title: Asia C-557/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 25.10.2012 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Liikenne — Yhteisön rautateiden kehittäminen — Direktiivi 91/440/ETY — 5 artiklan 3 kohta — Rautatieliikennettä harjoittavat yritykset — Hallinnon riippumattomuus — Henkilöstöön, varoihin ja hankintoihin liittyvät päätökset — 7 artiklan 3 kohta — Rahoituksen myöntäminen rataverkon haltijalle — Direktiivi 2001/14/EY — 6 artiklan 1 kohta — Tilien tasapaino — Asianmukaiset vaatimukset — Puutteellinen täytäntöönpano)

text:
               22.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 25.10.2012 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-557/10) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Liikenne - Yhteisön rautateiden kehittäminen - Direktiivi 91/440/ETY - 5 artiklan 3 kohta - Rautatieliikennettä harjoittavat yritykset - Hallinnon riippumattomuus - Henkilöstöön, varoihin ja hankintoihin liittyvät päätökset - 7 artiklan 3 kohta - Rahoituksen myöntäminen rataverkon haltijalle - Direktiivi 2001/14/EY - 6 artiklan 1 kohta - Tilien tasapaino - Asianmukaiset vaatimukset - Puutteellinen täytäntöönpano)
   2012/C 399/03
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: H. Støvlbæk ja M. França)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes ja A. Pereira de Miranda)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteisön rautateiden kehittämisestä 29.7.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/440/ETY (EYVL L 237, s. 25), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2001/12/EY (EYVL L 75, s. 1), 5 artiklan 3 kohdan, direktiivin 91/440 7 artiklan 3 kohdan sekä rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta 26.2.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/14/EY (EYVL L 75, s. 29) 6 artiklan 1 kohdan noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä ei ole toteutettu määräajassa

      Tuomiolauselma

               1)

               Portugalin tasavalta ei ole noudattanut yhtäältä yhteisön rautateiden kehittämisestä 29.7.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/440/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 26.2.2001 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/12/EY, 5 artiklan 3 kohdan ja toisaalta direktiivin 91/440, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2001/12, 7 artiklan 3 kohdan sekä rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta 26.2.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/14/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 23.10.2007 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2007/58/EY, 6 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on edellyttänyt, että kaikkiin julkisessa omistuksessa olevan rautatieliikennettä harjoittavan yrityksen CP Comboios de Portugal EPE:n tekemiin yhtiöosuuksien hankintaa ja luovuttamista koskeviin yksittäisiin päätöksiin saadaan maan hallituksen lupa, ja koska se ei ole toteuttanut tarvittavia kansallisia toimenpiteitä noudattaakseen velvoitetta vahvistaa asianmukaiset vaatimukset sen varmistamiseksi, että rataverkon haltijan, Rede Ferroviária Nacional — REFER EP:n, tilit ovat tasapainossa.

               2)

               Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 38, 5.2.2011.


title: Asia T-51/08 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2011 — komissio v. Dittert (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Ylennys — Vuoden 2005 ylennyskierros — Etusijapisteet — Myöntämättä jättäminen teknisen seikan vuoksi — Ylennyskomitea A* — Esimiehen ehdottamaa alemman ylimääräisten etusijapisteiden määrän myöntäminen — Merkitsemättä jättäminen ylennettyjen virkamiesten luetteloon)

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/47

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2011 — komissio v. Dittert
      (Asia T-51/08 P) (1)

      (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Ylennys - Vuoden 2005 ylennyskierros - Etusijapisteet - Myöntämättä jättäminen teknisen seikan vuoksi - Ylennyskomitea A* - Esimiehen ehdottamaa alemman ylimääräisten etusijapisteiden määrän myöntäminen - Merkitsemättä jättäminen ylennettyjen virkamiesten luetteloon)
      (2012/C 25/89)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Berscheid ja K. Herrmann)

         Valittajan vastapuoli: Daniel Dittert (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat B. Cortese ja C. Cortese)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Valitus, jossa vaaditaan virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa F-109/06, Dittert vastaan komissio, 22.11.2007 antaman tuomion (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) kumoamista

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Valitus hylätään.

                  2)

                  Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Daniel Dittertin oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 92, 12.4.2008.


title: Asia T-407/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2011 — CMB ja Christof v. komissio (Julkiset tavarahankinnat — Euroopan jälleenrakennusviraston tarjouspyyntömenettely — Sairaalajätteen käsittelyyn tarkoitettujen laitteiden toimittaminen — Tarjouksen hylkääminen — Kumoamiskanne — Unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta — Kanteen nostamisen määräaika — Edeltävä hallinnollinen valitus — Anteeksiannettava erehdys — Sopimuksentekoperusteet — Menettelysäännöt — Perusteluvelvollisuus — Hyvän hallinnon periaate — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)

text:
               22.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2011 — CMB ja Christof v. komissio
   (Asia T-407/07) (1)

   (Julkiset tavarahankinnat - Euroopan jälleenrakennusviraston tarjouspyyntömenettely - Sairaalajätteen käsittelyyn tarkoitettujen laitteiden toimittaminen - Tarjouksen hylkääminen - Kumoamiskanne - Unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta - Kanteen nostamisen määräaika - Edeltävä hallinnollinen valitus - Anteeksiannettava erehdys - Sopimuksentekoperusteet - Menettelysäännöt - Perusteluvelvollisuus - Hyvän hallinnon periaate - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)
   2011/C 311/60
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: CMB Maschinenbau & Handels GmbH (Gratkorn, Itävalta) ja J. Christof GmbH (Graz, Itävalta) (edustajat: aluksi asianajajat A. Petsche ja N. Niejahr, solicitor F. Young ja asianajaja Q. Azau, sittemmin A. Petsche, N. Niejahr ja Q. Azau)

      Vastaaja: Euroopan komissio Euroopan jälleenrakennusviraston (EAR) oikeudellisena seuraajana (asiamiehet: P. van Nuffel, F. Erlbacher ja T. Scharf)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä kumoamisvaatimus Euroopan jälleenrakennusviraston tekemästä päätöksestä, jolla hylätään kantajien tarjous sairaalajätteen käsittelyssä tarvittavien laitteiden toimitusta koskevan tarjouspyynnön EuropeAid/124192/D/SUP/YU (EUVL 2006/S 233-248823) yhteydessä, ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               CMB Maschinenbau & Handels GmbH ja J. Christof GmbH vastaavat omista ja Euroopan komission oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 8, 12.1.2008.


title: Asia C-379/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 26.6.2017 – Società Immobiliare Al Bosco srl

text:
               25.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 318/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 26.6.2017 – Società Immobiliare Al Bosco srl
   (Asia C-379/17)
   (2017/C 318/09)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Hakija: Società Immobiliare Al Bosco srl

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) 38 artiklan 1 kohdan kanssa yhteensopivaa se, että täytäntöönpanovaltion lainsäädännössä säädettyä määräaikaa, jonka perusteella asiakirjaa ei voida enää panna täytäntöön tietyn ajanjakson päätyttyä, sovelletaan myös toiminnallisesti siihen rinnastettavissa olevaan asiakirjaan, joka on laadittu toisessa jäsenvaltiossa ja joka on tunnustettu ja julistettu täytäntöönpanokelpoiseksi täytäntöönpanovaltiossa?

      (1)  EYVL 2001, L 12, s. 1.


title: Asia C-147/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 31.1.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivit 80/778/ETY ja 98/83/EY — Juomaveden laatu — Nitraattien ja torjunta-aineiden enimmäispitoisuudet — Virheellinen soveltaminen)

text:
               29.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 31.1.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-147/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivit 80/778/ETY ja 98/83/EY - Juomaveden laatu - Nitraattien ja torjunta-aineiden enimmäispitoisuudet - Virheellinen soveltaminen)
   (2008/C 79/14)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: S. Pardo Quintillán, J. Hottiaux ja J.-B. Laignelot)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues ja S. Gasri)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Laiminlyönti toteuttaa säädetyssä määräajassa tarvittavat toimenpiteet ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta 3.11.1998 annetun neuvoston direktiivin 98/83/EY (EYVL L 330, s. 32) 4 artiklan noudattamiseksi — Tiettyjen direktiivin 98/83 liitteessä I olevassa B osassa vahvistettujen kemiallisten muuttujien ylittäminen tietyissä departementeissa — Nitraatit ja torjunta-aineet
   Tuomiolauselma

               1)

               Ranskan tasavalta ei ole noudattanut ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta 3.11.1998 annetun neuvoston direktiivin 98/83/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kaikki kyseisen direktiivin 4 artiklan noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä.

               2)

               Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 95, 28.4.2007.


title: Asia C-52/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Marknadsdomstolen (Ruotsi) on esittänyt 6.2.2007 — Kanal 5 Ltd ja TV 4 AB v. Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå (STIM)

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Marknadsdomstolen (Ruotsi) on esittänyt 6.2.2007 — Kanal 5 Ltd ja TV 4 AB v. Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå (STIM)
   (Asia C-52/07)
   (2007/C 95/28)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Marknadsdomstolen
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Kanal 5 Ltd ja TV 4 AB

      Vastaaja: Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå (STIM)
   Ennakkoratkaisukysymykset

               A)

               Onko EY 82 artiklaa tulkittava siten, että toimintatapa merkitsee määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä, kun tekijänoikeusjärjestö, jolla on tosiasiallinen monopoliasema jäsenvaltiossa, soveltaa kaupallisiin televisiokanaviin sellaista korvausmallia oikeudesta käyttää musiikkia yleisölle suunnatuissa televisiolähetyksissä, jossa korvauksen lähtökohtana on osa tuloista, jotka televisiokanavat saavat yleisölle suunnatuista televisiolähetyksistä, tai määrää niille tällaisen korvausmallin?

               B)

               Onko EY 82 artiklaa tulkittava siten, että toimintatapa merkitsee määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä, kun tekijänoikeusjärjestö, jolla on tosiasiallinen monopoliasema jäsenvaltiossa, soveltaa kaupallisiin televisiokanaviin sellaista korvausmallia oikeudesta käyttää musiikkia yleisölle suunnatuissa televisiolähetyksissä, jossa korvauksen lähtökohtana on osa tuloista, jotka televisiokanavat saavat yleisölle suunnatuista televisiolähetyksistä, kun tulojen ja sen välillä, mitä tekijänoikeusjärjestö antaa käyttöön, eli luvan esittää tekijänoikeuden piiriin kuuluvaa musiikkia ei ole selvää kytkentää, mistä on usein kyse esimerkiksi uutisten ja urheilulähetysten tapauksessa, ja kun tulot kasvavat ohjelma-valikoiman, teknologiainvestointien ja asiakkaille räätälöityjen ratkaisujen kehittymisen myötä, tai määrää niille tällaisen korvausmallin?

