title: Asia T-14/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.3.2011 — CheckMobile v. SMHV (carcheck) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin carcheck rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               14.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.3.2011 — CheckMobile v. SMHV (carcheck)
   (Asia T-14/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin carcheck rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)
   2011/C 145/45
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: CheckMobile GmbH — The Process Solution Company (Hampuri, Saksa) (edustaja: asianajaja K. Lodigkeit)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan asiassa R 595/2009-4 18.11.2009 tekemästä päätöksestä, joka koskee hakemusta sanamerkin carcheck rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               CheckMobile GmbH — The Process Solution Company velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 80, 27.3.2010.


title: Asia C-5/13: Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 10.10.2013 (Szombathelyi Törvényszékin (Unkari) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Ferenc Tibor Kovács v. Vas Megyei Rendőr-főkapitányság (Ennakkoratkaisupyyntö — SEUT 45 TFUE — Työntekijöiden vapaa liikkuvuus — Kansallinen lainsäädäntö, jossa ulkomaalaisin rekisterikilvin varustetun ajoneuvon kuljettaja velvoitetaan sakon uhalla esittämään poliisin suorittamassa tarkastuksessa välittömästi näyttö siitä, että hän käyttää ajoneuvoa sääntöjenmukaisesti)

text:
               7.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/8

         Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 10.10.2013 (Szombathelyi Törvényszékin (Unkari) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Ferenc Tibor Kovács v. Vas Megyei Rendőr-főkapitányság
   (Asia C-5/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - SEUT 45 TFUE - Työntekijöiden vapaa liikkuvuus - Kansallinen lainsäädäntö, jossa ulkomaalaisin rekisterikilvin varustetun ajoneuvon kuljettaja velvoitetaan sakon uhalla esittämään poliisin suorittamassa tarkastuksessa välittömästi näyttö siitä, että hän käyttää ajoneuvoa sääntöjenmukaisesti))
   2014/C 102/09
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Szombathelyi Törvényszék

      Asianosaiset

      Kantaja: Ferenc Tibor Kovács

      Vastaaja: Vas Megyei Rendőr-főkapitányság

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – Szombathelyi Törvényszék – Henkilöiden vapaan liikkuvuuden ja syrjintäkiellon periaatteiden ja oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin koskevan periaatteen tulkinta – Tieliikennettä koskeva kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan valtion alueella voidaan tieliikenteessä käyttää kansallisten viranomaisten myöntämällä luvalla ja rekisterikilvillä varustettuja ajoneuvoja ja jonka mukaan niistä edellytyksistä, joiden täyttyessä tästä voidaan poiketa, voidaan esittää näyttö ainoastaan tarkastuksen aikana – Jäsenvaltiossa A asuvan ja jäsenvaltiossa B työskentelevän henkilön, jolla on käytössään työmatkoja varten työnantajan ajoneuvo, jossa on jäsenvaltion B rekisterikilvet, velvollisuus esittää poliisin suorittamassa tarkastuksessa näyttö siitä, että hän käyttää ajoneuvoa jäsenvaltiossa A täysin sääntöjenmukaisesti – Kuljettaja ei voi toimittaa todisteita käytön sääntöjenmukaisuudesta myöhemmin toimitettavassa hallinnollisessa menettelyssä

      Määräysosa

   SEUT 45 artiklaa on tulkittava niin, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan kyseisen jäsenvaltion tieliikenteessä voi lähtökohtaisesti käyttää ainoastaan sellaisia ajoneuvoja, joilla on tämän jäsenvaltion antamat hallinnollinen lupa ja rekisterikilvet, ja kyseisessä jäsenvaltiossa asuva henkilö, joka haluaa vedota poikkeukseen tästä säännöstä sillä perusteella, että hän käyttää toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen työnantajan käyttöönsä antamaa ajoneuvoa, on välittömästi määrättävän sakon uhalla ja ilman mahdollisuutta saada vapautusta sakosta, joka vastaa rekisteröintiä koskevien sääntöjen rikkomisesta määrättävää sakkoa, voitava esittää poliisin suorittamassa tarkastuksessa välittömästi näyttö siitä, että hän täyttää kyseisessä kansallisessa lainsäädännössä asetetut edellytykset tämän poikkeuksen soveltamiselle.

      (1)  EUVL C 114, 20.4.2013.


title: Euroopan yhteisöjen komission 10.3.1997 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-102/97)

text:
N:o C 142/10         [ Ff                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           10.5.97
Jaolliseen tai jaottomaan yhteisomistukseen yksityisten                — velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeu
henkilöiden kanssa kiinteää omaisuutta hankkineella vero                      denkäyntikulut.
velvollisella on oltava välitön ja ehdoton oikeus vähentää
arvonlisävero, jolloin verovähennyksen on tietenkin vastat            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
tava suuruudeltaan ammattikäyttöön tarkoitettua osuutta
kiinteän omaisuuden arvosta .                                          Jäteöljyn käsittelystä on Saksan liittotasavallassa säädetty
                                                                       ensisijaisesti Abfallgesetzissä ( 6.10.1996 asti ) ja Kreislauf
                                                                       wirtschafts- und Abfallgesetzissä ( 7.10.1996 jälkeen ) ja
Verovähennysoikeuden kieltäminen loukkaa veron neut                   näiden lakien perusteella annetuissa asetuksissa (Altölver
raalisuuden periaatetta, sillä vero kannetaan kahteen ker             ordnung, Abfallbestimmungsverordnung, Reststoffbestim
taan samasta verotettavasta kohteesta kiinteää omaisuutta
                                                                       mungsverordnung, Abfall- und Reststoffübervvachungsver
edelleen myytäessä, eli siitä osasta kiinteän omaisuuden               ordnung). Missään näissä säädöksissä ei ole annettu etusi
myyntihintaa, joka koskee taloudellista toimintaa . Yrittäjä           jaa jäteöljyjen uudistamiselle . Kreislaufwirtschafts- und
tai itsenäinen ammatinharjoittaja tekee veronalaisen luo              Abfallgesetzin ( BGBl I 1994, s . 2705 ) 6 pykälän 1 momen
vutustoimen myydessään kiinteää omaisuuttaan ja on näin                tin mukaan jätteet voidaan materiaalisesti käyttää uudel
velvollinen maksamaan verottajalle ostajan kantaman ar                leen tai muuttaa ne energiaksi. Etusija on tavalla , joka on
vonlisäveron, vaikka olikin omaisuutta ostaessaan maksa               ympäristön kannalta paras tapa käyttää jätteitä uudelleen .
nut samasta kiinteästä omaisuudesta myyjän laskuttaman                 Asetuksen perusteella voidaan määrätä etusija ainesten
arvonlisäveron ilman mahdollisuutta vähentää ammatti
                                                                       uudelleenkäytölle tai energiaksi muuntamiselle, jos se on
käyttöön tarkoitettua osuutta vastaavan suuruinen arvonli             ympäristön kannalta paras ratkaisu . Etusijan antaminen
sävero     tekemästään    hankinnasta .   Näin     verovelvollisen
                                                                       uudistamiselle oli tosin esillä hyväksyttäessä Kreislaufwirt
osuus verosta on lopulta sama kuin loppukäyttäjän, eli se              schafts- und Abfallgesetziä, mutta lopulta sitä ei kuiten
perustuu kiinteän omaisuuden kokonaisarvoon.                           kaan otettu lakiin . Tämä on ristiriidassa direktiivin 75/
                                                                       439/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 87/
Säätämällä poikkeuksen ammattikulujen osana maksetta                  101 /ETY, 3 artiklan 1 kohdan sanamuodon kanssa, ja yh
van arvonlisäveron vähennysoikeuteen Italian lainsäätäjä               teisön lainsäätäjän tahdon kanssa, joka ilmenee direktiivin
on täysin mielivaltaisesti lisännyt ehdottoman olettaman               87/ 101 /ETY perustelukappaleista : uudistaminen on yleises
veronkiertotarkoituksesta aina, kun kysymys on yksityis               ti tarkoituksenmukaisin keino käyttää uudelleen jäteöljyjä,
ten henkilöiden kanssa yhteisomistuksin tehdyistä kiinteän             kun otetaan huomioon sen avulla aikaan saatavat ener
omaisuuden hankinnoista verovelvollisten niin kutsuttua                giansäästöt, minkä vuoksi olisi etusija annettava jäteöljy
sekakäyttöä varten ottamatta huomioon edes rajoitetusti                jen jalostukselle niitä uudistamalla ( ks . direktiivin 87/101/
niitä edellytyksiä, joita taloudellinen toiminta kyseisen si          ETY toinen perustelukappale ). Altölverordnungin 2 pykä
joitusomaisuuden käytölle asettaa .                                    län 1 momentin sekä 4 pykälän 1 ja 2 momentin mukai
                                                                       nen kielto sekoittaa jäteöljyjä estää tosin sen, että korkea
(') EYVL N:o L 145 , 13.6.1977, s . 1 .                                laatuisia jäteöljyjä uudelleen käyttävä teollisuus jäisi ilman
                                                                       tällaisia jäteöljyjä, ja siten yksi uudistamisen edellytys täyt
                                                                       tyy; kiellon perusteella uudistamisella ei kuitenkaan ole
                                                                       etusijaa .
                                                                       (') Jäteöljyhuollosta 16 päivänä kesäkuuta 1975 annettu neuvos
                                                                             ton direktiivi 75/439/ETY ( EYVL N:o L 194, 25.7.1975 ,
Euroopan yhteisöjen komission 10.3.1997 Saksan liittota                     s . 31 ).
                savaltaa vastaan nostama kanne                         ( 2 ) Jäteöljyhuollosta annetun direktiivin 75/439/ETY muuttami
                                                                             sesta 22 päivänä joulukuuta 1986 annettu neuvoston direktiivi
                        ( Asia C-102/97 )
                                                                             87/ 101 /ETY ( EYVL N:o L 42 , 12.2 . 1987, s. 43 ).
                          ( 97/C 142/21 )
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.3.1997 Eu
roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liitto
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oi              Amt der Tiroler Landesregierungin (Landesvergabeamt)
keudellinen     neuvonantaja     Dr.    Götz    zu   Hausen,     ja    7.11.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat
prosessiosoite Luxemburgissa c/o komission oikeudellisen               kaisupyyntö muutoksenhakuasiassa Josef Köllensperger
yksikön virkamies Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wag                 Gesellschaft mbH & Co KG ja Atzwanger AG vastaan Ge
ner C 254, Kirchberg, Luxembourg.                                                   meindeverband Bezirkskrankenhaus Schwaz
                                                                                ( Asia C-103/97 )
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                                       ( 97/C 142/22 )
— toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut               Amt der Tiroler Landesregierung, Landesvergabeamt, on
     sille neuvoston direktiivin 75/439/ETY (') 3 artiklan 1           pyytänyt 7.11.1996 tekemällään päätöksellä, joka on saa
     kohdan, sellaisena kuin direktiivi on muutettuna direk           punut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
     tiivillä 87/101 /ETY (2 ), mukaan kuuluvia velvoitteita ,         10.3.1997, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta muutok
     koska se ei antanut etusijaa jäteöljyn materiaaliselle            senhakuasiassa Josef Köllensperger Gesellschaft mbH &
     käsittelylle termisen käsittelyn sijasta , vaikka teknisten ,     Co KG ja Atzvvanger AG vastaan Gemeindevervand Be
     taloudellisten tai organisatoristen syiden kannalta se ei         zirkskrankenhaus Schwaz ennakkoratkaisua seuraaviin ky
     olisi ongelmallista,                                              symyksiin:


title: Asia C-317/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 10.7.2007 — Lahti Energia Oy

text:
               8.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/26

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 10.7.2007 — Lahti Energia Oy
   (Asia C-317/07)
   (2007/C 211/48)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Korkein hallinto-oikeus
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Lahti Energia Oy

      Muut asianosaiset: Lahden ympäristölautakunta, Hämeen ympäristökeskus, Salpausselän luonnonystävät ry
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2000/76/EY (1) 3 artiklan 1 kohtaa tulkittava niin, että direktiiviä ei sovelleta kaasumaisen jätteen polttamiseen?

