title: Asia T-194/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys  11.5.2006  — Teletech Holdings/SMHV v. Teletech International (TELETECH INTERNATIONAL) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Tutkimusvelvollisuuden laajuus — Yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen muuntaminen kansallista tavaramerkkiä koskevaksi hakemukseksi — Asetuksen (EY) N:o 40/94 58 artikla)

text:
               29.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/32

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 11.5.2006 — Teletech Holdings/SMHV v. Teletech International (TELETECH INTERNATIONAL)
   (Asia T-194/05) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Tutkimusvelvollisuuden laajuus - Yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen muuntaminen kansallista tavaramerkkiä koskevaksi hakemukseksi - Asetuksen (EY) N:o 40/94 58 artikla)
   (2006/C 178/60)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: TeleTech Holdings, Inc. (Denver, Colorado, Yhdysvallat) (edustajat: solicitor A. Gould ja solicitor M. Blair)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: D. Botis)

      Toisena osapuolena SMHV:n valituslautakunnassa, väliintulijana ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Teletech International SA (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat J.-F. Adelle ja F. Zimeray)
   Oikeudenkäynnin kohde
   SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 3.3.2005 tekemää päätöstä (R 497/2004-1), joka liittyy TeleTech Holdings, Inc:n ja Teletech International SA:n väliseen väitemenettelyyn, vastaan nostetusta kanne.
   Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, lukuun ottamatta väliintulijalle aiheutuneita kuluja.

               3)

               Väliintulija vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 171, 9.7.2005.


title: Asia C-179/01: Consiglio di Staton 13.2.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Impresa Binda & C. S.p.A. vastaan Comune di Torino, jota tukee ED.ART. S.r.l.

text:
14.7.2001                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 200/45
—     väite siitä, että NALOO:lla oli oikeus täydentää vuonna           Consiglio di Staton 13.2.2001 tekemällään päätöksellä
      1990 tekemäänsä kantelua, koska se ei voinut riitauttaa           esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Impresa Binda &
      toukokuussa 1991 tehtyä päätöstä, ei pidä paikkaansa, ja          C. S.p.A. vastaan Comune di Torino, jota tukee ED.ART.
      vaikka NALOO voisikin tehdä näin, se ei voi odottaa                                                S.r.l.
      kolmea vuotta ennen täydentävän kantelun toimittamista;
                                                                                (Asia C-179/01)
—     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen johtopäätös,
      jonka mukaan vuonna 1998 tehdyllä päätöksessä ei
      pelkästään vahvistettu aiemmin tehtyä päätöstä, on vir-                                      (2001/C 200/81)
      heellinen sen osalta, miten 63 artiklan 1 kohtaa sovelle-
      taan täydentävään kanteluun;                                      Consiglio di Stato on pyytänyt 13.2.2001 tekemällään päätök-
                                                                        sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 24.4.2001,
—     sillä, että komission ja NALOO:n katsottiin lopettaneen           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-
      ennen 1.4.1990 vallinneen tilanteen käsittely kansallisten        sa Impresa Binda & C. S.p.A. vastaan Comune di Torino, jota
      tuomioistuinten toimivaltaa koskevan erehdyksen vuoksi,           tukee ED.ART. S.r.l. seuraaviin kysymyksiin:
      ei ole merkitystä;
                                                                        1)     Estääkö direktiivin 93/37/ETY (1) 30 artiklan 4 kohdan
—     NALOO:n väite ja se, että ensimmäisen oikeusasteen                       soveltamista julkisia rakennusurakoita koskevaan tarjous-
      tuomioistuin näyttää hyväksyneen tämän väitteen, louk-                   pyyntöön sisältyvä sellainen ehto, jonka mukaan tarjous-
      kaa selvästi oikeusvarmuuden periaatetta ja periaatetta,                 kilpailuun eivät voi osallistua sellaiset yritykset, jotka eivät
      jonka mukaan kerran käsiteltyä asiaa ei pidä käsitellä                   ole liittäneet tarjoukseensa ilmoitettua hintaa koskevia
      uudelleen, koska NALOO väittää, että menettely, joka ei                  selvityksiä, jotka muodostavat vähintään 75 prosenttia
      sitä toteutettaessa ollut minkään oikeudellisen kiellon                  tarjouspyyntöä koskevissa ehdoissa ilmoitetusta hin-
      vastainen eikä loukannut mitään oikeutta, johon NA-                      nasta?
      LOO:n jäsenet olisivat tuolloin voineet vedota kansalli-
      sessa tuomioistuimessa, voi milloin tahansa myöhemmin             2)     Estääkö direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan 4 kohdan
      (menettelyn päätyttyä) synnyttää NALOO:n jäsenille oi-                   soveltamista sellainen järjestelmä, jossa ne tarjoukset,
      keuden vaatia vahingonkorvausta.                                         jotka alittavat kynnyksen, jonka perusteella tarjousta on
                                                                               pidettävä poikkeuksellisen alhaisena, jolloin hankintavi-
                                                                               ranomaisella on velvollisuus suorittaa kontradiktorinen
Komission           velvollisuus         tutkia      NALOO:n                   tarkastusmenettely, automaattisesti yksilöidään tapaus-
kantelu                                                                        kohtaisin perustein ja matemaattisen keskiarvon perus-
                                                                               teella, mistä seuraa, että yrittäjät eivät voi ennalta tietää
                                                                               tämän kynnyksen suuruutta?
Koska NALOO:n täydentävällä kantelulla ei pyritty siihen, että
komissio antaisi 63 artiklan 1 kohdan mukaisen suosituksen,             3)     Estääkö direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan 4 kohdan
komissiolla ei ole velvollisuutta tutkia sitä, ja ensimmäisen                  soveltamista sellainen säännös, jonka mukaan tarjouskir-
oikeusasteen tuomioistuin teki virheen, kun se totesi toisin.                  jeiden avaamisen jälkeen mutta ennen kuin on päätetty
                                                                               poissulkemisesta, järjestetään menettelyä edeltävä kontra-
                                                                               diktorinen vaihe, ilman että yrityksellä, jonka tarjouksen
                                                                               on väitetty olleen poikkeuksellisen alhainen, on mahdolli-
Komission väitetty laiminlyönti ottaa huo-                                     suutta esittää perustelujaan?
mioon tiedossa olevat todisteet
                                                                        4)     Estääkö direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan 4 kohdan
                                                                               soveltamista sellainen säännös, jonka mukaan hankintavi-
Kyseisessä päätöksessä mainittiin perustelut, joiden nojalla                   ranomainen voi ottaa huomioon ainoastaan sellaiset
63 artiklan 1 kohtaa sovelletaan vuonna 1998 tehtyyn päätök-                   selvitykset, jotka perustuvat valittujen rakennusmenetel-
seen. Näissä perusteluissa ei viitattu tosiseikkoihin tai todistei-            mien taloudellisuuteen, teknisiin ratkaisuihin tai tarjoajaa
siin, koska niillä ei ollut merkitystä sen oikeudellisen perusteen             suosiviin sopimuksen toteuttamisen kannalta poikkeuk-
kannalta, jonka nojalla komissio teki päätöksen. Päätöstä ei                   sellisen edullisiin olosuhteisiin?
voida kumota siksi, että siinä ei mainita perusteluita, joihin se
ei perustunut, ja tästä seuraa, että ensimmäisen oikeusasteen           5)     Estääkö direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan 4 kohdan
tuomioistuin teki virheen, kun se katsoi, että vuonna 1998                     soveltamista se, että viranomainen pyytää selvityksiä,
tehtyä päätöstä rasitti perusteluvelvollisuuden laiminlyönti.                  joita koskevat minimihinnat voidaan johtaa virallisista
                                                                               tilastoista?
(1) EYVL C 234, 25.7.1998, s. 36.
(2) Asia T-57/91, NALOO v. komissio, Kok. 1996, s. II-705.              (1) Neuvoston direktiivi, 14.6.1993 (EYVL L 199, 9.8.1993, s. 54).


title: Asia T-691/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.6.2017 – Elevolution – Engenharia v. komissio (Euroopan kehitysrahasto (EKR) — Kehittämisohjelma Mauritaniassa — Mauritanian kanssa tehty urakkasopimus kyseisen ohjelman täytäntöönpanon yhteydessä — Riidanalaisten veloitusilmoitusten peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               7.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.6.2017 – Elevolution – Engenharia v. komissio
   (Asia T-691/16) (1)

   ((Euroopan kehitysrahasto (EKR) - Kehittämisohjelma Mauritaniassa - Mauritanian kanssa tehty urakkasopimus kyseisen ohjelman täytäntöönpanon yhteydessä - Riidanalaisten veloitusilmoitusten peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2017/C 256/34)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Elevolution – Engenharia SA (Amadora, Portugali) (edustajat: asianajajat A. Pinto Cardoso ja L. Fuzeta da Ponte)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Aresu ja M. França)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumottavaksi komission ”päätökset”, joiden väitetään sisältyvän kirjeeseen ja kolmeen veloitusilmoitukseen, jotka on päivätty 26.7.2016 ja jotka koskevat sellaisten eri summien takaisin maksamista, jotka liittyvät kantajan ja Mauritanian islamilaisen tasavallan väliseen urakkasopimukseen.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen tästä kanteesta raukeaa.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Elevolution – Engenharia SA:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 441, 28.11.2016.


title: Asia C-210/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour administrative d’appel de Nantes (Ranska) on esittänyt 10.6.2009 — Scott SA ja Kimberly Clark SNC, nykyisin Kimberly Clark SAS v. Orléansin kaupunki

text:
               29.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour administrative d’appel de Nantes (Ranska) on esittänyt 10.6.2009 — Scott SA ja Kimberly Clark SNC, nykyisin Kimberly Clark SAS v. Orléansin kaupunki
   (Asia C-210/09)
   2009/C 205/36
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour administrative d’appel de Nantes

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Scott SA ja Kimberly Clark SNC, nykyisin Kimberly Clark SAS

      Vastaaja: Orléansin kaupunki

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko ranskalaisen hallintotuomioistuimen tekemä ratkaisu, jolla kumotaan komission 12.7.2000 tekemällä päätöksellä (1) yhteismarkkinoille soveltumattomiksi katsottujen tukien takaisinperintää koskevat maksuunpanopäätökset sillä perusteella, että päätökset ovat sellaisten säännösten vastaisia, jotka koskevat kyseisten maksuunpanopäätösten muotoa, luonteeltaan sellainen toimi, joka estää Euroopan yhteisöjen komission 12.7.2000 tekemän päätöksen välittömän ja tehokkaan täytäntöönpanon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 (88) artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (2) 14 artiklan 3 kohdan vastaisesti, kun otetaan huomioon toimivaltaisen viranomaisen mahdollisuus oikaista päätösten sisältämä muotovirhe?