               C)

               Vaikuttaako kysymyksiin 1 ja 2 annettavaan vastaukseen se, että sekä esitetty musiikki että katselu voidaan yksilöidä ja ilmaista määrällisesti?

               D)

               Vaikuttaako kysymyksiin 1 ja 2 annettavaan vastaukseen se, että korvausmallia (tulomallia) ei sovelleta samalla tavoin julkisen palvelun yhtiöön?


title: Asia C-403/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Višje sodišče v Mariboru (Slovenian tasavalta) on esittänyt 20.10.2009 — Jasna Detiček v. Maurizio Sgueglia

text:
               19.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 312/24

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Višje sodišče v Mariboru (Slovenian tasavalta) on esittänyt 20.10.2009 — Jasna Detiček v. Maurizio Sgueglia
   (Asia C-403/09)
   2009/C 312/39
   Oikeudenkäyntikieli: sloveeni

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Višje sodišče v Mariboru

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Jasna Detiček

      Vastapuoli: Maurizio Sgueglia

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Slovenian tasavallan tuomioistuimella asetuksen (EY) N:o 2001/2003 (1) 20 artiklassa tarkoitetulla tavalla toimivalta toteuttaa turvaamistoimia, jos toisen jäsenvaltion tuomioistuin, joka on kyseisen asetuksen mukaan toimivaltainen tutkimaan pääasian, on jo toteuttanut turvaamistoimen, jonka on todettu olevan täytäntöönpanokelpoinen Slovenian tasavallassa?

               2)

               Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi: voiko slovenialainen tuomioistuin soveltaa kansallista oikeutta (mikä on asetuksen 20 artiklan nojalla sallittua) ja määrätä asetuksen 20 artiklassa tarkoitetusta turvaamistoimesta, jolla muutetaan toisen jäsenvaltion tuomioistuimen, joka on kyseisen asetuksen mukaan toimivaltainen tutkimaan pääasian, toteuttamaa lopullista ja täytäntöönpanokelpoista turvaamistoimea tai kumotaan se?

      (1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2201/2003 (EUVL L 338, s. 1).


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (ensimmäinen jaosto), 21 päivänä tammikuuta 1997, asiassa C-156/96 P, Calvin Williams vastaan Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Velvollisuudet - Viran arvokkuutta loukkaavat toimet - Lojaalisuusvelvollisuus - Kurinpitomenettely - Viraltapano)

text:
22.3.97               I    H                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 94/3
      toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/42/          Sozialgericht Hamburgin 31.7.1996 tekemällään päätök
      ETY 9 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, kos         sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Mechthild
      ka se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen          Kehrl vastaan Allgemeine Ortskrankenkasse Hamburg,
      direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuk                      väliintulijana Bundesanstalt für Arbeit
      sia ja hallinnollisia määräyksiä.                                                       (Asia C-414/96 )
                                                                                97/C 94/06
2) Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oi
      keudenkäyntikulut.
                                                                    Sozialgericht Hamburg ( 22 . jaosto ) on pyytänyt 31.7.1996
(') EYVL N:o C 247, 24.8.1996 .                                     tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo
                                                                    mioistuimen kirjaamoon 30.12.1996 , yhteisöjen tuomiois
                                                                    tuimelta asiassa Mechthild Kehrl vastaan Allgemeine Orts
                                                                    krankenkasse Hamburg, väliintulijana Bundesanstalt für
                                                                    Arbeit, ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin :
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                            a ) Onko kyseessä direktiivin 79/7/ETY ( J ) 4 artiklan vas
                        ( ensimmäinen jaosto ),                           tainen välillinen syrjintä, kun lakisääteisen pakollisen
                                                                          työttömyysvakuutuksen piiriin eivät kuulu työntekijät,
                  21 päivänä tammikuuta 1997,                           ' jotka työskentelevät alle 18 tuntia viikossa, jos näistä
asiassa C- 15 6/96 P, Calvin Williams vastaan Euroopan                    soveltamisalan ulkopuolelle jäävistä työntekijöistä
             yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin ( 1 )                  huomattavasti suurempi osa on naisia kuin miehiä ?
(Muutoksenhaku — Henkilöstö — Velvollisuudet — Viran
arvokkuutta loukkaavat toimet — Lojaalisuusvelvollisuus             b ) Onko kyseessä direktiivin 79/7/ETY 4 artiklan vastai
              — Kurinpitomenettely — Viraltapano)                         nen välillinen syrjintä, kun lakisääteisen pakollisen
                              97/C 94/05
                                                                          työttömyysvakuutuksen piiriin eivät kuulu työntekijät,
                                                                          jotka työskentelevät alle 18 tuntia viikossa , jos työnte
                                                                          kijällä on useita työsopimuksia, joiden mukainen yh
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                          teenlaskettu työaika on yli 90 prosenttia kokopäivä
                                                                          työn työajasta , ja jos näistä soveltamisalan
                                                                          ulkopuolelle jäävistä työntekijöistä huomattavasti suu
     (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                rempi osa on naisia kuin miehiä ?
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                     (') EYVL N:o L 6 , 10.1.1979 , s . 24 .
 Asiassa C-l 56/96 P, Calvin Williams, Euroopan yhteisöjen
 tilintarkastustuomioistuimen entinen virkamies, kotipaikka
 Luxemburg, edustajana asianajaja Eric Boigelot, Bryssel ,
 prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Louis
 Schiltz, 2 rue du Fort Rheinsheim, jossa valittaja vaatii
 muutoksenhaussaan yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan               Espanjan kuningaskunnan 30.12.1996 Euroopan yhtei
 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ( vii                       söjen komissiota vastaan nostama kanne
 des jaosto ) asiassa T-146/94 ( Kok . H. 11-1996 , s . 329 ) Wil
 liams vastaan tilintarkastustuomioistuin 7.3.1996 antaman                                     (Asia C-415/96 )
 tuomion, vastapuolena : Euroopan yhteisöjen tilintarkas                                        ( 97/C 94/07 )
 tustuomioistuin, ( asiamiehinä Jean-Marie Stenier, Jan Ing
 helram ja Paolo Giusta ), yhteisöjen tuomioistuin ( ensim
 mäinen jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston
 puheenjohtaja L. Sevon sekä tuomarit P. Jann ( esittelevä           Espanjan kuningaskunta on nostanut 30.12.1996 Euroo
 tuomari ) ja M. Wathelet, julkisasiamies: A. La Pergola,            pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhtei
 kirjaaja : R. Grass, on 21.1.1997 antanut määräyksen, jon          söjen komissiota vastaan . Kantajan asiamiehenä on Espan
 ka määräysosa on seuraava :                                         jan hallituksen edustamisesta Euroopan yhteisöjen
                                                                     tuomioistuimessa vastaavan oikeudellisen osaston valtion
                                                                     asiamies Luis Perez de Ayala Becerril, ja prosessiosoite Lu
  1 ) Valitus hylätään.                                              xemburgissa Espanjan suurlähetystö, 4—6 boulevard Em
                                                                     manuel Servais .
  2 ) Valittaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
       lut.                                                           Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
  (!) EYVL N:o C 180, 22.6.1996 .
                                                                      — kumoaa 25.3.1992 tehdyn päätöksen 317/92/ETY (')
                                                                           muuttamisesta 18.9.1996 tehdyn Euroopan yhteisöjen
                                                                           komission päätöksen ja


title: Asia C-520/07 P: Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 12.9.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs laajennettu jaosto) asiassa T-196/02, MTU Friedrichshafen GmbH v. Euroopan yhteisöjen komissio, 22.11.2007 antamasta tuomiosta

text:
               26.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/34

         Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 12.9.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs laajennettu jaosto) asiassa T-196/02, MTU Friedrichshafen GmbH v. Euroopan yhteisöjen komissio, 22.11.2007 antamasta tuomiosta
   (Asia C-520/07 P)
   (2008/C 22/62)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: K. Gross ja B. Martenczuk)

      Muu osapuoli: MTU Friedrichshafen GmbH
   Vaatimukset

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-196/02, MTU Friedrichshafen GmbH v. Euroopan yhteisöjen komissio, 12.9.2007 antama valituksenalainen tuomio on kumottava

               —

               asiassa on annettava lopullinen tuomio ja kanne on hylättävä perusteettomana

               —

               pääasian valittaja on velvoitettava korvaamaan tästä valituksesta johtuvat oikeudenkäyntikulut sekä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa asiassa T-196/02 aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki virheen, kun se katsoi, ettei tosiasiallista tuensaajaa ollut mahdollista määrittää saatavilla olevien tietojen perusteella. Tosiasiallisen tuensaajan määrittäminen on tavallisesti keskeinen osa komission päätöksiä, joissa määrätään sääntöjenvastaisia tukia takaisinperittäviksi. Tosiasiallisen tuensaajan määrittäminen on nimittäin välttämätöntä, jotta sääntöjenvastainen tuki voidaan tehokkaaksi periä takaisin. Näin ollen tosiasiallisen tuensaajan määrittämisen toteaminen mahdottomaksi ei ole asetuksen (EY) N:o 659/1999 13 artiklan 1 kohdan mukaista.
   Toiseksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki virheen, kun se katsoi, että komission päätös perustui pelkkään oletukseen, mikä ei täyttänyt edellytystä, jonka mukaan päätös on tehtävä saatavilla olevien tietojen perusteella. Yhtäältä saatavilla olevien tietojen perusteella tehtävältä päätökseltä ei edellytetä ehdotonta varmuutta. Toisaalta komission päätös perustui SKL-M:n selvitysmiehen toimittamiin tietoihin, jotka koskivat taitotiedon kehityskuluja. Komissiolla oli näin ollen riittävästi tietoja, joiden perusteella se saattoi todeta, että taitotiedon luovutuksesta MTU:lle koituu kyseiselle yritykselle etua.


title: Asia T-549/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.6.2010 — Luxemburg v. komissio (ESR — Taloudellisen tuen keskeyttäminen — Työmarkkinoilla esiintyvän syrjinnän ja eriarvoisuuden torjuminen — Hallinto- tai valvontajärjestelmissä olevat vakavat puutteet, jotka saattavat johtaa järjestelmällisiin väärinkäytöksiin — Asetuksen (EY)1260/1999 39 artiklan 2 kohdan c alakohta — Luottamus)

text:
               31.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/37

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.6.2010 — Luxemburg v. komissio
   (Asia T-549/08) (1)

