title: Asia T-559/08: Kanne 17.12.2008 — STIM d'Orbigny v. komissio

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/61

         Kanne 17.12.2008 — STIM d'Orbigny v. komissio
   (Asia T-559/08)
   (2009/C 44/105)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Société de travaux industriels et maritimes d'Orbigny (STIM d'Orbigny SA) (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja F. Froment-Meurice)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               riidanalainen komission päätös on julistettava mitättömäksi

               —

               riidanalaisen päätöksen ensimmäinen artikla, jossa todetaan, 1) että Ranskan valtion SNCM:lle maksama 53,48 miljoonan euron korvaus on laitonta valtiontukea mutta soveltuu yhteismarkkinoille, 2) että SNCM:n 158 miljoonaa euroa negatiivinen myyntihinta ei ole valtiontukea ja 3) että 15,81 miljoonan euron rakenneuudistustuki on laitonta valtiontukea mutta soveltuu yhteismarkkinoille, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan STIM d'Orbignylle riidanalaisesta päätöksestä seuranneet oikeudenkäyntikulut ja muut kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii kumottavaksi komission 8.7.2008 tekemän päätöksen K(2008) 3182 lopullinen, jolla komissio on todennut, että:

               —

               Ranskan Société Nationale Maritime Corse-Méditerranéelle (jäljempänä SNCM) suorittama 53,48 miljoonan euron korvaus julkisen palvelun velvoitteiden hoitamisesta on laitonta valtiontukea, mutta soveltuu yhteismarkkinoille

               —

               SNCM:n 158 miljoonaa euroa negatiivinen myyntihinta, Compagnie Générale Maritime et Financièren (jäljempänä CGMF) vastattavakseen ottamat 38,5 miljoonan euron sosiaaliset toimenpiteet työntekijöitä kohtaan ja CGMF:n toteuttama SNCM:n pääomarakenteen samanaikainen ja yhteisötyössä tapahtunut vahvistaminen 8,75 miljoonalla eurolla eivät ole valtiontukea ja

               —

               Ranskan SNCM:lle rakenneuudistustukena täytäntöönpanema 15,81 miljoonan euron määrä on laitonta valtiontukea mutta soveltuu yhteismarkkinoille.

         Kanteensa tueksi kantaja esittää kolme kanneperustetta, jotka koskevat:

               —

               perusteluvelvoitteen laiminlyöntiä, koska komissio:

                           —

                           ei ollut määritellyt tarkasteltavia markkinoita tai täsmentänyt kilpailevien yritysten asemaa

                           —

                           ei ollut vastannut tiettyihin kyseisillä markkinoilla toimivan Compagnie Méridionale de Navigationin väitteisiin

                           —

                           ei ollut todennut yhteismarkkinoille soveltumattomaksi 15,81 miljoonaa euroa, joka on todettu yhteismarkkinoille soveltuvaksi, ylittävää pääomasijoitusta

               —

               ilmeisiä arviontivirheitä, jotka koskevat:

                           —

                           EY 86 artiklan 2 kohdan soveltamista korvauksena julkisen palvelun hoitamisesta tehtyyn 53,48 miljoonan euron pääomasijoitukseen, koska tämä summa riittää korvaamaan kaksinkertaisesti samat julkisen palvelun velvoitteet, mikä merkitsee ylikorvaamista ja tarkoittaa sitä, että sillä korvattiin liikkeenjohdollisia puutteista ja SNCM:n kyvyttömyyttä parantaa vaikuttavalla tavalla tuottavuuttaan

                           —

                           SNCM:n 158 miljoonaa euroa negatiivista myyntihintaa, jota ei voida erottaa valtiontuesta; komissio on tulkinnut väärin markkinataloudessa toimivien yksityisten sijoittajien käyttäytymistä ja tehnyt virheen, kun se on katsonut, että valtioon kohdistuvan korvauskanteen riski mahdollisen selvitystilan tapauksessa merkitsee sitä, että SNCM:n myyntiä negatiiviseen hintaan voidaan pitää kustannuksiltaan edullisimpana ratkaisuna

                           —

                           CGMF:n 8,75 miljoonan euron pääomasijoitusta, sillä komissio ei ole ottanut huomioon kaikkia taloudellisia, rahoituksellisia ja juridisia seikkoja eikä se ei ole esittänyt todisteita siitä, että CGMF:n sijoitus ei merkitse valtiontukea

                           —

                           CGMF:n tekemää 38,5 miljoonan euron sijoitusta käyttötilille työntekijöitä koskevia sosiaalisia toimenpiteitä varten, mikä saattaa SNCM:n parempaan tilanteeseen kuin se, johon se olisi päässyt markkinoiden tuloksena

                           —

                           määrältään 22,52 miljoonan euron valtiontukeen, koska tämän tuen yhteensopivuutta käsiteltävänä olevassa tapauksessa tarkasteltavien yhteisön suuntaviivojen kanssa ei voida päätellä mistään perusteesta

               —

               suhteellisuusperiaatteen ja tuen ainutkertaisuuden periaatteen noudattamatta jättämistä, koska tuensaajana oleva SNCM ei ole merkittävällä tavalla osallistunut sen omia varoja koskevaan rakenneuudistukseen tai käyttänyt markkinaehdoin saatua ulkopuolista rahoitusta ja koska vuonna 2006 suoritetut toimenpiteet merkitsevät Ranskan laitonta tukea yritykselle


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kolmas jaosto) 28 päivänä lokakuuta 2004, asiassa C-148/03 (Oberlandesgericht Münchenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Nürnberger Allgemeine Versicherungs AG vastaan Portbridge Transport International BV (Brysselin yleissopimus — 20 artikla ja 57 artiklan 2 kappale — Vastaajan poissaolo oikeudenkäynnistä — Vastaaja, jolla on kotipaikka toisessa sopimusvaltiossa — Geneven yleissopimus tavaran kansainvälisessä tiekuljetuksessa käytettävästä rahtisopimuksesta — Yleissopimusten ristiriita)

text:
               8.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/13

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kolmas jaosto)
   28 päivänä lokakuuta 2004,
   asiassa C-148/03 (Oberlandesgericht Münchenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Nürnberger Allgemeine Versicherungs AG vastaan Portbridge Transport International BV (1)

   (Brysselin yleissopimus - 20 artikla ja 57 artiklan 2 kappale - Vastaajan poissaolo oikeudenkäynnistä - Vastaaja, jolla on kotipaikka toisessa sopimusvaltiossa - Geneven yleissopimus tavaran kansainvälisessä tiekuljetuksessa käytettävästä rahtisopimuksesta - Yleissopimusten ristiriita)
   (2005/C 6/22)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-148/03, jossa Oberlandesgericht München (Saksa) on esittänyt 27.3.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 31.3.2003, tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968 allekirjoitetun yleissopimuksen tulkitsemisesta yhteisöjen tuomioistuimessa 3 päivänä kesäkuuta 1971 tehdyn pöytäkirjan nojalla ennakkoratkaisukysymyksen kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Nürnberger Allgemeine Versicherungs AG vastaan Portbridge Transport International BV, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: kolmannen jaoston puheenjohtaja A. Rosas sekä tuomarit R. Schintgen (esittelevä tuomari) ja N. Colneric, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: R. Grass, on antanut 28.10.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968 allekirjoitetun yleissopimuksen, sellaisena kuin yleissopimus on muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 9 päivänä lokakuuta 1978 tehdyllä yleissopimuksella, Helleenien tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 25 päivänä lokakuuta 1982 tehdyllä yleissopimuksella, Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 26 päivänä toukokuuta 1989 tehdyllä yleissopimuksella ja Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 29 päivänä marraskuuta 1996 tehdyllä yleissopimuksella, 57 artiklan 2 kappaleen a kohtaa on tulkittava siten, että sopimusvaltion tuomioistuin, jossa on nostettu kanne sellaista vastaajaa vastaan, jolla on kotipaikka toisen sopimusvaltion alueella, voi perustaa toimivaltansa sellaiseen erityiseen sopimukseen, jonka osapuolena on myös ensin mainittu valtio ja jossa on erityisiä määräyksiä tuomioistuimen toimivallasta, vaikka vastaaja ei kyseessä olevassa oikeudenkäynnissä lausu asiakysymyksestä.

      (1)  EUVL C 146, 21.6.2003.


title: Asia F-6/07: Kanne 26.1.2007 — Suvikas v. neuvosto

text:
               10.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/45

         Kanne 26.1.2007 — Suvikas v. neuvosto
   (Asia F-6/07)
   (2007/C 56/85)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Risto Suvikas (Helsinki, Suomi) (edustaja: asianajaja M.-A. Lucas)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               neuvoa-antavan valintalautakunnan päätös olla sisällyttämättä kantajaa parhaiden hakijoiden luetteloon valintamenettelyssä, joka liittyi neuvoston ilmoitukseen avoimesta toimesta B/024, on kumottava

               —

               kyseinen luettelo on kumottava samoin kuin neuvoston päätökset ottaa avoimiin toimiin luetteloon sisällytetyt hakijat eikä kantajaa

               —

               neuvosto on velvoitettava maksamaan kantajalle kuuden vuoden ajan korvauksena tämän uralle aiheutuneesta haitasta sen palkan, jonka hän olisi saanut, jos hänet olisi otettu toimeen, ja sen palkan välinen erotus, jonka hän saa muulla perusteella, sekä 25 000 euroa henkisestä kärsimyksestä

