title: Asia C-396/99: Euroopan yhteisöjen komission 13.10.1999 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
8.1.2000                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 6/15
Tribunal Supremon, hallintoriita-asiat, kolmas jaosto,                     Euroopan yhteisöjen komission 13.10.1999 Helleenien
22.9.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-                                      tasavaltaa vastaan nostama kanne
kaisupyyntö asiassa Canal Satélite Digital, S.L. vastaan
Administración General del Estado, DTS Distribuidora de
  Televisión Digital, S.A:n osallistuessa asian käsittelyyn                                         (Asia C-396/99)
                           (Asia C-390/99)
                                                                                (2000/C 6/28)
                             (2000/C 6/27)
Tribunal Supremo, hallintoriita-asiat, kolmas jaosto, on pyytä-            Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 13.10.1999 Euroo-
nyt 22.9.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut                    pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 12.10.1999, Euroopan                  vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksikön
yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Canal Satélite Digital, S.L.           virkamiehet Dimitri Triantafullos ja Barry Doherty, ja proses-
vastaan Administración General del Estado, DTS Distribuidora              siosoite Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies
de Televisión Digital, S.A:n osallistuessa asian käsittelyyn,             Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
1. Onko EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan kanssa,
     tarkasteltuna yhdessä televisiosignaalien lähetystä koske-            Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     vien standardien käytöstä 24 päivänä lokakuuta 1995
     annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin                 –    toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut perusta-
     95/47/EY (1) (EYVL L 281, s. 51) 1-5 artiklan kanssa,                      missopimuksen eikä direktiivin 93/388/ETY muuttamises-
     yhteensopivaa kansallinen lainsäädäntö, jossa saatavuudel-                 ta matkaviestinnän ja henkilökohtaisen viestinnän osalta
     taan rajoitettujen palvelujen ylläpitäjille asetetaan                      annetun direktiivin mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
     välttämättömäksi edellytykseksi satelliitin välityksellä ta-               säädetyssä määräajassa toteuttanut direktiivin 92/2/EY (1)
     pahtuvaan televisiosignaalien digitaaliseen vastaanottami-                 2 artiklan 1 kohdan ja kilpailusta telepalvelumarkkinoilla
     seen tai lähettämiseen tarvittavien – myös muissa jäsenval-                annetun direktiivin 90/388/ETY 3 a artiklan 2 ja 3 koh-
     tioissa laillisesti valmistettujen tai kaupan pidettyjen –                 dan, sellaisena kuin kyseinen direktiivi on muutettuna
     laitteiden, laitteistojen, koodauksenpurkulaitteiden tai                   direktiivillä 96/2/EY, noudattamisen edellyttämiä toimen-
     järjestelmien kaupan pitämiselle seuraavat toisiinsa liittyvät             piteitä, ja
     edellytykset:
     –    edellytys, joka koskee sitä, että ylläpitäjien on itse
                                                                           –    velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
          kirjoittauduttava ja kirjattava kyseiset laitteet, laitteis-
                                                                                käyntikulut.
          tot, koodauksenpurkulaitteet tai järjestelmät pakolli-
          seen viralliseen rekisteriin, jolloin kirjaamisen kannalta
          ei ole riittävää se, että kyseinen ylläpitäjä antaa sitou-
          muksen mukautumisesta teknisiin eritelmiin, vaan
          edellytetään myös sitä, että kansalliset viranomaiset            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
          antavat ennakkoon teknisen lausunnon tai selvityksen
          siitä, että kansallisessa lainsäädännössä asetetut tekniset
          ja muut edellytykset on täytetty, ja                             EY 249 artiklan kolmannen kohdan ja 10 artiklan (aiempi EY:n
                                                                           perustamissopimuksen 189 ja 5 artikla) sitovat määräykset
     –    edellytys, joka koskee sitä, että edellä mainitun kirjaa-        velvoittavat jäsenvaltiot toteuttamaan direktiivien sisäisessä
          mismenettelyn jälkeen on saatava ennakollinen hallin-            oikeusjärjestyksessä tapahtuvan täytäntöönpanon edellyttämät
          nollinen ”lupa” osoituksena siitä, että kansallisessa            toimenpiteet ennen täytäntöönpanolle säädetyn määräajan
          lainsäädännössä asetetut tekniset ja muut edellytykset           päättymistä ja ilmoittamaan nämä toimenpiteet komissiolle.
          on täytetty?
2. Onko EY:n perustamissopimuksen 59 artiklan kanssa,
     tarkasteltuna yhdessä mainitun direktiivin 95/47/EY                   Helleenien tasavalta ei ole tähän päivään mennessä toteuttanut
     1-5 artiklan kanssa, yhteensopivaa kansallinen lainsää-               direktiivin 96/2/EY:n 2 artiklan 1 kohdan ja direktiivin
     däntö, jossa asetetaan saatavuudeltaan rajoitettujen palve-           90/388/ETY 3 a artiklan 2 kohdan, sellaisena kuin kyseinen
     lujen ylläpitäjille edellä mainitut hallinnolliset edellytykset?      direktiivi on muutettuna direktiivillä 96/2/EY, täysimääräisen
                                                                           noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä, jotka olisi pitänyt
3. Onko katsottava, että kansallinen säännös, jossa asetetaan              toteuttaa viimeistään 1.1.1998, joten se on jättänyt noudatta-
     velvollisuus täyttää kyseiset edellytykset, teknisiä standar-         matta perustamissopimuksen ja näiden direktiivien mukaisia
     deja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa nou-            velvoitteitaan.
     datettavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983
     annetussa neuvoston direktiivissä 83/189/ETY (2) tarkoitet-
     tu ”tekninen määräys”, joka on annettava komissiolle
     tiedoksi?                                                             (1) EYVL L 20, s. 59.
(1) EYVL L 281, 23.11.1995, s. 51.
(2) EYVL L 109, 26.4.1983, s. 8.


title: Asia C-320/09 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 21.12.2011 — valittajana A2A SpA, aiemmin AEM SpA ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Valtiontuki — Julkisia palveluja tuottaville yrityksille myönnettyjä tukia koskeva ohjelma — Verovapautukset — Päätös, jossa tukiohjelma todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottaminen — Asiavaltuus — Oikeussuojan tarve — EY 87 artikla — Tuen käsite — EY 88 artikla — Uuden tuen käsite — EY 10 artikla — Vilpitöntä yhteistyötä koskeva velvollisuus — Asetus (EY) N:o 659/1999 — 1 ja 14 artikla — Takaisinperimismääräyksen laillisuus — Oikeusvarmuuden periaate — Perusteluvelvollisuus)

text:
               18.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 49/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 21.12.2011 — valittajana A2A SpA, aiemmin AEM SpA ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-320/09 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Valtiontuki - Julkisia palveluja tuottaville yrityksille myönnettyjä tukia koskeva ohjelma - Verovapautukset - Päätös, jossa tukiohjelma todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Asiavaltuus - Oikeussuojan tarve - EY 87 artikla - Tuen käsite - EY 88 artikla - Uuden tuen käsite - EY 10 artikla - Vilpitöntä yhteistyötä koskeva velvollisuus - Asetus (EY) N:o 659/1999 - 1 ja 14 artikla - Takaisinperimismääräyksen laillisuus - Oikeusvarmuuden periaate - Perusteluvelvollisuus)
   2012/C 49/07
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: A2A SpA, aiemmin AEM SpA (edustajat: avvocato A. Santa Maria, avvocato A. Giardina ja avvocato G. Pizzonia)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Righini, V. Di Bucci ja D. Grespan)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu kahdeksas jaosto) asiassa T-301/02, AEM vastaan komissio, 11.6.2009 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi valtiontuesta, joka koskee Italian myöntämiä verovapautuksia ja halpakorkoisia lainoja yleishyödyllisille laitoksille, joiden osake-enemmistö on julkisessa omistuksessa, 5.6.2002 tehdyn komission päätöksen 2003/193/EY (EUVL L 77, s. 21) 2 ja 3 artiklan kumoamista koskevan vaatimuksen.

      Tuomiolauselma

               1)

               Päävalitus ja vastavalitus hylätään.

               2)

               A2A SpA velvoitetaan korvaamaan päävalituksesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan vastavalituksesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 267, 7.11.2009.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 1 päivänä heinäkuuta 2004 asiassa C-448/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivin 98/44/ETY täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               28.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/10

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (neljäs jaosto)
   1 päivänä heinäkuuta 2004
   asiassa C-448/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivin 98/44/ETY täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2004/C 217/19)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-448/03, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään K. Banks) vastaan Ranskan tasavalta (asiamiehinään G. de Bergues ja A. Bodard-Hermant), jossa kantaja on vaatinut yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut bioteknologian keksintöjen oikeudellisesta suojasta 6 päivänä heinäkuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/44/EY (EYVL L 213, s.13) 15 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut niitä komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. N. Cunha Rodrigues, sekä tuomarit J.-P. Puissochet ja F. Macken (esittelevä tuomari), julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: R. Grass, on antanut 1.7.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Ranskan tasavalta ei ole noudattanut bioteknologian keksintöjen oikeudellisesta suojasta 6 päivänä heinäkuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/44/EY 15 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 289, 29.11.2003.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 10 päivänä syyskuuta 1996, asiassa C-11/95, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Belgian kuningaskunta (Direktiivi 89/552/ETY - Ohjelmien lähettäminen kaapeleitse)