      (1)  Valtiontuesta, jonka Ranska on myöntänyt Scott Paper SA:lle/Kimberly-Clarkille, 12.7.2000 tehty komission päätös 2002/14/EY (EYVL 2002 L 12, s. 1).

      (2)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1).


title: Asia C-94/00: Cour de cassationin Chambre commerciale, financière et économiquen 7.3.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Roquette frères SA vastaan Directeur général de la Concurrence, de la Consommation et de la Répression des fraudes

text:
C 149/24                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             27.5.2000
Vergabekontrollsenatin (Itävalta) 17.2.2000 tekemällään                   la Consommation et de la Répression des fraudes (Euroopan
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa HI                     yhteisöjen komissio on ollut edustettuna asian käsittelyssä)
Hospital Ingenieure Krankenhaustechnik Planungs-                          seuraavaan kysymykseen:
gesmbH vastaan Magistrat der Stadt Wien – Wiener
                   Krankenanstaltenverbund –                              1. Onko asiassa Hoechst 21.9.1989 annettua tuomiota tulkit-
                                                                               tava yhteisön oikeusjärjestyksessä tunnustetut perusoikeu-
                            (Asia C-92/00)                                     det ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artikla huo-
                                                                               mioon ottaen siten, että kansallinen tuomioistuin, jolla on
                                                                               kansallisen oikeutensa nojalla toimivalta määrätä kilpailu-
                          (2000/C 149/42)                                      asioissa viranomaisten suorittamista kotietsinnöistä ja taka-
                                                                               varikoista liiketiloissa, ei voi evätä pyydettyä lupaa, vaikka
Vergabekontrollsenat (Itävalta) on pyytänyt 17.2.2000 te-                      se katsoo, että ne tiedot tai se näyttö, joita sille on
kemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen                    esitetty ja joiden perusteella voidaan olettaa, että komission
tuomioistuimeen 10.3.2000, Euroopan yhteisöjen tuomiois-                       tarkastuspäätöksessä tarkoitetut yritykset ovat noudatta-
tuimelta asiassa HI Hospital Ingenieure Krankenhaustechnik                     neet kilpailua rajoittavia menettelytapoja, ovat riittämättö-
PlanungsgesmbH vastaan Magistrat der Stadt Wien – Wiener                       miä tällaisen toimenpiteen toteuttamiseksi, tai vaikka,
Krankenanstaltenverbund – ennakkoratkaisua seuraaviin kysy-                    kuten käsiteltävänä olevassa asiassa, sille ei ole esitetty
myksiin:                                                                       minkäänlaisia tietoja tai minkäänlaista näyttöä?
1) Edellytetäänkö direktiivin 89/665/ETY (1) (jäljempänä                  2. Jos yhteisöjen tuomioistuin kieltäytyy tunnustamasta ko-
     muutoksenhakudirektiivi) 2 artiklan 1 kohdan b alakoh-                    mission velvollisuutta esittää kansalliselle tuomioistuimelle
     dassa, että hankintayksikön päätös perua palveluhankinto-                 sitä näyttöä ja niitä tietoja, joita sillä on ja joiden perusteella
     ja koskeva tarjouskilpailu tutkitaan muutoksenhakumenet-                  kilpailua rajoittavien menettelytapojen olemassaolo voi-
     telyssä ja että se voidaan mahdollisesti kumota?                          daan olettaa, onko kyseinen tuomioistuin edellä mainitut
                                                                               perusoikeudet huomioon ottaen kuitenkin toimivaltainen
2) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:                         epäämään pyydettyjä kotietsintöjä ja takavarikoita koske-
     onko       muutoksenhakudirektiivin         tai     direktiivin           van luvan, vaikka se katsoo, ettei komission päätöstä ole,
     92/50/ETY (2) kanssa ristiriidassa sellainen muutoksenha-                 kuten käsiteltävänä olevassa asiassa, riittävästi perusteltu
     kumenettely, jossa ainoastaan tutkitaan, onko tarjouskil-                 eikä tuomioistuin voi sen perusteella konkreettisella tavalla
     pailu peruttu mielivaltaisesti tai vain näennäisesti?                     varmistautua siitä, että sen käsiteltäväksi saatettu hakemus
                                                                               on perusteltu, minkä vuoksi se ei kykene suorittamaan
                                                                               kansallisen valtiosääntöoikeutensa mukaista valvontaa?
3) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
     mikä ajankohta on ratkaiseva arvioitaessa tarjouskilpailun
     perumista koskevan hankintayksikön päätöksen lainmu-
     kaisuutta?
(1) EYVL L 395, 1989, s. 33.
(2) EYVL L 209, 1992, s. 1.
                                                                          Landesgericht Korneuburgin (Itävalta) 21.1.2000 te-
                                                                          kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                                asiassa O’Neill Incorporated vastaan JOMO s.r.o.
                                                                                (Asia C-95/00)
Cour de cassationin Chambre commerciale, financière et                                              (2000/C 149/44)
économiquen 7.3.2000 tekemällään päätöksellä esittämä
ennakkoratkaisupyyntö asiassa Roquette frères SA vas-
taan Directeur général de la Concurrence, de la Consom-                   Landesgericht Korneuburg (Itävalta) on pyytänyt 21.1.2000
            mation et de la Répression des fraudes                        tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisö-
                                                                          jen tuomioistuimeen 13.3.2000, Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                          mioistuimelta asiassa O’Neill Incorporated vastaan JOMO s.r.o.
                            (Asia C-94/00)                                ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:
                          (2000/C 149/43)
                                                                          Onko väärennettyjen ja laittomasti valmistettujen tavaroiden
                                                                          vapaaseen liikkeeseen luovutuksen, viennin, jälleenviennin
Cour de cassation, Chambre commerciale, financière et écono-              tai suspensiomenettelyyn asettamisen kieltämistä koskevista
mique on pyytänyt 7.3.2000 tekemällään päätöksellä, joka on               toimenpiteistä 22 päivänä joulukuuta 1994 annettua neuvos-
saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 13.3.2000, Euroopan                   ton asetuksen N:o 3295/94/EY (EYVL L 341, 30.12.1994,
yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Roquet-              jäljempänä asetus N:o 3295/94; muutettu 25.1.1999 annetulla
te frères SA:n vastaan Directeur général de la Concurrence, de            neuvoston asetuksella N:o 241/99/EY(1)) 1 artiklaa tulkittava


title: Asia T-267/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.2.2017 – Tarmac Trading v. komissio

text:
               10.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/50

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.2.2017 – Tarmac Trading v. komissio
   (Asia T-267/16) (1)

   (2017/C 112/68)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 287, 8.8.2016.


title: Asia T-588/08: Kanne 24.12.2008 — Dole Food ja Dole Germany v. komissio

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/67

         Kanne 24.12.2008 — Dole Food ja Dole Germany v. komissio
   (Asia T-588/08)
   (2009/C 44/114)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: Dole Food Company, Inc. (Wilmington, Yhdysvallat) ja Dole Germany OHG (Hampuri, Saksa) (edustaja: asianajaja J.-F. Bellis)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               kanteen kohteena oleva päätös on kumottava

               —

               kantajille määrätty sakko on kumottava tai sen määrää on alennettava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat vaativat kanteessaan EY 230 artiklan nojalla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan EY 81 artiklan 1 kohdan soveltamista koskevasta menettelystä (asia COMP/39.188 — Banaanit) 15.10.2008 tehdyn komission päätöksen K(2008) 5955, jossa kantajien katsottiin osallistuneen yhdenmukaistettuun menettelytapaan, joka koski viitehintojen yhteensovittamista sellaisten banaanien osalta, joita tuotiin kahdeksaan yhteisön pohjoisosassa sijaitsevaan jäsenvaltioon. Kantajat vaativat myös niille määrätyn sakon kumoamista tai sen määrän alentamista.
   Kantajat vetoavat vaatimustensa tueksi kahteen perusteeseen.
   Ensinnäkin kantajat väittävät, että komissio teki virheen katsoessaan, että kyseinen toiminta merkitsi EY 81 artiklassa tarkoitettua toimintaa, jonka tarkoituksena oli kilpailun rajoittaminen. Kantajat väittävät, että kyse oli itse asiassa yksinomaan siitä, että banaanien maahantuojat olivat satunnaisesti kahdenvälisessä yhteydessä vaihtaakseen ajatuksia yleisistä markkinahuhuista, eivätkä muodostaneet osaa laajemmasta hintojen vahvistamista tai markkinoiden jakamista harjoittaneesta kartellista, ja ettei kyseisen toiminnan tarkoituksena näin ollen ollut kilpailun rajoittaminen. Yhteydenpito tapahtui ennen kuin viitehinnat vahvistettiin, eli paljon ennen kuin tosiasiallisista hinnoista neuvoteltiin asiakkaiden kanssa. Kantajat toteavat lisäksi, ettei kyseinen yhteydenpito merkinnyt eikä voi merkitä kilpailun rajoittamista banaanimarkkinoilla, koska viitehinnat eivät ole tosiasiallisesti sovellettavia hintoja eivätkä ne toimi perusteena neuvoteltaessa vihreisiin banaaneihin tosiasiallisesti sovellettavista hinnoista.
   Toiseksi kantajat väittävät, ettei niille määrätty sakko ole oikeutettu, koska sakon perusmäärä perustuu sellaisten tavaroiden myynnin arvoon, johon väitetty rikkominen ei liity. Kantajat väittävät lisäksi, että sakko oli myös suhteeton sen takia, että sen perusmäärä määritettiin sen virheellisen olettamuksen perusteella, että yritysten toiminta liittyi hintojen vahvistamiseen.


