title: Asia T-211/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 4.9.2009 — Italia v. komissio (Valtiontuet — Italian viranomaisten hiljattain listautuneiden yritysten hyväksi perustama tukijärjestelmä — Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja jossa määrätään sen palauttamisesta — Perusteluvelvollisuus — Valikoivuus — Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan — Kilpailua rajoittava vaikutus)

text:
               24.10.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/21

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 4.9.2009 — Italia v. komissio
   (Asia T-211/05) (1)

   (Valtiontuet - Italian viranomaisten hiljattain listautuneiden yritysten hyväksi perustama tukijärjestelmä - Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja jossa määrätään sen palauttamisesta - Perusteluvelvollisuus - Valikoivuus - Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan - Kilpailua rajoittava vaikutus)
   2009/C 256/36
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: aluksi I. Braguglia, sittemmin R. Adam ja lopuksi I. Bruni, avustajanaan avvocato dello Stato P. Gentili)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: V. Di Bucci ja E. Righini)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Tukiohjelmasta C 8/2004 (ex NN 164/2003), jonka Italia on pannut täytäntöön hiljattain listautuneiden yritysten hyväksi, 16.3.2005 tehdyn komission päätöksen 2006/261/EY (EUVL 2006, L 94, s. 42) kumoamista koskeva vaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 182, 23.7.2005.


title: Kesko Oy:n 25.4.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-134/97)

text:
N:o C 199/36        I FI 1                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         28.6.97
Kesko Oy:n 25.4.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota                        kohtuullisessa ajassa sellaisia toimenpiteitä, jotka olisi
                   vastaan nostama kanne                                   vat olleet soveliaita tehokkaan kilpailun edellytysten
                        (Asia T-134/97 )                                   palauttamiseksi . Komissio rikkoi tällä menettelyllään
                                                                           syrjintäkiellon periaatetta, suhteellisuusperiaatetta ja
                         ( 97/C 199/84 )                                   hyvän hallinnon periaatetta. Lisäksi komissio rikkoi
                                                                           EY:n perustamissopimuksen 190 artiklaa, koska se ei
                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                            perustellut tätä käytäntönsä muuttamista .
Kesko Oy on nostanut 25.4.1997 Euroopan yhteisöjen en              3 . Asetuksen 8 artiklan 4 kohtaan perustuvassa päätök
simmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo                     sessä vaaditaan sitä, että ennen yrityskeskittymää val
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina                     linnut tilanne palautetaan, mikä ylittää sen, mikä on
ovat asianajaja Gerwin Van Gerven, Bryssel, ja Sarah Bees                 tarpeen tehokkaan kilpailun edellytysten palauttami
ton, Englannin ja Walesin asianajajayhteisö, ja prosessi                  seksi . Kun komissio sulki jo ennakolta pois sellaiset
osoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Loesch & Wal                     toimenpiteet, joilla ennen yrityskeskittymää valinnutta
ter, 11 rue Goethe.                                                        tilannetta ei palauteta kokonaisuudessaan, komissio
                                                                           ylitti sen toimivaltansa, joka sillä on asetuksen 8 artik
                                                                           lan 4 kohdan perusteella, ja rikkoi suhteellisuusperiaa
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois                    tetta ja hyvän hallinnon periaatetta .
tuin
                                                                    (') Yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989
— kumoaa 19.11.1 996 tehdyn komission päätöksen asi                      annettu neuvoston asetus ( ETY ) N:o 4064/89 ( EYVL N:o
     assa N:o IV/M. 784, Kesko/Tuko; ja                                   L 395 , 30.12.1989, s . 1 ).
                                                                    ( 2 ) EYVL N:o C 131 , 26.4.1997, s. 17.
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
     lut .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                    Eugenio Branco Lda:n 29.4.1997 Euroopan yhteisöjen
Komissio totesi 20.11.1996 yrityskeskittymäasetuksen (*)                              komissiota vastaan nostama kanne
8 artiklan 3 kohdan mukaisesti, että kantajan ja Tuko
                                                                                ( Asia T-142/97)
Oy:n, joka on Suomen oikeuden mukaan perustettu osake
yhtiö, toteuttama yrityskeskittymä oli yhteismarkkinoille                                         ( 97/C 199/85 )
soveltumaton ja ristiriidassa ETA-sopimuksen kanssa . Tä
män jälkeen eli 19.2.1997 komissio teki kyseisen, asetuk
sen 8 artiklan 4 kohdan nojalla toisen päätöksen, joka                                 (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
koski niitä toimenpiteitä, joihin oli ryhdyttävä tehokkaan
kilpailun palauttamiseksi .
                                                                    Eugenio Branco Lda, joka on rajavastuuyhtiö, on nostanut
                                                                    Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
Kantaja nosti yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon                  tuimessa 29.4.1997 kanteen Euroopan yhteisöjen komis
31.1.1997 jättämällään kannekirjelmällä EY:n perustamis            siota vastaan. Kantajan toimipaikka on Rua Rodrigo da
sopimuksen 173 artiklaan perustuvan kanteen, jolle annet           Fonseca, n? 9, Lissabon, edustaja asianajaja Bolota Bel
tiin rekisterinumero T-22/97 (2 ) ja jossa kantaja vaatii ase      chior, Vila Nova de Gaia, Porto, ja prosessiosoite Luxem
tuksen 8 artiklan 3 kohtaan perustuvan päätöksen kumoa             burgissa asianajaja Jacques Schroeder, asianajotoimisto
mista . Nyt kysymyksessä olevassa kannekirjelmässään                Faltz & Associes, 6 rue Heine, Luxembourg.
kantaja vaatii asetuksen 8 artiklan 4 kohtaan perustuvan
päätöksen kumoamista .
                                                                    Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                    tuomioistuin
Kantaja esittää seuraavaa:
 1 . Asetuksen 8 artiklan 4 kohtaan perustuva päätös pitäi         — kumoaa kantajalle DAFSE:n 24.2.1997 päivätyllä kir
     si kumota, koska sen pätevyyden edellytyksenä on se,                  jeellä tiedoksi annetun komission päätöksen, jolla hy
                                                                           väksyttiin Euroopan sosiaalirahaston tukia koskevaan
     että asetuksen 8 artiklan 3 kohtaan perustuva päätös
                                                                           menettelyyn liittyvä loppusumman maksupyyntö ja
     on pätevä . Jos viimeksi mainittu päätös kumotaan, ku
     ten kantaja on 31.1.1997 nostamassaan kanteessa vaa
                                                                           jossa katsottiin, ettei kantajan esittämiä kuluja hyväk
                                                                            sytä, ja vaadittiin kantajaa palauttamaan 17 565 320
     tinut, 8 artiklan 4 kohtaan perustuva päätös on ku
     mottava tämän vuoksi automaattisesti .                                Portugalin escudon suuruinen summa, josta kantajalle
                                                                           oli maksettu 423 507 escudoa ennakkomaksuna Eu
                                                                            roopan sosiaalirahastosta ja 17 141 813 escudoa en
2 . Asetuksen 8 artiklan 4 kohtaan perustuva päätös teh                    nakkomaksuna Portugalin valtion myöntämästä kan
     tiin aikaisemmasta, toteutettuja yrityskeskittymiä kos                sallisesta tuesta, minkä johdosta Euroopan sosiaali
     kevasta käytännöstä poikkeavalla tavalla, koska tämän                  rahaston myöntämän tuen määrä vähennettiin
     päätöksen osalta kantajalla ei ollut tilaisuutta ehdottaa              30 672 242 escudoksi :