   (ESR - Taloudellisen tuen keskeyttäminen - Työmarkkinoilla esiintyvän syrjinnän ja eriarvoisuuden torjuminen - Hallinto- tai valvontajärjestelmissä olevat vakavat puutteet, jotka saattavat johtaa järjestelmällisiin väärinkäytöksiin - Asetuksen (EY)1260/1999 39 artiklan 2 kohdan c alakohta - Luottamus)
   2010/C 209/55
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Luxemburgin suurherttuakunta (asiamiehet: M. Fisch, avustajanaan asianajaja P. Kinsch)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Steiblytė ja B. Conte)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sen komission 24.9.2008 tekemän päätöksen K(2008) 5383 kumoaminen, jolla keskeytetään Euroopan sosiaalirahastosta (ESR) suoritettavat välimaksut tavoitteen 3 mukaisia yhteisön rakenteellisia tukitoimia Luxemburgin suurherttuakunnassa koskevalle yhtenäiselle ohjelma-asiakirjalle, sekä sen komission 6.10.2008 tekemän päätöksen K(2008) 5730 kumoaminen, jolla keskeytetään välimaksut työmarkkinoilla esiintyvän syrjinnän ja eriarvoisuuden torjumista (EQUAL) Luxemburgin suurherttuakunnassa koskevasta yhteisöaloiteohjelmasta

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 44, 21.2.2009.


title: Asia C-477/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van Beroep te Antwerpen (Belgia) on esittänyt 29.10.2007 — Gerlach & Co. NV v. Belgian valtio

text:
               12.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 8/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van Beroep te Antwerpen (Belgia) on esittänyt 29.10.2007 — Gerlach & Co. NV v. Belgian valtio
   (Asia C-477/07)
   (2008/C 8/11)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hof van Beroep te Antwerpen
   Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Gerlach & Co. NV

      Vastapuoli: Belgian valtio
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko tileihin kirjaaminen, josta on kyse yhteisön tullikoodeksin (joka on vahvistettu neuvoston 12.10.1992 antamassa asetuksessa (ETY) N:o 2913/92 (1), jäljempänä tullikoodeksi) 221 artiklan 1 kohdassa, tullikoodeksin 217 artiklassa tarkoitettua tileihin kirjaamista, joka koostuu siitä, että tulliviranomaiset kirjaavat tullien määrän tilikirjoihin tai muulle vastaavalle tietovälineelle, ja onko tämä tileihin kirjaaminen erotettava yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY (2), Euratom soveltamisesta 29.5.1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 (EYVL L 155, 7.6.1989) 6 artiklassa (nykyisin yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 2000/597/EY (3), Euratom soveltamisesta 22.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000, EYVL L 130, 31.5.2000, 6 artikla) tarkoitetusta tullien määrän ottamisesta omia varoja koskevaan kirjanpitoon?

               2)

               Onko tullikoodeksin 221 artiklan 1 kohta ymmärrettävä siten, että sitä, että tulliviranomaiset antavat tullien määrän asianmukaisella tavalla tiedoksi velalliselle, voidaan ainoastaan silloin pitää tullikoodeksin 221 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna tullien määrän tiedoksi antamisena velalliselle, kun tulliviranomaiset kirjaavat tullien määrän tileihin ennen kuin se annetaan velalliselle tiedoksi?

               3)

               Onko tullikoodeksin 221 artiklan 1 kohta ymmärrettävä siten, että mikäli tulliviranomaiset antavat tullien määrän asianmukaisella tavalla tiedoksi velalliselle ilman, että tulliviranomaiset kuitenkaan olisivat kirjanneet tullien määrää tileihin ennen tiedoksi antamista, tullien määrää ei voida kantaa, minkä vuoksi tulliviranomaisten, jotta ne voisivat vielä kantaa tullien määrän, on annettava tullien määrä uudelleen asianmukaisella tavalla tiedoksi velalliselle sen jälkeen, kun tullien määrä on kirjattu tileihin, kunhan tämä tapahtuu voimassa olevassa vanhentumisajassa?

      (1)  Yhteisön tullikoodeksista annettu asetus, EYVL L 302, s. 1.

      (2)  EYVL L 155, s. 1.

      (3)  EYVL L 130, s. 1.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 16 päivänä syyskuuta 1998, asiassa T-110/95, International Express Carriers Conference (IECC) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu - Edelleenpostitus - Kumoamiskanne - Kantelun osittainen hylkääminen - Yhteisön etu)

text:
24.10.98               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 327/19
mannessa vuorojärjestyksessä 2 c kohdan ensimmäisessä               Cooke, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio GonzaÂlez, on
luetelmakohdassa tarkoitetuissa asioissa ja joka kuuden-            antanut 16.9.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on
nessa vuorojärjestyksessä 2 a kohdassa ja 2 c kohdan toi-           seuraava:
sessa ja kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitetuissa asi-
oissa.
                                                                    1) Lausunnon antaminen asiassa raukeaa.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen pre-
sidentti voi poiketa näistä vuorojärjestyksistä ottaakseen
huomioon sen, että tietyt asiat liittyvät toisiinsa, tai var-
mistaakseen töiden tasapainoisen jakautumisen.                      2) Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäynti-
                                                                         kuluistaan.
Täysistunto
                                                                    (1) EYVL C 119, 13.5.1995.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
21.9.1998 pidetyssä täysistunnossaan päättänyt työjärjes-
tyksensä 32 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan nojalla,
että jos sen vuoksi, että asiaan on nimetty julkisasiamies
työjärjestyksen 17 artiklan mukaisesti, tuomareita on
parillinen määrä yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuimen täysistunnossa, etukäteen vahvistettu vuoro-                 YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
järjestys, jonka mukaan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-                          TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
teen tuomioistuimen presidentti ilmoittaa tuomarin, joka
                                                                                16 päivänä syyskuuta 1998,
ei osallistu asian käsittelyyn, on työjärjestyksen 6 artiklassa
tarkoitettu virkaikäjärjestys käänteisenä, lukuun ottamatta         asiassa T-110/95, International Express Carriers
tapauksia, joissa tämä tuomari on esittelevä tuomari.               Conference (IECC) vastaan Euroopan yhteisöjen
Tässä tapauksessa asian käsittelyyn ei osallistu tuomari,                                     komissio (1)
joka on välittömästi ennen esittelevää tuomaria virkaikä-
järjestyksessä.                                                     (Kilpailu Ð Edelleenpostitus Ð Kumoamiskanne Ð
                                                                          Kantelun osittainen hylkääminen Ð Yhteisön etu)
                                                                                (98/C 327/33)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                 16 päivänä syyskuuta 1998,
                                                                    Asiassa T-110/95, International Express Carriers
asiassa T-28/95, International Express Carriers Conference          Conference (IECC), kotipaikka GeneÁve (Sveitsi), edustaji-
      (IECC) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)               naan asianajaja EÂric Morgan de Rivery, Pariisi, ja asian-
(Kilpailu Ð Laiminlyöntikanne Ð Lausunnon antamisen                 ajaja Jacques Derenne, Bryssel ja Pariisi, prosessiosoite
                          raukeaminen)                              Luxemburgissa asianajotoimisto Alex Schmitt, 62 avenue
                                                                    Guillaume, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-
                         (98/C 327/32)                              miehinään aluksi Francisco Enrique GonzaÂlez Díaz ja
                                                                    Rosemary Caudwell, sittemmin Rosemary Caudwell,
                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                     Fabiola Mascardi ja Nicholas Forwood), jota tukevat
                                                                    Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningas-
                                                                    kunta (asiamiehenään Stephanie Ridley ja suullisessa käsit-
Asiassa      T-28/95,     International    Express    Carriers      telyssä myös Nicholas Green), La Poste, edustajinaan
Conference (IECC), kotipaikka Geneve (Sveitsi), edustaji-           asianajajat HerveÂ Lehman ja Sylvain Rieuneau, Pariisi,
naan asianajaja EÂric Morgan de Rivery, Pariisi, ja asian-          prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse
ajaja Jacques Derenne, Bryssel ja Pariisi, prosessiosoite           May, 31 Grand-rue, ja Post Office, edustajanaan solicitor
Luxemburgissa asianajotoimisto Alex Schmitt, 62 avenue              of the Supreme Court of England and Wales Ulick Bourke,
Guillaume, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-              ja suullisessa käsittelyssä barrister Stuart Isaacs ja barrister
miehinä aluksi Francisco Enrique GonzaÂlez-Diaz ja Rose-            Sarah Moore, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-
mary Caudwell ja sittemmin Caudwell, Fabiola Mascardi               misto Loesch ja Wolter, 11, rue Goethe, jossa kantaja vaa-
ja Nicholas Forwood), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuo-          tii 17.2.1995 tehdyn komission päätöksen kumoamista,
mioistuinta toteamaan, että komissio on laiminlyönyt vel-           jolla komissio hylkäsi lopullisesti osan kantajan 13.7.1988
voitteensa, koska se ei ole ottanut kantaa kantajan EY:n            tekemästä kantelusta, jossa tämä kanteli tiettyjen kansal-
perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan perusteella teke-            listen postilaitosten lokakuussa 1987 tekemästä hintojen
mään kanteluun (IV/32.791-Edelleenpostitus), yhteisöjen             vahvistamista koskevasta sopimuksesta, yhteisöjen ensim-
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu kol-             mäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu kolmas
mas jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vester-          jaosto), toimien kokoonpanossa: puheenjohtaja B. Vester-
dorf sekä tuomarit C. P. BrieÈt, P. Lindh, A. Potocki ja J. D.      dorf sekä tuomarit C. P. BrieÈt, P. Lindh, A. Potocki ja J. D.
 ---pagebreak--- C 327/20              FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      24.10.98
Cooke, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio Gonzalez, on       kumoamista, joilla komissio hylkäsi lopullisesti osan kan-
16.9.1998 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on               tajan 13.7.1988 tekemästä kantelusta, jossa tämä kanteli
seuraava:                                                        komissiolle siitä, että tietyt kansalliset postilaitokset olivat
                                                                 takavarikoineet edelleenpostitettavana olleen postin Maail-
                                                                 man postiliiton yleissopimuksen 25 artiklan perusteella,
1) Kumoamiskanne hylätään perusteettomana.                       yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajen-
                                                                 nettu kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: laajennetun
                                                                 kolmannen jaoston puheenjohtaja B. Vesterdorf sekä tuo-
                                                                 marit C. P. BrieÈt, P. Lindh, A. Potocki ja J. D. Cooke, kir-
2) Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä
                                                                 jaaja: H. Jung, on 16.9.1998 antanut tuomion, jonka tuo-
     komission ja La Posten oikeudenkäyntikuluista.
                                                                 miolauselma on seuraava:
3) Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kunin-         1) Asiat T-133/95 ja T-204/95 yhdistetään tuomion anta-
     gaskunta ja Post Office vastaavat omista oikeuden-               mista varten.
     käyntikuluistaan.
                                                                 2) Komission 6.4.1995 tekemä päätös kumotaan kaupal-
(1) EYVL C 189, 22.7.1995.
                                                                      lista fyysistä ABA-edelleenpostitusta koskevilta osin.
                                                                 3) Kanteet hylätään muilta osin.
                                                                 4) Komissio velvoitetaan korvaamaan kantajan oikeuden-
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                              käyntikulut asiassa T-133/95.
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                 16 päivänä syyskuuta 1998,                      5) Kantaja velvoitetaan korvaamaan komission oikeuden-
                                                                      käyntikulut asiassa T-204/95.
yhdistetyissä asioissa T-133/95 ja T-204/95, International
Express Carriers Conference (IECC) vastaan Euroopan
                    yhteisöjen komissio (1)                      6) Väliintulijat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluis-
(Kilpailu Ð Edelleenpostitus Ð Kumoamiskanne Ð                        taan asioissa T-133/95 ja T-204/95.
              Kantelun osittainen hylkääminen)
                                                                 (1) EYVL C 229, 2.9.1995 ja EYVL C 351, 30.12.1995.
                        (98/C 327/34)
               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Yhdistetyissä asioissa T-133/95 ja T-204/95, International            YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
Express Carriers Conference (IECC), kotipaikka GeneÁve                          TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
(Sveitsi), edustajinaan asianajaja EÂric Morgan de Rivery,
                                                                                15 päivänä syyskuuta 1998,
Pariisi, ja asianajaja Jacques Derenne, Bryssel ja Pariisi,
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Alex               asiassa T-3/96, Roland Haas ym. vastaan Euroopan
Schmitt, 62 avenue Guillaume, vastaan Euroopan yhteisö-                                yhteisöjen komissio (1)
jen komissio (asiamiehinään aluksi Francisco Enrique
GonzaÂlez Díaz ja Rosemary Caudwell, sittemmin Rose-             (Henkilöstö Ð Siirretty palkanosa Ð Korjauskerroin Ð
mary Caudwell, Fabiola Mascardi ja Nicholas Forwood),            Jäsenvaltion pääkaupungin muuttuminen Ð Taannehtiva
jota tukevat asioissa T-133/95 ja 204/95 Ison-Britannian ja                                   vaikutus)
Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehenään                                   (98/C 327/35)
Stephanie Ridley ja suullisessa käsittelyssä myös Nicholas
Green), Deutsche Post AG, edustajanaan asianajaja Dirk
Schroeder, Köln, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-                         (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
misto Loesch ja Wolter, 11, rue Goethe, ja Post Office,
edustajanaan solicitor of the Supreme Court of England
and Wales Ulick Bourke, ja suullisessa käsittelyssä barris-      Asiassa T-3/96, Roland Haas, Hans-Werner Schmidt, Sieg-
ter Stuart Isaacs ja barrister Sarah Moore, prosessiosoite       fried Schweikle, Albert Veith ja Horst Wohlfeil, Euroopan
Luxemburgissa asianajotoimisto Loesch ja Wolter, 11, rue         yhteisöjen komission virkamiehiä, kaikkien kotipaikka
Goethe, ja asiassa T-133/95, La Poste, edustajinaan asian-       Luxemburg, edustajinaan asianajajat Georges Vandersan-
ajajat HerveÂ Lehman ja Sylvain Rieuneau, Pariisi, prosessi-     den ja Laure Levi, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa
osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse May, 31             Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange, vastaan
Grand-rue, joissa kantajat vaativat pääasiassa niiden            Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenä Gianluigi Val-
6.4.1995 ja 14.8.1995 tehtyjen komission päätösten               sesia), jota tukee Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinä


title: Asia F-81/09: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.2.2011 — Marcuccio v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Työkyvyttömyyskorvaus — Laskentavirhe — Viivästysseuraamusten maksaminen — Maksettavat viivästyskorot — Sovellettava kanta — Vuosittainen pääomittaminen — Aineellinen ja aineeton vahinko)

text:
               26.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/13

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.2.2011 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-81/09) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Työkyvyttömyyskorvaus - Laskentavirhe - Viivästysseuraamusten maksaminen - Maksettavat viivästyskorot - Sovellettava kanta - Vuosittainen pääomittaminen - Aineellinen ja aineeton vahinko)
   2011/C 95/20
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja C. Berardis-Kayser, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Henkilöstö — Komission sen päätöksen kumoamista koskeva vaatimus, jolla osittain hylättiin kantajan vaatimus saada hänelle myönnetyn työkyvyttömyyskorvauksen maksamiseen liittyvät viivästyskorot

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan yksi neljäsosa Luigi Marcuccion oikeudenkäyntuluista.

               3)

               Luigi Marcuccio vasta kolmesta neljäsosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.

      (1)  EUVL C 312, 19.12.2009, s. 44.


title: Asia C-282/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 24.5.2013 — T-Mobile Austria GmbH v. Telekom-Control-Kommission

text:
               7.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 24.5.2013 — T-Mobile Austria GmbH v. Telekom-Control-Kommission
   (Asia C-282/13)
   2013/C 260/35
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: T-Mobile Austria GmbH

      Vastapuoli: Telekom-Control-Kommission

      Osapuolet, jotka osallistuvat asian käsittelyyn: Hutchison 3 G Austria Holdings GmbH, Hutchinson 3G Austria GmbH, Orange Austria Telecommunication GmbH, Stubai SCA, Orange Belgium SA ja A1 Telekom Austria AG

      Muu osapuoli: Bundesministerin für Verkehr, Innovation und Technologie

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (1) (puitedirektiivi) 4 ja 9 b artiklaa sekä sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/20/EY (2) (valtuutusdirektiivi) 5 artiklan 6 kohtaa tulkittava siten, että niissä annetaan kilpailijalle valtuutusdirektiivin 5 artiklan 6 kohdan mukaisessa kansallisessa menettelyssä puitedirektiivin 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu asema sellaisena osapuolena, johon päätös vaikuttaa?

      (1)  EYVL L 108, s. 33.

      (2)  EYVL L 108, s. 21, sellaisena kuin se on muutettuna sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun direktiivin 2002/21/EY, sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä annetun direktiivin 2002/19/EY sekä sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista annetun direktiivin 2002/20/EY muuttamisesta 25.11.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/140/EY (EUVL L 337, s. 37).


title: Asia C-12/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Universal Music International Holding BV v. Michael Tétreault Schilling, Irwin Schwartz ja Josef Brož (Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Asetus (EY) N:o 44/2001 — Erityinen toimivalta — 5 artiklan 3 alakohta — Sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta koskeva asia — Vahinko — Asianajajan huolimattomuus sopimuksen tekstin laadinnan yhteydessä — Paikkakunta, missä vahinko sattui)

text:
               22.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 305/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Universal Music International Holding BV v. Michael Tétreault Schilling, Irwin Schwartz ja Josef Brož
   (Asia C-12/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus (EY) N:o 44/2001 - Erityinen toimivalta - 5 artiklan 3 alakohta - Sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta koskeva asia - Vahinko - Asianajajan huolimattomuus sopimuksen tekstin laadinnan yhteydessä - Paikkakunta, missä vahinko sattui))
   (2016/C 305/10)
   Oikeudenkäyntikieli:hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Universal Music International Holding BV

      Vastaaja: Michael Tétreault Schilling, Irwin Schwartz ja Josef Brož

      Tuomiolauselma

               1)

               Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 5 artiklan 3 alakohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa paikkakuntana, ”missä vahinko sattui”, ei voida muiden liittymien puuttuessa pitää jäsenvaltiossa sijaitsevaa paikkakuntaa, missä vahinko ilmeni, kun vahinko muodostuu yksinomaan taloudellisesta tappiosta, joka ilmenee suoraan kantajan pankkitilillä ja on välitön seuraus toisessa jäsenvaltiossa tapahtuneesta oikeudenvastaisesta menettelystä.

               2)

               Määrittäessään toimivaltansa asetuksen N:o 44/2001 nojalla tuomioistuimen, jonka käsiteltäväksi asia on saatettu, on arvioitava kaikkia käytettävissään olevia seikkoja, mukaan luettuna tarvittaessa vastaajan kiistävät lausumat.

      (1)  EUVL C 89, 16.03.2015.


title: Euroopan yhteisöjen komission 14.9.1998 Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan nostama kanne (Asia C-338/98)

text:
C 340/10                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       7.11.98
22.11.1996 tekemällä päätöksellä eikä Ranskan viran-                22 artiklan 3 kohdan mukaisesti laadittu lasku; tästä vii-
omaisten väittämällä tavalla Rennesin asutuskeskuksen               meksi mainitusta säännöksestä ilmenee, että laskun on
kuntien joukkoliikennelaitoksen 26.10.1989 tekemällä                oltava arvonlisäverovelvollisen toiselle arvonlisäverovelvol-
päätöksellä eli jo ennen vesi- ja energiahuollon, liikenteen        liselle antama ja että sen on liityttävä arvonlisäverovelvol-
ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten               lisen toiselle arvonlisäverovelvolliselle tekemiin luovutuk-
tekomenettelyistä 17 päivänä syyskuuta 1990 annetun                 siin tai suorituksiin. Nyt kyseessä olevassa Alankomaiden
neuvoston direktiivin 90/531/ETY (2) voimaantuloa.                  säännöksessä ei säädetä tällaisesta laskusta.
(1) EYVL L 199, 9.8.1993, s. 84.                                    Alankomaiden hallituksen esittämät taloudellisia seikkoja
(2) EYVL L 297, 29.10.1990, s. 1.
                                                                    koskevat huomautukset eivät ole täysin vailla merkitystä.
                                                                    Ne eivät kuitenkaan saa johtaa siihen johtopäätökseen,
                                                                    että lakia pitäisi tulkita vastoin sen selviä määräyksiä.
                                                                    Ratio legis non est lex.
                                                                    (1) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaista-
Euroopan yhteisöjen komission 14.9.1998 Alankomaiden                    misesta Ð yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen
            kuningaskuntaa vastaan nostama kanne                        määräytymisperuste Ð 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu
                                                                        kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145,
                         (Asia C-338/98)                                13.6.1977, s. 1).
                          (98/C 340/16)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.9.1998
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alanko-
maiden kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä                 Italian tasavallan 17.9.1998 Euroopan unionin neuvostoa
ovat Emile Mennens ja Enrico Traversa, prosessiosoite                                     vastaan nostama kanne
Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos
Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                                                  (Asia C-340/98)
                                                                                (98/C 340/17)
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                    Italian tasavalta on nostanut 17.9.1998 Euroopan yhteisö-
Ð toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole nou-               jen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa
     dattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoit-           vastaan. Kantajan asiamiehenä on professori Umberto
     teitaan, koska se on neuvoston kuudennen arvonlisäve-          Leanza, avustajanaan valtionasiamies Ivo M. Braguglia,
     rodirektiivin 77/388/ETY (1) 17 artiklan 2 kohdan              prosessiosoite Luxemburgissa Italian suurlähetystö, 5 rue
     a alakohdan ja 18 artiklan 1 kohdan a alakohdan vas-           Marie-AdeÂlaïde.
     taisesti sallinut sen, että arvonlisäverovelvollinen työn-
     antaja vähentää arvonlisäverotuksessa osan niistä kor-
                                                                    Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     vauksista, joita se maksaa siitä, että työntekijä käyttää
     yksityisautoaan ammattitarkoituksiin, ja
                                                                    Ð kumoaa neuvoston asetuksen (EY) N:o 1361/98 (1)
                                                                         1 artiklan siltä osin kuin siinä jätetään vahvistamatta
Ð velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan
                                                                         valkoisen sokerin johdettu interventiohinta Italian alu-
     oikeudenkäyntikulut.
                                                                         eita varten sokerin markkinointivuodeksi 1998/1999,
                                                                         sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1360/98 (2) 1 artik-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      lan 2 kohdan siltä osin kuin siinä vahvistetaan inter-
                                                                         ventiohinta Italiaa varten;
Säännös sellaisena kuin Alankomaat on sen vahvistanut
liikevaihtoverotuksen täytäntöönpanoa koskevan vuonna               Ð velvoittaa Euroopan unionin neuvoston korvaamaan
1968 tehdyn päätöksen 23 pykälässä, on ristiriidassa kuu-                oikeudenkäyntikulut.
dennen arvonlisäverodirektiivin perustavanlaatuisen seikan
kanssa, sillä säännöksen nojalla voidaan vähentää muita             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
menoja kuin arvonlisäveroa, jonka toinen verovelvollinen
on edellisessä vaihdannan vaiheessa laskuttanut vähennyk-
sen nyt tekevältä verovelvolliselta.                                Markkinointivuoden 1998/1999 interventiohinnat ja
                                                                    johdetut interventiohinnat vahvistettiin asetuksilla (EY)
                                                                    N:o 1360/98 ja (EY) N:o 1361/98, jotka tulivat voimaan
Alankomaiden lainsäädännön ja kuudennen arvonlisävero-              1.7.1998.
direktiivin aineellisen yhteensopimattomuuden lisäksi
kyseessä on myös muotomääräyksiä koskeva yhteensopi-
mattomuus. Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 18 artik-             Neuvosto rikkoo perusasetuksen (neuvoston asetuksen
lan 1 kohdan a alakohdan mukaan vähennysoikeuden                    (ETY) N:o 1785/81) (3) 3 artiklan 4 ja 5 kohdan säännök-
käyttö edellyttää verovelvolliselta, että tällä on hallussaan       siä vahvistamalla interventiohinnat (myös johdetut) kesä-


