title: Klagenævnet for utbudin 15.7.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Unitron Scandinavia A/S ja 3-S A/S, Danske svineproducenters Serviceselskab vastaan Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri (Asia C-275/98)

text:
5.9.98                  FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 278/29
pan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asioissa          Euroopan yhteisöjen komission 17.7.1998 Espanjan
Salvat Editores SA v. J. CompanÄ Calbuig (C-265/98), Sal-                     kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
vat Editores SA v. G. Caminati (C-266/98), OceÂano Grupo                                   (Asia C-274/98)
Editorial SA v. R. Bogas CardenÄosa (C-267/98), OceÂano
Grupo Editorial SA v. M. Casas MingueÂlez (C-268/98),                                        (98/C 278/54)
Planeta CreÂdito SA v. A. Villar Castelao (C-269/98), Artel
SA v. P. López Aznar (C-270/98), Salvat Editores SA v.
J. A. Serrano Garrido (C-271/98), ja Artel SA v. F. Aren-          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.7.1998
com Salazar (C-272/98).                                            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan
                                                                   kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeu-
                                                                   dellisen yksikön virkamiehet Eric Gippini Fournier ja
                                                                   Francisco de Sousa Fialho ja prosessiosoite Luxemburgissa
Perustelut ja ennakkoratkaisukysymys ovat samat kuin asi-          c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner.
oissa C-240/98ÐC-244/98 (1).
                                                                   Kantaja vaatii, että tuomioistuin
( ) Katso tämän virallisen lehden sivu 21.
 1
                                                                   Ð toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudatta-
                                                                        nut EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoittei-
                                                                        taan, koska se ei ole laatinut vesien suojelemisesta
                                                                        maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheutta-
                                                                        malta pilaantumiselta 12 päivänä joulukuuta 1991
                                                                        annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY (1) 5 artik-
                                                                        lassa edellytettyjä toimintaohjelmia,
Bundesfinanzhofin 14.5.1998 tekemällään päätöksellä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hans-Josef                  Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
           Schlebusch vastaan Hauptzollamt Trier
                         (Asia C-273/98)                           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                          (98/C 278/53)
                                                                   EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen koh-
                                                                   dan ja 5 artiklan ensimmäisen kohdan pakottavan luon-
                                                                   teen vuoksi jäsenvaltioiden, joille direktiivi on osoitettu,
                                                                   on toteutettava direktiivin täytäntöönpanon edellyttämät
Bundesfinanzhofin VII jaosto on pyytänyt 14.5.1998 teke-           toimenpiteet ennen tätä tarkoitusta varten säädetyn
mällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-              määräajan päättymistä. Koska jäsenvaltioiden oli kahden
mioistuimen kirjaamoon 20.7.1998, Euroopan yhteisöjen              vuoden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta
tuomioistuimelta asiassa Hans-Josef Schlebusch vastaan             määriteltävä pilaantumisalttiit vyöhykket (3 artiklan 2
Hauptzollamt Trier ennakkoratkaisua seuraavaan kysy-               kohta), määräaika 5 artiklassa säädettyjen toimintaohjel-
mykseen:                                                           mien laatimiseksi päättyi vuoden 1995 joulukuussa.
                                                                   (1) EYVL L 375, 31.12.1991, s. 1. Oikaisu EYVL L 92,
                                                                       16.4.1993, s. 51.
Onko asetuksen (ETY) N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoite-
tun maksun soveltamista maito- ja maitotuotealalla koske-
vista yleisistä säännöistä 31 päivänä maaliskuuta 1984
annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 857/84 (1), sellai-
sena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella (ETY)
N:o 1639/91 (2), 3 a artiklan 3 kohdan ensimmäistä vir-
kettä tulkittava siten, että maidontuottajalle on myönnet-         Klagenñvnet for utbudin 15.7.1998 tekemällään päätök-
tävä erityinen viitemäärä lopullisesti myös silloin, kun hän       sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Unitron
ei tässä säännöksessä määritetyn ajanjakson kuluessa ole           Scandinavia A/S ja 3-S A/S, Danske svineproducenters
käyttänyt hänelle väliaikaisesti myönnettyä erityistä viite-       Serviceselskab vastaan Ministeriet for Fùdevarer, Landbrug
määrää maidontuotantonsa vastaavaan lisäämiseen, vaan                                          og Fiskeri
on tilapäisesti luovuttanut toisen maataloustuottajan hyö-                                 (Asia C-275/98)
dynnettäväksi sitä alkuperäistä viitemäärää vastaavan osan
maitokiintiöstään, joka hänellä väliaikaisesti myönnetyn                                     (98/C 278/55)
erityisen viitemäärän lisäksi on ollut käytettävissään?
                                                                   Klagenñvnet for utbud on pyytänyt 15.7.1998 tekemäl-
( ) EYVL L 90, 1.4.1984, s. 13.
 1                                                                 lään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
(2) EYVL L 150, 15.6.1991, s. 35.                                  tuomioistuimen kirjaamoon 20.7.1998, Euroopan yhtei-
                                                                   söjen tuomioistuimelta asiassa Unitron Scandinavia A/S ja
                                                                   3-S A/S, Danske svineproducenters Serviceselskab vastaan
                                                                   Ministeriet for Fùdevarer, Landbrug og Fiskeri ennakko-
                                                                   ratkaisua seuraavaan kysymykseen:
 ---pagebreak--- C 278/30                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        5.9.98
1) Onko julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimus-                      94) liitteen I 1.8, 2.11, 2.19 ja 3.8 kohdassa lueteltujen
     tentekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä                   tuotteiden eli viinin, vaihtoehtoisten energiamuotojen
     kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/36/                   tutkimukseen tarkoitettujen koneiden ja laitteiden, Lis-
     ETY (1) 2 artiklan 2 kohdalla itsenäinen merkitys julki-              sabonissa Tejo-joen yli kulkevan sillan ylittämisestä
     sia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekome-                    perittävien maksujen ja maataloustyökalujen osalta;
     nettelyjen yhteensovittamisesta annetun neuvoston
     direktiivin 92/50/ETY (2) antamisen jälkeen (kumpaa-
     kin direktiiviä muutettu Euroopan parlamentin ja neu-
                                                                      Ð velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-
     voston direktiivillä 97/52/EY (3))?
                                                                           käyntikulut.
2) Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä,
     onko säännöstä tulkittava siten, että tilanteessa, jossa
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     hankintaviranomainen antaa sikojen korvamerkkejä
     koskevan järjestelmän hoitamisen yksityiselle yrityk-
     selle, joka ei ole hankintaviranomainen, hankintaviran-
     omaisen on määrättävä ensinnäkin, että yrityksen on              Kuudennen ALV-direktiivin 77/388/ETY 12 artiklan 3
     tehdessään hankintasopimuksia kolmansien kanssa                  kohdan a alakohdan mukaan, sellaisena kuin kyseinen
     noudatettava kansalaisuuteen perustuvaa syrjintää kos-           säännös on muutettuna direktiivillä 92/77/EY, jäsenvaltioi-
     kevaa kieltoa, ja toiseksi, että tähän järjestelmään liit-       den on sovellettava yleistä verokantaa, jonka on oltava
     tyvät tavarat on hankittava julkisia tavaranhankintoja           vähintään 15 prosenttia. Kuten kyseisen säännöksen 3
     koskevan menettelyn mukaisesti, jos hankintojen arvo             kohdan a ja b alakohdasta käy ilmi, jäsenvaltiot voivat
     ylittää neuvoston direktiivissä 93/36/ETY vahvistetun            soveltaa direktiivin 92/77/ETY liitteessä H tarkoitettuihin
     kynnysarvon?                                                     tuotteisiin yhtä tai kahta alennettua verokantaa. Portuga-
                                                                      lin tasavalta on rikkonut 12 artiklaa soveltamalla alennet-
(1) EYVL L 199, 9.8.1993, s. 1.                                       tuja verokantoja tuotteisiin, joita ei ole mainittu liitteessä
(2) EYVL L 209, 24.7.1992, s. 1.                                      H (viinit, vaihtoehtoisten energiamuotojen tutkimukseen
(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston 13 päivänä lokakuuta            tarkoitetut koneet ja laitteet, maataloustyökalut).
    1997 antama direktiivi 97/52/EY julkisia palveluhankintoja,
    julkisia tavaranhankintoja ja julkisia rakennusurakoita koske-
    vien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annet-
    tujen direktiivien 92/50/ETY, 93/36/ETY ja 93/37/ETY muut-        Tejo-joen yli kulkevan sillan ylittämisestä perittävien mak-
    tamisesta.                                                        sujen osalta on todettava, että toisin kuin Portugalin viran-
                                                                      omaiset ovat väittäneet, kuudennen direktiivin 28 artiklan
                                                                      2 kohdan e alakohdan, luettuna yhdessä kyseisen säännök-
                                                                      sen d alakohdan kanssa, perusteella ei ole sallittua ottaa
                                                                      1.1.1991 jälkeen käyttöön uutta alennettua verokantaa,
                                                                      kun tuolloin voimassa olleen alennetun verokannan sovel-
                                                                      taminen on myöhemmin lopetettu.
Euroopan yhteisöjen komission 20.7.1998 Portugalin tasa-
                  valtaa vastaan nostama kanne
                         (Asia C-276/98)                              (1) EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1.
                                                                      (2) EYVL L 316, 31.10.1992, s. 1.
                          (98/C 278/56)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 20.7.1998
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelli-
sen yksikön virkamiehet Teresa Figueira ja Enrico Tra-
versa, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de               Ranskan tasavallan 21.7.1998 Euroopan yhteisöjen komis-
la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                                                      siota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-277/98)
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                                (98/C 278/57)
Ð toteaa, että Portugalin tasavalta on rikkonut direktii-
     vin 77/388/ETY (1) (kuudes ALV-direktiivi) 12 artiklaa
     ja 28 artiklan 2 kohtaa, sellaisina kuin ne ovat muutet-         Ranskan tasavalta on nostanut 21.7.1998 kanteen Euroo-
     tuina yhteisen arvonlisäverojärjestelmän täydentämi-             pan yhteisöjen tuomioistuimessa Euroopan yhteisöjen
     sestä ja direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta (ALV-              komissiota vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat ulkoasiain-
     kantojen lähentäminen) direktiivillä 92/77/ETY (2),              ministeriön kansainväliseen talousoikeuteen ja yhteisön
     koska se on pitänyt voimassa tai ottanut käyttöön 5              oikeuteen liittyviä asioita käsittelevän jaoston jaostopääl-
     prosentilla alennetun verokannan ALV-koodeksin                   likkö Kareen Rispal-Bellanger ja ulkoasiainministeriön
     (26.12.1984 annettu asetus (decreto-lei) nro 394-B/84,           apulaisulkoasiainsihteeri Christina Vasak, prosessiosoite
     sellaisena kuin se on muutettuna 9.3.1992 annetulla              Luxemburgissa on Ranskan suurlähetystö, 8 B boulevard
     lailla nro 2/92 ja 27.12.1994 annetulla lailla nro 39-B/         Joseph II.