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 23 päivänä lokakuuta 2003 asiassa C-56/01 (Tribunal des Affaires de sécurité sociale de Nanterren esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Patricia Inizan vastaan Caisse primaire d'assurance maladie des Hauts-de-Seine (Sosiaaliturva – Palvelujen tarjoamisen vapaus – Toisessa jäsenvaltiossa annettavasta sairaalahoidosta aiheutuvat kulut – Edellytykset, joiden täyttyessä kuluista vastataan – Ennakkolupa – Asetuksen N:o 1408/71 22 artikla – Pätevyys)

text:
13.12.2003              FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 304/1
                                                                     I
                                                               (Tiedonantoja)
                                                       TUOMIOISTUIN
                                                              TUOMIOISTUIN
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                           (viides jaosto)
                                                                                (viides jaosto)
                   2 päivänä lokakuuta 2003
asiassa C-195/99 P: Krupp Hoesch Stahl AG vastaan                                          23 päivänä lokakuuta 2003
               Euroopan yhteisöjen komissio (1)
(Muutoksenhaku – Sopimukset ja yhdenmukaistetut menet-                   asiassa C-56/01 (Tribunal des Affaires de sécurité sociale
       telytavat – Eurooppalaiset teräspalkkituottajat)                  de Nanterren esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Patricia
                                                                         Inizan vastaan Caisse primaire d’assurance maladie des
                         (2003/C 304/01)                                                        Hauts-de-Seine (1)
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                         (Sosiaaliturva – Palvelujen tarjoamisen vapaus – Toisessa
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen         jäsenvaltiossa annettavasta sairaalahoidosta aiheutuvat
             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                     kulut – Edellytykset, joiden täyttyessä kuluista vastataan
                                                                         – Ennakkolupa – Asetuksen N:o 1408/71 22 artikla –
Asiassa C-195/99 P, Krupp Hoesch Stahl AG, kotipaikka                                                Pätevyys)
Dortmund (Saksa), (avocat: F. Montag), jossa valittaja vaatii
muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
                                                                                (2003/C 304/02)
keusasteen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa
T-147/94, Krupp Hoesch vastaan komissio, 11.3.1999 anta-
man tuomion (Kok. 1999, s. II-603) kumoamista, ja jossa
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
vastapuolena on Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
nään: J. Currall ja W. Wils, avustajanaan H.-J. Freund), yhteisö-
jen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaos-           (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
ton puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit D. A. O. Edward,                          tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
A. La Pergola, P. Jann (esittelevä tuomari) ja S. von Bahr,
julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
M.-F. Contet, on antanut 2.10.2003 tuomion, jonka tuomio-
lauselma on seuraava:
                                                                         Asiassa C-56/01, jonka tribunal des affaires de sécurité sociale
1)    Valitus hylätään.                                                  de Nanterre on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen
2)    Krupp Hoesch Stahl AG velvoitetaan korvaamaan oikeuden-            tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
      käyntikulut.                                                       tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Patricia Inizan ja
                                                                         Caisse primaire d’assurance maladie des Hauts-de-Seine ennak-
                                                                         koratkaisun sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön
(1) EYVL C 299, 16.10.1999.
                                                                         alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin am-
                                                                         matinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä
 ---pagebreak--- C 304/2                  FI                               Euroopan unionin virallinen lehti                                       13.12.2003
kesäkuuta 1971 annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellai-                          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
sena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996
annetulla neuvoston asetuksella N:o 118/97 (EYVL 1997,
L 28, s. 1), 22 artiklan pätevyydestä ja tulkinnasta sekä EY 49                                23 päivänä lokakuuta 2003
ja EY 50 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides
jaosto), toimien kokoonpanossa: neljännen jaoston puheenjoh-
taja C. W. A. Timmermans, joka hoitaa viidennen jaoston                     asiassa C-191/01 P: sisämarkkinoiden harmonisointiviras-
puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit A. La Pergola (esittelevä            to (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan Wm. Wrigley
tuomari), P. Jann, S. von Bahr ja A. Rosas, julkisasiamies:                                           Jr. Company (1)
D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
M.-F. Contet, on antanut 23.10.2003 tuomion, jonka tuomio-
lauselma on seuraava:
                                                                            (Muutoksenhaku – Yhteisön tavaramerkki – Asetus N:o 40/
                                                                            94 – Rekisteröintihakemuksen ehdoton hylkäysperuste –
                                                                            Erottamiskyky – Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksin-
                                                                            omaan kuvailevista merkeistä tai merkinnöistä – Sana
                                                                                Doublemint)
1)    Esitetyn kysymyksen ensimmäisen osan tulkinnassa ei ole tullut
      esille mitään sellaista seikkaa, joka vaikuttaisi sosiaaliturvajär-
      jestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattui-                              (2003/C 304/03)
      hin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän
      perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neu-
      voston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
      muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla
      neuvoston asetuksella N:o 118/97, 22 artiklan 1 kohdan
      c alakohdan i alakohdan pätevyyteen.
                                                                            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
2)    Asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja
      ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 118/97, 22 artiklan
      2 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että tässä
      säännöksessä tarkoitettua lupaa ei voida evätä silloin kun            Asiassa C-191/01 P, sisämarkkinoiden harmonisointivirasto
      kyseessä oleva hoito kuuluu sen jäsenvaltion lainsäädännössä          (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehinään: V. Melgar ja
      säädettyihin etuuksiin, jonka alueella asianomainen asuu,             S. Laitinen), prosessiosoite Luxemburgissa, jota tukevat Saksan
      ja kun samanlaista tai potilaan kannalta tehokkuudeltaan              liittotasavalta (asiamiehinään: A. Dittrich ja B. Muttelsee-
      samanasteista hoitoa ei voida saada ajoissa tässä jäsenvaltiossa.     Schön) prosessiosoite Luxemburgissa, ja Ison-Britannian ja
                                                                            Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehenään:
                                                                            J. E. Collins, avustajanaan D. Alexander) prosessiosoite Luxem-
                                                                            burgissa, jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan, että yhteisö-
                                                                            jen tuomioistuin kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
3)    EY 49 ja EY 50 artiklaa on tulkittava siten, että niiden              oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-193/99,
      vastainen ei ole pääasiassa kyseessä olevan kaltainen jäsenval-       Wrigley vastaan SMHV (Doublemint), 31.1.2001 antaman
      tion lainsäädäntö, jonka mukaan sellaisen hoidon korvaaminen,         tuomion (Kok. 2001, s. II-417), jossa se kumosi sisämarkkinoi-
      joka on saatu jossakin muussa jäsenvaltiossa kuin siinä,              den harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäi-
      jossa sosiaalivakuutetun sairausvakuutuskassa toimii, edellyttää      sen valituslautakunnan 16.6.1999 tekemän päätöksen (asia
      tämän kassan myöntämää lupaa, ja jonka mukaan tämän                   R 216/1998-1), jossa valituslautakunta hylkäsi Wm. Wrigley
      luvan myöntäminen edellyttää, että on selvitetty, ettei sosiaali-     Jr. Companyn valituksen päätöksestä evätä sanan Doublemint
      vakuutettu voinut saada viimeksi mainitun jäsenvaltion alueella       rekisteröinti yhteisön tavaramerkiksi, ja jossa vastapuolena
      tilansa kannalta asianmukaista hoitoa. Lupa voidaan kuitenkin         on: Wm. Wrigley Jr. Company, kotipaikka Chicago, Illinios
      evätä tällä perusteella ainoastaan silloin kun samanlaista            (Amerikan yhdysvallat), edustajanaan M. Kinkeldey, Rechtsan-
      tai potilaan kannalta tehokkuudeltaan samanasteista hoitoa            walt, prosessiosoite Luxemburgissa, yhteisöjen tuomioistuin,
      voidaan saada ajoissa siinä jäsenvaltiossa, jossa hän asuu.           toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen
                                                                            puheenjohtajat J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari), R. Schint-
                                                                            gen ja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit C. Gulmann,
                                                                            D. A. O. Edward, A. La Pergola, P. Jann, F. Macken, N. Colneric,
                                                                            S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues ja A. Rosas, julkisasiamies:
(1) EYVL C 95, 24.3.2001.
                                                                            F. G. Jacobs, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on
                                                                            antanut 23.10.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
                                                                            raava:
                                                                            1.     Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                                asiassa T-193/99, Wrigley vastaan SMHV (Doublemint),
                                                                                31.1.2001 antama tuomio kumotaan.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 20 päivänä tammikuuta 2000 asiassa C-414/98 (Verwaltungsgericht Schwerinin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Landerzeugergemeinschaft eG Groß Godems vastaan Amt für Landwirtschaft Parchim (Maatalous – Asetus N:o 4115/88 – Tuotannon laajaperäistämistuet – Sovellettavat seuraamukset)

