title: Asia C-269/16: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 24.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Letrado de la Administración de Justicia del Juzgado de lo Social n°2 de Terrassa – Espanja) – Elena Barba Giménez v. Francisca Carrión Lozano

text:
               26.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 202/13

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 24.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Letrado de la Administración de Justicia del Juzgado de lo Social no2 de Terrassa – Espanja) – Elena Barba Giménez v. Francisca Carrión Lozano
   (Asia C-269/16) (1)

   (2017/C 202/20)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 279, 1.8.2016.


title: Asia C-557/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 14.12.2007 — LSG-Gesellschaft zur Wahrnehmung von Leistungsschutzrechten GmbH v. Tele2 Telecommunication GmbH

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 14.12.2007 — LSG-Gesellschaft zur Wahrnehmung von Leistungsschutzrechten GmbH v. Tele2 Telecommunication GmbH
   (Asia C-557/07)
   (2008/C 64/30)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Oberster Gerichtshof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: LSG-Gesellschaft zur Wahrnehmung von Leistungsschutzrechten GmbH

      Vastaaja: Tele2 Telecommunication GmbH
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY (1) 5 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 8 artiklan 3 kohdassa käytettyä käsitettä ”välittäjä” tulkittava niin, että se kattaa myös palvelun tarjoajan, joka mahdollistaa käyttäjälle vain pääsyn verkkoon antamalla tälle dynaamisen IP-osoitteen, mutta ei anna tämän käyttöön mitään palveluja (”services”), kuten sähköpostia, tiedonsiirtokäytäntöä (FTP) taikka tiedostojenjakopalvelua eikä myöskään valvo käyttäjän käyttämiä palveluja oikeudellisesti tai tosiasiallisesti?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
               Onko teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY (2) 8 artiklan 3 kohtaa yhdessä henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla 12.7.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/58/EY 6 ja 15 artiklan kanssa tulkittava (suppeasti) niin, että siinä ei sallita henkilötietojen luovuttamista yksityisille kolmansille tekijänoikeudellisten yksinoikeuksien (taloudelliset oikeudet ja teoksen käyttöoikeudet) todennäköisiä loukkauksia koskevaa siviiliprosessia varten?

      (1)  EYVL L 167, s. 10.

      (2)  EUVL L 157, s. 45.


Avis juridique important

|

E2002P0002

Technologien, Bau- und Wirtschaftsberatung GmbH ja The Bellona Foundationin 30 päivänä heinäkuuta 2002 EFTAn valvontaviranomaista vastaan nostama kanne (Asia E-2/02)

Virallinen lehti nro C 293 , 28/11/2002 s. 0007 - 0007

Technologien, Bau- und Wirtschaftsberatung GmbH ja The Bellona Foundationin 30 päivänä heinäkuuta 2002 EFTAn valvontaviranomaista vastaan nostama kanne(Asia E-2/02)(2002/C 293/07)Technologien, Bau- und Wirtschaftsberatung GmbH ja The Bellona Foundation ovat nostaneet 30 päivänä heinäkuuta 2002 EFTAn tuomioistuimessa kanteen EFTAn valvontaviranomaista vastaan. Kantajaa edusti Advokathuset Feydt &  Hamborgstrøm, St. Olavs gate 21A, N-0165 Oslo.Kantaja pyytää, että tuomioistuimen olisi:1. peruutettava EFTAn valvontaviranomaisen 31 päivänä toukokuuta 2002 tekemä päätös - Ilmoitus ehdotuksesta muuttaa öljyverolain mukaisia poistosääntöjä, jotka koskevat Finnmarkin maakunnassa tai Tromsin maakunnassa Kåtfjordin, Skjervøyn, Nordreisan tai Kvænangen kunnissa sijaitseviin uusiin nesteytetyn maakaasun (LNG) suurtuotantolaitoksiin liittyviä kaasuntuotantolaitteistoja ja kaasuputkijohtoja, sekä ilmoitus näiden sääntöjen soveltamisesta Snøhvit-hankkeeseen (Tuki N:o 020.500.041) (Norja); ja2. määrättävä EFTAn valvontaviranomainen maksamaan oikeudenkäyntikulut.Oikeudellinen perusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:- valtiontukia koskevien EFTAn valvontaviranomaisen suuntaviivojen 5 artiklan 2 kohdan 1 alakohdassa määrätään, että EFTAn valvontaviranomaisen on aloitettava valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan 2 kohdan mukainen menettely, jos se epäilee tuen soveltuvuutta ETA-sopimuksen toimintaan,- ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdassa määrätään, että ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvana voidaan pitää "tukea tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseksi, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla",- kantaja väittää, että EFTAn valvontaviranomainen on käyttänyt toimivaltaansa väärin ja rikkonut yhteisön lainsäädännön yleisiä periaatteita.


title: Asia T-69/01: Carmine Salvatore Trallin 23.3.2001 Euroopan keskuspankkia vastaan nostama kanne

text:
16.6.2001                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 173/35
Kantaja väittää, että nämä kolme erityispiirrettä ovat johtaneet          Internationale Fruchtimportgesellschaft Weichert & Co:n
siihen, että kantaja ja samassa asemassa olevat toimijat ovat             19.3.2001 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yh-
saaneet pienemmät viitemäärät kuin jotka ne olisivat saaneet,                      teisöjen komissiota vastaan nostama kanne
jos markkinajärjestelyn sääntöjä olisi sovellettu muuttumatto-
mina.                                                                                (Asia T-65/01)
                                                                                (2001/C 173/63)
Kantajan tavoitteena on vahingonkorvauksen avulla päästä                                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
asemaan, jossa se olisi, jos sen vuoden 1999 viitemäärät
olisi laskettu markkinajärjestelyn muuttumattomien sääntöjen              Internationale Fruchtimportgesellschaft Weichert & Co., koti-
mukaisesti.                                                               paikka Hampuri (Saksa), on nostanut 19.3.2001 Euroopan
                                                                          yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
                                                                          teen Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen
                                                                          komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Gerrit
                                                                          Schohe, prosessiosoite Luxemburgissa.
Vaatimustensa tueksi kantaja väittää, että yhteisö on rikkonut            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
asetuksen N:o 1924/95 (2) 6 artiklaa ja loukannut luottamuk-
sensuojan periaatetta, koska se ei ole laskenut kantajan vuoden           –     velvoittaa        vastaajat        maksamaan      kantajalle
1999 markkinaosuuksia asetuksen N:o 1442/93 3 ja 5 artiklan                     3 604 232 euroa 2,9 prosentin korkoineen tuomion
mukaisesti. Yhteisö on loukannut myös takautumiskiellon                         julistamisajankohdasta lähtien ja asianmukaisen korvauk-
taustalla olevaa oikeusvarmuuden periaatetta, koska se on                       sen 1.1.1999 tapahtuneesta rahanarvon alenemisesta,
soveltanut asetuksen N:o 2362/98 (3) mukaista jakosysteemiä                     kuitenkin vähintään 1,1 prosenttia vuosittain laskettuna
takautuvasti vuosien 1994–1996 viitemääriin.                                    3 604 232 euron määrälle,
                                                                          –     toteaa, että vastaajat ovat velvollisia korvaamaan kantajal-
                                                                                le kaikki muut vahingot, jotka ovat aiheutuneet sille
                                                                                asetuksista N:o 1637/98 ja N:o 2362/98, ja erityisesti
                                                                                näihin asetuksiin sisältyneistä sääntelyistä aiheutuneet tai
Lisäksi uusien jäsenvaltioiden toimijoihin kohdistuvalla erityis-               aiheutuvat vahingot,
sääntelyllä loukataan EY 34 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan
mukaista syrjintäkieltoa, ja myös perustelut ovat puutteellisia.          –     määrää oikeudenkäyntikuluista.
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
Lopuksi maailman kauppajärjestön riitojen ratkaisuelin (Dispu-
                                                                          kuin joihin vedotaan asiassa T-64/01 (Afrikanische Frucht-
te Settelement Body) on todennut, että asetuksissa N:o 1637/98
                                                                          Compagnie v. neuvosto ja komissio).
ja N:o 2362/98 vahvistettu tuontilupien jakojärjestelmä on
olennaisin osin ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa. Kantajan
mukaan yhteisö on rikkonut tästä päätöksestä johtuvia sitou-
muksiaan.
                                                                          Carmine Salvatore Trallin 23.3.2001 Euroopan keskus-
                                                                                pankkia vastaan nostama kanne
(1) Banaanien tuontia yhteisöön koskevan järjestelmän soveltamista
    koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 10 päivänä kesäkuuta                                   (Asia T-69/01)
    1993 annettu komission asetus (ETY) N:o 1442/93 (EYVL L 142,
    s. 6).
                                                                                (2001/C 173/64)
(2) Siirtymätoimenpiteistä banaanien tuontia koskevan tariffikiintiö-
    järjestelmän soveltamiseksi Itävallan, Suomen ja Ruotsin yhtei-
    söön liittymisen johdosta 3 päivänä elokuuta 1995 annettu
    komission asetus (EY) N:o 1924/95 (EYVL L 185, s. 24).                                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(3) Neuvoston asetuksen (ETY) 404/93 soveltamista koskevista yksi-
    tyiskohtaisista säännöistä banaanien tuontia yhteisöön koskevan       Carmine Salvatore Tralli, kotipaikka Nidderau (Saksa), on
    järjestelmän osalta 28 päivänä lokakuuta 1998 annettu komission       23.3.2001 nostanut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
    asetus (EY) N:o 2362/98.                                              asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan keskuspankkia
                                                                          vastaan. Kantajan edustajina ovat Rechtsanwalt Norbert
                                                                          Pflüger, Rechtsanwalt Regina Steiner ja Rechtsanwalt Silvia
                                                                          Mittländer.
 ---pagebreak--- C 173/36                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         16.6.2001
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa Euroopan keskuspankin pääjohtajan 12.3.2001                 –     kumoaa riidanalaisen päätöksen ainakin siltä osin kun
      tekemän päätöksen, jolla on hylätty kantajan tekemä                      kyse on riidanalaisen päätöksen 1 artiklan b, c ja d koh-
      valitus                                                                  dassa mainittujen Norma Foralien 43 §:stä.
–     kumoaa vastaajan 29.11.2000 tekemän irtisanomispää-                –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      töksen
–     toteaa, että kantajan työsuhde vastaajaan on jatkunut ja           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      jatkuu edelleen 31.12.2000 jälkeen
                                                                         Kanne on nostettu Espanjan yhtiöverolaeista 31 päivänä
–     velvoittaa vastaajan palkkaamaan kantajan vartijaksi sopi-         lokakuuta        2000      tehdystä       komission     päätöksestä
      muksessa esitettyjen työsuhteen ehtojen mukaisesti                 2001/168/EHTY (1) liittyen komissio on päättänyt, että kaikki
                                                                         Espanjan viranomaisten yhtiöverosta 26.6.1996 annetun Viz-
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               cayan maakuntaneuvoston Norma Foral 3/96 -säädöksen
                                                                         43 pykälän nojalla, yhtiöverosta 4.7.1996 annetun Guipús-
                                                                         coan maakuntaneuvoston Norma Foral 7/1996 -säädöksen
                                                                         43 pykälän nojalla ja yhtiöverosta 5.7.1996 annetun Álavan
                                                                         maakuntaneuvoston Norma Foral 24/1996 -säädöksen 43 py-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      kälän nojalla myöntämä tuki Espanjaan sijoittuneille EHTY:n
                                                                         terästeollisuusyrityksille ei sovellu hiilen ja teräksen yhteis-
                                                                         markkinoille.
Kanne perustuu samoihin seikkoihin kuin asia T-373/00, Tralli
vastaan Euroopan keskuspankki (EYVL C 61, 24.2.2001),
asia T-27/01, Tralli vastaan Euroopan keskuspankki (ei vielä             Näiden verosäännösten perusteella on mahdollista tehdä
julkaistu) ja asia T-56/01, Tralli vastaan Euroopan keskuspank-          25 %:n verovähennys tietyistä investoinneista, jotka liittyvät
ki (ei vielä julkaistu), mistä syystä oikeudelliset perusteet ja         muun muassa sivuliikkeiden tai pysyvien toimipaikkojen pe-
pääasialliset perustelut ovat samat kuin näissä oikeudenkäyn-            rustamiseen ulkomaille, ulkomaisten yhtiöiden osakkuuksien
neissä.                                                                  hankintaan tai tavaroiden tai palveluiden vientitoimintaa har-
                                                                         joittavien tytäryhtiöiden perustamiseen.
                                                                         Riidanalainen päätös tehtiin päätöksen 2496/96/EHTY (”Teräs-
                                                                         tukisäännöt”) 6 artiklan 5 kohdassa säädetyn menettelyn
                                                                         aloittamista.
                                                                         Vaatimustensa tueksi kantajat väittävät seuraavaa:
El Territorio Histórico de Alava-Excma. Diputación Foral               –     Kyse ei ole tuesta, koska kyseessä olevat säännökset ovat
de Alavan ym. Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan                           luonteeltaan horisontaalisia ja yleisesti vaikuttavia siten,
                    30.3.2001 nostama kanne                                    ettei niistä saatu hyöty ole tyypiltään alueellista eikä
                                                                               kohdistu pelkästään määrätyn tyyppiin yrityksiin. Kyse ei
                                                                               ole myöskään EHTY:n perustamissopimuksessa tarkoite-
                                                                               tusta tuesta, ja siksi tämän perustamissopimuksen 4 artik-
                            (Asia T-77/01)
                                                                               lan c alakohtaa on kantajien mielestä sovellettu virheelli-
                                                                               sesti; sen lisäksi komissio on käyttänyt väärin harkintaval-
                                                                               taansa perustaessaan päätöksensä EHTY:n perustamisso-
                          (2001/C 173/65)                                      pimukseen.
                                                                         –     Perusteluvelvollisuuden laiminlyönti, erityisesti sen joh-
                    (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                             dosta, että riidanalaisessa päätöksessä komissio on käyttä-
                                                                               nyt eri arviointiperusteita tätä kuitenkaan perustelematta.
El Territorio Histórico de Alava-Excma. Diputación Foral de            –     Perusteluvelvollisuuden laiminlyönti ja säännösten virhe-
Alava ym., kotipaikka Espanjassa, on nostanut 30.3.2001                        ellinen soveltaminen sen johdosta, että kyseisten toimien
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                      toteaminen tueksi ulottuu automaattisesti Norma Foralei-
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-                   hin pelkästään sillä perusteella, että ne sisältönsä puolesta
jien edustajana on asianajaja Ramón Falcón.                                  vastaavat valtion verosäännöksiä.


