title: Asia C-559/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 27.10.2011 (Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpenin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Deli Ostrich NV v. Belgian valtio (Yhteinen tullitariffi — Yhdistetty nimikkeistö — Tariffiluokittelu — Jäädytetty kamelinliha, joka ei ole peräisin kasvatetuista kameleista — Luokittelu alanimikkeeseen 02089040 (muuta riistan lihaa) vai alanimikkeeseen 02089095 (muuta))

text:
               17.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 370/15

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 27.10.2011 (Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpenin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Deli Ostrich NV v. Belgian valtio
   (Asia C-559/10) (1)

   (Yhteinen tullitariffi - Yhdistetty nimikkeistö - Tariffiluokittelu - Jäädytetty kamelinliha, joka ei ole peräisin kasvatetuista kameleista - Luokittelu alanimikkeeseen 0208 90 40 (muuta riistan lihaa) vai alanimikkeeseen 0208 90 95 (muuta))
   2011/C 370/24
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Deli Ostrich NV

      Vastaaja: Belgian valtio

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Yhteinen tullitariffi — Tullinimikkeet — Kamelinliha, joka ei ole peräisin kasvatetuista kameleista — Luokitellaanko se alanimikkeeseen 0208 90 40 (riista) vai alanimikkeeseen 0208 90 95 (muuta)?

      Tuomiolauselma

   Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I, sellaisena kuin se on muutettuna 17.10.2006 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1549/2006, muodostavaa yhdistettyä nimikkeistöä on tulkittava siten, että kamelinliha on luokiteltava alanimikkeeseen 0208 90 40”muuna riistan lihana”, jos kamelit, joista kyseinen liha on peräisin, elivät luonnonvaraisina ja jos niitä metsästettiin.

      (1)  EUVL C 55, 19.2.2011.


title: Asia C-370/09: Kanne 15.9.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/50

         Kanne 15.9.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-370/09)
   2009/C 267/83
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Margeli ja M. Karanosou Apostolopoulou)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut kaivannaisteollisuuden jätehuollosta ja direktiivin 2004/35/EY muuttamisesta 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/21/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Määräaika, jossa direktiivi 2006/21/EY oli pantava täytäntöön sisäisessä oikeudessa, on päättynyt 1.5.2008.

      (1)  EUVL L 102, 11.4.2006, s. 15.


title: Asia C-668/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Suceava (Romania) on esittänyt 16.12.2013 — Casa Județeană de Pensii Botoșani v. Evangeli Paraskevopoulou

text:
               22.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 85/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Suceava (Romania) on esittänyt 16.12.2013 — Casa Județeană de Pensii Botoșani v. Evangeli Paraskevopoulou
   (Asia C-668/13)
   2014/C 85/23
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Suceava

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Casa Județeană de Pensii Botoșani

      Vastapuoli: Evangeli Paraskevopoulou

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (1) 7 artiklan 2 kohdan c alakohtaa tulkittava siten, että sen soveltamisalaan kuuluu sellainen kahdenvälinen sopimus, jonka kaksi jäsenvaltiota on tehnyt ennen asetuksen soveltamisen alkamispäivämäärää ja jossa valtiot ovat sopineet sellaisia sosiaaliturvaetuuksia koskevan velvollisuuden lakkaamisesta, joita yhden valtion on maksettava sellaisille toisen valtion kansalaisille, joilla on ollut ensin mainitun valtion alueella poliittisen pakolaisen asema ja jotka ovat palanneet viimeksi mainitun valtion alueelle, vastineena siitä, että ensin mainittu valtio maksaa kiinteän määrän eläkkeiden maksamiseksi ja sen ajanjakson kattamiseksi, jonka ajalta sosiaaliturvamaksut on maksettu ensin mainittuun jäsenvaltioon?

      (1)  Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2).


title: Asia C-332/08: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 19.2.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/29

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 19.2.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-332/08) (1)

   2009/C 113/58

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 272, 25.10.2008.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13 päivänä marraskuuta 2001 asiassa C-427/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Uimaveden laatu – Direktiivin 76/160/ETY riittämätön täytäntöönpano)

text:
5.1.2002                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               C 3/11
      –     valtuutetut jälleen- ja tukkumyyjät eivät ole asettaneet                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
            omille ostajilleen sopimusperusteisia rajoituksia, joissa
            ilmaistaisiin tämä haltijan asettama kielto, vaikka tavara-
            merkin haltija on ilmoittanut kiellosta näille jälleen- ja                                 (kolmas jaosto)
            tukkumyyjille.
                                                                                13 päivänä marraskuuta 2001
(1) EYVL C 6, 8.1.2000; EYVL C 79, 18.3.2000.
                                                                            asiassa C-427/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                            Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningas-
                                                                                kunta (1)
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                            (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Uimave-
                                                                            den laatu – Direktiivin 76/160/ETY riittämätön täytäntöön-
                           (kuudes jaosto)                                                                  pano)
                    27 päivänä syyskuuta 2001
                                                                                (2002/C 3/15)
asiassa C-442/99 P, Cordis Obst und Gemüse Großhandel
                              GmbH (1)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
(Muutoksenhaku – Yhteinen markkinajärjestely – Banaanit
– Tuonti AKT-maista ja kolmansista maista – Tuontitodis-                    (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
tuksia koskeva hakemus – Siirtymätoimenpiteet – Asetus                               yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
       N:o 404/93 – Yhdenvertaisen kohtelun periaate)
                            (2002/C 3/14)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                          Asiassa C-427/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
                                                                            nään R. B. Wainwright) vastaan Ison-Britannian ja Pohjois-
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan              Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehenään G. Amo-
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                 deo, avustajanaan D. Wyatt, QC), jossa kantaja vaatii yhteisöjen
                                                                            tuomioistuinta toteamaan, että Ison-Britannian ja Pohjois-
                                                                            Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut uimave-
                                                                            den laadusta 8 päivänä joulukuuta 1975 annetun neuvoston
Asiassa C-442/99 P, Cordis Obst und Gemüse Großhandel                       direktiivin 76/160/ETY (EYVL 1976, L 31, s. 1) mukaisia
GmbH, kotipaikka Ostrau (Saksa), (edustajanaan asianajaja                   velvoitteitaan, koska se ei ole varmistanut, että sen uimavedet
G. Meier), jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan                ovat kyseisen direktiivin 3 artiklan nojalla vahvistettujen raja-
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides                  arvojen mukaisia, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto),
jaosto) asiassa T-612/97, Cordis vastaan komissio, 28.9.1999                toimien kokoonpanossa: C. Gulmann, joka hoitaa kolmannen
antaman tuomion (Kok. 1999, s. II-2771) kumoamista ja                       jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit J.-P. Puissochet
jossa muina osapuolina ovat: Euroopan yhteisöjen komissio,                  ja J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari), julkisasiamies:
(asiamiehenään K.-D. Borchardt) ja Ranskan tasavalta, (asiamie-             D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut
hinään K. Rispal-Bellanger ja C. Vasak), yhteisöjen tuomioistuin            13.11.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
(kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-
ja C. Gulmann sekä tuomarit J.-P. Puissochet, R. Schintgen,
N. Colneric ja J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari),                  1)    Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Hol-                  ei ole noudattanut uimaveden laadusta 8 päivänä joulukuuta
stein, on antanut 27.9.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma                         1975 annetun neuvoston direktiivin 76/160/ETY mukaisia
on seuraava:                                                                      velvoitteitaan, koska se ei ole varmistanut, että sen uimavedet
                                                                                ovat direktiivin 3 artiklan nojalla vahvistettujen sitovien raja-
1)    Valitus hylätään.                                                           arvojen mukaisia.
2)    Cordis Obst und Gemüse Großhandel GmbH vastaa omista
      oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan komis-         2)    Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
      sion oikeudenkäyntikulut.                                                   velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
3)    Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                            (1) EYVL C 28, 27.1.2001.
(1) EYVL C 47, 19.2.2000.


title: Asia F-24/10: Kanne 21.4.2010 — Kaskarelis v. komissio

text:
               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/58

      Kanne 21.4.2010 — Kaskarelis v. komissio
      (Asia F-24/10)
      (2010/C 161/94)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Loukas Kaskarelis (Auderghem, Belgia) (edustaja: asianajaja S. Pappas)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Kohde

      Vastaajan päätöksen, jolla kantajalta evättiin ulkomaankorvaus, asettautumiskorvaus ja matkakulujen korvaus, kumoaminen

         Vaatimukset

                  —

                  PMO:n päätös, jolla evättiin ulkomaankorvaus, asettautumiskorvaus ja matkakulujen korvaus, sekä viranomaisen, jolla on toimivalta tehdä työsopimuksia, päätös, jolla hylättiin kantajan oikaisuvaatimus, on kumottava;

                  —

                  Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-312/08: Kanne 13.8.2008 — Ellinikos Niognomon v. komissio

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/33

         Kanne 13.8.2008 — Ellinikos Niognomon v. komissio
   (Asia T-312/08)
   (2008/C 272/60)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Ellinikos Niognomon AE (Piraeus, Kreikka) (edustaja: S. Pappas)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Riidanalainen päätös on kumottava;