title: Asia T-90/07 P: Valitus, jonka Belgian kuningaskunta on tehnyt 26.3.2007 virkamiestuomioistuimen asiassa F-92/05, Genette v. komissio, 16.1.2007 antamasta tuomiosta

text:
               26.5.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 117/29

         Valitus, jonka Belgian kuningaskunta on tehnyt 26.3.2007 virkamiestuomioistuimen asiassa F-92/05, Genette v. komissio, 16.1.2007 antamasta tuomiosta
   (Asia T-90/07 P)
   (2007/C 117/46)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Belgian kuningaskunta (asiamies: L. Van den Broeck)

      Muut osapuolet: Emmanuel Genette, Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Virkamiestuomioistuimen asiassa F-92/05 16.1.2007 antama tuomio on kumottava.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Virkamiestuomioistuin hyväksyi asiassa F-92/05, Genette vastaan komissio, 16.1.2007 antamallaan tuomiolla Genetten nostaman kanteen, joka koski komission 25.1.2005 tekemän sen päätöksen kumoamista, jolla kieltäydyttiin yhtäältä poistamasta kantajan vuonna 2001 tekemää hakemusta hänen Belgiassa ansaitsemiensa eläkeoikeuksien siirtämiseksi, ja toisaalta antamasta hänelle oikeutta hakea uutta siirtoa.
   Valituksensa tueksi Belgian kuningaskunta, joka oli väliintulijana ensimmäisessä oikeusasteessa tukeakseen komission vaatimuksia, väittää ensinnäkin, että virkamiestuomioistuin ei ole toimivaltainen arvioimaan Belgian lakiin nähden sellaisen eläkettä koskevan hakemuksen hyväksyttävyyttä, jolla Belgian eläkejärjestelmässä ansaittuja eläkeoikeuksia vaaditaan siirrettäväksi yhteisön eläkejärjestelmään. Valittajan mukaan virkamiestuomioistuin ylitti toimivaltansa, kun se otti kantaa Belgian kansallisen lain niiden säännösten ulottuvuuteen, joita oli sovellettava nyt käsiteltävänä olevassa asiassa.
   Toiseksi Belgian kuningaskunta väittää, että virkamiestuomioistuin toimi yhteisön oikeuden ja erityisesti henkilöstösääntöjen säännösten vastaisesti, kun se arvioi uuden siirtoa koskevan hakemuksen hyväksymistä.
   Lisäksi Belgian kuningaskunta väittää, että virkamiestuomioistuin toimi yhteisön oikeuden vastaisesti, kun se arvioi virheellisesti sellaisen uuden seikan olemassaoloa, jota sen mukaan ei olisi pitänyt arvioida henkilöstösääntöjen uudistuksen voimaantuloon vaan Belgian lain säännöksiin nähden.
   Lopuksi Belgian kuningaskunta vetoaa oikeusturvan periaatetta koskevaan valitusperusteeseen.


title: Asia T-200/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.5.2013 — Al Matri v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Tunisian tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Oikeudellisen perustan puuttuminen)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/69

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.5.2013 — Al Matri v. neuvosto
   (Asia T-200/11) (1)

   (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Tunisian tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Oikeudellisen perustan puuttuminen)
   2013/C 225/152
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Fahed Mohamed Sakher Al Matri (Doha, Qatar) (edustajat: barrister M. Lester ja solicitor G. Martin)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bishop ja I. Gurov)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bordes ja M. Konstantinidis) ja Tunisian tasavalta (asiamies: asianajaja W. Bourdon)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus ensiksi Tunisian tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/72/YUTP täytäntöönpanosta 4.2.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2011/79/YUTP (EUVL L 31, s. 40), toiseksi Tunisian tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 4.2.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 101/2011 (EUVL L 31, s. 1) ja kolmanneksi päätöksen 2011/72 muuttamisesta 27.1.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/50/YUTP (EUVL L 27, s. 11) kumoamiseksi kantajaa koskevilta osin.

      Tuomiolauselma

               1)

               Tunisian tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/72/YUTP täytäntöönpanosta 4.2.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanopäätös 2011/79/YUTP ja Tunisian tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 4.2.2011 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 101/2011 kumotaan Fahed Mohamed Sakher Al Matria koskevilta osin.

               2)

               Täytäntöönpanopäätöksen 2011/79 vaikutukset Al Matrin osalta pysyvät voimassa siihen asti, kunnes asetuksen N:o 101/2011 kumoaminen Al Matria koskevilta osin tulee voimaan.

               3)

               Kanteesta ei ole syytä lausua muilta osin.

               4)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Al Matrin oikeudenkäyntikulut.

               5)

               Euroopan komissio ja Tunisian tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 160, 28.5.2011.


title: Asia T-331/06: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.7.2010 — Evropaïki Dynamiki v. EEA (Julkiset palveluhankinnat — EEA:n tarjouspyyntömenettely — IT-konsultointipalveluiden toimittaminen — Tarjouksen hylkääminen — Kumoamiskanne — Unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta — Tarjouspyyntöasiakirjassa ilmoitetut arviointiperusteet — Toissijaiset arviointiperusteet — Ilmeinen arviointivirhe — Perusteluvelvollisuus)

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 234/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.7.2010 — Evropaïki Dynamiki v. EEA
   (Asia T-331/06) (1)

   (Julkiset palveluhankinnat - EEA:n tarjouspyyntömenettely - IT-konsultointipalveluiden toimittaminen - Tarjouksen hylkääminen - Kumoamiskanne - Unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta - Tarjouspyyntöasiakirjassa ilmoitetut arviointiperusteet - Toissijaiset arviointiperusteet - Ilmeinen arviointivirhe - Perusteluvelvollisuus)
   2010/C 234/52
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat N. Korogiannakis ja N. Keramidas)

      Vastaaja: Euroopan ympäristökeskus (EEA) (asiamiehet: M. Hofstötter, avustajanaan asianajaja J. Stuyck)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne Euroopan ympäristökeskuksen 14.9.2006 tekemästä päätöksestä hylätä kantajan tarjouspyyntömenettelyssä EEA/IDS/06/002, joka koskee IT-konsultointipalvelujen toimittamista (EUVL 2006, s. 118–125101), tekemä tarjous ja ratkaista tarjouskilpailu toisen tarjoajan hyväksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 326, 30.12.2006.


title: Asia T-621/15: Kanne 9.11.2015 – Tractel Greifzug v. SMHV – Jiangsu Shenxi Construction Machinery (Moottorikäyttöisen vintturin muoto)

text:
               18.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/44

         Kanne 9.11.2015 – Tractel Greifzug v. SMHV – Jiangsu Shenxi Construction Machinery (Moottorikäyttöisen vintturin muoto)
   (Asia T-621/15)
   (2016/C 016/52)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Tractel Greifzug GmbH (Bergisch Gladbach, Saksa) (edustajat: Rechtsanwalt U. Lüken ja Rechtsanwalt C. Maierhöfer)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Jiangsu Shenxi Construction Machinery Co. Ltd (Wuxi, Kiina)

      Menettely SMHV:ssä

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: kolmiulotteinen yhteisön tavaramerkki (Moottorikäyttöisen vintturin muoto) – Yhteisön tavaramerkki nro 7 033 061

      Menettely SMHV:ssä: mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 3.9.2015 asiassa R 1658/2014-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu;

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-11/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.9.2014 – Tegometall International v. SMHV – Irega (MEGO) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Aikaisempi yhteisön sanamerkiksi rekisteröity sanamerkki MEGO — Suhteellinen hylkäysperuste — Aiempi väitemenettely — Oikeusvoiman puuttuminen)

text:
               3.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 388/13

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.9.2014 – Tegometall International v. SMHV – Irega (MEGO)
   (Asia T-11/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Aikaisempi yhteisön sanamerkiksi rekisteröity sanamerkki MEGO - Suhteellinen hylkäysperuste - Aiempi väitemenettely - Oikeusvoiman puuttuminen))
   2014/C 388/15
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Tegometall International AG (Lengwil, Sveitsi) (edustajat: asianajajat H. Timmann ja E. Schaper)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Walicka)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Irega AG (Zuchwil, Sveitsi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 25.10.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 1522/2011-1), joka koskee Tegometall International AG:n ja Irega AG:n välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 25.10.2012 tekemä päätös (asia R 1522/2011-1), kumotaan.