title: Asia T-521/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.7.2017 – Diesel v. EUIPO – Sprinter megacentros del deporte (kaareva ja kulmikas viiva) [EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Kaarevaa ja kulmikasta viivaa esittävän EU-kuviomerkin rekisteröintihakemus — Aikaisempi EU-kuviomerkki, jossa on iso kirjain ”D” — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta]

text:
               28.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.7.2017 – Diesel v. EUIPO – Sprinter megacentros del deporte (kaareva ja kulmikas viiva)
   (Asia T-521/15) (1)

   ([EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Kaarevaa ja kulmikasta viivaa esittävän EU-kuviomerkin rekisteröintihakemus - Aikaisempi EU-kuviomerkki, jossa on iso kirjain ”D” - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta])
   (2017/C 283/49)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Diesel SpA (Breganze, Italia) (edustajat: asianajajat A. Gaul, M. Frank, A. Parassina ja K. Dani)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (edustajat: asiamiehet J. Ivanauskas ja A. Folliard-Monguiral)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa, väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Sprinter megacentros del deporte, SL (Elche, Espanja) (edustaja: S. Malynicz, QC)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 18.6.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 3291/2014-2), joka koskee Dieselin ja Sprinter megacentros del deporten välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) toisen valituslautakunnan 18.6.2015 tekemä päätös (asia R 3291/2014-2) kumotaan.

               2)

               EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoitetaan korvaamaan Diesel SpA:n oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Sprinter megacentros del deporte, SL vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 381, 16.11.2015.


title: Asia C-380/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Rüsselsheim (Saksa) on esittänyt 8.8.2014 – Dorothea Eckert ja Karl-Heinz Dallner v. Condor Flugdienst GmbH

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Rüsselsheim (Saksa) on esittänyt 8.8.2014 – Dorothea Eckert ja Karl-Heinz Dallner v. Condor Flugdienst GmbH
   (Asia C-380/14)
   2014/C 421/26
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Dorothea Eckert ja Karl-Heinz Dallner

      Vastaaja: Condor Flugdienst GmbH
   Unionin tuomioistuimen 9.9.2014 tekemällä päätöksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.


title: Asia T-335/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.5.2013 — Bulgaria v. komissio (Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Yhtenäinen pinta-alatuki — ”Epäsuotuisat alueet” — Täydentävät kansalliset suorat tuet — Maantieteellisen tietojärjestelmän ja viljelylohkojen tunnistusjärjestelmän toiminta — Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 31 artikla — Oikeasuhteisuus — Oikeusvarmuus — Perusteluvelvollisuus)

text:
               29.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 189/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.5.2013 — Bulgaria v. komissio
   (Asia T-335/11) (1)

   (Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto - Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Yhtenäinen pinta-alatuki - ”Epäsuotuisat alueet” - Täydentävät kansalliset suorat tuet - Maantieteellisen tietojärjestelmän ja viljelylohkojen tunnistusjärjestelmän toiminta - Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 31 artikla - Oikeasuhteisuus - Oikeusvarmuus - Perusteluvelvollisuus)
   2013/C 189/38
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Asianosaiset

      Kantaja: Bulgarian tasavalta (asiamiehet: E. Petranova ja T. Ivanov)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Rossi, D. Dimov, G. Koleva ja D. Stefanov)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta, Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) tai Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 15.4.2011 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen 2011/244/EU (EUVL L 102, s. 33) kumoamisvaatimus siltä osin kuin päätös koskee Bulgarian tasavaltaa.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Bulgarian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 331, 12.11.2011.


title: Asia C-440/16 P: Valitus, jonka Staywell Hospitality Group Pty Ltd on tehnyt 4.8.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-510/14 ja T-536/14, Staywell Hospitality Group ja Sheraton International IP v. EUIPO – Sheraton International IP ja Staywell Hospitality Group (PARK REGIS), 2.6.2016 antamasta tuomiosta

text:
               27.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/3

         Valitus, jonka Staywell Hospitality Group Pty Ltd on tehnyt 4.8.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-510/14 ja T-536/14, Staywell Hospitality Group ja Sheraton International IP v. EUIPO – Sheraton International IP ja Staywell Hospitality Group (PARK REGIS), 2.6.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-440/16 P)
   (2017/C 095/07)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Staywell Hospitality Group Pty Ltd (edustaja: D. Farnsworth, solicitor)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Sheraton International IP LLC
   Unionin tuomioistuin (yhdeksäs jaosto) jätti 12.1.2017 antamallaan määräyksellä valituksen tutkimatta.