               2)

               Onko kaasutinlaitosta, jossa jätteistä synnytetään pyrolyysin avulla kaasua, pidettävä direktiivin 2000/76/EY 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuna polttolaitoksena, vaikka siinä ei ole polttolinjaa?

               3)

               Onko kaasutinlaitoksessa synnytetyn ja kaasuttamisprosessin jälkeen puhdistetun tuotekaasun polttamista voimalaitoksen kattilassa pidettävä direktiivin 2000/76/EY 3 artiklassa tarkoitettuna toimintana? Vaikuttaako asiaan se, että puhdistetulla tuotekaasulla korvataan fossiilisten polttoaineiden käyttöä ja että voimalaitoksen päästöt tuotettua energiayksikköä kohden olisivat pienemmät käytettäessä jätteistä synnytettyä puhdistettua tuotekaasua kuin muita polttoaineita? Onko direktiivin 2000/76/EY soveltamisalan tulkinnassa merkitystä sillä, muodostavatko kaasutinlaitos ja voimalaitos teknis-tuotannolliset näkökohdat ja niiden keskinäinen etäisyys huomioon ottaen yhden laitoksen tai sillä, onko kaasutinlaitoksessa synnytetty, puhdistettu tuotekaasu siirrettävissä ja käytettävissä esimerkiksi energiantuotantoon, polttoaineena tai muuhun tarkoitukseen toisaalla?

               4)

               Millä edellytyksillä kaasutinlaitoksessa synnytettyä puhdistettua tuotekaasua voidaan pitää tuotteena siten, ettei siihen enää sovelleta jätettä koskevaa sääntelyä?

      (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi, annettu 4.12.2000, jätteenpoltosta EYVL L 332, s. 91


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 2 päivänä lokakuuta 2003 asiassa C-89/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivin 93/15/ETY täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
C 275/22                 FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                          15.11.2003
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                       (ensimmäinen jaosto)                                                      (ensimmäinen jaosto)
                    2 päivänä lokakuuta 2002                                                  2 päivänä lokakuuta 2003
asiassa C-348/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                    asiassa C-89/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                         Italian tasavalta (1)                                           Luxemburgin suurherttuakunta (1)
                                                                          (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-                        vin 93/15/ETY täytäntöönpanon laiminlyönti)
        vin 1999/13/EY täytäntöönpanon laiminlyönti)
                                                                                (2003/C 275/39)
                          (2003/C 275/38)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                          (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                        tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                          Asiassa C-89/03, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
Asiassa C-348/02, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-                nään: L. Ström ja B. Stromsky) vastaan Luxemburgin suurhert-
nään: G. Valero Jordana ja R. Amorosi) vastaan Italian tasavalta          tuakunta (asiamiehinään: S. Schreiner), jossa kantaja vaatii
(asiamiehenään: U. Leanza, avustajanaan M. Fiorilli), jossa               yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Luxemburgin suur-
kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian          herttuakunta ei ole noudattanut siviilikäyttöön tarkoitettujen
tasavalta ei ole noudattanut orgaanisten liuottimien käytöstä             räjähdystarvikkeiden markkinoille saattamista ja valvontaa
tietyissä toiminnoissa ja laitoksissa aiheutuvien haihtuvien              koskevien säännösten yhdenmukaistamisesta 5 päivänä huhti-
orgaanisten yhdisteiden päästöjen rajoittamisesta 11 päivänä              kuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/15/ETY (EYVL
maaliskuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/13/EY                 L 121, s. 20) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
(EYVL L 85, s. 1; oikaisu L 188, s. 54) 15 artiklan mukaisia              kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuk-
velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia tämän direktiivin         sia ja hallinnollisia määräyksiä tai joka tapauksessa koska se ei
noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia            ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle, yhteisöjen
määräyksiä, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto),                 tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa:
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet                  jaoston puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit P. Jann ja
sekä tuomarit P. Jann ja A. Rosas (esittelevä tuomari), julkisasia-       A. Rosas (esittelevä tuomari), julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo
mies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: R. Grass, on antanut 2.10.2003            Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 2.10.2003 tuomion,
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                          1)    Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut siviilikäyt-
1)    Italian tasavalta ei ole noudattanut orgaanisten liuottimien
                                                                                töön tarkoitettujen räjähdystarvikkeiden markkinoille saatta-
      käytöstä tietyissä toiminnoissa ja laitoksissa aiheutuvien haih-
                                                                                mista ja valvontaa koskevien säännösten yhdenmukaistamisesta
      tuvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen rajoittamisesta 11 päi-
                                                                                5 päivänä huhtikuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/
      vänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/
                                                                                15/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
      13/EY 15 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
                                                                                kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia
      antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
                                                                                ja hallinnollisia määräyksiä.
      asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
                                                                          2)    Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
2)    Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.            denkäyntikulut.
(1) EYVL C 289, 23.11.2002.                                               (1) EYVL C 101, 26.4.2003.


title: Asia T-132/06: Kanne  12.5.2006  — Gorostiaga Atxalandabaso v. parlamentti

text:
               15.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/28

         Kanne 12.5.2006 — Gorostiaga Atxalandabaso v. parlamentti
   (Asia T-132/06)
   (2006/C 165/56)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Koldo Gorostiaga Atxalandabaso (Saint Pierre-d'Irube, Ranska) (edustaja: asianajaja D. Rouget)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti
   Vaatimukset

               —

               pääsihteerin 22.3.2004 tekemä riidanalainen päätös on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajan, joka on entinen Euroopan parlamentin jäsen, nostaman kanteen yhteydessä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin antoi asiassa T-146/04, Koldo Gorostiaga Atxalandabaso vastaan parlamentti, 22.12.2005 tuomion, (1) jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi Euroopan parlamentin pääsihteerin 24.2.2004 tekemän päätöksen, joka koskee parlamentin kantajalle kulukorvauksina maksamien summien takaisinperimistä, menettelyvirheen vuoksi siltä osin kuin kyseisen päätöksen mukaan kantajalta oleva saaminen peritään kuittaamalla. Kanne hylättiin muilta osin. Tämän tuomion jälkeen parlamentin pääsihteeri teki 22.3.2006 uuden päätöksen, jossa ryhdyttiin kantajalle maksettujen rahamäärien perimiseen kuittaamalla. Kyseessä on riidanalainen päätös.
   Kantaja vetoaa kumoamiskanteensa tueksi ensinnäkin kanneperusteeseen, joka koskee oikeusvoiman huomiotta jättämistä siltä osin kuin riidanalaisen päätöksen tekemisessä noudatettu menettely ei ole kantajan mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 22.12.2005 antaman tuomion mukainen. Toinen kanneperuste koskee väitettyä Euroopan parlamentin jäsenten kuluja ja korvauksia koskevien sääntöjen ja erityisesti niiden 27 artiklan 3 ja 4 kohdan rikkomista. Kantaja vetoaa myös siihen, että on olemassa ylivoimainen este, jossa on kyse siitä, että hänellä ei ole pääsyä kirjanpitoonsa sekä siitä, että yhden jäsenvaltion viranomaiset kieltäytyvät palauttamasta hänelle toisen oikeudenkäyntimenettelyn yhteydessä takavarikoitua rahamäärää. Kantaja vetoaa lisäksi olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen siltä osin kuin riidanalaisen päätöksen tekemisen yhteydessä ei noudatettu kuulemismenettelyä asianmukaisesti. Kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan objektiivisuusperiaatetta, puolueettomuusperiaatetta, yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja syrjintäkiellon periaatetta. Kantaja vetoaa kanneperusteisiin, jotka koskevat perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiä ja toimielinten päätösten tiedoksiantamista koskevien sääntöjen noudattamatta jättämistä hyvästä hallintotavasta annettujen toimintasääntöjen vastaisesti. Kantaja vetoaa kanteensa tueksi lisäksi kanneperusteeseen, joka koskee harkintavallan väärinkäyttöä sekä tosiseikkoja koskevia arviointivirheitä.