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   EY 230 artiklan nojalla nostetulla kanteellaan kantaja vaatii komission 24.7.2008 tekemän sellaisen päätöksen kumoamista, jolla komissio päätti olla jatkamatta kantajan rajoitettua hyväksyntää, joka tälle oli myönnetty direktiivin 94/57/EY (1) nojalla komission päätöksellä 2001/890/EY (2) ja jota komissio oli edelleen jatkanut 3.8.2005 tekemällään päätöksellä 2005/623/EY (3).
   Ensiksi kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan olennaista menettelymääräystä, koska siinä ei ole noudatettu direktiivin 94/57/EY 4 ja 9 artiklassa säädettyä komiteamenettelyä.
   Toiseksi kantaja väittää, että rajoitetun hyväksymisen jatkamisen hylkääminen perustuu arviointeihin, jotka komissio on tehnyt yksin eikä yhdessä asianomaisten jäsenvaltioiden kanssa direktiivin 94/57/EY 4, 9 ja 11 artiklan mukaisesti.
   Kolmanneksi kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä ei kunnioiteta kantajan puolustautumisoikeuksia, ja sillä loukataan kantajan luottamuksensuojaa.
   Neljänneksi kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan direktiiviä tulkitsemalla sitä väärin sovellettavien arviointiperusteiden (rekisterit, joihin on merkitty suoritukset turvallisuuden ja pilaantumisen ehkäisemisen alalla) osalta, laiminlyömällä vaiheet, joita komission olisi pitänyt noudattaa ennen kielteisen päätöksen tekemistä, ja jättämällä huomioimatta kyseessä olevien jäsenvaltioiden esittämät tarkastukset ja kertomukset ja siten hyväksymällä lainvastaista päättelyn.
   Viimeiseksi kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä loukataan suhteellisuusperiaatetta ja hyvän hallinnon periaatetta.

      (1)  Alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista 22.11.1994 annettu neuvoston direktiivi 94/57/EY (EYVL 1994, L 319, s. 20).

      (2)  Hellenic Register of Shipping -laitoksen hyväksymisestä neuvoston direktiivin 94/57/EY, 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti 23.12.2001 tehty komission päätös (tiedoksiannettu numerolla K(2001) 4218) (EUVL 2001, L 329, s. 72).

      (3)  Hellenic Register of Shipping -laitoksen määräaikaisen hyväksynnän jatkamisesta 3.8.2005 tehty päätös (tiedoksiannettu numerolla K(2005) 2940) (EUVL 2005, L 219, s. 43).


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 17 päivänä lokakuuta 2002 yhdistetyissä asioissa T-330/00 ja T-114/01, Stefano Cocchi ja Evi Hainz vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Palvelukseenottomenettely – Henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohta – Vakinaisten virkamiesten etusĳa – Väliaikaisten toimihenkilöiden ehdokkuuksien hyväksymättä jättäminen – Vakinaiseksi virkamieheksi nimittäminen – Syrjintäkiellon periaate – Perustelut – Yksikön etu – Muihin toimihenkilöhin sovellettavien sääntöjen 8 artiklan neljäs ja viides kohta – Huolenpitovelvollisuus – Ilmoitus avoimesta virasta)

text:
C 323/32                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       21.12.2002
1)     EY 81 artiklan soveltamisesta 10 päivänä toukokuuta 2000            mioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
       tehty komission päätös 2000/400/EY (IV/32.150 – Eurovi-             puheenjohtaja J. D. Cooke sekä tuomarit R. García-Valdecasas
       sio) kumotaan.                                                      ja P. Lindh, kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen, on
                                                                           antanut 15.10.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
2)     Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoite-        raava:
       taan korvaamaan kantajien ja väliintulijana olevan Reti Televi-
       sive Italiane Spa:n oikeudenkäyntikulut.
                                                                           1)     Kumotaan 30.6.2000 tehty komission päätös, jolla kieltäydyt-
3)     DSF Deutsches SportFernsehen GmbH vastaa väliintulostaan                   tiin hyväksymästä kantajaa Euroopan audiovisuaalisten teosten
       aiheutuneista oikeudenkäyntikuluistaan.                                    kehittämisen ja levityksen edistämistä koskevan ohjelman
                                                                                (MEDIA II – Kehittäminen ja levitys) (1996–2000) edunsaa-
4)     Väliintulijana oleva Union européenne de radio-télévision                  jaksi.
       vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoitetaan korvaa-
       maan Métropole télévision SA:lle, Antena 3 de Televisión,           2)     Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoite-
       SA:lle ja SIC – Sociedade Independente de Comunicação, SA:lle              taan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.
       sen väliintuloista aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
5)     Väliintulijana oleva Radiotelevisión Española vastaa omista
       oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoitetaan korvaamaan Antena 3        (1 ) EYVL C 316, 4.11.2000.
       de Televisión, SA:lle sen väliintulosta aiheutuneet oikeuden-
       käyntikulut.
6)     Gestevisión Telecinco, SA vastaa oikeudenkäyntikuluistaan,
       jotka sille ovat aiheutuneet Union européenne de radio-
       télévisionin ja Radiotelevisión Españolan väliintuloista.
( 1) EYVL C 285, 7.10.2000, C 302, 21.10.2000 ja C 355, 9.12.2000.
                                                                                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                17 päivänä lokakuuta 2002
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                   TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   yhdistetyissä asioissa T-330/00 ja T-114/01, Stefano Coc-
                                                                           chi ja Evi Hainz vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( 1)
                     15 päivänä lokakuuta 2002
                                                                           (Henkilöstö – Palvelukseenottomenettely – Henkilöstösään-
asiassa T-233/00, Scanbox Entertainment A/S vastaan                        töjen 29 artiklan 1 kohta – Vakinaisten virkamiesten etusija
                 Euroopan yhteisöjen komissio ( 1)                         – Väliaikaisten toimihenkilöiden ehdokkuuksien hyväksy-
                                                                           mättä jättäminen – Vakinaiseksi virkamieheksi nimittämi-
                                                                           nen – Syrjintäkiellon periaate – Perustelut – Yksikön etu –
(Euroopan audiovisuaalisten teosten kehittämisen ja levityk-
                                                                           Muihin toimihenkilöhin sovellettavien sääntöjen 8 artiklan
sen edistämistä koskeva ohjelma (MEDIA II) – Automaatti-
                                                                           neljäs ja viides kohta – Huolenpitovelvollisuus – Ilmoitus
               nen tuki levitykseen – Tuensaajayritys)
                                                                                avoimesta virasta)
                           (2002/C 323/50)
                                                                                (2002/C 323/51)
                      (Oikeudenkäyntikieli: tanska)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Asiassa T-233/00, Scanbox Entertainment A/S, kotipaikka
Farum (Tanska), edustajanaan asianajaja T. Steffensen, vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään N. Rasmussen
ja H. Støvlbæk), jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen             Yhdistetyissä asioissa T-330/00 ja T-114/01, Stefano Cocchi ja
tuomioistuinta kumoamaan 30.6.2000 tehdyn komission pää-                   Evi Hainz, Euroopan yhteisöjen komission entisiä virkamiehiä,
töksen, jolla kieltäydyttiin hyväksymästä kantajaa Euroopan                kotipaikka Varèse (Italia), edustajanaan asianajajat G. Vander-
audiovisuaalisten teosten kehittämisen ja levityksen edistämistä           sanden ja L. Levi, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroo-
koskevan ohjelman (MEDIA II – Kehittäminen ja levitys)                     pan yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. Curral ja D. Wael-
(1996–2000) edunsaajaksi, ensimmäisen oikeusasteen tuo-                    broeck), joissa
 ---pagebreak--- 21.12.2002               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 323/33
–      asiassa T-330/00 yhtäältä vaaditaan kumottavaksi nimit-          panossa: jaoston puheenjohtaja R. M. Moura Ramos sekä
       tävän viranomaisen 16.3.2000 ja 22.2.2000 tekemiä                tuomarit J. Pirrung ja A. W. H. Meij, kirjaaja: hallintovirkamies
       päätöksiä olla hyväksymättä Cocchin ja Hainzin ehdok-            J. Plingers, on antanut 9.10.2002 tuomion, jonka tuomiolau-
       kuuksia viranhakuilmoituksilla KOM/R/5530/00 ja KOM/             selma on seuraava:
       R/5500/00 avoimeksi julistettuihin virkoihin sekä toissi-
       jaisesti näitä viranhakuilmoituksia ja toisaalta kantajille
                                                                        1)     Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mal-
       aiheutuneeksi väitetyn vahingon korvaamista;                            lit) ensimmäisen valituslautakunnan 22.9.2000 tekemä päätös
                                                                               (asia R 278/2000-1) kumotaan.
–      asiassa T-114/01 vaaditaan kumottavaksi nimittävän vi-
       ranomaisen palvelukseenottomenettelyssä tekemiä nimi-
                                                                        2)     Vastaaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
       tyspäätöksiä viranhakuilmoituksilla KOM/R/5530/00 ja
       KOM/R/5500/00 avoimeksi julistettuihin virkoihin sekä
       kantajille aiheutuneeksi väitetyn vahingon korvaamista,          (1 ) EYVL C 45, 10.2.2001.
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toi-
mien kokoonpanossa: puheenjohtaja J. D. Cooke, sekä tuoma-
rit R. García-Valdecasas ja P. Lindh, kirjaaja: hallintovirkamies
J. Plingers, on 17.10.2002 antanut tuomion, jonka tuomiolau-
selma on seuraava:
                                                                               YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
1)     Kanne hylätään.                                                                    TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
2)     Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
       taan.                                                                                9 päivänä lokakuuta 2002
                                                                        asiassa T-36/01: Glaverbel vastaan sisämarkkinoiden har-
( 1) EYVL C 372, 23.12.2000 ja C 227 11.8.2001.
                                                                            monisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)
                                                                        (Yhteisön tavaramerkki – Asetus N:o 40/94 – Tavaroiden
                                                                        pinnalla oleva kuvio – Ehdoton hylkäysperuste – Erottamis-
                                                                                kyky – Oikeus tulla kuulluksi)
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                                        (2002/C 323/53)
                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                     9 päivänä lokakuuta 2002
asiassa T-360/00, Dart Industries Inc. vastaan sisämarkki-
                                                                        Asiassa T-36/01, Glaverbel, kotipaikka Bryssel (Belgia), edusta-
noiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
                                                                        janaan avocat S. Möbus, vastaan sisämarkkinoiden harmoni-
                             (SMHV) ( 1)                                sointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehinään
                                                                        A. di Carlo ja G. Schneider), jossa kantaja on nostanut
(Yhteisön tavaramerkki – Sanamerkki UltraPlus – Ehdotto-                kumoamiskanteen sisämarkkinoiden harmonisointiviraston
mat hylkäysperusteet – Kuvailevuus, erottamiskyky – Ase-                (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan
     tuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)              30.11.2000 tekemästä päätöksestä (asia R 137/2000-1), en-
                                                                        simmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien
                          (2002/C 323/52)                               kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. M. Moura Ramos
                                                                        sekä tuomarit J. Pirrung ja A. W. H. Meij, kirjaaja: hallintovirka-
                                                                        mies J. Palacio González, on antanut 9.10.2002 tuomion,
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                     jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                        1)     Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mal-
Asiassa T-360/00, Dart Industries Inc., kotipaikka Orlando,                    lit) ensimmäisen valituslautakunnan 30.11.2000 tekemä pää-
Florida (Amerikan yhdysvallat), edustajinaan asianajajat J. Gray               tös (asia R 137/2000-1) kumotaan.
ja K.-U. Jonas, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto
(tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehenään V. Melgar),              2)     Virasto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoite-
jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta                   taan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.
kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
merkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 22.9.2000
tekemän päätöksen (asia R 278/2000-1), joka koskee sanamer-             (1 ) EYVL C 118, 21.4.2001.
kin UltraPlus rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi, ensimmäi-
sen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoon-