title: Asia C-243/03: Euroopan yhteisöjen komission 6.6.2003 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
19.7.2003                  FI                        Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 171/19
3)     Miten tulee tulkita vaatimusta, että käyttämisen tulee          Euroopan yhteisöjen komission 5.6.2003 Alankomaiden
       olla ”tarpeen” tavaran käyttötarkoituksen osoittamiseksi?                    kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
       Voiko tarpeellisuuskriteeri täyttyä, vaikka käyttötarkoi-
       tuksen ilmaiseminen olisi sinänsä mahdollista ilman
                                                                                (Asia C-241/03)
       nimenomaista viittausta toisen tavaramerkkiin, pitäyty-
       mällä mainitsemaan ainoastaan esimerkiksi tavaran tekni-
       nen toimintaperiaate? Mikä merkitys tällöin on sillä, että                                 (2003/C 171/28)
       kuluttajien kannalta esitystapa saattaa olla vaikeaselkoi-
       sempi, jollei nimenomaisesti viitata toisen tavaramerk-
       kiin?
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.6.2003 Euroo-
4)     Mitä seikkoja on otettava huomioon arvioitaessa hyvän           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden ku-
       liiketavan mukaisuutta? Merkitseekö toisen tavaramerkin         ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat G. Zavvos ja
       mainitseminen oman tuotteen markkinoinnin yhteydessä            W. Wils.
       väitettä siitä, että markkinoijan oma tuote sekä laadultaan
       että teknisiltä tai muilta ominaisuuksiltaan vastaa toisen
       tavaramerkin tarkoittamaa tuotetta?                             Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
5)     Vaikuttaako toisen tavaramerkin käyttämisen hyväksyttä-         –      toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudatta-
       vyyteen se, markkinoiko toisen tavaramerkkiin viittaava                nut moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun va-
       elinkeinonharjoittaja paitsi varaosaa tai lisätarviketta               ralta otettavaa vakuutusta koskevien jäsenvaltioiden lain-
       myös sellaista omaa tuotetta, jonka yhteydessä tämä                    säädäntöjen lähentämisestä ja neuvoston direktiivien 73/
       varaosa tai lisätarvike on tarkoitettu käytettäväksi?                  239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta 16 päivänä tou-
                                                                              kokuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvos-
                                                                              ton direktiivin 2000/26/EY (neljäs liikennevakuutusdirek-
( 1) annettu 21 päivänä joulukuuta 1988, EYVL, Erityispainos 1994,            tiivi) ( 1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
     13/Nide 17, s. 178.                                                      kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttymiä lakeja,
                                                                              asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoit-
                                                                              tanut niitä komissiolle,
                                                                       –      velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan
                                                                              oikeudenkäyntikulut.
Juzgado de Primera Instancia N o 35:n, Barcelona, 5.5.2003
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
asiassa QDQ MEDIA, S.A. vastaan Alejandro Omedas                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                 Lecha
                                                                       Direktiivin täytäntöönpanolle varattu määräaika päättyi
                            (Asia C-235/03)                            20.7.2002.
                            (2003/C 171/27)
                                                                       (1 ) EYVL L 181, s. 65.
Juzgado de Primera Instancia No 35, Barcelona, on pyytänyt
5.5.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen
tuomioistuimeen 2.6.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
melta ennakkoratkaisua asiassa QDQ MEDIA, S.A. vastaan
Alejandro Omedas Lecha seuraavaan kysymykseen:
                                                                       Euroopan yhteisöjen komission 6.6.2003 Ranskan tasaval-
                                                                                taa vastaan nostama kanne
Voidaanko kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästys-
ten torjumisesta 29 päivänä kesäkuuta 2000 annetussa Euroo-
                                                                                (Asia C-243/03)
pan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2000/35/EY ( 1)
säädetyn velkojan suojan perusteella pitää perintäkuluina
kuluja, jotka aiheutuvat asianajan ja asiamiehen käyttämisestä                                    (2003/C 171/29)
maksumääräysmenettelyssä, joka on pantu vireille kyseisen
velan perimiseksi?
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 6.6.2003 Euroo-
( 1) EYVL L 200, 8.8.2000, s. 35.                                      pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                       vastaan. Kantajan asiamies on E. Traversa, avustajanaan asian-
                                                                       ajaja N. Coutrelis, prosessiosoite Luxemburgissa.
 ---pagebreak--- C 171/20                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                           19.7.2003
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-         Ranskan tasavallan 10.6.2003 Euroopan parlamenttia ja
tuin                                                                      Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
1.     toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut yhteisön
       oikeuden ja muun muassa jäsenvaltioiden liikevaihtovero-                                  (Asia C-244/03)
       lainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonli-
       säverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste
       17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neu-                                         (2003/C 171/30)
       voston direktiivin (1), sellaisena kuin se on muutettuna,
       17 ja 19 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on
       saattanut voimaan erityissäännöksen, jolla rajoitetaan
       tuotantohyödykkeiden oston yhteydessä maksettavan ar-
       vonlisäveron vähennyskelpoisuutta siitä syystä, että tuo-       Ranskan tasavalta on nostanut 10.6.2003 Euroopan yhteisöjen
       tantohyödykkeet on rahoitettu tuilla.                           tuomioistuimessa kanteen Euroopan parlamenttia ja Euroopan
                                                                       unionin neuvostoa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat F. Ala-
2.     velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-          brune, G. de Bergues ja C. Lemaire, prosessiosoite Luxembur-
       tikulut.                                                        gissa.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Kuudennen direktiivin 17–20 artiklassa säädetään verovelvolli-         –      kumoaa 27.2.2003 annetun Euroopan parlamentin ja
silla olevaa arvonlisäveron vähennysoikeutta koskevasta järjes-               neuvoston direktiivin 2003/15/EY ( 1) 1 artiklan 2 kohdan
telmästä. Verovelvolliset, jotka suorittavat samanaikaisesti lii-             siltä osin kuin sillä lisätään uusi 4 a artikla kosmeettisia
ketoimia, jotka oikeuttavat vähennykseen ja toimia, jotka eivät               valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lä-
oikeuta tällaiseen vähennykseen, voivat vähentää sen veron                    hentämisestä annettuun neuvoston direktiiviin 76/768/
määrästä, jonka ne ovat velvolliset maksamaan verollisesta                    ETY ( 2), ja
liiketoiminnasta, sen veron määrän, jonka ne ovat maksaneet
ostaessaan tavaroita tai palveluita, 19 artiklassa säädettyjen
                                                                       –      velvoittaa Euroopan parlamentin ja neuvoston korvaa-
yksityiskohtaisten sääntöjen mukaan lasketun vähennyksen
                                                                              maan oikeudenkäyntikulut.
suhdeluvun rajoissa.
Ranskan lainsäädännössä säädetään tuilla rahoitetuista tava-
roista maksetun arvonlisäveron vähentämiselle rajoitus, jonka
edellytykset eivät ole kuudennen arvonlisädirektiivin mukaiset.        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Ranskan lainsäädännössä osittain verovelvollille voimaan saa-
tetussa järjestelmässä poissuljetaan oikeus sen arvonlisäveron
vähennykseen, joka on maksettu tuotantohyödykkeen oston                Direktiivin 2003/15/EY 1 artiklan 2 kohdalla direktiiviin 76/
yhteydessä, sitä osuutta koskien, joka tästä hankinnasta on            768/ETY lisätyssä 4 a artiklassa kielletään sellaisten kosmeettis-
rahoitettu tuella, jos näin rahoitettu osuus ei heijastu verollisten   ten valmisteiden markkinoille saattaminen, joiden lopullinen
liiketoimien hinnassa. Tämä poissulkeminen, joka koskee                muoto tai jonka sisältämät aineet tai aineyhdistelmät ovat
sellaisten tavaroiden ostoa, joita käytetään direktiivin sovelta-      olleet eläinkokeiden kohteena sekä kielletään sellaisten eläinko-
misalaan kuuluviin toimiin, tapahtuu ennen vähennyksen                 keiden suorittaminen, jotka koskevat valmiita kosmeettisia
suhdeluvun mahdollista soveltamista ja alentaa sen arvonlisä-          valmisteita taikka aineita tai aineyhdistelmiä. Kielto on aiempaa
veron määrää, johon kyseistä suhdelukua tarvittaessa sovelle-          kieltoa ankarampi ja Maailman kauppajärjestön sääntöjen
taan vähennettävän arvonlisäveron määrän laskemista varten.            vastainen.
Poikkeukset vähennysoikeuteen hyväksytään kuitenkin vain
kuudennessa arvonlisäverossa nimenomaisesti säädetyissä ta-
pauksissa. Perustellakseen tällaista vähennysoikeuden rajoitus-
ta Ranskan tasavalta ei voi vedota jäsenvaltioiden liikevaihtove-      Ranskan hallitus vaatii direktiivin 1 artiklan 2 kohtaa kumotta-
rolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 11 päivänä huhtikuu-              vaksi sillä perusteella – ensisijaisesti – että se loukkaa oikeusvar-
ta 1967 annetun ensimmäisen neuvoston ensimmäisen 67/                  muuden periaatetta. Yhteisön lainsäätäjä on Ranskan mielestä
227/ETY 2 artiklaan, jonka mukaan arvonlisävero on kannetta-           jättänyt huomiotta oikeusvarmuuden vaatimuksen, kun se ei
va siten, että siitä vähennetään hinnan muodostavista osista           ole selkeästi ja täsmällisesti määritellyt 4 a artiklan soveltamis-
välittömästi kannetun arvonlisäveron määrä.                            alaa ja kun se on useaan otteeseen käyttänyt epätarkkaa
                                                                       ilmaisua ”tämän direktiivin vaatimusten täyttämiseksi”. Kysei-
                                                                       sen artiklan osalta nousee esiin hienovaraisia tulkintakysymyk-
Vaikuttaa myös siltä, että Ranskan viranomaiset soveltavat             siä, ja tämän seurauksena jäsenvaltiot voivat saattaa direktiivin
samaa vähennyksen rajoitusta verovelvollisiin, jotka suorittavat       säännökset oikeusjärjestystensä osaksi eri tavoin. Toisaalta
vain vähennykseen oikeuttavia liiketoimia.                             oikeusvarmuuden vaatimus on sitäkin merkittävämpi, kun on
                                                                       kyse yksityisille asetettavista uusista velvollisuuksista. Tässä
( 1) EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1.                                      tapauksessa 4 a artiklan epätarkkuuden ja epäselvyyden vuoksi
                                                                       yritykset eivät pysty määrittämään, mitkä tilanteet ja oikeus-
                                                                       suhteet kuuluvat direktiivin soveltamisalaan.


title: Asia C-188/00: Verwaltungsgericht Karlsruhen 22.3.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Bülen Kurz, synt. Yüce, vastaan Land Baden-Württemberg