text:
8.4.2000               FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                   C 102/1
                                                                  I
                                                            (Tiedonantoja)
                                                     TUOMIOISTUIN
                                                          TUOMIOISTUIN
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                             nossa: jaoston puheenjohtaja J. C. Moitinho de Almeida sekä
                                                                      tuomarit C. Gulmann ja J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari),
                                                                      julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on
                         (kolmas jaosto)
                                                                      antanut 20.1.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
                                                                      raava:
                20 päivänä tammikuuta 2000
asiassa C-414/98 (Verwaltungsgericht Schwerinin esittä-               1. Tuotannon laajaperäistämistä koskevan tukijärjestelmän yksi-
mä ennakkoratkaisupyyntö), Landerzeugergemeinschaft                        tyiskohtaisten soveltamissääntöjen määrittämisestä 21 päivänä
eG Groß Godems vastaan Amt für Landwirtschaft                              joulukuuta 1988 annetun komission asetuksen (ETY)
                           Parchim (1)                                     N:o 4115/88, sellaisena kuin se on muutettuna 6.4.1993
                                                                           annetulla komission asetuksella N:o 838/93, 16 artiklan
                                                                           1 kohtaa on tulkittava siten, että siinä säädettyjä laajaperäistä-
(Maatalous – Asetus N:o 4115/88 – Tuotannon                                mistuen määrän pienentämistä koskevia laskemissääntöjä sovel-
      laajaperäistämistuet – Sovellettavat seuraamukset)                   letaan, jos yksikkömäärä, jolle tukea on haettu, poikkeaa
                                                                           todetusta yksikkömäärästä yli kahdella hehtaarilla ylittämättä
                        (2000/C 102/01)                                    kuitenkaan 10:tä prosenttia siitä alasta, jolle tukea on haettu.
                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                       2. Asetuksen N:o 4115/88, sellaisena kuin se on muutettuna
                                                                           asetuksella N:o 838/93, 16 artiklan 1 kohdan toisessa virk-
                                                                           keessä säädetty laajaperäistämistukien määrän pienentäminen
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen           koskee koko sitä ajanjaksoa, jonka tuensaajan antama sitoumus
             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                       kattaa, jollei tuensaaja pysty osoittamaan, että tukihakemuksessa
                                                                           esitetyn yksikkömäärän poikkeama todetusta yksikkömäärästä ei
                                                                           ole ollut tarkoituksellinen ja ettei syynä siihen ole ollut tuensaajan
Asia C-414/98, jonka Verwaltungsgericht Schwerin (Saksa) on                huolimattomuus.
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on
tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-
teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-
reillä olevassa asiassa Landerzeugergemeinschaft eG Groß
Godems vastaan Amt für Landwirtschaft Parchim ennakkorat-             (1) EYVL C 33, 6.2.1999.
kaisun tuotannon laajaperäistämistä koskevan tukijärjestelmän
yksityiskohtaisten soveltamissääntöjen määrittämisestä 21 päi-
vänä joulukuuta 1988 annetun komission asetuksen (ETY)
N:o 4115/88 (EYVL L 361, s. 13), sellaisena kuin se on
muutettuna 6.4.1993 annetulla komission asetuksella
N:o 838/93 (EYVL L 88, s. 16), 16 artiklan tulkinnasta,
yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-