title: Vincenzo ja Clara Zardin omistaman Azienda Agricola "Ponte S. Pietron" 23.9.1998 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne (Asia T-152/98)

text:
21.11.98              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 358/21
Conseil des Communes et ReÂgions d'Europen 22.9.1998                 Vincenzo ja Clara Zardin omistaman Azienda Agricola
  Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne               ºPonte S. Pietronº 23.9.1998 Euroopan unionin neuvostoa
                                                                                vastaan nostama kanne
                       (Asia T-151/98)
                                                                                (Asia T-152/98)
                        (98/C 358/38)
                                                                                (98/C 358/39)
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Conseil des Communes et ReÂgions d'Europe (CCRE), koti-
paikka Pariisi, on nostanut 22.9.1998 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen                    Vincenzo ja Clara Zardin omistama Azienda Agricola
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-             ºPonte S. Pietroº on nostanut 23.9.1998 Euroopan yhtei-
jana on asianajaja Daniel M. Tomasevic, Bryssel, ja                  söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Katia Man-             Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan edustajina
haeve, 56Ð58 rue Charles Martel.                                     ovat asianajajat Massimo Moretto, Venetsia, Roberto San-
                                                                     toro, Padova, ja Paola Giacovelli, Bari, ja prosessiosoite
                                                                     on asianajotoimisto Moretto, 67 Avenue des Nerviens,
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-              Bryssel.
tuin
                                                                     Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
Ð kumoaa Euroopan yhteisöjen komission päätöksen,                    tuin
     joka sisältyy ECOS-suunnitelmaa nro 91/00/29003
     koskevaan 15.7.1998 päivättyyn laskuun 97009405F
     ja jolla komissio kieltäytyy maksamasta kantajalle
     204 446 ecua ja vaatii kantajaa maksamaan                       Ð kumoaa EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan
     300 173 ecua;                                                        nojalla valkoisen sokerin johdettujen interventiohinto-
                                                                          jen, raakasokerin interventiohinnan, A-juurikkaan ja
                                                                          B-juurikkaan vähimmäishintojen sekä varastointikus-
Ð velvoittaa komission korvaamaan kaikki tässä oikeus-                    tannusten tasaamiseksi suoritettavan korvauksen mää-
     asteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.                            rän vahvistamisesta markkinointivuodeksi 1998/1999
                                                                          26 päivänä kesäkuuta 1998 annetun neuvoston asetuk-
                                                                          sen (EY) N:o 1361/98 (EYVL L 185, 30.6.1998, s. 3)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       1 artiklan, sekä kumoaa tarvittaessa tiettyjen sokeria-
                                                                          lan hintojen sekä juurikkaiden vakiolaadun vahvista-
                                                                          misesta markkinointivuodeksi 1998/1999 26 päivänä
Kantaja, joka on jo riitauttanut ensimmäisen oikeusasteen                 kesäkuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY)
tuomioistuimessa European City Cooperation System                         N:o 1360/98 (EYVL L 185, 30.6.1998, s. 1) 1 artiklan
(ECOS) -suunnitelmaa koskevan ensimmäisen laskun,                         2 kohdan;
jossa komissio kieltäytyi hyväksymästä tiettyjä kuluja ja
alensi RECITE-ohjelman yhteydessä myönnettyä yhteisön
rahoitusosuutta, (1) vaatii tässä asiassa ensimmäisen                Ð velvoittaa EY:n perustamissopimuksen 178 artiklan ja
oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan uuteen laskuun                      215 artiklan toisen kohdan nojalla vastaajan korvaa-
sisältyvän päätöksen, joka on päivätty 15.7.1998 ja jonka                 maan riidanalaisista toimista kantajalle aiheutuneen
ilmoitetaan peruuttavan ja korvaavan aikaisemman las-                     vahingon korkoineen ja rahanarvon alenemisen huomi-
kun. Tässä jälkimmäisessä laskussa komissio kieltäytyy                    oon ottaen.
edelleen maksamasta kantajalle 204 446 ecua ja vaatii sitä
maksamaan 300 173 ecua eikä 363 336 ecua kuten alun
perin.                                                               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja väittää, että vaikka se katsoo, ettei asia T-46/98
olekaan tullut tarkoituksettomaksi, sen on täytynyt jättää           Kantaja, joka on sokerijuurikkaita tuottava maatalousyri-
nyt esillä oleva kanne kaiken varalta komission ensimmäi-            tys, on riitauttanut asetuksen (EY) N:o 1361/98 siltä osin
sessä asiassa ottaman kannan vuoksi.                                 kuin sen mukaan Italia ei ole sokerialaa koskevassa perus-
                                                                     asetuksessa tarkoitettu alijäämämaa, eikä vahvisteta val-
                                                                     koisen sokerin johdettuja interventiohintoja kaikille Italian
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat             alueille. Kantaja toteaa tämän osalta, että jollei sokerialan
samat kuin asiassa T-46/98.                                          yhteistä markkinajärjestelyä olisi perustettu, Italiaa pidet-
                                                                     täisiin yhä alijäämäalueena.
(1) Asia T-46/98 (EYVL C 151, 16.5.1998, s. 11).
                                                                     Kantaja toteaa väitteidensä tueksi ensiksikin, että asetus
                                                                     (EY) N:o 1361/98 on lainvastainen siltä osin kuin siinä
 ---pagebreak--- C 358/22               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     21.11.98
jätetään Italia niiden yhteisön alueiden ulkopuolelle, jotka        Associazione Nazionale Bieticoltorin, Consorzio Nazionale
on luokiteltu asetuksessa (ETY) N:o 1785/81 tai sokeria-            Bieticoltorin ja Associazione Bieticoltori Italianin
lan perusasetuksessa tarkoitetuiksi alijäämäalueiksi. Kan-          23.9.1998 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama
taja väittää tämän osalta, että alueisiin jakamisen tavoit-                                     kanne
teesta ja tarkoituksesta voidaan päätellä, että tietyn                                     (Asia T-153/98)
yhteisön alueen on katsottava olevan alijäämäalue, jos sen
tarve on katettava tuontisokerilla. Sokerin tuontia ja vien-                                (98/C 358/40)
tiä Italiassa viime vuosina koskevista tilastoista, joihin
sisältyvät myös riitautettujen toimien antamista edeltävät                            (Oikeudenkäyntikieli: italia)
tiedot, käy ilmi, että tuonti on jatkuvasti ollut huomatta-
vasti vientiä suurempaa. Tästä seuraa, että kun kanteen             Associazione Nazionale Bieticoltori, Consorzio Nazionale
kohteena olevassa asetuksessa kaikkia Italian sokerijuuri-          Bieticoltori ja Associazione Bieticoltori Italiani ovat nosta-
kasalueita ei ole jaettu alueisiin markkinointivuodeksi             neet 23.9.1998 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
1998Ð1999, riitautetut säännökset ovat ristiriidassa                asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neu-
perusasetuksen tavoitteiden kanssa ja haittaavat sokerialan         vostoa vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat Mas-
yhteisen markkinajärjestelyn asianmukaista toimintaa.               simo Moretto, Venetsia, Roberto Santoro, Padova, ja
                                                                    Paola Giacovelli, Bari, ja prosessiosoite on asianajotoi-
                                                                    misto Moretto, 67 Avenue des Nerviens, Bryssel.
Kantaja vetoaa myös oikeusvarmuuden ja luottamuksen-                Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
suojan periaatteisiin. Kantajan mukaan on selvää, että val-         tuin
koisen sokerin interventiohinnan vahvistamispäivämää-
räksi on asetuksen (ETY) N:o 1785/81 3 artiklan 4 koh-              Ð kumoaa EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan
dassa vahvistettu 1.8., jotta ne, joita asia koskee ja                  nojalla valkoisen sokerin johdettujen interventiohinto-
erityisesti sokerijuurikkaan tuottajat, saisivat tietää heille          jen, raakasokerin interventiohinnan, A-juurikkaan ja
taatut vähimmäishinnat sille markkinointivuodelle, jota                 B-juurikkaan vähimmäishintojen sekä varastointikus-
varten he ovat toteuttaneet kylvöt. Toisaalta kantaja väit-             tannusten tasaamiseksi suoritettavan korvauksen mää-
tää, että vaikka kanteen kohteena olevat toimet on annettu              rän vahvistamisesta markkinointivuodeksi 1998/1999
vasta vuoden 1998 kesäkuun lopussa, niillä on vaikutuksia               26 päivänä kesäkuuta 1998 annetun neuvoston asetuk-
markkinointivuoteen 1998Ð1999, jota koskeva kylvö oli                   sen (EY) N:o 1361/98 (EYVL L 185, 30.6.1998, s. 3)
tehty jo saman vuoden helmi- ja maaliskuussa, ja Välime-                1 artiklan, sekä kumoaa tarvittaessa tiettyjen sokeria-
ren alueella jopa jo vuoden 1997 marras-joulukuun väli-                 lan hintojen sekä juurikkaiden vakiolaadun vahvista-
senä aikana. Kantaja on kuitenkin saanut tietoonsa toimi-               misesta markkinointivuodeksi 1998/1999 26 päivänä
tussopimusten kohteena olevien sokerijuurikkaiden myyn-                 kesäkuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY)
tihinnat ja sen, ettei niille ollut enää vahvistettu johdettua          N:o 1360/98 (EYVL L 185, 30.6.1998, s. 1) 1 artiklan
interventiohintaa, vasta, kun se oli tilanteessa, jossa se ei           2 kohdan;
enää voinut muuttaa tuotantosuunnitelmiaan. Lisäksi kan-
teen kohteena olevalla asetuksella loukataan sokerijuurik-          Ð velvoittaa EY:n perustamissopimuksen 178 artiklan ja
kaantuottajien perusteltua luottamusta, koska kyseiset                  215 artiklan toisen kohdan nojalla vastaajan korvaa-
tuottajat luottivat perustellusti siihen, että Italiassa tuotet-        maan riidanalaisista toimista kantajille aiheutuneen
tujen sokerijuurikkaiden taattu vähimmäishinta vahvistet-               vahingon korkoineen ja rahanarvon alenemisen huomi-
taisiin kolmannenkymmenennen kerran.                                    oon ottaen.
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Syrjintäkiellon periaatteen osalta kantaja väittää, että kun        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
sokerin tuonnin ja viennin välinen suhde on säilynyt mark-          samat kuin asiassa T-152/98, Azienda Agricola ºPonte S.
kinointivuosina 1990Ð1997 pääasiallisesti samana sekä               Pietroº vastaan neuvosto.
joissakin sellaisissa maissa, jotka on kanteen kohteena ole-
vissa säännöksissä luokiteltu alijäämämaiksi, että Italiassa,
se ei voi ymmärtää, miksi Italia on jätetty niiden yhteisön
alueiden ulkopuolelle, jotka on luokiteltu alijäämäalueiksi
markkinointivuonna 1998Ð1999.
                                                                    Asia Motor Francen ym. 23.9.1998 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-154/98)
Lopuksi kantaja vetoaa perusteluvelvollisuuden rikkomi-                                     (98/C 358/41)
seen.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                    Asia Motor France, kotipaikka Livange (Luxemburg),
                                                                    JMC Automobiles, kotipaikka Livange (Luxemburg),


title: Asia F-124/12: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 23.10.2013 — Solberg v. EMCDDA (Henkilöstö — Aikaisempi väliaikainen toimihenkilö — Määräaikaisen sopimuksen uusimatta jättäminen — Perusteluvelvollisuus — Harkintavallan laajuus)

text:
               30.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 352/25

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 23.10.2013 — Solberg v. EMCDDA
   (Asia F-124/12) (1)

   (Henkilöstö - Aikaisempi väliaikainen toimihenkilö - Määräaikaisen sopimuksen uusimatta jättäminen - Perusteluvelvollisuus - Harkintavallan laajuus)
   2013/C 352/49
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ulrik Solberg (Lissabon, Portugali) (edustajat: asianajajat D. Abreu Caldas, A. Coolen, S. Orlandi, J.-N. Louis ja É. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (EMCDDA) (asiamies: D. Storti, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus sellaisen päätöksen kumoamisesta, jonka mukaan kantajan sopimusta väliaikaisena toimihenkilönä ei uusita.