      (1)  Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.


title: Asia T-385/06: Kanne 14.12.2006 — Aalberts Industries ym. v. komissio

text:
               27.1.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 20/33

         Kanne 14.12.2006 — Aalberts Industries ym. v. komissio
   (Asia T-385/06)
   (2007/C 20/50)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: Aalberts Industries NV (Utrecht, Alankomaat), Aquatis France (La Chapelle St. Mesmin, Ranska) ja Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co. KG (Argenbühl-Eisenharz, Saksa) (edustajat: lakimiehet R. Wesseling ja M. van der Woude)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               1 artikla, 2 artiklan a kohta ja 3 artikla on kumottava

               —

               2 artiklan b kohdan 2 alakohta on kumottava siltä osin kuin se koskee Aquatista ja Simplexiä

               —

               vaihtoehtoisesti kantajille määrätyn sakon määrää on olennaisesti alennettava

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on molemmissa tapauksissa velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat vaativat sen asiassa COMP/F-1/38.121 — Liittimet — 20.9.2006 tehdyn komission päätöksen K(2006) 4180 lopullinen osittaista kumoamista, jossa komissio totesi, että kantajat ja tietyt muut yritykset ovat rikkoneet EY 81 artiklaa ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 53 artiklaa sopimalla yhdessä hintojen vahvistamisesta, sopimalla sovellettavista hinnastoista, sopimalla alennuksista ja paljousalennuksista, sopimalla hinnankorotuksiin sovellettavista järjestelmistä, jakamalla kansallisia markkinoita ja asiakkaita sekä vaihtamalla muita liiketoimintaan liittyviä tietoja.
   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi viiteen kanneperusteeseen osoittaakseen, että komission päätös perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen ja EY 81 artiklan virheelliseen soveltamiseen sekä yleisten hyvän hallinnon periaatteiden loukkaamiseen.
   Kantajat väittävät ensimmäiseksi, että Aalbertsilla ei ollut ratkaisevaa vaikutusta sen portfolioyhtiöiden eli Aquatiksen ja Simplex Armaturen + Fittingsin markkinakäyttäytymiseen ja että Aalberts on osoittanut vääräksi oletuksen ratkaisevasta vaikutuksesta. Kantaja Aalbertsin ei näin ollen voida katsoa olevan vastuussa Aquatiksen ja Simplex Armaturen + Fittingsin väitetyistä kilpailusääntöjen rikkomisista.
   Kantajat väittävät toiseksi, että a) osa asiakirjoista ja lausunnoista, joihin komissio tukeutuu kantajia vastaan, ei koske riidanalaista ajanjaksoa, sillä ne kohdistuvat 1.4.2004 jälkeiseen ajanjaksoon, ja että b) muihin seikkoihin ei voida vedota kantajia vastaan sen vuoksi, että niitä ei mainittu kantajille annetussa väitetiedoksiannossa. Kantajat esittävät, että joka tapauksessa kyseiset asiakirjat ja lausunnot eivät yksin eivätkä yhdessä osoita, että kantajat olisivat rikkoneet EY 81 artiklaa.
   Kantajat esittävät kolmanneksi, että seikat, joihin komissio tukeutuu, eivät oikeudellisesti riittävällä tavalla osoita, että kartelli jatkoi toimintaansa huhtikuussa 2001 suoritettujen tarkastusten jälkeen. Kantajat katsovat, että riidanalaisessa päätöksessä ei myöskään ole esitetty mitään perustetta, joka liittäisi kantajan markkinakäyttäytymisen väitettyyn järjestelyyn.
   Kantajat esittävät neljänneksi, että sakon määrää on alennettava, sillä komissio sovelsi virheellisellä tavalla sakkojen määrän laskennasta annettuja suuntaviivoja ja teki virheitä sakon suuruuden määrittämisessä ottaessaan lähtökohdaksi virheellisen määrän, koska a) väitettyä rikkomista ei voida pitää erittäin vakavana, b) komissio ei ottanut rikkomisen tosiasiallisia vaikutuksia asianmukaisella tavalla huomioon ja c) komissio määritteli asian kannalta merkityksellisiksi maantieteellisiksi markkinoiksi virheellisesti ETA-alueen.
   Lisäksi kantajat väittävät, että komissio sovelsi virheellisesti EY 253 artiklaa, koska riidanalaisessa päätöksessä ei esitetä perusteita 2,04 miljoonan euron suuruisen lisäsakon määräämiselle Aquatis Francelle ja Simplex Armaturen + Fittingsille.
   Kantajat esittävät viidenneksi, että komissio sovelsi virheellisesti asetuksen N:o 1/2003 (1) 2 artiklaa ja loukkasi prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaatetta, kun se siirsi todistustaakan kantajille tukeutumalla yksinomaan sakkojen lieventämistä koskeviin lausuntoihin ja jättämällä ryhtymättä omien tiedonhankintavaltuuksiensa sallimiin toimiin. Lisäksi kantajat katsovat, että komissio sovelsi virheellisesti asetuksen N:o 773/2004 (2) 11 artiklan 2 kohtaa sisällyttäessään riidanalaiseen päätökseen väitteitä, joita se ei ollut esittänyt kantajille annetussa väitetiedoksiannossa.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EUVL L 1, s. 1)

      (2)  EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan mukaisten komission menettelyjen kulusta 7.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 773/2004 (EUVL L 123, s. 18)


title: Corte Suprema di Cassazionen (Sezione prima civile) 10.2.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ecotrade Srl vastaan AFS - Altiforni e Ferriere di Servola SpA (Asia C-200/97)

text:
  N:o C 228/6          I FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      26.7.97
      voston direktiivin 64/221 /ETY 8 artiklaa on tulkittava          aloittaa erillistäytäntöönpano tai jatkaa sitä erityisen hal
      siten, että jos jäsenvaltion kansallisessa lainsäädän           lintomenettelyn aloittamista koskevan asetuksen antamisen
      nössä säädetään yhtäältä yleisestä oikeussuojakeinosta           jälkeen ?
      hallintotoimia vastaan ja toisaalta toisenlaisesta
      oikeussuojakeinosta, jota sovelletaan kyseisen jäsenval
      tion omien kansalaisten maahantuloa koskevien pää
      tösten osalta, kyseinen jäsenvaltio täyttää sille tässä
      säännöksessä asetetun velvollisuuden, jos se antaa mui
      den jäsenvaltioiden kansalaisille mahdollisuuden käyt           Euroopan yhteisöjen komission 30.5.1997 Belgian kunin
      tää sitä samaa oikeussuojakeinoa, joka tässä jäsenval                          gaskuntaa vastaan nostama kanne
       tiossa on yleisesti käytettävissä hallintotoimia vastaan.                               (Asia C-207/97)
                                                                                ( 97/C 228/12 )
• 2 ) Direktiivin 64/221 /ETY 9 artiklaa on tulkittava siten,
      että tämän artiklan 1 kohdassa mainittuja kolmea
       ehtolausetta eli ilmausta "jos oikeutta hakea muutosta          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 30.5.1997
       tuomioistuimelta ei ole tai jos muutosta voi hakea vain         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian
      päätöksen laillisuuden perusteella taikka jos muutok            kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeu
       senhaulla ei ole lykkäävää vaikutusta " sovelletaan             dellinen pääneuvonantaja Richard B. Wainwright ja oikeu
       myös saman artiklan 2 kohdan osalta eli silloin, kun            dellisessa yksikössä toimiva kansallinen virkamies Jean
       riidanalainen päätös koskee ensimmäisen oleskelulu             Francis Pasquier, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o Car
       van epäämistä tai henkilön karkottamista ennen tämän            los Gomez de la Cruz, Centre Wagner.
       luvan myöntämistä.
                                                                       Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
  3 ) Jäsenvaltion kansalaisella, jota on yleistä järjestystä tai
       turvallisuutta koskevista syistä kielletty tulemasta toi
       sen jäsenvaltion alueelle, on oikeus direktiivin 8 artik       — toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut
       lassa säädettyihin oikeussuojakeinoihin ja tarvittaessa              EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan,
       oikeus saada näistä toimenpiteistä direktiivin 9 artik              koska on jättänyt direktiivin 76/464/ETY ( ! ) 7 artik
                                                                            lan vastaisesti vahvistamatta laatutavoitteita sisältäviä
       lassa tarkoitettu toimivaltaisen riippumattoman viran
       omaisen lausunto, kun kysymys on sellaisesta uudesta                 ohjelmia vesien pilaantumisen vähentämiseksi ainakin
                                                                            kanteen liitteestä ilmenevien 99 aineen osalta tai koska
       päätöksestä, jonka hallintoviranomainen on tehnyt                    se ei ole ilmoittanut komissiolle tiivistelmän muodossa
       hakemuksesta, jonka kyseinen henkilö on esittänyt
       kohtuullisen ajan kuluttua aikaisemmasta päätöksestä,                näistä ohjelmista ja niiden soveltamisen tuloksista,
       jolla häntä kiellettiin tulemasta maahan.
                                                                       — velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu
  (M EYVL N:o C 159 , 24.6.1995 .                                            denkäyntikulut.
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                       Tiedoksiantamispäivänä eli 5.5.1976 voimaan tulleessa
                                                                        direktiivissä, jota ETY:n perustamissopimuksen 191 artik
  Corte Suprema di Cassazionen ( Sezione prima civile )                 lan mukaan sovellettiin tuosta päivästä alkaen, ei säädetä
  10.2.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat                nimenomaisesta määräajasta, johon mennessä direktiivissä
  kaisupyyntö asiassa Ecotrade Sri vastaan AFS — Altiforni              säädetyt velvoitteet on konkreettisesti pantava täytäntöön.
                      e Ferriere di Servola SpA                         Direktiivin 7 ja 12 artiklasta käy kuitenkin ilmi niiden
                           ( Asia C-200/97 )                            kansallisten ohjelmien osalta, jotka toteutetaan direktiivin
                             ( 97/C 228/ 11 )                           luettelossa II mainittujen aineiden aiheuttaman pilaamisen
                                                                        vähentämiseksi, että jäsenvaltioiden on täytynyt periaat
                                                                        teessa täyttää velvollisuutensa vahvistaa nämä suunnitel
  Corte Suprema di Cassazione ( Sezione prima civile ) pyytää           mat ja ilmoittaa niistä tiivistelmän muodossa 5.8.1978
   10.2.1997 tekemällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa             mennessä; komissio on kuitenkin ehdottanut 3.11.1976
  moon 26.5.1997 saapuneella päätöksellään Euroopan                     jäsenvaltioille lähettämässään kirjeessä seuraavien mää
  yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa                  räaikojen hyväksymistä : jäsenvaltioiden on laadittava luet
  Ecotrade Sri vastaan AFS — Altiforni e Ferriere di Servola            teloon II kuuluvien aineiden aiheuttaman vesien pilaami
  SpA seuraavaan kysymykseen :                                          sen vähentämisohjelmat 15.9.1981 mennessä ja toteutet
                                                                        tava ne 15.9.1986 mennessä .
  Voidaanko lain nro 95/1979 perusteella annettua kansal
  lista asetusta, jonka mukaan vaikeuksissa oleviin suuryri            Komissio ei väitä, että virallisen huomautuksen sisältänee
  tyksiin ei voida soveltaa tavanomaista yleistäytäntöönpa             seen kirjeeseen ja perusteltuun lausuntoon liitetty 99 ensi
  nomenettelyä ja jossa sallitaan näiden yritysten toiminnan            sijaisen aineen luettelo olisi oikeudellisesti pakottava . Sen
  jatkaminen, pitää perustamissopimuksen 92 artiklassa ja               mukaan näitä aineita on kuitenkin käsiteltävä siten kuin
  sitä seuraavissa artikloissa tarkoitettuna tukena, kun ote           ne kuuluisivat luetteloon II, koska neuvosto ei ole vahvis
  taan huomioon, että 31.7.1981 annetun asetuksen nro 414               tanut kyseisten, luetteloon II kuuluviksi luokiteltavien
  mukaan ( muunnettu laiksi nro 544/1981 ) on kiellettyä                aineiden päästöjen raja-arvoja.


title: Asia C-475/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Törvényszék (entinen Fővárosi Bíróság) (Unkari) on esittänyt 22.10.2012 — UPC DTH Sárl v. Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnökhelyettese

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Törvényszék (entinen Fővárosi Bíróság) (Unkari) on esittänyt 22.10.2012 — UPC DTH Sárl v. Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnökhelyettese
   (Asia C-475/12)
   2013/C 26/38
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Törvényszék (entinen Fővárosi Bíróság)

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: UPC DTH Sárl

      Vastapuoli: Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnökhelyettese

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko puitedirektiivin, eli 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY, (1) sellaisena kuin se on 25.11.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/140/EY (2) muutettuna, 2 artiklan c alakohtaa tulkittava siten, että sähköisiksi viestintäpalveluiksi katsotaan palvelu, jossa palvelun tarjoaja takaa vastasuoritusta vastaan ehdollisen käyttöoikeuden radio- ja televisiolähetyspalveluja sisältävään satelliitilla välitettyyn lähetyspalvelupakettiin?

