosoite Luxembur-
      velusta ja siihen liittyvistä sivupalveluista ja luokiteltava       gissa on c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,
      sen pääasiallisen kohteen perusteella direktiivin liitteisiin I     Kirchberg.
      A ja I B, vai, onko jokaisen osapalvelun osalta tutkittava
      erikseen, sovelletaanko siihen ensisijaisena palveluna di-          Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
      rektiiviä täydessä laajuudessaan, vai sovelletaanko siihen          tuin
      ei-ensisijaisena palveluna vain joitakin direktiivin sään-
      nöksiä?                                                             –     toteaa, että koska Portugalin tasavalta ei ole säädetyssä
                                                                                määräajassa toteuttanut kaikkia niitä toimenpiteitä, jotka
                                                                                ovat tarpeen
–     Miten pitkälti tiettyä palvelukuvausta (esim. kuljetuspalve-
      lut) vastaava palvelu voidaan direktiivin 92/50/ETY yleis-                a)    direktiivien 71/250/ETY, 72/199/ETY ja 73/46/ETY
      en rakenteen perusteella pilkkoa yksittäisiin palveluihin                       muuttamisesta sekä direktiivin 75/84/ETY kumoa-
      ilman, että tällä menettelyllä rikotaan palveluhankintaso-                      misesta 16 päivänä heinäkuuta 1998 annetun ko-
      pimuksia koskevia säännöksiä tai estetään palveluhankin-                        mission direktiivin 98/54/EY (1),
      tadirektiivin tehokas vaikutus?
                                                                                b)    neuvoston direktiivin 95/53/EY 9 artiklan 1 koh-
                                                                                dassa tarkoitetun asiakirjamallin vahvistamisesta ja
–     Onko tämän asian tosiseikastossa nimetyt palvelut (direk-                       kolmansista maista yhteisöön tuotavien rehujen
      tiivin 92/50/ETY 10 artikla huomioon ottaen) katsottava                         tuontitarkastuksia koskevista tietyistä säännöistä
      direktiivin 92/50/ETY liitteessä I A tarkoitetuiksi palve-                      10 päivänä syyskuuta 1998 annetun komission
      luiksi (pääluokka 2, maaliikenteen palvelut) siten, että                        direktiivin 98/68/EY, (2), ja
      sellaisia palveluita koskevat sopimukset on tehtävä direk-
      tiivin III-VI osaston säännösten mukaan, vai onko ne                      c)    viljojen torjunta-ainejäämistä annetun direktiivin
      katsottava direktiivin 92/50/ETY liittessä I B tarkoitetuiksi                   86/362/ETY, eläinkunnasta peräisin olevissa elintar-
      palveluiksi (erityisesti pääluokka 20, liikenteeseen liittyvät                  vikkeissa ja niiden pinnassa olevien torjunta-ainejää-
      ja sitä avustavat palvelut, sekä pääluokka 27, muut                             mien enimmäismäärien vahvistamisesta annetun di-
      palvelut) siten, että sellaisia palveluita koskevat sopimuk-                    rektiivin 86/363/ETY ja torjunta-ainejäämien enim-
      set on tehtävä 14 ja 16 artiklan mukaan, ja mihin                               mäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta
      CPC-nimikkeistön viitenumeroon niiden on katsottavan                            peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedelmät
      kuuluvan?                                                                       ja vihannekset, annetun direktiivin 90/642/ETY liit-
                                                                                teiden muuttamisesta 27 päivänä lokakuuta 1998
                                                                                annetun komission direktiivin 98/82/EY (3) saattami-
–     Onko hankintaviranomaisilla siinä tapauksessa, että osa-                        seksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä,
      palvelujen tarkastelun perusteella päädyttäisiin siihen, että
      direktiivin liitteeseen I A kuuluvaan osapalveluun, johon                 se on jättänyt noudattamatta sille perustamissopimukses-
      direktiivin 92/50/ETY säännöksiä on sinänsä sovellettava                  sa asetetut velvollisuudet,
      täydessä laajuudessaan, poikkeuksellisesti ei sovellettaisi-
      kaan direktiivin 10 artiklassa olevan palveluiden suurinta          –     velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-
      arvoa koskevan periaatteen vuoksi direktiiviä täydessä                    käyntikulut.
 ---pagebreak--- C 28/16                   FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       27.1.2001
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Euroopan yhteisöjen komission 10.11.2000 Portugalin
                                                                                tasavaltaa vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samansi-
sältöiset kuin asiassa C-407/00 (4). Direktiivien täytäntöönpa-                                     (Asia C-414/00)
nolle säädetyt määräajat päättyivät 13.2.1999, 31.3.1999 ja
30.4.1999.                                                                                (2001/C 28/29)
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission on nostanut 10.11.2000
( 1) EYVL L 208, 24.7.1998, s. 49.                                       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin
( 2) EYVL L 261, 24.9.1998, s. 32.                                       tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeu-
( 3) EYVL L 290, 29.10.1998, s. 25.
( 4) Ks. tämän virallisen lehden sivu 13.
                                                                         dellisen yksikön virkamies Ana Maria Alves Vieira ja prosessio-
                                                                         soite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre
                                                                         Wagner, Kirchberg.
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                         –     toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut perus-
                                                                               tamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
                                                                               säädetyssä määräajassa toteuttanut kaikkia kolmansista
Euroopan yhteisöjen komission 9.11.2000 Alankomaiden                           maista yhteisöön tuotavien tuotteiden eläinlääkinnällisten
             kuningaskuntaa vastaan nostama kanne                              tarkastusten järjestämistä koskevista periaatteista 18 päi-
                                                                               vänä joulukuuta 1997 annetun neuvoston direktiivin
                            (Asia C-413/00)                                    97/78/EY (1) täysimääräisen täytäntöönpanon edellyttä-
                                                                               miä toimenpiteitä
                             (2001/C 28/28)                              –     velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-
                                                                               käyntikulut.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.11.2000 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden ku-
ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat komission                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
oikeudellisen yksikön virkamiehet B. Mongin ja H. M.
H. Speyart, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o komission             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz,                kuin asiassa C-407/00 (2), direktiivin täytäntöönpanolle varattu
Centre Wagner, Kirchberg.                                                määräaika on päättynyt 1.6.1999.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             (1) EYVL L 24, 30.1.1998, s. 9.
                                                                         (2) Ks. tämän virallisen lehden sivu 13.
1.     toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudatta-
       nut yhteisön jäsenvaltioiden satamiin tai satamista liiken-
       nöivillä matkustaja-aluksilla olevien henkilöiden rekiste-
       röinnistä 18 päivänä kesäkuuta 1998 annetun neuvoston
       direktiivin 98/41/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska
       se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen
       edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä       Salzburgin osavaltion Unabhängiger Verwaltungssenatin
       tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpi-         9.11.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
       teistä komissiolle                                                kaisupyyntö valitusasiassa, jossa asianosaisina ovat
                                                                         Dr. Herbert Pflanzl, Bürgermeister der Landeshauptstadt
2.     velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan                 Salzburg, Grundverkehrsbeauftragter des Landes Salz-
       oikeudenkäyntikulut.                                              burg sekä Grundverkehrslandeskommission des Landes
                                                                                Salzburg.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                                 (Asia C-415/00)
                                                                                (2001/C 28/30)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
kuin asiassa C-407/00 (2); direktiivin täytäntöönpanolle varattu
määräaika päättyi 1.1.1999.                                              Salzburgin osavaltion Unabhängiger Verwaltungssenat on pyy-
                                                                         tänyt 9.11.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
                                                                         yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 13.11.2000 Euroopan
(1) EYVL 1998, L 188, s. 35.                                             yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua valitusasiassa,
(2) Ks. tämän virallisen lehden sivu 13.                                 jossa asianosaisina ovat Dr. Herbert Pflanzl, Bürgermeister
                                                                         des Landeshauptstadt Salzburg, Grundverkehrsbeauftragter des
                                                                         Landes Salzburg sekä Grundverkehrslandeskommission des
                                                                         Landes Salzburg, seuraavaan kysymykseen:


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto) 16 päivänä joulukuuta 2004, asiassa C-277/02 (Oberverwaltungsgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): EU-Wood-Trading GmbH vastaan Sonderabfall-Management-Gesellschaft Rheinland-Pfalz mbH (Ympäristö — Jätteet — Jätteiden siirroista annettu asetus (ETY) N:o 259/93 — Hyödynnettäväksi tarkoitetut jätteet — Vastalauseet — Lähettävän viranomaisen toimivalta — Hyödyntäminen, jossa ei noudateta direktiivin 75/442/ETY 4 artiklan tai kansallisten säännösten vaatimuksia — Lähettävän viranomaisen toimivalta esittää tällaisia vastalauseita)

text:
               19.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/2

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   16 päivänä joulukuuta 2004,
   asiassa C-277/02 (Oberverwaltungsgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): EU-Wood-Trading GmbH vastaan Sonderabfall-Management-Gesellschaft Rheinland-Pfalz mbH (1)

   (Ympäristö - Jätteet - Jätteiden siirroista annettu asetus (ETY) N:o 259/93 - Hyödynnettäväksi tarkoitetut jätteet - Vastalauseet - Lähettävän viranomaisen toimivalta - Hyödyntäminen, jossa ei noudateta direktiivin 75/442/ETY 4 artiklan tai kansallisten säännösten vaatimuksia - Lähettävän viranomaisen toimivalta esittää tällaisia vastalauseita)
   (2005/C 45/04)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-277/02, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz (Saksa) on esittänyt 3.7.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 29.7.2002, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa EU-Wood-Trading GmbH vastaan Sonderabfall-Management-Gesellschaft Rheinland-Pfalz mbH, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit A. Rosas, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts ja K. Schiemann (esittelevä tuomari), julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 16.12.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta 1 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 259/93, sellaisena kuin se on muutettuna 18.5.1998 tehdyllä komission päätöksellä 98/368/EY ja 24.11.1999 tehdyllä komission päätöksellä 1999/816/EY, 7 artiklan 4 kohdan a alakohdan ensimmäistä luetelmakohtaa on tulkittava siten, että hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirtoa koskevat vastalauseet, joita lähettävät ja vastaanottavat toimivaltaiset viranomaiset voivat esittää, voivat perustua seikkoihin, jotka eivät liity yksinomaan itse jätteiden kuljetustoimeen kunkin toimivaltaisen viranomaisen vastuualueella vaan myös tämän siirron tarkoituksena olevaan hyödyntämistoimeen.

               2)

               Asetuksen N:o 259/93, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksillä 98/368 ja 1999/816, 7 artiklan 4 kohdan a alakohdan ensimmäistä luetelmakohtaa on tulkittava siten, että lähettävä toimivaltainen viranomainen voi jätteiden siirtoa vastustaakseen arvioidessaan vastaanottopaikassa suunnitellun hyödyntämisen vaikutuksia terveyteen ja ympäristöön ja noudattaen suhteellisuusperiaatetta tukeutua kriteereihin, joiden noudattamista jätteiden hyödyntäminen lähettävässä jäsenvaltiossa tällaisten vaikutusten välttämiseksi edellyttää, vaikka nämä kriteerit olisivat tiukemmat kuin vastaanottavassa jäsenvaltiossa voimassa olevat kriteerit.

               3)

               Asetuksen N:o 259/93, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksillä 98/368 ja 1999/816, 7 artiklan 4 kohdan a alakohdan toista luetelmakohtaa on tulkittava siten, että lähettävä toimivaltainen viranomainen ei voi tukeutua näihin säännöksiin esittääkseen jätteiden siirtoa vastaan vastalauseen, joka perustuu siihen, että suunniteltu hyödyntäminen on ympäristönsuojelua, yleistä järjestystä, yleistä turvallisuutta tai terveydensuojelua koskevien kansallisten lakien ja asetusten vastainen.

      (1)  EUVL C 200, 23.8.2003.


title: Yhdistetyt asiat C-148/13–C-150/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 2.12.2014 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Raad van State – Alankomaat) – A (C-148/13), B (C-149/13), ja C (C-150/13) v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Ennakkoratkaisupyyntö — Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue — Direktiivi 2004/83/EY — Pakolaisaseman tai toissijaisen suojeluaseman myöntämisedellytyksiä koskevat vähimmäisvaatimukset — 4 artikla — Tosiseikkojen ja olosuhteiden arviointi — Arviointitavat — Tietyn näytön hyväksyminen — Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten toimivallan laajuus — Sukupuolisesta suuntautumisesta johtuvan vainon pelko — Turvapaikanhakijan sukupuolisesta suuntautumisestaan esittämien lausumien ja asiakirjojen tai muiden todisteiden selvittämistä koskevien rajoitusten ja tällaisen muita vainon syitä koskevan näytön selvittämiseen sovellettavien rajoitusten väliset erot — Direktiivi 2005/85/EY — Pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavat vähimmäisvaatimukset — 13 artikla — Henkilökohtaista puhuttelua koskevat vaatimukset — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 1 artikla — Ihmisarvo — 7 artikla — Yksityis- ja perhe-elämän kunnioittaminen)