      Tuomiolauselma

               1)

               Ulrik Solbergin kanne hylätään.

               2)

               Ulrik Solberg vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 26, 26.1.2013, s. 72.


title: Asia T-664/14: Kanne 15.9.2014 – Belgia v. komissio

text:
               27.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 380/24

         Kanne 15.9.2014 – Belgia v. komissio
   (Asia T-664/14)
   2014/C 380/31
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Belgian kuningaskunta (asiamiehet: C. Pochet ja J.-C. Halleux, avustajanaan asianajaja J. Meyers)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan talletussuojajärjestelmästä taloudellisten osuuskuntien yksittäisten jäsenten osuuksien suojaamiseksi asiassa SA.33927 Euroopan komission 3.7.2014 antaman päätöksen C(2014) 1021 2 artiklan 4 kohdan

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka perustuu siihen, että komissio rikkoi SEUT 107 ja SEUT 108 artiklaa sekä loukkasi suhteellisuusperiaatetta siltä osin kuin mainitulla päätöksellä asetettiin Belgialle sen velvollisuuden lisäksi, joka koskee tuen takaisinperintää edunsaajina olevilta osuuskunnilta, kielto suorittaa maksuja talletussuojan kohteena oleville luonnollisille henkilöille.


title: Asia C-194/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Social n °1 de Benidorm (Espanja) on esittänyt 26.4.2012 — Concepción Maestre García v. Centros Comerciales Carrefour S.A.

text:
               28.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 227/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Social no 1 de Benidorm (Espanja) on esittänyt 26.4.2012 — Concepción Maestre García v. Centros Comerciales Carrefour S.A.
   (Asia C-194/12)
   2012/C 227/11
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de lo Social no 1 de Benidorm

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Concepción Maestre García

      Vastaaja: Centros Comerciales Carrefour S.A.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88 (1) 7 artiklan 1 kohta esteenä sellaiselle kansallisen lainsäädännön tulkinnalle, jonka mukaan työntekijällä ei ole oikeutta keskeyttää jo alkanutta vuosilomaa ja siirtää koko vuosilomaa tai jäljellä olevaa vuosilomaa pidettäväksi muuna ajankohtana, jos hänen tilapäinen työkyvyttömyytensä alkaa ennen vuosilomaa ja on tuotannollisia tai organisointiin liittyviä syitä, jotka estävät sen siirtämisen?

               2)

               Onko tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88 7 artiklan 1 kohta esteenä sellaiselle kansallisen lainsäädännön tulkinnalle, jonka mukaan yrityksessä voidaan vahvistaa yksipuolisesti lomajakso, joka osuu samaan aikaan tilapäisen työkyvyttömyyden kanssa, jos työntekijä ei ole aikaisemmin ilmaissut sitä, että hän haluaa pitää loman jonakin muuna aikana, ja yrityksen työntekijöiden edustajien ja yrityksen välillä on olemassa sopimus, jossa sallitaan tämä?

               3)

               Onko tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88 7 artiklan 1 kohta esteenä sellaiselle kansallisen lainsäädännön tulkinnalle, jossa sallitaan taloudellisen korvauksen maksaminen lomista, joita ei ole käytetty tilapäisen työkyvyttömyyden vuoksi, jos on olemassa tuotannollisia tai organisointiin liittyviä syitä, joiden vuoksi lomaa ei tosiasiallisesti voida pitää, vaikka työsopimusta ei ole päätetty?

      (1)  EUVL L 299, s. 9.


title: Tribunale di Genovan (Sezione I Civile) 11.4.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö Icat Food Srl:n ja Amministrazione delle Finanzen välillä vireillä olevassa oikeudenkäynnissä (Asia C-155/96)

text:
22.6.96                  FI                        Euroopan yhteisojen virallinen lehti                                N:o C 180/25
3 ) Voiko hyvityksen saaja kysymyksessä 2 kuvatussa                    Kuinka yhteisen tullitariffin vuosien 1989 ja 1990 yhdiste
      tilanteessa vedota direktiivin 77/388/ETY 21 artiklan            tyn nimikkeistön alakohtaa 0904 20 on tulkittava ? Tar
       1 kohdan c alakohtaan, jos saaja velvoitetaan maksa            koitetaanko siinä käytetyllä käsitteellä " murskatut " vain
       maan veroa hyvityksessä mainitusta arvonlisäverosta se          jauhetun tuotteen kaltaista hienojakoisuutta vai käsittääkö
       erotuksen määrä, joka jää hyvityksessä mainitun ja              se myös 4—8 mm:n kokoisiksi paloiksi paloitellun tuot
       verovelvollisen liiketoimien mukaan määräytyvän ve             teen ?
       rovelan välille ?
f 1 ) EYVL 1977, N:o L 145 , s . 1
                                                                       Cour du travail de Bruxelles'n 25.4.1996 tekemällään
                                                                       päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Office
                                                                                National des Pensions vastaan Cirotti
Bundesfinanzhofin 7.3.1996 tekemällään päätöksellä esit                                        ( Asia C-144/96 )
tämä ennakkoratkaisuppyyntö asiassa Hauptzollamt Mun                                               96/C 180/57
         chen vastaan Wacker Werke GmbH & Co . KG
                           ( Asia C-142/96 )                           Cour du travail de Bruxelles on pyytänyt 25.4.1996
                              ( 96/C 180/55 )                          tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen
                                                                       tuomioistuimen kirjaamoon 3.5.1996 , Euroopan yhteisöjen
                                                                       tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Office National
Bundesfinanzhof — VII. Senat — on pyytänyt 7.3.1996                    des Pensions vastaan Cirotti .
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei
söjen tuomioistuimen kirjaamoon 29.4.1996 , Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Hauptzollamt Mun                  Cour du travail de Bruxelles pyytää yhteisöjen tuomiois
chen vastaan Wacker Werke GmbH & Co. KG, ennakko                      tuimelta ratkaisua seuraavaan kysymykseen:
ratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
                                                                       Onko asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 ( x ) 46 ja 51 artiklan
 1 ) Onko ulkoisesta jalostusmenettelystä 24.7.1986 anne              tulkittava soveltuvan siinä tapauksessa , että edunsaaja saa
       tun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 2473/86 ( Euroo            päällekkäin yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan
       pan yhteisöjen virallinen lehti N:o L 212 , s . 1 ) 13 ar      maksettavaa työkyvyttömyysetuutta ja toisen jäsenvaltion
       tiklan 2 kohdan toisen alakohdan toista vaihtoehtoa             lainsäädännön mukaan työntekijästä erossa asuvalle puoli
                                                                       solle maksettavaa vanhuusetuutta, joka on osa hänestä
       tulkittava siten, että jalostuskustannusten määrittelemi
       seksi käytetty keino on ainoastaan silloin kohtuullinen,        erossa asuvan puolison työntekijänä saamasta vanhuus
       jos sen perusteella saatava väliaikaisesti vietyjen tava       etuudesta, jos kyseisten artiklojen soveltamisen perusteella
       roiden arvo vastaa joko valmistuskustannuksia taikka            siirtotyöläinen pääsee edullisempaan asemaan muihin työn
       suunnilleen sitä kauppahintaa, jonka luvan ulkoiseen            tekijöihin verrattuna, vaikka edellä mainitun asetuksen
                                                                        3 artiklan '1 kohdassa säädetään, että kaikkia jäsenvaltioi
       jalostusmenettelyyn saanut on maksanut ?
                                                                       den kansalaisia on kohdeltava yhdenvertaisesti ?
2 ) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kielteisesti :               f 1 ) EYVL N:o L 149 , 5.7.1971 , s . 2
       Voidaanko jalostuskustannukset määritellä ( ensimmäi
       nen kysymys ) sen myös korotukset sisältävän kauppa
       hinnan perusteella, jonka jalostaja on maksanut jalos
       tukseen tarkoitetuista tavaroista luvan ulkoiseen jalos
       tusmenettelyyn saaneelle, ja päteekö tämä myös siinä
       poikkeuksellisessa tariffitilanteessa , jossa jalostamatto      Tribunale di Genovan ( Sezione I Civile ) 11.4.1996 tekemäl
       man tavaran tulli on jalostettua tuotetta korkeampi ?            lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö Icat Food
                                                                        Srl:n ja Amministrazione delle Finanzen välillä vireillä
                                                                                olevassa oikeudenkäynnissä
                                                                                ( Asia C-155/96 )
                                                                                ( 96/C 180/58 )
 Bundesfinanzhofin 7.3.1996 tekemällään päätöksellä esit
 tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Leonhard Knubben                    Tribunale di Genova ( Sezione I Civile ) on pyytänyt
      Speditions GmbH vastaan Hauptzollamt Mannheim                      11.4.1 996 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
                                                                        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 7.5 . 1 996 ,
                            ( Asia C-143/96 )
                                                                        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta Icat Food Srl:n ja
                               ( 96/C 180/56 )                          Amministrazione delle Finanzen välillä vireillä olevassa
                                                                        oikeudenkäynnissä ennakkoratkaisua kysymyksiin, jotka
 Bundesfinanzhof ( VII . Senat) on pyytänyt 7.3.1996 teke              ovat samansisältöiset yhdistetyissä asioissa C-47/95 ( ! ) ym.
 mällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen              esitettyjen kysymysten kanssa .
 tuomioistuimen kirjaamoon 29.4.1 996 , Euroopan yhteisö
 jen tuomioistuimelta asiassa Leonhard Knubben Speditions                (!) Ks . EYVL N:o C 119 , 13.5.1995 , s . 5 .
 GmbH vastaan Hauptzollamt Mannheim ennakkoratkai
 sua seuraavaan kysymykseen:


title: Asia C-572/12: Kanne 6.12.2012 — Euroopan komissio v. Alankomaiden kuningaskunta

text:
               9.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/15

         Kanne 6.12.2012 — Euroopan komissio v. Alankomaiden kuningaskunta
   (Asia C-572/12)
   2013/C 38/22
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Hetsch, E. Manhaeve ja A. Tokár)