text:
26.8.2000               FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 247/15
määräyksissä ei kuitenkaan ole Suomea oikeutettu poikkea-                    sen ulkomaalaisviranomaisen suostumuksella ja jolla on
maan mainittujen direktiivien säännöksistä laajemmin kuin                    sen jälkeen ollut pelkästään koulutukseen liittyvään työn-
mitä on yksilöity kyseisen liitteen mainituissa kohdissa.                    tekoon tietyn työnantajan palveluksessa oikeuttava rajoi-
                                                                             tettu oleskelulupa, assosiaation kehittämisestä tehdyn
                                                                             ETY – Turkki -assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80
Suomi muutti valmisteverotusta koskevaa lainsäädäntöään                      6 artiklan 1 kohdan toisen tai kolmannen luetelmakoh-
säätämällä uuden valmisteverotuslain (1469/29.12.1994), jolla                dan mukaiset edellytykset, kun hän on ollut sen mukai-
pyrittiin saattamaan kansallisen lainsäädännön osaksi neuvos-                sessa oppisopimussuhteessa 1.10.1992–5.5.1997 ja saa-
ton direktiivi 94/74/ETY (3). Polttoaineverotusta uudistettiin               nut sen perusteella kuukausittain opintorahaa?
säätämällä laki nestemäisten polttoaineiden valmisteverosta
(1472/29.12.1994). Tuolla lailla osittain saatettiin kansallisen
lainsäädännön osaksi direktiivit 92/81/ETY ja 92/82/ETY.               2)    Täyttääkö Turkin kansalainen, joka on vastaanottavassa
Tässä yhteydessä eikä myöhemminkään ole nimenomaisesti                       sopimusvaltiossa aiemmin työskennelleen Turkin kansa-
kielletty lämmitykseen tarkoitetun kevyen polttoöljyn käyttä-                laisen biologinen jälkeläinen mutta jonka Saksan kansalai-
mistä moottoriajoneuvoissa. Sanotun kevyen polttoöljyn osal-                 set ovat hänen täysi-ikäiseksi tultuaan adoptoineet saman-
ta ei ole myöskään lainsäädännössä tai hallinnollisissa                      laisin oikeusvaikutuksin kuin alaikäisen adoptiossa ja
määräyksissä annettu säädöksiä tai määräyksiä verovalvonnas-                 jonka sukulaisuussuhde biologisiin vanhempiinsa on siten
ta. Lämmitykseen tarkoitetun kevyen polttoöljyn jakelun osalta               lakannut, assosiaation kehittämisestä tehdyn ETY – Turk-
ei ole myöskään säädöksiä tai määräyksiä verovalvonnasta.                    ki -assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 7 artiklan
Lämmitykseen tarkoitetun kevyen polttoöljyn jakelun osalta ei                toisen virkkeen mukaiset edellytykset? Onko tällöin
ole minkäänlaista valvontaa eikä poliisin tieliikennevalvonnan               riittävää, että hän on ollut turkkilaisen työntekijän lapsi
ohessa tekemiä vähäisiä tarkastuksia voi pitää kattavana vero-               hänen vanhempiensa säännönmukaisen työskentelyn ai-
valvontana käytön osalta.                                                    kana ja koulutuksen alkaessa?
                                                                       3)    Täyttääkö Turkin kansalainen assosiaation kehittämisestä
Kevyttä polttoöljyä on Suomessa saatavissa varsinkin haja-                   tehdyn ETY – Turkki -assosiaationeuvoston päätöksen
asutusalueilla huoltoasemilta, jotka voivat myydä sitä ilman                 N:o 1/80 7 artiklan toisen virkkeen mukaiset edellytykset,
verovalvontaa kenelle tahansa. Kun Suomessa ei ole toteutettu                kun hän on tullut maahan uudelleen (ilman vanhempiaan)
näissä tapauksissa minkäänlaista valvontaa eikä sanktioitu                   opiskelutarkoituksessa kahdeksan vuotta sen jälkeen, kun
vähittäismyyjien toimintaa, ei Suomi voi vetäytyä velvollisuu-               hän oli poistunut vastaanottavasta maasta yhdessä van-
desta panna täytäntöön kansallisessa lainsäädännössään direk-                hempiensa kanssa näiden muuttaessa sieltä lopullisesti?
tiivejä 92/81/ETY ja 92/82/ETY kaikilta osin. Korostettava on
vielä, ettei Suomelle ole annettu minkäänlaista poikkeusta
                                                                       4)    Täyttääkö Turkin kansalainen assosiaation kehittämisestä
mainituissa direktiiveissä edellytetystä verovalvonnasta.
                                                                             tehdyn ETY – Turkki -assosiaationeuvoston päätöksen
                                                                             N:o 1/80 7 artiklan toisen virkkeen mukaiset edellytykset,
(1) EYVL, Erityispainos 1994, 09/Nide 02, s. 91.
                                                                             kun hän ei ole suorittanut viimeistä päättötutkintoa
(2) EYVL, Erityispainos 1994, 09/Nide 02, s. 98.                             vastaanottavassa maassa, vaan tämän maan tutkintolauta-
(3) EYVL, Erityispainos 1994, 09/Nide 03, s. 3.                              kunnalle, joka oli matkustanut hänen kotimaahansa?
                                                                       5)    Onko yhteensopivaa ETY – Turkki -assosiointineuvoston
                                                                             päätöksen N:o 1/80 6 artiklan tai 7 artiklan toisen
                                                                             virkkeen kanssa, että jos henkilö on karkotettu, häneltä
                                                                             on Saksan ulkomaalaislain 8 §:n 2 momentissa säädetyn
                                                                             estevaikutuksen perusteella evättävä oleskelulupa, kunnes
                                                                             karkottamisen voimassaololle on hakemuksesta vahvis-
                                                                             tettu määräaika?
Verwaltungsgericht Karlsruhen 22.3.2000 tekemällään
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Bülen
    Kurz, synt. Yüce, vastaan Land Baden-Württemberg
                         (Asia C-188/00)
                         (2000/C 247/18)
                                                                       Euroopan yhteisöjen komission 31.5.2000 Italian tasaval-
                                                                                taa vastaan nostama kanne
Verwaltungsgericht Karlsruhe on pyytänyt 22.3.2000 te-
kemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomiois-
tuimeen 22.5.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta                                         (Asia C-224/00)
ennakkoratkaisua asiassa Bülen Kurz, synt. Yüce, vastaan Land
Baden-Württemberg seuraaviin kysymyksiin:
                                                                                (2000/C 247/19)
1)    Täyttääkö Turkin kansalainen, joka on yleiskonsulaatin
      antaman ”voimassa vain opiskelua varten” -merkinnällä            Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 31.5.2000 yhteisö-
      varustetun viisumin perusteella tullut maahan toimivaltai-       jen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa vastaan. Kanta-


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 15 päivänä maaliskuuta 2004 asiassa T-139/02, Idiotiko Institouto Epaggelmatikis Katartisis N. Avgerinopoulou Anagnorismenes Technikes Idiotikes Epaggelmatikes Scholes AE, Panellinia Enosi Idiotikon Institouton Epaggelmatikis Katartisis ja Panellinia Enosi Idiotikis Technikis Epaggelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Rakennerahastot — Yhteisön tukikehys — Toimenpideohjelma — Komission vastaus toimenpideohjelman hyväksymistä koskevan päätöksen muuttamisesta esitettyyn pyyntöön — Kumoamiskanne — Yksityistä suoraan koskeva päätös — Tutkimatta jättäminen)

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/40

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS

   15 päivänä maaliskuuta 2004
   asiassa T-139/02, Idiotiko Institouto Epaggelmatikis Katartisis N. Avgerinopoulou Anagnorismenes Technikes Idiotikes Epaggelmatikes Scholes AE, Panellinia Enosi Idiotikon Institouton Epaggelmatikis Katartisis ja Panellinia Enosi Idiotikis Technikis Epaggelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Rakennerahastot - Yhteisön tukikehys - Toimenpideohjelma - Komission vastaus toimenpideohjelman hyväksymistä koskevan päätöksen muuttamisesta esitettyyn pyyntöön - Kumoamiskanne - Yksityistä suoraan koskeva päätös - Tutkimatta jättäminen)
   (2004/C 118/87)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asiassa T-139/02, Idiotiko Institouto Epaggelmatikis Katartisis N. Avgerinopoulou Anagnorismenes Technikes Idiotikes Epaggelmatikes Scholes AE, Panellinia Enosi Idiotikon Institouton Epaggelmatikis Katartisis ja Panellinia Enosi Idiotikis Technikis Epaggelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis, kotipaikka Ateena (Kreikka), edustajinaan T. Antoniou ja C. Tsiliotis, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään M. Condou-Durande ja L. Flynn), jossa kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan komission 27.2.2002 tekemän päätöksen, jolla se jätti poistamatta syrjinnän, jota väitetään esiintyvän Kreikassa sijaitsevien yksityisten ja julkisoikeudellisten ammatillista koulutusta antavien laitosten välillä siltä osin kuin kyse on siitä, saavatko nämä laitokset yhteisön 3. tukiohjelmassa ja erityisesti koulutusta ja ammatillista ensikoulutusta koskevassa toimenpideohjelmassa määrättyä rakennerahastojen myöntämää rahoitusta, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Legal sekä tuomarit V. Tiili ja M. Vilaras, kirjaaja: H. Jung, on antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 169, 13.7.2002.


title: Asia C-413/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 5.12.2013 (Audiencia Provincial de Salamancan (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Asociación de Consumidores Independientes de Castilla y León v. Anuntis Segundamano España SL (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 93/13/ETY — Alueellisen kuluttajansuojayhdistyksen nostama kieltokanne — Alueellisesti toimivaltainen tuomioistuin — Mahdottomuus hakea muutosta ensimmäisessä oikeusasteessa annettuun päätökseen, jolla todetaan toimivallan puuttuminen — Jäsenvaltioiden menettelyllinen itsemääräämisoikeus — Vastaavuus- ja tehokkuusperiaate)

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 5.12.2013 (Audiencia Provincial de Salamancan (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Asociación de Consumidores Independientes de Castilla y León v. Anuntis Segundamano España SL
   (Asia C-413/12) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 93/13/ETY - Alueellisen kuluttajansuojayhdistyksen nostama kieltokanne - Alueellisesti toimivaltainen tuomioistuin - Mahdottomuus hakea muutosta ensimmäisessä oikeusasteessa annettuun päätökseen, jolla todetaan toimivallan puuttuminen - Jäsenvaltioiden menettelyllinen itsemääräämisoikeus - Vastaavuus- ja tehokkuusperiaate)
   2014/C 45/21
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Audiencia Provincial de Salamanca

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Asociación de Consumidores Independientes de Castilla y León

      Vastaaja: Anuntis Segundamano España SL

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Audiencia Provincial de Salamanca (Espanja) — SEUT 4, 12, 114 ja 169 artiklan, Euroopan unionin perusoikeuskirjan (EYVL 2000, C 364, s. 1) 38 artiklan ja kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/EY (EYVL L 95, s. 29) tulkinta — Riittävät ja tehokkaat keinot kohtuuttomien sopimusehtojen käytön lopettamiseksi — Kieltokanne, jonka kuluttajansuojayhdistys on nostanut kuluttajien kollektiivisten ja erillisten intressien turvaamiseksi ja jolla pyritään estämään liikkeenharjoittajaa käyttämästä kohtuuttomia sopimusehtoja — Kansalliset siviiliprosessisäännöt, joiden nojalla toimivaltainen tuomioistuin määräytyy vastaajan kotipaikan mukaan — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan alueellisen toimivallan puuttumisen toteavasta päätöksestä ei voida valittaa

      Tuomiolauselma

   Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/13/ETY sekä vastaavuus- ja tehokkuusperiaatetta on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä sellaiselle pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion säännöstölle, jonka mukaan kuluttajansuojayhdistysten nostamien kieltokanteiden osalta yhtäältä tällainen kanne on nostettava vastaajan toimi- tai kotipaikan tuomioistuimissa ja toisaalta ensimmäisen asteen tuomioistuimen tekemään päätökseen alueellisen toimivallan puuttumisesta ei voida hakea muutosta.