               2)

               SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Tegometall International AG:n oikeudenkäyntikulut yleisessä tuomioistuimessa valituslautakunnassa aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 55, 23.2.2013.


title: Asia T-245/09: Kanne 24.6.2009 — Shell Hellas v. komissio

text:
               15.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/29

         Kanne 24.6.2009 — Shell Hellas v. komissio
   (Asia T-245/09)
   2009/C 193/47
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Shell Hellas Oil and Chemical SA (Shell Hellas AE) (Attika, Kreikka) (edustaja: asianajaja P. Hubert)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               komission 16.4.2009 antama implisiittinen kielteinen vastaus, jossa vastustetaan komission hallussa oleviin asiakirjoihin tutustumista koskevaa hakemusta (viite GESTDEM 6159/2008), on kumottava ja kumoamispäätöksestä on tehtävä kaikki tarvittavat päätelmät kantajan oikeudesta tutustua asiakirjoihin

               —

               toissijaisesti, jos ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo komission pääsihteeristön 15.4.2009 päivätyn kirjeen, jossa todetaan, että sen hakemukseen tutustua komission asiakirjoihin (viite GESTEDEM 6159/2008) ei voida vastata myöntävästi, päätökseksi, se on kumottava kokonaan tai osittain ja kumoamispäätöksestä on tehtävä kaikki tarvittavat päätelmät kantajan oikeudesta tutustua asiakirjoihin

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii kyseessä olevalla kanteella, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa komission implisiittisen päätöksen, jolla se kieltäytyi myöntämästä kantajalle oikeutta tutustua kaikkeen komission ja Kreikan kilpailuviranomaisen väliseen asetuksen N:o 1/2003 11 artiklan 4 kohdan nojalla käymään kirjeenvaihtoon, joka liittyy polttoainemarkkinoita koskevaan tutkimukseen. Kantaja vaatii toissijaisesti, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa komission pääsihteeristön kirjeen, jossa todetaan, ettei komissio voi vastata myöntävästi kantajan hakemukseen saada tutustua asiakirjoihin, jos se katsoo kirjeen nimenomaiseksi kieltäytymispäätökseksi.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi kolme kanneperustetta.
   Ensimmäisessä kanneperusteessaan, joka liittyy EY 253 artiklan rikkomiseen, kantaja väittää, että koska kieltäytyminen on implisiittinen, vastaaja ei ole päätöksen luonteen vuoksi toimittanut perusteluja, joiden avulla kantaja olisi saanut tietää kieltäytymisen syyt.
   Toisessa kanneperusteessaan, joka on esitetty toissijaisesti siltä varalta, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoisi, että komission pääsihteeristön kirje on valituskelpoinen päätös tai että pääsihteeristön uudessa 18.6.2009 päivätyssä kirjeessä toimitetaan implisiittisen päätöksen todelliset perustelut, kantaja väittää, etteivät toimitetut perustelut vastaa EY 253 artiklan mukaisia perusteluja koskevia vaatimuksia ja että ne ovat asetuksen N:o 1049/2001 (1) sanamuodon ja tarkoituksen vastaisia.
   Kolmannessa kanneperusteessaan, joka liittyy EY 255 artiklan ja asetuksen N:o 1049/2001 rikkomiseen, kantaja väittää, että asiakirjat, joihin tutustumista haettiin, eivät kuulu asetuksessa N:o 1049/2001 säädettyjen avoimuusperiaatetta koskevien poikkeuksien soveltamisalaan. Tältä osin kantaja väittää, että

               —

               komissio ei ole tehnyt asiakirjakohtaista arviointia vaan se on arvioinut yleiselllä tavalla asetuksessa säädettyjä poikkeuksia asiakirjojen luokittelun huomioon ottaen

               —

               komissio ei voinut kysyä asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 5 kohdan nojalla suoraan Kreikan kilpailuviranomaisen kantaa asiakirjojen tiedoksi antamisesta, koska yksin jäsenvaltio on toimivaltainen kieltämään asiakirjojen tiedoksiantamisen tällä perusteella,

               —

               komissio on virheellisesti vedonnut taloudellisten etujen suojaa koskevaan poikkeukseen (asetuksen N:o 2049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäinen luetelmakohta) kieltääkseen asiakirjojen tiedoksiantamisen kokonaisuudessaan siltä osin, kuin se voisi poistaa asiakirjoista luottamukselliset tiedot

               —

               komissio ei voinut vedota tutkintatoimien suojaa koskevaan poikkeukseen (asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmas luetelmakohta), koska Kreikan kilpailuviranomainen oli jo tehnyt lopullisen päätöksensä kyseessä olevassa asiassa

               —

               komissio ei myöskään voinut vedota päätöksentekomenettelyn suojaa koskevaan poikkeukseen, koska asiakirjat, joihin tutustumista on haettu, eivät kuulu päätöksentekomenettelyn soveltamisalaan tai koska loukkausta ei voida osoittaa.

         Lopuksi kantaja esittää, että joka tapauksessa on olemassa yleisen edun kannalta pakottava syy saada tutustua kyseessä oleviin asiakirjoihin, nimittäin yhteisön oikeuden yhtenäisen soveltamisen mahdollistaminen tehokkaasti.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).


title: Asia C-155/04: High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Divisionin (Administrative Court) 17.3.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa The Queen vastaan 1) Secretary of State for Health 2) National Assembly for Wales, ex parte: 1) National Association of Health Stores 2) Health Food Manufacturers Ltd

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/33

         High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Divisionin (Administrative Court) 17.3.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa The Queen vastaan 1) Secretary of State for Health 2) National Assembly for Wales, ex parte: 1) National Association of Health Stores 2) Health Food Manufacturers Ltd
   (Asia C-155/04)
   (2004/C 118/62)
   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) on pyytänyt 17.3.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 26.3.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa The Queen vastaan 1) Secretary of State for Health 2) National Assembly for Wales, ex parte: 1) National Association of Health Stores 2) Health Food Manufacturers Ltd, kysymyksiin, jotka ovat samat kuin asiassa C-154/04 (1) esitetyt kysymykset.

      (1)  Ks. EYVL:n s. 34.


title: Asia C-372/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Krajský súd v Prešove (Slovakia) on esittänyt 1.8.2014 – Zdeněk Sobotka v. Provident Financial s. r. o.

text:
               27.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 380/2

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Krajský súd v Prešove (Slovakia) on esittänyt 1.8.2014 – Zdeněk Sobotka v. Provident Financial s. r. o.
   (Asia C-372/14)
   2014/C 380/02
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Krajský súd v Prešove

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Zdeněk Sobotka

      Vastaaja: Provident Financial s. r. o.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1.

               Onko sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2005/29/EY (1) (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) (EUVL L 149, s. 22), tulkittava siten, että sopimatonta kaupallista menettelyä on toiminta, jossa kulutusluoton antaja esittelee sopimusehdot siten, että kuluttajalle syntyy valheellinen vaikutelma, että hän voi vapaasti valita luoton vähittäisen takaisinmaksun turvaamiseksi tarjotun oheispalvelun, jolloin kyseessä on itse asiassa sopimaton kuluttajaan vaikuttaminen palvelun hyväksymiseksi?

               2.

               Onko sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskevaa direktiiviä tulkittava siten, että sopimatonta kaupallista menettelyä on toiminta, jossa luotonantaja esittelee kuluttajalle sopimusehdot siten, etteivät oheispalvelun kustannukset sisälly todellisen vuosikoron suuruudesta annettuun esitykseen?

               3.

               Onko sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskevaa direktiiviä tulkittava siten, että sopimatonta kaupallista menettelyä on toiminta, jossa luotonantaja perii kuluttajilta kulutusluottomarkkinoilla oheispalvelun todellisiin kustannuksiin nähden huomattavasti korkeamman hinnan, ja elleivät oheispalvelun kustannukset sisälly todelliseen vuosikorkoon, vältetäänkö kulutusluoton todellisten kustannusten avoimuutta koskeva velvollisuus?

               4.

               Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/13/ETY (2) (jäljempänä direktiivi 93/13) tulkittava siten, että palvelu, jolla turvataan kulutusluoton vähittäinen takaisinmaksu ja jonka kohteena on kuluttajalle annetun luoton maksuerien vastaanottaminen käteisenä, on kulutusluottopalvelun pääasiallinen kohde?

               5.

               Onko kulutusluottoja koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 22.12.1986 annettua direktiiviä 87/102/ETY, (3) sellaisena kuin se on muutettuna ja täydennettynä 16.2.1998 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/7/EY, (4) tulkittava siten, että todellinen vuosikorko sisältää myös korvauksen luoton tai sen osan maksuerien käteisenä vastaanottamisesta, jos korvaus ylittää huomattavasti oheispalvelun tarpeelliset kustannukset, ja onko direktiivin 14 artiklaa tulkittava siten, että todellisen vuosikoron vahvistaminen kierretään, jos oheispalvelusta johtuva korvaus ylittää huomattavasti palvelun kustannukset eikä korvausta ole huomioitu todellisessa vuosikorossa?

               6.

               Onko direktiiviä 93/13 tulkittava siten, että oheispalvelun, josta maksetaan hallinnollisia kustannuksia, avoimuutta koskevan vaatimus täyttyy, jos hallinnollisen palvelun hinta on selkeä ja ymmärrettävä (hallinnolliset kustannukset), vaikka kyseisen palvelun kohdetta ei täsmennetä?

               7.

               Onko direktiivin 93/13 [– –] artiklaa tulkittava siten, että hallinnollisten kustannusten sisällyttäminen todellisen vuosikoron laskentaan estää direktiivissä tarkoitetun kustannusten tuomioistuinvalvonnan?

               8.

               Onko direktiiviä 93/13 tulkittava siten, että hallinnollisten kustannusten määrä estää direktiivissä tarkoitetun tuomioistuinvalvonnan?

               9.

               Jos kuudenteen kysymykseen vastataan siten, että hallinnollisen palvelun, josta hallinnolliset kustannukset on maksettava, kohde on riittävän avoin, onko hallinnollinen palvelu siinä tapauksessa kaikkine palveluun mahdollisesti liittyvine toimenpiteineen kulutusluoton pääasiallinen kohde?

               10.

               Onko direktiivin 93/13 4 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että direktiivin mukaan merkityksellistä on muun muassa se, että kuluttaja saa oheispalvelusta johtuvia kustannuksia vastaan palvelua, josta ei hänelle ole juuri hyötyä, vaan palvelusta hyötyy kulutusluoton antaja?

      (1)  EUVL L 149, s. 22.

      (2)  EYVL L 95, s. 29.

      (3)  EYVL L 42, s. 48.

