title: Asia C-16/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) on esittänyt 11.1.2010 — Office of Communications ja British Telecommunications PLC v. The Number Ltd ja Conduit Enterprises Ltd

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/40

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) on esittänyt 11.1.2010 — Office of Communications ja British Telecommunications PLC v. The Number Ltd ja Conduit Enterprises Ltd
   (Asia C-16/10)
   2010/C 63/63
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Office of Communications ja British Telecommunications PLC

      Vastapuolet: The Number Ltd ja Conduit Enterprises Ltd

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko jäsenvaltioille direktiivin 2002/22/EY (1) (yleispalveludirektiivi) 8 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä direktiivin 2002/21/EY (2) (puitedirektiivi) 8 artiklan, direktiivin 2002/20/EY (3) (valtuutusdirektiivi) 3 artiklan 2 kohdan ja 6 artiklan 2 kohdan ja yleispalveludirektiivin 3 artiklan 2 kohdan ja muiden unionin oikeuden aineellisten säännösten kanssa, nojalla myönnettyä toimivaltaa nimetä yksi tai useampi yritys takaamaan yleispalvelun tai yleispalvelun eri osatekijöiden tarjonta siten kuin yleispalveludirektiivin 4, 5, 6 ja 7 artiklassa ja 9 artiklan 2 kohdassa on määritelty, tulkittava siten, että

                           a)

                           siinä sallitaan jäsenvaltion, kun se päättää nimetä yrityksen tämän säännöksen nojalla, ainoastaan asettavan kyseiselle yritykselle tiettyjä velvollisuuksia, joiden mukaan yrityksen on itse tarjottava loppukäyttäjille yleispalvelua tai sen osatekijää, jonka osalta se on nimetty, tai että

                           b)

                           siinä sallitaan jäsenvaltion, kun se päättää nimetä yrityksen tämän säännöksen nojalla, asettavan nimetylle yritykselle sellaisia tiettyjä velvollisuuksia, joita jäsenvaltio pitää tehokkaimpina, sopivimpina ja oikeasuhtaisimpina yleispalvelun tai sen osatekijän tarjonnan takaamiseksi loppukäyttäjille, edellytetäänpä näissä velvollisuuksissa tai ei, että nimetty yritys itse tarjoaa yleispalvelua tai sen osatekijää loppukäyttäjille?

               2)

               Sallitaanko yllä mainituissa säännöksissä, luettuna myös yleispalveludirektiivin 3 artiklan 2 kohdan valossa, jäsenvaltioiden asettavan tiettyjä velvollisuuksia kyseiselle nimetylle yritykselle olosuhteissa, joissa yritys on nimetty yleispalveludirektiivin 8 artiklan 1 kohdan nojalla kyseisen direktiivin 5 artiklan 1 kohdan b alakohdassa (kattava numerotiedotuspalvelu) säädettyä silmällä pitäen siten, että yritystä ei ole velvoitettu tarjoamaan tällaista palvelua suoraan loppukäyttäjille,

                           a)

                           kattavan tilaajatietoja sisältävän tietokannan ylläpitämiseksi ja päivittämiseksi

                           b)

                           kattavan tilaajatietoja sisältävän tietokannan sisällön, jota päivitetään säännöllisesti, asettamiseksi koneellisesti luettavassa muodossa minkä tahansa tahon, jonka tarkoituksena on tarjota yleisesti saatavilla olevia numerotiedotuspalveluita tai luetteloita (tarkoittaapa tämä taho tarjota kattavia numerotiedotuspalveluita loppukäyttäjille tai ei), saataville ja

                           c)

                           tietokannan sisältämien tietojen tarjoamiseksi tällaiselle taholle ehdoin, jotka ovat oikeudenmukaisia, puolueettomia, kustannuslähtöisiä ja syrjimättömiä?

      (1)  Yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) (EYVL L 108, s. 51).

      (2)  Sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/21/EY (puitedirektiivi) (EYVL L 108, s. 33).

      (3)  Sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista 7.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/20/EY (valtuutusdirektiivi) (EYVL L 108, s. 21).


title: Asia T-636/16: Kanne 5.9.2016 – Starbucks ja Starbucks Manufacturing Emea v. komissio

text:
               12.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 462/25

         Kanne 5.9.2016 – Starbucks ja Starbucks Manufacturing Emea v. komissio
   (Asia T-636/16)
   (2016/C 462/32)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Starbucks Corp. (Seattle, Washington, Yhdysvallat) ja Starbucks Manufacturing Emea BV (Amsterdam, Alankomaat) (edustajat: asianajajat S. Verschuur, M. Petite ja M.-A. Stroungi)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Alankomaiden Starbucksille myöntämästä valtiontuesta SA.38374 (2014/C ex 2014/NN) 21.10.2015 tehdyn komission päätöksen (jäljempänä riidanalainen päätös) 1–4 artiklan

               —

               vaihtoehtoisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 artiklan 1 kohdan ja

               —

               velvoittamaan komissio korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission väitetään rikkoneen SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, koska se on tehnyt oikeudellisen virheen ja ilmeisen arviointivirheen tulkitessaan ja soveltaessaan oikeudellisia puitteita sen arvioimiseksi, antavatko ennakkohinnoittelusopimukset valikoivaa etua.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission väitetään rikkoneen SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, koska se on virheellisesti todennut, että ennakkohinnoittelusopimukset antoivat etua, ja se on samalla tehnyt useita ilmeisiä tosiseikkoja koskevia virheitä ja arviointivirheitä, eikä se ole suorittanut huolellista ja puolueetonta tutkintaa ja se on antanut epäasianmukaiset perustelut.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission väitetään rikkoneen neuvoston asetuksen (EU) N:o 2015/1589 (1) 16 artiklaa, koska se on virheellisesti määritellyt väitetyn tuen määrän ja siten tehnyt oikeudellisen virheen ja ilmeisen arviointivirheen.

      (1)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 2015/1589 (EUVL 2015, L 248, s. 9).


title: Asia T-252/10 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 29.7.2010 — Cross Czech v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Tutkimusta, teknologian kehittämistä ja esittelyä koskeva kuudes puiteohjelma — Kirje, jolla vahvistettiin tilintarkastuksen tulokset — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Muotovaatimusten noudattamatta jättäminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               25.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/14

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 29.7.2010 — Cross Czech v. komissio
   (Asia T-252/10 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Tutkimusta, teknologian kehittämistä ja esittelyä koskeva kuudes puiteohjelma - Kirje, jolla vahvistettiin tilintarkastuksen tulokset - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Muotovaatimusten noudattamatta jättäminen - Tutkimatta jättäminen)
   2010/C 260/19
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Cross Czech a.s. (Praha, Tšekin tasavalta) (edustaja: asianajaja T. Schollaert)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: R. Lyal ja W. Roels)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sen komission 12.3.2010 päivätyn kirjeen täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus, jolla vahvistettiin sellaisen tarkastuksen tulokset, joka koski kantajan ajalta 1.2.2005–30.4.2008 eMapps.com-, CEEC IST NET- ja Transfer-East-hankkeiden osalta toimittamia kustannuskoosteita.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-311/16: Kanne 21.6.2016 – Siemens Industry Software v. komissio

text:
               22.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 305/41

         Kanne 21.6.2016 – Siemens Industry Software v. komissio
   (Asia T-311/16)
   (2016/C 305/56)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Siemens Industry Software (Leuven, Belgia) (edustajat: asianajajat H. Gilliams ja J. Bocken)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin:

               —

               kumoaa Belgian ja Yhdistyneen kuningaskunnan ylimääräistä voittoa koskevasta poikkeavasta valtiontukijärjestelmästä 11.1.2016 annetun komission päätöksen SA.37667 (2015/C) (ent. 2015/NN)

               —

               toissijaisesti kumoaa päätöksen 2–4 artiklan

               —

               joka tapauksessa kumoaa kyseisen päätöksen 2–4 artiklan niiltä osin kuin kyseisissä artikloissa (a) vaaditaan tuen takaisinperimistä muilta yksiköiltä kuin yksiköiltä, joille on myönnetty päätöksessä määriteltyjä liian suuria voittoja” ja (b) vaaditaan edunsaajan verosäästöjä vastaavan summan takaisinperimistä, ilman, että Belgian annetaan ottaa huomioon muun veroviranomaisen suorittama varsinainen mukautus

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste koskee ilmeistä arviointivirhettä, toimivallan ylittämistä ja perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiä niiltä osin kuin Belgian ja Yhdistyneen kuningaskunnan ylimääräistä voittoa koskevasta poikkeavasta valtiontukijärjestelmästä 11.1.2016 annetussa komission päätöksessä SA.37667 (2015/C) (ent. 2015/NN) väitetään tuen olemassaolo.

               2.

               Toinen kanneperuste koskee SEUT 107 artiklan rikkomista ja perusteluvelvollisuuden laiminlyömistä sekä ilmeistä arviointivirhettä niiltä osin kuin väitetty tukiohjelma luokitellaan riidanalaisessa päätöksessä valikoivaksi toimenpiteeksi.

               3.

               Kolmas kanneperuste koskee SEUT 107 artiklan rikkomista ja ilmeistä arviointivirhettä niiltä osin kuin riidanalaisessa päätöksessä väitetään, että väitetty tukiohjelma merkitsee myönnettyä etua.

               4.

               Neljäs kanneperuste koskee SEUT 107 artiklan rikkomista, perusteltujen odotusten loukkaamista, ilmeistä arviointivirhettä, toimivallan ylittämistä ja perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiä niiltä osin kuin riidanalaisessa päätöksessä velvoitetaan Belgia tuen takaisinperimiseen.


title: Asian C-156/05 poistaminen rekisteristä

text:
               24.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 330/14

         Asian C-156/05 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 330/36)

      (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 26.9.2005 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-156/05, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta.