text:
               9.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 2.12.2014 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Raad van State – Alankomaat) – A (C-148/13), B (C-149/13), ja C (C-150/13) v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Yhdistetyt asiat C-148/13–C-150/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Direktiivi 2004/83/EY - Pakolaisaseman tai toissijaisen suojeluaseman myöntämisedellytyksiä koskevat vähimmäisvaatimukset - 4 artikla - Tosiseikkojen ja olosuhteiden arviointi - Arviointitavat - Tietyn näytön hyväksyminen - Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten toimivallan laajuus - Sukupuolisesta suuntautumisesta johtuvan vainon pelko - Turvapaikanhakijan sukupuolisesta suuntautumisestaan esittämien lausumien ja asiakirjojen tai muiden todisteiden selvittämistä koskevien rajoitusten ja tällaisen muita vainon syitä koskevan näytön selvittämiseen sovellettavien rajoitusten väliset erot - Direktiivi 2005/85/EY - Pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavat vähimmäisvaatimukset - 13 artikla - Henkilökohtaista puhuttelua koskevat vaatimukset - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 1 artikla - Ihmisarvo - 7 artikla - Yksityis- ja perhe-elämän kunnioittaminen))
   (2015/C 046/05)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: A (C-148/13), B (C-149/13), ja C (C-150/13)

      Vastaaja: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Muu osapuoli: United Nations High Commissioner for Refugees (UNHCR)

      Tuomiolauselma

               1)

               Kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/83/EY 4 artiklan 3 kohdan c alakohtaa ja pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavista vähimmäisvaatimuksista 1.12.2005 annetun neuvoston direktiivin 2005/85/EY 13 artiklan 3 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että toimivaltaisten kansallisten viranomaisten, jotka toimivat tuomioistuinten valvonnassa, selvittäessä tosiseikkoja ja olosuhteita, jotka koskevat turvapaikanhakijan, jonka hakemus perustuu sukupuolisesta suuntautumisesta johtuvan vainon pelkoon, väitettä tällaisesta suuntautumisestaan, kyseiset viranomaiset arvioivat hakijan hakemuksensa tueksi esittämiä lausumia ja asiakirjoja tai muita todisteita pelkkiin stereotyyppisiin käsityksiin homoseksuaaleista perustuvilla kuulusteluilla.

               2)

               Direktiivin 2004/83 4 artiklaa, luettuna Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 artiklan valossa, on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että tällaisen selvityksen yhteydessä toimivaltaiset kansalliset viranomaiset kuulustelevat turvapaikanhakijaa yksityiskohtaisesti tämän seksuaalisista tottumuksista.

               3)

               Direktiivin 2004/83 4 artiklaa, luettuna Euroopan unionin perusoikeuskirjan 1 artiklan valossa, on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että mainitun selvityksen yhteydessä kyseiset viranomaiset hyväksyvät näytöksi esimerkiksi sen, että asianomainen turvapaikanhakija suorittaa homoseksuaalisia tekoja, alistuu ”testeihin” homoseksuaalisuutensa selvittämiseksi tai esittää todisteina videotallenteita tällaisista teoista.

               4)

               Direktiivin 2004/83 4 artiklan 3 kohtaa ja direktiivin 2005/85 13 artiklan 3 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että kyseisen selvityksen yhteydessä toimivaltaiset kansalliset viranomaiset pitävät asianomaisen turvapaikanhakijan lausumia epäuskottavina vain sillä perusteella, ettei hän ole vedonnut sukupuoliseen suuntautumiseensa saadessaan ensimmäisen kerran tilaisuuden selostaa vainon syitä.

      (1)  EUVL C 171, 15.6.2013.