title: Asia T-691/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.2.2017 – Marcas Costa Brava v. EUIPO – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl) (Euroopan unionin tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Cremcaffé by Julius Meinl rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki café crem — Suhteellinen hylkäysperuste — Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallisen käytön puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 kohta)

text:
               13.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.2.2017 – Marcas Costa Brava v. EUIPO – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)
   (Asia T-691/15) (1)

   ((Euroopan unionin tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Cremcaffé by Julius Meinl rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki café crem - Suhteellinen hylkäysperuste - Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallisen käytön puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 kohta))
   (2017/C 078/39)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Espanja) (edustajat: asianajajat E. Manresa Medina ja J. Manresa Medina)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: M. Fischer)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Sveitsi) (edustaja: asianajaja D. Majer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 29.9.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2756/2014-5), joka koskee Marcas Costa Brava SL:n ja Excellent Brands JMI Ltd:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Marcas Costa Brava, SL, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 48, 8.2.2016.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 9 päivänä heinäkuuta 2003 asiassa T-219/01, Commerzbank AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kumoamiskanne – Asiakirjoja koskeva tutustumispyyntö – Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan päätös – Tutkittavaksi ottaminen)

text:
18.10.2003               FI                                  Euroopan unionin virallinen lehti                                        C 251/11
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                     S. Rating), jossa, kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen
                 TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                       tuomioistuin kumoaa kuulemismenettelystä vastaavan neuvo-
                                                                              nantajan 14.8.2001 tekemän päätöksen, jonka mukaan kanta-
                     9 päivänä heinäkuuta 2003                                jan ei anneta tutustua eräisiin asiakirjoihin, jotka koskivat
                                                                              muita pankkeja vastaan vireille pannun menettelyn
asiassa T-219/01, Commerzbank AG vastaan Euroopan                             päättämistä asiassa COMP/E-1/37.919 (pankkien valuutanvaih-
                       yhteisöjen komissio (1)                                dosta euroalueella perimät palkkiot), yhteisöjen ensimmäisen
                                                                              oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
(Kumoamiskanne – Asiakirjoja koskeva tutustumispy-yntö –                      nossa: jaoston puheenjohtaja R. García-Valdecasas sekä tuoma-
Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan päätös –                         rit P. Lindh ja J. D. Cooke, kirjaaja: H. Jung, on antanut
                       Tutkittavaksi ottaminen)                               9.7.2003 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                           (2003/C 251/21)
                                                                              1)   Kanne jätetään tutkimatta.
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                              2)   Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja vastaajan
Asiassa T-219/01, Commerzbank AG, kotipaikka Frankfurt am
                                                                                oikeudenkäyntikuluista.
Main (Saksa), edustajinaan asianajajat H. Satzki ja B. Maassen,
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään
S. Rating), jossa kantaja vaatii yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
asteen tuomioistuinta kumoamaan kuulemismenettelystä vas-                     (1) EYVL C 3, 5.1.2002.
taavan neuvonantajan 17.8.2001 tekemän päätöksen, jolla
kantajalta evättiin oikeus tutustua tiettyihin asiakirjoihin,
jotka koskevat toisia pankkeja vastaan aloitetun menettelyn
lopettamista asiassa COMP/E-1/37.919 – pankkien eurovaluut-
tojen vaihdosta perimät palkkiot, yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
nossa: jaoston puheenjohtaja R. García-Valdecas sekä tuomarit                        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
P. Lindh ja J. D. Cooke, kirjaaja: H. Jung, on 9.7.2003 antanut                      TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
määräyksen, jonka määräyosa on seuraava:
                                                                                5 päivänä elokuuta 2003
1)   Kanne jätetään tutkimatta.                                               asiassa T-158/03 R, Industria Químicas del Vallés, SA vas-
                                                                                taan Euroopan yhteisöjen komissio
2)   Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan
     korvaamaan vastaajan vaatimat oikeudenkäyntikulut, joihin                (Välitoimimenettely – Täytäntöönpanon lykkäämistä kos-
     sisältyvät välitoimimenettelyyn liittyvät kulut asiassa T-219/01 R.      keva hakemus – Fumus boni juris – Kiirellisyys –
                                                                                Intressivertailu)
(1) EYVL C 369, 22.12.2001.                                                                           (2003/C 251/23)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                              Asiassa T-158/03 R, Industrias Químicas del Vallés, SA, kotipaikka
                                                                              Barcelona (Espanja), edustajinaan asianajajat C. Fernández Vicién,
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                     P. González-Espejo ja J. Sabater Marotias, vastaan Euroopan
                 TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                       yhteisöjen komissio (asiamiehinään B. Doherty ja S. Pardo
                                                                              Quintillán), jossa kantaja vaatii metalaksyylin sisällyttämättä
                     9 päivänä heinäkuuta 2003                                jättämisestä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I ja tätä
                                                                              tehoainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien
asiassa T-250/01, Dresdner Bank AG vastaan Euroopan                           peruuttamisesta 2 päivänä toukokuuta 2003 tehdyn päätöksen
                       yhteisöjen komissio (1)                                2003/308/EY täytäntöönpanon lykkäämistä, yhteisöjen
                                                                              ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on
(Kumoamiskanne – Asiakirjoja koskeva tutustumispy-yntö –                      5.8.2003 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan päätös –
                       Tutkittavaksi ottaminen)
                           (2003/C 251/22)                                    1)   Välitoimihakemus hylätään.
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                           2)   Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
Asiassa T-250/01, Dresdner Bank AG, kotipaikka Frankfurt am
Main (Saksa), edustajinaan asianajajat W. Bosch et M. Hirsch,
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (ensimmäinen jaosto), 13 päivänä maaliskuuta 1997, asiassa C-358/95 (Pretura di Pordenonen esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Tommaso Morellato vastaan Unità sanitaria locale (USL) no 11 di Pordenone (Perustamissopimuksen 30 ja 36 artikla - Leivän koostumus - Leivän enimmäiskosteuspitoisuus ja vähimmäistuhkapitoisuus sekä kielto käyttää tiettyjä valmistusaineita)