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Neuvosto julkaisi 14.10.2005 ilmoituksen avoimesta toimesta kahdeksan väliaikaisen toimihenkilön palkkaamiseksi hoitamaan ”Duty Officerin” tehtäviä. Kantaja, joka oli jo hoitanut näitä tehtäviä kansallisena asiantuntijana, jätti hakemuksensa. Hänelle ilmoitettiin 20.2.2006, että häntä ei ollut sisällytetty valintamenettelyn seurauksena laadittuun valinnan läpäisseiden luetteloon.
   Kanteensa tueksi kantaja esittää kolme kanneperustetta.
   Ensimmäisen kanneperusteen yhteydessä hän vetoaa ilmoituksen 4 kohdan rikkomiseen sekä objektiivisuusperiaatteen, avoimuusperiaatteen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen. Hän väittää erityisesti, että samanaikaisesti, kun neuvoa-antava valintalautakunta arvioi ulkopuolisia hakijoita haastattelujen ja tutkintotodistusten perusteella, jo ”Duty Officerin” tehtäviä kansallisina asiantuntijoina hoitaneita hakijoita arvioitiin näiden esimiesten lausuntojen perusteella sen osalta millä tavoin he olivat selviytyneet tehtävistään. Neuvosto ei kantajan mukaan osoittanut, että tämän väitetty sääntöjenvastaisuus ei olisi vaikuttanut valinnan tuloksiin.
   Toisen kanneperusteen yhteydessä kantaja vetoaa puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen; koska sisäisiä hakijoita arvioitiin edellä kuvatun menettelyn mukaisesti, heille olisi pitänyt toimittaa ennakolta heidän esimiestensä lausunto, jotta he olisivat voineet puolustautua.
   Kolmas kanneperuste, joka koskee muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 9 artiklan ja 12 artiklan 1 kohdan rikkomista sekä puolueettomuusperiaatteen, objektiivisuusperiaatteen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista, muodostuu kolmesta osasta.
   Ensimmäisessä osassa kantaja väittää, että tietyt valintalautakunnan jäsenet olivat eturistiriitatilanteessa tiettyihin hakijoihin nähden ja että tämän vuoksi tiettyjä hakijoita arvioitiin avointa tointa koskeneessa ilmoituksessa vahvistetun valintamenettelyn ulkopuolella.
   Toisessa osassa kantaja väittää, että valintalautakunta arvioi hakijoiden tutkintotodistuksia ottamatta huomioon näiden koulutuksen ja työkokemuksen tasoa, kestoa ja luonnetta.
   Kolmannessa osassa kantaja väittää, että jopa olettaen, että sisäisten hakijoiden arviointi heidän esimiestensä lausuntojen perusteella voitaisiin hyväksyä periaatetasolla, menettely olisi kuitenkin yhtä sääntöjenvastainen, koska kyseisiä lausuntoja ei otettu hänen mukaansa asianmukaisesti huomioon kilpailussa menestyneiden hakijoiden luetteloa laadittaessa, mikä johtui muun muassa edellä mainitusta eturistiriidasta.


title: Asia C-498/09 P: Valitus, jonka Thomson Sales Europe on tehnyt 3.12.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-225/07 ja T-364/07, Thomson Sales Europe v. komissio, 29.9.2009 antamasta tuomiosta

text:
               27.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/7

         Valitus, jonka Thomson Sales Europe on tehnyt 3.12.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-225/07 ja T-364/07, Thomson Sales Europe v. komissio, 29.9.2009 antamasta tuomiosta
   (Asia C-498/09 P)
   2010/C 80/13
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Thomson Sales Europe (edustajat: asianajajat F. Goguel ja F. Foucault)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 29.9.2009 antama tuomio on kumottava

               —

               Euroopan yhteisöjen komission 7.5.2007 tekemä päätös REM nro 03/05 on kumottava

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää valituksensa tueksi kolme perustetta.
   Ensimmäisessä perusteessaan se väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on sivuuttanut EY 225 artiklassa määrätyt toimivaltasäännöt, kun se on perustanut päätöksensä valittajan vaatimukseen, jonka mukaan komission 20.7.2007 päivätty kirje oli kumottava, koska sillä ei vahvistettu, että valittajalta ei kannettaisi jälkitullauksin Thaimaassa valmistettuihin televisiovastaanottimiin liittyviä tuontitulleja, vaikka se oli aikaisemmin jättänyt edellä mainitun vaatimuksen tutkittavaksi ottamatta sillä perusteella, että kyseisellä kirjeellä ei ollut oikeusvaikutuksia.
   Toisessa perusteessaan valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on loukannut puolustautumisoikeuksia ja tehnyt selvän virheen luonnehtiessaan oikeudellisesti tosiseikkoja, sillä se on yhtäältä evännyt valittajan pyynnön siitä, että kaikki tarjotut todisteet annettaisiin asianosaisten saataville, ja toisaalta katsonut, että Thomson oli osoittanut selvää huolimattomuutta, koska sen olisi kokeneena toimijana pitänyt pyytää komissiolta tarkkoja tietoja mahdollisuudesta jatkaa menettelyään ilmoittaa Thaimaassa valmistettujen väritelevisioiden olevan peräisin Thaimaasta sen jälkeen, kun se oli alkanut hankkia kuvaputket Koreasta ja Malesiasta.
   Kolmannessa perusteessaan, joka jakautuu kahteen osaan, valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut tullikoodeksin (1) 239 artiklaa, joka liittyy mahdollisuuteen palauttaa maksetut tuonti- tai vientitullit tai palauttaa tullivelan määrä. Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen hylkäsi kanteen tutkien yksinomaan vilpillisen menettelyn tai laiminlyönnin puuttumiseen liittyvän edellytyksen tarkistamatta ensin, täyttyikö erityistä tilannetta koskeva edellytys.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on luonnehtinut tosiseikkoja oikeudellisesti väärin ja tehnyt siis oikeudellisen virheen katsoessaan, etteivät tullikoodeksin 239 artiklassa säädetyt palauttamisen edellytykset täyttyneet. Valittajan mukaan se täyttää nimittäin tässä säännöksessä asetetut edellytykset, sillä tapauksen olosuhteet muodostivat erityisen tilanteen, koska komissio oli muuttanut merkityksellisiä säännöksiä koskevaa tulkintakäytäntöään ilmoittamatta tästä riittävästi toimijoille.
   Thomson väittää lisäksi, ettei sillä ollut ollut minkäänlaista epäilyä liiketoimiensa sääntöjenmukaisuudesta, sillä se oli ollut vakuuttunut siitä, että koko sen tuotantoon sovellettaisiin vain yhtä polkumyyntitullia, oli vahvistettu käytännössä yksissä tuumin komission kanssa. Sen ei siis voitu katsoa olleen huolimaton.

      (1)  Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1),


title: Asia T-285/10: Kanne 25.6.2010 — Milux v. SMHV (CHEMOCONTROL)

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 234/49

         Kanne 25.6.2010 — Milux v. SMHV (CHEMOCONTROL)
   (Asia T-285/10)
   ()
   2010/C 234/87
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Milux Holding S.A. (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja J. Bojs)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan asiassa R 1444/2009-4 29.4.2010 tekemä päätös on kumottava, ja

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”CHEMOCONTROL” luokkiin 9, 10 ja 44 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Tutkijan päätös: Yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetusta N:o 207/2009 on rikottu, koska valituslautakunta sovelsi väärin syrjintäkiellon periaatetta tämän tapauksen tosiseikkoihin; toissijaisesti neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, ettei haettu tavaramerkki ole sellaisenaan riittävän erottamiskykyinen.


title: Asia C-465/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto)  23.3.2006  (Corte suprema di cassazionen esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Honyvem Informazioni Commerciali Srl v. Mariella De Zotti (Itsenäiset kauppaedustajat — Direktiivi 86/653/ETY — Kauppaedustajan oikeus hyvitykseen edustussopimuksen lakattua)

text:
               3.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 131/19

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 23.3.2006 (Corte suprema di cassazionen esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Honyvem Informazioni Commerciali Srl v. Mariella De Zotti
   (Asia C-465/04) (1)

   (Itsenäiset kauppaedustajat - Direktiivi 86/653/ETY - Kauppaedustajan oikeus hyvitykseen edustussopimuksen lakattua)
   (2006/C 131/34)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Corte suprema di cassazione
   Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Honyvem Informazioni Commerciali Srl

      Vastaaja: Mariella De Zotti
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Corte suprema di cassazione — Jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia koskevan lainsäädännön yhteensovittamisesta 18 päivänä joulukuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/653/ETY (EYVL L 382, s. 17) 17 ja 19 artiklan tulkinta — Kauppaedustajan oikeus hyvitykseen tai vahingonkorvaukseen edustussopimuksen päättymisen jälkeen
   Tuomiolauselma

               1)

               Jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia koskevan lainsäädännön yhteensovittamisesta 18 päivänä joulukuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/653/ETY 19 artiklaa on tulkittava siten, että edustussopimuksen lakkaamisesta suoritettavaa hyvitystä, joka seuraa tämän direktiivin 17 artiklan 2 kohdan soveltamisesta, ei voida työehtosopimuksen nojalla korvata hyvityksellä, joka määritetään muiden kuin viimeksi mainitussa säännöksessä säädettyjen kriteerien mukaan, paitsi jos osoitetaan, että tällaisen sopimuksen soveltaminen takaa kaikissa tapauksissa kauppaedustajalle hyvityksen, joka on yhtä suuri tai suurempi kuin se, joka seuraisi viimeksi mainitun säännöksen soveltamisesta.

               2)

               Jäsenvaltioilla on direktiivin 86/653 17 artiklan 2 kohdassa säädetyissä rajoissa harkintavaltaa, jota ne voivat vapaasti käyttää ottamalla huomioon erityisesti kohtuullisuutta koskevan kriteerin.

      (1)  EUVL C 31, 5.2.2005.


title: Asia C-88/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 27.2.2008 — David Hütter v. Technische Universität Graz

text:
               24.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 128/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 27.2.2008 — David Hütter v. Technische Universität Graz
   (Asia C-88/08)
   (2008/C 128/36)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Oberster Gerichtshof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: David Hütter

      Vastaaja: Technische Universität Graz
   Ennakkoratkaisukysymys
   Onko yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY (1) 1, 2 ja 6 artiklaa tulkittava siten, ettei niiden kanssa yhteensopiva ole kansallinen sääntely (nyt esillä olevassa asiassa vuonna 1948 annetun julkisyhteisöön työsopimussuhteessa olevia työntekijöitä koskevan Itävallan lain, Vertragsbedienstetengesetzin, 3 §:n 3 momentti ja 26 §:n 1 momentti), jonka nojalla ennen 18 ikävuoden täyttymistä täyttyneitä työskentelykausia ei ole mahdollista ottaa huomioon ikälisän saamista koskevan viitepäivämäärän määrittämisessä?