               2)

               Onko Euroopan unionin toiminnasta tehtyä sopimusta tulkittava siten, että periaate palvelujen vapaasta liikkuvuudesta jäsenvaltioiden välillä koskee ensimmäisessä kysymyksessä kuvattua palvelua, kun kyse on Luxemburgista Unkarin valtion alueelle tarjotuista palveluista?

               3)

               Onko Euroopan unionin toiminnasta tehtyä sopimusta tulkittava siten, että ensimmäisessä kysymyksessä kuvatun palvelun osalta kohdemaalla, jonne palvelu tarjotaan, on oikeus rajoittaa tällaisten palvelujen tarjoamista määräämällä, että palvelujen tarjoajan on rekisteröidyttävä tässä jäsenvaltiossa ja perustettava joko tytäryhtiö tai itsenäinen oikeussubjekti, ja edellyttämällä näin, että tällaisia palveluja voidaan tarjota ainoastaan perustetun tytäryhtiön tai muun itsenäisen oikeussubjektin välityksellä?

               4)

               Onko Euroopan unionin toiminnasta tehtyä sopimusta tulkittava siten, että ensimmäisessä kysymyksessä kuvattua palvelua koskevan menettelyn toimittaa — siitä riippumatta, missä jäsenvaltiossa palveluja tarjoava yhtiö toimii tai on rekisteröity — palvelun suorituspaikan jäsenvaltion tuomiovallan nojalla viimeksi mainitun valtion viranomainen?

               5)

               Onko 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 2 artiklan c alakohtaa tulkittava siten, että ensimmäisessä kysymyksessä kuvattu palvelu on sähköinen viestintäpalvelu, vai onko se puitedirektiivin 2 artiklan f kohdassa määriteltyä ehdollisen käyttöoikeuden järjestelmää käyttämällä tarjottu ehdollinen käyttöoikeuspalvelu?

               6)

               Onko asiassa kyseessä olevia säännöksiä edellä esitetyn perusteella tulkittava siten, että ensimmäisessä kysymyksessä kuvattua palvelua tarjoava palvelun tarjoaja katsotaan unionin oikeussääntöjen perusteella sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajaksi?

      (1)  Sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 2002/21/EY, EUVL L 108, 24.4.2002, s. 33.

      (2)  Sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun direktiivin 2002/21/EY, sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä annetun direktiivin 2002/19/EY sekä sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista annetun direktiivin 2002/20/EY muuttamisesta 25.11.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/140/EY, EUVL L 337, 18.12.2009, s. 37.


title: Asia T-282/02: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  23.2.2006  — Cementbouw Handel & Industrie v. komissio (Kilpailu — Yrityskeskittymien valvonta — Asetuksen (ETY) N:o 4064/89 2, 3 ja 8 artikla — Keskittymän käsite — Määräävän aseman syntyminen — Hyväksymisen ehtona on tiettyjen sitoumusten noudattaminen — Suhteellisuusperiaate)

text:
               22.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/10

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 23.2.2006 — Cementbouw Handel & Industrie v. komissio
   (Asia T-282/02) (1)

   (Kilpailu - Yrityskeskittymien valvonta - Asetuksen (ETY) N:o 4064/89 2, 3 ja 8 artikla - Keskittymän käsite - Määräävän aseman syntyminen - Hyväksymisen ehtona on tiettyjen sitoumusten noudattaminen - Suhteellisuusperiaate)
   (2006/C 96/18)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Cementbouw Handel & Industrie BV (Le Cruquius, Alankomaat) (edustajat: asianajajat W. Knibbeler, O. Brouwer ja P. Kreijger)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aluksi A. Nijenhuis, K. Wiedner ja W. Mölls, sittemmin Nijenhuis, É. Gippini Fournier ja A. Whelan)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89 soveltamismenettelyyn liittyvän 26.6.2002 tehdyn komission päätöksen 2003/756/EY, jossa keskittymä todettiin yhteismarkkinoille soveltuvaksi ja ETA-sopimuksen mukaiseksi (asia COMP/M.2650 — Haniel/Cementbouw/JV [CVK]) (EYVL 2003, L 282, s. 1, oikaisu EYVL 2003 L 285, s. 52), kumoaminen
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 274, 9.11.2002.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 3 päivänä heinäkuuta 1997, asiassa C-330/95 (Value Added Tax Tribunal, Manchester Tribunal Centren esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Goldsmiths (Jewellers) Ltd vastaan Commissioners of Customs & Excise (Arvonlisävero - Kuudes direktiivi - 11 artiklan C kohdan 1 alakohdassa säädetty poikkeamismahdollisuus - Maksun laiminlyönnin vuoksi myönnettävän palautuksen epääminen vaihdon osalta)