      (1)  EUVL C 379, 8.12.2012.


title: Asia C-443/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.5.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 1999/13/EY — Haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen rajoittaminen — Käsitteiden pieni laitos ja olennainen muutos täytäntöönpano laiminlyönti))

text:
               4.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 153/17

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.5.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-443/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 1999/13/EY - Haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen rajoittaminen - Käsitteiden ”pieni laitos” ja ”olennainen muutos” täytäntöönpano laiminlyönti))
   2009/C 153/33
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Alcover San Pedro ja J.-B. Laignelot)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues ja A. Adam)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Orgaanisten liuottimien käytöstä tietyissä toiminnoissa ja laitoksissa aiheutuvien haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen rajoittamisesta 11.3.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/13/EY (EUVL L 85, s. 1) 2 artiklan 3 kohdan, 2 artiklan 4 kohdan ja 4 artiklan 4 kohdan asianmukaisen täytäntöönpanon edellyttämiä kaikkia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ei ole annettu — Käsitteet ”pieni laitos” ja ”olennainen muutos”

      Tuomiolauselma

               1)

               Ranskan tasavalta ei ole noudattanut orgaanisten liuottimien käytöstä tietyissä toiminnoissa ja laitoksissa aiheutuvien haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen rajoittamisesta 11.3.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/13/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyssä määräajassa antanut kaikkia kyseisen direktiivin 2 artiklan 3 kohdan, 2 artiklan 4 kohdan ja 4 artiklan 4 kohdan asianmukaisen täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 6, 10.1.2009.


title: Yhdistetyt asiat C-71/11 ja C-99/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 5.9.2012 (Bundesverwaltungsgerichtin (Saksa) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Saksan liittotasavalta v. Y (C-71/11) ja Z (C-99/11) (Direktiivi 2004/83/EY — Määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevat vähimmäisvaatimukset — 2 artiklan c alakohta — Pakolainen — 9 artiklan 1 kohta — Vainoksi katsottavien tekojen käsite — 10 artiklan 1 kohdan b alakohta — Uskonto vainon syynä — Vainon syyn ja vainoksi katsottavien tekojen välinen yhteys — Uskonnolliseen ahmadiyya-yhteisöön kuuluvat Pakistanin kansalaiset — Pakistanin viranomaisten toimet, joilla evätään oikeus uskonnon julkiseen tunnustamiseen — Riittävän vakavat toimet, jotta asianomaisella voi olla perusteltua aihetta pelätä joutuvansa uskontoon perustuvan vainon kohteeksi — Tosiseikkojen ja olosuhteiden tapauskohtainen arviointi — 4 artikla)

text:
               27.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/5

      Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 5.9.2012 (Bundesverwaltungsgerichtin (Saksa) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Saksan liittotasavalta v. Y (C-71/11) ja Z (C-99/11)
      (Yhdistetyt asiat C-71/11 ja C-99/11) (1)

      (Direktiivi 2004/83/EY - Määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevat vähimmäisvaatimukset - 2 artiklan c alakohta - Pakolainen - 9 artiklan 1 kohta - Vainoksi katsottavien tekojen käsite - 10 artiklan 1 kohdan b alakohta - Uskonto vainon syynä - Vainon syyn ja vainoksi katsottavien tekojen välinen yhteys - Uskonnolliseen ahmadiyya-yhteisöön kuuluvat Pakistanin kansalaiset - Pakistanin viranomaisten toimet, joilla evätään oikeus uskonnon julkiseen tunnustamiseen - Riittävän vakavat toimet, jotta asianomaisella voi olla perusteltua aihetta pelätä joutuvansa uskontoon perustuvan vainon kohteeksi - Tosiseikkojen ja olosuhteiden tapauskohtainen arviointi - 4 artikla)
      (2012/C 331/08)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisuja pyytänyt tuomioistuin

      Bundesverwaltungsgericht

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Saksan liittotasavalta

         Vastaajat: Y (C-71/11) ja Z (C-99/11)

         Muut osapuolet: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht ja Bundesbeauftragter für Asylangelegenheiten beim Bundesamt für Migration und Flüchtlinge

         Oikeudenkäynnin kohde

      Ennakkoratkaisupyynnöt — Bundesverwaltungsgericht — Kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/83/EY (EUVL L 304, s. 12) 2 artiklan c kohdan ja 9 artiklan 1 kohdan a alakohdan tulkinta — Pakolaisaseman myöntämisen edellytykset — Vainoksi katsottavan teon riittävä vakavuus — Pakistanin viranomaisten toimet, joilla pyritään rajoittamaan uskonnollisen ahmadiyya-yhteisön toimintaa

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/83/EY 9 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että

                              —

                              jokaista uskonnonvapauteen puuttumista, jolla rikotaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 10 artiklan 1 kohtaa, ei voida pitää kyseisessä direktiivin säännöksessä tarkoitettuna ”vainoksi katsottavana tekona”

                              —

                              kyseisen vapauden ulkoiseen ilmaisemiseen puuttuminen voi olla vainoksi katsottava teko ja

                              —

                              sen arvioimiseksi, voiko uskonnonvapautta koskevaan oikeuteen puuttuminen, jolla rikotaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 10 artiklan 1 kohtaa, olla vainoksi katsottava teko, toimivaltaisten viranomaisten on tutkittava asianomaisen henkilökohtaisten olosuhteiden perusteella, altistuuko asianomainen sen vuoksi, että hän käyttää tätä vapautta alkuperämaassaan, todelliselle vaaralle siitä, että hän joutuu esimerkiksi syytteeseenpanon kohteeksi taikka epäinhimillisen tai halventavan kohtelun tai seuraamuksen kohteeksi jonkin direktiivin 2004/83 6 artiklassa tarkoitetun toimijan taholta.

                  2)

                  Direktiivin 2004/83 2 artiklan c alakohtaa on tulkittava siten, että hakijalla on perusteltua aihetta pelätä joutuvansa vainotuksi, kun toimivaltaiset viranomaiset hakijan henkilökohtaisten olosuhteiden perusteella arvioivat, että on kohtuullista olettaa, että hän palatessaan alkuperämaahansa harjoittaa uskonnollista toimintaa, joka altistaa hänet tosiasialliselle vaaralle joutua vainotuksi. Pakolaisaseman myöntämistä koskevaa hakemusta tapauskohtaisesti arvioidessaan viranomaiset eivät voi kohtuudella edellyttää, että hakija luopuu tästä uskonnollisesta toiminnasta.

         (1)  EUVL C 130, 30.4.2011. EUVL C 173, 11.6.2011.


title: Asia T-27/13: Kanne 23.1.2013 — Elan v. Euroopan komissio

text:
               23.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/20

         Kanne 23.1.2013 — Elan v. Euroopan komissio
   (Asia T-27/13)
   2013/C 86/34
   Oikeudenkäyntikieli: sloveeni

      Asianosaiset

      Kantaja: Elan proizvodnja športnih izdelkov d.o.o. (Begunje na Gorenjskem) (edustaja: asianajaja P. Pensa)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Elan d.o.o. -yrityksen hyväksi toteutetuista toimenpiteistä 19.9.2012 tehdyn komission päätöksen SA.26379 (C-13/2010) 2–5 artiklan

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: perusteluvelvollisuuden rikkominen (SEUT 296 artiklan 2 kohta) ja olennaisten menettelymääräysten rikkominen perustelujen puuttumisen vuoksi (SEUT 263 artiklan 2 kohta).
               Komissio ei ole perustellut riittävästi, miksi se on katsonut, että valtio on vastuussa Zavarovalnica Triglav- ja Triglav Naložbe- yhtiöiden pääomasijoituksista. Se ei ole myöskään perustellut, miksi se ei ole hyväksynyt sitä, että Elan-yhtiön meriyksikön luovutukset ovat asianmukaisia korvaavia toimenpiteitä.

               2)

               Toinen kanneperuste: SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen tosiseikkojen arviointia koskevien ilmeisten virheiden vuoksi siltä osin kuin kyseessä ovat julkiset varat ja toteamus, että valtio on vastuussa Zavarovalnica Triglav-, Triglav Naložbe- ja KAD-PPS- yhtiöiden toiminnasta.
               Ensinnäkin komissio on tehnyt tosiseikkojen arviointia koskevan ilmeisen virheen arvioidessaan valtion määräysvaltaa ja vaikutusta Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje- yhtiössä (ZPIZ) ja näin ollen Zavarovalnica Triglav- ja Triglav Naložbe- yhtiöissä. Toiseksi komissio ei esitä mitään asiassa Stardust Marine vahvistetussa oikeuskäytännössä edellytettyä seikkaa, jonka perusteella valtion voitaisiin katsoa olevan vastuussa KAD-PPS-, Zavarovalnica Triglav- ja Triglav Naložbe- yhtiöistä, ja se on jättänyt tässä yhteydessä kokonaan huomiotta sen, että yksityisillä yhdistyksillä eli Zavarovalnica Triglavilla ja Triglav Naložbella oli negatiivinen vaikutus Elan-yhtiöön.

               3)

               Kolmas kanneperuste: SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen arvioitaessa yhtiökumppanien toiminnan yhteensopivuutta markkinatalouden ehdoin toimivan sijoittajan periaatteen kanssa, koska tosiseikkoja on arvioitu ilmeisen virheellisesti ennen pääomapohjan vahvistamista tehdyn yhtiökumppanien päätöksen ja toimenpiteen 2 (Elanin pääomapohjan vahvistaminen vuonna 2008) toteuttamisen osalta.
               On ilmeistä, että komissio on valinnut virheellisesti kuusi ratkaisevaa tosiseikkaa, joiden perusteella se on katsonut, että toimenpide 2 ei ollut markkinatalouden ehdoin toimivan sijoittajan periaatteen mukainen

                           —

                           ensinnäkin komissio on virheellisesti valinnut kaikkein huonoimman arvion Elan-yhtiön oman pääoman arvosta, vaikka arvoa koskevassa pika-arviossa mainittiin neljä arviointia

                           —

                           toiseksi komissio on katsonut mielivaltaisesti ja ilman asiantuntemusta, että Audit-IN-yhtiön pääoman arvosta laatima arvio oli vanhentunut ja merkityksetön, ja se on perusteettomasti antanut etusijan pääoman arvoa koskevalle pika-arviolle

                           —

                           kolmanneksi komissio on katsonut virheellisesti, että yksikään yksityinen sijoittaja ei ollut osallistunut pääomapohjan vahvistamiseen, vaikka yksityisen pääoman osuus oli vähintään 35,05 %;

                           —

                           neljänneksi komissio on katsonut virheellisesti, että Elan oli itse laatinut pitkää aikaväliä 2008–2012 koskevan hankkeen ja tervehdyttämissuunnitelman, koska se on jättänyt täysin huomioimatta sen, että Elanin tervehdyttämissuunnitelman valmistelun perustana oli ulkopuolisen neuvonantajan Elanille laatima uudelleenjärjestelyä koskeva strategia

                           —

                           viidenneksi komissio on todennut virheellisesti, että pankkien kanssa ei ollut päästy sopimukseen olemassa olevien varojen vakauttamisesta ennen pääomapohjan vahvistamista, koska komissio on selvästi jättänyt täysin huomiotta näytön, jonka mukaan pankit takaavat Elanille, että ne vakauttavat varat, jos yhtiökumppanit sijoittavat pääomaa Elan-yhtiöön;

                           —

                           kuudenneksi komission väite, että Elan-yhtiön pääomapohjan vahvistaminen vuonna 2007 ei ollut menestyksekäs ja että näin ollen yksityiset sijoittajat eivät enää sijoita Elan-yhtiöön, on virheellinen.