      (1)  EYVL L 303, s. 16.


title: Carlo Chiappen ym:n 9.1.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne (Asia T-13/98)

text:
C 94/32                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      28.3.98
Ð velvoittaa vastaajat yhteisvastuullisesti korvaamaan              oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö-
     oikeudenkäyntikulut.                                           jen komissiota ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan.
                                                                    Kantajien edustajina ovat asianajajat Gregorio Leone ja
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 Mark Clough, Milano ja Lontoo, ja prosessiosoite Luxem-
                                                                    burgissa on asianajotoimisto Aloyse May, 31 Grand-rue.
Kantajayhtiöt, jotka kaikki tarjosivat tulliasiointiin liitty-
viä palveluja joko siten, että toimintaa harjoittivat tosi-         Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
asiallisesti joko yhtiön osakkeenomistajat tai siten, että          tuin
sitä harjoittivat työntekijät, joilla oli tulliasioitsijan päte-
vyys, vaativat korvausta siitä vahingosta, joka niille niiden       Ð toteaa, että vastaajat ovat perustamissopimuksen
mukaan aiheutui tammikuussa 1993 äkillisesti voimaantul-                215 artiklassa tarkoitetuin tavoin vastuussa niistä
leesta tullimuodollisuuksien poistamisesta yhteisön sisäi-              vahingoista, joita kantajien harjoittamalle valtuutetun
sessä tulliliikenteessä ja 1.1.1995 tapahtuneesta tullimuo-             tulliasioitsijan toiminnalle aiheutui toimenpiteistä, joi-
dollisuuksien poistamisesta ETA-maiden välillä sekä tästä               hin neuvosto ryhtyi pyrkiessään toteuttamaan tavaroi-
seuranneista toimipakkojen sulkemisista ja työntekijöiden               den vapaan liikkuvuuden sisämarkkinoilla 1.1.1993
irtisanomisista.                                                        lähtien, ja siitä, ettei neuvosto toteuttanut kantajien
                                                                        intressien turvaamisen kannalta tarpeellisia toimenpi-
Kantajat toteavat tältä osin, että Rooman sopimuksen                    teitä eikä komissio ehdottanut tai neuvosto toteuttanut
8 a artiklalla, joka on osa Euroopan yhtenäisasiakirjaa, on             toimenpiteitä, jotka olivat tarpeen kantajien lakiin
tuotu yhteisön oikeuteen sisämarkkinoiden käsite, ja                    perustuvien oikeuksien turvaamiseksi;
tämän uuden järjestelmän toimeenpanemiseksi annetut
johdetun yhteisön oikeuden säännökset ovat aiheuttaneet             Ð velvoittaa vastaajat yhteisvastuullisesti korvaamaan
sen, että yhteisön sisäinen tullaustoiminta on lakannut.                oikeudenkäyntikulut.
Kantajat korostavat, että komissio ei ole ehdottanut eikä           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
neuvosto toteuttanut sellaisia siirtymävaiheen toimenpi-
teitä, joiden avulla asianomaiset olisivat kyenneet vaiheit-
tain sopeutumaan uuteen tilanteeseen ja että toimenpi-              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
teillä, joita yhteisön toimielimet toteuttivat vaikuttaakseen       sisällöltään asiassa T-12/98, Aragon srl ym. vastaan neu-
näihin epäkohtiin, ei ollut korjaavia vaikutuksia.                  vosto ja komissio, esitettyjä perusteita ja perusteluja.
Lisäksi kantajat toteavat, että yhteisön toimielimet ovat
vahingon aiheuttaneita lainsäädäntötoimia toteuttaessaan
jättäneet ottamatta huomioon tulliasiamiesten ja -asioitsi-
joiden saavutetut oikeudet ja lisäksi luottamuksensuojan
sekä syrjintäkiellon periaatteet.                                   Asbl Centre d'Action Culturelle du Sart-Tilman'n
                                                                    14.1.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
                                                                                nostama kanne
Toissijaisesti kantajat väittävät, että yhteisö on tuottamuk-
sesta riippumattomassa vastuussa ja perustavat väitteensä                                   (Asia T-15/98)
periaatteeseen, jonka mukaan yksityisiä on kohdeltava                                        (98/C 94/79)
yhdenvertaisesti niiden oikeuksien ja velvollisuuksien
osalta, joita niillä on julkiseen valtaan nähden, ja siihen,
että yhteisön toimielimet ovat pakkolunastaneet niiden                               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
saavutetut oikeudet.
                                                                    Asbl Centre d'Action Culturelle du Sart-Tilman, koti-
                                                                    paikka LieÁge (Belgia), on nostanut 14.1.1998 Euroopan
                                                                    yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
                                                                    kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan
                                                                    edustaja on asianajaja Bernadette Graulich, LieÁge,
Carlo Chiappen ym:n 9.1.1998 Euroopan yhteisöjen                    prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Guy
komissiota ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan                    Arendt, 7 Val Sainte-Croix.
                        nostama kanne
                        (Asia T-13/98)                              Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                    tuin
                          (98/C 94/78)
                                                                    Ð velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle 12 323 006
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                        Belgian frangia
Carlo Chiappe, Giulio Comoglio, Sergio De Bona, Piero
Luciano Galbiati, Umberto Greco, Mario Malugani, Ales-              Ð velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle 8 prosentin
sandro Michelucci, Luigi Pecetti, Nicola Maria Spadac-                  korkoa tälle summalle 18.10.1990 lukien
cino, Giovanni Tria, Vito Stefano Tria ja Nicola Utzeri
ovat nostaneet 9.1.1998 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen             Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-246/08: Kanne 25.6.2008 — Melli Bank v. neuvosto

text:
               2.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 197/34

         Kanne 25.6.2008 — Melli Bank v. neuvosto
   (Asia T-246/08)
   (2008/C 197/59)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Melli Bank plc (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: R. Gordon, QC, barrister J. Stratford, solicitor R. Gwynne ja solicitor T. Din)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä tehdyn neuvoston päätöksen 2008/475/EY liitteessä olevan B kohdan 4 alakohta on kumottava siltä osin kuin se koskee Melli Bank plc:tä.

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on määrättävä muista olosuhteisiin nähden oikeudenmukaisiksi ja asianmukaisiksi katsomistaan toimenpiteistä.

               —

               Neuvosto on velvoitettava korvaamaan Melli Bankin oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Esillä olevassa asiassa kantaja vaatii Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 423/2007 (1) 7 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta 23.6.2008 tehdyn neuvoston päätöksen 2008/475/EY (2) osittaista kumoamista siltä osin kuin kantaja on sisällytetty niitä luonnollisia ja oikeudellisia henkilöitä sekä yhteisöjä ja elimiä koskevaan luetteloon, joiden varat ja taloudelliset resurssit on kyseisen säännöksen mukaan jäädytetty.
   Kantaja vaatii liitteessä olevan B kohdan 4 alakohdan kumoamista kantajaa koskevilta osin sillä perusteella, että se on kahdessa suhteessa lainvastainen.
   Ensinnäkin kantaja väittää, että riidanalainen päätös on suhteellisuusperiaatteen vastainen, koska (i) kantajan varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttämisellä ei ole mitään järkevää yhteyttä tarkoitukseen estää ydinaseiden leviäminen tai sen rahoitus ja koska (ii) se ei ole vähiten rajoittava toimenpide, jolla voidaan valvoa kantajaa tai edistää tarkoitusta estää ydinaseiden leviämisen rahoitus.
   Toiseksi kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä loukataan syrjintäkiellon periaatetta siltä osin kuin yhtäältä kantaja on samassa asemassa kuin iranilaisten pankkien muut Yhdistyneessä kuningaskunnassa olevat tytäryhtiöt ja se on aineellisesti muihin Yhdistyneessä kuningaskunnassa oleviin pankkeihin rinnastettavassa tilanteessa sellaiset Yhdistyneessä kuningaskunnassa olevat pankit mukaan lukien, jotka käyvät kauppaa Iranin kanssa, mutta sitä on kohdeltu eri tavalla kuin niitä, ja toisaalta, koska kantaja on huomattavan erilaisessa asemassa kuin jokin toinen pankki, jonka Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto on nimennyt, mutta kantajaa on kohdeltu samalla tavalla kuin tällaista toista pankkia.

      (1)  19.4.2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 423/2007 (EUVL L 103, s. 1).

      (2)  EUVL L 163, s. 29.


title: Asia T-171/07: Kanne 14.5.2007 — Avaya v. SMHV — ZyXEL Communications (VANTAGE CNM)

text:
               21.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 170/29

         Kanne 14.5.2007 — Avaya v. SMHV — ZyXEL Communications (VANTAGE CNM)
   (Asia T-171/07)
   (2007/C 170/57)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Avaya Inc. (Basking Ridge, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat A. Beschorner, B. Glaser ja C. Thomas)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: ZyXEL Communications Corp. (Hsin-Chu, Taiwan)
   Vaatimukset

               —

               SMHV:n toisen valituslautakunnan asiassa R 156/2006-2 14.3.2007 tekemä päätös, joka koskee yhteisön tavaramerkkihakemusta nro 3 291 457 ”VANTAGE CNM”, on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut ja väliintulija on velvoitettava korvaamaan hallinnollisesta menettelystä valituslautakunnassa aiheutuneet kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: ZyXEL Communications Corp.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Yhteisön kuviomerkki ”VANTAGE” luokkiin 9 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — hakemus nro 3 291 457.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Avaya Inc.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön sanamerkki ”MULTIVANTAGE” luokkiin 9, 38 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — hakemus nro 2 409 589.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Kantaja esittää kanteensa tueksi kaksi kanneperustetta, joista ensimmäinen koskee yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja johdonmukaisen ratkaisukäytännön periaatteen loukkaamista ja toinen asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkomista ja tavaramerkkioikeuden yleisperiaatteiden loukkaamista.
   Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että valituslautakunta on poikennut aiemmasta päätöksestään, jonka se teki vastaavanlaisessa asiassa, jossa oli esillä lähes samanlainen kysymys, perustelematta mitenkään yhtäkkistä kannan muutostaan.
   Lisäksi kantaja väittää toisessa kanneperusteessaan, että valituslautakunta ei ottanut riittävässä määrin huomioon ristiriidassa olevien tavaramerkkien kattamien tavaroiden ja palvelujen identiteettiä eikä itse tavaramerkkien huomattavaa samankaltaisuutta.