title: Asia T-140/00: Zapf Creation AG:n 25.5.2000 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
C 233/30                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        12.8.2000
Laurent Balin 24.5.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota                   –     komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen B-tason
                      vastaan nostama kanne                                    tehtävien keston osalta ja laiminlyönyt huolellisuusvelvol-
                                                                               lisuutta,
                          (Asia T-139/00)
                                                                         –     komissio on laiminlyönyt perusteluvelvollisuutta.
                          (2000/C 233/56)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Laurent Bal, kotipaikka Walhain (Belgia), on nostanut                    Zapf Creation AG:n 25.5.2000 sisämarkkinoiden harmo-
24.5.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                   nisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                                                 kanne
vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Isabelle Cooreman,
Bryssel.                                                                                (Asia T-140/00)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                         (2000/C 233/57)
–     kumoaa komission 28.1.2000 tekemän päätöksen,
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
–     kumoaa sisäisen kilpailumenettelyn COM/TB/99, joka
      koski palkkaluokkia B5/B4,                                         Zapf Creation AG, kotipaikka Rödental/Coburg (Saksa), on
                                                                         nostanut 25.5.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
ja toissijaisesti                                                        asteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmoni-
                                                                         sointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edusta-
–     velvoittaa komission maksamaan kantajalle 300 000 Bel-             jana on asianajaja Axel Kockläuner, asianajotoimisto Meissner,
      gian frangia korvauksena aineellisista ja henkisistä vahin-        Bolte & Partner, München.
      goista,
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
tai toissijaisesti ennen asiakysymyksen ratkaisemista
                                                                         –     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston kol-
                                                                               mannen valituslautakunnan 21.3.2000 tekemän
–     antaa kantajalle mahdollisuuden toimittaa todisteet siitä,               päätöksen R 348/1999-3;
      että hänen tilapäisenä toimihenkilönä suorittamansa
      tehtävät kuuluivat B-tason tehtäviin ja että hän suoritti          –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      tilapäisenä toimihenkilönä tehtäviä, jotka vastaavat
      B-tason tehtäviä,
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
ja ainakin
                                                                         Kyseessä oleva merkki:          sanamerkki ”New Born Baby” –
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut                                                hakemusnumero 650234
      yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
      työjärjestyksen 87 artiklan mukaisesti.                            Tavara tai palvelu:             luokkaan 28 kuuluvat tavarat
                                                                                (leikkinuket ja niiden oheistarvik-
                                                                                keet leikkikaluina)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Valituslautakunnan käsi-        tutkija on hylännyt rekisteröinnin
                                                                         teltäväksi saatettu pää-
Kantaja väittää komission rikkoneen kilpailuilmoitusta ja hen-           tös:
kilöstösääntöjen liitteen III 5 artiklan 1 kohtaa. Kantajan
mukaan komissio on virheellisesti katsonut, että ainoastaan              Kanneperusteet:                 – asetuksen N:o 40/94 7 artiklan
B-tason toimihenkilönä saatu kokemus voidaan ottaa huo-                                                     1 kohdan b alakohdan virheel-
mioon arvioitaessa mahdollisuutta osallistua kilpailuun. Kilpai-                                            linen soveltaminen
luilmoitusta on kantajan mukaan kuitenkin tulkittava siten,
                                                                                – asetuksen N:o 40/94 7 artiklan
että ainoastaan hakijan todellisella työkokemuksella on merki-
                                                                                1 kohdan c alakohdan virheelli-
tystä.
                                                                                nen soveltaminen
                                                                                – kuulemisperiaatteen loukkaa-
Kantaja esittää väitteidensä tueksi seuraavat perusteet:                                                    minen
–     komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen B-tason
      tehtävistä saadun työkokemuksen osalta,


title: Asia T-264/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 30.6.2011 — Tecnoprocess v. komissio ja unionin Marokon edustusto (Laiminlyöntikanne — Kehotus ratkaisun tekemiseksi — Tutkimatta jättäminen — Vahingonkorvauskanne — Syy-yhteys — Vahinko — Selvästi täysin perusteeton kanne)

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/17

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 30.6.2011 — Tecnoprocess v. komissio ja unionin Marokon edustusto
   (Asia T-264/09) (1)

   (Laiminlyöntikanne - Kehotus ratkaisun tekemiseksi - Tutkimatta jättäminen - Vahingonkorvauskanne - Syy-yhteys - Vahinko - Selvästi täysin perusteeton kanne)
   2011/C 282/30
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Tecnoprocess Srl (Rooma, Italia) (edustaja: asianajaja A. Majoli)

      Vastaajat: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bordes ja L. Prete) ja Euroopan unionin Marokon edustusto

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan yhtäältä toteamaan, että Euroopan komissio ja Euroopan unionin Marokon edustusto ovat laiminlyöneet ratkaisun tekemisen ja toisaalta tästä ratkaisun tekemättä jättämisestä väitetysti aiheutuneen vahingon korvaamista.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään osittain tutkimatta ja osittain hylätään selvästi täysin perusteettomana.

               2)

               Tecnoprocess Srl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 220, 12.9.2009.


title: Asia C-15/09: Kanne 12.1.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Tšekin tasavalta

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/25

         Kanne 12.1.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Tšekin tasavalta
   (Asia C-15/09)
   (2009/C 69/47)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. van Beek ja L. Jelínek)

      Vastaaja: Tšekin tasavalta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että Tšekin tasavalta ei ole noudattanut miesten ja naisten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta tavaroiden ja palvelujen saatavuuden ja tarjonnan alalla 13.12.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/113/EY (1) 17 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               —

               Tšekin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä päättyi 21.12.2007.

      (1)  EUVL L 373, s. 37.


title: Asia T-368/08: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.3.2012 — Atlantean v. komissio

text:
               26.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.3.2012 — Atlantean v. komissio
   (Asia T-368/08) (1)

   2012/C 151/57
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 301, 22.11.2008.


title: Asia C-4/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 5.1.2010 — Bureau National Interprofessionnel du Cognac

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/36

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 5.1.2010 — Bureau National Interprofessionnel du Cognac
   (Asia C-4/10)
   2010/C 63/56
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Korkein hallinto-oikeus

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Bureau National Interprofessionnel du Cognac

      Muut osapuolet: Oy Gust. Ranin, Patentti- ja rekisterihallituksen valituslautakunta

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Soveltuuko Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 110/2008 (1), annettu 15 päivänä tammikuuta 2008, tislattujen alkoholijuomien määritelmistä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojaamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) Nro 1576/89 kumoamisesta (jäljempänä asetus (EY) Nro 110/2008) 19.12.2001 haettuun ja 31.1.2003 rekisteröidyn, mainitulla asetuksella suojatun maantieteellisen alkuperämerkinnän sisältävän tavaramerkin rekisteröintiedellytysten arviointiin?

               2)

               Jos vastaus kysymykseen 1. on myöntävä, onko tavaramerkki, joka muun ohella sisältää asetuksella (EY) Nro 110/2008 suojatun maantieteellisen alkuperämerkinnän tai tällaisen merkinnän yleisnimenä ja käännöksenä ja joka on rekisteröity sellaisille tislatuille alkoholijuomille, jotka muun ohella valmistusmenetelmän ja alkoholipitoisuuden osalta eivät täytä kysymyksessä olevan maantieteellisen alkuperämerkinnän käytölle asetettuja vaatimuksia, evättävä asetuksen (EY) Nro 110/2008 16 ja 23 artiklojen vastaisena?

               3)

               Onko, riippumatta siitä onko vastaus kysymykseen 1. myöntävä vai kieltävä, kysymyksessä 2. kuvatunlaisen tavaramerkin katsottava olevan omiaan johtamaan yleisöä harhaan esimerkiksi tavaroiden tai palvelujen luonteen, laadun tai maantieteellisen alkuperän suhteen siten kuin ensimmäisen neuvoston direktiivissä 89/104/ETY (2) jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä, annettu 21 päivänä joulukuuta 1988, nykyisin Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/95/EY (3), annettu 22 päivänä lokakuuta 2008, jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä (kodifioitu toisinto) (jäljempänä direktiivi 89/104/ETY), 3 artiklan 1 kohdan g alakohdassa tarkoitetaan?