text:
16.8.97              d                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 252/ 11
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                 että kyseisen lausekkeen sisältävä sopimus todetaan
                                                                        mitättömäksi.
                        (kuudes jaosto),
                  3 päivänä heinäkuuta 1997,
                                                                   (') EYVL C 268 , 14.10.1995 .
asiassa C-269/95 ( Oberlandesgericht Miinchenin esittämä
ennakkoratkaisupyyntö ), Francesco Benincasa vastaan
                        Dentalkit Sri H
(Brysselin yleissopimus — Kuluttajan käsite — Oikeus
                         paikkalauseke)
                          ( 97/C 252/20 )                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (kuudes jaosto ),
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                      3 päivänä heinäkuuta 1997,
                                                                   asiassa C-330/95 (Value Added Tax Tribunal, Manches
                                                                   ter Tribunal Centren esittämä ennakkoratkaisupyyntö ),
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan          Goldsmiths (Jewellers ) Ltd vastaan Commissioners of
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                 Customs & Excise (')
                                                                   (Arvonlisävero — Kuudes direktiivi — 11 artiklan C koh
Asiassa C-269/95, jonka Oberlandesgericht Munchen                  dan 1 alakohdassa säädetty poikkeamismahdollisuus —
( Saksa ) on saattanut tuomioistuimen toimivallasta ja tuo        Maksun laiminlyönnin vuoksi myönnettävän palautuksen
mioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla 27 päi                            epääminen vaihdon osalta)
vänä syyskuuta 1968 tehdyn yleissopimuksen tulkitsemi
sesta yhteisöjen tuomioistuimessa 3 päivänä kesäkuuta                                      ( 97/C 252/21 )
1971 tehdyn pöytäkirjan nojalla yhteisöjen tuomioistui
men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomiois
tuimessa vireillä olevassa asiassa Francesco Benincasa vas                        (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
taan Dentalkit Sri ennakkoratkaisun edellä mainitun 27
päivänä syyskuuta 1968 tehdyn yleissopimuksen ( EYVL
N:o L 299, 31.12.1972, s. 32 ), sellaisena kuin se on muu
tettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Bri                (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
tannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan                 yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
liittymisestä 9 päivänä lokakuuta 1978 tehdyllä yleissopi
muksella ( EYVL N:o L 304, 30.10.1978 , s. 1 , ja muutettu
teksti s . 77), 13 artiklan ensimmäisen kappaleen, 14 artik       Asiassa C-330/95, jonka Value Added Tax Tribunal, Man
lan ensimmäisen kappaleen ja 17 artiklan ensimmäisen               chester Tribunal Centre (Yhdistynyt kuningaskunta ) on
kappaleen tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes            saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla
jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja            yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä
G. F. Mancini sekä tuomarit J. L. Murray, C. N. Kakouris           kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
(esittelevä tuomari ), P. J. G. Kapteyn ja H. Ragnemalm,           Goldsmiths (Jewellers) Ltd vastaan Commissioners of Cus
julkisasiamies : D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja : hallinto      toms & Excise ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaih
virkamies L. Hewlett, on antanut 3.7.1997 tuomion, jonka           toverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen
tuomiolauselma on seuraava :                                       arvonlisäverojärjestelmä : yhdenmukainen määräytymispe
                                                                   ruste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen
                                                                   neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145 ,
1 ) Tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytän             13.6.1977, s. 1 ) 11 artiklan C kohdan 1 alakohdan tulkin
      töönpanoa yksityisoikeuden alalla koskevan 27 päi           nasta, yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien
      vänä syyskuuta 1968 tehdyn yleissopimuksen, sellai          kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja G. F. Mancini sekä
     sena kuin se on muutettuna Tanskan kuningaskunnan,            tuomarit C. N. Kakouris ( esittelevä tuomari ), P. J. G. Kap
      Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin            teyn, G. Hirsch ja R. Schintgen, julkisasiamies : A. La Per
      yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä 9 päivänä           gola, kirjaaja : hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut
      lokakuuta 1978 tehdyllä yleissopimuksella, 13 artiklan       3.7.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
      ensimmäistä kappaletta ja 14 artiklan ensimmäistä
      kappaletta on tulkittava niin, että kantajaa, joka on
      tehnyt sopimuksen harjoittaakseen ammattitoimintaa           Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmu
      tulevaisuudessa, ei voida pitää kuluttajana.                 kaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhden
                                                                   mukainen määräytymisperuste — 17 päivänä tuokokuuta
                                                                    1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/
2 ) 27 päivänä syyskuuta 1968 tehdyn yleissopimuksen               ETY 11 artiklan C kohdan 1 alakohdan toisessa alakoh
      17 artiklan ensimmäisen kappaleen mukaisesti päte           dassa säädettyä poikkeusta on tulkittava siten, että jäsen
      västi tehdyssä oikeuspaikkalausekkeessa määritelty           valtio, joka säätää arvonlisäveron palautemahdollisuu
      sopimusvaltion tuomioistuin on myös yksinomaisesti           desta vastikkeen täyden tai osittaisen laiminlyönnin osalta,
      toimivaltainen silloin, kun kanteen tarkoituksena on,        ei saa evätä palautemahdollisuutta silloin, kun suoritta
 ---pagebreak--- N:o C 252/12        1 FI |                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         16.8.97
matta oleva vastike on luontoissuoritus, jos palautus              2 ) Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeuden
myönnetään silloin, kun suorittamatta oleva vastike on                   käyntikulut.
rahaa.
                                                                   (') EYVL C 133 , 4.5.1996 .
(') EYVL C 333 , 9.12.1995 .
                                                                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                 9 päivänä heinäkuuta 1997,
                        (kuudes jaosto)                            yhdistetyissä asioissa C-34/95 , C-35/95 ja C-36/95 ,
                 3 päivänä heinäkuuta 1997,                        ( Marknadsdomstolenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)
                                                                   Konsumentombudsmannen (KO ) vastaan De Agostini
asiassa C-60/96, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan              ( Svenska ) Förlag AB ja Konsumentombudsmannen ( KO )
                     Ranskan tasavalta (')                                          vastaan TV-Shop i Sverige AB ( l )
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen —                  (Direktiivi "televisio ilman rajoja " — Toisesta jäsenval
Arvonlisävero — Kuudes direktiivi — Vapautukset —                  tiosta lähetetty televisiomainonta — Harhaanjohtavan
Telttojen, asuntovaunujen ja liikkuvien asuntojen vuok            mainonnan kielto — Lapsille tarkoitetun mainonnan
                              raus)                                                                kielto)
                         ( 97/C 252/22 )                                                      ( 97/C 252/23 )
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                          (Oikeudenkäyntikieli: ruotsi)
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan               (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                  yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-60/96 , Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie          Yhdistetyissä asioissa C-34/95 , C-35/95 ja C-36/95 , jotka
hinä Helene Michard ja Enrico Traversa ) vastaan Ranskan           Marknadsdomstolen on saattanut EY:n perustamissopi
tasavalta (asiamiehinä Catherine de Salins ja Gautier Mig         muksen 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
not ), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta totea       käsiteltäviksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui
maan, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut jäsenval          messa vireillä olevissa asioissa Konsumentombudsmannen
tioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistami               ( KO ) vastaan De Agostini ( Svenska ) Förlag AB ( C-34/95 ),
sesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä : yhdenmukainen          ja Konsumentombudsmannen (KO ) vastaan TV-Shop i
määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 anne              Sverige AB ( C-35/95 ja C-36/95 ), ennakkoratkaisun EY:n
tun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY ( EYVL              perustamissopimuksen 30 ja 59 artiklan sekä televisiotoi
L 145 , 13.6.1977, s . 1 ) 2 artiklan mukaisia velvoitteitaan,     mintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hal
koska se on ottanut käyttöön ja pitänyt voimassa hallin           linnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3 päivänä
nollisen määräyksen, jossa tiettyjen irtainten esineiden           lokakuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/552/
vuokraukseen ulotetaan arvonlisäverovapautus, joka on              ETY ( EYVL L 298 , 17.10.1989, s. 23 ) tulkinnasta,
mainitun direktiivin 13 artiklan B kohdan b alakohdassa            yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa : presi
varattu ainoastaan kiinteän omaisuuden vuokraukselle,               dentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat
yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien kokoon          G. F. Mancini, J. C. Moitinho de Almeida, J. L. Murray
panossa : jaoston puheenjohtaja G. E Mancini sekä tuoma            ( esittelevä tuomari ) ja L. Sevon sekä tuomarit C. N.
rit J. L. Murray, C. N. Kakouris, R J. G. Kapteyn ( esitte        Kakouris, P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, D. A. O.
levä tuomari ) ja R. Schintgen, julkisasiamies : G. Cosmas,         Edward, J.-R Puissochet, G. Hirsch, P. Jann ja H. Ragne
kirjaaja : apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut              malm, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja : johtava hallin
 3.7.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :              tovirkamies H. A. Riihi, on antanut 9.7.1997 tuomion,
                                                                    jonka tuomiolauselma on seuraava :
 1 ) Ranskan tasavalta ei ole noudattanut jäsenvaltioiden
     liikevaihtoverolainsäädännön        yhdenmukaistamisesta        1 ) Televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien,
     — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen                   asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovitta
     määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977                      misesta 3 päivänä lokakuuta 1 989 annetulla neuvoston
     annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY                   direktiivillä 89/552/ETY ei estetä sitä, että jäsenvaltio
     2 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on ottanut              ryhtyy kuluttajien suojaa harhaanjohtavalta mainon
     käyttöön ja pitänyt voimassa hallinnollisen määräyk                 nalta koskevan yleisen lainsäädännön mukaisesti toi
     sen, jossa tiettyjen irtainten esineiden vuokraukseen                menpiteisiin mainostajaa vastaan toisesta jäsenvaltiosta
     ulotetaan arvolisäverovapautus, joka mainitun direktii              lähetetyn televisiomainoksen takia, jos näillä toimenpi
     vin 13 artiklan B kohdan b alakohdassa myönnetään                    teillä ei estetä varsinaista televisio-ohjelmien lähettä
     ainoastaan kiinteän omaisuuden vuokraukselle.                        mistä sen alueelle kyseisestä toisesta jäsenvaltiosta.


title: Asia T-401/06: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.3.2010 — Brosmann Footwear (HK) ym. v. neuvosto (Polkumyynti — Kiinasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonti, joiden päälliset ovat nahkaa — Markkinataloudessa toimivan yrityksen asema — Yksilöllinen kohtelu — Otanta — Yhteisön teollisuudenalan valitukselle antama tuki — Tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmä — Yhdenvertainen kohtelu — Vahinko — Perusteltu luottamus — Perusteluvelvollisuus)

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/37

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.3.2010 — Brosmann Footwear (HK) ym. v. neuvosto
   (Asia T-401/06) (1)

   (Polkumyynti - Kiinasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonti, joiden päälliset ovat nahkaa - Markkinataloudessa toimivan yrityksen asema - Yksilöllinen kohtelu - Otanta - Yhteisön teollisuudenalan valitukselle antama tuki - Tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmä - Yhdenvertainen kohtelu - Vahinko - Perusteltu luottamus - Perusteluvelvollisuus)
   2010/C 113/57
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Brosmann Footwear (HK) Ltd (Kowloon, Kiina), Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd (Zhongshan, Kiina), Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd (Guangzhou, Kiina) ja Risen Footwear (HK) Co., Ltd (Kowloon, Kiina) (edustajat: asianajajat L. Ruessmann ja A. Willems)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamies: J.-P. Hix, avustajanaan asianajaja G. Berrisch)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: H. van Vliet ja T. Scharf) ja Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC) (Bryssel, Belgia) (edustajat: aluksi asianajajat P. Vlaemminck, G. Zonnekeyn ja S. Verhulst, sittemmin asianajajat P. Vlaemminck ja A. Hubert)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 5.10.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1472/2006 (EUVL L 275, s. 1) kumoamista kantajia koskevilta osin koskeva vaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd ja Risen Footwear (HK) Co., Ltd vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio ja Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 42, 24.2.2007.


title: Asia T-335/12: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.3.2017 – T & L Sugars ja Sidul Açúcares v. komissio

text:
               8.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 144/60

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.3.2017 – T & L Sugars ja Sidul Açúcares v. komissio
   (Asia T-335/12) (1)

   (2017/C 144/81)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 287, 22.9.2012.


title: Asia C-509/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 23.4.2009 (Tribunale di Bergamon (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Luigi Scarpelli v. NEOS Banca SpA (Direktiivi 87/102/ETY — Kuluttajansuoja — Kulutusluotto — Kauppasopimusvelvoitteiden täyttämättä jättäminen)

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/13

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 23.4.2009 (Tribunale di Bergamon (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Luigi Scarpelli v. NEOS Banca SpA
   (Asia C-509/07) (1)

   (Direktiivi 87/102/ETY - Kuluttajansuoja - Kulutusluotto - Kauppasopimusvelvoitteiden täyttämättä jättäminen)
   2009/C 141/21
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Bergamo

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Luigi Scarpelli

      Vastaaja: NEOS Banca SpA

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunale di Bergamo — Kulutusluottoja koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 22.12.1986 annetun neuvoston direktiivin 87/102/ETY (EYVL L 42, s. 48) 11 artiklan 2 kohdan tulkinta — Kulutusluotto — Kuluttajan oikeus vaatia oikeuksiensa täyttämistä rahoittajalta myyjän syyllistyttyä sopimusrikkomukseen luotolla rahoitettujen hyödykkeiden kaupassa

      Tuomiolauselma

   Kulutusluottoja koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 22.12.1986 annetun neuvoston direktiivin 87/102/ETY 11 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa luotonantajan ja myyjän välinen sopimus, jonka perusteella tällä luotonantajalla on yksinoikeus myöntää luottoa myyjän asiakkaille, ei ole edellytys sille, että nämä asiakkaat voivat luottosopimuksen purkamiseksi ja tämän seurauksena luotonantajalle suoritettujen summien palauttamiseksi vaatia oikeuksiensa täyttämistä luotonantajalta, kun myyjä on syyllistynyt sopimusrikkomukseen.

      (1)  EUVL C 37, 9.2.2008.


title: Asia T-135/04: GfK Aktiengesellschaftin 8.4.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               24.7.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/16

         GfK Aktiengesellschaftin 8.4.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-135/04)
   (2004/C 190/27)
   Oikeudenkäyntikieli määritetään työjärjestyksen 131 artiklan 2 kohdan mukaisesti — Kieli, jolla kannekirjelmä on laadittu: saksa
   GfK Aktiengesellschaft, Nürnberg (Saksa) on nostanut 8.4.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat U. Brückmann ja R. Lange.
   BUS-Betreuungs- und Unternehmensberatungs-GmbH, München (Saksa) osallistui myös asian käsittelyyn valituslautakunnassa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 4.2.2004 tekemän ratkaisun (asia R 327/2003-1)

               —

               hylkää väliintulijan 6.10.2000 tekemän väitteen, joka perustui saksalaiseen sana- ja kuviomerkkiin BUS Betreuungsverbund für Unternehmer und Selbständige e.V. (rekisterinumero DE 1 127 415)

               —

               velvoittaa viraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Kantaja

               Haettu tavaramerkki:

               Sanamerkki Online Bus luokkaan 35 kuuluvia palveluja varten (mm. tilastojen laatiminen talouden, markkinoinnin, markkinatutkimuksen ja markkina-analyysin alalla, yritysneuvonta, organisaationeuvonta)

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               BUS-Betreuungs- und Unternehmensberatungs-GmbH

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu.