text:
10.5.97             I FT                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 142/ 1
                                                               I
                                                         (Tiedonantoja)
                                                 TUOMIOISTUIN
                                                        TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                             harjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesä
                        (viides jaosto ),                          kuuta 1971 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 1408/
                                                                   71 , sellaisena kuin se on muutettuna ja saatettuna ajan ta
                13 päivänä maaliskuuta 1997,                       salle 2 päivänä kesäkuuta 1983 annetulla neuvoston ase
asiassa C-131/95 (Nederlandse Raad van Staten esittämä             tuksella (ETY) N:o 2001 /83, ja erityisesti sen 71 artiklan
ennakkoratkaisupyyntö), P. J. Huijbrechts vastaan Com             1 kohdan johdantolausetta ja a alakohdan ii alakohtaa
missie voor de behandling van administratieve geschillen           luettuina yhdessä 13 artiklan kanssa on tulkittava siten,
ingevolge artikel 41 der Algemene Bijstandswet in de               että jos siinä valtiossa, jossa työntekijä viimeksi työskente
                 provincie Noord-Brabant (')                       li, työttömyyskorvauksen jälkeen suoritettavan korvauksen
                                                                   maksamisen edellytyksenä on, että asianomaisen henkilön
(Sosiaaliturva — Kokonaan työttömänä oleva rajatyönte             on täytynyt saada työttömyysetuutta määrätyltä kaudelta,
kijä — Työttömyysetuudet toimivaltaisessa jäsenvaltiossa           tämän jäsenvaltion on otettava huomioon rajatyöntekijän
                — Asetus (ETY) N:o 1408/71 )                       asuinvaltiossaan saamat työttömyysetuudet 71 artiklan 1
                         ( 97/C 142/01 )                           kohdan johtolauseen ja a alakohdan ii alakohdan säännös
                                                                   ten mukaisesti samalla tavoin kuin jos ne olisi saatu siinä
                                                                   jäsenvaltiossa, jossa työntekijä viimeksi työskenteli.
                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                   (') EYVL N:o C 159, 24.6.1995 .
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-131/95 , jonka Nederlandse Raad van State
( Alankomaat) on saattanut EY:n perustamissopimuksen
177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi
reillä olevassa asiassa P. J. Huijbrechts vastaan Commissie                             ( ensimmäinen jaosto),
voor de behandling van administratieve geschillen inge                             13 päivänä maaliskuuta 1997,
volge artikel 41 der Algemene Bijstandswet in de provincie
Noord-Brabant ennakkoratkaisun sosiaaliturvajärjestel             asiassa C-358/95 (Pretura di Pordenonen esittämä ennak
mien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattui        koratkaisupyyntö), Tommaso Morellato vastaan Unità sa
hin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja hei                 nitaria locale ( USL ) n° 11 di Pordenone (^
dän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun            (Perustamissopimuksen 30 ja 36 artikla — Leivän koostu
neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 , sellaisena kuin          mus — Leivän enimmäiskosteuspitoisuus ja vähimmäistuh
se on muutettuna ja saatettuna ajan tasalle 2 päivänä kesä           kapitoisuus sekä kielto käyttää tiettyjä valmistusaineita)
kuuta 1983 annetulla neuvoston asetuksella ( ETY )
N:o 2001 /83 ( EYVL Nro L 230, 22.8.1983 , s. 6 ), 67 artik                                  ( 97/C 142/02 )
lan ja EY:n perustamissopimuksen 6 artiklan tulkinnasta ,
yhteisöjen tuomioistuin ( viides jaosto ), toimien kokoonpa                         (Oikeudenkäyntikieli: italia)
nossa : jaoston puheenjohtaja J. C. Moitinho de Almeida
sekä tuomarit D. A. O. Edward ( esittelevä tuomari ), J.-P.
Puissochet, P. Jann ja M. Wathelet, on antanut 13.3.1997               (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                            yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella        Asiassa C-358/95 , jonka Pretura di Pordenone ( Italia ) on
liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatin       saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla
 ---pagebreak--- N:o C 142/2           I FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      10.5.97
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä             indirects vastaan Eridania Beghin-Say SA ennakkoratkai
kansallisessa    tuomioistuimessa      vireillä olevassa asiassa      sun tietyistä sisäisestä jalostusmenettelystä annetun asetuk
Tommaso Morellato vastaan Unità sanitaria locale (USL )               sen ( ETY) N:o 1999/85 soveltamista koskevista säännök
n° 11 di Pordenone ennakkoratkaisun EY:n perustamisso                sistä 24 päivänä marraskuuta 1986 annetun neuvoston
pimuksen 30 ja 36 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuo               asetuksen ( ETY ) N:o 3677/86 ( EYVL N:o L 351 ,
 mioistuin ( ensimmäinen jaosto ), toimien kokoonpanossa :             12.12.1986, s . 1 ) 9 artiklan pätevyydestä, yhteisöjen tuo
jaoston puheenjohtaja L. Sevon sekä tuomarit D. A. O.                 mioistuin ( viides jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston
Edward ( esittelevä tuomari ) ja P. Jann, julkisasiamies: D.          puheenjohtaja J. C. Moitinho de Almeida sekä tuomarit
 Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja : R. Grass, on antanut                 C. Gulmann ( esittelevä tuomari ), D. A. O. Edward, J.-P.
 13.3.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                Puissochet ja M. Wathelet, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo
                                                                      Colomer, kirjaaja : hallintovirkamies L. Hewlett, on anta
                                                                      nut 13.3.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraa
 1 ) Sitä, että muissa jäsenvaltioissa laillisesti valmistettui      va :
     hin ja kaupan pidettyihin tuotteisiin sovelletaan jäsen
     valtion lainsäädäntöä, jossa kielletään sellaisen leivän         Tutkittaessa tietyistä sisäisestä jalostusmenettelystä anne
     kaupanpito, jonka kosteuspitoisuus ylittää 34 prosent           tun asetuksen (ETY) N:o 1999/85 soveltamista koskevista
     tia ja tuhkapitoisuus alittaa 1,40 prosenttia ja joka si        säännöksistä 24 päivänä marraskuuta 1986 annetun neu
     sältää lesettä, on pidettävä EY:n perustamissopimuksen           voston asetuksen (ETY) N:o 3677/86 9 artiklaa, ottaen
     30 artiklassa tarkoitettuna määrällistä rajoitusta vaiku        huomioon ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevan
     tukseltaan vastaavana toimenpiteenä, jota ei voida pe           päätöksen, ei ole ilmennyt yhtään sellaista seikkaa, joka
     rustella EY:n perustamissopimuksen 36 artiklan mu               voisi vaikuttaa tämän artiklan pätevyyteen.
     kaisesti kansanterveyden suojelemisella.
                                                                      o EYVL N:o C 158 , 1.6.1996 .
2 ) Kansallisella tuomioistuimella on velvollisuus taata pe
     rustamissopimuksen 30 artiklan täysi vaikutus jättä
     mällä omasta aloitteestaan soveltamatta tämän mää
     räyksen vastaisia kansallisen oikeuden säännöksiä.
                                                                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
o EYVL N:o C 16 , 20.1.1996 .
                                                                                (viides jaosto),
                                                                                13 päivänä maaliskuuta 1997,
                                                                      asiassa C-197/96, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Ranskan tasavalta (')
                                                                      (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Mies
                                                                         ten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu — Yötyön kielto)
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                ( 97/C 142/04 )
                         ( viides jaosto ),
                 13 päivänä maaliskuuta 1997,                                          (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
asiassa C-103/96 (Tribunal d'instance de Lillen esittämä
ennakkoratkaisupyyntö ), Directeur général des douanes et                (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
      droits indirects vastaan Eridania Beghin-Say SA (')                 yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Tullioikeus — Sisäinen jalostusmenettely — Vastaavilla
tavaroilla korvaamisen järjestelmä — Ruokosokeri ja juu              Asiassa C-197/96, Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie
                            rikassokeri)                              henä Marie Wolfcarius ) vastaan Ranskan tasavalta ( asia
                                                                      miehinä Catherine de Salins ja Claude Chavance ), jossa
                          ( 97/C 142/03 )                             kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että
                                                                      Ranskan tasavalta ei ole noudattanut miesten ja naisten
                                                                     tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdol
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        lisuuksissa työhön , ammatilliseen koulutukseen ja uralla
                                                                     etenemiseen sekä työoloissa 9 päivänä helmikuuta 1976
                                                                      annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY ( EYVL N:o
                                                                      L 39 , 14.2.1976 , s . 40 ) 5 artiklan 1 kohdan mukaisia vel
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan            voitteitaan, koska se on pitänyt voimassa code du travail'n
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                L 213-1 pykälän, jossa kielletään naisten yötyö teollisuu
                                                                     dessa, vaikka tätä kieltoa ei sovelleta miehiin, yhteisöjen
                                                                     tuomioistuin ( viides jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaos
Asiassa C-103/96 , jonka Tribunal d'instance de Lille                ton puheenjohtaja J. C. Moitinho de Almeida sekä tuoma
( Ranska ) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 ar            rit L. Sevon, D. A. O. Edward ( esittelevä tuomari ), J.-P.
tiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saa         Puissochet ja P. Jann, julkisasiamies : G. Tesauro, kirjaaja :
dakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole           R. Grass, on antanut 13.3.1997 tuomion, jonka tuomio
vassa asiassa Directeur general des douanes et droits                lauselma on seuraava :


title: Asia T-231/05: Corsica Ferries Francen 15.6.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               20.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/30

         Corsica Ferries Francen 15.6.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-231/05)
   (2005/C 205/55)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Corsica Ferries France, kotipaikka Bastia (Ranska), on nostanut 15.6.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Stéphane Rodrigues ja Alice Jaume.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               1)

               kumoaa komission 16.3.2005 tekemän päätöksen, joka koskee Ranskan Nationale Maritime Corse-Méditerranéelle (SNCM) maksaman rakenneuudistustuen toista erää

               2)

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Esillä oleva kanne koskee komission 16.3.2005 tekemää päätöstä K(2004)4751 lopull., jolla Ranskan Société Nationale Maritime Corse-Méditerranéelle (SNCM) myöntämän rakenneuudistustuen toisen erän maksaminen todetaan tietyin edellytyksen yhteismarkkinoille soveltuvaksi (tuki nro C 58/2002, ex N 118(2002)). Kyseinen päätös liittyy välittömästi 9.7.2003 tehtyyn päätökseen, jolla hyväksyttiin tietyin edellytyksin kyseisen rakenneuudistustuen ensimmäinen erä.
   Kantajana oleva yhtiö toteaa väitteidensä tueksi, että komissio on rikkonut EY:n perustamissopimuksen 87 artiklaa ja niitä sen soveltamisesta annettuja sääntöjä, jotka ovat esillä olevan asian kannalta merkityksellisiä, eli yhtäältä edellä mainitussa 9.7.2003 tehdyssä päätöksessä asetettuja edellytyksiä ja toisaalta vuonna 1997 meriliikenteen valtion tuelle annetuista komission suuntaviivoista (1) ilmeneviä edellytyksiä sekä vuonna 1999 valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettuja komission suuntaviivoja (2), sellaisena kuin niitä sovellettiin riidanalaisten tukien tutkintamenettelyä aloitettaessa.
   Kantaja tarkentaa tältä osin, että 9.7.2003 tehdystä päätöksestä poiketen, SNCM:n osakkuuksia Compagnie Méditerranée -yhtiössä ei ole luovutettu. Lisäksi SNCM on soveltanut edelleen hintapolitiikkaa, jonka mukaan se tarjoaa alempia hintoja kuin sen kilpailijat.
   Lisäksi siltä osin kuin on kyse edellä mainituista yhteisön suuntaviivoista, Ranskan tasavallan esittämää rakenneuudistussuunnitelmaa ei ole pantu kokonaisuudessaan täytäntöön. Lisäksi tukea ei ole rajattu määrään, joka on ehdottomasti välttämätön.

      (1)  EYVL C 205, 5.7.1997, s. 5.