               4)

               Onko, riippumatta vastauksesta kysymykseen 1, mikäli jäsenvaltio on direktiivin 89/104/ETY 3 artiklan 2 kohdan a alakohdan perusteella säätänyt, että tavaramerkkiä ei saa rekisteröidä tai jos se on rekisteröity, se on julistettava mitättömäksi, mikäli tavaramerkin käyttö voidaan kieltää muun lainsäädännön kuin tavaramerkkejä koskevan kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön tai yhteisön oikeuden nojalla, katsottava, että mikäli tavaramerkkirekisteröinti sisältää asetusta (EY) N:o 110/2008 loukkaavia elementtejä, joiden perusteella tavaramerkin käyttö voidaan kieltää, tällaista tavaramerkkiä ei saisi rekisteröidä?

      (1)  EUVL L 39, s. 16

      (2)  EYVL L 40, s. 1; EYVL, Erityispainos 1994, 13/Nide 17 s. 178

      (3)  EUVL L 299, s. 25


title: Asia T-431/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.10.2015 – Volkswagen v. SMHV (CHOICE) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin CHOICE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Tavaramerkki, joka koostuu mainoslauseesta — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               14.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 414/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.10.2015 – Volkswagen v. SMHV (CHOICE)
   (Asia T-431/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin CHOICE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Tavaramerkki, joka koostuu mainoslauseesta - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2015/C 414/39)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Volkswagen AG (Wolfsburg, Saksa) (edustaja: asianajaja U. Sander)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: M. Fischer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 3.4.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 2019/2013-1), joka koskee hakemusta sanamerkin CHOICE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Volkswagen AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 282, .25.8.2014.


title: Asia C-374/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.12.2006 (High Court of Justicen (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation v. Commissioners of Inland Revenue (Sijoittautumisvapaus — Pääomien vapaa liikkuvuus — Yhtiövero — Osingonjako — Yhtiöveron hyvitys — Maassa asuvien osakkeenomistajien ja ulkomailla asuvien osakkeenomistajien erilainen kohtelu — Kaksinkertaisen verotuksen välttämistä koskevat kahdenväliset sopimukset)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/3

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.12.2006 (High Court of Justicen (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation v. Commissioners of Inland Revenue
   (Asia C-374/04) (1)

   (Sijoittautumisvapaus - Pääomien vapaa liikkuvuus - Yhtiövero - Osingonjako - Yhtiöveron hyvitys - Maassa asuvien osakkeenomistajien ja ulkomailla asuvien osakkeenomistajien erilainen kohtelu - Kaksinkertaisen verotuksen välttämistä koskevat kahdenväliset sopimukset)
   (2006/C 331/05)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   High Court of Justice (Chancery Division)
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation

      Vastaaja: Commissioners of Inland Revenue
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — High Court of Justice (Chancery Division) — Kansallinen yhtiöverolainsäädäntö — Yhtiöveroennakko (”advance corporation tax”) tytäryhtiön emoyhtiölle jakamasta voitosta — Yhtiöveron hyvitys (”tax credit”), jolla otetaan veroennakko huomioon — Verohyvityksen myöntäminen vain niille henkilöille, jotka asuvat kyseessä olevassa jäsenvaltiossa, ja niille henkilöille, jotka asuvat tietyissä muissa jäsenvaltioissa, joiden kanssa on tehty kaksinkertaisen verotuksen välttämistä koskeva sopimus, jossa määrätään tällaisesta rajoittamisesta — Jäsenvaltion vastuu yhteisön oikeuden rikkomisesta — Korvauksen muoto
   Tuomiolauselma

               1)

               EY 43 ja EY 56 artiklan kanssa ei ole ristiriidassa se, että kun jäsenvaltiossa asuva yhtiö jakaa osinkoa, mainittu valtio myöntää osinkoa saaville yhtiöille, jotka myös asuvat tässä valtiossa, yhtiöveron hyvityksen, joka vastaa osinkoa jakavan yhtiön jaetusta voitosta maksaman veron osuutta, mutta ei myönnä kyseistä yhtiöveron hyvitystä toisessa jäsenvaltiossa asuville saajayhtiöille, jotka eivät ole velvollisia maksamaan veroa kyseisestä osingosta tässä ensimmäisessä valtiossa.

               2)

               EY 43 ja EY 56 artiklan kanssa ei ole ristiriidassa se, että jäsenvaltio ei ulota sellaista oikeutta yhtiöveron hyvitykseen, josta määrätään toisen jäsenvaltion kanssa tehdyssä kaksinkertaisen verotuksen välttämistä koskevassa sopimuksessa ja joka on tässä toisessa valtiossa asuvilla yhtiöillä, jotka saavat osinkoa ensimmäisessä valtiossa asuvalta yhtiöltä, yhtiöihin, jotka asuvat jossain muussa jäsenvaltiossa, jonka kanssa se on tehnyt kaksinkertaisen verotuksen välttämistä koskevan sopimuksen, jossa ei määrätä tällaisesta kyseisessä muussa valtiossa asuvilla yhtiöillä olevasta oikeudesta.

      (1)  EUVL C 273, 6.11.2004.


title: Asia C-114/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 25.10.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Tšekin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevat yhteisön säännöt — Direktiivi 2004/24/EY — Perinteiset kasvirohdosvalmisteet — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               22.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/23

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 25.10.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Tšekin tasavalta
   (Asia C-114/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevat yhteisön säännöt - Direktiivi 2004/24/EY - Perinteiset kasvirohdosvalmisteet - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2007/C 315/39)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: B. Stromsky ja M. Šimerdová)

      Vastaaja: Tšekin tasavalta (asiamies: T. Boček)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Laiminlyönti toteuttaa määräajassa kaikki ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä annetun direktiivin 2001/83/EY muuttamisesta perinteisten kasvirohdosvalmisteiden osalta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/24/EY (EYVL L 136, s. 85) noudattamisen edellyttämät toimenpiteet
   Tuomiolauselma

               1)

               Tšekin tasavalta ei ole noudattanut ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä annetun direktiivin 2001/83/EY muuttamisesta perinteisten kasvirohdosvalmisteiden osalta 31.3.2004 annetun direktiivin 2004/24/EU mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Tšekin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 95, 28.4.2007.