title: Asian C-361/99 poistaminen rekisteristä

text:
10.6.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 163/23
2. velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                           Asian C-218/99 (1) poistaminen rekisteristä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                              (2000/C 163/43)
Komission mielestä Itävallan menettely on ristiriidassa suhteel-
lisuusperiaatteen (EY 30 artikla) kanssa. Sen menettelyssä ei            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.3.2000
oteta huomioon sitä, että vitamiinit ja kivennäisaineet ovat             antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
haitallisuusasteeltaan erilaisia. Vähemmän rajoittavampaa olisi          tu asia C-218/99, Euroopan yhteisöjen komission vastaan
määrittää kullekin vitamiinille ja kullekin kivennäisaineelle            Luxemburgin suurherttuakunta.
raja-arvo, jonka ylityttyä kyseistä vitamiinia ja kivennäisainetta
sisältävä valmiste luokiteltaisiin lääkkeeksi. Päivittäisannoksen
käyttäminen yksinään ratkaisevana kriteerinä vaikuttaa tämän             (1) EYVL C 266, 7.8.1999.
vuoksi liian yksioikoiselta.
Samanaikaisesti tässä menettelyssä ei oteta huomioon sitä, että
kyseessä olevan jäsenvaltion on kunkin yksittäisen tuotteen
osalta todettava, että se sisältää vakavan terveysriskin. Ei
ole hyväksyttävää vaatia hakijalta, että tämän on näytettävä
tuotteen vaarattomuus toteen, koska juuri jäsenvaltion on
osoitettava suurempien pitoisuuksien terveydelle aiheuttamat
vaarat niin kauan kuin ei ole ylitetty tieteellisin tutkimuksin                   Asian C-361/99 (1) poistaminen rekisteristä
määritettyjä kriittisiä raja-arvoja.
                                                                                (2000/C 163/44)
                                                                         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 16.3.2000
                                                                         antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
         Asian C-406/99 (1) poistaminen rekisteristä                     tu asia C-361/99 (Landesgericht für Zivilrechtssachen Wienin
                                                                         esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Silveria Gäng vastaan Itäval-
                          (2000/C 163/41)
                                                                         lan tasavalta.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.3.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                         (1) EYVL C 6, 8.1.2000.
tu asia C-406/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Saksan liittotasavalta.
(1) EYVL C 366, 18.12.1999.
         Asian C-221/98 (1) poistaminen rekisteristä                              Asian C-438/98 (1) poistaminen rekisteristä
                          (2000/C 163/42)                                                        (2000/C 163/45)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen viidennen jaoston pu-
heenjohtajan 14.3.2000 antamalla määräyksellä tuomioistui-               Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston
men rekisteristä on poistettu asia C-221/98, Euroopan yhteisö-           puheenjohtajan 20.3.2000 antamalla määräyksellä tuomiois-
jen komissio vastaan Ranskan tasavalta.                                  tuimen rekisteristä on poistettu asia C-438/98, Euroopan
                                                                         yhteisöjen komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta.
(1) EYVL C 278, 14.3.2000.
                                                                         (1) EYVL C 20, 23.1.1999.


title: Asian C-121/94 poistaminen rekisteristä

text:
N:o C 269/22         11                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     14.9.96
         Asian C-5/96 ( 1 ) poistaminen rekisteristä                      Asian C-413/93 ( 1 ) poistaminen rekisteristä
                        ( 96/C 269/46 )                                                   ( 96/C 269/50 )
Euroopan       yhteisöjen      tuomioistuimen     presidentin     Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen     presidentin
23.5.1996 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste          19.6.1996 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste
ristä on poistettu asia C-5/96 , Euroopan yhteisöjen komis       ristä on poistettu asia C-413/93 ( Pretura circondariale di
sio vastaan Espanjan kuningaskunta .                              Trapanin esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), rikosoikeu
                                                                  denkäynti Matteo Peraltaa vastaan .
(') EYVL N:o C 77, 16.3.1996
                                                                  (') EYVL N:o C 300, 6.11.1993
        Asian C-387/95 ( ) poistaminen rekisteristä
                        ( 96/C 269/47)                                    Asian C-l 21 /94 (') poistaminen rekisteristä
                                                                                96/C 269/51
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 3.6.1996
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on             Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen     presidentin
poistettu asia C-387/95 , Euroopan yhteisöjen komissio            28.6.1996 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste
vastaan Irlanti .
                                                                  ristä on poistettu asia C-121 /94 (Bundessozialgerichtin
                                                                  esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), Domingo Gonzälez-
(') EYVL N:o C 31 , 3.2.1996                                      Rodriguez vastaan Bundesanstalt für Arbeit.
                                                                  (') EYVL N:o C 174 , 25.6.1994
        Asian C-394/95 ( ) poistaminen rekisteristä
                        ( 96/C 269/48 )
                                                                          Asian C-385/95 ( ) poistaminen rekisteristä
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 3.6.1996                                   ( 96/C 269/52 )
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
poistettu asia C-394/95 , Euroopan yhteisöjen komissio            Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen     presidentin
vastaan Irlanti .
                                                                  28.6.1 996 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste
                                                                  ristä on poistettu asia C-385/95 , Euroopan yhteisöjen
(') EYVL N:o C 31 , 3.2.1 996                                     komissio vastaan Portugalin tasavalta .
                                                                  (') EYVL N:o C 31 , 3.2.1996
         Asian C-40/96 ( ) poistaminen rekisteristä
                         ( 96/C 269/49 )
                                                                          Asian C-393/95 (') poistaminen rekisteristä
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 5.6.1996                                     96/C 269/53
 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
poistettu asia C-40/96 , Euroopan yhteisöjen komissio             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 9.7.1996
vastaan Espanjan kuningaskunta .                                  antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
                                                                  poistettu asia C-393/95 , Euroopan yhteisöjen komissio
 (•) EYVL N:o C 95 , 30.3.1996                                    vastaan Belgian kuningaskunta .
                                                                   (') EYVL N:o C 31 , 3.2.1996


title: Asia T-57/01: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.12.2009 — Solvay v. komissio (Kilpailu — Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö — Kalsinoidun soodan yhteisön markkinat (lukuun ottamatta Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Irlantia) — Päätös, jossa todetaan EY 82 artiklan rikkominen — Hankintasopimukset äärimmäisen pitkälle ajanjaksolle — Uskollisuusalennus — Sakkojen tai seuraamusten määräämistä koskevan komission toimivallan vanhentuminen — Oikeudenkäynnin kohtuullinen kesto — Olennaiset menettelymääräykset — Merkitykselliset maantieteelliset markkinat — Määräävän markkina-aseman olemassaolo — Yrityksen toiminnan luonnehtiminen määräävän markkina-aseman väärinkäytöksi — Oikeus tutustua asiakirjoihin — Sakko — Rikkomisen vakavuus ja kesto — Raskauttavat olosuhteet — Rikkomisen uusiminen — Lieventävät olosuhteet)

text:
               13.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.12.2009 — Solvay v. komissio
   (Asia T-57/01) (1)

   (Kilpailu - Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö - Kalsinoidun soodan yhteisön markkinat (lukuun ottamatta Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Irlantia) - Päätös, jossa todetaan EY 82 artiklan rikkominen - Hankintasopimukset äärimmäisen pitkälle ajanjaksolle - Uskollisuusalennus - Sakkojen tai seuraamusten määräämistä koskevan komission toimivallan vanhentuminen - Oikeudenkäynnin kohtuullinen kesto - Olennaiset menettelymääräykset - Merkitykselliset maantieteelliset markkinat - Määräävän markkina-aseman olemassaolo - Yrityksen toiminnan luonnehtiminen määräävän markkina-aseman väärinkäytöksi - Oikeus tutustua asiakirjoihin - Sakko - Rikkomisen vakavuus ja kesto - Raskauttavat olosuhteet - Rikkomisen uusiminen - Lieventävät olosuhteet)
   2010/C 37/38
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Solvay SA (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat L. Simont, P.-A. Foriers, G. Block, F. Louis ja A. Vallery)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet P. Oliver ja J. Currall, avustajanaan asianajaja N. Coutrelis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensisijaisesti [EY] 82 artiklan mukaisesta menettelystä 13.12.2000 tehdyn komission päätöksen 2003/6/EY (Asia COMP/33.133 — C: Kalsinoitu sooda — Solvay) (EYVL L 10, s. 10) kumoaminen ja toissijaisesti kantajalle määrätyn sakon kumoaminen tai alentaminen

      Tuomiolauselma

               1.

               [EY] 82 artiklan mukaisesta menettelystä 13.12.2000 tehdyn komission päätöksen 2003/6/EY (Asia COMP/33.133 — C: Kalsinoitu sooda — Solvay) 2 artiklassa Solvay SA:lle määrätty sakko vahvistetaan 19 miljoonaksi euroksi.

               2.

               Kanne hylätään muilta osin.

               3.

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan 95 prosenttia Euroopan komission oikeudenkäyntikuluista.

               4.

               Komissio vastaa viidestä prosentista omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 161, 2.6.2001.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kuudes jaosto) 7 päivänä lokakuuta 2004, asiassa C-379/02 (Østre Landsretin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Skatteministeriet vastaan Imexpo Trading A/S (Yhteinen tullitariffi — Tariffinimikkeet — Luokittelu yhdistettyyn nimikkeistöön — Toimistotuolien alustat)

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/13

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kuudes jaosto)
   7 päivänä lokakuuta 2004,
   asiassa C-379/02 (Østre Landsretin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Skatteministeriet vastaan Imexpo Trading A/S (1)

   (Yhteinen tullitariffi - Tariffinimikkeet - Luokittelu yhdistettyyn nimikkeistöön - Toimistotuolien alustat)
   (2004/C 300/25)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska
   Asiassa C-379/02, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 15.10.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 21.10.2002, asiassa Skatteministeriet vastaan Imexpo Trading A/S, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Borg Barthet sekä tuomarit J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari) ja S. von Bahr, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: R. Grass, on antanut 7.10.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna 9.9.1996 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1734/96, 4.11.1997 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2086/97, 26.10.1998 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2261/98 ja 12.10.1999 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2204/99, olevaa yhdistettyä nimikkeistöä on tulkittava siten, että pääasian kaltaisessa asiassa, jossa asianosaiset ovat eri mieltä siitä, kuuluvatko pääasiassa kyseessä olevan kaltaiset toimistotuolien muovialustat yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 3918 10 90 vai sen alanimikkeeseen 9403 70 90, luokittelua edelliseen alanimikkeeseen on pidettävä ensisijaisena.