      (2)  EYVL C 288, 9.10.1999, s. 2.


title: Asia T-81/07: Kanne 14.3.2007 — KG Holding (selvitystilassa) v. komissio

text:
               26.5.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 117/23

         Kanne 14.3.2007 — KG Holding (selvitystilassa) v. komissio
   (Asia T-81/07)
   (2007/C 117/37)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: asianajaja Jan Rudolf Maas, K.G. Holding N.V:n (Rotterdam, Alankomaat) konkurssipesän pesänhoitajan ominaisuudessa (edustajat: asianajajat G. van der Wal ja T. Boesman)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               komission päätös, jonka se on 19.7.2006 tehnyt asiassa C-30/2005, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa toimenpiteestä, jonka Alankomaat aikoo toteuttaa KG Holding NV:n hyväksi, 19.7.2006 tehdyn komission päätöksen 2006/939/EY (1).
   Mainittu tukitoimenpide koski rakenneuudistustukea, jonka Alankomaat aikoi myöntää KG Holding NV:lle muuntamalla aiemmin myönnetyn pelastamislainan ja sille kertyneen koron osakepääomaksi. Komissio totesi kanteen kohteena olevassa päätöksessä, ettei kyseinen rakenneuudistustuen muodossa toteutettava tukitoimenpide sovellu yhteismarkkinoille.
   Komissio määräsi myös, että Alankomaiden on perittävä KG Holding NV:ltä ja sen tytäryhtiöltä Kliq BV:ltä se osa tuesta, jonka KG Holding NV on pelastamislainana siirtänyt Kliq BV:lle ja joka on muunnettu osakepääomaksi, ja että Alankomaiden on ilmoitettava velkojana saatavansa KG Holding NV:ltä ja/tai Kliq Reïntegratielta konkurssipesän selvittäjälle konkurssimenettelyssä.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi ensinnäkin siihen, että komissio on tehnyt arviointivirheitä, minkä tuloksena kanteen kohteena oleva päätös on puutteellisesti perusteltu ja ristiriidassa EY 87 artiklan 1 kohdan kanssa. Kantaja väittää erityisesti, että komissio teki virheen määrätessään, että Alankomaiden on ilmoitettava velkojana 35,75 miljoonan euron saatavansa KG Holding NV:ltä ja Kliq Reïntegratielta konkurssipesän selvittäjälle konkurssimenettelyssä. Kantajan mukaan on epäselvää, onko komissio katsonut kanteen kohteena olevassa päätöksessä KG Holdingin osalta, että kyse oli 35,75 miljoonan euron lainvastaisesta tuesta, joka Alankomaiden oli perittävä takaisin, vai oliko kyse pelastamistuesta, jonka komissio oli kanteen kohteena olevassa päätöksessä hyväksynyt valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen suuntaviivojen (2) 23 kohdan d alakohdan nojalla. Kantaja väittää lisäksi, että komissio on 16.12.2003 tekemässään päätöksessä (3) suostunut siihen, että kyseinen määrä käytettäisiin henkilöstön irtisanomisen rahoittamiseen ja Kliq Reïntegratien yli jäävien sopimusten lunastamiseen ja että Kliq Reïntegratie asetettaisiin tämän jälkeen selvitystilaan.
   Kantaja väittää toiseksi, että komissio on tehnyt virheen, kun se on esittänyt väitteen, joka koskee KG Holdingin omistamien Kliq BV:n osakkeiden täysimääräistä maksamista kuittaamalla kyseinen saatava sellaista lainasopimukseen perustuvaa saatavaa vastaan, joka KG Holdingilla on Kliq BV:ltä. Tämä ei kantajan mukaan sisältynyt 5.8.2005 tehtyyn päätökseen (4), jolla menettely aloitettiin. Tältä osin komissio on kantajan mukaan käyttänyt harkintavaltaansa väärin ja loukannut puolustautumisoikeuksia ja kantajien oikeutta tulla kuulluksi.
   Kantaja väittää kolmanneksi, että komissio on tehnyt virheen, koska se on jättänyt osoittamatta, että väitetty tuki voisi vaikuttaa kielteisesti kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Kantaja toteaa joka tapauksessa, ettei komission tältä osin esittämiä lausumia ole perusteltu riittävästi.
   Neljänneksi komissio on kantajan mukaan virheellisesti määrännyt, että Alankomaiden on perittävä 9,25 miljoonan euron väitetty tuki takaisin KG Holdingilta ja Kliq BV:ltä. Komissio vaatii virheellisesti myös, että 35,75 miljoonan euron väitetty tuki on perittävä takaisin KG Holdingilta ja/tai Kliq Reïntegratielta ilmoittamalla nämä saatavat konkurssimenettelyissä. Koska KG Holding, Kliq Reïntegratie ja Kliq BV ovat menneet konkurssiin, väitetyn tuen takaisin perimisestä on tullut mahdotonta ja joka tapauksessa ainakin merkityksetöntä, koska saatavien periminen ilmoittamalla ne kyseisten yhtiöiden konkurssimenettelyssä on tarpeetonta ja joka tapauksessa täysin turhaa kilpailun vääristymien lopettamisen kannalta.
   Viidenneksi kantaja esittää, että komissio on tarkastellut asiaa virheellisesti ja antanut lainvastaisen määräyksen sellaisen 17 miljoonan euron tililuottojärjestelyn osalta, jonka Alankomaat oli valtiontukea koskevien sääntöjen mukaisesti myöntänyt KG Holdingille tämän perustamisen yhteydessä ja joka ei ollut osa sitä toimenpidettä, jota kanteen kohteena oleva päätös koskee.
   Kantaja toteaa lopuksi, että komissio on virheellisesti määrännyt, että Alankomaiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet periäkseen KG Holdingilta takaisin 9,25 miljoonaa euroa mukaan lukien korot alkaen siitä, kun kyseisen tukimäärän eri osat asetettiin tuensaajien käyttöön, tuen todelliseen takaisinperintään asti. Kantajat väittävät, että tällainen vaatimus on ristiriidassa kansallisen konkurssilainsäädännön kanssa.

      (1)  EUVL L 366, s. 40.

      (2)  EYVL 1999, C 288, s. 2.

      (3)  Tukitoimenpide N 510/2003 — Kliq Holding NV:n hyväksi myönnetty pelastamistuki (EUVL 2004, C 33, s. 8).

      (4)  Valtiontuki N:o C 30/2005 (ex N 78/2004) — Rakenneuudistustuki KG Holding N.V.:lle — Kehotus huomautusten esittämiseen EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisesti (EUVL 2005, C 280, s. 2).


title: G. van der Walin 29.5.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-83/96)

text:
N:o C 233/ 16          FI                       Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                             10.8.96
Tässä kanteessa kantajat riitauttavat seuraavat päätökset:          — on kauppaa koskevien monenvälisten yleissopimusten ja
                                                                          erityisesti maataloutta koskevan sopimuksen vastainen
                                                                          ( liitteen 26 artikla ), ja
1 ) Komission 11.1.1996 päivätty päätös ( SG ( 96 ) D/              — rikkoo neljännen AKT—ETY-yleissopimusken 213 ar
    1245 ), joka on osoitettu Portugalin hallitukselle . Tällä            tiklaa .
    päätöksellä komissio hyväksyi Portugalin hallituksen
    DAI:lle myöntämän valtion tuen ( verohelpotukset ja             (>) Asia T-83/95 ( EYVL N:o C 137, 31.6.1995 )
    koulutusavustukset ) juurikassokeritehtaan perustami           ( 2 ) EYVL N:o L 91 , 6.4.1990 , s . 1
    seksi Portugaliin . Komissio myös päätti olla tutkimatta        ( 3 ) EYVL N:o C 128 , 1.5.1996 , s . 3
    investointitukea , koska Portugalin hallitus oli myöntä
    nyt tuen asetuksen ( ETY ) N:o 866/90 ( 2 ) mukaisesti ja
    koska yhteisö osallistui sen rahoitukseen .
                                                                    G. van der Walin 29.5.1996 Euroopan yhteisöjen komis
    Kantajat katsovat, että päätös on lainvastainen ja                                  siota vastaan nostama kanne
    virheellinen seuraavista syistä :
                                                                                ( Asia T-83/96 )
                                                                                ( 96/C 233/28 )
    — päätös on puutteellisesti ja riittämättömästi perus
        teltu ( EY:n perustamissopimuksen 190 artikla )                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                    G. van der Wal, Kraainem ( Belgia ) on nostanut 29.5.1996
    — menettelymääräyksiä ei ole noudatettu ; kantajien
        aktiivisesta osallistumisesta huolimatta heitä ei           Euroopan            yhteisöjen       ensimmäisen       oikeusasteen
        pyydetty osallistumaan menettelyyn : kantajien jät         tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
        täminen hallinnollisen menettelyn ulkopuolelle on           vastaan . Kantajan edustajina ovat asianajajat P. Bleeker ja
        valtion tukea koskevien määräysten oikeudenmu              L. Y. J. M. Parret, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa
        kaisen ja avoimen soveltamisen vastaista .                  asianajotoimisto A. May, 31 Grand-Rue .
                                                                    Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                    istuin
2 ) Komission 19.3.1996 päivätty päätös ( VI/012420 ).
    Tällä päätöksellä komissio ilmoitti kantajille heidän           — kumoaa 29.3.1996 tehdyn komission päätöksen ja
    valituksensa hylkäämisestä ja 11.1.1 996 annetusta tuen               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
    hyväksymisestä .                                                      lut .
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    Kantajat katsovat, että päätös on lainvastainen ja
    virheellinen samanlaisten syiden perusteella , jotka on         Kantaja oli pyytänyt komissiolta sen tekemän päätöksen
    esitetty asiassa T-83/95 .                                      94/90 (^ perusteella , että komissio antaisi hänelle kopiot
                                                                    niistä asiakirjoista, jotka se lähetti kolmelle kansalliselle
                                                                    oikeudelliselle elimelle, jotka on mainittu kilpailutiedonan
                                                                    nossa nro 24 ( 1994 ). Komissio kieltäytyi hyväksymästä
3 ) Komission 23.1 1.1995 päivätty päätös ( tuki nro N 832/         kyseistä pyyntöä riidanalaisella päätöksellään .
    95 ) olla EY:n perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan
    perusteella vastustamatta maataloustuotteiden kaupan            Kantaja esittää muun muassa seuraavat perusteet:
    pitämiseksi myönnettävää tukea , jonka tarkoituksena
    on parantaa maataloustuotteiden kaupan pitämistä ja             — päätös ei täytä EY :n perustamissopimuksen 1 90 artiklan
    jalostamista koskevia edellytyksiä .                                  mukaista perusteluvelvollisuutta koskevaa vaatimusta ;
                                                                    — vetoaminen " yleisen edun suojaamiseen " on mahdollis
    Kantajat ilmoittavat, että menettelyn tässä vaiheessa                 ta ainoastaan yksittäiseen tapaukseen liittyvien erityis
    heillä ei ole tästä muuta tietoa kuin julkaistu tiedonanto ,          ten seikkojen vuoksi , minkä osalta komissio ei ole
    joka koskee sitä , että komissio on hyväksynyt tuen (^).              esittänyt mitään esillä olevassa tapauksessa ;
    He eivät kuitenkaan voi sulkea pois sitä mahdollisuutta ,
    että tämä hyväksyminen merkitsee juurikassokerialan             — " oikeudellisia menettelyjä " koskeva poikkeus tarkoit
    sisällyttämistä asetuksen N:o 866/90 soveltamista kos                taa sellaisia menettelyjä, joissa komissio on osapuolena ,
    kevan kansallisen lainsäädännön soveltamisalaan . Jos                 eikä tietoja , jotka eivät lisäksi olleet luotettavia , kansal
    tilanne on tämä, he uudistavat kaikki oikeudellisia                    lisille tuomioistuimille;
    seikkoja koskevat väitteet, joita he ovat kanteessaan
    edellä esittäneet tätä päätöstä vastaan .                       — se komission käsitys ei ole perusteltu, että kirjeiden
                                                                           julkistaminen vahingoittaisi yhteistyötä kansallisten
                                                                           tuomioistuinten kanssa .
Lopuksi kantajat esittävät, että DAI:lle myönnetty valtion
tuki ja komission päätös olla ryhtymättä toimenpiteisiin ja          (') EYVL N:o L 46 , 18.2.1994 , s . 58
olla aloittamatta heidän vaatimaansa menettelyä sekä
hyväksyä tuki ja/tai olla vastustamatta sitä