text:
23.11.96              11!                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      Nro C 354/3
täväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa             direktiivin 89/552/ETY ja erityisesti sen 2, 14 ja 15 artiklan
vireillä olevissa asioissa Z. Taflan-Met, S. Altun-Baser ja E.      mukaiset velvoitteensa , yhteisöjen tuomioistuin , toimien
Andal-Bugdayci vastaan Bestuur van de Sociale Verzeke              kokoonpanossa : presidentti G. C. Rodríguez Iglesias,
ringsbank sekä O. Akol vastaan Bestuur van de Nieuwe                jaostojen puheenjohtajat C. N. Kakouris, D. A. O. Edward,
Algemene Bedrijfsvereniging ennakkoratkaisun Euroopan               J.-P . Puissochet ja G. Hirsch sekä tuomarit G. F. Mancini,
yhteisöjen jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmien sovel       "J. C. Moitinho de Almeida , P. J. G. Kapteyn ( esittelevä
tamisesta turkkilaisiin työntekijöihin ja heidän perheenjäse       tuomari ), C. Gulmann , J. L. Murray, P. Jann , H. Ragne
niinsä 19 päivänä syyskuuta 1980 tehdyn assosiointineuvo           malm ja L. Sevon , julkisasiamies : C. O. Lenz, kirjaaja :
ston päätöksen 3/80 ( EYVL 1983 C 110 , s . 60 ) 12 ja              johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau , on anta
13 artiklan tulkinnasta , yhteisöjen tuomioistuin, toimien          nut 10.9.1996 tuomion , jonka tuomiolauselma on seu
kokoonpanossa : presidentti G. C. Rodríguez Iglesias,               raava :
jaostojen puheenjohtajat D. A. O. Edward ( esittelevä
tuomari ), J.-P . Puissochet ja G. Hirsch sekä tuomarit G. F.
Mancini, J. C. Moitinho de Almeida, P. J. G. Kapteyn, C.             1 ) Belgian kuningaskunta on jättänyt noudattamatta tiet
Gulmann ja J. L. Murray, on 10.9.1996 antanut tuomion ,                   tyjen jäsenvaltioiden lakien , asetusten ja hallinnollisten
jonka tuomiolauselma on seuraava :                                        määräysten yhteensovittamisesta 3 päivänä lokakuuta
                                                                          1989     annetun    neuvoston    direktiivin    89/552/ETY
                                                                          mukaiset velvoitteet ja erityisesti sen 2 , 14 ja 15 artiklan
1 ) Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioiden sosiaaliturvajär                 mukaiset velvoitteet
      jestelmien soveltamisesta turkkilaisiin työntekijöihin ja
      heidän perheenjäseniinsä 19 päivänä syyskuuta 1980
      tehty assosiointineuvoston päätös 3/80 on tullut                    — pitämällä ranskankielisessä kieliyhteisössä voimassa
      voimaan tekoajankohtanaan eli 19.9.1980, ja se sitoo                    ranskankielisellä hallintoalueella toisista jäsenval
      sopimuspuolia tästä ajankohdasta lukien .                               tioista peräisin olevien televisiolähetysten edelleen
                                                                              lähettämiseksi kaapeleitse koskevaa ennakkolupa
                                                                              järjestelmää;
2 ) Koska neuvosto ei ole ryhtynyt päätöksen 3/80 täytän
      töönpanon kannalta välttämättömiin lisätoimenpitei                 — pitämällä ranskankielisessä kieliyhteisössä voimassa
      siin , tämän päätöksen 12 ja 13 artiklalla ei ole välitöntä             ranskankielisellä hallintoalueella toisista jäsenval
      oikeusvaikutusta jäsenvaltioiden alueella, eikä yksi                   tioista peräisin olevien televisiolähetysten, joissa on
      tyisillä näin ollen ole oikeutta vedota näihin artikloihin              erityisesti ranskankielisen hallintoalueen television
      kansallisissa tuomioistuimissa .
                                                                              katsojille suunnattuja mainoksia tai televisio-ost
                                                                              osohjelmia, edelleenlähettämistä kaapeleitse kos
 (') EYVL N:o C 370 , 21.12.1994                                              kevaa nimenomaista ja ehtoja sisältävää ennak
                                                                              kolupajärjestelmää;
                                                                          — pitämällä flaaminkielisessä kieliyhteisössä voimassa
                                                                              flaaminkielisellä hallintoalueella toisista jäsenval
                                                                              tioista peräisin olevien televisiolähetysten edelleen
                                                                              lähettämiseksi kaapeleitse koskevaa ennakkolupa
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                              järjestelmää;
                    10 päivänä syyskuuta 1996 ,
                                                                          — jättäessään antamatta Brysselin kaksikielisellä hal
 asiassa C-11 /95 , Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                      lintoalueella   direktiivin  89/552 /ETY 2       artiklan
                     Belgian kuningaskunta (')                                2 kohdan noudattamisen edellyttämät lait, asetukset
 (Direktiivi 89/552/ETY — Ohjelmien lähettäminen kaape                       ja hallinnolliset määräykset;
                                leitse)
                           ( 96/C 354/05 )                                — jättäessään antamatta ranskankielisessä kieliyhtei
                                                                              sössä direktiivin 14 ja 15 artiklan täydellisen nou
                                                                               dattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnol
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                               liset määräykset.
 ( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)               2 ) Muilta osin kanne hylätään .
 Asiassa C-11 /95 , Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie          3 ) Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeu
 henä Pieter van Nuffel ) vastaan Belgian kuningaskunta                    denkäyntikulut.
 ( asiamiehenä Jan Devadder, avustajana Alain Berenboom ),
 jossa kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin toteaa
                                                                     (') EYVL N:o C 54 , 4.3.1995
 Belgian kuningaskunnan jättäneen täyttämättä televisio
 toimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja
 hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta ( EYVL
 L 298 , s . 23 ) 3 päivänä lokakuuta 1989 annetun neuvoston


title: Asia T-333/99: Kasper Lund Nielsenin 25.11.1999 Euroopan keskuspankkia vastaan nostama kanne

text:
18.3.2000                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 79/29
Kantaja arvostelee vastaajaa myös siitä, että se on arvioinut             Valı́tuslautakunnan käsi-     tutkija on hylännyt rekisteröinnin
asiaa virheellisesti yhdistäessään yhtäältä julkisen terveyden-           teltäväksi saatettu pää-
huollon solidaarisuutta ja jälleenmyyntiä koskevat periaatteet            tös:
ja toisaalta itsenäisille kolmansille toimijoille esitetyt toimitus-
pyynnöt. Sen mielestä se, että jälleenmyynnin merkitystä                  Kanneperusteet:               – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan
solidaarisuusperiaatteen peruselementtinä laajennetaan siten,
                                                                                1 kohdan b alakohdan rikko-
että sillä perustellaan kolmansien toimittajien uhraus, johtaa                                             minen
siihen, että niille asetetaan tehtävä, joka on sekä syrjivä että
perusteeton.                                                                                – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan
                                                                                1 kohdan c alakohdan virheelli-
                                                                                nen soveltaminen.
(1) Kok. 1993, s. I-637.
Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld GmbH:n 23.11.1999                        Kasper Lund Nielsenin 25.11.1999 Euroopan keskuspank-
sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja                                     kia vastaan nostama kanne
                 mallit) vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-333/99)
                          (Asia T-331/99)
                            (2000/C 79/64)                                                          (2000/C 79/65)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                             (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Mitsubischi HiTec Paper Bielefeld GmbH (Saksan liittotasaval-             Kasper Lund Nielsen, Frankfurt am Main (Saksan liittotasavalta)
ta) (aikaisemmin Stora Carbonless Paper GmbH) on nostanut                 on nostanut 25.11.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
23.11.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                   oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan keskuspank-
tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-                kia vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Norbert
rastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustajana on           Pflüger, Regina Steiner ja Silvia Mittländer, Frankfurt am
asianajaja Ulrike Alice Ulrich, asianajotoimisto Cohausz &                Main, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o Aloyse Schiltz,
Florack, Düsseldorf, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajo-            Association Luxembourgeoise des Employés de Banques et
toimisto Ernest T. Freylinger SA, 234 route d’Arlon, Luxem-               d’Assurances, 29 Avenue Monterey, Luxemburg.
burg.
                                                                          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                          1. toteaa, että kantajan irtisanominen (dismissal) hen-
–    kumoaa valituslautakunnan kolmannen jaoston 8.9.1999                      kilöstösääntöjen (Conditions of Employment for Staff of
     tekemän päätöksen muutoksenhakuasiassa R 175/1999-3                       the European Central Bank, jäljempänä CoE) 41 artiklan
     ja määrää, että virasto julkaisee yhteisön tavaramerkin                   nojalla on pätemätön ja että kantajan ja vastaajan välinen
     rekisteröinnin tavaramerkkiasetuksen 10 artiklan mukai-                   työsuhde ei ole päättynyt irtisanomisella, vaan on edelleen
     sesti,                                                                    voimassa,
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                 2. velvoittaa vastaajan pitämään kantajan edelleen palveluk-
                                                                               sessaan työsopimusten mukaisin edellytyksin arkistonhoi-
                                                                               tajana (documentalist),
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          3. velvoittaa vastaajan maksamaan CoE 44 artiklan mukaisen
                                                                               pidätetyn peruspalkan,
Kyseessä oleva merkki:          sanamerkki ”Giroform” – hake-
                                musnumero 533406
                                                                          4. toteaa, että kantajalle 9.11.1999 tiedoksi annettu johto-
Tavara tai palvelu:             paperi, pahvi (kartonki) ja näistä             kunnan päätös on oikeudellisesti pätemätön,
                                aineista valmistetut tavarat siltä
                                osin kuin ne sisältyvät luokkaan          5. toteaa, että kantajaa vastaan toteutettu CoE 43 artiklan
                                16; kirjapainotuotteet                         mukainen kurinpitomenettely on lainvastainen.
 ---pagebreak--- C 79/30                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         18.3.2000
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja vaatii kanteellaan olennaisin osin kurinpitomenettelyn           Kantajana oleva järjestö, joka on voittoa tavoittelematon
kuluessa toteutetun irtisanomisen toteamista pätemättömäksi.             yleishyödyllinen yhteisö ja joka toimii fyysisesti ja psyykkisesti
                                                                         rajoittuneiden henkilöiden sosiaalisen, ammatillisen, poliitti-
                                                                         sen, urheilullisen ja kulttuurisen integroitumisen edistämiseksi,
Perustelunaan kantaja esittää erityisesti kurinpitomenettelyn            riitauttaa komission päätöksen siitä, ettei se aloita jäsenyysvel-
osalta seuraavat oikeudelliset perusteet:                                voitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa menettelyä Es-
                                                                         panjan kuningaskuntaa vastaan; tämän menettelyn kohteena
–   Menettely oli lainvastainen, koska EKPJ/EKP:n perus-                 olisi ollut luvan epääminen kantajana olevalta organisaatiolta
    säännön 36 artiklassa säädetty EKP:n toimivalta vahvistaa            järjestää päivittäiset kansalliset arpajaiset, joiden tarkoituksena
    työsopimusehdot ei pidä sisällään kurinpitomenettelyn                olisi ollut sen toiminnan rahoittaminen.
    vahvistamista koskevaa toimivaltaa.
                                                                         Kielteinen päätös perustuu kantajan mukaan siihen, että Espan-
–   Kantajalle ei ole annettu oikeudellisesti riittävää tilaisuutta      jassa ovat hyväksyttyjä vain Organismo Nacional de Loterias y
    tulla kuulluksi.                                                     Apuestas del Estadon (valtion kansallinen arpajais- ja vedon-
                                                                         lyöntijärjestö) ja Organización Nacional de Ciegos Españoles
–   Riitautettu päätös perustuu käyttäytymisvelvollisuuksien             -nimisen (kansallinen sokeainyhdistys) yhdistyksen järjestemät
    rikkomiseen; kantajalle ei ole koskaan annettu tiedoksi              arpajaispelit.
    näitä velvollisuuksia eivätkä ne myöskään sido häntä.
                                                                         Kantajan mielestä tällainen monopoliasema on vapaata kilpai-
–   Vastaaja ei ole noudattanut todisteiden muuttamista koske-           lua koskevan yhteisön säännösten vastainen.
    vaa kieltoa ja se tukeutuu vääriin tosiseikkoja koskeviin
    toteamuksiin.
–   Kantaja ja hänen edustajansa ovat menettelyssä epäedulli-
    semmassa asemassa saksan kielen käyttämisen vuoksi.
                                                                         Lily Karoline Schuererin 1.12.1999 Euroopan unionin
                                                                                neuvostoa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-338/99)
                                                                                (2000/C 79/67)
Organización Impulsora del Discapacitadon (O.I.D.)
25.11.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nos-
                             tama kanne                                                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                         Lily Karoline Schuerer, kotipaikka München (Saksan liittotasa-
                          (Asia T-334/99)                                valta), on nostanut 1.12.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
                                                                         sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
                           (2000/C 79/66)                                neuvostoa vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Hermann
                                                                         J. Winzen, München, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajo-
                                                                         toimisto Marco Steil, 12 rue d’Anvers, Luxemburg.
                   (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Organización Impulsora del Discapacidado (O.I.D.), kotipaikka           –    toteaa, että vastaaja on rikkonut Euroopan yhteisöjen
Madrid, on nostanut 25.11.1999 Euroopan yhteisöjen ensim-                     perustamissopimusta, kun se on vahvistanut kantajan
mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yh-                     eläkkeelle 3.10.1990 lähtien, eli päivästä, jona Berliini
teisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja                nimitettiin Saksan pääkaupungiksi, tämän kaupungin elin-
Javier Gallego Sánchez, Madrid, ja prosessiosoite Luxembur-                  kustannusten sijaan edelleen Bonnin elinkustannusten mu-
gissa on c/o asianajaja Michel Molitor, 55 boulevard de la                    kaan lasketun korjauskertoimen,
Pétrusse.
                                                                         –    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–   kumoaa 19.10.1999 tehdyn Euroopan yhteisöjen komis-
    sion päätöksen ja velvoittaa komission aloittamaan jäse-
    nyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan me-              Kantaja, joka on entinen komission virkamies, vetoaa pääasial-
    nettelyn Espanjan kuningaskuntaa vastaan yhteisön oikeu-             lisesti niihin kanneperusteisiin, jotka hän on esittänyt jo
    den rikkomisen vuoksi tai sen vuoksi, että esillä olevaa asiaa       komissiota vastaan vireille panemassaan asiassa T-81/99.
    koskeva Espanjan lainsäädäntö on ristiriidassa Euroopan
    unionin perustamissopimuksen kanssa.