      (1)  EUVL C 7, 11.1.2003.


title: Asia C-258/09: Kanne 10.7.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta

text:
               12.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 220/23

         Kanne 10.7.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-258/09)
   2009/C 220/47
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Alcover San Pedro ja A. Marghelis)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 15.1.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/1/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se on sallinut Vallonian hallintoalueella olemassa olevien laitosten toiminnan kyseisen direktiivin 5 artiklan 1 kohdan vastaisesti, sillä direktiivin 3, 7, 9, 10 ja 13 artiklan, 14 artiklan a ja b alakohdan ja 15 artiklan 2 kohdan vaatimuksia ei ole noudatettu ja tällainen toiminta on jatkunut määräajaksi asetetun 30.10.2007 jälkeen

               —

               Belgian kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Määräpäivä, johon mennessä olemassa olevat sellaiset laitokset, joiden toiminnalla voi olla vaikutuksia ilmaan, veteen ja maaperään kohdistuviin päästöihin sekä ympäristön pilaantumiseen, on saatettava vaatimusten mukaisiksi, umpeutui 30.10.2007 direktiivin 2008/1/EY 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Vastaaja ei kuitenkaan tämän kanteen nostamispäivänä vielä ollut toteuttanut kaikkia vaadittuja toimenpiteitä Vallonian hallintoalueella tai ei ainakaan ollut ilmoittanut niistä komissiolle.

      (1)  EUVL L 24, s. 8.


title: Asia T-327//09: Kanne 18.8.2009 — Connefroy ym. v. komissio

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/68

         Kanne 18.8.2009 — Connefroy ym. v. komissio
   (Asia T-327//09)
   2009/C 267/124
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Philippe Connefroy (Le Rozel, Ranska), Jean-Guy Gueguen (Carantec, Ranska) ja EARL de Cavagnan (Bouglon, Ranska) (edustaja: asianajaja C. Galvez)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               Riidanalainen päätös on kumottava EY:n perustamissopimuksen 230 artiklan neljännen kohdan perusteella

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vaativat komission 28.1.2009 tekemän päätöksen K(2009) 203 lopullinen (1), jolla komissio totesi, että Ranskan tasavallan hedelmä- ja vihannestuottajille ”kampanjasuunnitelmina”, joilla pyritään edistämään Ranskassa kasvatettujen maataloustuotteiden myyntiä, myöntämät valtiontuet eivät sovellu yhteismarkkinoille, ja velvoitti Ranskan tasavallan perimään kysymyksessä olevat tuet takaisin, kumoamista.
   Kantajien esittämät kanneperusteet ja keskeiset väitteet ovat samat tai samanlaiset kuin asiassa T-243/09, Fedecom v. komissio (2), esitetyt.

      (1)  EUVL L 127, s. 11 — annettu tiedoksi numerolla 2009/402/EY

      (2)  EUVL C 205, s. 43


title: Asia T-699/15: Kanne 26.11.2015 – City Train v. EUIPO (CityTrain)

text:
               29.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 111/26

         Kanne 26.11.2015 – City Train v. EUIPO (CityTrain)
   (Asia T-699/15)
   (2016/C 111/31)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: City Train GmbH (Regensburg, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Adori)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Unionin kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”CityTrain” – Hakemus nro 13 154 315

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 9.9.2015 asiassa R 843/2015-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               toteaa, että vastaajan on kumottava 9.9.2015 tehty päätös ja rekisteröitävä 8.8.2014 numerolla 13 154 315 haettu kuviomerkki ”CityTrain”, jonka värit ovat ”harmaa ja vaaleanpunainen”, unionin tavaramerkiksi hakemuksessa mainituille luokkiin 12, 37 ja 42 kuuluville tavaroille ja palveluille.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-197/08: Kanne 23.5.2008 — Polson ym. v. komissio

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/55

         Kanne 23.5.2008 — Polson ym. v. komissio
   (Asia T-197/08)
   (2008/C 209/100)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: Magnus Polson (Lerwick, Yhdistynyt kuningaskunta), Garry Sandison (Lerwick, Yhdistynyt kuningaskunta), Andrew Anderson (Whalsay, Yhdistynyt kuningaskunta), Ian Johnston (Lerwick, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: solicitor R. Murray ja R. Thompson, QC)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Valtiontuesta N:o C 39/2006 (ex NN 94/2005) 13.11.2007 tehdyn komission päätöksen, joka koski Yhdistyneen kuningaskunnan uusien osakkeenomistajien järjestelmää, 1 artiklan 2 kohta sekä 3, 4 ja 5 kohta on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Nyt esillä olevassa asiassa kantaja vaatii 13.11.2007 tehdyn komission päätöksen 2008/166/EY valtiontuki N:o 39/2006 (ex NN 94/2005) — Yhdistyneen kuningaskunnan uusien osakkeenomistajien järjestelmä (1), osittaista kumoamista. Komissio totesi riidanalaisessa päätöksessä, että kyseinen tuki ei sovellu yhteismarkkinoille niiltä osin kuin se koskee uuden osakkuuden hankkimiseen käytetystä aluksesta tarkoitettua tukea, ja että Yhdistyneen kuningaskunnan on perittävä myönnetty tuki takaisin. Kantajat ovat kyseisen takaisinperittävän tuen tuensaajia.
   Kantajat vaativat riidanalaisen päätöksen kumoamista seuraavin perustein:

               —

               Komissio teki oikeudellisen virheen, kun se totesi, että kaikki maksut, jotka on tarkoitettu uuden osakkuuden hankkimiseen käytetystä aluksesta, ovat yhteismarkkinoille soveltumattomia ja ne on maksettava takaisin; kantajat katsovat, että myönnetyt tuet kuuluvat komission asetuksen 875/2007 (2) soveltamisalaan ja ne on siten katsottava yhteismarkkinoille soveltuviksi vähämerkityksisiksi tuiksi; kantajat väittävät, että riidanalaisen päätöksen 1 artiklan 2 kohdassa sekä 3–5 artiklassa päätös ulotetaan sääntöjenvastaisesti sellaisiin tuensaajiin, jotka ovat noudattaneet merkityksellisiä yhteisön suuntaviivoja.

               —

               Komissio teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi, että kyseisten tukien takaisin periminen on neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (3) sekä yleisten oikeusvarmuuden, luottamuksensuojan ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteiden mukaista.

      (1)  EUVL 2008 L 55, s. 27.

      (2)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen kalastusalalla ja asetuksen (EY) N:o 1860/2004 muuttamisesta 24.7.2007 annettu komission asetus (EY) N:o 875/2007 (EUVL L 193, s. 6).

      (3)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1).


title: Asia C-364/16 P: Valitus, jonka Trioplast Industrier AB on tehnyt 1.7.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-669/14, Trioplast Industrier AB v. Euroopan komissio, 12.5.2016 antamasta tuomiosta

text:
               19.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 343/31

         Valitus, jonka Trioplast Industrier AB on tehnyt 1.7.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-669/14, Trioplast Industrier AB v. Euroopan komissio, 12.5.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-364/16 P)
   (2016/C 343/43)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Trioplast Industrier AB (edustajat: T. Pettersson, F. Sjövall, A. Johansson, advokater)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               a.

               kumoaa 12.5.2016 asiassa T-669/14, Trioplast Industrier v. Euroopan komissio annetun unionin yleisen tuomioistuimen tuomion

               b.

               ja tämän johdosta ensisijaisesti:

                           i)

                           kumoaa asiassa COMP/38354 – Teollisuussäkit – Trioplast Industrier AB, 3.7.2014 päivättyyn komission kirjeeseen sisältyvän päätöksen

                           ii)

                           kumoaa asiassa COMP/38354 – Teollisuussäkit – Trioplast Industrier AB, 3.7.2014 päivätyssä komission kirjeessä Trioplastille määrätyn 674 033,32 euron suuruisen viivästyskoron tai alentaa sen määrää

                           iii)

                           velvoittaa komission palauttamaan Trioplastille viivästyskoron maksulta edellytetyn 4 686,64 euron suuruisen takuusumman

               c.

               toissijaisesti korvaamaan SEUT 340 artiklan toisen kohdan nojalla unionin oikeuden rikkomisista aiheutuneesta vahingosta:

                           i)

                           674 033,32 euron suuruisen viivästyskoron

                           ii)

                           4 686,64 euron suuruiset kulut takuusumman asettamisesta.

               d.

               b ja c kohdissa esitettyjen vaatimusten lisäksi korvaamaan SEUT 340 artiklan toisen kohdan nojalla unionin oikeuden rikkomisista aiheutuneesta vahingosta

                           i)

                           unionin oikeuden rikkomisista ajanjaksolta, jonka aikana komissio ei palauttanut eikä alentanut asiassa T-40/06 annetun unionin yleisen tuomioistuimen tuomion mukaisesti asetetun pankkitakauksen määrää, takuusumman asettamisesta aiheutuneet 22 783,90 euron suuruiset kulut tai osan niistä.

               e.

               velvoittaa komission maksamaan korkoa palautettavaksi määrättäville summille.

               f.

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut asian käsittelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa ja unionin tuomioistuimessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Trioplast uudistaa valituksessaan unionin yleisessä tuomioistuimessa esittämänsä väitteet ja perusteet. Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ja unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 168 artiklan 1 kohdan d alakohdan ja 169 artiklan 2 kohdan nojalla Trioplast esittää, että unionin yleinen tuomioistuin on asiassa T-669/14, 12.5.2016 antamassaan tuomiossa soveltanut väärin unionin oikeutta.

               2.

               Ensimmäiseksi unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että vuonna 2010 annetulla tuomiolla vain muutettiin vuonna 2005 tehtyä päätöstä. Mainitulla tuomiolla kuitenkin kumottiin kyseinen vuoden 2005 päätös kaikilta osin, ja siinä edellytettiin, että komissio tekee uuden päätöksen Trioplastin osalta heti kun FLS-tapauksissa annettavien ratkaisujen sisältö oli selvinnyt.

               3.

               Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että riidanalainen kirje ei ollut päätös, joka voidaan riitauttaa, koska riidanalaisessa kirjeessä asetettiin Trioplastille ensimmäisen kerran selvä velvoite, joka koski vahvistettua summaa.

               4.

               Kolmanneksi se, että vuonna 2005 tehty päätös kumottiin vuonna 2010 annetulla tuomiolla, merkitsee, että viivästyskorko ei voi kertyä vuoden 2005 päätöksen mukaisesti.

               5.