      Vastaaja: Alankomaiden kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, ettei Alankomaiden kuningaskunta ole noudattanut hankintaviranomaisten ja hankintayksiköiden tekemien rakennusurakoita sekä tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta puolustus- ja turvallisuusalalla ja direktiivien 2004/17/EY ja 2004/18/EY muuttamisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/81/EY (1) 72 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut komissiolle kyseisistä toimenpiteistä

               —

               Alankomaiden kuningaskunta on SEUT 260 artiklan 3 kohdan nojalla velvoitettava maksamaan 57 324,80 euron suuruinen päiväkohtainen uhkasakko tässä asiassa annettavan tuomion julistamisesta alkaen

               —

               Alankomaiden kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Määräaika, joka oli varattu direktiivin panemiseksi täytäntöön kansallisessa oikeudessa, päättyi 21.8.2011.

      (1)  EUVL L 216, s. 76.


title: Asia C-204/06: Kanne  2.4.2006  — Euroopan yhteisöjen komissio v. Tšekin tasavalta

text:
               17.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/28

         Kanne 2.4.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Tšekin tasavalta
   (Asia C-204/06)
   (2006/C 143/53)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: K. Walkerová ja H. Støvlbæk)

      Vastaaja: Tšekin tasavalta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että Tšekin tasavalta ei ole noudattanut hammaslääkärin tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta sekä toimenpiteistä sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi 25 päivänä heinäkuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 78/686/ETY (1) 24 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               —

               Tšekin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut.
   Määräaika direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä päättyi 30.4.2004.

      (1)  EYVL L 233, s. 1.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 9 päivänä huhtikuuta 2002 asiassa T-210/93, H. Hepp vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (Vahingonkorvauskanne – Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Maito – Tuottajat, jotka ovat tehneet kaupan pitämisestä luopumista tai tuotantosuunnan muuttamista koskevan sitoumuksen – Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
13.7.2002               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 169/31
      c)   Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäynti-        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
           kuluistaan.                                                                   MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                16 päivänä huhtikuuta 2002
(1) EYVL C 303, 27.10.2001.
                                                                       asiassa T-64/00,Continental and Overseas Investments
                                                                              N.V. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                       (Kumoamiskanne – Turkista peräisin olevien televisioiden
                                                                                tuonti – Lausunnon antamisen raukeaminen)
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                                                      (2002/C 169/55)
                  MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                  9 päivänä huhtikuuta 2002
                                                                       Asiassa T-64/00, Continental and Overseas Investments N.V.
asiassa T-210/93, H. Hepp vastaan Euroopan unionin                     (aikaisemmin Jubertrade N.V.), kotipaikka Antwerpen (Belgia),
        neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (1)                   edustajinaan asianajajat Y. van Gerven ja I. Bernaerts, prosessi-
                                                                       osoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                       (asiamiehinään R. Tricot ja J. Stuyck), jossa kantaja vaatii, että
(Vahingonkorvauskanne – Sopimussuhteen ulkopuolinen                    ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa komission
vastuu – Maito – Tuottajat, jotka ovat tehneet kaupan                  14.12.1999 tekemän päätöksen C(1999) 4419 lopull. (REC 4/
pitämisestä luopumista tai tuotantosuunnan muuttamista                 99), jossa todetaan, että kantajalta oli jälkitullauksin kannettava
koskevan sitoumuksen – Lausunnon antamisen raukeami-                   tuontitullia Turkista peräisin olevista televisiolaitteista ja jossa
                               nen)                                    kieltäydyttiin näiden tullien peruuttamisesta, yhteisöjen ensim-
                                                                       mäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien
                         (2002/C 169/54)                               kokoonpanossa: puheenjohtaja M. Jaeger sekä tuomarit K. Le-
                                                                       naerts ja J. Azizi, kirjaaja: H. Jung, on 16.4.2002 antanut
                                                                       määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                       1)    Lausunnon antaminen nyt käsiteltävänä olevasta kanteesta
                                                                             raukeaa.
Asiassa T-210/93, H. Hepp, kotipaikka Villmar-Weyer (Saksa),           2)    Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
edustajanaan asianajaja H. Heep, vastaan Euroopan unionin
neuvosto (asiamiehinään A. Brautigam ja A.-M. Colaert) ja
Euroopan yhteisöjen komissio, (asiamiehinään D. Booß,                  (1) EYVL C 149, 27.5.2000.
M. Niejahr, H.-J. Rabe ja M. Núñez-Müller), jossa kantaja vaatii
EY:n perustamissopimuksen 178 artiklan ja 215 artiklan toisen
kohdan (joista on tullut EY 235 artikla ja EY 288 artiklan
toinen kohta) nojalla korvausta vahingosta, joka hänelle on
aiheutunut siitä syystä, että hän ei ole voinut myydä maitoa
asetuksen N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun maksun                 YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
soveltamista maito- ja maitotuotealalla koskevista yleisistä                             MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
säännöistä 31 päivänä maaliskuuta 1984 annetun neuvoston
asetuksen (ETY) N:o 857/84 (EYVL L 90, s. 13), sellaisena                               16 päivänä huhtikuuta 2002
kuin se on täydennettynä 16.5.1984 annetulla komission
asetuksella N:o 1371/84 (EYVL L 132, s. 11), soveltamisen              asiassa T-204/00, CCBB Vervoer- en Distributiecentrum
vuoksi, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                       B.V. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
(laajennettu toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
puheenjohtaja R. M. Moura Ramos sekä tuomarit V. Tiili,
                                                                       (Kumoamiskanne – Turkista peräisin olevien televisioiden
J. Pirrung, P. Mengozzi ja A. W. H. Meij, kirjaaja: H. Jung, on
                                                                                tuonti – Lausunnon antamisen raukeaminen)
9.4.2002 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                                (2002/C 169/56)
1)    Lausunnon antaminen käsiteltävässä asiassa raukeaa.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
2)    Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                       Asiassa T-204/00, CCBB Vervoer- en Distributiecentrum B.V.,
(1) EYVL C 270, 19.10.1992.
                                                                       edustajanaan asianajaja R. G. baron Snouckaert van Schauburg,
                                                                       prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                       komissio (asiamiehenään R. Tricot), jossa kantaja vaatii, että


title: Asia T-125/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 25.3.2009 — Scientific and Technological Committee of AGH ym. v. komissio (Laiminlyöntikanne — Hiilidioksidin maanalainen varastoiminen — Komissio ei ole ottanut asiaan kantaa — Tutkimatta jättäminen)

text:
               6.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/13

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 25.3.2009 — Scientific and Technological Committee of AGH ym. v. komissio
   (Asia T-125/07) (1)

   (Laiminlyöntikanne - Hiilidioksidin maanalainen varastoiminen - Komissio ei ole ottanut asiaan kantaa - Tutkimatta jättäminen)
   2009/C 129/23
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantajat: Scientific and Technological Committee of AGH University of Science and Technology (Krakova, Puola), Europejskie Stowarzyszenie Ochrony Środowiska (Krakova), Przedsiębiorstwo Usług Geologiczno — Wiertniczych Chemkop-Geowiert sp. z o.o. (Krakova), Stowarzyszenie Obrony Środowiska (Krakova), Fundacja Partnerstwo dla Środowiska (Krakova), Niezależne Forum Ochrony Biosfery Ziemi (Skawina, Puola), Jan Adamczyk (Krakova) ja Emanuel Lipartowski (Krakova) (edustajat: aluksi asianajaja A. Żuraniewski, sittemmin asianajajat M. Rogoziński ja B. Balcerzak)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Alcover San Pedro ja M. Kaduczak)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Laiminlyöntikanne, jossa vaaditaan toteamaan, että komissio on syyllistynyt laiminlyöntiin, koska se yhtäältä ei ole ottanut kantaa Euroopan unionin väestöön kohdistuviin riskeihin, jotka liittyvät hiilidioksidin maanalaiseen varastoimiseen ja sen ajautumiseen geologisista kerrostumista maan pinnalle, ja toisaalta ei ole toteuttanut todellisia toimenpiteitä väestön elämän ja ympäristön suojelemiseksi.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Scientific and Technological Committee of AGH University of Science and Technology, Europejskie Stowarzyszenie Ochrony Środowiska, Przedsiębiorstwo Usług Geologiczno — Wiertniczych Chemkop-Geowiert sp. z o.o., Stowarzyszenie Obrony Środowiska, Fundacja Partnerstwo dla Środowiska, Niezależne Forum Ochrony Biosfery Ziemi, Jan Adamczyk ja Emanuel Lipartowski velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 140, 23.6.2007.


title: Asia T-341/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys  6.2.2006  — Datac v. SMHV

text:
               25.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 74/32

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 6.2.2006 — Datac v. SMHV
   (Asia T-341/04) (1)

   (2006/C 74/60)

      Oikeudenkäyntikieli: saksa

   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 284, 20.11.2004.


title: Asia C-624/10: Kanne 21.12.2010 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               5.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 72/16

         Kanne 21.12.2010 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-624/10)
   2011/C 72/28
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamies: M. Afonso)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut arvonlisäverodirektiivin ja erityisesti sen 168, 171, 193, 194, 204 ja 214 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on määrännyt 23.6.2006 annetun hallinnollisen ohjeen nro 105 (3 A-9-06) IV luvussa arvonlisäveron hallinnollisesta sietämiskäytännöstä, jossa poiketaan arvonlisäveron itseverotusjärjestelmästä ja edellytetään, että muualle kuin Ranskaan sijoittautuneen myyjän tai palvelujen tarjoajan on nimettävä veroedustaja