      (1)  EUVL C 132, 28.5.2005.


title: Asia T-237/07: Kanne 27.6.2007 — CityLine Hungary Kft. v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               8.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/41

         Kanne 27.6.2007 — CityLine Hungary Kft. v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-237/07)
   (2007/C 211/78)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari
   Asianosaiset

      Kantaja: CityLine Hungary Kft. (Vecsés, Unkari) (edustaja: asianajaja Á. Menyhei)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on kumottava Euroopan unionin virallisessa lehdessä4.4.2007 julkaistun ja 30.3.2007 annetun komission asetuksen 375/2007 2c artiklan 1 kohta, ja

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa asetuksen (EY) N:o 1702/2003 2c artiklan 1 kohdan sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 375/2007 (1). Siinä säädetään tiettyjen jäsenvaltioissa rekisteröityjen ilma-alusten toiminnan jatkumisesta.
   Kantaja, joka harjoittaa rahtitavaran ilmakuljetustoimintaa, väittää, että asetus N:o 375/2007 koskee sitä suoraan ja erikseen.
   Kantaja väittää kanteensa tueksi, että asetuksen N:o 375/2007 2c artiklalla loukataan oikeusvarmuuden periaatetta. Kyseisellä säännöksellä sidotaan ilma-alusliikenteen harjoittamisen ehdot riippumaan aikaisemmin tapahtuneesta seikasta, nimittäin kyseisen valtion liittymisestä Euroopan unioniin, mitä niiden henkilöiden, joita asia koskee, on ollut mahdotonta ennakoida.
   Edelleen kantaja väittää, että asetuksen N:o 375/2007 kyseisellä säännöksellä loukataan EY 5 artiklassa määrättyä suhteellisuusperiaatetta. Kantaja toteaa tältä osin, että kyseisellä säännöksellä rajoitetaan suhteettomasti niiden henkilöiden toimintaa, joiden ilma-alukset on merkitty jäsenvaltion rekisteriin liittymisen jälkeen. Tämä säännös on lentoturvallisuuden kannalta merkityksetön ja siinä säädetään tarpeettomista rajoituksista ja ehdoista ja mennään näin pidemmälle kuin EY:n perustamissopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi on tarpeen.

      (1)  Ilma-alusten ja niihin liittyvien tuotteiden, osien ja laitteiden lentokelpoisuus- ja ympäristöhyväksyntää sekä suunnittelu- ja tuotanto-organisaatioiden hyväksyntää koskevista täytäntöönpanosäännöistä annetun komission asetuksen (EY) N:o 1702/2003 muuttamisesta 30.3.2007 annettu komission asetus (EY) N:o 375/2007 (EUVL L 94, s. 32).


title: Asia C-423/06: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 11.2.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/24

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 11.2.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-423/06) (1)

   (2008/C 92/46)

      Oikeudenkäyntikieli: puola

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 326, 30.12.2006.


title: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8 päivänä heinäkuuta 1999 asiassa T-266/97, Vlaamse Televisie Maatschappij vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan 3 kohta (josta tullut EY 86 artiklan 3 kohta) - Oikeus tulla kuulluksi - EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan 1 kohta (josta tullut EY 86 artiklan 1 kohta), luettuna yhdessä EY:n perustamissopimuksen 52 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) kanssa - Yksinoikeus lähettää televisiomainoksia Flanderissa)

text:
2.10.1999                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 281/13
                                             ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN                                 ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN
                              TUOMIO                                                                TUOMIO
                  19 päivänä heinäkuuta 1999
                                                                                8 päivänä heinäkuuta 1999
asiassa T-168/97, Daniel Varas Carrión vastaan Euroopan
                       unionin neuvosto (1)                              asiassa T-266/97, Vlaamse Televisie Maatschappij vastaan
                                                                                Euroopan yhteisöjen komissio (1)
(Henkilöstö – Avoin kilpailu – Päätös olla hyväksymättä
                  hakijaa kokeisiin – Kielitaito)                        (EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan 3 kohta (josta
                                                                         tullut EY 86 artiklan 3 kohta) – Oikeus tulla kuulluksi –
                                                                         EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan 1 kohta (josta
                          (1999/C 281/24)                                tullut EY 86 artiklan 1 kohta), luettuna yhdessä EY:n
                                                                         perustamissopimuksen 52 artiklan (josta on muutettuna
                                                                         tullut EY 43 artikla) kanssa – Yksinoikeus lähettää televisio-
                                                                                mainoksia Flanderissa)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (1999/C 281/25)
Asiassa T-168/97, Daniel Varas Carrión, kotipaikka Barcelona
(Espanja), edustajanaan asianajaja Marianne Droinet, Bryssel,
prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Albert
Moro, 6 rue Heinrich, vastaan Euroopan unionin neuvosto
(asiamiehinään Thérèse Blanchet ja Ana Ramı́rez Fueyo), jossa                               (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
vaaditaan kumoamaan kilpailun NEUV/C/374 valintalautakun-
nan 18.3.1997 tekemä päätös, jolla evättiin kantajan osallistu-
minen mainitun kilpailun kokeisiin, tämän valintalautakunnan
19.12.1996 tekemä alkuperäinen päätös ja 26.4.1997 pidetyt               Asiassa T-266/97, NV Vlaamse Televisie Maatschappij NV,
kokeet, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                 Belgian oikeuden mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka Vilvoor-
(toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja            de (Belgia), edustajinaan asianajajat Francis Herbert ja Dirk
M. A. Potocki sekä tuomarit C. W. Bellamy ja M. Vilaras,                 Arts, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
kirjaaja: H. Jung, on antanut 19.7.1999 tuomion, jonka                   Carlos Zeyen, 56-58, rue Charles Martel, vastaan Euroopan
tuomiolauselma on seuraava:                                              yhteisöjen komissio (asiamiehenään Wouter Wils), jossa kanta-
                                                                         ja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoa-
                                                                         maan yksinoikeudesta lähettää televisiomainoksia Flanderissa
1. Lausunnon antaminen kilpailun NEUV/C/374 valintalauta-                26 päivänä kesäkuuta 1997 EY:n perustamissopimuksen 90
     kunnan 19.12.1996 tekemää päätöstä koskevasta kumoamis-             artiklan 3 kohdan nojalla tehdyn komission päätöksen
     vaatimuksesta raukeaa.                                              97/606/EY (EYVL L 244, s. 18), yhteisöjen ensimmäisen
                                                                         oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu ensimmäinen jaosto),
                                                                         toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuoma-
2. Kumotaan kilpailun NEUV/C/374 valintalautakunnan                      rit C. W. Bellamy, J. Pirrung, A. W. H. Meij ja M. Vilaras,
     18.3.1997 tekemä päätös, jolla kantajan osallistuminen maini-       kirjaaja: hallintovirkamies A. Mair, on antanut 8.7.1999 tuo-
     tun kilpailun kokeisiin evättiin.                                   mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
3. Kanne hylätään muilta osin.                                           1. Kanne hylätään.
4. Neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                 2. Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(1) EYVL C 228, 26.7. 1997.                                              (1) EYVL C 370, 6.12.1997.


title: Asia C-77/12 P: Valitus, jonka Deutsche Post AG on tehnyt 14.2.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-421/07, Deutsche Post AG vastaan Euroopan komissio, 8.12.2011 antamasta tuomiosta

text:
               21.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/18

         Valitus, jonka Deutsche Post AG on tehnyt 14.2.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-421/07, Deutsche Post AG vastaan Euroopan komissio, 8.12.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-77/12 P)
   2012/C 118/29
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Deutsche Post AG (edustajat: Rechtsanwalt J. Sedemund ja Rechtsanwalt T. Lübbig)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, UPS Europe NV/SA, UPS Deutschland Inc. & Co. OHG

      Valittajan vaatimukset

   Valittaja vaatii, että

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-421/07 8.12.2011 antama riidanalainen tuomio kumotaan kokonaisuudessaan

               —

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Käsiteltävä valitus koskee ennen kaikkea kysymystä siitä, onko komission päätös SEUT 108 artiklan 2 kohdan ja asetuksen N:o 659/1999/EY 4 artiklan 4 kohdan mukaisen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta SEUT 263 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu kannekelpoinen päätös, ja jos on, niin millä edellytyksillä. Kyse on erityisesti siitä, onko tällaisella aloittamispäätöksellä itsenäisiä sitovia oikeusvaikutuksia myös jo aikaisemmin tehtyyn aloittamispäätökseen, joka väitetysti koski samoja tukitoimenpiteitä, nähden.
   Unionin yleinen tuomioistuin totesi tällaisen kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytysten puuttuvan ennen kaikkea siksi, että käsiteltävässä asiassa riitautettu vuonna 2007 tehty aloittamispäätös C 36/07 (ex NN 25/07) koski samoja toimenpiteitä, jotka olivat jo olleet riitautettua aloittamispäätöstä ajallisesti aikaisemman, vuonna 1999 tehdyn aloittamispäätöksen C 61/99 (ex NN 153/96) kohteena. Arviointiin ei vaikuttanut unionin yleisen tuomioistuimen mukaan se, että käsiteltävänä olevaa muodollista päätutkintamenettelyä edeltäneessä tutkintamenettelyssä tehtiin jo viisi vuotta aikaisemmin asetuksen N:o 659/1999/EY 7 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu kielteinen päätös, koska aikaisempi tutkintamenettely päätettiin mainitulla kielteisellä päätöksellä vain osittain.
   Valittaja esittää neljä valitusperustetta:

               1)

               Unionin yleinen tuomioistuin totesi valituksenalaisessa tuomiossa virheellisesti, ettei vuonna 2007 tehdyllä riidanalaisella aloittamispäätöksellä ole itsenäisiä oikeusvaikutuksia. Valittajan mukaan aloittamispäätös koski kuitenkin valtiontukisäännöstössä tarkoitettuja tukitoimia, jotka olivat laajempia kuin ne, jotka olivat olleet komission vuonna 1999 tekemän aloittamispäätöksen kohteena. Lisäksi vuonna 1999 aloitettu päätutkintamenettely oli päätetty kokonaisuudessaan vuonna 2002 tehdyllä kielteisellä päätöksellä (2002/753/EY), minkä vuoksi vuoden 1999 aloittamispäätöksellä ei voinut olla enää mitään oikeusvaikutuksia. Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin jätti käsiteltävänä olevan kanteen tutkimatta SEUT 263 artiklan 4 kohdan vastaisesti, koska kaikki päätökset, joilla on itsenäisiä oikeusvaikutuksia, ovat mainitun määräyksen perusteella kannekelpoisia.

               2)

               Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin jätti virheellisesti ottamatta huomioon komission luottamuksensuojan, oikeusvarmuuden ja hallintomenettelyn sääntöjenmukaisuuden periaatteiden loukkaamisten merkityksen ja niiden vaikutukset käsiteltävään tutkintamenettelyyn. Unionin yleinen tuomioistuin ei nimittäin pitänyt oikeudellisena virheenä sitä, että komissio katsoi jälkikäteen — tätä liittotasavallan hallitukselle ja valittajalle riittävästi selventämättä —, ettei vuonna 1999 aloitettu muodollinen tutkintamenettely ollut tyhjentävä ja otti asian käsiteltäväksi uudelleen viisi vuotta kyseisen muodollisen päättämisen jälkeen.

               3)

               Kolmanneksi valittaja katsoo, että se seikka, ettei unionin yleinen tuomioistuin myöntänyt valittajalle käsiteltävässä asiassa vuoden 2007 aloittamispäätöstä koskevaa kanneoikeutta, merkitsee oikeussuojan epäämistä, millä loukataan valittajalle SEU 6 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 47 artiklan 1 kohdan ja SEU 6 artiklan 3 kohdan kanssa, perusteella kuuluvaa oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan.