               4)

               Neljäs kanneperuste: tosiseikkojen ilmeisen virheellinen arviointi valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen 38–40 kohdassa tarkoitettujen korvaavien toimenpiteiden osalta ja SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan rikkominen.
               Komissio on katsonut ilmeisen virheellisesti, että Elan-yhtiö ei ole toteuttanut riittäviä korvaavia toimenpiteitä ja se on tämän seurauksena soveltanut virheellisesti SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohtaa yhdessä valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen kanssa:

                           —

                           ensinnäkin komissio on jättänyt huomiotta, että uudelleenjärjestelyä koskevassa strategiassa todetaan nimenomaisesti, että äärimmäisessä tapauksessa Amerikan yhdysvalloissa oleva jakeluyhtiö myydään pois

                           —

                           toiseksi komissio on todennut virheellisesti, että yhteistyön lakkaaminen yhteisessä jakeluyhtiössä on tapahtunut Dal Bello -yrityksen aloitteesta

                           —

                           kolmanneksi komissio on perusteettomasti jättänyt ottamasta huomioon suksien jälleenmyyntimarkkinoilla toteutettujen korvaavien toimenpiteiden vaikutuksen Elan-yhtiön pääasiallisiin markkinoihin eli suksienvalmistusmarkkinoihin.


title: Asia T-64/12: Kanne 15.2.2012 — Henkel ja Henkel France v. komissio

text:
               31.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 98/28

         Kanne 15.2.2012 — Henkel ja Henkel France v. komissio
   (Asia T-64/12)
   2012/C 98/45
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Henkel AG & Co. KGaA (Düsseldorf, Saksa) ja Henkel France (Boulogne-Billancourt, Ranska) (edustajat: asianajajat R. Polley, T. Kuhn, F. Brunet ja E. Paroche)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan komission asiassa COMP/39.579 — Kuluttajille tarkoitetut pesuaineet komission 7.12.2011 antaman päätöksen, jolla se päätti olla lähettämättä Ranskan kilpailuviranomaiselle asian COMP/39.579 yhteydessä laadittuja asiakirjoja kyseisen viranomaisen käsittelemän Ranskan pesuainealaa koskevan asian 09/000/7F osalta;

               —

               velvoittamaan vastaajan sallimaan sen, että kantajat vetoavat kyseisiin asiakirjoihin Cour d'Appel de Paris'ssa käydyssä oikeudenkäynnissä, jossa kantajat riitauttavat Ranskan kilpailuviranomaisen 8.12.2011 antaman päätöksen (tai kyseisessä kilpailuviranomaisessa käydyssä menettelyssä, mikäli tämä päättää ottaa asian uudelleen käsiteltäväksi);

               —

               velvoittamaan vastaajan maksamaan kantajien oikeudenkäyntikulut ja muut tässä asiassa aiheutuneet kulut; ja

               —

               antamaan mahdolliset muut tarpeelliseksi katsomansa määräykset.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat yhteen kanneperusteeseen, jonka mukaan vastaaja eväsi lainvastaisesti kantajien asianomaisten asiakirjojen lähettämistä tai niiden käytön sallimista Ranskassa käydyissä menettelyissä koskevan pyynnön ja loukkasi siten kantajien perustavanlaatuisia puolustautumisoikeuksia sekä laiminlöi omat SEU 4 artiklan 3 kohdan mukaiset velvoitteensa.


title: Asia T-297/14: Kanne 2.5.2014 – Walter Klein v. komissio

text:
               14.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/46

         Kanne 2.5.2014 – Walter Klein v. komissio
   (Asia T-297/14)
   2014/C 223/49
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Walter Klein GmbH & Co. KG (Wuppertal, Saksa) (edustajat: asianajajat T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme ja T. Wielsch)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 108 artiklan 2 kohdan mukaisen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta Saksan liittotasavaltaa vastaan 18.12.2013 annetun Euroopan komission päätöksen, joka koskee valtiontukea SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tukeminen ja uusiutuvan energian käyttöä tukevan lisämaksun alentaminen paljon energiaa käyttävien yritysten osalta, siltä osin kuin se koskee uusiutuvan energian käyttöä tukevan lisämaksun rajoittamista paljon energiaa käyttävien yritysten osalta

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste: yritystä ei ole suosittu SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla

                           —

                           Kantaja väittää, ettei uusiutuvan energian ensisijaisuudesta annetussa laissa (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien) säädettyä uusiutuvan energian käyttöä tukevan lisämaksun rajoittamista paljon energiaa käyttävien yritysten osalta ole pidettävä SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena. Tässä kohtaa kantaja esittää, ettei paljon sähköä käyttäviä yrityksiä suosita kyseisellä järjestelyllä. Erityisessä tasausjärjestelyssä on ennemminkin kyse niiden poikkeuksellisten kustannusten tasauksesta, joita erityisesti kantajalle ja sitä vastaaville yrityksille aiheutuu uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tukemisen yhteydessä, ja se edistää paljon sähköä käyttävien yritysten kilpailukyvyn, jota EEG-lisämaksu vahingoittaisi ensisijaisesti ja merkittävästi, palauttamista.

               2.

               Toinen kanneperuste: kyseessä ei ole SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtion varoista myönnetty tuki

                           —

                           Kantaja väittää lisäksi, ettei erityinen tasausjärjestely ole ”valtion myöntämä taikka valtion varoista” myönnetty toimenpide. Tässä yhteydessä kantaja väittää, ettei EEG-lisämaksu ole osa valtion varoja ja ettei näin ollen myöskään näistä varoista luopuminen erityisellä tasausjärjestelyllä voi muodostaa valtion varoista myönnettyä toimenpidettä.

                           —

                           EEG-lisämaksua ei peri, hallinnoi tai edes jaa valtio tai valtion nimeämä tai perustama julkinen tai yksityinen laitos. Ennemminkin EEG-lisämaksun voivat kantaa suoraan siirtoverkonhaltijat vastaavan siviilioikeudellisen vaatimuksen perusteella. EEG-lisämaksu ei koidu valtion talousarvion eduksi, mistä seuraa, ettei erityinen tasausjärjestely millään tavalla välillisesti tai välittömästi vähennä valtion tuloja.

                           —

                           EEG-varat eivät myöskään ole valtiollisten tahojen käytettävissä. Sitä paitsi EEG-varat eivät ole minkäänlaisen julkisen valvonnan, esimerkiksi Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrollen (BAFA) tai Bundesnetzagenturin valvonnan, alaisia.


title: Asia C-205/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 9.11.2006 (Tribunal des affaires de sécurité sociale de Longwyn (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Fabien Nemec v. Caisse régionale d'assurance maladie du Nord-Est (Siirtotyöläisten sosiaaliturva — EY 42 artikla — Asetus (ETY) N:o 1408/71 — 58 artikla — Asbestille altistuneille työntekijöille suoritettava avustus — Rahaetuuksien laskeminen — Kieltäytyminen ottamasta huomioon toisessa jäsenvaltiossa ansaittuja palkkoja)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/12

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 9.11.2006 (Tribunal des affaires de sécurité sociale de Longwy (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Fabien Nemec v. Caisse régionale d'assurance maladie du Nord-Est
   (Asia C-205/05) (1)

   (Siirtotyöläisten sosiaaliturva - EY 42 artikla - Asetus (ETY) N:o 1408/71 - 58 artikla - Asbestille altistuneille työntekijöille suoritettava avustus - Rahaetuuksien laskeminen - Kieltäytyminen ottamasta huomioon toisessa jäsenvaltiossa ansaittuja palkkoja)
   (2006/C 326/24)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunal des affaires de sécurité sociale de Longwy
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Fabien Nemec

      Vastaaja: Caisse régionale d'assurance maladie du Nord-Est
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal des affaires de sécurité sociale de Longwy — EY 39 artiklan, sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 883/2004 (EYVL L 166, s. 1) ja sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä 21.3.1972 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72 (EYVL L 74, s. 1) 15 artiklan tulkinta — Asbestityöntekijöille maksettavaa avustusta laskettaessa ei ole otettu huomioon toisessa jäsenvaltiossa saatuja palkkatuloja, jos niistä ei ole maksettu kansallisen sosiaaliturvajärjestelmän edellyttämiä maksuja
   Tuomiolauselma
   Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, 58 artiklan 1 kohta, tulkittuna EY 42 artiklassa vahvistetun tavoitteen mukaisesti, edellyttää, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa ensin mainitussa säännöksessä tarkoitettu ”keskimääräinen ansio” on laskettava ottamalla huomioon palkka, jonka asianomainen henkilö olisi kohtuullisesti voinut saada urakehityksensä perusteella, jos hän olisi jatkanut työskentelyä toimivaltaisen laitoksen jäsenvaltiossa.

      (1)  EUVL C 182, 23.7.2005.


title: Asia T-240/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.7.2012 — L’Oréal v. SMHV — United Global Media Group (MyBeauty TV) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Korvattavat kulut SMHV:ssä — Kulut, jotka aiheutuvat siitä, että oikeudenkäyntiedustajana on työntekijä — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 85 artiklan 1 kohta — Selvästi täysin perusteeton kanne)

text:
               22.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.7.2012 — L’Oréal v. SMHV — United Global Media Group (MyBeauty TV)
   (Asia T-240/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Korvattavat kulut SMHV:ssä - Kulut, jotka aiheutuvat siitä, että oikeudenkäyntiedustajana on työntekijä - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 85 artiklan 1 kohta - Selvästi täysin perusteeton kanne)
   2012/C 287/57
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: L’Oréal (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat A. von Mühlendahl ja S. Abel)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: P. Bullock)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: United Global Media Group, Inc. (El Segundo, Kalifornia, Yhdysvallat)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 3.2.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 898/2010-1), joka koskee United Global Media Group, Inc:n ja L’Oréalin välistä väitemenettelyä.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               L’Oréal SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 204, 9.7.2011.