      (4)  EYVL L 101, s. 17.


title: Asia C-166/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Büdingen (Saksa) on esittänyt 18.4.2008 — Rikosoikeudenkäynti Guido Weberiä vastaan

text:
               19.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Büdingen (Saksa) on esittänyt 18.4.2008 — Rikosoikeudenkäynti Guido Weberiä vastaan
   (Asia C-166/08)
   (2008/C 183/21)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Amtsgericht Büdingen
   Pääasian asianosaiset

      Syyttäjä: Staatsanwaltschaft b.d. LG Gießen

      Vastaaja: Guido Weber
   Ennakkoratkaisukysymys
   Onko neuvoston direktiivin 89/397/ETY (1) — elintarvikkeiden tarkastusta koskeva direktiivi — 7 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa tulkittava käsitteen ”asianomaiset” osalta siten, että tällä ei tarkoiteta pelkästään valmistajaa, vaan myös elintarvikkeiden markkinoijaa sikäli kuin syyttäjäviranomaisten on määrä saattaa henkilö rikosoikeudelliseen tai järjestysrikkomussakoista annettujen säännösten mukaiseen vastuuseen elintarvikkeen kunnon ja merkintöjen takia?

      (1)  EUVL L 186, s. 23.


title: Asia C-43/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Milano (Italia) on esittänyt 31.1.2011 — rikosoikeudenkäynti Assane Sambia vastaan

text:
               9.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Milano (Italia) on esittänyt 31.1.2011 — rikosoikeudenkäynti Assane Sambia vastaan
   (Asia C-43/11)
   2011/C 113/12
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Milano

      Pääasian asianosainen

   Assane Samb

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko direktiivin 2008/115/EY (1) 15 ja 16 artikla lojaalin yhteistyön ja direktiivien tehokkaan vaikutuksen periaatteiden valossa esteenä sille, että kolmannen maan kansalainen, joka oleskelee laittomasti jäsenvaltiossa, voidaan määrätä jopa neljän vuoden pituiseen vankeusrangaistukseen silloin, kun hän ei ole noudattanut poliisiviranomaisen antamaa ensimmäistä määräystä, ja jopa viiden vuoden pituiseen vankeusrangaistukseen silloin, kun hän ei ole noudattanut tätä seuraavia määräyksiä (mihin liittyy rikospoliisin velvollisuus pidättää verekseltä tavattu), pelkästään sen johdosta, että hän ei ole tehnyt yhteistyötä karkotusmenettelyssä ja erityisesti pelkästään sen johdosta, että hän ei ole noudattanut hallintoviranomaisen antamaa maastapoistumismääräystä?

      (1)  EUVL L 348, s. 98.


title: Ranskan tasavallan 5.8.1996 Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne (Asia C-267/96)

text:
14.9.96                FI I                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                               N:o C 269/21
     oikeuden tulkinnasta seuraisi se, että verovähennys              velvoittavan luonteen perusteella jäsenvaltioilla on velvolli
     myönnettäisiin, kun yhtiön C pääasiallisena toimintana           suus toteuttaa tarpeelliset toimenpiteet niille osoitettujen
     on sellaisten tytäryhtiöiden osakkeiden omistaminen,             direktiivien noudattamiseksi ennen tätä varten asetetun
     joiden kotipaikka on yhteisön tai Euroopan talousalu            määräajan päättymistä . Mainittu määräaika päättyi
     een ulkopuolella ? Vai onko 5 artiklalla vain se vaikutus,       30.6.1994, eikä Belgia ollut tällöin toteuttanut tarvittavia
     että kansallista lainsäädäntöä sen tulkinnasta riippu           toimenpiteitä .
     matta sovelletaan yhteisön oikeuden mukaisesti silloin,
     kun on kyse yhteisön oikeuden mukaisista vaatimuk               (') EYVL N:o L 157, 10.6.1992 ,m s . 10
     sista ?
                                                                      ( 2 ) EYVL N:o L 250 , 7.10.1993 , s . 33
                                                                      ( 3 ) EYVL N:o L 256 , 14.10.1993 , s . 25
Euroopan yhteisöjen komission 31.7.1996 Belgian kunin
                gaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                      Ranskan tasavallan 5.8.1996 Euroopan parlamenttia
                         ( Asia C-265 /96 )                                                vastaan nostama kanne
                           ( 96/C 269/43 )                                                     (Asia C-267/96 )
                                                                                96/C 269/44 )
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 31.7.1996
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian
kuningaskuntaa vastaan . Kantajan asiamies on A. X. Lewis             Ranskan tasavalta on nostanut 5.8.1996 Euroopan yhtei
ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la                söjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan parlamenttia
Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                                       vastaan. Kantajan asiamiehet ovat ulkoasianministeriön
                                                                      oikeudellisten asioiden päällikkö M. Perrin de Brichambaut
                                                                      ja saman ministeriön ulkoasiainsihteeri D. Wybaux, ja
Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin                         prosessiosoite Luxemburgissa Ranskan suurlähetystö,
                                                                      9 boulevard Prince Henri .
1 . toteaa , että koska Belgian kuningaskunta ei ole saatta
     nut voimaan
                                                                      Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     a ) hedelmäntuotantoon tarkoitettujen hedelmäkas
          vien ja niiden lisäysaineiston pitämisestä kaupan           — kumoaa 17.7.1996 pidetyn parlamentin käsittelyn;
          annetussa neuvoston direktiivissä 92/34/ETY ( 1 )
          säädettyjen toimittajien ja laitosten valvonnan ja          — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                            lut .
          tarkastuksen soveltamista koskevien toimenpitei
          den käyttöönotosta 5 päivänä heinäkuuta 1993
          annetun komission direktiivin 93/64/ETY ( 2 ) nou           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
          dattamiseksi tarpeellisia lakeja, asetuksia ja hallin
          nollisia määräyksiä ja/tai ei ole antanut niitä tiedoksi
          komissiolle eikä                                             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
                                                                      asiassa C-345/95 6.11.1995 esitettyä (').
     b ) lisätoimenpiteistä toimittajien neuvoston direktiivin
          92/34/ETY mukaisesti ylläpitämien hedelmäkasvien             (') EYVL N:o L 351 , 30.12.1995 , s . 7 .
          ja niiden lisäysaineiston lajikeluetteloiden sovelta
          miseksi 21 päivänä syyskuuta 1993 annetun komis
          sion direktiivin 93/79/ETY ( 3 ) noudattamiseksi tar
          peellisia lakeja , asetuksia ja hallinnollisia määräyk
          siä ,
      se ei ole noudattanut sille direktiivin 93/64/ETY 6 ar                     Asian C-327/95 ( ) poistaminen rekisteristä
      tiklan, direktiivin 93/79/ETY 3 artiklan ja Euroopan                                       ( 96/C 269/45 )
      yhteisöjen perustamissopimuksen mukaan kuuluvia
      jäsenyysvelvoitteitaan;
                                                                       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 3.5.1996
                                                                       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
 2 . velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu
      denkäyntikulut.                                                  poistettu asia C-327/95 , Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                       vastaan Italian tasavalta .
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    (') EYVL N:o C 333 , 9.12.1995
 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 189 artiklan
 kolmannen kohdan ja 5 artiklan ensimmäisen kohdan


title: Asia C-66/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.11.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Green Network SpA v. Autorità per l’energia elettrica e il gas (Ennakkoratkaisupyyntö — Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön kulutusta koskeva kansallinen tukijärjestelmä — Sähkön tuottajien ja tuojien velvollisuus syöttää kansalliseen sähköverkkoon tietty määrä uusiutuvista energialähteistä tuotettua sähköä tai, jos ne eivät toimi näin, ostaa ”vihreitä sertifikaatteja” toimivaltaiselta viranomaiselta — Näyttö tästä syöttämisestä, mikä edellyttää sellaisten sertifikaattien esittämistä, jotka osoittavat tuotetun tai tuodun sähkön vihreän alkuperän — Kolmannessa maassa myönnettyjen sertifikaattien hyväksyminen, jonka edellytyksenä on se, että kyseinen kolmas maa ja kyseinen jäsenvaltio ovat tehneet kahdenvälisen sopimuksen tai tämän jäsenvaltion kansallinen sähköverkonhaltija ja tämän kolmannen maan vastaava viranomainen ovat tehneet sopimuksen — Direktiivi 2001/77/EY — Yhteisön ulkoinen toimivalta — Vilpitön yhteistyö)

text:
               26.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.11.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Green Network SpA v. Autorità per l’energia elettrica e il gas
   (Asia C-66/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön kulutusta koskeva kansallinen tukijärjestelmä - Sähkön tuottajien ja tuojien velvollisuus syöttää kansalliseen sähköverkkoon tietty määrä uusiutuvista energialähteistä tuotettua sähköä tai, jos ne eivät toimi näin, ostaa ”vihreitä sertifikaatteja” toimivaltaiselta viranomaiselta - Näyttö tästä syöttämisestä, mikä edellyttää sellaisten sertifikaattien esittämistä, jotka osoittavat tuotetun tai tuodun sähkön vihreän alkuperän - Kolmannessa maassa myönnettyjen sertifikaattien hyväksyminen, jonka edellytyksenä on se, että kyseinen kolmas maa ja kyseinen jäsenvaltio ovat tehneet kahdenvälisen sopimuksen tai tämän jäsenvaltion kansallinen sähköverkonhaltija ja tämän kolmannen maan vastaava viranomainen ovat tehneet sopimuksen - Direktiivi 2001/77/EY - Yhteisön ulkoinen toimivalta - Vilpitön yhteistyö))
   (2015/C 026/04)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Green Network SpA

      Vastapuoli: Autorità per l’energia elettrica e il gas

      Muu osapuoli: Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

      Tuomiolauselma

               1)

               EY:n perustamissopimusta on tulkittava siten, että kun sähköntuotannon edistämisestä uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön sisämarkkinoilla 27.9.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/77/EY säännökset otetaan huomioon, Euroopan yhteisöllä on yksinomainen ulkoinen toimivalta, joka on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jossa säädetään sellaisen vapautuksen myöntämisestä, joka koskee velvollisuutta hankkia vihreitä sertifikaatteja sen vuoksi, että kansallisille kuluttajamarkkinoille tuodaan kolmannesta maasta sähköä, sillä perusteella, että kyseinen jäsenvaltio ja kyseinen kolmas maa ovat tehneet etukäteen sopimuksen, jonka nojalla tällä tavalla tuotu sähkö taataan uusiutuvista energialähteistä tuotetuksi kyseisen direktiivin 5 artiklassa säädettyjä yksityiskohtaisia sääntöjä vastaavien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.