title: Asia C-67/06: Euroopan yhteisöjen komission  6.2.2006  Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               22.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/5

         Euroopan yhteisöjen komission 6.2.2006 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-67/06)
   (2006/C 96/07)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 6.2.2006 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksikön virkamiehet Minas Konstantinidis ja Amparo Alcover San Pedro, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut ympäristömelun arvioinnista ja hallinnasta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/49/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               —

               velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika, jossa direktiivi oli pantava täytäntöön sisäisessä oikeusjärjestyksessä, on päättynyt 18.7.2004.

      (1)  EYVL L 189, 18.7.2002, s. 12.


title: Asiat T-353/14 ja T-17/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – Italia v. komissio (Kieliä koskevat järjestelyt — Ilmoitukset avoimista kilpailuista hallintovirkamiesten palvelukseen ottamista varten — Toisen kielen valinta kolmesta kielestä — Asetus N:o 1 — Henkilöstösääntöjen 1 d artiklan 1 kohta, 27 artikla ja 28 artiklan f alakohta — Syrjintäkiellon periaate — Suhteellisuus)

text:
               24.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 392/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – Italia v. komissio
   (Asiat T-353/14 ja T-17/15) (1)

   ((Kieliä koskevat järjestelyt - Ilmoitukset avoimista kilpailuista hallintovirkamiesten palvelukseen ottamista varten - Toisen kielen valinta kolmesta kielestä - Asetus N:o 1 - Henkilöstösääntöjen 1 d artiklan 1 kohta, 27 artikla ja 28 artiklan f alakohta - Syrjintäkiellon periaate - Suhteellisuus))
   (2016/C 392/31)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajanaan avvocato dello Stato P. Gentili)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi J. Currall ja G. Gattinara (asioissa T-353/14 ja T-17/15) ja F. Simonetti (asiassa T-17/15), sitten G. Gattinara ja F. Simonetti)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia asiassa T-17/15: Liettuan tasavalta (asiamiehet: D. Kriaučiūnas ja V. Čepaitė)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Asiassa T-353/14 SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus avoimesta kilpailusta EPSO/AD/276/14 varallaololuettelon laatimiseksi hallintovirkamiesten palvelukseen ottamista varten julkaistun ilmoituksen (EUVL C 74 A, s. 4) kumoamisesta, ja asiassa T-17/15 SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus avoimesta kilpailusta EPSO/AD/294/14 varallaololuettelon laatimiseksi Euroopan tietosuojavaltuutetun hallintovirkamiesten palvelukseen ottamista varten tietosuoja-alalla koskevan ilmoituksen (EUVL C 391 A, s. 1) kumoamisesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Asiat T-353/14 ja T-17/15 yhdistetään tuomion antamista varten.

               2)

               Ilmoitus avoimesta kilpailusta EPSO/AD/276/14 varallaololuettelon laatimiseksi hallintovirkamiesten palvelukseen ottamista varten ja ilmoitus avoimesta kilpailusta EPSO/AD/294/14 varallaololuettelon laatimiseksi Euroopan tietosuojavaltuutetun hallintovirkamiesten palvelukseen ottamista varten tietosuoja-alalla kumotaan.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Italian tasavallan oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Liettuan tasavalta vastaa väliintulosta asiassa T-17/15 aiheutuneista omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 212, 7.7.2014.


title: Asia T-465/08: Kanne 15.10.2008 — Tšekin tasavalta v. komissio

text:
               20.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 327/39

         Kanne 15.10.2008 — Tšekin tasavalta v. komissio
   (Asia T-465/08)
   (2008/C 327/69)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki
   Asianosaiset

      Kantaja: Tšekin tasavalta (asiamies: M.Smolek)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Euroopan yhteisöjen komission 7.8.2008 tekemä päätös BUG/C3 D(2008) 10.5-3956, jonka mukaan se kuittaa saatavansa veloistaan, on kumottava,

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan Tšekin tasavallalle kuitattu 9 354 130,93 euron määrä viivästyskorkoineen

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Tšekin tasavalta vaatii esillä olevalla kanteellaan EY 230 artiklan mukaisesti kumottavaksi komission 7.8.2008 tekemää päätöstä BUG/C3 D(2008) 10.5-3956, jonka mukaan se kuittaa saatavansa veloistaan. Tehdessään riidanalaista päätöstä, komissio toimi Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (1) 73 artiklan 1 kohdan, sellaisena kuin se on muutettuna, nojalla. Riidanalaisessa päätöksessä komissio kuittasi sillä Tšekin tasavallalta olevia saataviaan, jotka perustuivat uudistettavien maksujen takaisinmaksuihin PHARE T9106, CS9203 ja CZ9302 ohjelmien puitteissa ja joiden määrä oli yhteensä 9 354 130,93 euroa. Komissiolla oleva saatava kuitattiin Tšekin tasavallalla olevaa sellaista saatavaa vastaan, joka muodostui kahdesta välisuorituksesta kahdessa rakennerahastosta rahoitettavassa operatiivisessa ohjelmassa ja jonka määrä oli 10 814 475,41 euroa. Tšekin tasavallalta vaatii kuitattujen määrien suorittamista.

               2.

               Riidanalainen päätös on kantajan mukaan pätemätön, koska komissio ylitti toimivaltansa tehdessään kyseisen päätöksenä, sillä se tehtiin virheellisen oikeudellisen perustan nojalla.

               3.

               Vaikka katsottaisiin, että esillä olevissa olosuhteissa voitiin soveltaa asetusta N:o 1605/2002, riidanalainen päätös on silti pätemätön siitä syystä, että se tehtiin niiden kuittausta varten säädettyjen edellytysten vastaisesti, joista säädetään mainitussa asetuksessa, tai täsmällisemmin sanottuna komission asetuksessa N:o 2342/2002 (2), jossa säädetään asetuksen N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä ja kuittausmenettelystä.

               4.

               Lopuksi kantaja väittää, että riidanalainen päätös on pätemätön siitä syystä, että siinä ei esitetä mitään perusteluja.

      (1)  EYVL L 248, s. 1.

      (2)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23.12.2002 annettu komission asetus (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (EYVL L 357, s. 1).


title: Asia C-279/11: Kanne 1.6.2011 — Euroopan komissio v. Irlanti

text:
               30.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 226/18

         Kanne 1.6.2011 — Euroopan komissio v. Irlanti
   (Asia C-279/11)
   2011/C 226/35
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamies: P. Oliver)

      Vastaaja: Irlanti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että Irlanti ei ole noudattanut SEUT 260 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut asiassa C-66/06, komissio vastaan Irlanti, annetun tuomion noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä;

               —

               velvoittamaan komission maksamaan kertakorvauksen, joka vastaa 4 174,80 euron suuruista määrää kerrottuna asiassa C-66/06 annetun tuomion antamispäivän ja joko sen ajankohdan, jolloin Irlanti alkaa noudattaa kyseistä tuomiota, tai tässä oikeudenkäynnissä annettavan tuomion antamispäivän — riippuen siitä, kumpi näistä tapahtuu ensiksi — välillä kuluneiden päivien lukumäärällä;

               —

               velvoittamaan Irlannin maksamaan komissiolle 33 080,32 euron suuruisen uhkasakon tässä oikeudenkäynnissä annettavan tuomion antamispäivästä lukien siihen ajankohtaan saakka, jolloin Irlanti alkaa noudattaa asiassa C-66/06 annettua tuomiota; ja

               —

               velvoittamaan Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Noin kaksi ja puoli vuotta sen jälkeen, kun asiassa C-66/06 annettiin tuomio, jossa todettiin, että Irlanti ei ollut toteuttanut toimenpiteitä neuvoston direktiivin 85/337/ETY (1) 2 artiklan 1 kohdan ja 4 artiklan 2–4 kohdan täytäntöön panemiseksi kaikilta osin, kyseinen jäsenvaltio ei ole edelleenkään toteuttanut mainitun tuomion noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä. Komissio vaatii näin ollen, että Irlanti on velvoitettava maksamaan sakko ja uhkasakko, jotka vastaavat rikkomisen vakavuutta ja sen vaikutusta yhteisön lainsäätäjän tavoitteiden saavuttamiseen.