               —

               Ranskan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio väittää kanteessaan, että Ranskan tasavallan säännöstö, jossa poiketaan arvonlisäveron itseverotusjärjestelmästä, on useilta kohdiltaan unionin oikeuden vastainen.
   Ensiksi verovelvollisten, jotka haluavat käyttää hallinnollisen ohjeen 3 A-9-06 IV luvussa käyttöön otettua säännöstä, on nimettävä veroedustaja, mikä ei ole arvonlisäverodirektiivin 204 artiklan mukaista. Kyseisen artiklan mukaan jäsenvaltiot voivat asettaa tällaisen velvollisuuden vain silloin, kun sen maan kanssa, johon kyseinen verovelvollinen on sijoittautunut, ei ole välillisen verotuksen alalla tehty sellaista sopimusta keskinäisestä avunannosta, joka vastaa unionin sisällä säädettyä.
   Toiseksi hallinnollinen sietämiskäytäntö riippuu myös myyjälle asetetusta velvollisuudesta rekisteröityä arvonlisävelvolliseksi Ranskassa, mikä ei ole arvonlisäverodirektiivin 214 artiklan 1 kohdan mukaista. Kyseisestä säännöksestä seuraa, että velvollisuus rekisteröityä arvonlisävelvolliseksi ei koske verovelvollisia, jotka suorittavat sellaisen jäsenvaltion alueella, jonne ne eivät ole sijoittautuneet, sellaisia tavaroiden luovutuksia tai palveluja, jotka kuuluvat asiakkaan itseverotusjärjestelmän piiriin erityisesti arvonlisäverotuksen 194 mukaisesti.
   Kolmanneksi ja viimeiseksi säännöksen mukaan on mahdollista kuitata myyjän tai palveluntarjoajan vähennyskelpoinen arvonlisävero sen asiakkaiden suoritettavaa veroa vastaan. Tämä ei ole arvonlisäverodirektiivin 168 ja 171 artiklan säännösten mukaista. Niiden nojalla vähennettävän arvonlisäveron ja kannettavan arvonlisäveron kuittaus on suoritettava kunkin verovelvollisen osalta. Tällainen poikkeussäännös ei voi myöskään perustua arvonlisäverodirektiivin 11 artiklaan.


title: Asia T-13/12: Kanne 9.1.2012 — Andechser Molkerei Scheitz v. komissio

text:
               24.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/25

         Kanne 9.1.2012 — Andechser Molkerei Scheitz v. komissio
   (Asia T-13/12)
   2012/C 89/43
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Andechser Molkerei Scheitz GmbH (Andechs, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Schmidt)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että

               —

               Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteen II muuttamisesta stevioliglykosidien osalta annettu komission asetus (EU) N:o 1131/2011 on kumottava siltä osin kuin siinä hyväksytään Stevia rebaudiana Bertoni -kasvin lehdistä uutettujen stevioliglykosidien käyttö vain elintarvikelisäaineena mutta ei maatalousperäisinä kasveista saatavina elintarvikkeiden ainesosina tai aromivalmisteina

               —

               on todettava periaatteellisesti, että Euroopan unionilla on velvollisuus korvata kantajalle vahinko, joka on aiheutunut siitä, että Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteen II muuttamisesta stevioliglykosidien osalta annetussa komission asetuksessa (EU) N:o 1131/2011 hyväksytään Stevia rebaudiana Bertoni -kasvin lehdistä uutettujen stevioliglykosidien käyttö vain elintarvikelisäaineena mutta ei maatalousperäisenä kasveista saatavina elintarvikkeiden ainesosina tai aromivalmisteina ja että muut yritykset käyttävät tästä syystä stevioliglykosideja tavanomaisten maitotuotteidensa valmistuksessa ja saavat siten kilpailuetua kantajaan nähden, koska kantaja ei biomeijerinä ja luonnonmukaisten tuotteiden valmistajana voi asetuksen (EY) N:o 834/2007 ja asetuksen N:o 889/2008 säännösten perusteella käyttää stevioliglykosideja elintarvikelisäaineena, vaikka se uuttaisi sen luonnonmukaisesti viljellyistä Stevia-kasvin lehdistä unionin oikeudessa luonnonmukaisille tuotteille hyväksytyllä menetelmällä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja riitauttaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteen II muuttamisesta stevioliglykosidien osalta annetun komission asetuksen (EU) N:o 1131/2011 (1) siltä osin kuin siinä hyväksytään Stevia rebaudiana Bertoni -kasvin lehdistä uutettujen stevioliglykosidien käyttö vain elintarvikelisäaineena mutta ei maatalousperäisenä kasveista saatavina elintarvikkeiden ainesosina tai aromivalmisteina.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi olennaisilta osin neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: ”non ultra vires” -periaatteen loukkaaminen
               Kantaja esittää ensinnäkin, että komissio piti Stevia rebaudiana Bertoni -kasvin lehdistä uutettuja stevioliglykosideja virheellisesti elintarvikelisäaineena ja antoi siten riidanalaisen asetuksen sille kuuluvan toimivallan ylittäen. Stevioliglykosidit valitaan erityisesti makunsa vuoksi. Niitä ei siten käytetä elintarvikelisäaineina teknologisista tarkoitusta varten asetuksen (EY) N:o 1333/2008 (2) 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla vaan kyseisen asetuksen johdanto-osan viidennessä perustelukappaleessa tarkoitetulla tavalla aromin ja/tai maun lisäämiseen. Niinpä stevioliglykosideja on pidettävä kasviperäisinä elintarvikkeiden ainesosina tai aromivalmisteina. Tästä syystä komissio on ylittänyt toimivaltansa.

               2)

               Toinen kanneperuste: yhdenvertaista kohtelua koskevan perusoikeuden loukkaaminen
               Toiseksi kantaja esittää, että sen perusoikeutta yhdenvertaiseen kohteluun mielivaltaisen toiminnan kiellon merkityksessä on loukattu, sillä se ei biomeijerinä voi valmistaa ja myydä biojogurttia, jossa on luonnonmukaisia stevioliglysideja, kun taas sen jogurttia tavanomaisen maanviljelyksen avulla valmistavat kilpailijat saavat käyttää stevioliglysideja. Luonnonmukaisten stevioliglysidien käyttäminen elintarvikelisäaineena on kielletty asetuksen (EY) N:o 834/2007 (3) 19 artiklan 2 kohdan b alakohdassa, jonka mukaan tuotannossa saa käyttää vain luonnonmukaisille tuotteille sallittuja elintarvikelisäaineita. Tällainen hyväksyminen ei perustu asetuksen (EY) N:o 889/2008 (4) 27 artiklan 1 kohdan a alakohtaan eikä ainetta ole sisällytetty kyseisen asetuksen liitteessä VIII olevan A jakson sallittujen aineiden luetteloon. Niinpä komissio virheellisesti antanut etua tavanomaisten tuotteiden tarjoajille ja rajoittanut kilpailua markkinoilla, kun se on hyväksynyt stevioliglykosidit vain elintarvikelisäaineina.

               3)

               Kolmas kanneperuste: omaisuudensuojaa koskevan perusoikeuden ja elinkeinonharjoittamisen vapauden loukkaaminen
               Kolmanneksi kantaja vetoaa siihen, että sen perusoikeutta omaisuudensuojaan ja elinkeinonharjoittamisen vapautta on loukattu.

               4)

               Neljäs kanneperuste: perusteiden puutteellisuus
               Asetus N:o 1131/2011 on kantajan mukaan lisäksi perusteltu puutteellisesti, sillä johdanto-osan perustelukappaleissa ei mainita, miksi ainoastaan maun lisäämiseen, makeuttamiseen ja yrttimakuvivahteen antamiseen käytettäviä stevioliglykosideja pidetään elintarvikelisäaineina.

      (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteen II muuttamisesta stevioliglykosidien osalta 11.11.2011 annettu komission asetus (EU) N:o 1131/2011 (EUVL L 295, s. 205).

      (2)  Elintarvikelisäainesta 16.12.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1333/2008 (EUVL L 354, s. 16).

      (3)  Luonnonmukaisesta tuotannosta ja luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden merkinnöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 2092/91 kumoamisesta 28.6.2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 834/2007 (EUVL L 189, s. 1).

      (4)  Luonnonmukaisesta tuotannosta ja luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden merkinnöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 834/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä luonnonmukaisen tuotannon, merkintöjen ja valvonnan osalta 5.9.2008 annettu komission asetus (EY) N:o 889/2008 (EUVL L 250, s. 1).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen uusi tuomari

text:
Avis juridique important

|

32000Y0122(01)

Yhteisöjen tuomioistuimen uusi tuomari

Virallinen lehti nro C 020 , 22/01/2000 s. 0001 - 0001

Yhteisöjen tuomioistuimen uusi tuomari(2000/C 20/01)Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioiden hallitusten edustajien 24.11.1999 tekemällä päätöksellä(1) uudeksi Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomariksi nimitetty Antonio Mario La Pergola aloitti tehtävässään 15.12.1999.(1) EYVL 1999 L 307, s. 57.


               18.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/8

         DB Schenkerin 9 päivänä heinäkuuta 2012 EFTAn valvontaviranomaista vastaan nostama kanne
   (Asia E-7/12)
   2012/C 314/08
   Schenker North AB, Schenker Privpak AB ja Schenker Privpak AS, yhdessä DB Schenker, asiamiehenään asianajaja Jon Midthjell, Advokatfirmaet Midthjell AS, Grev Wedels plass 5, 0151 Oslo, Norja, on nostanut 9 päivänä heinäkuuta 2012 EFTAn tuomioistuimessa kanteen EFTAn valvontaviranomaista vastaan.
   Kantajat pyytävät EFTAn tuomioistuinta
   laiminlyöntikanteessa

               1)

               toteamaan, että vastaaja on rikkonut valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 37 artiklan 1 kohtaa laiminlyömällä asiakirjojen julkisuutta koskevien sääntöjen, valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen ja ETA-sopimuksen mukaisen velvollisuutensa määritellä kanta kantajien 3 päivänä elokuuta 2010 esittämään pyyntöön, joka koskee oikeutta tutustua kaikkiin EFTAn valvontaviranomaisen asiaa N:o 34250 (Norjan posti/Privpak) koskeviin asiakirjoihin, sekä

               2)

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut;

         vahingonkorvauskanteessa antamaan välituomion vastaajan korvausvastuusta ja lykkäämään kysymystä vastaajan maksettavaksi tulevista korvauksista oikeuskäsittelyn myöhempään vaiheeseen, ja

               1)

               toteamaan, että vastaajan toimimatta jättämisestä 7 päivästä syyskuuta 2010 tai tämän jälkeisestä päivästä siihen asti kun vastaaja on sääntöjenmukaisesti määritellyt kantansa kantajien 3 päivänä elokuuta 2010 esittämään pyyntöön saada tutustua kaikkiin asiakirjoihin EFTAn valvontaviranomaisen asiassa N:o 34250 (Norjan posti), seuraa, että vastaaja on korvausvelvollinen valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla viivästyskorko mukaan lukien.