title: Euroopan yhteisöjen komission 25.11.1998 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-424/98)

text:
20.2.1999                FI                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 48/9
istuimen kirjaamoon 23.11.1998, Euroopan yhteisöjen                Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa W. N. vastaan
Staatssecretaris van FinancieÈn seuraaviin kysymyksiin:
                                                                   a) toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut
                                                                       neuvoston direktiivin 90/364/ETY (1), direktiivin
1. Onko neuvoston direktiivin 77/799/ETY (1) 4 artiklan                90/365/ETY (2) ja direktiivin 93/96/ETY (3) mukaisia
     1 kohdan a alakohdassa olevia sanoja ºveronalennus                velvoitteitaan,
     tai verovapautusº tulkittava siten, että veronalennuk-
     sen tai verovapautuksen täytyy sisältyä toisen jäsenval-
     tion toimivaltaisten viranomaisten nimenomaiseen toi-             Ð koska se on vaatinut, että direktiivin 90/364/ETY
     menpiteeseen?                                                         edunsaajien perheenjäsenillä on oltava kolmasosa
                                                                           enemmän tuloja ja varallisuutta kuin direktiivin
                                                                           90/365/ETY edunsaajien perheenjäseniltä edelly-
                                                                           tetty vähimmäismäärä;
2. Kuinka tässä yhteydessä on tulkittava 4 artiklan
     1 kohdassa olevaa käsitettä ºepätavanomainenº?
                                                                       Ð koska se on rajoittanut sitä, mitä näyttöä voidaan
                                                                           esittää, ja erityisesti koska se on määrännyt, että
3. Jos edellä mainittua 4 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta,                  muiden jäsenvaltioiden viranomaisten on annettava
     voiko direktiivin 4 artiklan 3 kohdasta seurata velvol-               tai vahvistettava tiettyjä asiakirjoja;
     lisuus vaihtaa tietoja oma-aloitteisesti?
                                                                       Ð koska se on vaatinut muiden jäsenvaltioiden kan-
(1) EYVL L 366, 27.12.1977, s. 15.                                         salaisia olevilta opiskelijoilta, jotka pyytävät oles-
                                                                           keluoikeutensa tunnustamista Italiassa direktiivin
                                                                           93/96/ETY mukaisesti, sekä näiden perheenjäsenil-
                                                                           tä, että he takaavat Italian viranomaisille, että
                                                                           heillä on määrätty määrä tuloja ja varallisuutta, ja
                                                                           koska se ei ole ilmoittanut selvästi opiskelijoille,
                                                                           että he voivat tältä osin käytettävissä olevan varal-
                                                                           lisuutensa osalta valita ilmoituksen tai vähintään
Corte di Appello di Napolin 29.10.1998 tekemällään pää-                    tätä vastaavan muun tavan, eikä hyväksynyt sitä,
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö Alfredo Alboren                    että opiskelija valitsee ilmoituksen silloin, kun
              vireille saattamassa hakemusasiassa                          häntä seuraa hänen perheenjäseniään.
                          (Asia C-423/98)
                           (1999/C 48/17)
                                                                   b) velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeuden-
                                                                       käyntikulut.
Corte di Appello di Napoli on esittänyt yhteisöjen tuomi-
oistuimelle kysymyksen lain nro 898/1976 18 §:n, sellai-           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
sena kuin se on muutettuna lain nro 104/1990 9 §:llä,
yhteensopivuudesta perustamissopimuksen 6, 52 ja
67 artiklan kanssa.
                                                                   Ð Perheenjäsenten tulojen ja varallisuuden
                                                                       määrä
                                                                       Komissio väittää, että Italian tasavalta ei ole täyttänyt
                                                                       direktiivin 90/364/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska
                                                                       se on vaatinut, että kyseisen direktiivin edunsaajien
Euroopan yhteisöjen komission 25.11.1998 Italian tasaval-              perheenjäsenillä on oltava kolmasosa enemmän tuloja
                   taa vastaan nostama kanne                           ja varallisuutta kuin direktiivin 90/365/ETY edunsaa-
                          (Asia C-424/98)                              jien perheenjäseniltä edellytetty vähimmäismäärä.
                           (1999/C 48/18)
                                                                   Ð Asiakirjat, joita direktiivien 90/364/ETY
                                                                       ja 90/365/ETY edunsaajien on esitettävä
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 25.11.1998
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen              Komissio katsoo, että Italian tasavalta ei ole noudatta-
yksikön virkamies Antonio Aresu, prosessiosiote Luxem-                 nut direktiivien 90/364/ETY ja 90/365/ETY mukaisia
burgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos                    velvoitteitaan, koska se on rajoittanut sitä, mitä näyt-
Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg, Luxemburg.                 töä voidaan esittää, ja erityisesti koska se on määrän-
 ---pagebreak--- C 48/10                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       20.2.1999
     nyt, että muiden jäsenvaltioiden viranomaisten on              Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     annettava tai vahvistettava tiettyjä asiakirjoja.
                                                                    Ð kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                         antaman tuomion siltä osin kuin siinä kumotaan
                                                                         6.4.1995 tehty komission päätös,
Ð Opiskelijoiden tuloja ja varallisuutta kos-                       Ð velvoittaa kantajan korvaamaan Deutsche Post AG:n
     kevat säännökset                                                    oikeudenkäyntikulut.
                                                                    Deutsche Post AG esittää samat vaatimukset kuin ensim-
                                                                    mäisen oikeusasteen tuomioistuimessakin, eli että yhteisö-
     Komissio väittää, että Italian tasavalta ei ole noudatta-      jen tuomioistuin
     nut direktiivin 93/96/ETY mukaisia velvoitteitaan,
     koska se on vaatinut muiden jäsenvaltioiden kansalai-          Ð hylkää IECC:n kanteen ja
     sia olevilta opiskelijoilta, jotka pyytävät oleskeluoike-
     utensa tunnustamista Italiassa, sekä näiden perheenjä-         Ð velvoittaa IECC:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut,
     seniltä, että he takaavat Italian viranomaisille, että              Deutsche Post AG:n oikeudenkäyntikulut mukaan
     heillä on määrätty määrä tuloja ja varallisuutta, ja                lukien.
     koska se ei ole ilmoittanut selvästi opiskelijoille, että
     nämä voivat tältä osin käytettävissä olevan varallisuu-        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     tensa osalta valita ilmoituksen tai vähintään tätä vas-
     taavan muun tavan, eikä hyväksynyt sitä, että opis-            Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, jossa
     kelija valitsee ilmoituksen silloin, kun häntä seuraa          kumotaan 6.4.1995 tehty komission päätös kaupallista
     hänen perheenjäseniään.                                        fyysistä ABA-edelleenpostitusta koskevilta osin perustuu
                                                                    oikeudelliseen virheeseen. Ensimmäisen oikeusasteen
                                                                    tuomioistuin on rikkonut yhteisön oikeutta (EY:n perusta-
(1) EYVL L 180, 13.7.1990, s. 26.                                   missopimuksen 86 artiklaa) todetessaan tuomionsa
(2) EYVL L 180, 13.7.1990, s. 28.                                   105 kohdassa, että kaupallisten ABA-edelleenpostitusten
(3) EYVL L 317, 18.12.1993, s. 59.                                  keskeyttämiset ovat perustamissopimuksen 86 artiklassa
                                                                    tarkoitettua väärinkäyttöä.
                                                                    (1) EYVL C 229, 2.9.1995, s. 22.
                                                                    (2) EYVL C 351, 30.12.1995, s. 17.
Deutsche Post AG:n 30.11.1998 tekemä valitus Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laa-             Supreme Courtin, Dublin, 23.7.1998 tekemällään päätök-
jennetun kolmannen jaoston asioissa T-133/95 (1) ja                 sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa H. M. I. L.
T-204/95 (2), International Express Carriers Conference             Ltd (aiemmin tunnettu nimellä Hibernia Meats Internatio-
(IECC) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukee             nal Ltd) vastaan Minister for Agriculture, Food and
asioissa T-133/95 ja T-204/95 Ison-Britannian ja Pohjois-                                        Forestry
Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, Deutsche Post AG ja                                       (Asia C-436/98)
The Post Office sekä asiassa T-133/95 La Poste, anta-                                         (1999/C 48/20)
                        masta tuomiosta
                       (Asia C-428/98 P)                            Supreme Court, Dublin, on pyytänyt 23.7.1998 tekemäl-
                                                                    lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistui-
                        (1999/C 48/19)                              men kirjaamoon 3.12.1998, Euroopan yhteisöjen tuomio-
                                                                    istuimelta ennakkoratkaisua asiassa H. M. I. L. Ltd
                                                                    (aiemmin tunnettu nimellä Hibernia Meats International
                                                                    Ltd) vastaan Minister for Agriculture, Food and Forestry
                                                                    seuraaviin kysymyksiin:
Deutsche Post AG, Heinrich-von-Stephan-Straûe 1,
D-53175 Bonn, on valittanut 30.11.1998 Euroopan yhtei-              1.     Onko komission asetusta (ETY) N:o 1964/82 (1) ja
söjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                      erityisesti sen 1 artiklaa tulkittava siten, että alle 100
oikeusasteen laajennetun kolmannen jaoston asioissa                        gramman painoiset leikkuujätteet, jotka on kääritty
T-133/95 ja T-204/95, International Express Carriers                       tuoreesta tai jäähdytetystä täysikasvuisen sonnin
Conference (IECC) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,                    takaneljänneksestä olevan lautas- tai kuvepalan
jota tukee asioissa T-133/95 ja T-204/95 Ison-Britannian ja                sisään, joka kääritty leike sitten kääritään pakkauk-
Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, Deutsche Post                   seen, eivät voi oikeuttaa erityisvientitukeen mainitun
AG ja The Post Office sekä asiassa T-133/95 La Poste,                      asetuksen mukaisesti?
antamasta tuomiosta. Valittajan edustajana on asianajaja
Dirk Schroeder, Köln, ja prosessiosoite Luxemburgissa               2.     Onko asetusta (ETY) N:o 1964/82 ja erityisesti sen
asianajotoimisto Loesch et Wolter, 11 Rue Goethe.                          1 artiklaa tulkittava siten, että yli 100 gramman