               4)

               Neljänneksi valittaja katsoo, että unionin yleisen tuomioistuimen olisi pitänyt käsitellä molempia edellä mainittuja, valituksenalaisessa tuomiossa kokonaan mainitsematta jääneitä seikkoja tuomionsa perusteluissa vähintään muutamilla selittävillä huomautuksilla. Unionin yleisen tuomioistuimen laiminlyönti on valittajan mukaan oikeusvaltioperiaatteesta seuraavan, unionin yleiselle tuomioistuimelle kuuluvan tuomioiden perusteluvelvollisuuden vastainen.


title: Asia T-912/16: Kanne 22.12.2016 – RRTec v. EUIPO – Mobotec (RROFA)

text:
               27.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/34

         Kanne 22.12.2016 – RRTec v. EUIPO – Mobotec (RROFA)
   (Asia T-912/16)
   (2017/C 063/46)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: RRTec sp. z o.o. (Gleiwitz, Puola) (edustaja: asianajaja T. Gawrylczyk)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Mobotec AB (Göteborg, Ruotsi)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan RROFA – Rekisteröintihakemus nro 12 699 534

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 5.10.2016 asiassa R 2392/2015-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-47/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.3.2017 – Yotrio Group v. EUIPO (huonekalun jalassa oleva vihreä rengas)

text:
               26.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 202/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.3.2017 – Yotrio Group v. EUIPO (huonekalun jalassa oleva vihreä rengas)
   (Asia T-47/17) (1)

   (2017/C 202/47)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 95, 27.3.2017.


title: Asia C-254/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.7.2009 (Tribunale Amministrativo Regionale della Campanian (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Futura Immobiliare srl Hotel Futura, Meeting Hotel, Hotel Blanc, Hotel Clyton ja Business srl v. Comune di Casoria (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2006/12/EY — 15 artiklan a alakohta — Jätteiden käsittelystä aiheutuvien kustannusten jakamatta jättäminen jätteiden tosiasiallisen tuotannon perusteella — Yhteensopivuus saastuttaja maksaa -periaatteen kanssa)

text:
               12.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 220/13

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.7.2009 (Tribunale Amministrativo Regionale della Campanian (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Futura Immobiliare srl Hotel Futura, Meeting Hotel, Hotel Blanc, Hotel Clyton ja Business srl v. Comune di Casoria
   (Asia C-254/08) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2006/12/EY - 15 artiklan a alakohta - Jätteiden käsittelystä aiheutuvien kustannusten jakamatta jättäminen jätteiden tosiasiallisen tuotannon perusteella - Yhteensopivuus saastuttaja maksaa -periaatteen kanssa)
   2009/C 220/21
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale della Campania

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Futura Immobiliare srl Hotel Futura, Meeting Hotel, Hotel Blanc, Hotel Clyton ja Business srl

      Vastaaja: Comune di Casoria

      Muu osapuoli: Azienda Speciale Igiene Ambientale (ASIA) SpA

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunale Amministrativo Regionale della Campania — Jätteistä 15.7.1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY (EUVL L 194, s. 39) 15 artiklan tulkinta — Kansallinen järjestelmä, jossa jätteiden käsittelyn kustannuksia ei jaeta niiden tuottamisen tai hallussapidon mukaisesti jätteiden keräilijälle tai jätteiden käsittelystä vastaavalle yritykselle tapahtuvaa haltuunantamista silmällä pitäen — Yhteensopivuus ”saastuttaja maksaa” -periaatteen kanssa

      Tuomiolauselma

   Jätteistä 5.4.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/12/EY 15 artiklan a alakohtaa on tulkittava siten, että sen vastaista ei yhteisön oikeuden nykytilassa ole sellainen kansallinen lainsäädäntö, jossa yhdyskuntajätteeseen liittyvän jätehuolto- ja käsittelypalvelun rahoittamiseksi säädetään taksasta, jonka suuruuden laskeminen perustuu arvioon kyseisen palvelun käyttäjien tuottaman jätteen määrästä eikä jätemäärään, jonka ne ovat tosiasiallisesti tuottaneet ja antaneet kerättäviksi.
   Kansallisen tuomioistuimen on kuitenkin sille esitettyjen tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen perusteella tarkistettava, ettei pääasiassa kyseessä oleva jätetaksa johda siihen, että tiettyihin ”haltijoihin” — tässä tapauksessa majoitusliikkeisiin — kohdennetaan sellaisia kustannuksia, jotka ovat ilmeisen suhteettomia niiden tuottamien jätteiden määriin tai luonteeseen nähden.

      (1)  EUVL C 209, 15.8.2008.


title: Asia F-4/07: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.2.2008 — Skoulidi v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Komission ja jäsenvaltioiden välinen virkamiesvaihto — Yhteisön virkamiehen asettaminen Helleenien tasavallan hallinnon käytettäväksi — Kieltäytyminen — Vahingonkorvauskanne — Aineeton vahinko — Oikeudenkäyntiä edeltävä menettely — Tutkittavaksi ottaminen — Sopimussuhteen ulkopuolisen yhteisön vastuun syntymisen edellytykset)

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/47

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.2.2008 — Skoulidi v. komissio
   (Asia F-4/07) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Komission ja jäsenvaltioiden välinen virkamiesvaihto - Yhteisön virkamiehen asettaminen Helleenien tasavallan hallinnon käytettäväksi - Kieltäytyminen - Vahingonkorvauskanne - Aineeton vahinko - Oikeudenkäyntiä edeltävä menettely - Tutkittavaksi ottaminen - Sopimussuhteen ulkopuolisen yhteisön vastuun syntymisen edellytykset)
   (2008/C 92/94)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Eleni-Eleftheria Skoulidi (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja G. Vandersanden)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: D. Martin ja M. Velardo)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Vahingonkorvausvaatimus aineettomasta vahingosta, joka on aiheutunut kantajalle nimittävän viranomaisen 28.3.2006 tekemästä päätöksestä olla hyväksymättä hänen siirtoaan Kreikan opetus- ja uskontoasiain ministeriön palvelukseen komission ja jäsenvaltioiden välisessä virkamiesvaihto-ohjelmassa
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 56, 10.3.2007, s. 44.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto) 15 päivänä heinäkuuta 2004, asiassa C-315/02 (Verwaltungsgerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Anneliese Lenz vastaan Finanzlandesdirektion für Tirol (Pääomien vapaa liikkuvuus — Pääomatulovero — Itävallasta saadut pääomatulot: lopullinen vero 25 prosentin verokannan mukaisesti tai verokanta, joka vastaa puolta yhteenlaskettujen tulojen keskimääräisestä verokannasta — Toisesta jäsenvaltiosta saadut tulot: normaali verokanta)

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/5

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   15 päivänä heinäkuuta 2004,
   asiassa C-315/02 (Verwaltungsgerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Anneliese Lenz vastaan Finanzlandesdirektion für Tirol (1)

   (Pääomien vapaa liikkuvuus - Pääomatulovero - Itävallasta saadut pääomatulot: lopullinen vero 25 prosentin verokannan mukaisesti tai verokanta, joka vastaa puolta yhteenlaskettujen tulojen keskimääräisestä verokannasta - Toisesta jäsenvaltiosta saadut tulot: normaali verokanta)
   (2004/C 228/10)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-315/02, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Anneliese Lenz vastaan Finanzlandesdirektion für Tirol ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 73 b ja 73 d artiklan (joista on tullut EY 56 ja EY 58 artikla) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit A. Rosas, S. von Bahr, R. Silva de Lapuerta ja K. Lenaerts (esittelevä tuomari), julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. F. Contet, on antanut 15.7.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               EY:n perustamissopimuksen 73 b artikla ja 73 d artiklan 1 ja 3 kohta (joista on tullut EY 56 artikla ja EY 58 artiklan 1 ja 3 kohta) ovat esteenä sellaiselle lainsäädännölle, jonka mukaan ainoastaan ne henkilöt, jotka ovat saaneet pääomatuloja Itävallasta, voivat valita lopullisen 25 prosentin verokannan mukaisen veron ja tavallisen tuloverotuksen, jossa sovelletaan puolitettua verokantaa, välillä, kun siinä taas säädetään, että toisesta jäsenvaltiosta saadut pääomatulot ovat aina tavallisen tuloveron alaisia ilman verokannan alennusta.

               2)

               Sitä, että toisesta jäsenvaltiosta pääomatuloja saaneille henkilöille ei myönnetä veroetuja, jotka myönnetään Itävallasta pääomatuloja saaneille henkilöille, ei voida perustella sillä seikalla, että toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneiden yhtiöiden tulojen verotus on tässä toisessa jäsenvaltiossa alhainen.

      (1)  EYVL C 261, 26.10.2002.


title: Asia C-465/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.12.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Sijoittautumisoikeus — Vartijan ammatti — Yksityiset turvallisuuspalvelut — Uskollisuusvala Italian tasavallalle — Prefektin myöntämä lupa — Toimipaikka — Työntekijöiden vähimmäismäärä — Vakuuden asettaminen — Tarjottujen palvelujen hintojen hallinnollinen valvonta)

text:
               23.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/11

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.12.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-465/05) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Sijoittautumisoikeus - Vartijan ammatti - Yksityiset turvallisuuspalvelut - Uskollisuusvala Italian tasavallalle - Prefektin myöntämä lupa - Toimipaikka - Työntekijöiden vähimmäismäärä - Vakuuden asettaminen - Tarjottujen palvelujen hintojen hallinnollinen valvonta)
   (2008/C 51/18)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. Traversa ja E. Montaguti)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamies: I. M. Braguglia, avustajanaan asianajaja D. Del Gaizo)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 43 ja 49 artiklan rikkominen — Yksityisen turvallisuuspalvelun vartijan ammatin harjoittamisen edellytykset — Velvollisuus vannoa vala uskollisuudesta Italian valtiota kohtaan — Velvollisuus hankkia prefektin lupa
   Tuomiolauselma

               1)

               Säätäessään yleistä turvallisuutta koskevien lakien koonnoksessa (Testo unico delle leggi di pubblica sicurezza), joka on hyväksytty 18.6.1931 annetulla kuninkaan asetuksella N:o 773, sellaisena kuin se on muutettuna, että

                           —

                           yksityisen vartijan tehtävissä voi toimia vain henkilö, joka on ennalta vannonut uskollisuudenvalan Italian tasavallalle, Italian tasavalta ei ole noudattanut EY 43 ja EY 49 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan

                           —

                           toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneet palvelujen tarjoajat voivat harjoittaa yksityistä turvallisuuspalvelutoimintaa vain prefektin luvalla, jonka alueellinen ulottuvuus on rajoitettu, ilman että otetaan huomioon velvollisuudet, joita näihin palvelujen tarjoajiin jo sovelletaan lähtöjäsenvaltiossa, Italian tasavalta ei ole noudattanut EY 49 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan

                           —

                           kyseisen luvan pätevyys on alueellisesti rajoitettu ja sen myöntämisessä otetaan huomioon samalla alueella jo toimivien turvallisuuspalveluja tarjoavien yritysten lukumäärä ja niiden koko, Italian tasavalta ei ole noudattanut EY 43 ja EY 49 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan

                           —

                           yksityisiä turvallisuuspalveluja tarjoavilla yrityksillä on oltava toimipaikka jokaisessa maakunnassa, jossa ne harjoittavat toimintaansa, Italian tasavalta ei ole noudattanut EY 49 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan

                           —

                           yritysten henkilökunnalla on oltava henkilökohtaiset luvat harjoittaa turvallisuuspalvelutoimintaa, ilman että otetaan huomioon valvontaa ja tarkastuksia, jotka lähtöjäsenvaltiossa on jo suoritettu, Italian tasavalta ei ole noudattanut EY 49 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan

                           —

                           yksityisiä turvallisuuspalveluja tarjoavilla yrityksillä on oltava vähimmäis- ja/tai enimmäismäärä työntekijöitä, jotta ne voivat saada luvan, Italian tasavalta ei ole noudattanut EY 43 ja EY 49 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan

                           —

                           samojen yritysten on asetettava vakuus talletus- ja luottokassaan, Italian tasavalta ei ole noudattanut EY 43 ja EY 49 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan

                           —

                           yksityisten turvallisuuspalvelujen hinnat vahvistetaan prefektin luvassa tietyn ennalta asetetun marginaalin rajoissa, Italian tasavalta ei ole noudattanut EY 49 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 60, 11.3.2006.


title: Asia C-524/08: Kanne 1.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               24.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 19/20

         Kanne 1.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-524/08)
   (2009/C 19/36)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: N. Yerrell ja P. Gurerra e Andrade)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut jälleenvakuutuksesta ja neuvoston direktiivien 73/239/ETY ja 92/49/ETY sekä direktiivien 98/78/EY ja 2002/83/EY muuttamisesta 16.11.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/68/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut sen noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ei ainakaan ole ilmoittanut tällaisia toimenpiteitä komissiolle

               —

               Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktivin täytäntöönpanolle päättyi 10.12.2007.

      (1)  EUVL L 323, s. 1.


title: Asia T-150/16: Kanne 6.4.2016 – Ecolab USA v. EUIPO (ECOLAB)

text:
               13.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/57

      Kanne 6.4.2016 – Ecolab USA v. EUIPO (ECOLAB)
      (Asia T-150/16)
      (2016/C 211/71)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Ecolab USA, Inc. (Wilmington, Delaware, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat V. Töbelmann ja C. Menebröcker)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalainen tavaramerkki: Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti, joka koskee tavaramerkkiä ECOLAB – Rekisteröintihakemus nro 1 180 255

         Riidanalainen päätös: Neljännen valituslautakunnan 26.1.2016 asiassa R 644/2015-4 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaaman omat ja kantajan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet

                  —

                  Euroopan unionin tavaramerkkiasetuksen 7 artiklan 1 kohdan b ja alakohdan sekä 7 artiklan 2 kohdan rikkominen

                  —

                  yhdenvertaisen kohtelun ja oikeusvarmuuden periaatteiden loukkaaminen

                  —

                  Euroopan unionin tavaramerkkiasetuksen 75 artiklan ensimmäisen virkkeen rikkominen.


title: Asia C-462/10 P: Unionin tuomioistuimen määräys 13.1.2012 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, muuna osapuolena Euroopan ympäristökeskus (EEA) (Muutoksenhaku — Julkiset palvelunhankinnat — Tarjouspyyntö — IT-konsultointipalvelujen toimittaminen — Tarjouksen hylkääminen — Päätös ratkaista tarjouskilpailu toisen tarjoajan hyväksi — Valinta- ja ratkaisuperusteet — Arviointiperusteiden sekoittuminen — Arviointiperusteiden painottaminen — Täydellinen jäljennös arviointikertomuksesta — Perustelujen puutteellisuus)

text:
               14.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 109/2

         Unionin tuomioistuimen määräys 13.1.2012 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, muuna osapuolena Euroopan ympäristökeskus (EEA)
   (Asia C-462/10 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Julkiset palvelunhankinnat - Tarjouspyyntö - IT-konsultointipalvelujen toimittaminen - Tarjouksen hylkääminen - Päätös ratkaista tarjouskilpailu toisen tarjoajan hyväksi - Valinta- ja ratkaisuperusteet - Arviointiperusteiden sekoittuminen - Arviointiperusteiden painottaminen - Täydellinen jäljennös arviointikertomuksesta - Perustelujen puutteellisuus)
   2012/C 109/02
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (edustaja: dikigoros N. Korogiannakis)

      Muu osapuoli: Euroopan ympäristökeskus (EEA) (asiamiehet: J. Stuyck ja A.-M. Vandromme)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-331/06, Evropaïki Dynamiki v. EEA, 8.7.2010 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kumoamiskanteen Euroopan ympäristökeskuksen 14.9.2006 tekemästä päätöksestä hylätä valittajan tarjouspyyntömenettelyssä EEA/IDS/06/002, joka koskee IT-konsultointipalvelujen toimittamista (EUVL 2006, s. 118–125101), tekemä tarjous ja ratkaista tarjouskilpailu toisen tarjoajan hyväksi — Ratkaisuperusteet — Arviointivirhe

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 317, 20.11.2010.


title: Asia C-318/09 P: Valitus, jonka A2A SpA, aiemmin ASM Brescia SpA on tehnyt 11.8.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu kahdeksas jaosto) asiassa T-189/03, ASM Brescia SpA v. komissio, 11.6.2009 antamasta tuomiosta

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/37

         Valitus, jonka A2A SpA, aiemmin ASM Brescia SpA on tehnyt 11.8.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu kahdeksas jaosto) asiassa T-189/03, ASM Brescia SpA v. komissio, 11.6.2009 antamasta tuomiosta
   (Asia C-318/09 P)
   2009/C 267/68
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: A2A SpA, aiemmin ASM Brescia SpA (edustajat: asianajajat A. Santa Maria, A. Giardina, C. Croff, G. Pizzonia)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               asiassa T-189/03 annettu tuomio on kumottava yhteisön oikeuden rikkomisen ja erityisesti EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan rikkomisen sekä perustelujen puuttumisen vuoksi siltä osin kuin siinä luokitellaan kolmivuotinen vapautus yhteisöverosta valtiontueksi;

               —

               tuomio on kumottava yhteisön oikeuden virheellisen ja ristiriitaisen soveltamisen vuoksi, siltä osin kuin siinä ei luokitella kolmivuotista vapautusta yhteisöverosta olemassa olevaksi tueksi;

               —

               tuomio on kumottava yhteisön oikeuden rikkomisen vuoksi siltä osin kuin siinä todetaan, että komission päätöksessä määrätty takaisinperimismääräys on laillinen, ja tämän seurauksena,

               —

               päätös (1) on kumottava siltä osin kuin siinä todetaan, että sellaisille julkisia paikallispalveluja tarjoaville yrityksille, joiden osake-enemmistö on julkisessa omistuksessa, varattu ja verotuksen jatkuvuutta koskeva siirtymäkauden järjestelmä on valtiontuki ja julistetaan se yhteismarkkinoille soveltumattomaksi (päätöksen 2 artikla) ja/tai siltä osin kuin siinä määrätään, että Italian on perittävä kyseiset tuet takaisin tuensaajilta (päätöksen 3 artikla);

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1)

               Ensimmäisellä perusteella A2A SpA väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut EY 87 artiklan 1 kohtaa ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuutensa siltä osin kuin tuomiossa luokitellaan kolmivuotinen vapautus yhteisöverosta valtiontueksi. Valittaja väittää erityisesti, että komission päätöksessä ei ole osoitettu, että esillä olevassa asiassa täyttyisivät EY 87 artiklan 1 kohdassa määrätyt edellytykset eli kilpailun vääristyminen ja vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole tarkastanut asianmukaisesti edellytyksiä, joihin komissio on perustanut valtiontueksi luokittelemisen, vaikka sen olisi pitänyt tehdä näin ”täyttä” valvontaa koskevan yhteisöjen tuomioistuinten oikeuskäytännössä valossa.

               2)

               Toisella perusteella valittaja väittää toissijaisesti, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut EY 88 artiklaa ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuutensa, ja vaatii tässä yhteydessä, että tuomio on kumottava siltä osin kuin siinä luokitellaan kolmivuotinen vapautus yhteisöverosta ”uudeksi tueksi”. Valittaja väittää erityisesti, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tyytynyt toistamaan komission väitteet ja on todennut, että kunnallisten yhtiöiden, jotka on muutettu osakeyhtiöiksi, hyväksi toteutettujen kolmivuotista vapautusta koskevien toimenpiteiden ei voida katsoa olevan ”olemassa olevia tukia”. Päinvastaiseen tulokseen päädytään sitä vastoin, jos katsotaan, että kyseistä verovapautusjärjestelmää sovellettiin myös kunnallisiin yhtiöihin, jotka, kuten myös komissio on myöntänyt, muodostavat saman taloudellisen yksikön kuin lain nro 142/90 mukaiset yhtiöt.

               3)

               Lopuksi A2A vaatii kolmannella perusteella toissijaisesti, että tuomio on kumottava yhteisön oikeuden ja siihen sisältyvien periaatteiden rikkomisen vuoksi siltä osin kuin siinä todetaan, että komission päätökseen sisältyvä takaisinperimismääräys on laillinen. Valittajan mukaan tuomio on kumottava, koska siinä katsotaan yhteisöjen tuomioistuinten oikeuskäytännön vastaisesti, että päätökseen sisältyvä yleisluontoinen määräys on laillinen ja todetaan, ettei kansallisilla viranomaisilla ole minkäänlaista harkintavaltaa.