title: Ferriera Acciaieria Casilina SpA:n 19.10.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-166/96)

text:
N:o C 40/22          |_FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             8.2.97
    Prolafer Srl:n ( selvitystilassa oleva yhtiö ) 19.10.1996          Kantaja väittää, että edellä mainitun päätöksen N:o 3855/
  Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                 91 /EHTY 4 artiklan 2 kohtaa on rikottu ja että sitä on
                         ( Asia T-165/96 )                             tulkittu virheellisesti ja syrjivästi .
                            ( 97/C 40/51 )                             (') Rauta- ja terästeollisuudelle myönnettäviä tukia koskevista yh
                                                                             teisön säännöistä 27 päivänä marraskuuta 1991 tehty komis
                                                                             sion päätös N:o          3855/91 /EHTY    ( EYVL N:o L   362 ,
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)                               31.12.1991 , s . 57 ).
Prolafer Sri ( selvitystilassa oleva yhtiö ), kotipaikka Berga
mo (Italia ), on nostanut 19.10.1 996 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu
roopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan edustajina             Fernera Acciaieria Casilina SpA:n 19.10.1996 Euroopan
ovat asianajajat Carmine Punzi ja Filippo Satta, Rooma , ja                       yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Charles                                               ( Asia T- 166/96 )
Turk, 13 B avenue Guillaume .
                                                                                ( 97/C 40/52 )
Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)
hyväksyy kanteen ja kumoaa riidanalaisen päätöksen .
                                                                       Ferriera Acciaieria Casilina SpA, kotipaikka Rooma, on
                                                                       nostanut 19.10.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
                                                                       komissiota vastaan . Kantajan edustajat ovat asianajajat
                                                                        Carmine Punzi ja Filippo Satta, Rooma , ja tämän proses
Kantaja, joka on selvitystilassa oleva rauta- ja terästeolli          siosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Charles Turk,
suusalalla toimiva yhtiö, riitauttaa kanteellaan itseään kos           13 B Avenue Guillaume .
kevalta osalta saman päätöksen, joka on kanteen kohteena
asiassa T-164/96 , Moccia Irme, sekä 12.12.1994 tehdyn                 Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
päätöksen siltä osin kuin siinä tukea koskevan päätök                  tuomioistuin hyväksyy kanteen ja kumoaa riidanalaiset
sen (') 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja perusteita mää            toimenpiteet.
ritettäessä määrätään, että " säännöllisellä tuotannolla "
tarkoitetaan " vuoden 1993 keskimääräistä tuotantoa, jota               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
laskettaessa käytetään perusteena sitä tuotantoa, jonka
                                                                        Kantaja, joka on italialainen rauta- ja terästeollisuusalalla
yksi työpiste tuottaa päivässä, edellyttäen, että työtä teh
                                                                        toimiva yhtiö, riitauttaa kanteellaan itseään koskevalta
dään kahdeksan tuntia päivässä viitenä päivänä viikossa ",
                                                                        osalta päätöksen, joka on kanteen kohteena asioissa T
ottamatta huomioon yritykselle force majeure -tyyppisestä
                                                                        164/96 , Moccia Irme, ja T-165/96 , Prolafer.
syystä aiheutuvia esteitä .
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
Kantajayhtiö korostaa sitä, että sen tuotantovajaus viite              edellä mainituissa asioissa esitettyjä perusteita ja perustelu
                                                                        ja .
 ajanjakson aikana ei aiheutunut yhtiön tekemistä päätök
 sistä, vaan ainoastaan siitä, että yhtiön laitosten tuotanto
toiminta oli keskeytetty ja laitokset suljettu ympäristön
 saastuttamisen vuoksi Italian rikostuomioistuimen anta
 man päätöksen nojalla .
                                                                        Dora Ferriera Acciaieria Srl:n ( selvitystilassa oleva yhtiö )
 Kantajayhtiön mukaan on lainvastaista myöntää valtion                   19.10.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nos
                                                                                tama kanne
 tukia rauta- ja terästeollisuuslaitosten hävittämistä varten
 sillä ehdolla, että tuotanto on lyhyen viiteajanjakson aika                                        ( Asia T-167/96 )
 na ollut säännöllistä, ottamatta huomioon sitä, että tällai                                           ( 97/C 40/53 )
 nen säännöllisyys on voinut olla mahdotonta yrityksen
 tahdosta riippumattomien tekijöiden vuoksi .                                                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                         Dora Ferriera Acciaieria Sri ( selvitystilassa oleva yhtiö),
 Kantaja väittää myös, että yhdenvertaisen kohtelun periaa              kotipaikka Bergamo, on nostanut 19.10.1996 Euroopan
 tetta on loukattu, koska komissio on hyväksynyt tiettyjä                yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
 tukitoimenpiteitä sellaisille yrityksille, jotka eivät olleet           kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan
 saavuttaneet vähimmäistuotantotasoa . Tämän toteamuk                   edustajina ovat asianajajat Carmine Punzi ja Filippo Satta,
 sen perusteella on vaikea ymmärtää, miksi tuotantokierron               Rooma, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
 vapaaehtoisella keskeyttämisellä voidaan perustella sitä,               Charles Turk, 13 B avenue Guillaume .
 ettei vähimmäistuotantotasoa ole saavutettu, ja miksi tässä
 suhteessa on pidetty merkityksettömänä sitä seikkaa, että               Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
 rikostuomioistuimen päätös on aiheuttanut yrityksen toi                tuomioistuin hyväksyy kanteen ja kumoaa riidanalaiset
  minnan keskeytymisen kokonaan .                                        toimenpiteet.


title: Asia C-216/06: Kanne  11.5.2006  — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta

text:
               15.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/19

         Kanne 11.5.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-216/06)
   (2006/C 165/33)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: S. Pardo Quintillán ja F. Simonetti)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut yleisön osallistumisesta tiettyjen ympäristöä koskevien suunnitelmien ja ohjelmien laatimiseen sekä neuvoston direktiivien 85/337/ETY ja 96/61/EY (1) muuttamisesta yleisön osallistumisen sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeuden osalta 26 päivänä toukokuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/35/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut niitä komissiolle

               —

               Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Säädetty määräaika direktiivin 2003/35/EY täytäntöönpanolle kansallisessa oikeusjärjestyksessä päättyi 25.6.2005.