      (1)  Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annettu neuvoston direktiivi 85/337/ETY (EYVL L 175, s. 40).


title: Asia C-217/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale ordinario di Milano (Italia) on esittänyt 22.5.2008 — Rita Mariano v. Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL)

text:
               2.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 197/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale ordinario di Milano (Italia) on esittänyt 22.5.2008 — Rita Mariano v. Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL)
   (Asia C-217/08)
   (2008/C 197/22)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunale ordinario di Milano
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Rita Mariano

      Vastaaja: Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL)
   Ennakkoratkaisukysymys
   Ovatko EY:n perustamissopimuksen 12 ja 13 artikla esteenä tasavallan presidentin asetuksen 1124/1965 85 §:n soveltamiselle siltä osin kuin siinä säädetään, että kuolemaan johtaneen tapaturman yhteydessä Inail-eläke kuuluu 50 prosentin suuruisena ainoastaan aviopuolisolle ja että alaikäiselle lapselle kuuluu vain 20 prosentin eläke?


title: Asia C-63/14: Kanne 10.2.2014 – Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               5.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 135/22

         Kanne 10.2.2014 – Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-63/14)
   2014/C 135/26
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamies: B. Stromsky)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut SEUT 288 artiklan neljännen kohdan ja valtiontuesta SA.22843, jota Ranska on myöntänyt Société Nationale Corse Méditerranée -yhtiölle ja Compagnie Méridionale de Navigation -yhtiölle, 2.5.2013 tehdyn komission päätöksen 2013/435/EU (1) 3, 4 ja 5 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut asetetussa määräajassa kaikkia tarvittavia toimenpiteitä periäkseen tämän päätöksen 2 artiklan 1 kohdassa lainvastaisiksi todetut valtiontuet takaisin tuensaajilta eikä ilmoittanut komissiolle asetetussa määräajassa toimenpiteistä, joihin tämän päätöksen noudattamiseksi on ryhdytty,

               —

               Ranskan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Määräaika, jossa Ranskan tasavallan olisi pitänyt periä SNCM:lle lainvastaisesti maksetut tuet takaisin, päättyi neljän kuukauden kuluttua kyseisen päätöksen tiedoksi antamisesta.

      (1)  EUVL L 220, s. 20.


title: Asia T-91/11: Kanne 21.2.2011 — Chimei InnoLux v. komissio

text:
               9.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/18

         Kanne 21.2.2011 — Chimei InnoLux v. komissio
   (Asia T-91/11)
   2011/C 113/36
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Chimei InnoLux Corp. (Zhunan, Taiwan) (edustajat: asianajaja J.-B. Bellis ja solicitor R. Burton)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               On kumottava asiassa COMP/39.309 — LCD — Nestekidenäytöt 8.12.2010 tehty komission päätös K(2010) 8791 lopullinen siltä osin kuin siinä katsotaan, että kilpailusääntöjen rikkominen koski myös TV-sovelluksissa käytettäviä LCD-paneeleja

               —

               kantajalle päätöksellä määrätyn sakon määrää on alennettava ja

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kolmeen perusteeseen.

               1)

               Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että komissio sovelsi sakon laskemiseksi merkityksellistä myyntiarvoa määrittäessään oikeudellisesti virheellistä käsitettä eli ns. välitön myynti Euroopan talousalueella muutettujen tuotteiden muodossa -käsitettä.
               Laskiessaan kantajan merkityksellistä myyntiarvoa sakon määrittämistä varten komissio otti huomioon kantajan Euroopan talousalueella myymiin valmiisiin tietotekniikka- tai TV-sovelluksiin sisältyvien LCD-paneelien arvon. Kantaja väittää, että käsite ”välitön myynti Euroopan talousalueella muutettujen tuotteiden muodossa” ei ole oikeudellisesti järkevä eikä sitä voida käyttää merkityksellisen myyntiarvon määrittämiseen. Kantaja katsoo, että kyseinen käsite liittyy sellaisten tuotteiden myyntiin, joihin rikkominen ei liity välittömästi eikä välillisesti, ja sillä siten keinotekoisesti siirretään merkityksellisen LCD-paneelien konsernin sisäisen myynnin tapahtumapaikka Euroopan talousalueen ulkopuolelta Euroopan talousalueelle ja päinvastoin riippuen siitä, missä LCD-paneelien sisältävien lopputuotteiden myynti tapahtuu. Kantaja väittää, että mainittu käsite itsessään ei ole sen unionin tuomioistuinten aiemman oikeuskäytännön mukainen, joka koskee muun muassa konsernin sisäisen myynnin kohtelua sakkojen laskennassa. Lopuksi kantaja väittää, että mainittu käsite — sellaisena kuin komissio sitä soveltaa — johtaa syrjintään niiden yritysten välillä, joille päätös on osoitettu, lainvastaisesti pelkästään niiden yritysrakenteiden perusteella.

               2)

               Toisessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että komissio rikkoi SEUT 101 artiklaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa todetessaan, että kilpailusääntöjen rikkominen koski myös TV-sovelluksissa käytettäviä LCD-paneeleja.
               Kantaja väittää, että TV-sovelluksissa käytettävien LCD-paneelien erityisten ominaisuuksien, niitä koskevien neuvottelujen pintapuolisuuden ja satunnaisuuden sekä sen seikan vuoksi, että komissio sivuutti päätöksessään yksityiskohtaisempia kahdenvälisiä TV-sovelluksissa käytettäviä LCD-paneeleja koskevia neuvotteluja, joissa oli osallisena kolmansia osapuolia, TV-sovelluksissa käytettäviä LCD-paneeleja koskevaa menettelyä olisi pitänyt analysoida ja arvioida erikseen tietokonesovelluksissa käytettäviin LCD-paneeleihin liittyvään menettelyyn nähden. Kantaja väittää näiden seikkojen perusteella erityisesti, että komission toteamus, jonka mukaan kilpailusääntöjen rikkominen koski myös TV-sovelluksissa käytettäviä LCD-paneeleja, on virheellinen, koska sillä loukataan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja jätetään noudattamatta perustavanlaatuisia menettelyä koskevia vaatimuksia, ja tämä toteamus on kumottava tai komission on vähintäänkin sakon määrän laskemiseksi arvioitava TV-sovelluksissa käytettäviin LCD-paneeleihin liittyvää menettelyä koskevan rikkomisen vakavuutta ja kestoa erikseen tietokonesovelluksissa käytettäviin LCD-paneeleihin liittyvään rikkomiseen nähden.

               3)

               Kolmannessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että merkitykselliseen myyntiarvoon, jonka komissio otti perustaksi kantajan sakon määrää laskiessaan, sisältyi virheellisesti muuta myyntiä kuin tietokonesovelluksissa ja TV-sovelluksissa käytettävien nestekidenäyttöpaneelien myynti.
               Lääketieteellisissä sovelluksissa käytettävät LCD-paneelit, joita käytetään lääketieteellisissä laitteissa, oli virheellisesti otettu huomioon komission hallinnollisessa menettelyssä esittämissä myyntiä koskevissa tiedoissa. Kantaja katsoo, että kun otetaan huomioon, että lääketieteellisissä laitteissa käytettäviä paneeleja ei voida pitää komission päätöksessään luokittelemin tavoin tietokonesovelluksissa tai TV-sovelluksissa käytettävinä paneeleina, lääketieteellisissä laitteissa käytettävien paneelien myynti on jätettävä sakkojen laskennassa käytetyn merkityksellisen myyntiarvon ulkopuolelle. Lisäksi ns. LCD avoimet solut oli virheellisesti otettu huomioon komission hallinnollisessa menettelyssä esittämissä myyntiä koskevissa tiedoissa. Kantaja esittää, että kun otetaan huomioon, että LCD avoimet solut eivät ole valmiita tuotteita ja ettei päätöksessä ole todettu rikkomista puolivalmiiden tuotteiden osalta, LCD avoimet solut on jätettävä sakkojen laskennassa käytetyn merkityksellisen myyntiarvon ulkopuolelle.


title: Asia F-138/06: Kanne 18.12.2006 — Meister v. SMHV

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/55

         Kanne 18.12.2006 — Meister v. SMHV
   (Asia F-138/06)
   (2007/C 82/117)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Herbert Meister (Alicante, Espanja) (edustaja: Hans-Joachim Zimmermann)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto
   Kantajan vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston pääjohtajan henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan nojalla 18.9.2006 tekemä hiljainen kielteinen päätös on kumottava

               —

               toissijaisesti sisämarkkinoiden harmonisointiviraston pääjohtajan henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan nojalla 18.9.2006 tekemä hiljainen kielteinen päätös ja sisämarkkinoiden harmonisointiviraston pääjohtajan 20.9.2006 (päivätty 18.9.2006) tekemä kirjallinen kielteinen päätös on kumottava

               —

               lisäksi toissijaisesti sisämarkkinoiden harmonisointiviraston pääjohtajan henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan nojalla 20.9.2006 tekemä kirjallinen päätös on kumottava

               —

               toissijaisesti sisämarkkinoiden harmonisointiviraston 9.6.2006 antama tiedonanto vuoden 2006 lopullisista ylennyspisteistä (lopulliset ylennyspisteet 2006) on kumottava

               —

               toissijaisesti sisämarkkinoiden harmonisointiviraston pääjohtajan 27.11.2006 tekemä hiljainen kielteinen päätös on kumottava

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointivirasto on velvoitettava maksamaan kantajalle vuosipalkkaa vastaava kohtuullinen summa, kuitenkin vähintään 45 000 euroa

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointivirasto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, Alicantessa, Espanjassa, sijaitsevan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) virkamies, väittää, että vastaajan hänestä joka toinen vuosi tekemän arvioinnin sisältö on virheellinen tai että se on toistuvasti jätetty tekemättä. Kantaja vaatii näin ollen kaikkien vastaajan hiljaisesti henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mukaisesti tekemien päätösten kumoamista sekä vastaajan hänelle vuodelta 2006 antamien virheellisten ylennyspisteiden korjaamista.
   Kantaja väittää lisäksi, että häneen kohdistunut vastaajan vuosia kestänyt henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan rikkominen tarkoittaa hänen työntekijän asemaan liittyvien oikeuksiensa tahallista ja hyvien tapojen vastaista rikkomista ja vaatii tämän vuoksi vastaajalta korvausta aineettomasta vahingosta sillä perusteella, että hän on ollut työpaikkakiusattu ja hänen moraalisia oikeuksiaan on jatkuvasti loukattu.