               2)

               Kantajat ilmoittavat tuomioistuimelle vaatimiensa korvausten määrän ja sen, ovatko osapuolet yhtä mieltä kyseisestä määrästä, kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun vastaaja on määritellyt kantansa kantajien 3 päivänä elokuuta 2010 esittämään pyyntöön saada tutustua kaikkiin asiakirjoihin EFTAn valvontaviranomaisen asiassa N:o 34250 (Norjan posti).

               3)

               Jos osapuolet eivät ole yhtä mieltä korvausten määrästä, ne jättävät tuomioistuimelle saman jakson aikana laskelmansa korvauksista, jotka aiheutuvat siitä, ettei vastaaja ole esittänyt kantaansa kantajien 3 päivänä elokuuta 2010 esittämään pyyntöön saada tutustua kaikkiin asiakirjoihin EFTAn valvontaviranomaisen asiassa N:o 34250 (Norjan posti).

               4)

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Kantajat, Schenker North AB, Schenker Privpak AB ja Schenker Privpak AS kuuluvat DB Schenkeriin, joka on kansainvälinen huolinta- ja logistiikka-alan konserni ja jonka omistaa Deutsche Bahn AG. Schenker North AB hoitaa konsernin liiketoimintaa maantie-, meri- ja rautatieliikenteen alalla Norjassa, Ruotsissa ja Tanskassa ja tytäryrityksiään Schenker Privpak AS ja Schenker Privpak AB, yhdessä DB Schenker.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen teki 14 päivänä heinäkuuta 2010 asiassa N:o 34250 (Norjan posti/Privpak) päätöksen, jonka mukaan Norjan posti oli käyttänyt määräävää markkina-asemaansa väärin kuluttajan ja yrityksen välisillä pakettien jakelutoiminnan markkinoilla Norjassa vuosina 2000–2006. EFTAn tuomioistuin vahvisti päätöksen asiassa E-15/10, Posten Norge AS vastaan EFTAn valvontaviranomainen, antamassaan tuomiossa. Kantajat ovat esittäneet Norjan postille korvausvaatimuksen vahingoista, joita rikkominen on aiheuttanut, ja haluavat tarkastella, miten vastaaja käsitteli tutkintaa ja hallintomenettelyä. Kantajat jättivät 3 päivänä elokuuta 2010 pyynnön tutustua EFTAn valvontaviranomaisen asian N:o 34250 asiakirjoihin EFTAn valvontaviranomaisen 27 päivänä kesäkuuta 2008 antamalla päätöksellä N:o 407/08/COL vahvistamien asiakirjojen julkisuutta koskevien sääntöjen mukaisesti.

               —

               Kantajat toimittivat 8 päivänä maaliskuuta 2012 valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti vastaajalle oikeudenkäyntiä edeltävän vaiheen ilmoituksen, sillä vastaaja ei ollut tehnyt lopullista päätöstä niiden 3 päivänä elokuuta 2010 esittämästä pyynnöstä tutustua asiakirjoihin. Kantajat toteavat, että vastaaja ei tehnyt niiden pyynnöstä tutustua asiakirjoihin päätöstä sen jälkeenkään, kun sääntöjenmukainen oikeudenkäyntiä edeltävä vaihe päättyi, mikä on aiheuttanut tappiota.

         Kantajat esittävät, että EFTAn valvontaviranomainen

               —

               rikkoi valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 37 artiklaa, kun se laiminlöi sääntöjenmukaiset velvoitteensa tehdä 3 päivänä elokuuta 2010 esitettyä asiakirjoihin tutustumista koskevaa pyyntöä koskeva päätös, sekä

               —

               rikkoi valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 46 artiklan 2 kohtaa, kun se laiminlöi sääntöjenmukaiset velvoitteensa tehdä nopea päätös kantajien 3 päivänä elokuuta 2010 esittämästä asiakirjoihin tutustumista koskevasta pyynnöstä ja käsitellä pyyntöä muutoin sääntöjenmukaisella tavalla.


title: Asia T-681/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.5.2017 – Environmental Manufacturing v. EUIPO – Société Elmar Wolf (suden päätä esittävä kuvio) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus suden päätä esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi kansainvälinen kuviomerkki Outils Wolf — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               19.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.5.2017 – Environmental Manufacturing v. EUIPO – Société Elmar Wolf (suden päätä esittävä kuvio)
   (Asia T-681/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus suden päätä esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi kansainvälinen kuviomerkki Outils Wolf - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2017/C 195/28)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Environmental Manufacturing LLP (Stowmarket, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: S. Malynicz, QC)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Société Elmar Wolf (Wissembourg, Ranska) (edustaja: asianajaja N. Boespflug)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 3.9.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 1252/2015-1), joka koskee Société Elmar Wolfin ja Environmental Manufacturing LLP:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Environmental Manufacturing LLP velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 38, 1.2.2016.