      (1)  EUVL C 156, s. 17.


title: Asia C-321/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 19.2.2009 (Landgericht Mannheimin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – rikosoikeudenkäynti Karl Schwarzia vastaan (Direktiivi 91/439/ETY — Eri jäsenvaltioissa myönnetyt ajokortit — Sellaisen ajokortin pätevyys, joka on myönnetty ennen valtion liittymistä — Asuinjäsenvaltiossa myönnetyn, toisen ajokortin peruuttaminen — Sellaisen ajokortin tunnustaminen, joka on myönnetty ennen sellaisen toisen ajokortin myöntämistä, joka on myöhemmin peruutettu sillä perusteella, että sen haltijalla ei ollut moottoriajoneuvon kuljettamiseen vaadittavaa soveltuvuutta — Ajokortin peruuttamisen lisäksi määrätyn, uuden ajokortin hakemista koskevan väliaikaisen kiellon päättyminen)

text:
               18.4.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 90/3

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 19.2.2009 (Landgericht Mannheimin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – rikosoikeudenkäynti Karl Schwarzia vastaan
   (Asia C-321/07) (1)

   (Direktiivi 91/439/ETY - Eri jäsenvaltioissa myönnetyt ajokortit - Sellaisen ajokortin pätevyys, joka on myönnetty ennen valtion liittymistä - Asuinjäsenvaltiossa myönnetyn, toisen ajokortin peruuttaminen - Sellaisen ajokortin tunnustaminen, joka on myönnetty ennen sellaisen toisen ajokortin myöntämistä, joka on myöhemmin peruutettu sillä perusteella, että sen haltijalla ei ollut moottoriajoneuvon kuljettamiseen vaadittavaa soveltuvuutta - Ajokortin peruuttamisen lisäksi määrätyn, uuden ajokortin hakemista koskevan väliaikaisen kiellon päättyminen)
   2009/C 90/04
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Mannheim

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen

   Karl Schwarz

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – Landgericht Mannheim – Yhteisön ajokortista 29.7.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/439/ETY (EYVL L 237, s. 1) 7 artiklan 5 kohdan ja 8 artiklan 2 ja 4 kohdan tulkinta – Usean ajokortin haltija – Sellaisen ajokortin pätevyys, joka on myönnetty toisessa jäsenvaltiossa ennen tämän liittymistä EU:hun – Ajokortin tunnustamatta jättäminen asuinjäsenvaltiossa, kun väliaikainen kielto hankkia uusi ajo-oikeus kyseisessä jäsenvaltiossa on jo päättynyt ja kun toisessa jäsenvaltiossa myönnetty ajokortti on myönnetty ennen tämän liittymistä ja ennen kuin väliaikainen kielto hankkia uusi ajo-oikeus päättyi

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisön ajokortista 29.7.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/439/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 29.9.2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003, 7 artiklan 5 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä sille, että jäsenvaltion kansalaisella on yhtä aikaa kaksi voimassa olevaa ajokorttia, joista toinen on yhteisön ajokortti ja toisen on myöntänyt toinen jäsenvaltio, kun molemmat ajokortit on hankittu ennen viimeksi mainitun valtion liittymistä Euroopan unioniin.

               2)

               Direktiivin 91/439, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1882/2003, 1 artikla ja 8 artiklan 2 ja 4 kohta eivät ole esteenä sille, että jäsenvaltio kieltäytyy tunnustamasta toisen valtion ennen liittymistään Euroopan unioniin myöntämään ajokorttiin liittyvää ajo-oikeutta, jos tämä ajokortti on myönnetty ennen kuin toinen ajokortti myönnettiin ensiksi mainitussa jäsenvaltiossa, jossa tämä toinen ajokortti on peruutettu sillä perusteella, että sen haltijalla ei ollut moottoriajoneuvon kuljettamiseen vaadittavaa soveltuvuutta. Sillä, että tämä kieltäytyminen tapahtuu sen jälkeen, kun kyseisen peruuttamisen lisäksi määrätty kielto hakea uutta ajo-oikeutta on päättynyt, ei ole tämän osalta merkitystä.

      (1)  EUVL C 283, 24.11.2007.


title: Asia C-109/05: Euroopan yhteisöjen komission 3.3.2005 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               28.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 132/12

         Euroopan yhteisöjen komission 3.3.2005 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-109/05)
   (2005/C 132/24)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 3.3.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Minas Konstantinidis ja Bernhard Schima, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Itävallan tasavalta on loukannut romuajoneuvoista 18 päivänä syyskuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/53/EY (1) 5 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska romuajoneuvojen ehkäisemisestä, keräämisestä ja käsittelystä annetun asetuksen 5 §:n 1 momentin mukaan maksutonta keräystä koskeva velvoite koskee ainoastaan

                           (1)

                           olemassa olevien valmistajien ja maahantuojien markkinoille saattamia merkkejä olevia romuajoneuvoja sekä

                           (2)

                           Itävallassa rekisteröityjä ajoneuvoja

               2)

               velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Itävallan tasavallan romuajoneuvoasetuksen säännös, jonka mukaan valmistajan tai maahantuojan on kerättävä markkinoille saattamaansa merkkiä olevat romuajoneuvot takaisin siltä osin kuin kyseiset ajoneuvot on rekisteröity Itävallassa, merkitsee komission mukaan Euroopan parlamentin ja neuvoston 18.9.2000 antaman direktiivin 2000/53/EY 5 artiklan rikkomista.
   Direktiivin mukaan jäsenvaltioiden on perustettava keräysjärjestelmä siten, että kaikki romuajoneuvot kerätään niiden merkistä riippumatta, ja siinä asetetaan velvollisuus kerätä romuajoneuvot maksutta. Itävallan säännöstöllä ei saavuteta kyseistä tavoitetta, koska siihen sisältyy kaksi rajoitusta: keräysvelvoite on ensinnäkin rajattu asianomaisen valmistajan tai maahantuojan markkinoille saattamiin merkkeihin ja toiseksi Itävallassa rekisteröityihin ajoneuvoihin.
   Komissio ei voi hyväksyä Itävallan tasavallan näkemystä siitä, että kotimaassa rekisteröimisen perusteella tehtävä ero on asiallisesti perusteltu, koska vain siten voidaan välttää se, että keräysvelvoite aiheuttaa yksittäisille valmistajille kohtuutonta rasitetta. Se väittää sitä vastoin, että jos käytännössä ilmenee, että sellaisten ajoneuvojen kerääminen maksutta, joita ei ole rekisteröity kyseisessä jäsenvaltiossa, johtaa siihen, että yksittäisille valmistajille tai maahantuojille taikka keräyspaikoille aiheutuu jäsenvaltiossa kohtuutonta rasitetta, tämä on otettava huomioon direktiivin 5 artiklan 4 kohdan neljännen alakohdan mukaisen menettelyn yhteydessä. Kyseisen säännöksen mukaan komissio seuraa säännöllisesti maksuttoman keräysvelvoitteen täytäntöönpanoa varmistaakseen, ettei se johda markkinoiden vääristymiin.

      (1)  EYVL L 269, s. 34.


title: Asia C-480/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 9.6.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 92/50/ETY — Jätteidenkäsittelypalvelujen hankinta ilman muodollista eurooppalaista tarjouskilpailumenettelyä — Paikallisten julkisyhteisöjen välinen yhteistyö)

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 9.6.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-480/06) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 92/50/ETY - Jätteidenkäsittelypalvelujen hankinta ilman muodollista eurooppalaista tarjouskilpailumenettelyä - Paikallisten julkisyhteisöjen välinen yhteistyö)
   2009/C 180/03
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: X. Lewis ja B. Schima)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: M. Lumma ja C. Schulze-Bahr, avustajanaan Rechtsanwalt C. von Donat)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18.6.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY (EYVL L 209, s.1) 8 artiklan ja III, IV, V ja VI osaston rikkominen — Neljän piirikunnan (Landkreis) muodollista eurooppalaista tarjouskilpailua järjestämättä tekemä jätehuoltopalveluja koskeva hankintasopimus julkisoikeudellisen laitoksen kanssa

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 20, 27.1.2007.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 16 päivänä tammikuuta 2001 asiassa T-328/00 R, Mario Costacurta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Välitoimimenettely – Pääasian tutkittavaksi ottaminen)