title: Yhdistetyt asiat C-570/07 ja C-571/07: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 1.6.2010 (Tribunal Superior de Justicia de Asturiasin (Espanja) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — José Manuel Blanco Pérez ja María del Pilar Chao Gómez v. Consejería de Salud y Servicios Sanitarios (C-570/07) ja Principado de Asturias (C-571/07) (SEUT 49 artikla — Direktiivi 2005/36/EY — Sijoittautumisvapaus — Kansanterveys — Apteekit — Läheisyys — Väestön lääkehuolto — Apteekkilupa — Apteekkien alueellinen jakauma — Väestötiheyttä koskevaan kriteeriin perustuvien rajoitusten käyttöönotto — Apteekkien välinen vähimmäisetäisyys — Apteekkiluvan hakijat, jotka ovat harjoittaneet ammattitoimintaa osassa jäsenvaltion aluetta — Ensisijaisuus — Syrjintä)

text:
               31.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 1.6.2010 (Tribunal Superior de Justicia de Asturiasin (Espanja) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — José Manuel Blanco Pérez ja María del Pilar Chao Gómez v. Consejería de Salud y Servicios Sanitarios (C-570/07) ja Principado de Asturias (C-571/07)
   (Yhdistetyt asiat C-570/07 ja C-571/07) (1)

   (SEUT 49 artikla - Direktiivi 2005/36/EY - Sijoittautumisvapaus - Kansanterveys - Apteekit - Läheisyys - Väestön lääkehuolto - Apteekkilupa - Apteekkien alueellinen jakauma - Väestötiheyttä koskevaan kriteeriin perustuvien rajoitusten käyttöönotto - Apteekkien välinen vähimmäisetäisyys - Apteekkiluvan hakijat, jotka ovat harjoittaneet ammattitoimintaa osassa jäsenvaltion aluetta - Ensisijaisuus - Syrjintä)
   2010/C 209/03
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Superior de Justicia de Asturias

      Pääasioiden asianosaiset

      Kantajat: José Manuel Blanco Pérez ja María del Pilar Chao Gómez

      Vastaajat: Consejería de Salud y Servicios Sanitarios (C-570/07) ja Principado de Asturias (C-571/07)

      Muut osapuolet: Federación Empresarial de Farmacéuticos Españoles (C-570/07), Plataforma para la Libre Apertura de Farmacias (C-570/07), Celso Fernández Gómez (C-571/07), Consejo General de Colegios Oficiales de Farmacéuticos de España, Plataforma para la Defensa del Modelo Mediterráneo de Farmacias, Muy Ilustre Colegio Oficial de Farmacéuticos de Valencia, Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyynnöt — Tribunal Superior de Justicia de Asturias — EY 43 artiklan tulkinta — Säännöstö, jossa säädetään uusien apteekkien perustamista koskevista edellytyksistä

      Tuomiolauselma

               1)

               SEUT 49 artiklaa on tulkittava siten, että sen kanssa ristiriidassa ei lähtökohtaisesti ole sellainen pääasioissa kyseessä olevan kaltainen kansallinen säännöstö, jossa uusien apteekkilupien myöntämistä rajoitetaan siten, että

                           —

                           kullakin lääkehuollon alueella voidaan lähtökohtaisesti perustaa vain yksi apteekki 2 800 asukasta kohti

                           —

                           tämän jälkeen uusi apteekki voidaan perustaa vain silloin, kun tämä henkilömäärä ylittyy, jolloin apteekki perustetaan kutakin 2 000 asukasta kohti, ja

                           —

                           uuden apteekin ja jo olemassa olevien apteekkien välillä on oltava vähimmäisetäisyys, joka on pääsääntöisesti 250 metriä.

                     SEUT 49 artiklan kanssa ristiriidassa on kuitenkin tällainen kansallinen säännöstö siltä osin kuin 2 800 asukkaan tai 250 metrin pääsäännöt ovat kullakin sellaisella maantieteellisellä alueella, jolla on väestöä koskevia erityispiirteitä, esteenä sille, että perustetaan riittävä määrä apteekkeja, joilla voidaan taata asianmukainen apteekkipalvelu, minkä tarkastaminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävänä.

               2)

               SEUT 49 artiklaa, luettuna yhdessä tiettyä farmasian alan toimintaa koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 16.9.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/432/ETY 1 artiklan 1 ja 2 kohdan ja ammattipätevyyden tunnustamisesta 7.9.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY 45 artiklan 2 kohdan e ja g alakohdan kanssa, on tulkittava siten, että se on esteenä apteekeista ja sivuapteekeista Asturian ruhtinaskunnassa 19.7.2001 annetun asetuksen 72/2001 (Decreto 72/2001 regulador de las oficinas de farmacia y botiquines en el Principado de Asturias) liitteessä olevissa 6 kohdassa ja 7 kohdan c alakohdassa säädetyn kaltaisille perusteille, joiden nojalla valitaan uusien apteekkien hoitajat.

      (1)  EUVL C 79, 29.3.2008.


title: Asia C-384/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 5.5.2011 (Tribunal de grande instance de Paris'n (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Prunus SARL ja Polonium SA v. Directeur des services fiscaux (Välitön verotus — Pääomien vapaa liikkuvuus — SEUT 64 artikla — Kolmansiin valtioihin sijoittautuneet oikeushenkilöt — Jäsenvaltioissa sijaitsevien kiinteistöjen omistaminen — Näiden kiinteistöjen myyntiarvosta kannettava vero — Verovapautuksen epääminen — Arviointi suhteessa merentakaisiin maihin ja alueisiin — Veronkierron estäminen — Solidaarinen vastuu)

text:
               25.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 186/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 5.5.2011 (Tribunal de grande instance de Paris'n (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Prunus SARL ja Polonium SA v. Directeur des services fiscaux
   (Asia C-384/09) (1)

   (Välitön verotus - Pääomien vapaa liikkuvuus - SEUT 64 artikla - Kolmansiin valtioihin sijoittautuneet oikeushenkilöt - Jäsenvaltioissa sijaitsevien kiinteistöjen omistaminen - Näiden kiinteistöjen myyntiarvosta kannettava vero - Verovapautuksen epääminen - Arviointi suhteessa merentakaisiin maihin ja alueisiin - Veronkierron estäminen - Solidaarinen vastuu)
   2011/C 186/07
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal de grande instance de Paris

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Prunus SARL ja Polonium SA

      Vastapuoli: Directeur des services fiscaux

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal de grande instance (Pariisi) — EY 56 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen tulkinta — Ranskassa sijaitsevien kiinteistöjen myyntiarvosta maksettava vero — Kansallisen lainsäädännön, jossa myönnetään oikeushenkilöille, joiden tosiasiallinen johto sijaitsee Ranskassa tai toisessa Euroopan unionin jäsenvaltiossa, vapautus kyseisestä verosta ja jossa asetetaan tämän vapautuksen edellytykseksi sellaisten oikeushenkilöiden osalta, joiden tosiasiallinen johto sijaitsee kolmannen valtion alueella, joko se, että Ranskan ja kyseisen valtion välillä on tehty sopimus hallinnollisesta avunannosta veropetosten ja veron kiertämisen estämiseksi, tai sellaisen sopimuksen olemassaolo, johon sisältyy kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltävä lauseke, yhteensoveltuvuus perustamissopimuksen kanssa — Vapautuksen epääminen kahdelta Brittiläisille Neitsytsaarille sijoittautuneelta yhtiöltä — Yhteisvastuullisina velallisina olevien Ranskaan sijoittautuneiden oikeushenkilöiden velvollisuus maksaa vero

      Tuomiolauselma

   SEUT 64 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, ettei SEUT 63 artikla ole esteenä sellaisen 31.12.1992 voimassa olleen kansallisen lainsäädännön soveltamiselle, jossa vapautetaan Euroopan unionin jäsenvaltion alueella sijaitsevien kiinteistöjen myyntiarvosta kannettavasta verosta yhtiöt, joiden kotipaikka on kyseisen valtion alueella, ja jossa asetetaan sellaisille yhtiöille, joiden kotipaikka on merentakaisen maan tai alueen alueella, tämän vapautuksen edellytykseksi se, että kyseisen jäsenvaltion ja tämän merentakaisen maan tai alueen välillä on tehty sopimus hallinnollisesta avunannosta veropetosten ja veron kiertämisen estämiseksi, tai se, että sellaisen sopimuksen, johon sisältyy kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltävä lauseke, mukaan kyseisiä oikeushenkilöitä ei saa verottaa ankarammin kuin oikeushenkilöitä, jotka ovat sijoittautuneet mainitun jäsenvaltion alueelle.

      (1)  EUVL C 312, 19.12.2009.


title: Asia C-8/10: Kanne 8.1.2010 — Euroopan komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

text:
               27.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/13

         Kanne 8.1.2010 — Euroopan komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-8/10)
   2010/C 80/22
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Braun ja L de Schietere de Lophem)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä annetun neuvoston direktiivin 78/660/ETY, konsolidoiduista tilinpäätöksistä annetun neuvoston direktiivin 83/349/ETY, pankkien ja muiden rahoituslaitosten tilinpäätöksestä ja konsolidoidusta tilinpäätöksestä annetun neuvoston direktiivin 86/635/ETY sekä vakuutusyritysten tilinpäätöksistä ja konsolidoiduista tilinpäätöksistä annetun neuvoston direktiivin 91/674/ETY muuttamisesta 14.6.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/46/EY (1) direktiivin mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut niitä komissiolle.

               —

               Luxemburgin suurherttuakunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Määräaika direktiivin 2006/46/EY täytäntöön panemiseksi päättyi 5.9.2008. Kantaja ei kuitenkaan ole vielä tämän kanteen tekopäivään mennessä toteuttanut kaikkia kyseisen direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä toimia tai ei joka tapauksessa ole ilmoittanut niitä komissiolle.