title: F:n 14.1.1998 Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne (Asia T-17/98)

text:
C 94/34                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      28.3.98
Kolmanneksi kantajat väittävät, että vastaajan esittämät              Kantaja vaati, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
markkinoiden avoimuutta koskevat toteamukset ovat vir-
heellisiä. Vastaaja ei ole ottanut huomioon riippumatonta             Ð kumoaa tai ainakin toteaa pätemättömäksi vastaajan
selvitystä, joka oli liitetty hakemukseen puuttumattomuus-                14.10.1997 päivätyssä kirjeessä olleen päätöksen, jolla
todistuksen saamiseksi ja joka osoittaa avoimuuden lisään-                hylätään vaatimus sen yhteisön veron palauttamisesta,
tymisellä olevan kilpailua edistävä vaikutus. Tämä on joh-                jonka kantaja on maksanut ajanjaksolta 1.1.1989Ð
tanut vakaviin puutteisiin asian selvittämisessä, mikä on                 31.9.1995 nämä päivät mukaan lukien
vaikuttanut tehtyyn ratkaisuun.
                                                                      Ð tarvittaessa toteaa, että Euroopan parlamentin päätös
Neljänneksi kantajat katsovat, että EHTY:n 60 artiklalla                  periä sille työskenteleviltä freelancetulkeilta yhteisön
tavoitellaan hintojen ja myyntiedellysten täyttä avoi-                    veroa, on pätemätön tai ettei sitä ainakaan voida
muutta. Mikäli tämä pätee markkinoiden avoimuuden                         soveltaa kantajaan yhteisön veron perimiseksi ajanjak-
osalta hintoihin, pitäisi markkinoiden avoimuuden toimi-                  solta 1.1.1989Ð31.9.1995 nämä päivät mukaan
tusmäärien osalta sitä suuremmalla syyllä olla sallittua.                 lukien niistä tuloista, joita kantajalla oli sillä perus-
                                                                          teella, että hän oli freelancena tehnyt töitä vastaajalle
Viidenneksi kantajat toteavat, että tosiasioiden selvittämi-
                                                                      Ð tarvittaessa toteaa, että konferenssitulkkien kansainvä-
sessä on ollut olennaisia puutteita, koska vastaaja ei ole
                                                                          lisen yhdistyksen (Association Internationale des Inter-
tutkinut markkinaosuuksia tavallisesti käytetyin menetel-
                                                                          preÁtes de ConfeÂrence) kanssa tehdyn sopimuksen
min, jotka ilmenevät vastaajan ºtiedonannosta merkityk-
                                                                          8 artikla on pätemätön tai ainakin, ettei siihen voida
sellisten markkinoiden määritelmästäº (2).
                                                                          vedota kantajaa vastaan yhteisön veron pidättämiseksi
                                                                          1.1.1989 lähtien 31.9.1995 asti nämä päivät mukaan
Kuudenneksi kantajat katsovat, että EHTY:n perustamis-                    lukien niistä tuloista, joita kantajalla oli sillä perus-
sopimuksen 47 artiklan toista kohtaa on rikottu, koska                    teella, että hän oli toiminut freelancetulkkina kanta-
vastaaja on ilmoittanut Yhdysvaltojen hallitukselle, ettei                jalle
sillä ole huomautettava siihen, että yritykset antavat tois-
tensa tiedoksi EHTY-kyselylomakkeen 2-72. Kantajat eivät              Ð velvoittaa vastaajan palauttamaan ne yhteisön verot,
olleet ilmoittaneet komissiolle tätä kyselylomakkeiden kes-               jotka kantaja maksoi 1.1.1989Ð31.9.1995 nämä päi-
kinäistä tiedoksiantamista, ja toisaalta oikeuskäytännön                  vät mukaan lukien ja joiden määrä kantajan mukaan
mukaan pitäisi kyseisen yrityksen liikesalaisuuksia suojata               on 17 309 ecua, 8 prosentin korkoineen tai muine asi-
yleisenä periaatteena erityisen kattavasti, mikä on todettu               aan sovellettavine laillisine korkoineen,
kilpailuoikeuden menettelysäännöksissä. Tämä tarkoittaa
myös, että kyseisiä yrityksiä pitäisi informoida etukäteen            Ð toissijaisesti:
riittävästi perustellulla ratkaisulla, jotta niillä näin on tilai-
suus ennen tiedon eteenpäin antamista ryhtyä toimenpitei-                 velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajalle vahingon,
siin oikeussuojan saamiseksi.                                             jonka suuruus on 642 199 Belgian frangia, samoin
                                                                          kuin sen myöhemmin määritettävän vahingon, joka
Lopuksi kantajat toteavat, että riidanalainen päätös rikkoo               aiheutuu Belgian veroviranomaisten ja/tai sosiaaliva-
EHTY:n perustamissopimuksen 15 artiklaa, koska useat                      kuutuslaitosten sellaisista tulevista vaatimuksista, jotka
kysymykset on puutteellisesti perusteltu.                                 koskevat ajanjaksoa 1.1.1989Ð31.9.1995 nämä päivät
                                                                          mukaan lukien, jolta vastaaja pidätti kantajan tuloista
(1) EYVL L 1, 3.1.1998, s. 10.                                            yhteisön veron ja
(2) EYVL C 372, 9.12.1997, s. 5, 33 kohta ja sitä seuraavat koh-
    dat.                                                              Ð velvoittaa vastajan korvaamaan kantajan oikeuden-
                                                                          käyntikulut.
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
F:n 14.1.1998 Euroopan parlamenttia vastaan nostama                   samat kuin asiassa T-2/98.
                              kanne
                         (Asia T-17/98)
                          (98/C 94/81)
                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                       Peter Reichertin 19.1.1998 Euroopan parlamenttia vastaan
                                                                                nostama kanne
                                                                                (Asia T-18/98)
F, kotipaikka Bryssel, on nostanut 14.1.1998 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa                                            (98/C 94/82)
kanteen Euroopan parlamenttia vastaan. Kantajan edusta-
jat ovat asianajaja G.van der Wal, Hoge Raad der Neder-                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
landen te Den Haag, ja asianajaja L. Y. J. M. Parret, Brys-
sel, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto              Peter Reichert on nostanut 19.1.1998 Euroopan yhteisöjen
A. May, 31 Grand-rue.                                                 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 1 päivänä helmikuuta 1996, asiassa C-308/94 (Cour du travail de Liègen esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Office national de l'emploi vastaan Heidemarie Naruschawicus (Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71 - Työntekijä, joka asuu muussa kuin toimivaltaisessa jäsenvaltiossa - Työttömyysetuudet)

text:
4.5.96                FI                       Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                     N:o C 133/ 1
                                                                I
                                                          (Tiedonantoja)
                                                 TUOMIOISTUIN
                                                         TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                             J. L. Murray ja H. Ragnemalm, julkisasiamies : A. La
                        (kuudes jaosto ),                          Pergola, kirjaaja : R. Grass, on antanut 1.2.1 996 tuomion,
                                                                   jonka tuomiolauselma on seuraava :
                 1 päivänä helmikuuta 1996,
asiassa C-308/94 ( Cour du travail de Liègen esittämä
ennakkoratkaisupyyntö ), Office national de l'emploi                1 ) Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alu
           vastaan Heidemarie Naruschawicus ( J )                       eella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän
(Siirtotyöläisten sosiaaliturva — Neuvoston asetus (ETY)                perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annettua
N:o 1408/71 — Työntekijä, joka asuu muussa kuin                         neuvoston asetusta (ETY) N:o 1408/71 , sellaisena kuin
   toimivaltaisessa jäsenvaltiossa — Työttömyysetuudet)                 se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2 päivänä
                                                                        kesäkuuta 1983 annetulla asetuksella (ETY) N:o 2001 /
                         ( 96/C 133/01 )                                 83, on tulkittava siten, että sovellettava lainsäädäntö on
                                                                        määritettävä tämän asetuksen 13 artiklan 2 kohdan
                                                                        d alakohdan perusteella silloin, kun kysymyksessä on
                                                                        sellainen jäsenvaltion palveluksessa ollut virkamies,
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                           joka on työskennellyt toisen jäsenvaltion alueella ja
                                                                        jonka ensin mainittu jäsenvaltio on työsuhteen laka
                                                                         tessa takautuvasti katsonut olleen palkattu työntekijä
                                                                         eikä virkamies, jotta tällä henkilöllä olisi oikeus saada
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                    työttömyyskorvausta ja päästä sairaus- ja työkyvyttö
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                    myysvakuutusta koskevassa lainsäädännössä säädetty
                                                                        jen etuuksien piiriin.
Asiassa C-308/94, jonka Cour du travail de Liège ( Belgia ) on
                                                                    2 ) Astuksen (ETY) N:o 1408/71 71 artiklan 1 kohdan
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukai                  b alakohdan i kohtaa on tulkittava siten, että sellainen
sesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen
tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa           muu työntekijä kuin rajatyöntekijä, joka on kokonaan
                                                                         työtön ja joka asuu muun jäsenvaltion kuin toimival
Office national de l'emploi vastaan Heidemarie Naruscha
wicus ennakkoratkaisun sosiaaliturvajärjestelmien sovelta               taisen valtion alueella, voi saada työttömyysetuuksia
                                                                         toimivaltaisen valtion kustannuksella, mikäli hän rekis
misesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöi
hin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971                teröityy työnhakijaksi tämän valtion viranomaisille ja
                                                                         on niiden valvonnan alaisena.
annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 , sellai
sena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna
2 päivänä kesäkuuta 1983 annetulla neuvoston asetuksella            P ) EYVL N:o C 386 , 31.12.1994
( ETY ) N:o 2001/83 ( EYVL L 230, s . 6 ), tulkinnasta
yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien kokoon
panossa : jaoston puheenjohtaja C. N. Kakouris ( esittelevä
tuomari ) sekä tuomarit F. A. Schockweiler, P. J. G. Kapteyn,