title: Asia C-224/99: Euroopan yhteisöjen komission 10.6.1999 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
7.8.1999                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 226/25
Euroopan yhteisöjen komission 9.6.1999 Ranskan tasaval-                    Lisäksi komissio toteaa, että Ranskan tasavallan ilmoittamat
                   taa vastaan nostama kanne                               672 aluetta edustavat pinta-alaltaan vain 2,5 prosenttia, kun
                                                                           taas 1 316 ”merkittävää” tai ”erittäin kiinnostavaa” aluetta
                                                                           edustavat 13,6 prosenttia kansallisesta alueesta. Tästä seuraa,
                          (Asia C-220/99)                                  että alueiden lukumäärä on riittämätön ja että ilmoitetut alueet
                                                                           eivät ole riittävän laajoja.
                          (1999/C 226/42)                                  Jäsenvaltioiden piti jättää täydellinen luettelo ennen 9.6.1995.
                                                                           Vaikka otettaisiinkin huomioon, ettei käytettävää lomaketta
                                                                           tuolloin vielä ollut saatavilla, tiedot olisi voitu antaa nopeasti
                                                                           tämän lomakkeen 19.12.1996 tapahtuneen lähettämisen
Euroopan yhteisöjen komissio on 9.6.1999 nostanut kanteen                  jälkeen. Luettelossa mainituista 672:sta alueesta 379:sta on
Ranskan tasavaltaa vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistui-                15.3.1999 mennessä annettu direktiivin 4 artiklan 1 kohdassa
messa. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksikön virka-              tarkoitetut asianmukaiset tiedot, ja 293 alueesta on ilmoitettu
mies Paolo Stancanelli ja oikeudellisessa yksikössä työskente-             ilman, että näitä tietoja on annettu.
levä kansallinen virkamies Olivier Couvert-Castéra ja prosessio-
soite Luxemburgissa on c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre
Wagner, Kirchberg.                                                         (1) EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin
–    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut luonto-             Euroopan yhteisöjen komission 10.6.1999 Ranskan tasa-
     tyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston                                  valtaa vastaan nostama kanne
     suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvos-
     ton direktiivin 92/43/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska                                    (Asia C-224/99)
     se ei ole toimittanut komissiolle tämän direktiivin 4 artik-
     lan 1 kohdan 1 alakohdassa tarkoitettua täydellistä alue-                                       (1999/C 226/43)
     luetteloa eikä 4 artiklan 1 kohdan 2 alakohdassa tarkoitet-
     tuja tietoja näistä alueista,                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.6.1999 Euroo-
                                                                           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                           vastaan. Komission asiamiehenä on oikeudellisen yksikön
–    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-              virkamies Antonio Aresu, ja prosessiosoite Luxemburgissa on
     kulut.                                                                c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                           tuin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                           a) toteaa, että koska Ranskan tasavalta ei ole toteuttanut
                                                                                yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-197/96, komissio
                                                                                vastaan Ranska, 13.3.1997 antaman tuomion (1)
Komission mukaan direktiivin 4 artiklan 1 kohdan 1 alakoh-                      täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä, se on jättänyt
dassa tarkoitetun alueluettelon on oltava mahdollisimman                        noudattamatta sille EY: n perustamissopimuksen 228
laaja, ja siihen on merkittävä kaikki ne kyseisessä jäsenvaltiossa              artiklan 1 kohdan (josta on tullut muutettuna 300 EY
olevat alueet, joilla on liitteessä I tarkoitettuja luontotyyppejä              artikla) mukaan kuuluvia jäsenyysvelvoitteita,
ja liitteessä II tarkoitettuja luontaisia lajeja, jos nämä alueet
ovat edustavia ja merkittäviä liitteessä III säädetyt perusteet            b) velvoittaa Ranskan tasavallan suorittamaan komissiolle
huomioon ottaen, jotta direktiivin suojelupäämäärä toteutuisi.                  uhkasakkoa, jonka suuruus on 142 425 Euroa päivässä,
Ranskan tasavalta ei ole noudattanut täydellisen luettelon                      kultakin päivältä, jona Ranskan tasavalta ei ole noudattanut
jättämistä koskevaa velvollisuuttaan, koska jo jätetyissä luette-               edellä mainittuja velvoitteitaan, sen tuomion tiedoksianta-
loissa mainittuijen 672 alueen joukossa ei ole yhtään sotilas-                  misesta lukien, jossa todetaan jäsenyysvelvoitteiden nou-
käytössä olevaa aluetta, kuten Ranskan tasavalta on myöntä-                     dattamatta jättäminen esillä olevassa asiassa,
nytkin. Ranskan tasavalta ei myöskään ole tuonut esille yhtään
liitteessä I mainittua useampaa luontotyyppiä edustavaa aluetta            c) velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
eikä liitteessä II mainittua useampaa luontaista lajia edustavaa                kulut.
aluetta, vaikka saatavilla olevien tieteellisten tietojen perusteella
näitä esiintyy sen alueella. Komissio toteaa kolmanneksi, että
ilmoitettujen alueiden määrä on joka tapauksessa riittämätön,              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kun otetaan huomioon ne Ranskan alueet, jotka ansaitsisivat
tulla merkityiksi kansalliseen luetteloon; komissio katsoo, että           –    Ranskan hallitus on myöntänyt perusteltuun lausuntoon
vaikka Ranskan hallitus ei olisikaan toimittanut luetteloa,                     antamassaan vastauksessa, ettei se ole toteuttanut mitään
johon sisältyy Muséum National d’Histoire Naturelle’n laati-                    toimia sen tuomion täytäntöönpanemiseksi, jossa yhteisö-
masta yhteenvedosta ilmenevää 1 316 ”merkittävää” tai ”erit-                    jen tuomioistuin totesi, että ”Ranskan tasavalta ei ole
täin kiinnostavaa” aluetta, sen olisi pitänyt ainakin jättää                    noudattanut – – neuvoston direktiivin 76/207/ETY – –
luettelo, josta nämä alueet olisivat pääpiirteissään ilmenneet.                 mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa code
 ---pagebreak--- C 226/26                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        7.8.1999
     du travail’n L 213-1 pykälän, jossa kielletään naisten yötyö        –    toteaa toissijaisesti, että koska Portugalin tasavalta ei ole
     teollisuudessa – – ”. Ranskan hallituksen väitteellä, jonka              ilmoittanut näistä toimista viipymättä komissiolle, se on
     mukaan työmarkkinaosapuolten kanssa ei ole päästy yksi-                  jättänyt noudattamatta sille edellä mainittujen määräysten
     mielisyyteen, jotta parlamentille olisi voitu tehdä esitys               ja säännöksen mukaan kuuluvia jäsenyysvelvoitteita,
     yötyötä koskevaksi lainsäädännöksi, ei ole mitään merki-
     tystä asian kannalta. Vakiintuneen oikeuskäytännön nojalla          –    velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-
     jäsenvaltio ei voi sisäisen oikeusjärjestyksensä oikeus-                 käyntikulut.
     sääntöihin, toimintatapoihin tai tilaan vetoamalla perustel-
     la sitä, ettei se ole noudattanut direktiivissä säädettyjä
     velvoitteita ja määräaikoja.                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         –    EY:n perustamissopimuksen 10 artiklan ensimmäinen
–    Komissio viittaa virallisessa lehdessä 21.8.1996 (2) ja
                                                                              kohta ja 249 artiklan kolmas kohta velvoittavat jäsenval-
     28.2.1997 (3) julkaistuihin tiedonantoihinsa. Se katsoo,
                                                                              tioita toteuttamaan niille osoitettujen direktiivien
     että olosuhteet, joiden perusteella komissio voi pidättyä
                                                                              täytäntöönpanemisen edellyttämät lait, asetukset ja hallin-
     seuraamuksen pyytämisestä kokonaan, eivät täyty. Se
                                                                              nolliset määräykset ennen niille asetettujen määräaikojen
     viittaa edellä mainituissa tiedonannoissaan määriteltyihin
                                                                              päättymistä. Tämä määräaika päättyi 25.10.1997 ilman,
     periaatteisiin ja se on laskenut uhkasakon määrän antamal-
                                                                              että Portugalin tasavalta on toteuttanut tarvittavia toimen-
     la rikkomistapauksen vakavuudelle kertoimen 9/20 (joka
                                                                              piteitä.
     on saatu laskemalla yhteen rikottujen yhteisön sääntöjen
     merkitykselle annetun kertoimen 6/10 ja rikkomisen vai-
     kutuksille yleisiin tai erityisiin etuihin annetun kertoimen        (1) EYVL L 272, 25.10.1996, s. 36.
     3/10) ja keston merkittävyydelle korjauskertoimen 1,5/3.
(1) Kok. 1997, s. 1-1489.
(2) EYVL C 242, s. 6.
(3) EYVL C 63, s. 2.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 15.6.1999 Ranskan tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-229/99)
                                                                                (1999/C 226/45)
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 15.6.1999 Euroo-
Euroopan yhteisöjen komission 11.6.1999 Portugalin ta-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                savaltaa vastaan nostama kanne
                                                                         vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen neuvonantaja
                                                                         Peter Oliver, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos
                           (Asia C-227/99)                               Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                          (1999/C 226/44)                                tuin
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut Euroopan yhteisö-               –    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut eläinten
jen tuomioistuimessa 11.6.1999 kanteen Portugalin tasavaltaa                  suojelemisesta kuljetuksen aikana annetun direktiivin
vastaan. Komission asiamiehinä ovat oikeudellinen neuvonan-                   91/628/ETY muuttamisesta 29 päivänä kesäkuuta 1995
taja Frank Benyon ja oikeudellisen yksikön virkamies António                 annetun direktiivin 95/29/EY (1) ja perustamissopimuksen
Caeiros, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o oikeudellisen                 mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen
yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,                    direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
C 254, Luxembourg.                                                            hallinnollisia määräyksiä;
                                                                         –    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:                                 kulut.
–    toteaa, että koska Portugalin tasavalta ei ole saattanut            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     voimaan pääsystä maahuolinnan markkinoille yhteisön
     lentoasemilla 15 päivänä lokakuuta 1996 annetun neuvos-
     ton direktiivin 96/67/EY (1) noudattamisen edellyttämiä             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
     lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä kyseisen direk-      kuin asiassa C-227/99; direktiivin 2 artiklassa säädetty
     tiivin 23 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä virkkeessä                määräaika on päättynyt 31.12.1996.
     asetetussa määräajassa, se on jättänyt noudattamatta sille
     EY:n perustamissopimuksen 10 artiklan ensimmäisen koh-              (1) EYVL L 148, 30.6.1995, s. 52.
     dan ja 249 artiklan kolmannen kohdan sekä direktiivin
     96/67/EY 23 artiklan 1 kohdan ensimmäisen virkkeen
     mukaan kuuluvia jäsenyysvelvoitteita,


title: Asia T-107/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  18.1.2006  — Regione Marche v. komissio (Regione Marchea (Italia) varten perustettu integroitu Välimeren ohjelma — Rahoitustuen lakkauttaminen — Tukikelvottomat menot — Kumoamiskanne — Oikeusperustan puuttuminen — Luottamuksensuoja — Perustelujen puuttuminen)

text:
               25.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 74/15

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 18.1.2006 — Regione Marche v. komissio
   (Asia T-107/03) (1)

   (Regione Marchea (Italia) varten perustettu integroitu Välimeren ohjelma - Rahoitustuen lakkauttaminen - Tukikelvottomat menot - Kumoamiskanne - Oikeusperustan puuttuminen - Luottamuksensuoja - Perustelujen puuttuminen)
   (2006/C 74/30)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Regione Marche (edustajat: asianajajat A. Pappalardo, M. Merola ja D. Domenicucci)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. de March ja L. Flynn, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Vaatimus sen komission päätöksen kumoamisesta, joka sisältyi 18.12.2002 Italian hallitukselle osoitettuun kirjeeseen, joka koski Regione Marchea (Italia) varten perustettua integroitua Välimeren ohjelmaa varten myönnetyn yhteisön rahoitustuen lakkauttamista
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 124, 24.5.2003.


title: Asia T-223/13: Kanne 22.4.2013 — Cofresco Frischhalteprodukte v. komissio

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/35

         Kanne 22.4.2013 — Cofresco Frischhalteprodukte v. komissio
   (Asia T-223/13)
   2013/C 171/67
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG (Minden, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Weil)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 263 artiklan nojalla välittömin vaikutuksin pakkauksista ja pakkausjätteistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/62/EY liitteen I muuttamisesta 7.2.2013 annetun komission direktiivin 2013/2/EU siltä osin kuin siinä lisätään ”rullat ja putkilot, joiden ympärille on kierretty joustavaa materiaalia (esim. muovikelmua, alumiinifoliota tai paperia),” tuotteita, jotka ovat pakkauksia, koskeviin esimerkkeihin

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osin samat tai samankaltaiset kuin ne viisi ensimmäistä kanneperustetta, joihin on vedottu asiassa T-202/13, Group’Hygiène vastaan komissio.


title: Asia T-94/16: Kanne 1.3.2016 – Sheridan v. parlamentti

text:
               25.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/33

         Kanne 1.3.2016 – Sheridan v. parlamentti
   (Asia T-94/16)
   (2016/C 145/40)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Gavin Sheridan (Midleton, Irlanti) (edustaja: asianajaja N. Pirc Musar)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan parlamentin 14.1.2016 antaman päätöksen A(2015)13844 C, jolla hylättiin kantajan uudistettu hakemus saada tutustua tiettyihin asiakirjoihin, jotka koskivat tietoja Euroopan parlamentin jäsenten matkakuluista, päivärahoista, muista kulukorvauksista ja henkilöstöjärjestelykuluista

               —

               velvoittamaan parlamentin korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 ja 140 artiklan mukaisesti, mukaan lukien mahdollisten väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajan esittämät oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat olennaisilta osin samat tai samankaltaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-639/15, Psara v. parlamentti (EUVL 2016, C 48, s. 53).


title: Asia C-618/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 23.11.2015 – Concurrence Sàrl v. Samsung Electronics France SAS ja Amazon Services Europe Sàrl

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/37

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 23.11.2015 – Concurrence Sàrl v. Samsung Electronics France SAS ja Amazon Services Europe Sàrl
   (Asia C-618/15)
   (2016/C 038/51)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Concurrence Sàrl

      Vastapuolet: Samsung Electronics France SAS ja Amazon Services Europe Sàrl

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) 5 artiklan 3 alakohtaa tulkittava siten, että kun kyse on valikoivan jakeluverkon ulkopuolella ja eri jäsenvaltioissa toimivien sivustojen välityksellä toimivalla markkinapaikalla tehdyillä myyntitarjouksilla tapahtuneeksi väitetystä jälleenmyyntikiellon rikkomisesta, valtuutettu jakelija, joka katsoo oikeuksiaan loukatun, voi nostaa kanteen näin aiheutuneen lainvastaisen häiriön kieltämiseksi tuomioistuimessa, jonka tuomiopiirissä sähköisiin sisältöihin on tai on ollut pääsy, vai edellytetäänkö jonkin toisen liittymäperusteen olemassaoloa?

      (1)  EYVL L 12, s. 1.