text:
5.5.2001              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 134/23
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           lykkäämistä, jolla hylätään TotalFina Elfin ehdotus kantajien
      TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS                           hyväksymisestä kuuden moottoritien varrella sijaitsevan huol-
                                                                      toaseman oikeudenhaltijoiksi, ja toisaalta komission velvoitta-
                16 päivänä tammikuuta 2001                            mista määräämään, että TotalFina Elfin on lykättävä sen
                                                                      sitoumuksen täytäntöönpanoa, joka mainitaan 9.2.2000 teh-
asiassa T-328/00 R, Mario Costacurta vastaan Euroopan                 dyn komission sen päätöksen liitteen ”TotalFinan ehdottamat
                     yhteisöjen komissio                              sitoumukset” 36 kohdassa, jolla hyväksytään TotalFinan mää-
                                                                      räysvallan hankkiminen Elf Aquitaine -yrityksestä, siltä osin
(Henkilöstö – Välitoimimenettely – Pääasian tutkittavaksi             kuin sitoumus koskee niitä kuutta huoltoasemaa, joiden anta-
                          ottaminen)                                  mista kantajien hallintaan TotalFina Elf ehdotti komissiolle
                                                                      12.8.2000, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                      presidentti on 17.1.2001 antanut määräyksen, jonka määräys-
                       (2001/C 134/50)                                osa on seuraava:
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       1)    Välitoimihakemus hylätään.
Asiassa T-328/00 R, Mario Costacurta, Euroopan yhteisöjen             2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
komission virkamies, kotipaikka Luxemburg, edustajanaan
asianajaja M. Petit, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-
misto M. Petit, 74 Val Sainte-Croix, vastaan Euroopan yhteisö-
jen komissio (asiamiehinään G. Valsesia ja J. Currall), jossa
kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta lyk-
käämään sen implisiittisen päätöksen täytäntöönpanoa, jolla
hylättiin 23.6.2000 rekisteröity kantajan vaatimus, ja määrää-              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
mään, että kantajaan on sovellettava henkilöstösääntöjen liit-                       TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
teessä X olevassa 3 artiklassa tarkoitettua väliaikaista siirtoa,
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin presidentti
on 16.1.2001 antanut määräyksen, jonka määräysosa on                                   26 päivänä tammikuuta 2001
seuraava:
                                                                      asiassa T-353/00 R, Jean-Marie Le Pen vastaan Euroopan
1)   Välitoimihakemus hylätään.                                                                   parlamentti
2)   Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                                                                      (Välitoimimenettely – Parlamentin päätös – Kansallisen
                                                                      lainsäädännön soveltamisesta aiheutuva parlamentaarisen
                                                                      edustajantoimen menettäminen – Tutkittavaksi ottaminen –
                                                                            Fumus boni juris – Kiireellisyys – Intressivertailu)
                                                                                (2001/C 134/52)
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
     TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                17 päivänä tammikuuta 2001
                                                                      Asiassa T-353/00 R, Jean-Marie Le Pen, kotipaikka Saint-Cloud
asiassa T-342/00 R, Petrolessence ja Société de gestion de            (Ranska), edustajanaan asianajaja F. Wagner, vastaan Euroopan
restauration routière (SG2R) vastaan Euroopan yhteisöjen              parlamentti (asiamiehinään H. Krück ja C. Karamarcos), jota
                           komissio                                   tukee Ranskan tasavalta (asiamiehinään D. Wibaux ja G. de
                                                                      Bergues), jossa kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen
(Välitoimimenettely – Kilpailu – Keskittymä – Tutkittavaksi           tuomioistuin lykkää Euroopan parlamentin puhemiehen
          ottaminen – Kiireellisyys – Intressivertailu)               23.10.2000 antaman ilmoituksen muodossa tekemän päätök-
                                                                      sen täytäntöönpanoa, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                       (2001/C 134/51)                                tuomioistuimen presidentti on 26.1.2001 antanut määräyk-
                                                                      sen, jonka määräysosa on seuraava:
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       1)    Euroopan parlamentin puhemiehen 23.10.2000 antaman
                                                                            ilmoituksen muodossa tekemän päätöksen täytäntöönpanoa
Asiassa T-342/00 R, Petrolessence ja Société de gestion                     lykätään siltä osin kuin se muodostaa Euroopan parlamentin
de restauration routière (SG2R), kotipaikka Nancy (Ranska),                 päätöksen, jolla parlamentti on merkinnyt tiedoksi, että kantaja
edustajinaan asianajajat F. Puel, Hauts-de-Seine ja Bryssel, ja             on menettänyt Euroopan parlamentin edustajantoimensa.
M. Troncoso Ferrer, Pampelune ja Bryssel, prosessiosoite
Luxemburgissa asianajotoimisto C. Kaufhold, 24 avenue Marie-          2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
Thérèse, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään
W. Mölls ja F. Siredey-Garnier), jossa kantaja vaatii yhtäältä
sen 13.9.2000 tehdyn komission päätöksen täytäntöönpanon


title: Asia T-434/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2011 — Centrotherm Systemtechnik v. SMHV — centrotherm Clean Solutions (CENTROTHERM) (Yhteisön tavaramerkki — Menettämismenettely — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki CENTROTHERM — Tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta — Tosiseikkojen tutkiminen viran puolesta — Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 1 kohta — Uusien todisteiden tutkittavaksi ottaminen — Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta — Lainvastaisuusväite — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 40 säännön 5 kohta)

text:
               22.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/43

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2011 — Centrotherm Systemtechnik v. SMHV — centrotherm Clean Solutions (CENTROTHERM)
   (Asia T-434/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Menettämismenettely - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki CENTROTHERM - Tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta - Tosiseikkojen tutkiminen viran puolesta - Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 1 kohta - Uusien todisteiden tutkittavaksi ottaminen - Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta - Lainvastaisuusväite - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 40 säännön 5 kohta)
   2011/C 311/78
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Centrotherm Systemtechnik GmbH (Brilon, Saksa) (edustajat: asianajajat J. Albrecht ja U. Vormbrock)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamiehet: G. Schneider ja R. Manea)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG (Blaubeuren, Saksa) (edustaja: asianajaja O. Löffel)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 25.8.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 6/2008-4), joka koskee centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG:n ja Centrotherm Systemtechnik GmbH:n välistä menettämismenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Centrotherm Systemtechnik GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 312, 19.12.2009.


title: Asia T-391/04: Bernard Nonat'n 28.9.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               18.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/22

         Bernard Nonat'n 28.9.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-391/04)
   (2004/C 314/54)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Bernard Nonat, kotipaikka Bryssel, on nostanut 28.9.2994 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis ja Etienne Marchal ja prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa komission päätökset olla ottamatta kantajaa asianmukaisessa järjestyksessä ansioituneiden luetteloon ja vuoden 2003 ylennyskierroksella palkkaluokkaan A4 ylennettyjen virkamiesten luetteloon

               —

               toteaa, että henkilöstösääntöjen 45 artiklan täytäntöönpanoa koskevien yleisten määräysten 12 artikla on lainvastainen siltä osin kuin siinä määrätään siirtymäkauden pisteiden myöntämisestä siten, että virkavuotta kohti annetaan yksi piste enimmäismäärän ollessa 7 pistettä ja ylimääräisten erityisten pisteiden myöntämisestä siten, että myönnetään enintään 150 % edellisen ylennyskierroksen ylennysmahdollisuuksista ilman, että otettaisiin huomioon ne tosiasialliset ansiot, joita virkamies on osoittanut tarkasteluajankohtana.

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tämän asian kantaja riitauttaa nimittävän viranomaisen päätöksen olla ylentämättä häntä palkkaluokkaan A4 vuoden 2003 ylennyskierroksella.
   Hän esittää vaatimustensa tueksi, että henkilöstösääntöjen 43 ja 45 artiklaa on rikottu ja syrjintäkiellon periaatetta sekä uramahdollisuuden periaatetta on loukattu.
   Hän täsmentää tältä osin, että komission käyttöön ottamat uudet virkamiesten arviointi- ja ylennysmenettelyt merkitsevät, että virkamiesten todellisia ansioita ei arvioida. Hänen tapauksessaan ja henkilöstösääntöjen 45 artiklan täytäntöönpanoa koskevien yleisten määräysten 12 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaan hänellä olisi ylimääräiset erityiset pisteet mukaan lukien samat ansiot kuin niillä saman palkkaluokan virkamiehillä, joita ei esitetty ylennettäviksi edellisellä ylennyskierroksella.
   Näyttää siis siltä, että kahta ansioiltaan erilaisten virkamiesten ryhmää kohdellaan samalla tavoin vastoin syrjintäkiellon periaatetta ja henkilöstösääntöjen 45 artiklaa: yhtäältä kysymyksessä ovat ne virkamiehet, jotka ylittävät 150 % ylennysmahdollisuuksien rajan vuoden 2002 ylennyskierroksen osalta ja joita esitetään tämän vuoden ylennyskierroksella ylennettäviksi, ja toisaalta vuoden 2002 ylennyskierroksella ylennyskelpoiset virkamiehet, joita ei esitetä ylennettäviksi.
   Paremmuusjärjestyspisteiden myöntäminen virkaiän perusteella vaikuttaa myös siten, että henkilöstösääntöjen 45 artiklan vastaisesti hyvitetään ylennyskelpoisia virkamiehiä virkaiän perusteella ottamatta huomioon niitä ansioita, joita he ovat osoittaneet tarkasteluajankohtana.


title: Asia F-126/05: Kanne  22.12.2005  — Borbély v. komissio

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/54

         Kanne 22.12.2005 — Borbély v. komissio
   (Asia F-126/05)
   (2006/C 60/101)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Andrea Borbély (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja R. Stötzel)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset
   Kantaja vaatii, että Euroopan unionin virkamiestuomioistuin

               —

               kumoaa Euroopan komission 30.9.2005 tekemän päätöksen sikäli kuin siinä kieltäydytään myöntämästä kantajalle Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 10 artiklan 1 kohdassa säädettyä päivärahaa, henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 5 artiklan 1 kohdassa säädettyä asettautumiskorvausta ja henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 7 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädettyä korvausta matkakuluista palvelukseen tulemisen yhteydessä;

               —

               velvoittaa Euroopan komission maksamaan kantajalle päivärahan, asettautumiskorvauksen ja korvauksen matkakuluista palvelukseen tulemisen yhteydessä korkoineen siitä päivämäärästä lukien, jolloin mainitut summat olisi pitänyt maksaa henkilöstösääntöjen liitteen VII mukaisesti.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, joka on muodollisesti ulkoasiainministeriön virkamiehenä Budapestissa, Unkarissa, ja joka sai komennuksen diplomaattiseen palvelukseen Unkarin pysyvään edustustoon Euroopan unionissa neljän vuoden kaudeksi, nimitettiin koeajalle komission virkamieheksi ja sijoitettiin Brysseliin.
   Hän haki maaliskuussa 2005 asettautumiskorvausta, korvausta matkakuluista palvelukseen tulemisensa yhteydessä ja päivärahaa. Komissio hylkäsi tämän hakemuksen.
   Kantaja väittää, että hänen ollessaan komennuksella hänen unkarilainen työnantajansa maksoi edelleen hänen palkkansa, ja hänen asuinpaikkansa ja taloudelliset intressinsä olivat Unkarissa. Lisäksi hän asui Brysselissä työnantajansa tarjoamassa kalustetussa asunnossa.
   Hän väittää, että oikeuskäytännössä (1) on jo vahvistettu, että virkamiehellä on oikeus edellä mainittuihin korvauksiin ja päivärahaan tilanteessa, jossa palvelukseenottopaikkakuntana on paikka, jossa virkamies asui välittömästi ennen palvelukseen ottamista komennuksen vuoksi.