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 21 päivänä maaliskuuta 2002 asiassa T-131/99, Michael Hamilton Shaw vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu – Oluen toimitussopimukset – Yksilöllinen poikkeuslupa – EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohta (josta on tullut EY 81 artiklan 3 kohta))

text:
C 144/38               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        15.6.2002
1)    Muutetaan kantajalle EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan        1)    Kanne hylätään.
      soveltamismenettelyssä (asia N:o IV/35.691/E-4: esieristetty-
      jen kaukolämmitysputkien alan kartelli) 21 päivänä lokakuuta
      1998 tehdyn komission päätöksen 1999/60/EY 3 artiklan             2)    Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne
      a alakohdassa määrätyn sakon summaksi 65 000 000 euroa.                 velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.
2)    Kanne hylätään muilta osin.                                       3)    Väliintulija vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
3)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaa
      90 prosenttia komission oikeudenkäyntikuluista.                   (1) EYVL C 246, 28.8.1999.
4)    Komissio vastaa 10 prosentista omista oikeudenkäyntikuluis-
      taan.
(1) EYVL C 121, 1.5.1999.
                                                                        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                MIOISTUIMEN TUOMIO
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                                                20 päivänä maaliskuuta 2002
                   MIOISTUIMEN TUOMIO
                 21 päivänä maaliskuuta 2002                            asiassa T-175/99, UPS Europe SA vastaan Euroopan yhtei-
                                                                                söjen komissio (1)
asiassa T-131/99, Michael Hamilton Shaw vastaan Euroo-
                   pan yhteisöjen komissio (1)
                                                                        (Kilpailu – Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö –
                                                                        Postiala – Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvät palve-
(Kilpailu – Oluen toimitussopimukset – Yksilöllinen poik-               lut – Suljetuilta markkinoilta saatujen tulojen käyttö –
keuslupa – EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohta                Yhteisen määräysvallan hankkiminen vapailla markkinoilla
            (josta on tullut EY 81 artiklan 3 kohta))                                   toimivasta yrityksestä – Perustelu)
                        (2002/C 144/80)                                                           (2002/C 144/81)
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Asiassa T-131/99, Michael Hamilton Shaw, kotipaikka Wix-
ford, Near Alcester, Warwickshire (Yhdistynyt kuningaskunta),
Timothy John Falla, kotipaikka Brighton (Yhdistynyt kuningas-           Asiassa T-175/99, UPS Europe SA, kotipaikka Bryssel (Belgia),
kunta), edustajanaan solicitor J. H. Maitland-Walker, prosessi-         edustajinaan asianajajat T. R. Ottervanger ja D. Arts, prosessi-
osoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio              osoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
(asiamiehinään P. Oliver, K. Wiedner ja N. Khan), jota tukee            (asiamiehinään B. Doherty ja K. Wiedner), jota tukee Deutsche
Whitbread plc, kotipaikka Lontoo (Yhdistynyt kuningaskunta),            Post AG, kotipaikka Bonn (Saksa), edustajanaan asianajaja
edustajinaan solicitor N. Green, QC, solicitor J. Flynn ja              J. Sedemund, prosessiosoite Luxemburgissa, jossa kantaja vaatii
solicitor M. Lowe, prosessiosoite Luxemburgissa, jossa kantajat         kumottavaksi 10.6.1999 tehtyä komission päätöstä SG (99)
vaativat yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta             D/4155, jolla on hylätty kantajan 8.6.1998 tekemä kantelu,
kumoamaan EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan mukai-                  siltä osin kuin päätös perustuu EY 82 artiklaan ja koskee
sesta menettelystä 24 päivänä helmikuuta 1999 tehdyn komis-             Deutsche Post AG:n toteuttamaa DHL International Ltd:n
sion päätöksen 1999/230/EY (asia IV/35.079/F3 – Whitbread)              osittaista hankintaa, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
(EYVL L 88, s. 26), ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               mioistuin (laajennettu neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa:
(kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-            jaoston puheenjohtaja P. Mengozzi sekä tuomarit R. Garcı́a-
ja J. Azizi sekä tuomarit K. Lenaerts ja M. Jaeger, kirjaaja:           Valdecasas, V. Tiili, R. M. Moura Ramos ja J. D. Cooke, kirjaaja:
hallintovirkamies J. Palacio González, on antanut 21.3.2002            hallintovirkamies D. Christensen, on antanut 20.3.2002 tuo-
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                              mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia T-363/02: Musswellbrook Limitedin 5.12.2002 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (OHMI) vastaan nostama kanne

text:
C 44/34                FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                         22.2.2003
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                    ja erityisesti tämän asetuksen 15 artiklan 2 kohdan
                                                                             a alakohdan ja/tai 42 artiklan 2 ja 3 kohdan vastainen,
                                                                             kun siinä todetaan, että rekisteröintiä vastustanut osapuo-
Yhteisön    tavaramerkin       NIKE INTERNATIONAL Ltd.                       li ei olut esittänyt näyttöä luokkaan 25 kuuluville tavaroil-
hakija:                                                                      le (vaatteet ja asusteet) rekisteröidyn espanjalaisen tavara-
                                                                             merkin 88222 tosiasiallisesta käytöstä yhteisössä kulunei-
Haettu tavaramerkki:           Sanamerkki NIKE – hakemus nro                 den viimeisen viiden vuoden aikana ennen yhteisön
                               278028 – luokkaan 25 kuuluvil-                tavaramerkkihakemuksen julkaisemista
                               le tavaroille (vaatteet, jalkineet,
                               hatut).
                                                                       –     kumoaa kokonaisuudessaan kyseisen ratkaisun
Sen tavaramerkki- tai          Kantaja.
merkkioikeuden haltija,                                                –     muuttaa ratkaisua ja toteaa, että yhteisön tavaramerkin
johon väitemenettelyssä                                                      278093 rekisteröintiä vastaan esitetyt väitteet otetaan
on vedottu:                                                                  tutkittavaksi ja niiden tutkinnan perusteella yhteisön
                                                                             tavaramerkki 278093 kumotaan, tai toissijaisesti, palaut-
Tavaramerkki- tai merk-        Sanasta NIKE ja kreikkalaisen ju-             taa asian OHMI:n ensimmäisen valituslautakunnan käsi-
kioikeus, johon väiteme-       malattaren voittoa samotraakia-               teltäväksi
nettelyssä on vedottu:         laisista esittävästä kuvasta muo-
                               dostuva espanjalainen tavara-
                                                                       –     velvoittaa vastaajan tai tarvittaessa väliintulijan korvaa-
                               merkki 88222 luokkaan 25 kuu-
                               luville tavaroille.                           maan valitusmenettelystä aiheutuneet kulut ja oikeuden-
                                                                             käyntikulut
Väiteosaston ratkaisu:         Hakemus hylätään.
Valituslautakunnan rat-        Väiteosaston ratkaisu kumotaan
kaisu:                         ja väitteet hylätään.                   Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
Kanneperusteet:                Yhteisön tavaramerkistä annetun
                               asetuksen N:o 40/94 15 artiklan
                               2 kohdan a alakohdan ja 43 artik-       Yhteisön tavaramerkin hakija ja sen tavaramerkkioikeuden
                               lan 2 ja 3 kohdan rikkominen tai        haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu, väiteosaston ja
                               virheellinen soveltaminen.              valituslautakuntien ratkaisut sekä kanneperusteet ovat samat
                                                                       kuin asiassa T-362/02, Muswellbrook Limited v. OHMI.
                                                                       Yhteisön tavaramerkkihakemus koskee sanamerkkiä NIKE
                                                                       TOWN – hakemus nro 278093 luokkaan 25 ”vaatteet, jalki-
                                                                       neet ja asusteet” kuuluville tavaroille.
Musswellbrook Limitedin 5.12.2002 sisämarkkinoiden
  harmonisointivirastoa (OHMI) vastaan nostama kanne
                         (Asia T-363/02)
                         (2003/C 44/65)
                                                                       Musswellbrook Limitedin 5.12.2002 sisämarkkinoiden
                   (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                        harmonisointivirastoa (OHMI) vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-364/02)
Musswellbrook Limited on nostanut 5.12.2002 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-                                         (2003/C 44/66)
teen OHMI:a vastaan. Kantajan kotipaikka on Dublin (Irlanti)
ja edustajana asianajaja Juan Casulá Oliver.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–    toteaa, että OHMI:n ensimmäisen valituslautakunnan
     30.9.2002 asiassa R19/2000-1 antama ratkaisu on yhtei-            Musswellbrook Limited on nostanut 5.12.2002 Euroopan
     sön tavaramerkistä annetun asetuksen (EY) N:o 40/94               yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-


title: Asia T-80/17: Kanne 6.2.2017 – Steiniger v. EUIPO – ista Deutschland (IST)

text:
               10.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/43

         Kanne 6.2.2017 – Steiniger v. EUIPO – ista Deutschland
   (IST)
   (Asia T-80/17)
   (2017/C 112/59)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Ingo Steiniger (Nümbrecht, Saksa) (edustaja: asianajaja K. Schulze Horn)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: ista Deutschland GmbH (Essen, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan IST – Rekisteröintihakemus nro 10 673 812