      (1)  Valtiontuesta, joka koskee Italian myöntämiä verovapautuksia ja halpakorkoisia lainoja yleishyödyllisille laitoksille, joiden osake-enemmistö on julkisessa omistuksessa, 5.6.2002 tehty komission päätös 2003/193/EY (EUVL 2003, L 77, s. 21).


title: Asia T-360/12: Kanne 8.8.2012 — Vuitton Malletier v. SMHV — Nanu-Nana (šakkiruutuisen kuvion esitys)

text:
               20.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/11

         Kanne 8.8.2012 — Vuitton Malletier v. SMHV — Nanu-Nana (šakkiruutuisen kuvion esitys)
   (Asia T-360/12)
   2012/C 319/20
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Louis Vuitton Malletier (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat P. Roncaglia, G. Lazzaretti ja N. Parrotta)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG (Berliini, Saksa)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 16.5.2012 tekemä päätös asiassa R 1854/2011-1 on kumottava

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan kantajan kulut tässä menettelyssä ja

               —

               Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG on velvoitettava korvaamaan kantajan kulut SMHV:n mitättömyysosastossa ja valituslautakunnassa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Ruutukuviota esittävä kuviomerkki luokkaan 18 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 6587851

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: Vastapuoli valituslautakunnassa esitti mitättömäksi julistamista koskevan hakemuksensa yhteisön tavaramerkkiä vastaan ehdottomien mitättömyysperusteiden perusteella — nämä ovat neuvoston asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohta yhdessä 7 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohdan sekä e alakohdan iii alakohdan ja f alakohdan kanssa — sekä neuvoston asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisten ehdottomien mitättömyysperusteiden perusteella

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskevan hakemuksen hyväksyminen kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet:

               —

               neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen ja

               —

               neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohdan ja 52 artiklan 2 kohdan rikkominen.


title: Portugalin tasavallan 29.5.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia C-204/97)

text:
12.7.97                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 212/23
          henkilö "     tulkita asettamalla lisävaatimuksia tai                 Euroopan yhteisöjen komission 27.5.1997 Saksan
          -edellytyksiä, joita ei ole nimenomaisesti mainittu                         liittotasavaltaa vastaan nostama kanne
          tässä säännöksessä ?
                                                                                (Asia C-203/97)
     b ) Mikäli vastaus on myöntävä,                                                                ( 97/C 212/43
          i)    voivatko jäsenvaltion viranomaiset määritellä
                nämä vaatimukset tai edellytykset itsenäisesti ?        Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 27.5.1997
                                                                        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liit
          ii ) voidaanko       asetuksen  ( ETY )   N:o   1408/71       totasavaltaa vastaan . Kantajan asiamiehenä on komission
                14 artiklan 1 kohdan a alakohdan käsitettä              oikeudellisen yksikön virkamies Dr. Klaus-Dieter Bor
                " yrityksen palveluksessa tavallisesti työskente       chardt ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o komission
                levä henkilö " tulkittaessa asettaa määrällisiä         oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gomez de la Cruz,
                rajoituksia — huolimatta siitä perustuvatko ne          Centre Wagner 254, Kirchberg.
                päätökseen nro 128 ( : ) — eri jäsenvaltioissa
                harjoitetun toiminnan, liikevaihdon ja työllis
                                                                        Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                tettyjen henkilöiden osalta ?
          iii ) voidaanko tässä yhteydessä asettaa vaatimus             1 . toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut
                siitä, että työnantajien eri jäsenvaltioissa har              EY:n perustamissopimuksen ja direktiivin 94/13/EY (*)
                joittama toiminta on täsmälleen samanlaista                    mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut
                toimintaa ?
                                                                               säädetyssä määräajassa direktiivin noudattamisen edel
          iv ) mikäli edellä ii tai iii kohdassa esitettyjä vaati
                                                                               lyttämiä toimenpiteitä;
                muksia ei voida asettaa, minkälaiset vaatimuk
                set ovat tässä tapauksessa sallittuja ?                 2.     velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeu
                                                                               denkäyntikulut.
          v ) onko nämä — mahdollisesti — asetettavat vaa
                timukset ilmoitettava työnantajalle ennen toi
                minnan aloittamista ?                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     c ) Mikäli vastaus on kieltävä,                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
                                                                        asiassa C-l 86/97 ( 2 ) esitettyjä perusteita ja perusteluja .
          i)    ottaen huomioon asioissa C-l 9/67 (Van der              Direktiivin täytäntöönpanoa koskeva määräaika on päät
                Vecht ) ja C-35/70 ( Manpower ) annetut tuo            tynyt 1.1.1995 .
                miot, onko täytäntöönpanosta vastaavilla lai
                toksilla mitään tulkinnanvapautta suhteessa
                                                                        (') EYVL N:o L 92 , 9.4.1994, s . 27.
                asetuksen ( ETY) N:o 1408/71 14 artiklan
                                                                        ( 2 ) Katso tämän virallisen lehden sivu 16 .
                1 kohdan a alakohdan käsitteeseen " yrityksen
                palveluksessa tavallisesti työskentelevä hen
                kilö "?
          ii ) mikäli vastaus on myöntävä, mitä tulkinnanva
                pauksia niillä on ?
                                                                              Portugalin tasavallan 29.5.1997 Euroopan yhteisöjen
2 . a ) Velvoittavatko asetuksen ( ETY ) N:o 574/72                                      komissiota vastaan nostama kanne
          11 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun,                                          (Asia C-204/97)
          jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen antaman
          todistuksen oikeusvaikutukset toisen jäsenvaltion                                         ( 97/C 212/44 )
          viranomaisia kaikissa tapauksissa ?
                                                                        Portugalin tasavalta on nostanut 29.5.1997 Euroopan
     b ) Mikäli vastaus on kieltävä,                                    yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
          i)    missä tapauksissa asia ei ole näin ?                    komissiota vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Dr. Luis
                                                                        Fernandes, Dr. Angelo Seiça Neves ja Dr. Carlos Botelho
          ii ) voivatko jäsenvaltion viranomaiset olla huo             Moniz, ja prosessiosoite Luxemburgissa Portugalin suurlä
                mioimatta todistuksen todistusvoimaa, ilman             hetystö, 33 allee Scheffer.
                että todistuksen antanut laitos puuttuu asiaan ?
          iii ) mikäli asia ei ole näin, mitä todistuksen anta         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                neen laitoksen asiaanpuuttumisen on käsitet
                tävä ?                                                  — kumoaa valtion tukea N 703/95 — Ranska koskevan,
                                                                               6.11.1996 tehdyn komission päätöksen, joka on jul
(') Siirtotyöläisten sosiaaliturvaa koskevan hallintokomission pää            kaistu 6.3.1997 Euroopan yhteisöjen virallisessa leh
    tös .                                                                      dessä N:o C 70, s. 14;
                                                                        — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- N:o C 212/24            EH                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         12.7.97
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           män, jossa kaikki Ranskassa tuotetut väkevät viinit
                                                                              saavat huomattavaa kilpailuetua muista jäsenvalti
                                                                              oista peräisin oleviin tai muista jäsenvaltioista tule
— Olennaisten muotomääräysten rikkominen                                      viin vastaaviin tuotteisiin nähden .
   — EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 ja 3 koh                   — 92 artiklan 3 kohdan mukaisia poikkeuksia koske
       dan rikkominen: käydessään Ranskan viranomais                         vien yleisten soveltamisedellytysten rikkominen:
       ten kanssa pitkiä ja monimutkaisia neuvotteluja —                      hyväksyessään määräämättömäksi ajaksi toimenpi
       jotka jatkuivat noin 16 kuukauden ajan tuen                            teitä, joita koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä ja
       ilmoittamisesta — 93 artiklan 3 kohdassa tarkoi                       ehtoja ei ole ilmoitettu avoimuusperiaatetta nou
       tettuun oikeudenkäyntiä edeltävään menettelyyn                         dattaen, komissio on rikkonut 92 artiklan 3 kohdan
       liittyen, komissio on rikkonut kyseisellä artiklalla                   mukaisten poikkeusten yleisiä soveltamisedellytyk
       käyttöönotettuja menettelyä koskevia määräyksiä .                      siä, erityisesti tukien avoimuutta koskevaa edelly
       Tosiasiassa komissio toi tähän oikeudenkäyntiä                         tystä, sekä edellytystä, jonka mukaan rakennemuu
       edeltävään vaiheeseen — jossa ei anneta menette                       tostukien on oltava väliaikaisia ja määrältään
       lyllisiä takeita muille jäsenvaltioille eikä kolman                   väheneviä .
       sille osapuolille — yksityiskohtaisen tutkimuksen
       ilmoitetuista toimista, mikä olisi pitänyt tehdä
       93 artiklan 2 kohdassa määrätyssä menettelyssä .
       Lisäksi komissio on rikkonut AEVP:lle ( Associação
       de Empresas de Vinho de Porto ) kantajaa tukevana               Ruotsin kuningaskunnan 30.5.1997 Euroopan unionin
       kolmantena osapuolena kuuluvia menettelyllisiä                               neuvostoa vastaan nostama kanne
       oikeuksia, koska komissio on jättänyt kokonaan
                                                                                (Asia C-206/97)
       huomioimatta tämän yhdistyksen oikeuden osallis
       tua hallinnolliseen menettelyyn . Koska komissio                                         97/C 212/45 )
       oli käynyt laajoja neuvotteluja Ranskan viran
       omaisten kanssa oikeudenkäyntiä edeltävässä
       menettelyssä, sillä oli velvollisuus tiedottaa               Ruotsin kuningaskunta on nostanut 30.5.1997 Euroopan
       AEVP:lle ilmoitettuihin toimiin liittyvistä olennai         yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
       sista seikoista ja komission näiden toimien osalta           neuvostoa vastaan. Kantajan asiamiehenä on rättschef
       tekemistä varaumista ja pyytää AEVP:tä jättämään             Lotty Nordling, ja prosessiosoite Luxemburgissa on Ruot
        asiaa koskevat tarpeelliseksi katsomansa huomau            sin suurlähetystö, 2 rue Heine .
       tukset.
                                                                    Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
   — EY:n perustamissopimuksen 190 artiklan rikkomi
        nen: kanteen kohteena olevassa päätöksessä ei               1 . kumoaa EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan
        ilmoiteta riittävästi niitä tosiseikkoihin ja oikeudel          nojalla TAC-asetuksen ( asetus ( EY ) N:o 390/97 H ),
        lisiin seikkoihin perustuvia edellytyksiä, jotka joh            siltä osin kuin asetuksessa jaetaan turskasaalis alueella
        tivat päätöksen tekemiseen.                                      Illbcd; ja
— EY:n perustamissopimuksen tai sen soveltamista kos               2.   velvoittaa neuvoston korvaamaan Ruotsin oikeuden
    kevien oikeussääntöjen rikkominen:                                   käyntikulut.
   — EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
        ja perustamissopimuksen 95 artiklan rikkominen:
        komissio ei voinut jättää huomiotta — koska kan
        taja toi tämän kysymyksen nimenomaisesti esille             Asiakirjassa Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja
        — asiaan liittyvää kansallista verolainsäädäntöä,           Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopi
        jota sovelletaan sekä tukea saaviin tuotteisiin että        musten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu,
                                                                    olevan 121 artiklan 1 kohdan rikkominen, sellaisena kuin
        kilpaileviin tuotteisiin. Vaikka Ranskan lainsää
        däntö ei muodollisesti ole syrjivä, ei voida kieltää,       asiakirja on neuvoston päätöksellä 95/1 /EY, Euratom
                                                                    EHTY (2 ):
        että sen tosiasialliset vaikutukset ovat syrjiviä .
        Luontaisesti makeiden viinien ( joista 92% valmis
        tetaan Ranskassa ) veron suuruus on 350 Ranskan             Vuonna 1997 saadaan pyytää 112 452 tonnin turskasaalis
        frangia ( FRF ), kun taas muiden väkevien viinien           yhteisön kalavesillä alueella Illbcd . Liittymisasiakirjan
        ( joista 81% tuodaan muista jäsenvaltioista ) veron         121 artiklan 1 kohdassa määrättyjen ehtojen mukaisesti
        suuruus on 1 400 FRF hehtolitralta lopputuotetta            Ruotsin osuus tästä saalismäärästä olisi 39 999 tonnia
        ( eli siis neljä kertaa enemmän ). Koska komissio on        ( 0,35037 kertaa 50 000 tonnia + 0,4 kertaa 62 452 tonnia
        hyväksynyt määräämättömäksi ajaksi perustetun               - 2 500 tonnia ). Tältä osin on otettu huomioon se, että
        tukijärjestelmän, jonka tarkoituksena on ajaa nii          Ruotsin vuoden 1997 kiintiöstä siirrettäisiin 2 500 tonnia
        den Ranskan väkevien viinien tuottajien etuja,              muille jäsenvaltioille sen mukaisesti, mitä ETA-sopimuksen
        jotka eivät kuulu edullisempaan verotusluokkaan,            allekirjoittamisen yhteydessä sovittiin. Sen sijaan Ruotsin
        komissio on yksinkertaisesti perustanut järjestel          saalismääräksi on säädetty asetuksessa ( EY) N:o 390/97