title: Asia T-51/01: Joachim Fronian 5.3.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 186/8                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       30.6.2001
                                               ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
François Vainkerin ja Brenda Vainkerin 28.2.2001 Euroo-                  Ensimmäinen kantaja vaatii EY 236 ja EY 288 artiklan
            pan parlamenttia vastaan nostama kanne                       perusteella korvausta vahingosta, jonka väitetään aiheutuneen
                                                                         hänelle kyseessä olevasta sairaudesta, ja kivusta ja kärsimykses-
                            (Asia T-48/01)                               tä, joiden väitetään aiheutuneen hänelle siitä, että vastaaja ei
                                                                         käsitellyt hänen vaatimustaan asianmukaisesti.
                          (2001/C 186/12)
                 Oikeudenkäyntikieli: englanti                           Toinen kantaja vaatii korvausta kivusta ja kärsimyksestä,
                                                                         joiden väitetään aiheutuneen siitä, että vastaaja ei käsitellyt
François Vainker ja Brenda Vainker ovat nostaneet 28.2.2001              asianmukaisesti hänen miehensä tekemää vaatimusta.
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
messa kanteen Euroopan parlamenttia vastaan. Kantajien edus-
tajina ovat John Grayston ja André Bywater, asianajotoimisto
Eversheds, Bryssel (Belgia).
Ensimmäinen kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin
–      velvoittaa vastaajan maksamaan ensimmäiselle kantajalle
       tietyn määrän korvausta                                           Joachim Fronian 5.3.2001 Euroopan yhteisöjen komissio-
                                                                                ta vastaan nostama kanne
–      velvoittaa vastaajan maksamaan 8 prosenttia korkoa
       Euroopan yhteisöjen virkamiesten tapaturma- ja ammatti-
       tautivakuutusta koskevien määräysten perusteella määrä-                                      (Asia T-51/01)
       tylle summalle
–      velvoittaa vastaajan maksamaan muuta ensimmäisen oi-                                        (2001/C 186/13)
       keusasteen tuomioistuimen kohtuulliseksi ja soveliaaksi
       katsomaa korkoa ja
–      velvoittaa vastaajan maksamaan ensimmäiselle kantajalle                               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
       joko vuotuismaksua 62 ikävuodesta lähtien korvauksena
       eläkeoikeuksien menetyksestä tai ensimmäisen oikeusas-            Joachim Fronian, kotipaikka Overijse (Belgia), on nostanut
       teen tuomioistuimen kohtuulliseksi katsoman pääoman.              5.3.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
Toinen kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-           mioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
tuin                                                                     taan. Kantajan edustajina ovat asianajaja Jean-Noël Louis ja
                                                                         asianajaja Véronique Peere, prosessiosoite Luxemburgissa.
–      velvoittaa vastaajan maksamaan toiselle kantajalle kor-
       vausta vastaajan menettelystä aiheutuneesta kivusta ja
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
       kärsimyksestä sellaisen menettelyn aikana, joka koski
       ensimmäisen kantajan tekemää vaatimusta sen tunnusta-             –     kumoaa päätöksen, jolla kantajan ei annettu jatkaa virkaa-
       miseksi, että hän kärsi ammattitaudista, ja siihen liittyvän            tekevänä yksikön päällikkönä rakenneuudistuksen aikana,
       korvauksen maksamiseksi ja korvaamattomien sairausku-                   päätöksen, jolla hylättiin kantajan hakemukset yksiköiden
       lujen korvaamiseksi kyseisten määräysten mukaisesti.                    DG EAC/A/4, DG EAC/C/2 ja DG EAC/C/5 päälliköiden
Kantajat vaativat yhdessä, että ensimmäisen oikeusasteen tuo-                  virkaan, sekä päätöksen kantajan siirtämisestä neuvonan-
mioistuin                                                                      tajan henkilökohtaiseen virkaan koulutuksen ja kulttuurin
                                                                               pääosastossa.
–      velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajille aiheutuneet
       kustannukset kokonaisuudessaan, mukaan lukien käsitel-            –     velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
       tävänä olevasta kanteesta ensimmäisen oikeusasteen tuo-
       mioistuimessa aiheutuneet kustannukset.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Ensimmäinen kantaja on vastaajan palveluksessa ollut entinen             Kantaja oli työskennellyt pääosaston XXII yksikön A/4 ”Kieli-
virkamies, joka sairastui pysyvään invaliditeettiin johtaneeseen         taidon kehittäminen, avoin opetus ja etäopetus, aikuiskoulu-
sairauteen. Hän katsoo, että tämä sairaus on ammattitauti,               tus” päällikkönä. Komissio päätti 24.9.1999 perustaa uuden
jonka hän sai suoraan sen seurauksena, että toimielin laiminlöi          pääosaston ”Koulutus ja kulttuuri”, jonka alaisuuteen entinen
turvallisen työjärjestelmän toteuttamisen ja/tai ylläpitämisen;          PO X (osittain) ja entinen PO XXII kuuluvat; tämä johti
hän on vaatinut vastaajalta tämän tunnustamista ja siihen                yksiköiden määrän vähentymiseen 39:stä 28:aan. Kantajan
liittyvän korvauksen maksamista. Kantajien mukaan tähän                  aikaisempi yksikkö jaettiin kolmeksi uudeksi yksiköksi. Komis-
vaatimukseen suostuttiin myöhemmin, vaikka vastaajan täytyy              sio hylkäsi kantajan hakemukset kolmeen yksikön päällikön
vielä saattaa loppuun maksettavaa korvausta koskevat menet-              virkaan ja päätti siirtää hänet neuvonantajan henkilökohtaiseen
telyt.                                                                   virkaan uudessa pääosastossa.
 ---pagebreak--- 30.6.2001                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 186/9
Kantaja riitauttaa nämä päätökset vedoten:                               Helmikuussa 1996 ranskalainen yhtiö Central Parts SA teki
                                                                         komissiolle kantajasta valituksen, jonka mukaan kantaja oli
–    henkilöstösääntöjen 4, 5, 25 ja 29 artiklan rikkomiseen;            ryhtynyt estämään Central Parts SA:ta saamasta JCB:n laitteiden
                                                                         jälleenmyyntitoimituksia kantajan valtuutetuilta jälleenmyyjil-
–    palkkaluokan ja viran vastaavuutta koskevan periaatteen             tä Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
     loukkaamiseen;
–    uramahdollisuuksia koskevan periaatteen loukkaamiseen;
                                                                         Kantajan mukaan yhtiö oli todellakin ryhtynyt tällaiseen ja oli
–    yksikön edun noudattamatta jättämiseen;                             tehnyt näin jälleenmyyjiä Yhdistyneessä kuningaskunnassa
                                                                         koskevan vakiosopimuksensa nimenomaisten ehtojen mukai-
–    yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen;                  sesti; sopimus oli annettu tiedoksi ja ollut keskustelujen
                                                                         kohteena 1970-luvulla, ja komissio oli tuolloin hyväksynyt
–    perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin sekä;                        sen.
–    hyvän hallintotavan periaatteeseen.
                                                                         Riidanalaisessa päätöksessä komissio katsoi, että kantaja oli
                                                                         rikkonut perustamissopimuksen 81 artiklaa tekemällä sopi-
                                                                         muksia tai ryhtymällä yhdenmukaistettuihin menettelytapoi-
                                                                         hin valtuutettujen jälleenmyyjien kanssa, minkä tarkoituksena
                                                                         oli rajoittaa kilpailua.
JCB Servicen 22.3.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota                    Kantaja väittää, että riidanalaiseen päätökseen johtanut menet-
                     vastaan nostama kanne                               tely loukkasi kantajan perusoikeuden luonteisia puolustautu-
                                                                         misoikeuksia sekä Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artik-
                                                                         lan 1 ja 2 kohdan mukaisia oikeuksia. Kantaja väittää erityisesti,
                            (Asia T-67/01)                               että komissio ei ole toiminut kohtuullisessa ajassa eikä puolu-
                                                                         eettomasti eikä ole noudattanut syyttömyysolettamaa eikä
                                                                         antanut kantajalle tietoja asiakirjoista, jotka koskivat yhtiötä ja
                          (2001/C 186/14)
                                                                         joista olisi pitänyt antaa tietoja.
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                         Lisäksi kantaja väittää, ettei komissio ole osoittanut väitettyjä
                                                                         rikkomisia vaadittavalla oikeudellisella tavalla.
JCB Service, Staffordshire (Yhdistynyt kuningaskunta) on nos-
tanut 22.3.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissio-
ta vastaan. Kantajan edustajina ovat barrister Richard Fowler,           Kantaja väittää myös, että yksinomaista ja valikoivaa jälleen-
QC, Laura Carstensen ja Marc Israel asianajotoimistosta Slaugh-          myyntiverkostoa koskevan oikeuskäytännön perusteella on
ter & May, Lontoo (Yhdistynyt kuningaskunta).                            selvää, että kantajan jälleenmyyntisopimukset komissiolle tie-
                                                                         doksiannettuina ja tiedoksi annettujen muutosten mukaisina
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               ovat kelpoisia yksittäispoikkeukseen, ja että riidanalaisessa
                                                                         päätöksessä ei ole perusteluja, joiden nojalla sopimuksilta olisi
–    toteaa asiassa COMP.F.1/35/918, JCB, 21.12.2000 tehdyn              evättävä poikkeus 81 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
     komission päätöksen C(2000)3887 pätemättömäksi ja
     kumoaa sen kokonaisuudessaan,
–    vaihtoehtoisesti kumoaa päätöksen näissä asianhaaroissa             Lopuksi kantaja riitauttaa sakkojen määräämisen. Kantajan
     sopivaksi katsomiltaan osin ja alentaen vastaavasti JCB:lle         mukaan komission väärin perustein 81 artiklan vastaiseksi
     määrättyä sakkoa, ja                                                luonnehtima menettely on kaikilta osin tai suurimmaksi osaksi
                                                                         lainmukaista komissiolle tiedoksiannettujen sopimusten osalta
–    velvoittaa komission korvaamaan kaikki kumoamiskan-                 ja niiden soveltamisalan puitteissa, ja että asetuksen N:o 17
     teesta johtuvat oikeudenkäyntikulut.                                15 artiklan 5 kohdan a alakohta näin ollen estää komissiota
                                                                         määräämästä sakkoja tällaisen menettelyn johdosta. Joka ta-
                                                                         pauksessa määrätty sakko on suhteeton.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja valmistaa ja toimittaa koneita ja osia maansiirtoon,
kaivuuseen, materiaalien käsittelyyn ja maataloustarkoituksiin.


title: Asia C-339/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší správní soud (Tšekki) on esittänyt 24.8.2009 — Skoma-Lux sro v. Celní ředitelství Olomouc

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší správní soud (Tšekki) on esittänyt 24.8.2009 — Skoma-Lux sro v. Celní ředitelství Olomouc
   (Asia C-339/09)
   2009/C 282/43
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Nejvyšší správní soud

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Skoma-Lux s. r. o.

      Vastaaja: Celní ředitelství Olomouc

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko 0,75 litran pulloihin pakatut, alkoholipitoisuudeltaan 15,8–16,1 tilavuusprosentin tavarat, joissa on merkintä ”punainen jälkiruokaviini Kagor VK” ja joihin on lisätty niiden valmistuksen aikana juurikassokeria ja maissista saatua alkoholia, jotka ovat aineita, jotka eivät ole peräisin tuoreista rypäleistä, luokiteltava tullitariffin yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 2204 vai nimikkeeseen 2206?


title: Asia T-279/06: Kanne 9.10.2006 — Evropaïki Dynamiki v. Euroopan keskuspankki

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/61

         Kanne 9.10.2006 — Evropaïki Dynamiki v. Euroopan keskuspankki
   (Asia T-279/06)
   (2006/C 294/122)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat N. Korogiannakis ja N. Keramidas)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki
   Vaatimukset

               —

               Euroopan keskuspankin päätös hylätä kantajan tarjous ja ratkaista tarjouskilpailu sen voittajan hyväksi on kumottava.