title: Asia C-31/01: Euroopan yhteisöjen kommission 24.1.2001 Yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
10.3.2001               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 79/19
Hof van beroep te Brusselin 15.1.2001 tekemällään pää-                    Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa NV Ro-
               belgo vastaan NV Robeco Groep                              –      toteaa, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut
                                                                                vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan
                                                                                hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yh-
                           (Asia C-23/01)                                        teensovittamisesta annetun direktiivin 93/38/ETY (1)
                                                                                muuttamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun
                                                                                Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
                           (2001/C 79/34)                                        98/4/EY (2) 2 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan,
                                                                                koska se ei ole ilmoittanut kyseisen direktiivin noudatta-
                                                                                misen edellyttämistä laeista, asetuksista ja hallinnollisista
Hof van beroep te Brussel on pyytänyt 15.1.2001 tekemällään                      määräyksistä komissiolle tai koska se ei ole toteuttanut
päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-                      näitä toimenpiteitä,
tuimeen 22.1.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
asiassa NV Robelgo vastaan NV Robeco Groep ennakkoratkai-                 –      velvoittaa Yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oi-
sua seuraaviin kysymyksiin:                                                      keudenkäyntikulut.
–     Onko jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähen-
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      tämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensim-
      mäisen neuvoston direktiivin 89/104 5 artiklan 5 kohtaa
      tulkittava siten, että jäsenvaltio voi käyttää siinä tarkoitet-     EY 249 artikla (entinen EY:n perustamissopimuksen 189 artik-
      tua suojamahdollisuutta vain, jos kyse on sellaisen merkin          la), jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen
      käyttämisestä, joka on sama kuin tavaramerkki, vai                  nähden jokaista jäsenvaltiota, merkitsee implisiittisesti jäsen-
      voidaanko suojaa tässä tapauksessa antaa myös silloin,              valtiolle velvollisuutta noudattaa direktiivissä asetettua määrä-
      kun kyse on sellaisen merkin käyttämisestä, joka on                 aikaa. Tämä määräaika päättyi 16.2.1999, eikä Yhdistynyt
      samankaltainen kuin tavaramerkki?                                   kuningaskunta ole toteuttanut komission vaatimuksissa tarkoi-
                                                                          tetun direktiivin noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä.
–     Jos suojaa voidaan antaa myös tavaramerkin kanssa
      samankaltaista merkkiä vastaan, edellyttääkö edellä mai-            (1) EYVL L 199, 9.8.1993, s. 84.
      nitussa artiklassa tarkoitettu tavaramerkkiloukkauksen              (2) EYVL L 101, 1.4.1998, s. 1.
      muodostava samankaltaisuus, että siitä voi aiheutua se-
      kaannusvaaraa, vai riittääkö, että siitä aiheutuu mielleyh-
      tymän vaara, millä tarkoitetaan sitä, että tavaramerkkiä ja
      merkkiä tarkasteleva henkilö samaistaa nämä toisiinsa
      ilman, että näiden välillä olisi sekaannusvaaraa, vai eikö
      tällöin edellytetä edes mielleyhtymän vaaraa?
                                                                          Corte Suprema di Cassazionen 12.7.2000 tekemällään
                                                                          päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Eniri-
                                                                                sorse SpA vastaan Ministero delle Finanze
                                                                                (Asia C-34/01)
                                                                                (2001/C 79/36)
Euroopan yhteisöjen kommission 24.1.2001 Yhdistynyttä                     Corte Suprema di Cassazione on pyytänyt 12.7.2000 tekemäl-
           kuningaskuntaa vastaan nostama kanne                           lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
                                                                          kirjaamoon 25.1.2001 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
                                                                          ennakkoratkaisua asiassa Enirisorse SpA vastaan Ministero
                           (Asia C-31/01)                                 delle Finanze seuraaviin kysymyksiin:
                                                                          1)     Onko sitä, että tavaroiden satamapurkausta ja -lastausta
                           (2001/C 79/35)                                        koskevilla markkinoilla toimivalle julkisoikeudelliselle lii-
                                                                                kelaitokselle siirretään osuus maksusta (tavaroiden las-
                                                                                tausta ja purkausta koskeva satamamaksu), jonka sata-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.1.2001 Euroo-                        mankäyttäjät maksavat valtiolle, vaikkeivät ne ole käyttä-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Yhdistynyttä kunin-                      neet tällaisen yrityksen palveluja tai suorituksia, pidettävä
gaskuntaa vastaan. Kantajan edustaja on oikeudellisen yksikön                    eritys- tai yksinoikeutena taikka muutoin perustamissopi-
oikeudellinen pääneuvonantaja Richard Wainwright ja proses-                      muksen määräysten – erityisesti kilpailusääntöjen – vas-
siosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies                       taisena perustamissopimuksen 90 artiklan 1 kohdassa
Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner.                                         tarkoitetulla tavalla?


title: Asia T-281/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.6.2014 – Golam v. SMHV – meta Fackler Arzneimittel (METABIOMAX) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin METABIOMAX rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön sanamerkki metabiarex — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               28.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 245/14

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.6.2014 – Golam v. SMHV – meta Fackler Arzneimittel (METABIOMAX)
   (Asia T-281/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin METABIOMAX rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön sanamerkki metabiarex - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2014/C 245/19
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Sofia Golam (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja N. Trovas)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: P. Geroulakos)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: meta Fackler Arzneimittel GmbH (Springe, Saksa)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 14.3.2013 (asia R 2022/2011-2) tekemästä päätöksestä, joka liittyy Fackler Arzneimittel GmbH:n ja Sofia Golamin väliseen väitemenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Sofia Golam velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 215, 27.7.2013.