      (1)  Asia T-137/95, Mozzaglia v. komissio, tuomio 12.12.1996, Kok.H. 1996, s. I-A-619 ja II-1657.


title: Asia T-34/02: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  22.2.2006  — Le Levant 001 ym. v. komissio (Valtiontuki — Asianomaisen osapuolen käsite — Huomautusten esittämistä koskeva vaatimus — EY 88 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn aloittamista koskeva päätös — Tietyille merentakaisille investoinneille myönnettäviä verovähennyksiä koskevat toimenpiteet — Laivanrakennukseen liittyvä kehitystuki — Arviointi EY 87 artiklan 1 kohdan kannalta — Perusteluvelvollisuus)

text:
               22.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/10

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 22.2.2006 — Le Levant 001 ym. v. komissio
   (Asia T-34/02) (1)

   (Valtiontuki - Asianomaisen osapuolen käsite - Huomautusten esittämistä koskeva vaatimus - EY 88 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn aloittamista koskeva päätös - Tietyille merentakaisille investoinneille myönnettäviä verovähennyksiä koskevat toimenpiteet - Laivanrakennukseen liittyvä kehitystuki - Arviointi EY 87 artiklan 1 kohdan kannalta - Perusteluvelvollisuus)
   (2006/C 96/17)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantajat: EURL Le Levant 001 (Pariisi, Ranska) ja muut kantajat, joiden nimet mainitaan tuomion liitteessä (edustajat: asianajajat P. Kirch ja N. Chahid-Nouraï)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: G. Rozet)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ranskan kehitystukena myöntämästä valtiontuesta Saint-Pierren ja Miquelonin saarilla liikennöivälle Alstom Leroux Naval -telakalla rakennetulle Le Levant -matkustaja-alukselle 25 päivänä heinäkuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2001/882/EY kumoamista koskeva vaatimus (EYVL L 327, s. 37)
   Tuomiolauselma

               1)

               Ranskan kehitystukena myöntämästä valtiontuesta Saint-Pierren ja Miquelonin saarilla liikennöivälle Alstom Leroux Naval -telakalla rakennetulle Le Levant -matkustaja-alukselle 25 päivänä heinäkuuta 2001 tehty komission päätös 2001/882/EY kumotaan.

               2)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja kantajien oikeudenkäyntikuluista, välitoimimenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.

      (1)  EYVL C 109, 4.5.2002.


title: Asia T-285/09: Kanne 17.7.2009 — CEVA v. komissio

text:
               12.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 220/40

         Kanne 17.7.2009 — CEVA v. komissio
   (Asia T-285/09)
   2009/C 220/85
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Centre d’Étude et de Valorisation des Algues SA (CEVA) (Pleubian, Ranska) (edustaja: asianajaja J.-M. Peyrical)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               yhtäältä on todettava, että neljän maksukehotuksia nro 3230901933, nro 3230901935, nro 323090136 ja nro 3230901937 seuranneen maksumääräyksen, jotka on päivätty 11.5.2009, perustelut ovat puutteelliset

               —

               toisaalta on todettava, että on olemassa vaara siitä, että komissio saa perusteetonta etua, jos CEVA maksaa takaisin 173 435 euroa viivästyskorkoineen

               —

               näin ollen neljä maksukehotuksia nro 3230901933, nro 3230901935, nro 323090136 ja nro 3230901937 seurannutta maksumääräystä, jotka on päivätty 11.5.2009, on kumottava

               —

               lopuksi on todettava, ettei komissio ole noudattanut sopimuksen nro Q5RS-2000-31334 eli niin kutsutun SEAPURA-sopimuksen määräyksiä

               —

               komissio ei erityisesti ole noudattanut sopimuksen nro Q5RS-2000-31334 liitteessä II olevan 22 artiklan 5 kohdan 3 alakohdan ja 3.5 artiklan määräyksiä

               —

               näin ollen neljä maksukehotuksia nro 3230901933, nro 3230901935, nro 323090136 ja nro 3230901937 seurannutta maksumääräystä, jotka on päivätty 11.5.2009, on kumottava.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii kanteessaan sellaisten maksumääräysten kumoamista, joilla komissio on vaatinut kantajaa maksamaan takaisin kaikki ennakot, jotka sille suoritettiin teknologista tutkimus- ja kehityshanketta koskevan sopimuksen SEAPURA nro Q5RS-2000-31334 yhteydessä.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seuraaviin kolmeen kanneperusteeseen:

               —

               riittävien perustelujen puuttumiseen, koska komissio on tukeutunut siihen, että se väittää kantajan jättäneen sopimusvelvoitteensa täyttämättä, esittämättä kuitenkaan oikeudellisia ja tosiseikkoihin liittyviä perusteita tämän väitteensä tueksi

               —

               perusteetonta etua koskevan periaatteen loukkaamiseen, koska komission vaatiman määrän maksaminen takaisin kokonaisuudessaan merkitsisi sitä, että komissio saisi perusteetonta etua, koska sillä olisi käytössään kantajat toteuttamat työt ja tutkimukset ilman, että se olisi maksanut niiden toteuttamisesta

               —

               siihen, ettei komissio ole käyttänyt valvontavaltaansa asianmukaisesti sopimuksen täytäntöönpanon osalta.


title: Asia C-119/99: Tribunal d'instance de Paris 7:n 30.3.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Société Hewlett Packard BV vastaan Directeur général des douanes et droits indirects