title: Asia C-439/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 7.12.2010 (Hof van beroep te Brusselin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Vlaamse federatie van verenigingen van Brood- en Banketbakkers, Ijsbereiders en Chocoladebewerkers ”VEBIC” VZW v. Raad voor de Mededinging ja Minister van Economie (Kilpailupolitiikka — Kansallinen menettely — Kansallisten kilpailuviranomaisten osallistuminen oikeudenkäyntimenettelyihin — Sekamuotoinen kansallinen kilpailuviranomainen, jossa on sekä tuomioistuimen että hallintoviranomaisen piirteitä — Muutoksenhaku tällaisen viranomaisen päätöksestä — Asetus (EY) N:o 1/2003)

text:
               19.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 7.12.2010 (Hof van beroep te Brusselin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Vlaamse federatie van verenigingen van Brood- en Banketbakkers, Ijsbereiders en Chocoladebewerkers ”VEBIC” VZW v. Raad voor de Mededinging ja Minister van Economie
   (Asia C-439/08) (1)

   (Kilpailupolitiikka - Kansallinen menettely - Kansallisten kilpailuviranomaisten osallistuminen oikeudenkäyntimenettelyihin - Sekamuotoinen kansallinen kilpailuviranomainen, jossa on sekä tuomioistuimen että hallintoviranomaisen piirteitä - Muutoksenhaku tällaisen viranomaisen päätöksestä - Asetus (EY) N:o 1/2003)
   2011/C 55/03
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hof van beroep te Brussel

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: VZW Vlaamse federatie van verenigingen van Brood- en Banketbakkers, Ijsbereiders en Chocoladebewerkers ”VEBIC” VZW

      Vastaajat: Raad voor de Mededinging ja Minister van Economie

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Hof van Beroep te Brussel — Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1) 2 ja 5 artiklan, 15 artiklan 3 kohdan ja 35 artiklan 1 kohdan tulkinta — Kansallisten kilpailuviranomaisten mahdollisuus esittää kirjallisia huomautuksia sekä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevia perusteita niiden päätöksen osalta aloitetussa muutoksenhakumenettelyssä — Jäsenvaltion viranomaisten monimuotoisuus

      Tuomiolauselma

   Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 35 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa ei anneta kansalliselle kilpailuviranomaiselle mahdollisuutta osallistua vastapuolena oikeudenkäyntimenettelyyn, joka on pantu vireille kyseisen viranomaisen tekemästä päätöksestä. Kansallisten kilpailuviranomaisten asiana on punnita tällaisen osallistumisensa tarpeellisuutta ja hyödyllisyyttä unionin kilpailuoikeuden tehokkaan soveltamisen kannalta. On kuitenkin niin, että jos kansallinen kilpailuviranomainen jättää järjestelmällisesti osallistumasta tällaisiin oikeudenkäyntimenettelyihin, tämä vaarantaa SEUT 101 ja SEUT 102 artiklan tehokkaan vaikutuksen.
   Unionin säännöstön puuttuessa jäsenvaltiot pysyvät menettelyllistä autonomiaa koskevan periaatteen mukaisesti toimivaltaisina nimeämään elimen tai elimet, jotka kuuluvat kansalliseen kilpailuviranomaiseen ja joilla on mahdollisuus osallistua vastapuolena kansallisessa tuomioistuimessa pidettävään menettelyyn, joka on pantu vireille kyseisen viranomaisen tekemästä päätöksestä, mutta jäsenvaltioiden on samalla varmistettava perusoikeuksien kunnioittaminen ja unionin kilpailuoikeuden täysi tehokkuus.

      (1)  EUVL C 313, 6.12.2008.


title: Asia C-595/10 P: Valitus, jonka Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta on tehnyt 16.12.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-85/09, Yassin Abdullah Kadi v. Euroopan komissio, 30.9.2010 antamasta tuomiosta

text:
               5.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 72/10

         Valitus, jonka Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta on tehnyt 16.12.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-85/09, Yassin Abdullah Kadi v. Euroopan komissio, 30.9.2010 antamasta tuomiosta
   (Asia C-595/10 P)
   2011/C 72/17
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamies: E. Jenkinson avustajinaan barrister D. Beard ja barrister M. Wood)

      Muut osapuolet: Yassin Abdullah Kadi, Euroopan komissio, Euroopan unionin neuvosto ja Ranskan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-85/09 antama tuomio on kumottava kokonaisuudessaan

               —

               Yassin Abdullah Kadin kanne asetuksen 881/2002 (1) kumoamiseksi häntä koskevilta osin on hylättävä

               —

               Yassin Abdullah Kadi on velvoitettava korvaamaan Yhdistyneen kuningaskunnan oikeudenkäyntikulut unionin tuomioistuimessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Unionin yleisen tuomioistuimen johtopäätös siitä, että Euroopan unionin toimenpiteisiin, joilla ainoastaan pannaan täsmällisesti täytäntöön Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmat, on kohdistettava täysimääräinen tuomioistuinvalvonta, on ristiriidassa EU:n perussopimusten sisällön ja unionin tuomioistuinten oikeuskäytännön kanssa. Tämä johtopäätös on suoraan ristiriidassa Euroopan unionin historian ja tarkoituksen kanssa, ja erityisesti vastoin toimivallan kehitystä yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla.
   Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjassa edellytetään YK:n jäsenvaltioiden noudattavan sitä. Tämä velvollisuus on ylemmäntasoinen kuin kaikki muut kansainvälisistä sopimuksista mahdollisesti aiheutuvat velvollisuudet. Peruskirjan noudattamisen edellyttämiin velvollisuuksiin kuuluvat turvallisuusneuvoston kansainvälisen terrorismin vastustamiseksi antamissa päätöslauselmissa asetetut velvollisuudet.
   Kun otetaan huomioon erityisesti SEU 3 artiklan 5 kohta, SEU 21 ja SEUT 351 artikla, Euroopan unionin jäsenvaltioilla oleva velvollisuus noudattaa turvallisuusneuvoston päätöksiä on ylemmäntasoinen kuin kaikki EU:n perussopimuksista mahdollisesti aiheutuvat velvollisuudet.
   Euroopan unionin on katsottava olevansa sidottu YK:n peruskirjaan ja YK:n turvallisuusneuvoston tämän peruskirjan nojalla tekemiin päätöksiin.
   YK:n turvallisuusneuvoston päätösten sitovan vaikutuksen kanssa ristiriidassa on se, että unionin oikeuslaitokset ryhtyvät harjoittamaan täysimääräistä tuomioistuinvalvontaa niiden Euroopan unionin toimenpiteiden osalta, joilla pyritään panemaan täytäntöön turvallisuusneuvoston päätökset.
   Sikäli kuin niiden unionin toimenpiteiden, joilla ainoastaan pannaan täsmällisesti täytäntöön turvallisuusneuvoston päätöslauselmia, oikeudellinen valvonta on perusteltua, unionin oikeuslaitoksen on noudatettava asianmukaisesti YK:n peruskirjan luonnetta ja tarkoitusta sekä turvallisuusneuvoston asemaa ensisijaisena elimenä, jonka tarkoituksena on vastata kansainvälisen rauhan ja turvallisuuden takaamisesta. Kun otetaan huomioon turvallisuusneuvoston asema ja sillä olevan tehtävän tärkeys, sovittelijan viraston perustaminen sekä komissiolle ja Yassin Abdullah Kadille esitetty tiivistelmä perusteista, asetuksen 881/2002 kumoamiseen Kadia koskevilta osin ei ole mitään syytä.