      (1)  EUVL L 224, s. 1.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 27 päivänä marraskuuta 1997, asiassa C-369/95 (Tribunale di Salernon esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Somalfruit SpA ja Camar SpA vastaan Ministero delle Finanze ja Ministero del Commercio con l'Estero (Banaanit - Yhteinen markkinajärjestely - Tuontijärjestelmä - AKT-valtiot - Somalia - Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 404/93, komission asetuksen (ETY) N:o 1442/93 ja komission asetuksen (ETY) N:o 1443/93 pätevyys)

text:
7.2.98                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 41/1
                                                                 I
                                                           (Tiedonantoja)
                                                  TUOMIOISTUIN
                                                          TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                               2) Asetuksen (ETY) N:o 1765/92 3 artiklan 1 kohdan
                       (kuudes jaosto),                                   ensimmäistä alakohtaa on tulkittava siten, että jäsen-
                                                                          valtio, joka tämän asetuksen 2 artiklan 2 kohdan toi-
                27 päivänä marraskuuta 1997,                              sen alakohdan kolmannen virkkeen mukaisesti ei ole
asiassa C-356/95 Schleswig-Holsteinisches Oberverwal-                     määritellyt alueelliseksi perusviljelyalaksi valtionsa
tungsgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Matthias                  koko aluetta, vaan ainoastaan sen eri osat, saa määri-
    Witt vastaan Amt für Land- und Wasserwirtschaft (1)                   tellä koko kunkin alueellisen perusviljelyalan alueen
                                                                          tuotantoalueeksi, ja että tuotokseen vaikuttavat raken-
(Yhteinen maatalouspolitiikka Ð Asetus (ETY) N:o 1765/                    teelliset erityispiirteet eivät edellytä, että alueelliset
92 Ð Tiettyjen peltokasvien viljelijöiden tukijärjestelmä                 perusviljelyalat jaetaan edelleen eri tuotantoalueiksi.
Ð Tuotantoalueiden määrittely Ð Velvollisuus ilmoittaa
määrittelyperusteet Ð Maaperän hedelmällisyyden huo-                 (1) EYVL C 16, 20.1.1996.
                      mioonottaminen)
                         (98/C 41/01)
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                        (kuudes jaosto),
                                                                                27 päivänä marraskuuta 1997,
Asiassa C-356/95, jonka Schleswig-Holsteinisches Ober-               asiassa C-369/95 (Tribunale di Salernon esittämä ennak-
verwaltungsgericht (Saksa) on saattanut EY:n perustamis-             koratkaisupyyntö), Somalfruit SpA ja Camar SpA vastaan
sopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistui-              Ministero delle Finanze ja Ministero del Commercio con
men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomiois-                                      l'Estero (1)
tuimessa vireillä olevassa asiassa Matthias Witt vastaan
Amt für Land- und Wasserwirtschaft ennakkoratkaisun                  (Banaanit Ð Yhteinen markkinajärjestely Ð Tuontijärjes-
tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille 30 päi-      telmä Ð AKT-valtiot Ð Somalia Ð Neuvoston asetuksen
vänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY)                (ETY) N:o 404/93, komission asetuksen (ETY) N:o 1442/
N:o 1765/92 (EYVL L 181, 1.7.1992, s. 12) 3 artiklan                   93 ja komission asetuksen (ETY) N:o 1443/93 pätevyys)
1 kohdan ensimmäisen alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen                                          (98/C 41/02)
tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa:
jaoston puheenjohtaja H. Ragnemalm sekä tuomarit R.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Schintgen, G. F. Mancini (esittelevä tuomari), J. L. Murray
ja G. Hirsch, julkisasiamies: P. LeÂger, kirjaaja: johtava hal-
lintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut                          (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
27.11.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
1) Tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille           Asiassa C-369/95, jonka Tribunale di Salerno (Italia) on
     30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuk-             saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla
     sen (ETY) N:o 1765/92 3 artiklan 1 kohdan ensimmäi-             yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä
     sessä alakohdassa jäsenvaltioille ei aseteta velvolli-          kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
     suutta eri tuotantoalueita määritellessään ilmoittaa            Somalfruit SpA ja Camar SpA vastaan Ministero delle
     asetuksen täytäntöönpanosäännöksissä määrittelyssä              Finanze ja Ministero del Commercio con l'Estero ennak-
     käytettyjä perusteita.                                          koratkaisun banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä
 ---pagebreak--- C 41/2                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       7.2.98
13 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen             177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-
(ETY) N:o 404/93 (EYVL L 47, 25.2.1993, s. 1), banaa-              väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
nien tuontia yhteisöön koskevan järjestelmän soveltamista          vireillä olevassa asiassa H. Meints vastaan Minister van
koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 10 päivänä kesä-         Landbouw, Natuurbeheer en Visserij, ennakkoratkaisun
kuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1442/             sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella
93 (EYVL L 142, 12.6.1993, s. 6) ja banaanien tuontia              liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatin-
yhteisöön koskevan järjestelmän soveltamista koskevista            harjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä annetun neuvos-
siirtymäajan järjestelyistä 10 päivänä kesäkuuta 1993              ton asetuksen (ETY) N:o 1408/71 4 artiklan, sellaisena
annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1443/93 (EYVL                kuin asetus on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2 päi-
L 142, 12.6.1993, s. 16) pätevyydestä, yhteisöjen tuo-             vänä kesäkuuta 1983 annetulla neuvoston asetuksella
mioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston          (ETY) N:o 2001/83 (EYVL L 230, 22.8.1983, s. 6), ja
puheenjohtaja H. Ragnemalm sekä tuomarit R. Schintgen              työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella
(esittelevä tuomari), G. F. Mancini, P. J. G. Kapteyn ja J. L.     15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen
Murray, julkisasiamies: M. B. Elmer, kirjaaja: johtava hal-        (ETY) N:o 1612/68 (EYVL L 257, 19.10.1968, s. 2)
lintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut                     7 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides
27.11.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:              jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C.
                                                                   Gulmann sekä tuomarit M. Wathelet, J. C. Moitinho de
                                                                   Almeida, D. A. O. Edward (esittelevä tuomari) ja L.
1) Banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä 13 päi-            Sevón, julkisasiamies: C. O. Lenz, kirjaaja: johtava hallin-
     vänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen              tovirkamies H. A. Rühl, on antanut 27.11.1997 tuomion,
     (ETY) N:o 404/93 tarkastelussa ei ole tullut esiin            jonka tuomiolauselma on seuraava:
     mitään sellaista, joka LomeÂssa 15 päivänä syyskuuta
     1989 allekirjoitettu sekä neuvoston ja komission
     25 päivänä helmikuuta 1991 tekemällä päätöksellä 91/
     400/EHTY, ETY hyväksytty neljäs AKTÐETY-yleisso-
     pimus huomioon ottaen vaikuttaisi neuvoston asetuk-           1) Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alu-
     sen pätevyyteen.                                                   eella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin
                                                                        ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä
                                                                        14 päivänä kesäkuuta 1971 annettua neuvoston ase-
2) Banaanien tuontia yhteisöön koskevan järjestelmän                    tusta (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muu-
     soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä             tettuna ja ajan tasalle saatettuna 2 päivänä kesäkuuta
     10 päivänä kesäkuuta 1993 annetun komission asetuk-                1983 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2001/
     sen (ETY) N:o 1442/93 tarkastelussa ei ole tullut esiin            83, ei sovelleta korvaussääntöihin, joissa maatalous-
     mitään sellaista, joka neljäs AKTÐETY-yleissopimus                 työntekijät, joiden työsopimus on päättynyt heidän
     tai neuvoston asetus (ETY) N:o 404/93 huomioon                     entisen työnantajansa peltojen kesannoinnin vuoksi,
     ottaen vaikuttaisi komission asetuksen pätevyyteen.                saavat kertasuorituksena maksettavan etuuden, jonka
                                                                        määrä riippuu yksinomaan etuuden saajan iästä ja
(1) EYVL C 31, 3.2.1996.                                                joka on palautettava, jos etuuden saaja menee uudel-
                                                                        leen entisen työnantajansa palvelukseen aikaisemman
                                                                        työsopimuksensa päättymistä seuraavien 12 kuukau-
                                                                        den kuluessa.
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                   2) Etuus, joka maksetaan kertasuorituksena maatalous-
                        (viides jaosto),                                työntekijöille, joiden työsopimus on päättynyt heidän
                27 päivänä marraskuuta 1997,                            entisen työnantajansa peltojen kesannoinnin vuoksi,
                                                                        on luokiteltava työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta
asiassa C-57/96 (Nederlandse Raad van State esittämä                    yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annetun
ennakkoratkaisupyyntö), H. Meints vastaan Minister van                  neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 7 artiklan
           Landbouw, Natuurbeheer en Visserij (1)                       2 kohdassa tarkoitetuksi sosiaaliseksi eduksi.
(Asetus (ETY) N:o 1408/71 Ð Työttömyysetuus Ð Asetus
(ETY) N:o 1612/68 Ð Sosiaalinen etu Ð Kansalaisuuteen
            perustuva syrjintä Ð Asumisedellytys)
                         (98/C 41/03)                              3) Jäsenvaltio ei voi asettaa asetuksen (ETY) N:o 1612/
                                                                        68 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun sosiaalisen edun
                                                                        myöntämisen edellytykseksi sitä, että tällaisen edun
                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                         saajat asuvat kyseisen valtion alueella.
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan           (1) EYVL C 133, 4.5.1996.
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-57/96, jonka Nederlandse Raad van State (Alan-
komaat) on saattanut EY:n perustamissopimuksen


title: Asia C-231/04: Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazion 23.2.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Confcooperative Unione Regionale della Cooperazione FVG Federagricole, Consorzio Friulvini S.C.a.r.l, ja Cantina Sociale di Ramuscello eS. Vito S.C.a. vastaan Ministero per le politiche agricole e forestali ja Regione di Veneto

text:
               7.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 201/10

         Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazion 23.2.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Confcooperative Unione Regionale della Cooperazione FVG Federagricole, Consorzio Friulvini S.C.a.r.l, ja Cantina Sociale di Ramuscello eS. Vito S.C.a. vastaan Ministero per le politiche agricole e forestali ja Regione di Veneto
   (Asia C-231/04)
   (2004/C 201/19)
   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio on pyytänyt 23.2.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 3.6.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Confcooperative Unione Regionale della Cooperazione FVG Federagricole, Consorzio Friulvini S.C.a.r.l, ja Cantina Sociale di Ramuscello eS. Vito S.C.a. vastaan Ministero per le politiche agricole e forestali ja Regione di Veneto seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Voiko 16 päivänä joulukuuta 1991 tehty Euroopan yhteisöjen, sen jäsenvaltioiden ja Unkarin tasavallan välinen assosiaatiosopimus (EYVL L 347, 31.12.1993) olla lainmukainen, pätevä ja riittävä oikeudellinen perusta suomaan Euroopan yhteisöille toimivallan solmia 29 päivänä marraskuuta 1993 Euroopan yhteisön ja Unkarin tasavallan välillä tehdyn viinien nimitysten vastavuoroista suojaa ja valvontaa koskevan sopimuksen (EYVL L 337, 31.12.1993), ja onko näin myös, kun otetaan huomioon vuonna 1991 tehdyn sopimuksen 65 artiklan 1 kohdan, yhteisen julistuksen nro 13 ja liitteessä XIII olevien 3, 4 ja 5 kohdan määräykset, joilla yksittäisten jäsenvaltioiden suvereenisuutta ja toimivaltaa on rajoitettu niiden omien maanviljelystuotteiden kansallisten maantieteellisten nimitysten suhteen, viininviljelytuotteet mukaan lukien, ja joilla suljetaan pois mahdollisuus siirtää tätä koskeva suvereenisuus ja toimivalta Euroopan yhteisöille?

               2.

               Onko 29 päivänä marraskuuta 1993 Euroopan yhteisön ja Unkarin tasavallan välillä tehty viinien nimitysten vastavuoroista suojaa ja valvontaa koskeva sopimus (EYVL L 337, 31.12.1993), jolla säännellään immateriaalioikeuksien alaan kuuluvien maantieteellisten nimitysten suojaa, myös Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen EY:n yksinomaista toimivaltaa koskeva lausunto nro 1/94 huomioiden, katsottava pätemättömäksi ja vaikutuksettomaksi yhteisön oikeudessa, koska Euroopan yhteisön yksittäiset jäsenvaltiot eivät ole sitä ratifioineet?