title: Asia C-308/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 3.6.2008 (High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Divisionin (Administrative Court) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — The Queen, The International Association of Independent Tanker Owners (Intertanko), The International Association of Dry Cargo Shipowners (Intercargo), The Greek Shipping Co-operation Committee, Lloyd's Register ja The International Salvage Union v. Secretary of State for Transport (Meriliikenne — Alusten aiheuttama ympäristön pilaantuminen — Direktiivi 2005/35/EY — Pätevyys — Montego Bayn yleissopimus — Marpol 73/78 -yleissopimus — Oikeusvaikutukset — Sovellettavuus — Törkeä huolimattomuus — Oikeusvarmuuden periaate)

text:
               19.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 3.6.2008 (High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Divisionin (Administrative Court) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — The Queen, The International Association of Independent Tanker Owners (Intertanko), The International Association of Dry Cargo Shipowners (Intercargo), The Greek Shipping Co-operation Committee, Lloyd's Register ja The International Salvage Union v. Secretary of State for Transport
   (Asia C-308/06) (1)

   (Meriliikenne - Alusten aiheuttama ympäristön pilaantuminen - Direktiivi 2005/35/EY - Pätevyys - Montego Bayn yleissopimus - Marpol 73/78 -yleissopimus - Oikeusvaikutukset - Sovellettavuus - Törkeä huolimattomuus - Oikeusvarmuuden periaate)
   (2008/C 183/03)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: The Queen, The International Association of Independent Tanker Owners (Intertanko), The International Association of Dry Cargo Shipowners (Intercargo), The Greek Shipping Co-operation Committee, Lloyd's Register ja The International Salvage Union

      Vastaaja: Secretary of State for Transport
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Alusten aiheuttamasta ympäristön pilaantumisesta ja säännösten rikkomisista määrättävistä seuraamuksista 7.9.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/35/EY (EUVL L 255, s. 11) 4 artiklan ja 5 artiklan 1 ja 2 kohdan pätevyys — Yhteisön säännökset, jotka rajoittavat kansainväliseen yleissopimukseen (Kansainvälinen yleissopimus alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä, niin kutsuttu MARPOL-yleissopimus) sisältyviä tiettyjä poikkeuksia — Rangaistusseuraamuksia määräävät säännökset tilanteissa, joissa kansainvälinen yleissopimus (Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimus (UNCLOS)) ei niitä määrää
   Tuomiolauselma

               1)

               Alusten aiheuttamasta ympäristön pilaantumisesta ja säännösten rikkomisesta määrättävistä seuraamuksista 7.9.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/35/EY pätevyyttä ei voida arvioida

                           —

                           alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä 2.11.1973 Lontoossa allekirjoitetun kansainvälisen yleissopimuksen, sellaisena kuin se on täydennettynä 17.2.1978 tehdyllä pöytäkirjalla, valossa

                           —

                           eikä Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen, joka allekirjoitettiin Montego Bayssa 10.12.1982, valossa.

               2)

               Neljännen kysymyksen tutkinnassa ei ole tullut esille mitään sellaista seikkaa, joka vaikuttaisi direktiivin 2005/35 4 artiklan pätevyyteen oikeusvarmuuden yleisen periaatteen valossa.

      (1)  EUVL C 261, 28.10.2006.


title: Asia F-103/11: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 10.7.2014 – CG v. EIP (Henkilöstö — EIP:n henkilöstö — Työpaikkakiusaaminen — Tutkintamenettely — Pääjohtajan päätös olla ryhtymättä toimenpiteisiin kantelun johdosta — Tutkintakomitean lausunto — Työpaikkakiusaamisen virheellinen määrittely — Menettelytapojen tahallisuus — Työpaikkakiusaamista merkitsevien menettelytapojen ja oireiden olemassaolon toteaminen — Syy-yhteyttä ei ole selvitetty — Tutkintakomitean lausunnon epäjohdonmukaisuus — Ilmeinen arviointivirhe — Virheellinen virkatoiminta — Salassapitovelvollisuus — Henkilötietojen suoja — Vahingonkorvauskanne)

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/46

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 10.7.2014 – CG v. EIP
   (Asia F-103/11) (1)

   ((Henkilöstö - EIP:n henkilöstö - Työpaikkakiusaaminen - Tutkintamenettely - Pääjohtajan päätös olla ryhtymättä toimenpiteisiin kantelun johdosta - Tutkintakomitean lausunto - Työpaikkakiusaamisen virheellinen määrittely - Menettelytapojen tahallisuus - Työpaikkakiusaamista merkitsevien menettelytapojen ja oireiden olemassaolon toteaminen - Syy-yhteyttä ei ole selvitetty - Tutkintakomitean lausunnon epäjohdonmukaisuus - Ilmeinen arviointivirhe - Virheellinen virkatoiminta - Salassapitovelvollisuus - Henkilötietojen suoja - Vahingonkorvauskanne))
   2014/C 421/64
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: CG (Sandweiler, Luxemburg) (edustajat: aluksi asianajaja N. Thieltgen, sitten asianajajat J.-N. Louis ja D. de Abreu Caldas

      Vastaaja: Euroopan investointipankki (EIP) (asiamiehet: G. Nuvoli ja T. Gilliams, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Euroopan tietosuojavaltuutettu (asiamiehet: aluksi I. Chatelier ja H. Kranenborg, sitten I. Chatelier ja A. Buchta)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus sen päätöksen, jossa Euroopan investointipankin pääjohtaja päätti olla ryhtymättä toimenpiteisiin väitettyä työpaikkakiusaamista koskevan tutkimuksen johdosta, ja tutkimuskomitean loppupäätelmän kumoamisesta sekä vahingonkorvausvaatimus.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan investointipankin pääjohtajan 27.7.2011 tekemä päätös kumotaan.

               2)

               Euroopan investointipankki velvoitetaan maksamaan CG:lle 35  000 euroa.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Euroopan investointipankki vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan CG:lle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               5)

               Euroopan tietosuojavaltuutettu vastaa väliintulijana omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 6, 7.1.2012, s. 25.


title: Asia C-414/99: High Court of Justice (England & Wales), Chancery Divisionin (Patent Court) 24.6.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Zino Davidoff SA vastaan A & G Imports Ltd