               Neljänneksi unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että komission toimenpiteistä ei aiheutunut vahinkoa Trioplastille; unionin yleisen tuomioistuimen olisi pitänyt käsitellä vahinkoa koskevat vaatimukset asiakysymyksen osalta.


title: Asia T-484/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.12.2009 — Longevity Health Products v. SMHV — Merck (Kids Vits) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin Kids Vits rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön sanamerkki VITS4KIDS — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/50

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.12.2009 — Longevity Health Products v. SMHV — Merck (Kids Vits)
   (Asia T-484/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin Kids Vits rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön sanamerkki VITS4KIDS - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2010/C 24/87
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Longevity Health Products, Inc. (Nassau, Bahama) (edustaja: asianajaja J. Korab)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Merck KGaA (Darmstadt, Saksa)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 28.8.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 716/2007-4), joka koskee Merck KGaA:n ja Longevity Health Products, Inc:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Longevity Health Products, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 32, 7.2.2009.


title: Asia T-262/09: Kanne 6.7.2009 — Defense Technology v. SMHV — DEF-TEC Defense Technology (FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR)

text:
               29.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/45

         Kanne 6.7.2009 — Defense Technology v. SMHV — DEF-TEC Defense Technology (FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR)
   (Asia T-262/09)
   2009/C 205/83
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Defense Technology Corporation of America (Jacksonville, Yhdysvallat) (edustaja: lawyer ja solicitor R. Kunze)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: DEF-TEC Defense Technology GmbH (Frankfurt am Main, Saksa)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan asiassa R 493/2002-4 (II) 4.5.2009 tekemä päätös on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: DEF-TEC Defence Technology GmbH

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR luokkiin 5, 8 ja 13 kuuluvia tavaroita varten — hakemus nro 643 668

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhdysvalloissa rekisteröity sanamerkki FIRST DEFENSE luokkaan 13 kuuluvia tavaroita varten; kaksi Yhdysvalloissa rekisteröityä kuviomerkkiä luokkaan 13 kuuluvia tavaroita varten; aikaisempi Belgiassa, Saksassa ja Ranskassa laajalti tunnettu tavaramerkki FIRST DEFENSE; aikaisempi Belgiassa, Saksassa ja Ranskassa laajalti tunnettu tavaramerkki FIRST DEFENSE AND DESIGN; aikaisempi Saksassa ja Ranskassa suojattu rekisteröimätön sanamerkki FIRST DEFENSE; aikaisempi Belgiassa, Saksassa Ranskassa käytetty rekisteröimätön tavaramerkki FIRST DEFENSE AND DESIGN; Saksassa suojattu toiminimi FIRST DEFENSE

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen osittainen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: väiteosaston päätöksen kumoaminen ja väitteen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen 207/2009 8 artiklan 3 kohdan rikkominen, koska valituslautakunta ei soveltanut asianmukaisesti mainittua säännöstä ja lisäksi koska sen päätös perustui esitettyjen tosiseikkojen virheelliseen ymmärtämiseen; neuvoston asetuksen 207/2009 65, 75 ja 76 artiklan rikkominen, koska valituslautakunta ei toteuttanut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-6/05, DEF-TEC Defense Technology v. SMHV — Defense Technology (FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER POJECTOR) 6.9.2006 antaman tuomion noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä


title: Asia T-624/16: Kanne 5.9.2016 – Gollnisch v. parlamentti

text:
               17.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 383/24

         Kanne 5.9.2016 – Gollnisch v. parlamentti
   (Asia T-624/16)
   (2016/C 383/34)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Bruno Gollnisch (Villiers-le-Mahieu, Ranska) (edustaja: asianajaja N. Fakiroff)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan parlamentin pääsihteerin 1.7.2016 tekemän päätöksen, joka annettiin hänelle tiedoksi 6.7.2016, jonka mukaan ”Bruno Gollnischille on väitetysti maksettu perusteettomasti 275 984,23 euroa” ja jossa määrätään, että toimivaltaisen tulojen ja menojen hyväksyjän ja toimielimen kirjanpitäjän on perittävä tämä summa takaisin

               —

               kumoamaan myös edellä mainitun päätöksen tiedoksi antamisen sekä täytäntöönpanotoimet, jotka sisältyvät varainhoidon pääosaston pääjohtajan 6.7.2016 tekemään päätökseen, jonka viitenumero on D 201920

               —

               kumoamaan veloitusilmoituksen nro 2016–914, jonka sama varainhoidon pääosaston pääjohtaja allekirjoitti 5.7.2016

               —

               myöntämään kantajalle 40 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä, joka on aiheutunut perusteettomista syytöksistä, jotka esitettiin ennen kuin minkäänlaista tutkimusta on saatettu päätökseen, hänen maineensa vahingoittumisesta ja riidanalaisesta päätöksestä hänen henkilökohtaiseen ja poliittiseen elämäänsä aiheutuneesta erittäin huomattavasta häiriöstä

               —

               myöntämään hänelle myös 24 500 euroa korvauksena kuluista, jotka ovat aiheutuneet asianajajien nimittämisestä, tämän kanteen valmistelusta sekä kanteen ja sen liitteiden jäljennöksistä ja toimittamisesta

               —

               velvoittamaan Euroopan parlamentin korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut

               —

               toissijaisesti, jos unionin yleinen tuomioistuin ei katso olevansa täysin vakuuttunut kantajan esittämien oikeudellisten perusteiden ja tosiseikkoja koskevien perusteiden merkityksellisyydestä ja totuudenmukaisuudesta ja hyvän oikeudenhoidon varmistamiseksi siten, että otetaan huomioon riidanalaisen päätöksen perustana olevien väitettyjen tosiseikkojen ja Euroopan parlamentin puhemiehen aloittaman rikosoikeudellisen tutkinnan kohteena olevien tosiseikkojen välinen kiistaton yhteys

                           —

                           lykkää asian käsittelyä kunnes ranskalainen tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi on saatettu Euroopan parlamentin puhemiehen alulle panemat syytetoimet, antaa lopullisen ratkaisun, josta on tullut oikeusvoimainen

                           —

                           määrää tämän seurauksena, että riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanoa lykätään menettelyn päätökseen saattamiseen asti.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa 11 kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei pääsihteerillä ole toimivaltaa toteuttaa riidanalaisia toimenpiteitä. Toimivalta taloudellisissa päätöksissä, jotka koskevat parlamentin jäseniä ja heidän ryhmittymiään kuuluu kantajan mukaan Euroopan parlamentin puhemiehistölle.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu yleisten oikeusperiaatteiden loukkaamiselle ja hyvän hallinnon vaatimusten laiminlyönnille siltä osin kuin parlamentin hallinnon olisi pitänyt odottaa ratkaisua aloittamassaan tutkinnassa ja menettelyissä ennen kuin se toteutti riidanalaiset toimenpiteet.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu kantajan puolustautumisoikeuksien loukkaamiselle. Kantajan mukaan riidanalaisilla toimenpiteillä loukattiin syyttömyysolettamaa, hänen oikeuttaan tuomioistuinkäsittelyyn, hänen mahdollisuuttaan esittää kantansa asiakirjoista, joihin hallinto aikoo vedota häntä vastaan ja hänen oikeuttaa kontradiktoriseen kuulemiseen.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu todistustaakan virheelliseen kääntymiseen siltä osin kuin parlamentin hallinto vaati kantajalta jälkikäteen perusteluita hänen avustajansa suorittamasta työstä ja tälle maksetuista korvauksista.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu riidanalaisten toimenpiteiden puutteellisille perusteluille, jotka ovat kantajan mukaan osoitus siitä, että ne ovat täysin mielivaltaisia.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu oikeusvarmuuden ja perustellun luottamuksen periaatteiden loukkaamiselle ja olemattomien tai taannehtivien normien soveltamiselle.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu parlamentin jäsenten avustajien poliittisten oikeuksien loukkaamiselle.

               8)

               Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu riidanalaisten toimenpiteiden syrjivään luonteeseen ja harkintavallan väärinkäyttöön, jonka myötä ne toteutettiin.

               9)

               Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu parlamentin jäsenten riippumattomuuden ja parlamentin jäsenten paikallisten avustajien tehtävän loukkaamiseen.

               10)

               Kymmenes kanneperuste, joka perustuu siihen, että parlamentin hallinnon väitteet ovat tosiseikkojen osalta perusteettomat.

               11)

               Yhdestoista kanneperuste, johon on vedottu toissijaisesti ja joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen.


title: Pretura Circondariale di Roman (Sezione distaccata di Tivoli) 4.10.1995 tekemillään päätöksillä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosasioissa Giuseppe Piccoloa (asia C-331/95), Mario Corboa ym:ita (asia C-332/95) ja Miranda Violaa (asia C-342/95) vastaan (Asiat C-331/95, C-332/95 ja C-342/95)