               Saksalainen kuviomerkki BUS luokkiin 35, 40, 41 ja 42 kuuluvia palveluja varten (mm. yritysneuvonta, erityisesti organisaationeuvonta ja liiketaloustieteellinen neuvonta)

               Väiteosaston ratkaisu:

               Tavaramerkkihakemuksen hylkääminen

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Kantajan tekemän valituksen hylkääminen

               Kanneperusteet:

                           —

                           Väliintulija ei ole esittänyt todisteita sen tavaramerkin käytöstä, johon väite perustuu, ja väite on hylättävä asetuksen (EY) N:o 40/94 43 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen perusteella.

                           —

                           Koska kyseessä olevien tavaramerkkien välillä ei ole samankaltaisuutta, asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettua sekaannusvaaraa ei ole.


title: Asia C-174/01: Euroopan yhteisöjen komission 23.4.2001 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 173/30                 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       16.6.2001
1.    Säädetäänkö Sozialgesetzbuchin (sosiaalisia kysymyksiä           Kysymys 1
      koskeva laki) 3. osan 183 §:n 1 momentissa sellaisesta
      ajankohdasta, joka vastaa työntekijöiden suojaa työnanta-
      jan maksukyvyttömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioi-
      den lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä lokakuuta            Onko assosiaation kehittämisestä 19.9.1980 tehtyä assosiaa-
                                                                       tioneuvoston päätöstä 1/80 tulkittava niin, että sen kanssa
      1980 annetun neuvoston direktiivin 80/987/ETY (1) 3 ar-
                                                                       on ristiriidassa jäsenvaltion kansallinen lainsäädäntö, jossa
      tiklan 2 kohdan säännöksiä?
                                                                       suljetaan pois turkkilaisten työntekijöiden vaalikelpoisuus
                                                                       työntekijöiden ammattijärjestön edustajiston vaaleissa?
2.    Onko Saksan liittotasavalta rajoittanut Bundesanstalt für
      Arbeitin maksuvelvollisuutta pätevästi ja sillä tavoin kuin
      direktiivin 80/987/ETY 4 artiklassa säädetään?
                                                                       Kysymys 2
3.    Onko Saksan liittotasavalta velvollinen korvaamaan kan-
      tajalle tälle aiheutuneen vahingon sen vuoksi, että direktii-
      vi 80/987/ETY on pantu epätäydellisesti täytäntöön?
                                                                       Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: onko
                                                                       assosiaation kehittämisestä 19.9.1980 tehdyn assosiaationeu-
4.    Pysyykö yhteisöjen tuomioistuin kannassaan, jonka mu-            voston päätöksen (jäljempänä ANP) 10 artiklan 1 kohta
      kaan huomioon otettavan ajanjakson määräytyminen on              välittömästi sovellettavaa yhteisön oikeutta?
      ratkaistava aloitushakemuksen tekemisajankohdan perus-
      teella?
5.    Onko Sozialgesetzbuchin 3. osan 183 §:n 1 momentin
      säännös insolvenssiperusteista palkkaturvakorvausta kos-
      kevan ajanjakson laskemisesta yhteensoveltuva EY
      141 artiklan kanssa?
6.    Onko niiden osalta, jotka tekevät hakemuksen olleessaan
      hoitovapaalla, direktiivin 80/987/ETY 3 artiklan
      2 kohdan kannalta merkityksellinen ajankohta hoitova-
      paalle siirtymistä edeltänyt päivä?                              Euroopan yhteisöjen komission 23.4.2001 Luxemburgin
                                                                                suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
(1) EYVL 283, 28.10.1980, s. 23.
                                                                                (Asia C-174/01)
                                                                                (2001/C 173/52)
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.4.2001 Euroo-
                                                                       pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-
                                                                       herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat H. Støvlbæk
                                                                       ja J. Adda, prosessiosoite Luxemburgissa.
Verfassungsgerichtshofin, Wien, 2.3.2001 tekemällään
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö ”Gemeinsam
Zajedno/ Birlikte Alternative und Grüne Gewerkschafte-
rInnen/UG” -nimisen vaaliryhmän vireille panemassa vali-               Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                             tusasiassa                                tuin
                          (Asia C-171/01)                              –      toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudat-
                                                                              tanut polykloorattujen bifenyylien ja polykloorattujen
                                                                              terfenyylien käsittelystä (PCB/PCT) 16 päivänä syyskuuta
                          (2001/C 173/51)                                     1996 annetun neuvoston direktiivin 96/59/EY (1) mukai-
                                                                              sia velvoitteitaan, koska se ei ole toimittanut komissiolle
                                                                              inventoitujen laitteiden ja niiden sisältämän PCB:n puhdis-
Verfassungsgerichtshof on pyytänyt 2.3.2001 tekemällään                       tamista ja/tai poistamista koskevaa suunnitelmaa kyseisen
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                      direktiivin 11 artiklan vaatimusten mukaisesti, ja
19.4.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
ratkaisua ”Gemeinsam Zajedno/ Birlikte Alternative und Grüne
GewerkschafterInnen/UG” -nimisen vaaliryhmän vireille pane-            –      velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan
massa valitusasiassa seuraaviin kysymyksiin:                                  oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- 16.6.2001                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 173/31
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      –     velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
                                                                               tikulut.
Suurruhtinaskunnan 24.2.1988 annettuun asetukseen, jonka
Luxemburgin suurruhtinaskunta on esittänyt poistamista kos-
kevana suunnitelmanaan, sisältyviä säännöksiä ei voida pitää             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
täysin direktiivin 11 artiklan 1 kohdan mukaisina siltä osin
kuin on kyse direktiivin 4 artiklan nojalla inventoitavista
                                                                         Asetuksessa nro 2001/63, joka on annettu 18.1.2001 ja jonka
laitteista; vaikka jäsenvaltion on määritettävä direktiivin 4 ar-
                                                                         Ranskan viranomaiset ovat toimittaneet komissiolle, säädetään
tiklan 1 kohdassa tarkoitetun inventaarion perusteella päivä-
                                                                         kansallisesta inventointimenettelystä, joka koskee laitteita, joi-
määrä, johon mennessä voidaan käytetyt PCB-määrät ja saastu-
                                                                         den PCB-määrät ylittävät 5 dm3, ja jonka perusteella laaditaan
neiden laitteiden määrät sekä käytettävissä oleva käsittelykapa-
                                                                         inventoitujen laitteiden kansallinen puhdistus- tai poistamis-
siteetti huomioon ottaen edellyttää, että direktiivissä vaaditut
                                                                         suunnitelma, joka on tämän jälkeen hyväksyttävä kyseisen
poistamis- ja puhdistamistoimet on toteutettu, Luxemburgin
                                                                         asetuksen 7-5 §:ssä ja sitä seuraavissa §:issä tarkoitetun menet-
viranomaiset eivät ole varmistaneet, että niin sanotulla ”puhdis-
                                                                         telyn mukaisesti. Asetuksen, joka on annettu 13.2.2001
tus- tai poistamislinjalla” voitaisiin käsitellä kyseessä olevia
                                                                         edellä mainitun asetuksen 7-1 §:n soveltamiseksi, ainoana
laitteita ja PCB:tä säädetyissä määräajoissa, eikä mitään tietoja
                                                                         tarkoituksena on pyytää PCB:tä sisältävien laitteiden haltijoita
ole annettu käytettyjen laitteiden ja PCB:n puhdistamista ja
                                                                         tekemään ilmoitus hallinnolle. Komissio katsoo näin ollen
poistamista koskevista suunnitelmista tässä tapauksessa, ellei
                                                                         edelleen, että kansallisen inventointimenettelyn toimeenpano
ole tarkoitettu ehdotonta määräaikaa eli 31.12.2010.
                                                                         ei poista väitettä, joka koskee sitä, ettei sille ole toimitettu
                                                                         direktiivin 4 artiklan 1 kohdan mukaista inventaarioluettelon
                                                                         yhteenvetoa.
(1) EYVL L 243, 29.9.1996, s. 31.
                                                                         Toiseksi kyseisen asetuksen antaminen ei poista väitettä, joka
                                                                         koskee sitä, ettei Ranska ole tehnyt saastuneiden laitteiden
                                                                         puhdistamista ja/tai poistamista koskevaa suunnitelmaa eikä
                                                                         sellaisten laitteiden myöhempää keräämistä ja poistamista
                                                                         koskevaa suunnitelmaa, jotka eivät kuulu inventointiin.
                                                                         (1) EYVL L 243, 29.9.1996, s. 31.
Euroopan yhteisöjen komission 24.4.2001 Ranskan tasa-
                   valtaa vastaan nostama kanne
                          (Asia C-177/01)
                          (2001/C 173/53)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.4.2001 Euroo-                College van Beroep voor het bedrijfslevenin 26.4.2001
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa               tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat H. Støvlbæk ja J. Adda,               asiassa 1) H. Jippes, 2) Afdeling Groningen van de Neder-
prosessiosoite Luxemburgissa.                                            landse Vereniging tot Bescherming van Dieren ja 3) Afde-
                                                                         ling Assen en omstreken van de Nederlandse Vereniging
                                                                         tot Bescherming van Dieren vastaan maatalous-, maise-
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-                          mansuojelu- ja kalastusministeri
tuin
                                                                                (Asia C-189/01)
–     toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut polyk-
      loorattujen bifenyylien ja polykloorattujen terfenyylien                                     (2001/C 173/54)
      käsittelystä (PCB/PCT) 16 päivänä syyskuuta 1996 anne-
      tun neuvoston direktiivin 96/59/EY (1) 4 ja 11 artiklan
      mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toimittanut komis-        College van Beroep voor het bedrijfsleven on pyytänyt
      siolle yhteenvetoa inventaarioluettelosta, joka koskee             26.4.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
      laitteita, joiden PCB-määrät ylittävät 5 dm3, inventoitujen        jen tuomioistuimeen 27.4.2001, Euroopan yhteisöjen tuo-
      laitteiden ja niiden sisältämän PCB:n puhdistamista ja/tai         mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa 1) H. Jippes, 2) Afde-
      poistamista koskevaa suunnitelmaa ja sellaisten laitteiden         ling Groningen van de Nederlandse Vereniging tot Bescher-
      myöhempää keräämistä ja poistamista koskevaa suunni-               ming van Dieren ja 3) Afdeling Assen en omstreken van de
      telmaa, jotka eivät kuulu 4 artiklan 1 kohdan mukaiseen            Nederlandse Vereniging tot Bescherming van Dieren vastaan
      inventointiin ja joita tarkoitetaan kyseessä olevan direktii-      maatalous-, maisemansuojelu- ja kalastusministeri seuraaviin
      vin 6 artiklan 3 kohdassa, ja                                      kysymyksiin:


title: Asia F-111/06: Kanne 25.9.2006 — Giannopoulos v. neuvosto

text:
               18.11.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/48