text:
C 6/18                    FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        8.1.2000
Immigration Appeals Tribunalin 28.5.1999 tekemällään                     Ainoastaan Baumbastin perhettä koskevat
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa                       kysymykset
Baumbast ja ”R” vastaan Secretary of State for the Home
                              Department                                 Kysymys 3
                                                                         (a) Onko Wolfgang Baumbastilla, kun otetaan huomioon
                           (Asia C-413/99)                                    asian tosiseikat, EY:n perustamissopimuksen 18 artiklaan
                                                                              (aiemmin 8 a artikla) perustuva oleskeluoikeus, jolla on
                             (2000/C 6/33)                                    välitön vaikutus, kun hänellä ei enää ole perustamissopi-
                                                                              muksen 39 artiklaan (aiemmin 48 artikla) perustuvaa
                                                                              oikeutta oleskella työntekijänä toisessa jäsenvaltiossa ja
Immigration Appeals Tribunal on pyytänyt 28.5.1999 te-                        kun hän ei voi vedota oleskeluoikeuteen tässä vastaanotta-
kemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen                   vassa valtiossa minkään muun yhteisön oikeuden
tuomioistuimen kirjaamoon 28.10.1999, Euroopan yhteisöjen                     säännöksen perusteella?
tuomioistuimelta asiassa Baumbast ja ”R” vastaan Secretary of
State for the Home Department ennakkoratkaisua seuraaviin                (b) Mikäli kysymykseen vastataan myöntävästi, onko hänen
kysymyksiin:                                                                  vaimollaan ja lapsillaan hänen oikeuteensa perustuva oles-
                                                                              kelu- tai työnhakuoikeus tai muu sellainen oikeus?
                                                                         (c) Mikäli kysymykseen vastataan myöntävästi, perustuuko
Kysymys 1                                                                     heidän oikeutensa asetuksen N:o 1612/68 11 ja 12 ar-
                                                                              tiklaan vai johonkin muuhun yhteisön oikeuden
(a) onko Euroopan unionin kansalaisen lapsilla, jotka myös                    säännökseen?
     ovat unionin kansalaisia ja jotka käyvät koulua sinä aikana,
     kun heidän isänsä käyttää oikeuttaan oleskella työntekijänä         Kysymys 4
     toisessa jäsenvaltiossa, jonka kansalainen hän ei ole (vas-
     taanottava valtio), oikeus asetuksen N:o 1612/68 (1) 12 ar-         (a) Mikäli oletetaan, että edellä mainittuun kysymykseen vasta-
     tiklan perusteella oleskella vastaanottavassa valtiossa osal-            taan tavalla, joka on unionin kansalaisen kannalta kieltävä,
     listuakseen siellä opetukseen?                                           onko tällaisen henkilön perheenjäsenillä silti edelleen oles-
                                                                              keluoikeus, joka perustuu siihen oleskeluoikeuteen, jonka
                                                                              he alunperin saivat tullessaan Yhdistyneeseen kuningas-
(b) koska vastaus edelliseen kysymykseen voi vaihdella tilan-                 kuntaan työntekijän perheenjäsenenä?
     teesta riippuen, kun
                                                                         (b) Mikäli kysymykseen vastataan myöntävästi, minkälaisia
     (i) vanhemmat ovat eronneet;                                             edellytyksiä on sovellettava?
     (ii) ainoastaan toinen vanhemmista on Euroopan unionin              (1) Neuvoston asetus (ETY) N:o 1612/68, annettu 15 päivänä loka-
           kansalainen, ja kun tämä vanhempi ei enää ole työnte-             kuuta 1968, työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön
           kijä vastaanottavassa valtiossa;                                  alueella (EYVL L 257, 19.10.1968, s. 2).
     (iii) lapset eivät ole Euroopan unionin kansalaisia;
     minkälaisia arvosteluperusteita kansallisten viranomaisten
     on sovellettava?                                                    High Court of Justice (England & Wales), Chancery
                                                                         Divisionin (Patent Court) 24.6.1999 tekemällään pää-
                                                                         töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Zino
Kysymys 2                                                                           Davidoff SA vastaan A & G Imports Ltd
                                                                                (Asia C-414/99)
Kun lapsilla on oikeus asetuksen N:o 1612/68 12 artiklan
perusteella oleskella vastaanottavassa valtiossa osallistuakseen                                    (2000/C 6/34)
siellä opetukseen, onko vastaanottavan valtion velvollisuutta
”tukea toimenpiteitä, joilla pyritään turvaamaan unionin kan-            High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division
salaisten lapsille parhaat mahdolliset edellytykset osallistua           (Patent Court) on pyytänyt 24.6.1999 tekemällään päätöksellä,
opetukseen” tulkittava siten, että lasten ensisijaisella huoltajalla     joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 29.10.1999,
on lasten oikeuksien toteutumiseksi oikeus oleskella heidän              Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-
kanssaan tässä valtiossa siitä riippumatta, onko hän unionin             sa Zino Davidoff SA vastaan A & G Imports Limited, seuraaviin
kansalainen, vaikka                                                      kysymyksiin:
                                                                         A) Onko direktiiviä (1) siltä osin kuin se koskee tavaroita, jotka
(i) vanhemmat ovat eronneet; tai                                              tavaramerkin haltija tai tämän suostumuksella joku muu
                                                                              on saattanut markkinoille yhteisössä, tulkittava siten, että
(ii) isä, joka on Euroopan unionin kansalainen, ei enää ole                   kysymyksessä voi olla nimenomainen tai hiljainen ja suora
     työntekijä vastaanottavassa valtiossa?                                   tai välillinen suostumus?
 ---pagebreak--- 8.1.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 6/19
B) Jos                                                                       (ii) rikotaan direktiivin 76/768/ETY säännöksiä (2)?
    (i) tavaramerkin haltija on antanut suostumuksensa tai              (1) Jäsenvaltioiden    tavaramerkkilainsäädännön      lähentämisestä
         sallinut, että tavarat luovutetaan jollekin kolmannelle            21 päivänä joulukuuta 1988 annettu ensimmäinen neuvoston
         taholle, kun viimeksi mainitun oikeudet jälleenmyydä               direktiivi 89/104/ETY (EYVL L 40, 11.2.1989 s. 1).
         näitä tavaroita määrittyvät ostopaikan sopimusoikeu-           (2) Kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
         den nojalla, ja jos                                                lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annettu neuvoston
                                                                            direktiivi 76/768/ETY (EYVL L 262, 27.9.1976, s. 169).
    (ii) kyseisen sopimusoikeuden mukaan myyjä voi asettaa
         ostajaa koskevia rajoituksia tavaroiden jälleenmyynnil-
         le tai käytölle, mutta sen mukaan jollei tavaramerkin
         haltija tai joku muu tämän lukuun ole määrännyt
         rajoituksia ostajan oikeuteen jälleenmyydä tavaroita,
         kolmannella taholla on oikeus myydä tavaroita missä
         tahansa maassa, mukaan luettuna yhteisön jäsenvaltiot,
                                                                        Euroopan yhteisöjen komission 29.10.1999 Itävallan tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
    ja jos tuon sopimusoikeuden mukaan päteviä rajoituksia
    ostajan oikeuteen jälleenmyydä kyseisiä tavaroita ei ole
    määrätty, onko direktiiviä tulkittava siten, että sen mukaan                                  (Asia C-424/99)
    tavaramerkin haltijan on katsottava antaneen suostumuk-
    sensa siihen, että kolmannella taholla on oikeus myydä                                          (2000/C 6/35)
    tavaroita yhteisössä?
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.10.1999 yhtei-
C) Jos kysymykseen B on vastattava myöntävästi, onko kan-               söjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa vastaan.
    sallisten tuomioistuinten asiana määrittää, onko kulloises-         Kantajan asiamies on oikeudellisen yksikön virkamies Josef
    sakin asiassa määrätty kolmatta tahoa koskevista pätevistä          Christian Schieferer, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o
    rajoituksista?                                                      oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz,
                                                                        Centre Wagner, Kirchberg.
D) Onko direktiivin 7 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
    niihin perusteltuihin syihin, joiden nojalla tavaramerkin
                                                                        tuin
    haltija voi estää tavaroidensa myöhemmän markkinoinnin,
    kuuluvat sellaiset kolmannen tahon toimet, jotka vaikutta-
    vat huomattavasti tavaramerkin tai sillä varustettujen tava-        1. toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut sille
    roiden arvoon, houkuttelevuuteen tai niistä annettuun                    ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden hintojen sääntelytoi-
    mielikuvaan.                                                             menpiteiden avoimuudesta ja niiden soveltamisesta kansal-
                                                                             lisissa sairausvakuutusjärjestelmissä 21 päivänä joulukuuta
                                                                             1988 annetun neuvoston direktiivin 89/105/ETY (1) mu-
E) Onko direktiivin 7 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että               kaan kuuluvia velvoitteita, koska se ei ole antanut direktii-
    niihin perusteltuihin syihin, joiden nojalla tavaramerkin                vin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin-
    haltija voi estää tavaroidensa myöhemmän markkinoinnin,                  nollisia määräyksiä eikä ilmoittanut niistä komissiolle;
    kuuluu se, että kolmas taho on poistanut tai pyyhkinyt
    pois (kokonaan tai osittain) tavaroihin tehtyjä merkintöjä,         2. velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
    jos poistamisesta tai poispyyhkimisestä ei aiheudu vakavaa               kulut.
    tai huomattavaa vahinkoa tavaramerkin tai sillä varustettu-
    jen tavaroiden maineelle?
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
F) Onko direktiivin 7 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että
    niihin perusteltuihin syihin, joiden nojalla tavaramerkin           Komissio katsoo – toisin kuin Itävalta –, että yhdistykset,
    haltija voi estää tavaroidensa myöhemmän markkinoinnin,             joiden tehtäväksi on annettu Itävallan terveydenhuoltojärjes-
    kuuluu se, että kolmas taho on poistanut tai pyyhkinyt              telmän täytäntöönpano (Hauptverband der Sozialversiche-
    pois (kokonaan tai osittain) tavaroihin tehtyjä eränumeroja,        rungsträger), ovat direktiivissä tarkoitettuja valtion viranomai-
    jos poistamisen tai poispyyhkimisen seurauksena on, että            sia ja että näiden Hauptverbandien Allgemeines Sozialversiche-
    kyseisillä tavaroilla                                               rungsgesetzin (ASVG) 31 §:n 3 momentin 12 kohdan sekä
                                                                        133 §:n 2 momentin mukaan laatima Heilmittelverzewichnis
                                                                        (lääkeaineluettelo) on direktiivin 89/105/ETY 6 artiklassa
    (i) rikotaan jäsenvaltion (muita kuin tavaramerkkejä kos-           tarkoitettu luettelo. Korvauksen saamiseksi sellaisen lääkkeen
         kevia) rikosoikeudellisia säännöksiä tai                       osalta, jota ei ole mainittu tässä luettelossa, vaaditaan ASVG


title: Belgian kuningaskunnan Conseil d'Etat'n (kuudes jaosto) 14.6.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Myrianne Coen vastaan Belgian valtio (Asia C-246/95)