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 1.12.2016 asiassa R 2242/2015-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja EUIPO:n väiteosaston 24.9.2015 tekemän päätöksen

               —

               muuttaa riidanalaista päätöstä siten, että väite hylätään kokonaisuudessaan

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut valitusmenettelyssä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 2868/95 20 säännön 6 kohtaa on rikottu.


title: Asia T-67/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.6.2014 – Sina Bank v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen — Varojen jäädyttäminen — Kumoamiskanne — Kannekelvottomat toimet — Tutkimatta jättäminen — Puolustautumisoikeudet)

text:
               21.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/14

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.6.2014 – Sina Bank v. neuvosto
   (Asia T-67/12) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen - Varojen jäädyttäminen - Kumoamiskanne - Kannekelvottomat toimet - Tutkimatta jättäminen - Puolustautumisoikeudet))
   2014/C 235/18
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Sina Bank (Teheran, Iran) (edustajat: asianajajat B. Mettetal ja C. Wucher-North)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: B. Driessen ja D. Gicheva)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus ensinnäkin Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 1.12.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/783/YUTP (EUVL L 319, s. 71) kumoamisesta niiltä osin kuin sillä on tutkinnan jälkeen pysytetty kantajan nimi yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP (EUVL L 195, s. 39), sellaisena kuin se on muutettuna 25.10.2010 annetulla neuvoston päätöksellä 2010/644/YUTP (EUVL L 281, s. 81), liitteessä II, ja vaatimus Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 961/2010 täytäntöönpanosta 1.12.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1245/2011 (EUVL L 319, s. 11) kumoamisesta niiltä osin kuin sillä on uudelleentarkastelun jälkeen pysytetty kantajan nimi Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 961/2010 (EUVL L 281, s. 1) liitteessä VIII ja toisekseen vaatimus asetuksen N:o 961/2010 16 artiklan 2 kohdan ja päätöksen 2010/413 19 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 20 artiklan 1 kohdan b alakohdan kumoamisesta kantajaa koskevilta osiltaan.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP 19 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 20 artiklan 1 kohdan b alakohdan kumoamista koskevilta osilta, koska unionin yleinen tuomioistuin ei ole toimivaltainen käsittelemään sitä, ja se jätetään tutkittavaksi ottamatta siltä osin kuin siinä on vaadittu Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 961/2010 16 artiklan 2 kohdan kumoamista.

               2)

               Kumotaan Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 1.12.2011 annettu neuvoston päätös 2011/783/YUTP ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 961/2010 täytäntöönpanosta 1.12.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1245/2011 2011 niiltä osin kuin niissä on uudelleentarkastelun jälkeen pysytetty Sina Bankin nimi päätöksen 2010/413, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksen 2010/413 muuttamisesta 25.10.2010 annetulla neuvoston päätöksellä 2010/644/YUTP, liitteessä II ja asetuksen N:o 961/2010 liitteessä VIII.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa neljästä viidesosasta omia ja Sina Bankin oikeudenkäyntikuluja.

               4)

               Sina Bank vastaa viidesosasta omia ja Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikuluja.

      (1)  EUVL C 109, 14.4.2012.


title: Yhdistetyt asiat C-439/07 ja C-499/07: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 4.6.2009 (Hof van beroep te Brusselin ja Rechtbank van eerste aanleg te Bruggen (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Belgian valtio v. KBC Bank NV (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta — EY 43 ja EY 56 artikla — Direktiivi 90/435/ETY — 4 artiklan 1 kohta — Kansallinen lainsäädäntö, jonka tarkoituksena on estää jaettujen voittojen kaksinkertainen verottaminen — Maksettujen osinkojen määrän vähentäminen emoyhtiön veron laskentaperustasta ainoastaan niiltä osin kuin emoyhtiö on tuottanut verotettavissa olevaa voittoa)

text:
               29.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/13

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 4.6.2009 (Hof van beroep te Brusselin ja Rechtbank van eerste aanleg te Bruggen (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Belgian valtio v. KBC Bank NV
   (Yhdistetyt asiat C-439/07 ja C-499/07) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - EY 43 ja EY 56 artikla - Direktiivi 90/435/ETY - 4 artiklan 1 kohta - Kansallinen lainsäädäntö, jonka tarkoituksena on estää jaettujen voittojen kaksinkertainen verottaminen - Maksettujen osinkojen määrän vähentäminen emoyhtiön veron laskentaperustasta ainoastaan niiltä osin kuin emoyhtiö on tuottanut verotettavissa olevaa voittoa)
   2009/C 205/24
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hof van beroep te Brussel, Rechtbank van eerste aanleg te Brugge

      Asianosaiset

      Kantajat: Belgian valtio (C-439/07) ja Beleggen, Risicokapitaal, Beheer NV (C-499/07)

      Vastaajat: KBC Bank NV (C-439/07) ja Belgian valtio (C-499/07)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Hof van beroep te Brussel — EY 43 ja EY 56 artiklan sekä eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/435/ETY (EYVL L 225, s. 6) 4 artiklan 1 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan ja 2 kohdan tulkinta — Kansalliset säännökset, joiden tarkoituksena on poistaa jaettujen voittojen kaksinkertainen verotus — Lopullisesti verotettujen tulojen vähentämistä koskeva järjestelmä

      Määräysosa

               1)

               Eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/435/ETY 4 artiklan 1 kohdan ensimmäistä luetelmakohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan sellaisten osinkojen, jotka tähän jäsenvaltioon sijoittautunut emoyhtiö saa toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelta tytäryhtiöltään, verosta vapauttamista varten säädetään, että nämä osingot lisätään emoyhtiön veron laskentaperustaan, josta ne vähennetään sitten 95 prosenttiin saakka niiltä osin kuin tulos jää muiden verosta vapautettujen tulojen vähentämisen jälkeen voitolliseksi kyseessä olevana verokautena, ja joka johtaa siihen, että

                           —

                           emoyhtiötä verotetaan saaduista voitoista myöhempänä verokautena silloin, kun sillä ei ollut sinä verokautena, jona voitonjako tapahtui, lainkaan tai riittävästi verotettavissa olevaa voittoa,
                           tai että

                           —

                           tuon verokauden tappioita pienennetään jaetuilla voitoilla eikä niitä voida siirtää näiden jaettujen voittojen määrään asti myöhemmälle verokaudelle.

               2)

               Direktiivin 90/435 4 artiklan 1 kohdan ensimmäistä luetelmakohtaa, kun sitä luetaan yhdessä saman artiklan 2 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että siinä ei aseteta jäsenvaltioille velvollisuutta sallia välttämättä sitä, että sellaiset jaetut voitot, jotka tässä valtiossa sijaitseva emoyhtiö on saanut toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelta tytäryhtiöltään, voidaan vähentää kokonaisuudessaan verokauden emoyhtiön tuloista ja että tästä seuraava tappio voidaan siirtää myöhemmälle verokaudelle. Jäsenvaltioiden asiana on määrittää sekä sisäisen oikeusjärjestyksensä vaatimukset että direktiivin 90/435 4 artiklan 2 kohdassa säädetty mahdollisuus huomioon ottaen ne yksityiskohtaiset säännöt, joilla saman artiklan 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa säädetty tulos voidaan saavuttaa.
               Kuitenkin silloin kun jäsenvaltio on valinnut direktiivin 90/435 4 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa säädetyn vapautusjärjestelmän ja kyseisen jäsenvaltion verolainsäädännössä mahdollistetaan lähtökohtaisesti tappioiden siirtäminen myöhemmille verovuosille, tämä säännös on esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, joka johtaa emoyhtiön siirrettävissä olevien tappioiden pienentymiseen maksettujen osinkojen suuruisella määrällä.

               3)

               Silloin, kun kansallisen lainsäädännön mukaan täysin jäsenvaltion sisäisten tilanteiden ratkaisemisessa on noudatettava yhteisön oikeudessa annettuja ratkaisuja, yksinomaan kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on EY 234 artiklan mukaisen kansallisten tuomioistuinten ja yhteisöjen tuomioistuimen välisen tehtävien jaon mukaan arvioida yhteisön oikeuteen tehdyn viittauksen täsmällinen ulottuvuus, ja niiden rajojen huomioon ottaminen, jotka kansallinen lainsäätäjä on voinut asettaa yhteisön oikeuden soveltamiselle täysin valtion sisäisiin tilanteisiin, kuuluu kyseisen jäsenvaltion kansalliseen oikeuteen ja näin ollen kyseisen jäsenvaltion tuomioistuinten yksinomaiseen toimivaltaan.

               4)

               Jos jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön nojalla kolmanteen valtioon sijoittautuneesta yhtiöstä peräisin olevia osinkoja kohdellaan epäedullisemmin kuin sellaisesta yhtiöstä peräisin olevia osinkoja, jonka kotipaikka on tässä jäsenvaltiossa, kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on tarkistaa siten, että se ottaa huomioon sekä kansallisen lainsäädännön tarkoituksen että sen käsiteltäväksi saatetun asian tosiseikat, voidaanko asiassa soveltaa EY 56 artiklaa, ja tarvittaessa tarkistaa, onko kyseinen määräys esteenä erilaiselle kohtelulle.

               5)

               EY 43 artikla ei ole esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan jäsenvaltioon sijoittautunut emoyhtiö, joka saa toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen tytäryhtiönsä jakamia voittoja, voi vähentää ne verotettavista tuloistaan ainoastaan sen verokauden tulojen määrän rajoissa, jona voitonjako on tapahtunut, kun taas jaetut voitot olisi mahdollista vapauttaa kokonaisuudessaan verosta, jos tämä yhtiö olisi perustanut kiinteän toimipaikan toiseen jäsenvaltioon, sillä ehdolla, että toiseen jäsenvaltioon perustetusta yksiköstä peräisin oleville voitoille myönnettävä kohtelu ei ole syrjivää suhteessa niihin verrattavissa olevista kotimaisista yksiköistä peräisin olevien voittojen kohteluun.

      (1)  EUVL C 315, 22.12.2007 ja EUVL C 22, 26.1.2008.