text:
3.7.1999               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 188/11
Cour de cassationen (chambre commerciale, financière et                  Ranskan tasavalta katsoo, että Euroopan yhteisöjen komissio
économique) 6.4.1999 tekemällään päätöksellä esittämä                    on loukannut suhteellisuusperiaatetta, kun se on soveltanut
ennakkoratkaisupyyntö asiassa Union Nationale Interpro-                  2 prosentin kiinteää korjausta paikan päällä suoritettujen
fessionnelle des Légumes Transformés (UNILET) ja Gilles                  tarkastusten riittämättömyyden perusteella, vaikka vuonna
Le Bars vastaan Association Comité Economique Régional                   1994 todettujen tarkastusten riittämättömyyden perusteella ei
    Agricole Fruits et Légumes de Bretagne (CERAFEL)                     ole syytä soveltaa tällaista korjausta ja vaikka komissio saattoi
                                                                         vapaasti arvioida Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahas-
                                                                         ton tukiosastolle aiheutuneen todellisen riskin. Ranskan halli-
                        (Asia C-117/99)                                  tus vaatii siten yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan tältä
                                                                         osin 3.2.1999 tehdyn päätöksen C(1999) 209 lopull.
                        (1999/C 188/24)
                                                                         Ranskan hallitus vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Cour de cassation (chambre commerciale, financière et écono-             –    kumoaa komission päätöksen 1999/187/EY (1) siltä osin
mique) on pyytänyt 6.4.1999 tekemällään päätöksellä, joka on                  kuin siinä määrätään 567,7 miljoonan frangin suuruisesta
saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 9.4.1999,                       kiinteästä korjauksesta.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-
sa Union Nationale Interprofessionnelle des Légumes Transfor-
més (UNILET) ja Gilles Le Bars vastaan Association Comité                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Economique Régional Agricole Fruits et Légumes de Bretagne
(CERAFEL), seuraavaan kysymykseen:                                       Tiettyjen peltokasvien viljelijöitä koskevan tukijärjestelmän
                                                                         (neuvoston asetus N:o 1765/92) (2) mukaisten paikan päällä
                                                                         suoritettujen tarkastusten riittämättömyydellä perusteltu
Onko hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjeste-               2 prosentin kiinteä korjaus perustuu in situ -tarkastuksessa
lystä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1035/72 (1) 15 b             ilmenneisiin puutteellisuuksiin nojautuvaan laskelmaan; kor-
artiklan 8 kohtaa tulkittava siten, että kun jäsenvaltio soveltaa        jaus perustuu liian suppeaan ja vähämerkityksiseen otokseen
tämän artiklan 1 kohtaa, eli kun se on säätänyt, että tietyn             ja on suhteellisuusperiaatteen vastainen. Komissio on laiminly-
tuottajajärjestön laatimat tuotantoa ja myyntiä koskevat                 önyt EMOTR:n tukiosastolle aiheutuneen todellisen riskin
säännöt velvoittavat tähän järjestöön kuulumattomia tälle                arvioinnin.
alueelle asettautuneita tuottajia, sillä on oikeus saman tuotteen
osalta vapauttaa maksuvelvollisuudesta tietyt järjestöön kuulu-
mattomat tuottajat, jos näiden tuotantoa ei ole tarkoitettu              (1) Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosas-
myytäväksi tuoreena, vaan se on tarkoitettu teolliseen jalostuk-             tosta varainhoitovuonna 1995 rahoitettuja menoja koskevien
seen.                                                                        jäsenvaltioiden tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä 3.2.1999
                                                                             tehty komission päätös 1999/187/EY (EYVL L 61, s. 37).
                                                                         (2) EYVL L 181, 1.7.1992, s. 12.
(1) EYVL L 118, 20.5.1972.
                                                                         Tribunal d’instance de Paris 7:n 30.3.1999 tekemällään
                                                                         päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa So-
                                                                         ciété Hewlett Packard BV vastaan Directeur général des
                                                                                douanes et droits indirects
                                                                                (Asia C-119/99)
Ranskan tasavallan 12.4.1999 Euroopan yhteisöjen komis-
                 siota vastaan nostama kanne
                                                                                (1999/C 188/26)
                        (Asia C-118/99)
                                                                         Tribunal d’instance de Paris 7 on pyytänyt 30.3.1999 te-
                                                                         kemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuimen kirjaamoon 12.4.1999, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                        (1999/C 188/25)                                  tuimelta ennakkoratkaisua asiassa Société Hewlett Packard BV
                                                                         vastaan Directeur général des douanes et droits indirects,
                                                                         seuraavaan kysymykseen:
Ranskan tasavalta on nostanut 12.4.1999 Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat ulkoasiainministeriön kan-            Yhteisen tullitariffin mukaan telekopiolaitteet ja kirjoittimet
sainvälistä talousoikeutta ja yhteisön oikeutta hoitavan jaoston         eivät kuulu samaan tullinimikkeeseen. Kun laite on valmistettu
jaostopäällikkö Kareen Rispal – Bellanger ja saman ministeriön           siten, että se voi suorittaa useampia toimintoja, tullinimike
apulaisulkoasiainsihteeri Christina Vasak, prosessiosoite Lu-            määräytyy pääasiallisen toiminnon suorittavan osan mukai-
xemburgissa Ranskan suurlähetystö, 8 b boulevard Joseph II.              sesti.
 ---pagebreak--- C 188/12                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          3.7.1999
Onko komissio siten voinut asetuksen N:o 2184/97 (1) liitteen                   –   koska perustamissopimuksen 43 artiklaa, oikeudellisen
3 kohdassa perustellusti päättää, että kaikki monitoimiset                          normihierarkian yleisiä periaatteita ja asetuksen N:o
telekopiolaitteet, jotka koostuvat                                                  3760/92 8 artiklan 4 kohdan ii kohtaa on loukattu (2),
–    modeemista,                                                                –   koska ”suhteellista vakautta” koskevan periaatteen
                                                                                toteuttamiseksi omaksutut arviointiperusteet ovat il-
–    kuvanlukijasta (skanneri),                                                     meisen soveltumattomia.
–    ja kirjoittimesta                                                     2. Asetuksen 2 artiklan 2 kohta ja liite (tonnikalaa koskeva
                                                                                taulukko) ovat lainvastaisia,
ja jotka toimivat itsenäisesti tai yhteydessä tietokoneeseen,
kuuluvat tullinimikkeeseen 851721 (telekopiolaitteet) poissul-                  –   koska niitä ei ole riittävästi perusteltu. Asetuksen
kien näin mahdollisuuden arvioida tapauskohtaisesti, mikä on                        viidennessä perustelukappaleessa esitetty perustelu on
laitteen tosiasiassa pääasiallinen toiminto, ja asettaen siten                      näennäinen, epäselvä ja täysin soveltumaton sen poik-
kirjoitintoiminnon toissijaiseksi laitteesta riippumatta, mikäli                    keuksellisen jaon perustelemiseksi, joka on vahvistettu
laite kuuluu edellä mainittuun luokkaan.                                            asetuksen liitteen ensimmäisessä taulukossa (tonni-
                                                                                kala),
(1) Tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön               –   koska asetuksen N:o 3760/92 8 artiklan 4 kohtaa,
    3 päivänä marraskuuta 1997 annettu komission asetus (EY) N:o                    yhteisen maatalouspolitiikan yleisiä periaatteita, oi-
    2184/97, (EYVL L 299, s. 6).                                                    keusvarmuuden periaatetta ja seuraamusten määräämi-
                                                                                seen liittyviä perustavanlaatuisia oikeusturvan takeita,
                                                                                –   koska ICCATin puitteissa tehdyn sopimuksen kannalta
                                                                                arvioituna on syyllistytty ilmeiseen arviointivirheeseen,
                                                                                –   koska kyseessä on harkintavallan väärinkäyttö.
Italian tasavallan 10.4.1999 Euroopan yhteisöjen neuvos-
                                                                           (1) EYVL L 13, 18.1.1999, s. 54.
                   toa vastaan nostama kanne                               (2) EYVL L 389, 31.12.1992, s. 1.
                          (Asia C-120/99)
                          (1999/C 188/27)
Italian tasavalta on nostanut 10.4.1999 Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen neuvostoa                     Euroopan yhteisöjen komission 8.4.1999 Helleenien tasa-
vastaan. Kantajan edustajana on valtionasiamies Pier Giorgio                                 valtaa vastaan nostama kanne
Ferri ja prosessiosoite Luxemburgissa Italian suurlähetystö,
5 rue Marie-Adelaïde.
                                                                                (Asia C-121/99)
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                                (1999/C 188/28)
–    ottaa kanteen tutkittavaksi,
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 8.4.1999 Euroo-
–    kumoaa osittain         neuvoston        asetuksen  (EY)  N:o         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
     49/1999 (1),                                                          vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön virka-
                                                                           mies Maria Kontou-Durande, prosessiosoite Luxemburgissa
–    velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                  c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz,
                                                                           Centre Wagner.
Oikeudelliset perusteet ja pääsialliset perustelut                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                           1. toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut perusta-
                                                                                missopimuksen ja geneettisesti muunnettujen organismien
1. Asetuksen 2 artiklan 1 kohta (tonnikalakannan yhteisön                       tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön annetun di-
     osuuden jakaminen prosenttiosuuksina) on lainvastainen,                    rektiivin toisesta mukauttamisesta tekniikan kehitykseen
                                                                                18 päivänä kesäkuuta 1997 annetun direktiivin
     –   koska sitä ei ole riittävästi perusteltu. Asetuksen perus-             97/35/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ilmoit-
         telukappaleissa esitetty ei riitä millään tavoin takaa-                tanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämistä
         maan sitä, että TACien kansallisiksi kiintiöiksi jakami-               laeista, asetuksista ja hallinnollisista määräyksistä tai koska
         sen edellytykset ja arviointiperusteet on otettu huo-                  se ei ole antanut näitä direktiivin noudattamisen edellytä-
         mioon,                                                                 miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, ja


title: Asia T-358/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys  7.9.2005  — Krahl v. komissio (Henkilöstö — Kolmanteen maahan määrääminen — Asuinkulut — Kanne — Määräajat — Määräaikojen ehdottomuus — Myöhässä nostettu kanne — Tutkimatta jättäminen)

text:
               26.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/23

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 7.9.2005 — Krahl v. komissio
   (Asia T-358/03) (1)

   (Henkilöstö - Kolmanteen maahan määrääminen - Asuinkulut - Kanne - Määräajat - Määräaikojen ehdottomuus - Myöhässä nostettu kanne - Tutkimatta jättäminen)
   (2005/C 296/49)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Sigfried Krahl (Zagreb, Kroatia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja H. Krämer)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Vaatimus kumota komission päätös, jolla kieltäydytään korvaamasta kaikkia niitä asuinkuluja, jotka kantajalle ovat aiheutuneet sen johdosta, että hänen asemapaikakseen on määrätty Zagreb.
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 7, 10.1.2004.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 6 päivänä maaliskuuta 2003 yhdistetyissä asioissa T-61/00 ja T-62/00, Associazione Produttori Olivicoli Laziali (APOL) ja Associazione Italiana Produttori Olivicoli (AIPO) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Maatalous – EMOTR – Asetus N:o 355/77 – Asetus N:o 4253/88 – Yhteisön rahoitustuki – Maataloustuotteiden jalostamiseen ja kaupan pitämiseen myönnettävä tuki – Tuen peruuttamista koskeva menettely – Myöntämisedellytysten täyttämättä jättäminen – Ylivoimainen este – Suhteellisuusperiaate)