text:
N:o C 333/ 10            FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           9.12.95
tyhjentävästi ja yksinomaisesti säännelty yhteisessä markki        neen oikeuskäytännön mukaan jäsenvaltio ei voi sisäisen
najärjestelyssä .                                                   oikeusjärjestyksensä säädöksiin, toimintatapoihin tai oloi
                                                                    hin vetoamalla perustella sitä, miksi se ei ole noudattanut
                                                                    direktiivissä säädettyjä velvoitteita ja määräaikoja .
(') EYVL N:o L 172 , 30.9.1966 , s . 3025 /66
                                                                    (') EYVL N:o L 119 , 11.5.1990, s . 32
                                                                    ( 2 ) EYVL N:o L 41 , 14.2.1991 , s . 15
     Euroopan yhteisöjen komission 17.10.1995 Italian               Value Added Tax Tribunalin (Manchester, Yhdistynyt
               tasavaltaa vastaan nostama kanne                     kuningaskunta) 18.9.1995 tekemällään päätöksellä esit
                          ( Asia C-328/95 )                         tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Goldsmiths (Jewel
                                                                       lers ) Ltd vastaan Commissioners of Custom and Excise
                            ( 95/C 333/ 18 )
                                                                                (Asia C-330/95 )
                                                                                ( 95/C 333/19 )
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.10.1995
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasa          Value Added Tax Tribunal ( Manchester, Yhdistynyt kunin
valtaa vastaan . Kantajan asiamiehet ovat oikeudellinen             gaskunta ) on 18.9.1995 tekemällään päätöksellä , joka on
neuvonantaja Eugenio de March ja tämän prosessiosoite               saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies                 19.10.1995 , pyytänyt yhteisöjen tuomioistuimelta ennak
Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg,                  koratkaisua asiassa Goldsmiths (Jewellers ) Ltd vastaan
Luxembourg.                                                         Commissioners of Customs and Excise seuraavaan kysy
                                                                    mykseen:
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                    Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhden
                                                                    mukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä :
1 . julistaa, että koska Italian tasavalta ei ole toteuttanut       yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä touko
     yhteisön täysikasvuisten nautaeläinten ruhojen laatu          kuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin
     luokituksen soveltamisalan laajentamisesta 7 päivänä           77/388/ETY ( J ) (= kuudes direktiivi ) 11 artiklan C kohdan 1
     toukokuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen ( ETY )            alakohdassa säädettyä poikkeamismahdollisuutta tulkit
     N:o 1 1 86/90 ( 1 ) ja tämän asetuksen soveltamisesta 13       tava siten, että jäsenvaltio, joka on säätänyt veron palau
     päivänä helmikuuta 1991 annetun komission asetuksen            tettavaksi epävarmojen saatavien osalta, voi jättää näiden
     ( ETY ) N:o 344/91 ( 2 ) asianmukaisen ja täydellisen nou     säännösten ulkopuolelle tapaukset, joissa menetetty saatava
     dattamisen edellyttämiä toimenpiteitä , se ei ole noudat      on muuta kuin rahaa ?
     tanut sille EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan 2
     kohdan mukaan kuuluvia velvoitteita ; ja                       ( 1 ) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaista
                                                                          misesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä : yhdenmukainen
2 . velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeuden                    määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu
     käyntikulut.                                                         kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY ( EYVL N:o L 145 ,
                                                                          13.6.1977, s . 1 ).
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Asetuksen ( ETY ) N:o 1186/90 3 artiklassa, jossa jäsenval
tiot velvoitetaan toteuttamaan kaikki tarvittavat toimenpi         Pretura Circondariale di Roman ( Sezione distaccata di
teet asetuksen soveltamisen noudattamisen valvomiseksi ja
                                                                   Tivoli ) 4.10.1995 tekemillään päätöksillä esittämä ennak
mahdollisten rikkomusten saattamiseksi rangaistavaksi,
                                                                    koratkaisupyyntö rikosasioissa Giuseppe Piccoloa ( asia
edellytetään, että jäsenvaltiot toteuttavat kansallisessa
                                                                    C-331/95 ), Mario Corboa ym:ita ( asia C-332/95 ) ja
oikeusjärjestyksessään kaikki lainsäädäntö- tai hallinnolli                    Miranda Violaa ( asia C-342/95 ) vastaan
set toimenpiteet taikka yksittäistapausta koskevat toimen
piteet, joita yhteisön laatuluokituksen asianmukainen sovel                    ( Asiat C-331/95 , C-332/95 a C-342/95 )
taminen edellyttää .                                                                            ( 95/C 333/20 )
Italian tasavalta ei ole vielä toteuttanut toimenpiteitä            Pretura Circondariale di Roma ( Sezione distaccata di Tivoli )
asetusten ( ETY ) N:o 1186/90 ja ( ETY ) N:o 344/91 asian          on 4.10.1995 tekemillään päätöksillä, jotka ovat saapuneet
mukaiseksi ja täydelliseksi noudattamiseksi; näin ollen se ei       Euroopan          yhteisöjen      tuomioistuimen      kirjaamoon
ole noudattanut sille mainituissa asetuksissa ja EY:n               19.10.1995 ( asiat C-331 /95 ja C-332/95 ) ja 30.10.1995
perustamissopimuksen 189 artiklan toisessa kohdassa                 ( asia C-342/95 ), pyytänyt yhteisöjen tuomioistuimelta Giu
asetettuja velvoitteita. Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintu         seppe Piccoloa ( asia C-331/95 ), Mario Corboa ym:ita ( asia
 ---pagebreak--- 9.12.95            FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     N:o C 333/ 11
C-332/95 ) ja Miranda Violaa ( asia C-342/95 ) vastaan                       ordnungin 115 pykälän 2 momentin 1 kohdan
vireillä olevissa rikosasioissa ennakkoratkaisua samoihin                    kanssa ?
kysymyksiin kuin asiassa C-187/95 ( 1 ).
                                                                      (') EYVL N:o L 148 , 28.6.1968 , s . 13
(M EYVL N:o C 208 , 12.8.1995 , s . 14                                ( 2 ) EYVL N:o L 141 , 18.2.1992 , s . 9
                                                                      ( 3 ) EYVL Nro L 302 , 19.10 . 1992 , s . 1
Finanzgericht Hamburgin 21.9.1995 tekemällään päätök                 Bundesfinanzhofin 12.9.1995 tekemällään päätöksellä esit
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Firma Kruger             tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Wiener S.I. GmbH
 GmbH & Co KG vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas                                       vastaan Hauptzollamt Emmerich
                       (Asia C-334/95 )                                                          ( Asia C-338/95 )
                        ( 95/C 333/21 )                                                            ( 95/C 333/22 )
Der Gemeinsame Senat des Finanzgerichts Hamburg für die               Bundesfinanzhof (VII osasto ) on pyytänyt 12.9.1995 teke
Länder Freie und Hansestadt Hamburg, Niedersachsen und                mällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
Schlesvvig-Holstein — IV Senat — on pyytänyt 21.9.1995                tuomioistuimen kirjaamoon 26.10.1995 , Euroopan yhtei
tekemällään päätöksellä , joka on saapunut Euroopan yhtei            söjen tuomioistuimelta asiassa Wiener S.I. GmbH vastaan
söjen tuomioistuimen kirjaamoon 23.10.1995 , Euroopan                 Hauptzollamt Emmerich ennakkoratkaisua seuraavaan
yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Firma Kruger GmbH &               kysymykseen :
Co KG vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas ennakkorat
kaisua seuraaviin kysymyksiin:                                        Onko vuoden 1985 yhteisen tullitariffin tullitariffinimik
                                                                      keen 60.04 , erityisesti alanimikkeen 60.04 B IV b 2 bb
1 ) Onko asetus ( ETY ) N:o 804/68 ( 1 ) yhdessä liitteensä           mukaista käsitettä " yöpaidat " tulkittava siten, että sillä
     kanssa, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella             tarkoitetaan ainoastaan " muita " alusvaatteita, jotka omi
     ( ETY ) N:o 374/92 ( 2 ), ristiriidassa ETY:n perustamisso      naisuuksiensa vuoksi on yksiselitteisesti tarkoitettu käytet
     pimuksen 40 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan                   täviksi vain yöasuina , vai tarkoitetaanko sillä myös tuot
     kanssa ja sen vuoksi pätemätön, koska siinä ei myön             teita, jotka ulkonäkönsä vuoksi on tarkoitettu pääosin
     netä vientitukea maidolle tai maitotuotteille, jotka             käytettäviksi nukuttaessa mutta joita voidaan käyttää myös
     esitetään yhdistetyn nimikkeistön elintarvikevalmistei          muuhun tarkoitukseen ?
     den alanimikkeessä 2101 10 ja jotka on valmistettu
     kahviuutteista, kahviesanssista tai kahvitiivisteestä ?
2 ) Estääkö syrjintäkiellon rikkominen sellaisten vientitu
     kien palauttamisen vaatimisen, jotka on myönnetty                Hof van Beroep te Antwerpenin 25.10.1995 tekemällään
     maidolle tai maitotuotteille, jotka on esitetty yhdistetyn       päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Peter
     nimikkeistön elintarvikevalmisteiden alanimikkeessä
                                                                                Schepens vastaan Belgian valtio
     2101 10 ja jotka on valmistettu kahviuutteista ?
                                                                                ( Asia C-340/95 )
3 ) Voidaanko yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen                                          ( 95/C 333/23 )
     ( ETY ) N:o 2913/92 ( 3 ) 244 artiklaa soveltaa sellaisen
     päätöksen täytäntöönpanon keskeyttämiseen, jossa                 Hof van Beroep te Antwerpen on 25.10.1995 tekemällään
     vientituki määrätään palautettavaksi ?                           päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomio
                                                                      istuimen kirjaamoon 30.10.1995 , pyytänyt Euroopan
4 ) Vastauksen ollessa myöntävä kysymykseen 3 : arvioi               yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua vireillä ole
     daanko täytäntöönpanon keskeytystä niissä tapauk                vassa asiassa Peter Schepens vastaan Belgian valtio seuraa
     sissa, joissa päätöksen perusteena olevan yhteisön               viin kysymyksiin:
     oikeuden pätevyys on kiistanalainen, tullikoodeksista
     annetun asetuksen 244 artiklan mukaisesti vai millais            1 . Ovatko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön
     ten muiden edellytysten mukaisesti ?                                    yhdenmukaistamisesta ( yhteinen arvonlisäverojärjes
                                                                             telmä : yhdenmukainen määräytymisperuste ) 17 päi
5 ) Vastauksen ollessa kieltävä kysymykseen 3 : millaisten                   vänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston
     edellytysten mukaisesti täytäntöönpanon keskeytystä                     direktiivin ( alv-direktiivi 77/38 8/ETY( 1 )) 18 artiklan 4
     arvioidaan niissä tapauksissa, joissa päätöksen perus                  kohta ja 27 artikla suoraan sovellettavia jäsenvaltioiden
     teena oleva yhteisön oikeus on kiistanalainen ?                         oikeusjärjestyksissä ja siten myös Belgian oikeusjärjes
                                                                             tyksessä ?
6 ) Onko ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan toista
     kohtaa tulkittava niin, että esillä olevan kaltaisessa            2 . Jos vastaus on myönteinen, onko tämän direktiivin 18
     tapauksessa sen kanssa ei ole ristiriidassa valituksen                  artiklan 4 kohdan vastaista se, että jäsenvaltio kieltäytyy
     tekeminen Finanzgerichtin päätöksestä sen mukaisesti                    hyvittämästä verovelvollisille alv-saamista, joka on ker
     kuin säädetään Finanzgerichtsordnungin 128 pykälän 3                    tynyt tiettynä ajanjaksona tai tiettyinä ajanjaksoina, tai
     momentin toisessa lauseessa yhdessä Finanzgerichts                      että jäsenvaltio kieltäytyy siirtämästä saamista seuraa


title: Asia C-307/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 10.7.2014 (Helsingborgs tingsrättin (Ruotsi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – rikosoikeudenkäynti Lars Ivanssonia, Carl-Rudolf Palmgrenia, Kjell Otto Pehrssonia ja Håkan Rosengreniä vastaan (Ennakkoratkaisupyyntö — Sisämarkkinat — Direktiivi 98/34/EY — 8 artiklan 1 kohdan kolmas alakohta — Teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettava menettely — Teknisen määräyksen käsite — Munivat kanat — Teknisen määräyksen voimaantulon osalta alun perin suunnitellun soveltamisaikataulun lyhentäminen — Ilmoitusvelvollisuus — Edellytykset — Toisistaan eroavat kieliversiot)