               3.

               Jos edellisessä kohdassa mainittua vuoden 1993 sopimusta on pidettävä laillisena ja jos sitä voidaan kokonaisuudessaan soveltaa, onko tämän sopimuksen sopimusosapuolten välisestä (tämän sopimuksen liitteenä olevasta) kirjeenvaihdosta ilmenevää määräystä, jolla kielletään nimityksen Tocai käyttäminen Italiassa vuoden 2007 jälkeen, pidettävä pätemättömänä ja vaikutuksettomana, koska se on ristiriidassa niiden tämän sopimuksen määräysten kanssa, jotka koskevat homonyymisiä nimityksiä (ks. 4 artiklan 5 kohta ja sopimukseen liitetty pöytäkirja)?

               4.

               Onko vuoden 1993 sopimukseen liitetyssä toisessa yhteisessä julistuksessa, josta ilmenee, että sopimuspuolet eivät neuvotteluajankohtana olleet tietoisia siitä, että eurooppalaisilla ja unkarilaisilla viineillä on homonyymisiä nimityksiä, oleva tosiseikastokuvaus virheellinen (etenkin kun Tocai-viinejä koskevat italialaiset ja unkarilaiset nimitykset ovat olleet olemassa ja rinnakkain käytössä jo vuosisatojen ajan, kun ne on vuonna 1948 virallisesti tunnustettu Italian ja Unkarin välisellä sopimuksella ja kun ne on huomioitu yhteisön lainsäädännössä) siten, että em. sopimusta, jolla kielletään käyttämästä nimitystä Tocai Italiassa, on valtiosopimusoikeutta koskevan Wienin yleissopimuksen 48 artiklan perusteella pidettävä mitättömänä?

               5.

               Onko Maailman Kauppajärjestössä (WTO) tehtyä ja heti vuoden 1993 sopimuksen tekemisen jälkeen 1.1.1996 voimaantullutta Trips-sopimusta, joka koskee kaupankäyntiin liittyviä immateriaalioikeudellisia näkökohtia (EYVL L 336, 21.11.1994), valtiosopimusoikeutta koskevan Wienin yleissopimuksen 59 artiklan valossa tulkittava siten, että sen viinien homonyymisiä nimityksiä koskevia määräyksiä sovelletaan vuoden 1993 sopimuksen määräysten sijasta, jos nämäsopimukset ovat keskenään ristiriidassa, kun otetaan huomioon näiden kahden sopimuksen sopimuspuolten henkilöllisyys?

               6.

               Onko WTO:n perustamissopimuksen, johon 1.1.1996 voimaantullut Trips-sopimus sisältyy, liitteessä C olevassa III luvussa olevia 22-24 artiklaa tulkittava siten, että kun Trips-sopimuksen osapuolina olevissa kahdessa eri valtiossa tuotettujen kahden viinin nimitys on sama (homonyymisiä ovat kaksi maantieteellistä nimitystä, joita käytetään molemmissa sopimusvaltioissa, ja kyse on sopimusvaltion maantieteellisestä nimityksestä, joka on sama kuin toisessa sopimusvaltiossa perinteisesti viljellyn rypälelajikkeen nimitys), molempia nimityksiä voidaan edelleen vastaisuudessa käyttää, koska tuottajat ovat niitä aiemminkin käyttäneet joko vilpittömässä mielessä tai ainakin 10 vuoden ajan ennen 15.4.1994 (24 artiklan 4 kohta) ja molemmat nimitykset ilmaisevat selvästi sen maan, alueen tai vyöhykkeen, jolta viini on peräisin, ja kun kuluttajansuoja on näin varmistettu?


title: Asia C-358/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 8.7.2011 — Lapin elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen liikenne ja infrastruktuuri -vastuualue

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/36

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 8.7.2011 — Lapin elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen liikenne ja infrastruktuuri -vastuualue
   (Asia C-358/11)
   2011/C 269/76
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Korkein hallinto-oikeus

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Lapin elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen liikenne ja infrastruktuuri -vastuualue

      Muut osapuolet: Lapin luonnonsuojelupiiri ry, Lapin elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen ympäristö ja luonnonvarat -vastuualue

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko siitä, että jäte on luokiteltu vaaralliseksi jätteeksi suoraan päätellä, että aineen tai esineen käytöstä aiheutuu jätedirektiivin 2008/98/EY (1) 6 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettuja haitallisia kokonaisvaikutuksia ympäristölle tai ihmisten terveydelle? Voiko myös vaarallinen jäte lakata olemasta jätettä jätedirektiivin 2008/98/EY 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen edellytysten täyttyessä?

               2)

               Onko jätteen käsitettä tulkittaessa ja erityisesti aineen tai esineen hävittämisvelvollisuutta arvioitaessa annettava merkitystä sille seikalle, että arvioinnin kohteena olevan esineen uudelleenkäyttö on tietyin edellytyksin sallittu REACH-asetuksen (2) 67 artiklassa tarkoitetussa liitteessä XVII? Jos on, mikä merkitys mainitulle seikalle on annettava?

               3)

               Onko REACH-asetuksen 67 artiklalla yhdenmukaistettu valmistusta, markkinoille saattamista tai käyttöä koskevia vaatimuksia REACH-asetuksen 128 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla siten, että liitteessä XVII mainittujen valmisteiden tai esineiden käyttöä ei voida estää ympäristön suojelemista koskevien kansallisten sääntöjen perusteella, mikäli näitä rajoituksia ei ole julkaistu komission laatimassa luettelossa, jota tarkoitetaan REACH-asetuksen 67 artiklan 3 kohdassa?

               4)

               Onko REACH-asetuksen liitteen XVII kohdan 19 alakohdassa 4 b olevaa luetteloa CCA-liuoksella käsitellyn puun käyttökohteista tulkittava siten, että siinä on esitetty kaikki mahdolliset käyttökohteet?

               5)

               Voidaanko nyt kysymyksessä oleva käyttötarkoitus puupolun alus- ja telapuina rinnastaa kysymyksessä 4 mainitussa luettelossa esitettyihin käyttötarkoituksiin siten, että kysymyksessä oleva käyttötarkoitus voidaan sallia REACH-asetuksen liitteen XVII kohdan 19 alakohdan 4 b perusteella muiden tarvittavien edellytysten täyttyessä?

               6)

               Mitä seikkoja on otettava huomioon kun arvioidaan, onko REACH-asetuksen liitteen XVII kohdan 19 alakohdassa 4 d tarkoitettu toistuva ihokontakti mahdollinen?

               7)

               Tarkoitetaanko kysymyksessä 6 mainitussa kohdassa olevalla ilmaisulla ”mahdollinen” sitä, että toistuva ihokontakti on teoreettisesti mahdollista vai sitä, että toistuva ihokontakti on edes jossain määrin todennäköistä?

      (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/98/EY, annettu 19 päivänä marraskuuta 2008, jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta (EUVL L 312, s. 3)

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006 kemikaalien rekisteröinnistä, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta (EUVL L 396, s. 1)


title: Asia T-159/13: Kanne 15.3.2013 — HK Intertrade Co. Ltd v. neuvosto

text:
               25.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 147/24

         Kanne 15.3.2013 — HK Intertrade Co. Ltd v. neuvosto
   (Asia T-159/13)
   2013/C 147/44
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: HK Intertrade Co. Ltd (Wanchai, Hong Kong) (edustajat: solicitor J. Grayston ja asianajajat P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta, N. Pilkington ja D. Sellers)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 21.12.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/829/YUTP (EUVL L 356, s. 71) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 21.12.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1264/2012 (EUVL L 356, s. 55) siltä osin kuin ne koskevat kantajaa ja

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen, joiden mukaan olennaista muotomääräystä sekä perustamissopimuksia ja niiden soveltamiseen liittyviä oikeussääntöjä on rikottu: kuulemisoikeutta on loukattu, ilmoittamisvelvollisuutta on laiminlyöty, perustelut ovat puutteelliset, puolustautumisoikeuksia on loukattu ja on tehty ilmeinen arviointivirhe.
   Kantaja katsoo, että neuvosto ei kuullut kantajaa ja laiminlöi ilmoittamisvelvollisuuttaan. Neuvosto ei myöskään esittänyt riittäviä perusteluja, minkä lisäksi neuvosto ei vastannut kantajan pyyntöihin saada tutustua asiakirjoihin ja yleiseen julkistamiseen. Tällöin neuvosto loukkasi kantajan puolustautumisoikeuksia, sillä kantajalle ei annettu mahdollisuutta puolustautua neuvoston väitteitä vastaan, koska kantajalle ei ilmoitettu niistä. Toisin kuin neuvosto väittää, kantaja ei ole National Iranian Oil Companyn (NIOC) ”peiteyhtiö”, eikä neuvosto ole missään tapauksessa perustellut sitä, että pelkästään se seikka, että kantaja oli NIOC:in tytäryhtiö, on riittävä tuottamaan Iranin valtiolle riidanalaisten toimenpiteiden tavoitteen vastaista etua. Lisäksi neuvosto loukkasi selvästi kantajan puolustautumisoikeuksia ja teki ilmeisiä arviointivirheitä.