         Kanne 25.9.2006 — Giannopoulos v. neuvosto
   (Asia F-111/06)
   (2006/C 281/86)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Nikos Giannopoulos (Wezembeek-Oppem, Belgia) (edustajat: S. Rodrigues ja C. Bernard-Glanz)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               kantajan palkkaluokan määrittämistä koskeva päätös, sellaisena kuin se ilmenee 18.11.2003 tehdystä vakinaistamispäätöksestä, on kumottava siltä osin kuin hänen palkkaluokakseen määritettiin A7

               —

               nimittävän viranomaisen päätös, jolla kantajan valitus hylättiin, on tarpeen mukaan kumottava

               —

               nimittävälle viranomaiselle on huomautettava riidanalaisten päätösten kumoamisen muun muassa seuraavista vaikutuksista: i) kantajan palkkaluokka määritetään uudelleen palkkaluokaksi A6 takautuvasti 18.11.2003 lukien, jotta voidaan ottaa huomioon hänen poikkeuksellinen pätevyytensä ja osaston erityiset tarpeet; ii) kantajan palkkataso määritetään uudelleen tasolle, jolla otetaan huomioon hänen työkokemuksensa ja joka on vähintään sama, joka hänen osaltaan määritettiin hänen palvelukseen astumisensa ajankohtana; iii) kantajalle maksetaan sitä palkkaluokkaa ja sitä palkkatasoa, joka hänen osaltaan on määritetty, vastaavan palkan ja sitä palkkaluokkaa ja sitä palkkatasoa, joka hänen osaltaan olisi pitänyt määrittää, vastaavan palkan välinen ero korotettuna laillisella viivästyskorolla siitä päivästä lukien kun sitä voidaan vaatia maksettavaksi

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, joka on menestynyt hakija avoimessa kilpailussa EUR/A/127 (1), joka järjestettiin varallaololuettelon laatimiseksi hallintovirkamiesten palvelukseen ottamista varten palkkaluokassa A7/A6, otettiin töihin neuvoston pääsihteeristöön ja hänen palkkaluokakseen määritettiin A7. Kuultuaan heinäkuussa 2005, että muita palkkaluokkien A6/A7 osalta järjestetyssä kilpailussa menestyneitä hakijoita oli otettu pääsihteeristöön töihin palkkaluokkaan A6 tai että heidän palkkaluokkansa oli määritetty uudelleen kyseiseksi palkkaluokaksi alkuperäisiin määrittämispäätöksiin kohdistuneen sisäisen tarkastuksen jälkeen, kantaja esitti palkkaluokan uudelleenmäärittelyä koskevan vaatimuksen. Hallinto hylkäsi vaatimuksen ja tämän johdosta tehdyn valituksen.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi ensimmäiseksi kanneperusteeseen, joka koskee henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohdan rikkomista, ilmeistä arviointivirhettä ja oikeudellista virhettä, siltä osin kuin huomioon ei ole otettu niitä oikeuskäytännössä vahvistettuja perusteita, jotka koskevat hänen poikkeuksellista pätevyyttään ja osaston erityisiä tarpeita. Tämän jälkeen kantaja vetoaa toiseen kanneperusteeseen, joka koskee perusteluvelvollisuuden noudattamatta jättämistä, ja kolmanteen kanneperusteeseen, joka koskee yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista siltä osin kuin hänen 10 — 15 työtoverinsa, joiden oikeudellinen ja tosiasiallinen tilanne ei eronnut olennaisesti kantajan tilanteesta, palkkaluokaksi määritettiin tai uudelleenmääritettiin, toisin kuin kantajan osalta, palkkaluokka A6.

      (1)  EUVL C 125/A, 23.4.98.


title: Asia T-356/10: Kanne 23.8.2010 — Nike International v. SMHV — Deichmann (VICTORY RED)

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/55

      Kanne 23.8.2010 — Nike International v. SMHV — Deichmann (VICTORY RED)
      (Asia T-356/10)
      ()
      (2010/C 288/103)
      Kannekirjelmän kieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Nike International Ltd (Oregon, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja M. De Justo Bailey)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

         Vastapuoli valituslautakunnassa: Deichmann SE (Essen, Saksa)

         Vaatimukset

                  —

                  Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 18.5.2010 asiassa R 1309/2009-2 tekemä päätös on kumottava

                  —

                  vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

                  —

                  valituslautakunnassa vastapuolena ollut yritys on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos siitä tulee väliintulija esillä olevassa asiassa.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

         Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja.

         Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”VICTORY RED” luokkiin 18 ja 28 kuuluvia tavaroita varten.

         Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa.

         Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Saksalainen tavaramerkki, joka on rekisteröity numerolla 30318528 ja joka koostuu sanamerkistä ”Victory”, luokkiin 18, 25 ja 28 kuuluvia tavaroita varten ja kansainvälinen tavaramerkki, joka on rekisteröity numerolla 819143 ja joka koostuu sanamerkistä ”Victory”, luokkiin 18, 25 ja 28 kuuluvia tavaroita varten.

         Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksyttiin kaikkien kyseessä olevien tavaroiden osalta ja rekisteröintihakemus hylättiin kokonaisuudessaan.

         Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylätään.

         Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2006 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta arvioi virheellisesti sekaannusvaaraa ja erityisesti merkkien samankaltaisuutta.


title: Asia C-221/01: Euroopan yhteisöjen komission 5.6.2001 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
11.8.2001               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 227/11
      a)     tavaran pakkausta pidetään direktiivin 3 artiklan            –     velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
             1 kohdan e alakohdassa tarkoitettuna tavaran muo-                  denkäyntikulut.
             tona
      b)     tavaran pakkauksella voidaan kuvailla pakatun tava-
             ran (ulkoisia) ominaispiirteitä direktiivin 3 artiklan
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
             1 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla?
2.    Ovatko elinkeinotoiminnassa aina pakattuna tarjottavien
                                                                          –     Direktiivin 97/33/EY 7 artiklan 5 kohdan asianmukaisen
      tavaroiden (kuten nesteiden) pakkauksesta muodostuvat
                                                                                täytäntöönpanon laiminlyöminen. Direktiivin 97/33/EY
      kolmiulotteiset tavaramerkit direktiivin 3 artiklan
                                                                                7 artiklan 5 kohdan 2 alakohdan kahden viimeisen
      1 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla erottamisky-
                                                                                lauseen mukaan kustannuslaskentamenetelmän noudat-
      kyisiä vain, jos tavanomaisesti valistunut, tarkkaavainen
                                                                                taminen on ehdottomasti tarkastettava. Tämän lisäksi
      ja huolellinen keskiverto-ostaja pystyy myös merkkiä
                                                                                direktiivissä säädetään, että noudattamista koskeva lau-
      enempää pohtimatta ja merkkiä muihin merkkeihin ver-
                                                                                sunto on julkaistava vuosittain. Belgian lainsäädännössä
      taamatta ja olematta erityisen huolellinen tunnistamaan
                                                                                ei ole säädetty näistä velvoitteista.
      ne hakemuksessa tarkoitetun kolmiulotteisen tavaramer-
      kin ominaispiirteet, jotka poikkeavat yleisestä käytännös-
      tä tai toimialalla vallitsevasta tavasta ja ovat siksi ratkaise-    –     Direktiivin 97/33/EY 9 artiklan 3 kohdan asianmukaisen
      via arvioitaessa, pystyykö tällainen tavaramerkki ilmaise-                täytäntöönpanon laiminlyönti. Belgian täytäntöönpano-
      maan tavaroiden kaupallisen alkuperän?                                    toimenpiteinä ilmoittamat säännökset eli 21.3.1991 an-
                                                                                netun lain 109 b §:n 4 momentin 5 alamomentti sekä
3.    Voidaanko erottamiskykyä arvioida ottamalla huomioon                      20.4.1999 tehdyn päätöksen 8 § ja 12 § kattavat
      vain se, miten merkki ymmärretään kotimaassa yleisön                      vain osittain direktiivissä asetetut velvoitteet, koska 4
      keskuudessa, eli hankkimatta viran puolesta lisäselvitystä                momentti koskee ainoastaan Belgian lainsäätäjän merkit-
      siitä, onko muissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa rekis-                tävässä markkina-asemassa oleville organisaatioille asetta-
      teröity samoja tai samankaltaisia tavaramerkkejä tai evätty               maa velvoitetta julkaista niin sanottu viitetarjous, joka voi
      tällaisia tavaramerkkejä koskevia rekisteröintihakemuksia                 olla perustana myöhemmille neuvotteluille: Institut voi
      ja missä laajuudessa näin on tehty?                                       tehdä muutoksia juuri tähän viitetarjoukseen. Tätä mah-
                                                                                dollisuutta ei selvästikään voida pitää kyseiselle Institutille
                                                                                kuuluvana oikeutena puuttua kaikiin neuvotteluihin tai
(1) EYVL L 40, 11.2.1989, s. 1.                                                 neuvotella yhteenliittymissopimuksia silmällä pitäen.
                                                                                20.4.1999 tehdyn päätöksen säännöksissä ei säädetä
                                                                                myöskään sääntelyviranomaisten mahdollisuudesta puut-
                                                                                tua ”milloin tahansa omasta aloitteestaan” neuvotteluihin.
                                                                          –     Direktiivin 97/33/EY 14 artiklan 1 ja 2 kohdan asianmu-
                                                                                kaisen täytäntöönpanon laiminlyönti. Direktiivin 7 artik-
                                                                                lan 3 kohdassa määriteltyjen yhteenliittämisen viitetar-
Euroopan yhteisöjen komission 5.6.2001 Belgian kunin-                           joukseen liittyvien tietojen sekä direktiivin 12 artiklan
                gaskuntaa vastaan nostama kanne                                 4 kohdassa tarkoitettujen kansallisten numerointisuunni-
                                                                                telmien pääpiirteiden osalta Belgian viranomaiset ovat
                          (Asia C-221/01)                                       valinneet direktiivin 14 artiklan 2 kohdan mukaisen
                                                                                tiedottamistavan, vaikka 7 artiklan 3 kohtaan olisikin
                                                                                sovellettava 14 artiklan 1 kohtaa, jossa edellytetään
                          (2001/C 227/18)                                       tiedon helppoa saatavuutta, mikä on näin ollen paljon
                                                                                välittömämpi tapa saada tietoa kuin se, että tieto annetaan
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.6.2001 Euroo-                        käyttöön yksilöllisen pyynnön perusteella. Direktiivin
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas-                       9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen (yhteenliittä-
kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on H. van Lier ja                          misen yleiset ehdot) sekä direktiivin 10 artiklassa tarkoi-
prosessiosoite Luxemburgissa.                                                   tettujen tietojen osalta Belgian lainsäädännössä ei säädetä
                                                                                mistään muodossa tai toisessa tapahtuvasta julkaisemises-
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-                  ta tai tiedottamisesta. Lopuksi direktiivin 9 artiklan 3 koh-
tuin                                                                            dassa tarkoitettujen tietojen osalta Belgian lainsäädän-
                                                                                nössä ei säädetä vieläkään siitä, että kiinnostuneilla osa-
–     toteaa EY 226 artiklan nojalla, että Belgia ei ole noudatta-              puolilla olisi oikeus pyynnöstä saada kyseistä tietoa.
      nut televiestinnän yhteenliittämisestä soveltaen avoimen
      verkon tarjoamisen periaatteita yleispalvelun ja yhteentoi-
      mivuuden varmistamiseksi 30 päivänä kesäkuuta 1997
      annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin               (1) EYVL L 199, 26.7.1997, s. 32.
      97/33/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
      antanut kaikkia tämän direktiivin ja erityisesti sen 7 artik-
      lan 5 kohdan, 9 artiklan 3 kohdan ja 14 artiklan 1 ja
      2 kohdan noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
      hallinnollisia määräyksiä,