               2)

               Unionin oikeus on esteenä sille, että sen jälkeen, kun kansallinen tuomioistuin on jättänyt soveltamatta tämän tuomion tuomiolauselman 1 kohdassa tarkoitetun kaltaisen kansallisen säännöksen sen takia, että kyseinen säännös ei ole unionin oikeuden mukainen, kyseinen tuomioistuin soveltaa sen sijasta aikaisempaa kansallista säännöstä, joka vastaa kyseistä säännöstä ja jossa säädetään sellaisen vapautuksen myöntämisestä, joka koskee velvollisuutta hankkia vihreitä sertifikaatteja sen vuoksi, että kansallisille kuluttajamarkkinoille tuodaan kolmannesta maasta sähköä, sillä perusteella, että kansallinen sähköverkonhaltija ja tämän kolmannen maan vastaava paikallisviranomainen ovat tehneet etukäteen sopimuksen, jossa määritellään sen sertifioimiseksi, että tällä tavalla tuotu sähkö on uusiutuvista energialähteistä tuotettua sähköä, tarvittavia selvityksiä koskevat yksityiskohtaiset säännöt.

      (1)  EUVL C 147, 25.5.2013.


title: Asia T-318/00: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  19.10.2005  — Freistaat Thüringen v. komissio (Valtiontuet — Tukien väärinkäyttö — Takaisinperimismääräyksen välttämiseen liittyvä riski — Tukien takaisinperiminen yhtiöiltä, jotka ovat ostaneet käyttöomaisuutta alkuperäiseltä tuensaajalta)

text:
               24.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 330/15

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19.10.2005 — Freistaat Thüringen v. komissio
   (Asia T-318/00) (1)

   (Valtiontuet - Tukien väärinkäyttö - Takaisinperimismääräyksen välttämiseen liittyvä riski - Tukien takaisinperiminen yhtiöiltä, jotka ovat ostaneet käyttöomaisuutta alkuperäiseltä tuensaajalta)
   (2005/C 330/38)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Freistaat Thüringen (Saksa) (edustaja: asianajaja M. Schütte)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: K. D. Borchardt ja V. Kreuschitz, avustajanaan C. Koenig)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Saksan liittotasavalta (asiamiehinään: W.-D. Plessing ja T. Jürgensen, avustajanaan asianajaja R. Bierwagen)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: ODS Optical Disc Service GmbH (Hampuri, Saksa) (edustajinaan: asianajajat I. Brinker ja U. Soltész)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta on vaadittu kumoamaan valtiontuista, jotka Saksa on myöntänyt Thüringenin osavaltioon sijoittautuneelle CDA Compact Disc Albrechts GmbH:lle, 21 päivänä kesäkuuta 2000 tehty komission päätös 2000/796/EY (EYVL L 318, s. 62)
   Tuomiolauselma

               1)

               Valtiontuista, jotka Saksa on myöntänyt Thüringenin osavaltioon sijoittautuneelle CDA Compact Disc Albrechts GmbH:lle, 21 päivänä kesäkuuta 2000 tehty päätös 2000/796/EY kumotaan siltä osin kuin

                           —

                           sen 1 artiklan 1 kohtaan sisältyy yhtiöille R. E. Pilz GmbH & Co Beteiligungs KG, Pilz & Robotron GmbH & Co. Beteiligungs KG ja Pilz Albrechts GmbH Thüringenin Albrechtsissa sijaitsevan CD-levytehtaan rakentamista, toimintaa ja toiminnan vakauttamista varten myönnettynä tukena Baijerin osavaltion myöntämä 54,7 miljoonan DEM:n takaus, 3 miljoonan DEM:n saatavasta luopuminen sekä Thüringenin osavaltion ja Baijerin osavaltion myöntämät 63,45 miljoonan DEM:n ja 19,42 miljoonan DEM:n investointituet ja avustukset

                           —

                           sen 1 artiklan 2 kohtaan sisältyvät CDA Compact Disc Albrechts GmbH:n rakenneuudistusta varten myönnettynä tukena PA/CD Albrechtsin osakkeiden hankinnasta maksetut 33 miljoonaa DEM ja korkotukena huomioon otetut 21,3 miljoonaa DEM

                           —

                           komissio toteaa 1 artiklan 2 kohdassa, että 3 miljoonan DEM:n ostohinta ja LfA:n myöntämä 15 miljoonan DEM:n luotto on tukea, joka ”on myönnetty CDA Compact Disc Albrechts GmbH:n rakenneuudistusta varten”

                           —

                           se määrää 2 artiklassa 1 artiklassa kuvatun tuen takaisinperimisestä CDA Datenträger Albrechts GmbH:lta ja LCA Logistik Center Albrechts GmbH:lta sekä kaikilta muilta yrityksiltä, joille R. E. Pilz GmbH & Co. Beteiligungs KG:n, Pilz & Robotron GmbH & Co. Beteiligungs KG:n tai Pilz Albrechts GmbH:n omaisuutta ja/tai infrastruktuuria on siirretty tai siirretään kyseisen päätöksen seurausten välttämiseksi.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Thüringenin osavaltion oikeudenkäyntikulut. Saksan liittotasavalta ja ODS Optical Disc Service GmbH vastaavat omista kuluistaan.

      (1)  EYVL C 355, 9.12.2000.


title: Asia F-71/14: Kanne 22.7.2014 – ZZ v. Euroopan ulkosuhdehallinto

text:
               3.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 388/29

         Kanne 22.7.2014 – ZZ v. Euroopan ulkosuhdehallinto
   (Asia F-71/14)
   2014/C 388/35
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat L. F. de Castro ja J.-L. Gillain)

      Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Kumoamiskanne päätöksestä olla maksamatta elinolokorvausta, täydentävää korvausta kantajan asemapaikan elinolojen perusteella ja päivärahaa sekä palkkaa 49 vuosilomapäivältä, joita ei ole käytetty vuonna 2012, sekä vahingonkorvausvaatimus heitteillejätöstä ja hylkäämisestä kantajalle sattuneen työtapaturman vuoksi.

      Vaatimukset

               —

               elinolokorvausta ja täydentävää korvausta on maksettava 1.5.2012–31.10.2013 tai ainakin samalta ajanjaksolta on maksettava päivärahaa

               —

               on maksettava palkka 49 vuosilomapäivältä, joita ei käytetty vuonna 2012

               —

               sopimus on palautettava ennalleen tai on laadittava uusi toistaiseksi voimassa oleva sopimus tai sopimus, joka on tietyn ajan kuluttua katsottava toistaiseksi voimassa olevaksi, tai on maksettava vahingonkorvaus sen vuoksi, että kantajan ja vastaajan välillä olisi tehty uusi sopimus, ellei tapaturmaa olisi sattunut

               —

               kantajalle tapaturmasta aiheutunut vahinko on korvattava seuraavasti: i) 10  000 euroa sikäli kuin on kyse heitteillejätöstä Jordaniassa ja Brysselissä lääkinnälliseltä, hallinnolliselta ja taloudelliselta kannalta; ii) summa, joka vastaa kaikkia saamatta jääneitä ja menetettyjä palkkoja, korvauksia ja etuja ja kantajan tapaturman johdosta suorittamia lääkinnällisiä tai muita maksuja, joiden arvioidaan ennakolta olevan 50  000 euroa sellaisesta tapaturmasta, josta Yhdistyneet Kansakunnat ja Euroopan ulkosuhdehallinto ovat vastuussa; viimeksi mainitun on osallistuttava riitaan ja rahoitettava se Yhdistyneen kansakunnan ja kaikkien tämän harjoittelun organisaation osapuolten vastuun osalta. iii) ennakolta arvioiden 50  000 euron summa koeajan sisältävien määräaikaisten sopimusten väärinkäytöstä, etenkin viimeisen sopimuksen, ja sen uudistaminen.


title: Asia C-648/15: Kanne 3.12.2015 – Itävallan tasavalta v. Saksan liittotasavalta

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/45

         Kanne 3.12.2015 – Itävallan tasavalta v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-648/15)
   (2016/C 038/57)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Itävallan tasavalta (asiamies: C. Pesendorfer)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta

      Vaatimukset

   Kanne, joka on nostettu Itävallan tasavallan ja Saksan liittotasavallan välisen sopimuksen tulo- ja varallisuusveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi (öBGBl III 182/2002 sekä dBGBl II 2002, 735 ja dBStBl I 2002, 584) (Saksan ja Itävallan välinen verotussopimus) 25 artiklan 5 kohdan, luettuna yhdessä SEUT 273 artiklan nojalla, koska Itävallan tasavallan ja Saksan liittotasavallan näkemykset Saksan ja Itävallan välisen verotussopimuksen 11 artiklan tulkinnasta ja soveltamisesta poikkeavat toisistaan.
   Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               toteaa, että kyseessä olevia voitto-osuustodistuksia (Genußscheine) ei ole pidettävä Saksan ja Itävallan välisen verotussopimuksen 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuina ”velkakirjoina, joihin liittyy voitonjakoelementti”. Tämän vuoksi Saksan ja Itävallan välisen verotussopimuksen 11 artiklan 1 kohdan nojalla Itävallalla on valtiona, johon Bank Austria on sijoittautunut, yksinomainen oikeus verottaa tällaisista voitto-osuustodistuksista saatavaa tuloa.

               —

               määrää, että Saksan liittotasavallan on näin ollen pidättäydyttävä verottamasta Bank Austrian kyseessä olevista voitto-osuustodistuksista saamaa tuloa ja palautettava tästä tulosta jo kannetut verot.

               —

               velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Itävalta tasavalta riitauttaa sen, että Saksan liittotasavalta luokittelee riidanalaiset korvaukset Saksan ja Itävallan välisen verotussopimuksen 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuiksi koroiksi, joihin liittyy ”voitonjakoelementti”. Saksan liittotasavallan mukaan itse korvaus lasketaan periaatteessa kiinteän prosenttiosuuden mukaan. Korvaus riippuu kuitenkin tuloksesta sikäli, että korvauksen maksamisen edellytyksenä on riittävän suuri taseessa näkyvä voitto.
   Itävallan tasavallan mielestä sen sijaan kyseessä olevat voitto-osuustodistukset antavat oikeuden ainoastaan sellaiseen korkoon, joka perustuu kiinteään prosenttiosuuteen nimellisarvosta. Tämä tulkinta on ensinnäkin yleisen kielenkäytön mukainen; sen vahvistaa myös vertailu Saksan ja Itävallan välisen verotussopimuksen 11 artiklan 2 kohdassa esimerkinomaisesti mainittuihin rahoitusmuotoihin.
   Nyt käsiteltävässä asiassa luotonantaja siis ainoastaan myöntää velalliselle lisää maksuaikaa, sillä voitto-osuustodistuksella myönnetään erityisesti sen voimassaoloaikana pelkästään oikeus siirtää maksamista myöhempään ajankohtaan. Voitto-osuustodistukset ovat näin ollen kiinteäkorkoisia instrumentteja, joihin liittyy lisäksi tietty tappioriski.


title: Asia C-355/09: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 2.9.2010 — Euroopan komissio v. Irlanti

text:
               18.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 346/38

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 2.9.2010 — Euroopan komissio v. Irlanti
   (Asia C-355/09) (1)

   ()
   2010/C 346/67
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 256, 24.10.2009.