title: Stora Kopparbergs Bergslags AB:n 27.7.1998 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun kolmannen jaoston asiassa T-354/94, Stora Kopparbergs Bergslags AB vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 14.5.1998 antamasta tuomiosta (Asia C-286/98 P)

text:
C 299/16                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       26.9.98
Mo och Domsjö Aktiebolagin 24.7.1998 tekemä valitus                 2. on katsonut virheellisesti, että sen omalla päätelmällä,
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                   jonka mukaan komissio ei ole näyttänyt toteen kaikkia
tuimen laajennetun kolmannen jaoston asiassa T-352/                      kilpailusääntöjen rikkomisen vaikutuksia, ei ole asial-
94 (1), Mo och Domsjö Aktiebolag vastaan Euroopan                        lista vaikutusta sen arvioon kilpailusääntöjen rikkomi-
   yhteisöjen komissio, 14.5.1998 antamasta tuomiosta                    sen vakavuudesta ja että päätelmä ei voi siten johtaa
                                                                         sakon alentamiseen.
                       (Asia C-283/98 P)
                          (98/C 299/26)                             (1) EYVL C 392, 31.12.1994, s. 8.
                                                                    (2) EYVL L 243, 19.9.1994, s. 1.
                                                                    (3) 6 päivänä helmikuuta 1962 annettu neuvoston asetus N:o 17
Mo och Domsjö Aktiebolag, jonka osoite on S-89180                       (perustamissopimuksten 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täytän-
                                                                        töönpanoasetus; EYVL 13, 21.2.1962, s. 204/62).
Örnsköldsvik, Ruotsi, on valittanut 24.7.1998 Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun kolman-
nen jaoston asiassa T-352/94, Mo och Domsjö Aktiebolag
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 14.5.1998 anta-
masta tuomiosta. Valittajan edustajat ovat solicitor
Antony Woodgate ja solicitor Martin Smith, Lontoo, ja               Stora Kopparbergs Bergslags AB:n 27.7.1998 tekemä vali-
proessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Arendt &               tus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
Medernach, 8Ð10 rue Mathias Hardt.                                  mioistuimen laajennetun kolmannen jaoston asiassa
                                                                    T-354/94 (1), Stora Kopparbergs Bergslags AB vastaan
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissio, 14.5.1998 antamasta
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                                  tuomiosta
                                                                                (Asia C-286/98 P)
1. kumoaa ainakin osittain yhteisöjen ensimmäisen
                                                                                (98/C 299/27)
    oikeusasteen       tuomioistuimen     asiassa    T-352/94
    14.5.1998 antaman tuomion,
                                                                    Stora Kopparbergs Bergslags AB, jonka osoite on S-79180
                                                                    Falun, Ruotsi, on valittanut 27.7.1998 Euroopan yhteisö-
2. kumoaa ainakin osittain kahta EY:n perustamissopi-
                                                                    jen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
    muksen 85 artiklan 1 kohdan mukaista menettelyä
                                                                    oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun kolmannen jaos-
    koskevan 13.7.1994 tehdyn komission päätöksen
                                                                    ton asiassa T-354/94, Stora Kopparbergs Bergslags AB vas-
    94/601/EY (IV/C/33.833 Ð Kartonki (2)) siltä osin
                                                                    taan Euroopan yhteisöjen komissio, 14.5.1998 antamasta
    kuin se koskee valittajaa,
                                                                    tuomiosta. Valittajan edustajina ovat Alexander Riesen-
                                                                    kampff ja Stefan Lehr, Bryssel, ja prosessiosoite Luxembur-
3. kumoaa valittajalle määrätyn sakon tai ainakin alentaa           gissa asianajotoimisto ReneÂ Faltz, Faltz & Kremer, 6 rue
    sitä, ja                                                        Heinrich Heine.
                                                                    Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
4. velvoittaa komission korvaamaan valittajan oikeuden-
    käyntikulut yhteisöjen tuomioistuimessa ja yhteisöjen
    ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa.                      Ð kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                         mioistuimen asiassa T-354/94 14.5.1998 antaman tuo-
                                                                         mion sekä EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      1 kohdan mukaiseen menettelyyn liittyvän, 13.7.1994
                                                                         tehdyn komission päätöksen 94/601/EY (IV/C/33.833
                                                                         Ð Kartonki (2)) sillä perusteella, että tehdessään johto-
Valittaja vetoaa valitusperusteeseen, jonka mukaan                       päätöksensä yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
yhteisön oikeutta on sovellettu väärin, erityisesti EY:n                 mioistuin sovelsi yhteisön oikeutta selvästi väärin siten,
perustamissopimuksen 85, 172, 173 ja 190 artiklaa, neu-                  että tuomiolla
voston asetusta N:o 17 (3) sekä yhteisön oikeuden yleisiä
oikeusperiaatteita.
                                                                         1) rikotaan 85 artiklaa ja neuvoston asetuksen
                                                                              N:o 17 (3) 15 artiklan 2 kohtaa, koska valittajan
Valittajan esittämien valitusperusteiden mukaan yhteisöjen                    on katsottu olleen vastuussa tytäryhtiöidensä Kop-
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                         parforsin, Feldmühlen ja CBC:n toiminnasta otta-
                                                                              matta huomioon niitä oikeudellisia arviointiperus-
                                                                              teita, jotka yhteisöjen tuomioistuimet ja komissio
1. on katsonut virheellisesti, että sillä, ettei komissio mai-                ovat esittäneet niiden kilpailusääntöjen rikkomis-
    ninnut päätöksessään niitä tekijöitä, jotka se oli otta-                  ten syyksiluettavuuden osalta, joihin tytäryhtiöt
    nut systemaattisesti huomioon valittajan sakkoa mää-                      ovat syyllistyneet,
    rätessään, ei rikottu perusteluvelvollisuutta siten, että
    tämän perusteella päätös ja määrätty sakko voitaisiin                2) rikotaan todistustaakkaa koskevia sääntöjä, koska
    kumota joko kokonaan tai osittain, ja                                     niiden kilpailusääntöjen rikkomisten syyksiluetta-
 ---pagebreak--- 26.9.98                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 299/17
        vuuden osalta, joihin Kopparfors on syyllistynyt,                mühle ja CBC olivat syyllistyneet ennen sitä ajankoh-
        todistustaakan on katsottu kuuluneen valittajalle ja             taa ja sen ajankohdan jälkeen, jolloin ne tulivat osaksi
        koska Feldmühlen ja CBC:n osalta tuomiossa on                    valittajan konsernia, koska valittaja ei voinut olla tie-
        nojauduttu pelkkiin valittajan kannalta vahingolli-              tämättä niiden osallistumisesta kilpailusääntöjen rikko-
        siin olettamuksiin,                                              miseen ja koska valittaja ei ollut toteuttanut tarpeelli-
                                                                         sia toimenpiteitä estääkseen rikkomisen jatkamisen, ja
    3) rikotaan periaatetta, jonka mukaan rangaistus voi-
        daan määrätä vain rikkomisen johdosta, sillä ilman          3) katsoessaan että sillä, ettei komissio ollut maininnut
        mitään asian tosiseikastoon pohjautuvaa perustetta               päätöksessään niitä seikkoja, jotka se oli ottanut syste-
        valittajan on oletettu olleen tietoinen Feldmühlen               maattisesti huomioon valittajan sakkoa määrätessään,
        ja CBC:n osallistumisesta kartelliin,                            ei rikottu perusteluvelvollisuutta siten, että määrätty
                                                                         sakko voitaisiin tämän perusteella kumota joko koko-
    4) loukataan logiikan lainalaisuuksia, sillä valittajalla            naan tai osittain,
        katsotaan olleen velvollisuus toteuttaa toimenpi-
        teitä sellaisia Feldmühlen ja CBC:n toteuttamia kil-        sekä edelleen ja vaihtoehtoisesti ensimmäisen oikeusasteen
        pailusääntöjen rikkomisia vastaan, joista valittaja         tuomioistuimen soveltaneen lakia väärin
        ei ole ollut edes tietoinen, ottamatta huomioon
        sitä, että vaikka valittaja olisikin ollut tietoinen
        rikkomisista, sillä ei olisi ollut valtaa toteuttaa täl-    4) todetessaan, että sen omalla päätelmällä, jonka
        laisia toimenpiteitä,                                            mukaan komissio ei ole näyttänyt toteen kaikkia kil-
                                                                         pailusääntöjen rikkomisen vaikutuksia, ei ole asiallista
                                                                         vaikutusta sen arvioon kilpailusääntöjen rikkomisen
    5) rikotaan todistustaakkaa koskevia sääntöjä ja lou-                vakavuudesta ja että päätelmä ei voi siten johtaa sakon
        kataan periaatetta ºin dubio pro reoº, koska valit-              alentamiseen.
        tajaa on vaadittu näyttämään toteen, ettei se ole
        jatkanut tytäryhtiöidensä toimintaa, jolla rikottiin
        kilpailusääntöjä, ja                                        (1) Ei julkaistu.
                                                                    (2) EYVL L 243, 19.9.1994, s. 1.
                                                                    (3) 6 päivänä helmikuuta 1962 annettu neuvoston asetus N:o 17
    6) rikotaan 173 ja 190 artiklan mukaisia menettelylli-              (perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täytän-
        siä vaatimuksia, koska valittajalle määrättyä sak-              töönpanoasetus; EYVL 13, 21.2.1962, s. 204/62).
        koa ei ole kumottu, vaikka tuomiossa on todettu,
        että päätöksessä olisi pitänyt ilmoittaa ne perus-
        teet, joita yksittäisten sakkojen määrää laskettaessa
        sovellettiin.
                                                                    Tribunal d'arrondissement de Luxembourgin 15.7.1998
Ð Vaihtoehtoisesti Storalle määrätty sakko on kumottava
                                                                    tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
    tai sitä on ainakin alennettava, koska yhteisöjen
                                                                    asiassa Luxemburgin suurherttuakunta vastaan Berthe
    ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi yhtei-
                                                                                Linster ym.
    sön oikeutta selvästi väärin siten, että tuomiolla
                                                                                (Asia C-287/98)
    7) rikotaan asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohtaa,                                         (98/C 299/28)
        koska sen, ettei komissio ole näyttänyt täysin
        toteen salaisen yhteistyön vaikutuksia hintoihin, ei
        katsottu vaikuttavan asiallisesti rikkomisen vaka-          Tribunal d'arrondissement de Luxembourg on pyytänyt
        vuuden arviointiin.                                         15.7.1998 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
                                                                    Euroopan          yhteisöjen     tuomioistuimen     kirjaamoon
                                                                    27.7.1998, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 Luxemburgin suurherttuakunta vastaan Berthe Linster ym.
                                                                    ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
Valittaja väittää ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
soveltaneen lakia väärin                                            1. Onko EY:n perustamissopimuksen 177 ja 189 artiklaa
                                                                         tulkittava siten, että tuomioistuin, jonka päätöksestä ei
                                                                         voida hakea muutosta kansallisen oikeuden mukaan ja
1) katsoessaan valittajan olleen vastuussa 85 artiklan rik-              jonka tutkittavaksi on saatettu yleiseen tarpeeseen
    komisesta, johon sen tytäryhtiö Kopparfors oli syyllis-              tapahtuvaa yksityiselle kuuluvan kiinteän omaisuuden
    tynyt, ottamatta huomioon sitä, ettei komissio ole                   pakkolunastusta koskevan menettelyn laillisuus, voi
    näyttänyt valittajalla olleen mitään vaikutusvaltaa                  todeta, ettei moottoritien rakentamisesta aiheutuvia
    Kopparforsin kaupallisen toiminnan suhteen,                          ympäristövaikutuksia ole arvioitu tiettyjen julkisten ja
                                                                         yksityisten hankkeiden ympäristöväikutusten arvioin-
                                                                         nista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annetun neuvoston
2) jättäessään huomiotta asian kannalta merkityksellisen                 direktiivin 85/337/ETY (1) 5 artiklan 1 kohdassa edel-
    oikeuskäytännön katsoessaan, että valittajan syyksi on               lytetyllä tavalla direktiivin 4 artiklan 1 kohdassa tar-
    luettava ne kilpailusääntöjen rikkomiset, joihin Feld-               koitetun hankkeen osalta ja että 5 artiklan mukaan