title: Asia T-382/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 27.9.2006 — Izar Construcciones Navales v. komissio

text:
               18.11.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/43

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 27.9.2006 — Izar Construcciones Navales v. komissio
   (Asia T-382/03) (1)

   (2006/C 281/77)

      Oikeudenkäyntikieli: espanja

   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 21, 24.1.2004.


title: Asia T-444/13 P: Valitus, jonka Euroopan lääkevirasto (EMA) on tehnyt 20.8.2013 virkamiestuomioistuimen yhdistetyissä asioissa F-135/11, F-51/12 ja F-110/12, BU v. EMA, 26.6.2013 antamasta tuomiosta

text:
               9.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 325/40

         Valitus, jonka Euroopan lääkevirasto (EMA) on tehnyt 20.8.2013 virkamiestuomioistuimen yhdistetyissä asioissa F-135/11, F-51/12 ja F-110/12, BU v. EMA, 26.6.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia T-444/13 P)
   2013/C 325/67
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan lääkevirasto (EMA) (asiamiehet: T. Jabłoński ja N. Rampal Olmedo, avustajinaan asianajajat D. Waelbroeck ja A. Duron)

      Muu osapuoli: BU (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan virkamiestuomioistuimen asioissa F-135/11, F-51/12 ja F-110/12 antaman tuomion siltä osin kuin siinä kumotaan EMA:n päätös olla uusimatta valitusasian vastapuolen sopimusta ja velvoitetaan EMA korvaamaan BU:n oikeudenkäyntikulut asioissa F-135/11 ja F-51/12

               —

               hyväksymään valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset eli hylkäämään kanteen täysin perusteettomana

               —

               velvoittamaan valitusasian vastapuolen korvaamaan tämän menettelyn ja virkamiestuomioistuimessa käydyn menettelyn oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa neljään valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu siihen, että virkamiestuomioistuin on loukannut toimivallan ylittämisen kieltoa, kun se on katsonut olevansa toimivaltainen tarkastamaan, olivatko syyt, joiden perusteella hallinto oli evännyt sopimuksen uusimisen, luonteeltaan sellaisia, että ne saattoivat saattaa kyseenalaisiksi sellaiset lainsäätäjän Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavissa henkilöstösäännöissä vahvistamat peruskriteerit ja -edellytykset, joiden tarkoituksena on taata sopimussuhteiselle henkilöstölle määräaikaisesti mahdollisuus tiettyyn työsuhteen jatkuvuuteen (valituksenalaisen tuomion 57–62 kohta). EMA tuo esiin, että toimivallalla, johon virkamiestuomioistuin on tukeutunut, ei ole mitään oikeudellista perustaa.

               2)

               Toinen valitusperuste perustuu virkamiestuomioistuimen tekemiin oikeudellisiin virheisiin Euroopan unionin muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen 8 artiklan ensimmäisen kohdan tulkinnassa sillä perusteella, että virkamiestuomioistuin katsoi, että toimivaltaisen viranomaisen oli pakko selvittää, oliko olemassa tointa, johon määräaikainen toimihenkilö, jonka sopimus päättyi, voitiin järkevästi palkata tai siirtää.

               3)

               Kolmas valitusperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen siltä osin kuin virkamiestuomioistuin on valittajan mukaan vääristellyt yksikön edun käsitettä sen vuoksi, että virkamiestuomioistuimen tulkinta synnyttää valittajan mukaan olettaman, jonka mukaan asianomaisen työsuhde jatkuu, ellei toimivaltainen viranomainen kykene osoittamaan, ettei ole olemassa mitään tointa, johon määräaikainen toimihenkilö, jonka sopimus päättyy, voitaisiin järkevästi palkata tai siirtää.

               4)

               Neljäs valitusperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen sen vuoksi, että EMA on velvoitettu korvaamaan oikeudenkäyntikulut asiassa F-51/12, joka on jätetty tutkimatta.


title: Asia T-12/07: Kanne 16.1.2007 — Polimeri Europa v. komissio

text:
               10.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/37

         Kanne 16.1.2007 — Polimeri Europa v. komissio
   (Asia T-12/07)
   (2007/C 56/69)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Polimeri Europa (Brindisi, Italia) (edustajat: asianajajat M. Siragusa, F. M. Moretti ja L. Nascimbene)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Päätöksen ja kaikkien siihen liittyvien toimenpiteiden kumoaminen ja komission määrääminen hankkimaan takaisin Michelinille toimitetun uuden väitetiedoksiannon ei-luottamuksellisen version kopio

               —

               komission velvoittaminen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Nyt esillä oleva kanne on nostettu EY 81 artiklan soveltamisesta 6.11.2006 tehdystä komission päätöksestä COMP/F2/D (2006) 1095 (asia COMP/F38.638 BR/ESBR), jolla vastaaja on antanut Manufacture Française des Pneumatiques Michelin (MFPM) -yhtiölle kopion 6.4.2006 tehdyn väitetiedoksiannon ei-luottamuksellisesta versiosta. MFPM oli aluksi hyväksytty hallinnolliseen menettelyyn kolmantena osapuolena, jota asia koskee, ja sitä oli kehotettu esittämään mahdolliset huomautukset.
   Väitteidensä tueksi kantaja esittää seuraavaa:

               —

               Puolustautumisoikeuksia on loukattu. Tältä osin kantaja väittää, että komissio on salannut päätöksen tekemisestä lähtien Michelinin osallistumisen menettelyyn tosiasiallisen tavoitteen ja luonteen, ja näin se on rajoittanut kantajan mahdollisuutta puolustautua ja vaikuttanut negatiivisesti sen prosessuaaliseen asemaan.

               —

               Päätös on lainvastainen, koska sen oikeudelliseksi perustaksi on otettu asetuksen N:o 773/2004 (1) 6 artikla. Kantaja väittää tältä osin, että Micheliniä ei voida pitää kantelijana, koska sen esittämä lomake C ei ole luonteeltaan sellainen toimenpide, jolla aloitettaisiin asetuksen N:o 1/2003 (2) 7 artiklassa tarkoitettu kantelu. Tästä seuraa, että päätöksellä rikotaan sekä edellä mainittua säädöstä että asetuksen N:o 773/2004 7 artiklaa.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan mukaisten komission menettelyjen kulusta 7.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 773/2004 (EYVL L 123, 27.4.2004, s. 1).

      (2)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, 4.1.2003, s. 1).


               20.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 317/4

         Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 104 b artiklassa tarkoitetuista asioista vastaavan jaoston nimeäminen
   2010/C 317/07
   Unionin tuomioistuin 28.9.2010 nimesi ensimmäisen jaoston yhdeksi vuodeksi 6.10.2011 saakka jaostoksi, joka on työjärjestyksen 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti vastuussa työjärjestyksen 104 b artiklassa tarkoitetuista asioista.


title: Asia F-116/05: Virkamiestuomioistuimen tuomio (täysistunto) 24.6.2008 — Cerafogli ja Paolo Poloni v. EKP (Henkilöstö — EKP:n henkilöstö — Palkkaus — Vuosittaisten palkantarkistusten laskentamenetelmä — Yhteisöjen tuomioistuinten tuomioiden täytäntöönpano — Vahvistava päätös — Tutkimatta jättäminen)

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/68

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (täysistunto) 24.6.2008 — Cerafogli ja Paolo Poloni v. EKP
   (Asia F-116/05) (1)

   (Henkilöstö - EKP:n henkilöstö - Palkkaus - Vuosittaisten palkantarkistusten laskentamenetelmä - Yhteisöjen tuomioistuinten tuomioiden täytäntöönpano - Vahvistava päätös - Tutkimatta jättäminen)
   (2008/C 209/123)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantajat: Maria Concetta Cerafogli ja Paolo Poloni (Frankfurt-am-Main, Saksa) (edustajat: asianajajat G. Vandersanden ja L. Levi)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki (asiamiehet: F. Malfrère ja K. Sugar, avustajaan asianajaja H.-G. Kamann)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhtäältä kantajien palkkalaskelmien kumoaminen heinäkuulta 2001, sellaisina kuin Euroopan keskuspankki on ne toukokuussa 2005 laatinut pannakseen täytäntöön ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-63/02, Cerafogli ja Poloni vastaan EKP, 20.11.2003 antaman tuomion, ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 48, 25.2.2005 (asia on alun perin merkitty numerolla T-431/05 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteriin, josta se on 15.12.2005 annetulla määräyksellä siirretty Euroopan unionin virkamiestuomioistuimeen).