      (1)  EUVL L 139, s. 9.


title: Asia C-606/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 14.6.2012 (Conseil d'État'n (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Association nationale d'assistance aux frontières pour les étrangers (ANAFE) v. Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer, des Collectivités territoriales et de l'immigration (Asetus (EY) N:o 562/2006 — Yhteisön säännöstö henkilöiden liikkumisesta rajojen yli (Schengenin rajasäännöstö) — 13 artikla — Kolmansien maiden kansalaiset, joilla on väliaikainen oleskelulupa — Kansallinen säännöstö, jonka mukaan kyseiset kansalaiset eivät saa palata väliaikaisen oleskeluluvan myöntäneen jäsenvaltion alueelle ilman paluuviisumia — Paluuviisumin käsite — Aikaisempi hallintokäytäntö, jossa sallittiin paluu ilman paluuviisumia — Siirtymätoimenpiteiden tarvetta ei ole)

text:
               28.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 227/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 14.6.2012 (Conseil d'État'n (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Association nationale d'assistance aux frontières pour les étrangers (ANAFE) v. Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer, des Collectivités territoriales et de l'immigration
   (Asia C-606/10) (1)

   (Asetus (EY) N:o 562/2006 - Yhteisön säännöstö henkilöiden liikkumisesta rajojen yli (Schengenin rajasäännöstö) - 13 artikla - Kolmansien maiden kansalaiset, joilla on väliaikainen oleskelulupa - Kansallinen säännöstö, jonka mukaan kyseiset kansalaiset eivät saa palata väliaikaisen oleskeluluvan myöntäneen jäsenvaltion alueelle ilman paluuviisumia - Paluuviisumin käsite - Aikaisempi hallintokäytäntö, jossa sallittiin paluu ilman paluuviisumia - Siirtymätoimenpiteiden tarvetta ei ole)
   2012/C 227/04
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d'État

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Association nationale d'assistance aux frontières pour les étrangers (ANAFE)

      Vastaaja: Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer, des Collectivités territoriales et de l'immigration

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Conseil d'État (Ranska) — Henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006 (Schengenin rajasäännöstö) (EUVL L 105, s. 1) 5 artiklan 4 kohdan a alakohdan ja 13 artiklan tulkinta — Kansallinen säännöstö, jonka mukaan kolmansien maiden kansalaiset, joilla on väliaikainen oleskelulupa, eivät saa palata tällaisen luvan myöntäneen jäsenvaltion alueelle ilman konsuli- tai prefektiviranomaisten myöntämää paluuviisumia — Paluuviisumin käsite — Kyseisten kansalaisten, jotka ovat lähteneet jäsenvaltion alueelta, hyväksi säädettävien siirtymätoimenpiteiden hyväksyttävyys — Oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteet

      Tuomiolauselma

               1)

               Henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006 (Schengenin rajasäännöstö), sellaisena kuin se on muutettuna 14.1.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 81/2009, 13 artiklan säännöksiä, jotka koskevat kolmansien maiden kansalaisten jäsenvaltioiden alueelle pääsyn epäämistä, on sovellettava myös kolmansien maiden sellaisiin kansalaisiin, joilla on oltava viisumi heidän halutessaan palata Schengen-alueen ulkorajojen kautta heille väliaikaisen oleskeluluvan myöntäneeseen jäsenvaltioon tulematta tätä varten toisen jäsenvaltion alueelle.

               2)

               Asetuksen N:o 562/2006, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 81/2009, 5 artiklan 4 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltio, joka myöntää kolmannen maan kansalaiselle kyseisessä säännöksessä tarkoitetun paluuviisumin, ei voi rajoittaa tuloa Schengen-alueelle siten, että se olisi mahdollista vain sen kansallisen alueen rajanylityspaikoissa.

               3)

               Oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteet eivät edellyttäneet siirtymätoimenpiteiden säätämistä kolmansien maiden sellaisten kansalaisten osalta, jotka olivat lähteneet jäsenvaltion alueelta, kun heillä oli vain oleskelulupaa koskevan ensimmäisen hakemuksen tai turvapaikkahakemuksen käsittelyn ajaksi myönnetty väliaikainen oleskelulupa, ja jotka halusivat palata kyseiselle alueelle asetuksen N:o 562/2006, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 81/2009, tultua voimaan.

      (1)  EUVL C 72, 5.3.2011.


title: Asia C-200/06: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 6.10.2008 (Tribunal de première instance de Bruxellesin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Raffinerie Tirlemontoise SA v. Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB) (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta — Sokeri — Tuotantomaksut — Kiintiöjärjestelmän soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt — Jalosteiden sisältämien sokerin määrien huomioon ottaminen — Vietävän ylijäämän määrittäminen — Keskimääräisen tappion määrittäminen)

text:
               6.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/9

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 6.10.2008 (Tribunal de première instance de Bruxellesin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Raffinerie Tirlemontoise SA v. Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)
   (Asia C-200/06) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta - Sokeri - Tuotantomaksut - Kiintiöjärjestelmän soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt - Jalosteiden sisältämien sokerin määrien huomioon ottaminen - Vietävän ylijäämän määrittäminen - Keskimääräisen tappion määrittäminen)
   (2008/C 313/14)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunal de première instance de Bruxelles
   Asianosaiset

      Kantaja: Raffinerie Tirlemontoise SA

      Vastaaja: Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal de première instance de Bruxelles — Sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 19.6.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/2001 (EYVL L 178, s. 1) 15 artiklan tulkinta — Kiintiöjärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sokerialalla 20.2.2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 314/2002 (EYVL L 50, s. 40) pätevyys — Sokerialan tuotantomaksumäärien vahvistamisesta markkinointivuodeksi 2003/2004 14.10.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1775/2004 (EUVL L 316, s. 64), tuotantomaksumäärien vahvistamisesta markkinointivuodeksi 2002/2003 sokerialalle 7.10.2003 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1762/2003 (EUVL L 254, s. 4), sokerialan tuotantomaksumäärien ja lisämaksukertoimen vahvistamisesta markkinointivuodeksi 2001/2002 15.10.2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1837/2002 (EYVL L 278, s. 13), sokerialan tuotantomaksumäärien vahvistamisesta markkinointivuodeksi 2000/2001 11.10.2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1993/2001 (EYVL L 271, s. 15) ja tuotantomaksujen ja lisämaksun kertoimen laskemisen vahvistamisesta sokerialalla markkinointivuodeksi 1999/2000 12.10.2000 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2267/2000 (EYVL L 259, s. 29) pätevyys — Tuotantomaksulla rahoitettavan kokonaistappion arvioimisessa käytettävä laskutapa — Kaikkien vietyjen sokerimäärien huomioon ottaminen vietävän ylijäämän määrittämisessä ja ainoastaan vientituella vietyjen tuotantomäärien huomioon ottaminen sokeritonniin kohdistuvan keskimääräisen tappion määrittämisessä
   Määräysosa