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/17

         Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 10.7.2014 (Helsingborgs tingsrättin (Ruotsi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – rikosoikeudenkäynti Lars Ivanssonia, Carl-Rudolf Palmgrenia, Kjell Otto Pehrssonia ja Håkan Rosengreniä vastaan
   (Asia C-307/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sisämarkkinat - Direktiivi 98/34/EY - 8 artiklan 1 kohdan kolmas alakohta - Teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettava menettely - Teknisen määräyksen käsite - Munivat kanat - Teknisen määräyksen voimaantulon osalta alun perin suunnitellun soveltamisaikataulun lyhentäminen - Ilmoitusvelvollisuus - Edellytykset - Toisistaan eroavat kieliversiot))
   2014/C 315/24
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Helsingborgs tingsrätt

      Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

   Lars Ivansson, Carl-Rudolf Palmgren, Kjell Otto Pehrsson ja Håkan Rosengren

      Tuomiolauselma

               1)

               Teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22.6.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.7.1998 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/48/EY, 8 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa säädetty velvollisuus tehdä ilmoitus Euroopan komissiolle koskee voimaantulopäivää, jonka kansalliset viranomaiset ovat lopulta valinneet pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle toimenpiteelle, jossa säädetään munivien kanojen pitämisestä kasvatusoloissa, jotka täyttävät niiden pesiä, orsia ja hiekkakylpyjä koskevat tarpeet, ja jolla pyritään pitämään niiden kuolleisuus ja käyttäytymishäiriöt alhaisella tasolla, mikäli mainitun kansallisen toimenpiteen soveltamisaikataulua on todella muutettu ja muutos on huomattava, minkä tarkistaminen on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävä.

               2)

               Siinä tapauksessa, että direktiivin 98/34, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/48, 8 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa säädetty velvollisuus tehdä ilmoitus Euroopan komissiolle koskee kansallisen teknisen määräyksen soveltamisaikataulun lyhentämistä, tällaisen ilmoituksen tekemättä jättäminen aiheuttaa sen, ettei kyseistä kansallista toimenpidettä voida soveltaa, joten siihen ei voida vedota yksityisiä vastaan.

      (1)  EUVL C 215, 27.7.2013.


title: Asia C-347/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Feldkirch (Itävalta) on esittänyt 28.7.2008 — Vorarlberger Gebietskrankenkasse v. WGV-Schwäbische Allgemeine Versicherungs AG

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Feldkirch (Itävalta) on esittänyt 28.7.2008 — Vorarlberger Gebietskrankenkasse v. WGV-Schwäbische Allgemeine Versicherungs AG
   (Asia C-347/08)
   (2008/C 272/18)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Landesgericht Feldkirch
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Vorarlberger Gebietskrankenkasse

      Vastaaja: WGV-Schwäbische Allgemeine Versicherungs AG
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) 11 artiklan 2 kohdassa olevaa viittausta tämän asetuksen 9 artiklan 1 kohdan b alakohtaan tulkittava siten, että sosiaalivakuutuslaitos, jolle välittömästi vahingon kärsineen oikeudet ovat siirtyneet lain nojalla (ASVG:n 332 §), voi nostaa kanteen suoraan vakuutuksenantajaa vastaan jonkin jäsenvaltion sen alueen tuomioistuimessa, jossa sillä on toimipaikka, siltä osin kuin tällaisen suoran kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset täyttyvät ja vakuutuksenantajalla on kotipaikka jonkin jäsenvaltion alueella?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko tämä toimivalta olemassa myös silloin, jos välittömästi vahingon kärsineellä ei sillä hetkellä, jolloin kanne nostettiin tuomioistuimessa, ollut kotipaikkaa tai vakituista asuinpaikkaa siinä jäsenvaltiossa, jossa sosiaalivakuutuslaitoksella on toimipaikka?

      (1)  EYVL L 12, s. 1.


title: Asia C-122/13: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 30.1.2014 (Tribunale Ordinario di Firenzen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Paola C v. Presidenza del Consiglio dei Ministri (Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa — Direktiivi 2004/80/EY — 12 artikla — Tahallisten väkivaltarikosten uhreille maksettavat korvaukset — Täysin jäsenvaltion sisäinen tilanne — Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen)

text:
               14.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/19

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 30.1.2014 (Tribunale Ordinario di Firenzen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Paola C v. Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (Asia C-122/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - Direktiivi 2004/80/EY - 12 artikla - Tahallisten väkivaltarikosten uhreille maksettavat korvaukset - Täysin jäsenvaltion sisäinen tilanne - Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen))
   2014/C 112/22
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Ordinario di Firenze

      Asianosaiset

      Kantaja: Paola C

      Vastaaja: Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – Tribunale Ordinario di Firenze – Rikoksen uhreille maksettavista korvauksista 29.4.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/80/EY (EUVL L 261, s. 15) 12 artiklan tulkinta – Soveltamisala – Säännöstö, jossa ei säädetä sellaisesta jäsenvaltion alueella tapahtuneiden tahallisten väkivaltarikosten uhreille maksettavia korvauksia koskevasta järjestelmästä, jolla taattaisiin oikeudenmukaisen ja riittävän korvauksen maksaminen kaikille väkivaltarikosten uhreille

      Määräysosa

   Unionin tuomioistuin ei selvästi ole toimivaltainen vastaamaan Tribunale ordinario di Firenzen (Italia) esittämään ennakkoratkaisukysymykseen.

      (1)  EUVL C 141, 18.5.2013.


title: Yhdistetyt asiat C-392/04 ja C-422/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 19.9.2006 (Bundesverwaltungsgerichtin (Saksa) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — i-21 Germany GmbH (C-392/04) ja Arcor AG & Co. KG (C-422/04) v. Bundesrepublik Deutschland (Telepalvelut — Direktiivi 97/13/EY — 11 artiklan 1 kohta — Yksittäisistä toimiluvista perittävät maksut — EY 10 artikla — Yhteisön oikeuden ensisijaisuus — Oikeusvarmuus — Lopullinen hallintopäätös)

text:
               18.11.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/9

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 19.9.2006 (Bundesverwaltungsgerichtin (Saksa) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — i-21 Germany GmbH (C-392/04) ja Arcor AG & Co. KG (C-422/04) v. Bundesrepublik Deutschland
   (Yhdistetyt asiat C-392/04 ja C-422/04) (1)

   (Telepalvelut - Direktiivi 97/13/EY - 11 artiklan 1 kohta - Yksittäisistä toimiluvista perittävät maksut - EY 10 artikla - Yhteisön oikeuden ensisijaisuus - Oikeusvarmuus - Lopullinen hallintopäätös)
   (2006/C 281/14)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesverwaltungsgericht
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: i-21 Germany GmbH (C-392/04) ja Arcor AG & Co. KG (C-422/04)

      Vastaaja: Bundesrepublik Deutschland
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesverwaltungsgericht — EY 10 artiklan ja telepalvelualan yleisten valtuutusten ja yksittäisten toimilupien yhteisistä puitteista 10 päivänä huhtikuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/13/EY (EYVL L 117, s. 15) 11 artiklan 1 kohdan tulkinta — Yksittäisten toimilupien haltijayrityksiltä perittävä maksu, joka lasketaan kansallisen sääntelyviranomaisen yleisiä hallinnollisia kuluja koskevan ennusteen perusteella 30 vuoden ajalta
   Tuomiolauselma

               1)

               Telepalvelualan yleisten valtuutusten ja yksittäisten toimilupien yhteisistä puitteista 10 päivänä huhtikuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/13/EY 11 artiklan 1 kohta on esteenä sille, että yksittäisistä toimiluvista peritään maksu, jonka laskennassa otetaan huomioon sääntelyviranomaisen yleiset hallinnolliset kulut, jotka liittyvät kyseisten toimilupien toteuttamiseen 30 vuoden ajalta.

               2)

               EY 10 artiklan, luettuna yhdessä direktiivin 97/13 11 artiklan 1 kohdan kanssa, perusteella kansallisen tuomioistuimen on arvioitava, onko sellaisen lainsäädännön, johon pääasiassa kyseessä olevat maksupäätökset perustuvat, kaltaista lainsäädäntöä, joka on selvästi ristiriidassa yhteisön oikeuden kanssa, pidettävä asianomaisessa kansallisessa oikeudessa tarkoitettuna ilmeisenä lainvastaisuutena. Jos näin on, kyseisen tuomioistuimen on tehtävä tästä kaikki päätelmät, jotka siitä seuraavat kansallisen oikeuden mukaan kyseisten päätösten poistamisen osalta.

      (1)  EUVL C 273, 6.11.2004.

      EUVL C 284, 20.11.2006.


title: Asia T-269/15: Kanne 28.5.2015 – Novartis Europharm v. komissio

text:
               24.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/36

         Kanne 28.5.2015 – Novartis Europharm v. komissio
   (Asia T-269/15)
   (2015/C 279/45)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Novartis Europharm Ltd (Camberley, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja C. Schoonderbeek)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittamaan Euroopan komission vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Novartisin oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii kanteellaan unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan 18.3.2015 annetun komission päätöksen C(2015) 1977 lopullinen, jolla myönnettiin Pari Pharmalle myyntilupa ihmisille tarkoitetulle lääkkeelle ”Vantobra – tobramycine”.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi kaksi kanneperustetta.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan Euroopan komission päätös on lainvastainen, koska sillä rikotaan harvinaislääkkeen kaupallista yksinoikeutta, joka Novartis Europharm Ltd:lla on lääkkeelle TOBI Podhaler asetuksen (EY) N:o 141/2000 (1) 8 artiklan 1 kohdan nojalla, koska harvinaislääkkeen kaupallinen yksinoikeus ei ole vielä päättynyt, eivätkä saman asetuksen 8 artiklan 3 kohdassa vahvistetut edellytykset poikkeuksen myöntämiselle kaupallisesta yksinoikeudesta täyty.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan Euroopan komission päätös on lainvastainen myös sen vuoksi, että siihen ei sisälly perusteluja, joita edellytetään Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 296 artiklassa ja asetuksen (EY) N:o 726/2004 (2) 81 artiklan 1 kohdassa.

      (1)  Harvinaislääkkeistä 16.12.1999 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 141/2000 (EYVL L 18, s. 1).

      (2)  Ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön lupa- ja valvontamenettelyistä ja Euroopan lääkeviraston perustamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 726/2004 (EUVL L 136, s. 1).