               —

               Euroopan keskuspankki on velvoitettava korvaamaan kantajalle tästä kanteesta aiheutuneet oikeudenkäynti- ja muut kulut myös siinä tapauksessa, että kanne hylätään.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja teki tarjouksen vastauksena vastaajan esittämään tarjouspyyntöön, joka koski neuvottelumenettelyä IT-konsultointi ja -kehityspalvelujen toimittamiseksi Euroopan keskuspankille (EKP) (EYVL 2005/S 137-135354). Kantaja riitauttaa päätöksen, jolla sen tekemä tarjous hylättiin ja jonka perusteella sopimusneuvottelut aloitettiin toisten tarjouksentekijöiden kanssa.
   Kanteensa tueksi kantaja väittää, ettei EKP sääntöjenvastaisesti paljastanut hankintailmoituksessa ensisijaisten ja toissijaisten arviointiperusteiden painoarvoa ja että EKP käytti epäselviä ilmaisuja arvioidessaan kielteisesti kantajan tarjousta loukaten siten avoimuuden ja hyvän hallinnon periaatetta sekä laiminlöi perustella ratkaisunsa. Lisäksi kantaja väittää, että EKP teki useita arviointivirheitä arvioidessaan kantajan tarjousta. Lopuksi kantaja väittää, että EKP käytti tarjouspyynnössään sellaista erityistä ehtoa, jolla suosittiin Saksaan sijoittautuneita yhtiöitä, ja näin ollen se rikkoi muun muassa EY 12 ja EY 49 artiklaa.


title: Espanjan kuningaskunnan 13.6.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia C-199/96)

text:
N:o C 269/2           FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         14.9.96
SA Must Interimin 15.7.1996 tekemä hakemus luvan                   — Harkintavallan väärinkäyttö ( katso asia C-123/96 ( 4 )).
saamiseksi takavarikon kohdistamiseksi Euroopan yhteisö
                    jen komissiota vastaan
                                                                   (')  EYVL    N:o  L 192 , 24.7.1990 , s . 10
                       ( Asia C-l/96 S.A )                         (2)  EYVL    N:o  L 74 , 22.3.1996 , s . 13
                           ( 96/C 269/03 )                         (3)  EYVL    N:o  C 95 , 30.3.1996 , s . 5
                                                                   (4)  EYVL    N:o  C 180 , 22.6.1996 , s . 19
SA Must Interim on hakenut 15.7.1996 Euroopan yhteisö
jen tuomioistuimelta lupaa kohdistaakseen takavarikon
Euroopan yhteisöjen komissioon . Hakijan edustajana on
James Junker, ja prosessiosoite Luxemburgissa 12 rue Sainte
Zythe .
                                                                   Euroopan yhteisöjen komission 18.6.1996 Luxemburgin
                                                                              suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
Hakija vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin oikeuttaa taka
varikoimaan Euroopan yhteisöjen komissiolta sen Trans                                        ( Asia C-206/96 )
port Service International -yhtiölle velkaa olevat summat                                       ( 96/C 269/05 )
pöytäkirjatun täytäntöönpanomääräyksen nojalla ja ennen
Tribunal d'arrondissement de Luxembourgin, Luxemburg,
puheenjohtajan 31.5.1996 tekemää rekisteröintiä , jonka            Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 18.6.1996
perusteella hakija voi siviiliprosessilain 558 pykälän nojalla     yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur
takavarikoida " Euroopa-oikeuden mukaiselta toimieli              herttuakuntaa vastaan . Kantajan asiamiehet ovat R. Wain
meltä eli Euroopan komissiolta , jonka edustusto Luxem            wright ja J.-F. Pasquier, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o
burgissa on osoitteessa L-2920 Luxemburg — Bätiment                Euroopan yhteisöjen komission oikeudellisen yksikön vir
Jean Monnet " summat, varat tai minkä tahansa varallisuu          kamies C. Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg .
den, jonka komissio voi olla tai on velkaa Transport Service
International -rajavastuuyhtiölle , joka toimii ja jonka koti
paikka on osoitteessa L-8055 Bertrange .                           Komissio vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                   1 . toteaa , että koska suurherttuakunta ei ole vahvistanut
                                                                        vesien pilaamisen rajoittamiseksi tarkoitettuja ohjelmia ,
                                                                         joissa on määritelty veden laatutavoitteet, tai koska se ei
                                                                         ole ilmoittanut komissiolle näitä ohjelmia ja tuloksia
                                                                         niiden toteuttamisesta ja koska se on siten rikkonut
                                                                         neuvoston direktiivin 76/464/ETY (') 7 artiklaa , se on
Espanjan kuningaskunnan 13.6.1996 Euroopan yhteisöjen                    jättänyt noudattamatta sille perustamissopimuksen
               komissiota vastaan nostama kanne                          mukaan kuuluvia velvoitteitaan ;
                         ( Asia C-199/96 )
                                                                   2 . velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaa
                            ( 96/C 269/04 )                              maan oikeudenkäyntikulut.
Espanjan kuningaskunta on nostanut 13.6.1996 Euroopan              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
komissiota vastaan . Kantajan asiamiehenä on valtiona             Perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen kohdan
 siamies Gloria Calvo Diaz, ja prosessiosoite Luxemburgissa        mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavan tuloksen osalta
 Espanjan suurlähetystö, 4—6 boulevard E. Servais .                jokaista jäsenvaltiota . Luettelon II aineiden osalta saavutet
                                                                   tava tulos on vesien pilaamisen vähentämiseksi tarkoitettu
                                                                   jen ohjelmien vahvistaminen ja soveltaminen sekä niiden
 Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                   konkreettisten tulosten analysointi ja ilmoittaminen komis
                                                                    siolle ( direktiivin 7 artiklan 1 ja 6 kohta ). Komissio toteaa ,
— kumoaa täydellisen kilpailun toteuttamista televiestintä        että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole täyttänyt 7 ar
     markkinoilla pohjustavan direktiivin 90/388/ETY ( ! )         tiklan mukaisia velvoitteitaan tähän päivään mennessä eli
     muuttamisesta 13 päivänä maaliskuuta 1996 annetun              14 vuotta ohjelmien vahvistamiseen annetun määräajan
     komission direktiivin 96/ 1 9/EY ( 2 ) ja                      päättymisen jälkeen, kymmenen vuotta sen jälkeen, kun
                                                                    tästä asiasta lähetettiin ensimmäinen kirje sen hallitukselle ,
 — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku                minkä jälkeen järjestettiin tapaamisia sen edustajien kanssa ,
     lut .                                                          ja viisi vuotta sen jälkeen, kun laadittiin viimeinen luettelo
                                                                    luettelon II ensisijaisista aineista .
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:               (') EYVL N:o L 129 , 18.5.1976 , s . 23
 — Komission puuttuva toimivalta ( katso asia C-11 /
     96 ( 3 ))


title: Asia C-131/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal da Relação do Porto (Portugali) on esittänyt 13.3.2017 – Hélder José Cunha Martins v. Fundo de Garantia Automóvel

text:
               29.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 168/24

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal da Relação do Porto (Portugali) on esittänyt 13.3.2017 – Hélder José Cunha Martins v. Fundo de Garantia Automóvel
   (Asia C-131/17)
   (2017/C 168/32)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal da Relação do Porto (Portugali)

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Hélder José Cunha Martins

      Vastapuoli: Fundo de Garantia Automóvel

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa tarkoitetun oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin vaatimuksen katsoa toteutuneen, jos ylemmän oikeusasteen tuomioistuin on tuominnut henkilön liikenneonnettomuuteen liittynyttä vahingonkorvausta koskevassa valitusasiassa yhteisvastuuseen, ilman että oikeudenkäynnin välittömyyden periaatetta on noudatettu ja että henkilö on voinut puolustaa itseään riittävästi?

               2)

               Onko omaisuuden ulosmittaus ennen takautumiskanteen ratkaisemista Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa säädetyn vastaista?


title: Asia C-92/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 28.2.2011 — RWE Vertrieb AG v. Verbraucherzentrale Nordrhein-Westfalen e.V.

text:
               16.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 28.2.2011 — RWE Vertrieb AG v. Verbraucherzentrale Nordrhein-Westfalen e.V.
   (Asia C-92/11)
   2011/C 211/17
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: RWE Vertrieb AG

      Vastapuoli: Verbraucherzentrale Nordrhein-Westfalen e.V.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (1) 1 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että tämän direktiivin säännökset eivät koske hinnanmuutoksia koskevia sopimusehtoja sellaisissa kuluttajien kaasuntoimitussopimuksissa, joissa kaasuntoimitukset tehdään yleisen toimitusvelvoitteen ulkopuolella yleisen sopimusvapauden mukaisesti (erityisasiakkaat), jos näihin erityisasiakkaiden sopimuksiin on sisällytetty sellaisenaan tariffiasiakkaiden yleisen liittämis- ja toimitusvelvoitteen yhteydessä voimassa olevat lain tai asetuksen mukaiset säännökset?

               2)

               Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 3 ja 5 artiklaa, luettuna yhdessä mainitun direktiivin 3 artiklan 3 kohtaa koskevassa liitteessä olevan 1 kohdan j alakohdan ja 2 kohdan b alakohdan toisen virkkeen kanssa, sekä maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 98/30/EY kumoamisesta 26.6.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/55/EY (2) 3 artiklan 3 kohtaa, luettuna yhdessä liitteessä A olevan b ja/tai c kohdan kanssa, tulkittava — mikäli niitä voidaan soveltaa — siten, että erityisasiakkaiden maakaasun toimitussopimusten hinnanmuutoksia koskevat sopimusehdot ovat selviä ja ymmärrettäviä ilmaisuja ja/tai riittävää avoimuutta koskevien vaatimusten mukaisia, jos niissä ei ole ilmoitettu hinnanmuutoksen perustetta, edellytyksiä ja laajuutta mutta on varmistettu, että kaasuntoimittajayritys ilmoittaa kaikista hinnankorotuksista asiakkailleen kohtuullisessa ajassa etukäteen ja asiakkailla on oikeus irtisanoa sopimus, jos he eivät halua hyväksyä ilmoitettuja muuttuneita ehtoja?

      (1)  EYVL L 95, s. 29.

      (2)  EUVL L 176, s. 57.