text:
23.9.95               FI]                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     N:o C 248 /5
2 . velvoittamaan Helleenien tasavallan korvaamaan oi               4 . Koskeeko EY :n perustamissopimuksen vastaisuus koko
      keudenkäyntikulut.                                                  sitä erityislisäystä, jota on vaadittu jäsenvaltion yhtei
                                                                          söön liittymisen jälkeen, vai ainoastaan sitä lisäyksen
                                                                          korotusta, jota on vaadittu edellä mainitun ajankohdan
Oikeudelliset perusteet ja paääsialliset perustelut                       jälkeen ?
Direktiivin 89/665/ETY 5 artiklan mukaan jäsenvaltioiden             5 . Asetetaanko yhteisön oikeudessa erityisiä vaatimuksia
on saatettava voimaan direktiivin noudattamisen edellyttä                verrattuna kansallisiin todistustaakkaa koskeviin sää
mät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset 21.12.1991               döksiin EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan mu
mennessä ja toimitettava ne komissiolle .                                 kaisten velvoitteiden täyttämiseksi ?
Komissio katsoo , että Helleenien tasavalta on pannut edellä         6 . Jos oletetaan, että julkisella yrityksellä , joka omistaa ja
mainitun direktiivin täytäntöön osittain julkisten rakennus              ylläpitää liikennesatamaa, on määräävä markkina
urakoiden osalta, mutta se ei ole ryhtynyt lainkaan julkisia              asema , olisiko tällaisen määräävän markkina-aseman
tavaranhankintoja koskeviin lainsäädäntötoimenpiteisiin .                 väärinkäyttöä EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan
Perusteltuun lausuntoon antamassaan vastauksessa Krei                    mukaisesti se, että liikennesatama vaatii edellä mainit
kan viranomaiset ilmoittivat komissiolle, että vireillä on                tuja, liikenneministerin asettamia julkisten ja yksityisten
lainsäädäntöhanke sellaisen presidentin asetuksen antami                 liikennesatamien käyttömaksuja ?
seksi, jolla saatettaisiin kaikki direktiivin vaatimukset
osaksi Kreikan oikeusjärjestystä . Koska tätä presidentin            7. Mikäli vastaus 6 kohdassa esitettyyn kysymykseen on
asetusta ei kuitenkaan ole vielä annettu , komissio päätti                myönteinen, onko niillä henkilöillä/yrityksillä , joilta on
nostaa tämän kanteen .                                                    vaadittu maksua, yhteisön oikeuden mukaisesti oikeus
                                                                          vaatia tällaisten maksujen takaisinmaksamista tai kor
                                                                          vaamista ?
( 1 ) EYVL N:o L 395 , 30.12.1989 , s . 33
                                                                     8 . Jos oletetaan, että julkisella yrityksellä , joka omistaa ja
                                                                          ylläpitää liikennesatamaa , on määräävä markkina
                                                                          asema , olisiko tällaisen määräävän markkina-aseman
                                                                          väärinkäyttöä EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan
                                                                          mukaisesti se, että liikennesatama ei vaadi itseltään tai
                                                                          saman matkareitin yhteistyökumppanilta edellä mainit
                                                                          tuja satamamaksuja ?
Østre Landsretin 30.6.1995 tekemällään päätöksellä esit
tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa GT-Link A/S vastaan
                      Danske Statsbaner DSB                          9 . Mikäli kohdissa 1 , 2 , 4, 6 ja/tai 8 esitettyihin kysmyksiin
                                                                          vastataan myöntävästi , voivatko vastaajalle asetetut
                          ( Asia C-242/95 )                               erityiset velvoitteet ja vaatimukset kuitenkin johtaa
                            ( 95/C 248/08                                  siihen , että edellä mainittu olosuhde voisi olla oikeutettu
                                                                          perustamissopimuksen 90 artiklan 2 kohdan perus
                                                                          teella ?
Østre Landsret on 30.6.1995 tekemällään, yhteisöjen
tuomioistuimen kirjaamoon 1 1 . 7.1 995 saapuneella päätök
sellä esittänyt Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle ennak
koratkaisupyynnön asiassa GT-Link A/S vastaan Danske
 Statsbaner DSB seuraavissa kysymyksissä :
 1 . Kuuluuko sellainen 40 prosentin lisäys, joka koskee             Belgian kuningaskunnan Conseil d'Etat'n (kuudes jaosto )
       hallinnollisissa määräyksissä asetettua, satamien käyt        14.6.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat
       töön liittyvää yleistä tullimaksua Trafikministerin ( lii    kaisupyyntö asiassa Myrianne Coen vastaan Belgian val
                                                                                tio
       kenneministeri ) myöntämän satamatoiminnan harjoit
       tamisluvalla toimivien satamien osalta , EY:n perusta                                   ( Asia C-246/95 )
       missopimuksen tulliliittoa koskevien säännösten, erityi                                   ( 95/C 248/09 )
       sesti 9— 13 artiklan tai 95 artiklan soveltamisalaan ?
                                                                      Belgian kuningaskunnan Conseil d'Etat ( kuudes jaosto ) on
 2 . Onko EY:n perustamissopimuksen tulliliittoa koskevia             esittänyt Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle 14.6.1995
       säännöksiä , erityisesti 9—13 artiklaa ja 95 artiklaa,         tekemällään päätöksellä ennakkoratkaisupyynnön, joka on
       tulkittava siten, että niiden vastaista on vaatia erityistä    saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
       yleisen tullimaksun lisäystä 40 prosentilla ainoastaan         17.7.1995 , saadakseen asiassa Myrianne Coen vastaan
       ulkomailta tuotavien tavaroiden osalta ?
                                                                      Belgian valtio ennakkoratkaisun seuraaviin kysymyksiin :
  3 . Mikäli vastaus 2 kohdassa esitettyyn kysymykseen on             Onko Rooman sopimuksen 173 artiklan 5 kohtaa tulkit
       myönteinen, millä edellytyksillä tällainen maksu               tava niin, että komission päätöstä koskevan kanteen vireil
       voidaan oikeuttaa joko korvaukselliselta kannalta tai          lepanolle määrätty kahden kuukauden määräaika voidaan
       liikennepoliittisista syistä EY:n perustamissopimuksen         palauttaa jäsenvaltion tuomioistuimen sellaisen päätöksen
       liikennettä koskevan osaston perusteella ?                     johdosta , jonka perusteella valtion toimenpide on lainvas
 ---pagebreak--- N:o C 248/6              FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    23.9.95
täinen, kun toimenpide on voinut vaikuttaa siihen komis                 Conseil d'Etat du Grand-duche de Luxembourgin riita
sion päätökseen, josta valitettaisiin ?                                  asioiden komitean 12.7.1995 tekemällään päätöksellä esit
                                                                         tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Futura Participations
Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi :                          SA ja Singer vastaan Administrations des contributions
                                                                                ( Asia C-250/95 )
Onko pysyvien edustajien ja komission pääsihteerin                                                ( 95/C 248/ 11 )
kokouksessa jäsenvaltioille suoraan esitetty pyyntö ehdok
kaiden tarjoamisesta Euroopan yhteisöjen komission hallin               Conseil d'Etat du Grand-duche de Luxembourgin riita
tovirkoihin pätevä erityisesti komission työntekijöiden ja               asioiden komitea on pyytänyt 12.7.1995 tekemällään
virkamiesten palvelukseen ottamista koskevien sääntöjen                  päätöksellä , joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
kannalta, kun muuta ilmoitustapaa ei ole käytetty tai kun                kirjaamoon 19.7.1995 , yhteisöjen tuomioistuimelta ennak
Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ei ole julkaistu               koratkaisua asiassa Futura Participations SA ja Singer
työpaikkailmoitusta ?                                                    vastaan Administrations des contributions .
                                                                         Conseil d'Etat du Grande-duche de Luxembourgin riita
                                                                         asioiden komitea on pyytänyt ratkaisua seuraavaan kysy
                                                                         mykseen :
Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfale
                                                                         Ovatko tuloverotusta koskevan lain 157 pykälän säännök
nin 29.5.1995 tekemillään päätöksillä pyytämä ennakko                   set ja tarvittaessa Ranskan ja Luxemburgin kaksinkertaista
                                                                         verotusta koskevan sopimuksen 4 artikla ja 24 artiklan
ratkaisupyyntö asioissa Firma SAM Schiffahrt GmbH
vastaan Saksan liittotasavalta ja Heinz Stapf vastaan Saksan             2 kohdan 2 alakohta sopusoinnussa EY:n perustamissopi
                            liittotasavalta                              muksen 52 artiklan määräysten kanssa siltä osin kuin niissä
                                                                         säädetään, että tappioiden siirtämistä koskevia säännöksiä
                 ( Asia C-248/95 ja asia C-249/95 )                      sovelletaan muualla kuin Luxemburgissa asuviin veron
                            ( 95/C 248/ 10 )                             maksajiin, jotka ovat pysyvästi sijoittautuneet Luxembur
                                                                         giin, vain jos tappiot liittyvät Luxemburgista peräisin
Obervervvaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfale                 oleviin tuloihin ja jos kirjanpito on säännöllistä ja se
nin 4 . jaosto on pyytänyt 29.5.1995 tekemillään päätök                 rajoittuu maan sisälle ?
sillä, jotka ovat saapuneet yhteisöjen tuomioistuimen kir
jaamoon 19.7.1995 , yhteisöjen tuomioistuimelta asioissa
Firma SAM Schiffahrt GmbH vastaan Saksan liittotasavalta
ja Heinz Stapf vastaan Saksan liittotasavalta ennakkorat
kaisua seuraaviin kysymyksiin:                                           Bundesgerichtshofin 29.6.1995 tekemällään päätöksellä
                                                                         esittämä ennakkoratkaisupyyntö riita-asiassa SABEL BV
                                                                                vastaan Puma AG
1 . Oliko 27 päivänä huhtikuuta 1989 annetun neuvoston
       asetuksen ( ETY ) N:o 1 101 /89 ( 1 ) ja neuvoston asetuksen                             ( Asia C-251 /95 )
       ( ETY ) N:o 1 1 02/89 ( 2 ) sekä komission asetuksen ( ETY )                               ( 95/C 248/ 12 )
       N:o 3685/89 ( 3 ) antaminen aiheellista EY:n perustamis
       sopimuksen 75 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoi             Bundesgerichtshofin I riita-asiain jaosto pyytää 29.6.1995
       tetulla tavalla ?                                                 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei
                                                                         söjen tuomioistuimen kirjaamoon 20.7.1995 , yhteisöjen
2 . Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myönteinen:                  tuomioistuimelta ennakkoratkaisua riita-asiassa SABEL BV
       Ovatko edellä mainitut asetukset pätemättömiä , jos ne            vastaan Puma AG seruaaviin kysymyksiin :
       eivät enää antamisensa jälkeen ole EY:n perustamisso
       pimuksen 75 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoite             Tulkittaessa jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön
       tulla tavalla aiheellisia ?                                       lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensim
                                                                         mäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY( 1 ) 4 artiklan
3 . Jos vastaus toiseen kysymykseen on myönteinen : Oli                  1 kohdan b alakohtaa :
       vatko asetukset aiheellisia vielä vuoden 1990 maksujen
       määräämisen perusteena olleena ajanjaksona ?                      Onko riittävää , että sanasta ja kuvasta muodostetun merkin
                                                                         sekä samanlaisille ja samankaltaisille tavaroille rekisteröi
4 . Rikkooko asetuksissa säädetty velvollisuus maksujen                  dyn yksinomaan kuvasta muodostetun merkin, joka ai ole
       suorittamiseen vuoden 1990 osalta yhteisöoikeuden                 erityisen tunnettu, kuvien merkityssisältö om sama ( tässä
       perusoikeuksia tai muuta yhteisöoikeutta, erityisesti             tapauksessa loikkaava kissapeto ), jotta sekaannusvaaran
                                                                         katsotaan olevan olemassa ?
       omistusoikeutta , ammatin harjoittamisen vapautta,
       yhdenvertaisuusperiaatetta tai suhteellisuusperiaa
       tetta ?
                                                                         Mitä merkitystä on tässä yhteydessä direktiivin sanamuo
                                                                         dolla , jonka mukaan sekaannusvaara sisältää vaaran tava
                                                                         ramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välisestä miel
 (') EYVL N:o L 116 , 28.4.1989 , s . 25                                 leyhtymästä ?
 ( 2 ) EYVL N:o L 116 , 28.4.1989 , s . 30
 C ) EYVL N:o L 360 , 9.12.1989 , s . 20
                                                                          (•) EYVL N:o L 40 , 11.2.1989 , s . 1