text:
24.5.2003                 FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 124/17
                                               ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                   TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                     6 päivänä maaliskuuta 2003                                             6 päivänä maaliskuuta 2003
yhdistetyissä asioissa T-228/99 ja T-233/99, Westdeutsche                yhdistetyissä asioissa T-61/00 ja T-62/00, Associazione
Landesbank Girozentrale ja Land Nordrhein-Westfalen                      Produttori Olivicoli Laziali (APOL) ja Associazione Italia-
            vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                     na Produttori Olivicoli (AIPO) vastaan Euroopan yhteisö-
                                                                                jen komissio ( 1)
(Valtiontuki – Komission toimivallan puuttuminen – Puolus-
                                                                         (Maatalous – EMOTR – Asetus N:o 355/77 – Asetus
tautumisoikeuksien loukkaaminen – Olennaisten menettely-
määräysten rikkominen – Tuen käsite – EY 87 ja EY 295 ar-                N:o 4253/88 – Yhteisön rahoitustuki – Maataloustuotteiden
                                                                         jalostamiseen ja kaupan pitämiseen myönnettävä tuki –
tiklan rikkominen – Markkinataloudessa toimiva sijoittaja –
Kohtuullinen korvaus – Perusteluvelvollisuuden laiminlyön-               Tuen peruuttamista koskeva menettely – Myöntämisedelly-
                                    ti)                                  tysten täyttämättä jättäminen – Ylivoimainen este – Suhteel-
                                                                                lisuusperiaate)
                           (2003/C 124/28)                                                        (2003/C 124/29)
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                           (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Asioissa T-228/99 ja T-233/99, Westdeutsche Landesbank                   Yhdistetyissä asioissa T-61/00 ja T-62/00, Associazione Pro-
Girozentrale, kotipaikka Düsseldorf (Saksa), edustajanaan                duttori Olivicoli Laziali (APOL), Associazione Italiana Produt-
asianajaja F. Montag, prosessiosoite Luxemburgissa, Land                 tori Olivicoli (AIPO), kotipaikka Rooma, edustajinaan asianaja-
Nordrhein-Westfalen, edustajanaan asianajaja M. Schütte, pro-            jat E. Cappelli, P. de Caterini, F. Lepri ja R. Vaccarella,
sessiosoite Luxemburgissa, jota tukee Saksan liittotasavalta             prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen
(asiamiehinään W.-D. Plessing ja H.-F. Wissel), vastaan Euroo-           komissio (asiamiehinään C. Cattabriga ja M. Moretto), joissa
pan yhteisöjen komissio (asiamiehinään K.-D. Borchardt ja                kantajat vaativat
V. Kreuschitz), jota tukee Bundesverband deutscher Banken
e.V., kotipaikka Berlin, edustajanaan asianajaja H.-J. Niemeyer,         –      asiassa T-61/00 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin-
joissa kantajat vaativat yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                    ta kumoamaan 14.12.1999 tehdyn komission päätöksen
tuomioistuinta kumoamaan toimenpiteestä, jonka Saksan liit-                     nro C(1999) 4561, jolla peruutettiin kantajalle
totasavalta on toteuttanut Westdeutsche Landesbank Girozent-                    20.12.1984 tehdyllä komission päätöksellä nro C(84)
ralen (WestLB) hyväksi, 8 päivänä heinäkuuta 1999 tehdyn                        1100/293 myönnetty Euroopan maatalouden ohjaus- ja
komission päätöksen 2000/392/EY (EYVL 2000, L 150, s. 1),                       tukirahaston rahoitustuki,
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu toinen
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja                    –      asiassa T-62/00 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin-
R. M. Moura Ramos sekä tuomarit V. Tiili, J. Pirrung, P. Men-                   ta kumoamaan 4.12.1999 tehdyn komission päätöksen
gozzi ja A. W. H. Meij, kirjaaja: hallintovirkamies D. Christen-                nro C(1999) 4559, jolla peruutettiin kantajalle 29.6.1984
sen, on antanut 6.3.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on                       tehdyllä komission päätöksellä nro C(84) 500/213 myön-
seuraava:                                                                       netty Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston
                                                                                rahoitustuki,
1)     Toimenpiteestä, jonka Saksan liittotasavalta on toteuttanut       ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toi-
       Westdeutsche Landesbank Girozentralen (WestLB) hyväksi,           mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. M. Moura
       8 päivänä heinäkuuta 1999 tehty komission päätös 2000/            Ramos sekä tuomarit J. Pirrung ja A. W. H. Meij, kirjaaja:
       392/EY kumotaan.                                                  hallintovirkamies J. Palacio González, on antanut 6.3.2003
                                                                         tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
2)     Komissio velvoitetaan korvaamaan kantajien oikeudenkäyntiku-
       lut, ja se vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                         1)     Kanteet hylätään.
3)     Saksan liittotasavalta ja Bundesverband deutscher Banken eV       2)     Kummassakin asiassa asian kantaja velvoitetaan korvaamaan
       (BdB) vastaavat molemmat omista oikeudenkäyntikuluistaan.                oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.
( 1) EYVL C 6, 8.1.2000.                                                 (1 ) EYVL C 135, 13.5.2000.


title: Asia C-112/05: Euroopan yhteisöjen komission 4.3.2005 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/15

         Euroopan yhteisöjen komission 4.3.2005 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-112/05)
   (2005/C 143/22)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Euroopan yhteisöjen komission on nostanut 4.3.2005 kanteen Saksan liittotasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Benyon ja G. Braun, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:

               1)

               toteaa, että VW Gesetzin 2 §:n 1 momentti ja 4 §:n 1 ja 3 momentti ovat EY 56 ja 43 artiklan vastaisia

               2)

               velvoittaa Saksan liittotasavaltaa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Aktiengesetzilla (osakeyhtiölaki) luodusta järjestelmästä poiketen Saksan Gesetz über die Überführung der Anteilsrechte an der Volkswagenwerk Gesellschaft mit beschränkter Haftungissa (rajavastuuyhtiö Volkswagenwerkin yhtiöosuuksien yksityistämisestä annettu laki; jäljempänä VW Gesetz) rajoitetaan kunkin osakkaan äänioikeus enintään 20 prosenttiin yhtiöpääomasta. Saksan liittotasavallalla ja Ala-Saksin osavaltiolla on kummallakin oikeus nimittää kaksi VW AG:n hallintoneuvoston jäsentä, jos ne omistavat kyseisen yhtiön osakkeita. Sellaiset VW AG:n yhtiökokouksen päätökset, joiden osalta Aktiengesetz edellyttää 75 prosentin enemmistöä siitä yhtiöpääomasta, joka on ollut edustettuna äänestettäessä, edellyttävät enemmistöä, joka ylittää 80 prosenttia siitä yhtiöpääomasta, joka on ollut edustettuna.
   Nämä säännökset ovat ristiriidassa EY 56 artiklassa määrätyn pääomien vapaan liikkuvuuden kanssa ja EY 43 artiklassa taatun sijoittautumisvapauden kanssa.
   Direktiivin 88/361/ETY liitteessä todetaan, että pääomanliikkeisiin kuuluvat paitsi sijoitukset osakkeisiin ja osuuksiin, myös osallistuminen yritykseen tai kokonaisen yrityksen hankkiminen.
   Yhteisöjen tuomioistuin on aikaisemmin todennut, että pääomien vapaan liikkuvuuden suojaamisen järjestelmää on sovellettava kaikkeen sellaiseen lainsäädäntöön, joka on omiaan aiheuttamaan sen, että muiden jäsenvaltioiden sijoittajat kokevat vähemmän houkuttelevaksi sijoittamisen yrityksen pääomaan ja osallistumisen sen johtamiseen tai valvontaan. EY 56 artiklaan sisältyvä kielto koskee paitsi sitä, että on estettävä ulkomaisten talouden toimijoiden syrjintä kansallisiin toimijoihin nähden, myös kaikkia toimenpiteitä, jotka tavalla tai toisella estävät pääomien vapaata liikkuvuutta koskevan oikeuden käyttämisen. Kun otetaan huomioon ne toteamukset, jotka yhteisöjen tuomioistuin on esittänyt EY 56 artiklassa määrätyn kiellon osalta, ne äänikynnykset, jotka valtio on asettanut VW Gesetzilla, merkitsevät hankintoihin kohdistuvaa välillistä rajoitusta ja loukkaavat näin ollen pääomien vapaan liikkuvuuden periaatetta.
   Ala-Saksin osavaltion omistamien osakkeiden määrän osalta voidaan todeta, että se ylittää yhtiökokouksessa — jossa tavallisesti kaikki se pääoma, johon liittyy äänioikeus, ei ole edustettuna — tarvittavat 20 prosenttia sellaisten päätösten estämiseksi, jotka edellyttävät enemmän kuin 80 prosenttia edustettuna olevasta pääomasta. VW Gesetzin kyseinen säännös julkisen vallan käyttöön perustuvaa rajoitusta, koska ne asettavat osavaltion asemaan, jossa tämä voi estää sen kannalta ei-toivotut vallitsevaan tilanteeseen kohdistuvat muutokset silloin, kun on tehtävä päätöksellä, joka Aktiengesetzin mukaan edellyttää tiettyä ääntenenemmistöä.
   VW Gesetzilla annetaan Saksan liittotasavallalle ja Ala-Saksin osavaltiolle annetaan oikeus nimittää hallintoneuvoston jäseniä riippumatta siitä, kuinka paljon osakkeita ne omistavat, ja tämä rajoittaa muiden osakkeenomistajien oikeutta tulla asianmukaisesti edustetuksi yhtiön hallintoneuvostossa. Koska — kuten yhteisöjen tuomioistuin on useaan otteeseen todennut — lainsäädäntö, joka rajoittaa yhtiön osien hankkimista tai joka muulla tavoin rajoittaa mahdollisuutta osallistua tehokkaasti yhtiön johtoon tai valvontaan, merkitsee pääomien vapaaseen liikkuvuuteen kohdistuvaa rajoitusta, kyseinen säännös merkitsee yhteisön oikeuden vastaista pääomien vapaan liikkuvuuden rajoitusta.
   Pääomien vapaan liikkuvuuden rajoitus voidaan oikeuttaa ainoastaan EY 58 artiklassa tarkoitetuilla syillä tai yleistä etua koskevilla pakottavilla syillä. Yhteisöjen tuomioistuimen vahvistamien kriteerien mukaan tällaiset yleiseen etuun liittyvät toimenpiteet eivät saa olla syrjiviä, niiden on oltava objektiivisesti katsoen tarpeellisia ja oikeasuhteisia tavoiteltuun päämäärään nähden. Kyseisiä syitä on erityisesti sovellettava kaikkiin henkilöihin tai yrityksiin, jotka toimivat vastaanottavan valtion alueella. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan sellaisella yleisellä taloudellisella intressillä, joka jää EY 58 artiklassa mainittujen vero-oikeudellisten syiden ulkopuolelle, ei voida oikeuttaa EY:n perustamissopimuksen nojalla kiellettyä rajoitusta. Kun edellä mainittuja VW Gesetzin säännöksiä tarkastellaan EY 56 artikla ja asiaa koskeva oikeuskäytäntö huomioon ottaen, niitä on pidettävä hankintoihin kohdistuvina välillisinä rajoituksina, joille ei ole löydettävissä yhteisön oikeuden kannalta asiaan kuuluvia perusteluja.