               1)

               Sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 19.6.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/2001 15 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan vietävä ylijäämä sisältää tässä artiklassa tarkoitetut sokerin määrät, jotka sisältyvät vietyihin jalosteisiin riippumatta siitä, onko vientitukea tosiasiallisesti maksettu.
               Mainitun asetuksen 15 artiklan 1 kohdan d alakohtaa on tulkittava niin, että kaikki kyseisen artiklan soveltamisalaan kuuluvat vietyjen tuotteiden määrät siitä riippumatta, onko vientitukea tosiasiallisesti maksettu vai ei, on otettava huomioon keskimääräistä tappiota tuotetonnilta määritettäessä.
               Kiintiöjärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sokerialalla 20.2.2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 314/2002, tarvittaessa sellaisena kuin se on muutettuna 27.6.2003 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1140/2003 ja 9.1.2004 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 38/2004, 6 artiklan 4 ja 5 kohdan tutkiminen ei ole tuonut esiin sellaisia seikkoja, jotka voisivat vaikuttaa niiden pätevyyteen.

               2)

               Tuotantomaksujen ja lisämaksun kertoimen laskemisen vahvistamisesta sokerialalla markkinointivuodeksi 1999/2000 12.10.2000 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2267/2000, sokerialan tuotantomaksumäärien vahvistamisesta markkinointivuodeksi 2000/2001 11.10.2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1993/2001 ja sokerialan tuotantomaksumäärien ja lisämaksukertoimen vahvistamisesta markkinointivuodeksi 2001/2002 15.10.2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1837/2002 tutkiminen ei ole tuonut esiin sellaisia seikkoja, jotka voisivat vaikuttaa niiden pätevyyteen.
               Tuotantomaksumäärien vahvistamisesta markkinointivuodeksi 2002/2003 sokerialalle 7.10.2003 annettu komission asetus (EY) N:o 1762/2003 ja sokerialan tuotantomaksumäärien vahvistamisesta markkinointivuodeksi 2003/2004 14.10.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 1775/2004 ovat pätemättömiä.

      (1)  EUVL C 165, 15.7.2006.


title: Asia C-319/06: Kanne 20.7.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/26

         Kanne 20.7.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-319/06)
   (2006/C 224/50)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Enegren ja G. Rozet)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut direktiivin 96/71/EY (1) 3 artiklan 1 ja 10 kohdan sekä EY 49 ja EY 50 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska

                           1)

                           se on katsonut, että 20.12.2002 annetun lain 1 §:n 1 momentin 1, 2, 8 ja 11 kohdan säännöksissä on kyse kansalliseen yleiseen järjestykseen (ordre public) liittyvistä poliisia koskevista säännöksistä

                           2)

                           se on kyseisen lain 1 §:n 1 momentin 3 kohdassa saattanut puutteellisesti direktiivin 96/71/EY 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan säännökset osaksi kansallista oikeutta

                           3)

                           kyseisen lain 7 §:n 1 momentissa säädetään edellytyksistä, jotka on muotoiltu sillä tavoin puutteellisesti, etteivät ne täytä oikeusvarmuuden turvaamisen edellyttämää selvyyttä

                           4)

                           kyseisen lain 8 §:ssä säädetään, että valvonnan kannalta tarpeellisten asiakirjojen säilyttäminen Luxemburgissa annetaan siellä asuvan, tätä varten valitun (ad hoc) valtuutetun tehtäväksi.

               —

               Luxemburgin suurherttuakunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Ensimmäisellä väitteellään komissio moittii Luxemburgin suurherttuakuntaa direktiivin 96/71/EY 3 artiklan 10 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun käsitteen ”yleiseen järjestykseen liittyvät säännökset” liian laajasta tulkinnasta. Tämä väite koskee erityisesti: 1) kansallisen lainsäätäjän asettamaa velvollisuutta palkata ainoastaan sellaisia henkilöitä, joiden kanssa Luxemburgiin työntekijöitä lähettävät yritykset ovat tehneet kirjallisen työsopimuksen tai laatineet direktiivin 91/533/ETY (2) mukaisen asiakirjan; 2) kansallista vanhentumisaikaa, joka koskee palkan automaattista mukauttamista elinkustannusten kehityksen mukaan; 3) osa-aikaista ja määräaikaista työtä koskevaan lainsäädäntöön liittyvää vanhentumisaikaa; 4) työehtosopimuksiin liittyvää vanhentumisaikaa.
   Toisella väitteellään komissio moittii Luxemburgin suurherttuakuntaa direktiivin 96/71/EY 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan puutteellisesta saattamisesta osaksi kansallista oikeutta siltä osin kuin kansallisella lainsäädännöllä rajataan käsite ”vähimmäislepoajat” koskemaan ainoastaan viikoittaisia lepoaikoja ja jätetään sen ulkopuolelle päivittäisen lepoajan ja taukojen kaltaiset muut lepoajat.
   Lopuksi kolmannella ja neljännellä väitteellään komissio vetoaa EY 49 ja EY 50 artiklan rikkomiseen, joka perustuu sellaisille yrityksille asetettuun velvollisuuteen, joiden työntekijä työskentelee Luxemburgissa pysyvästi tai tilapäisesti, 1) sallia työpaikan ja kaivosten tarkastuksen yhteydessä ”ennen töiden aloittamista””pyynnöstä” ja ”niin pian kuin mahdollista” pääsy tutustumaan sellaisiin olennaisiin tietoihin, jotka ovat valvonnan kannalta välttämättömiä; 2) nimetä Luxemburgissa asuva, tätä varten valittu (ad hoc) valtuutettu huolehtimaan mainituille yrityksille asetettujen velvollisuuksien täyttämistä koskevan valvonnan kannalta tarpeellisten asiakirjojen säilyttämisestä.

      (1)  Palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon 16 päivänä joulukuuta 1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 96/71/EY (EYVL L 18, 21.1.1997, s.1).

      (2)  Työnantajan velvollisuudesta ilmoittaa työntekijöille työsopimuksessa tai työsuhteessa sovellettavista ehdoista 14 päivänä lokakuuta 1991 annettu neuvoston direktiivissä (91/533/ETY) (EYVL L 288, s. 32).


title: Asia C-473/11: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 18.9.2012 — Euroopan komissio v. Alankomaiden kuningaskunta

text:
               8.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 379/20

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 18.9.2012 — Euroopan komissio v. Alankomaiden kuningaskunta
   (Asia C-473/11) (1)

   2012/C 379/33
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 347, 26.11.2011.


title: Asia C-468/15 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 26.10.2016 – Valittajana PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio, Sasol Olefins & Surfactants GmbH ja Sasol Germany GmbH (Muutoksenhaku — Polkumyynti — Täytäntöönpanoasetukset (EU) N:o 1138/2011 ja (EU) N:o 1241/2012 — Tiettyjen Intiasta, Indonesiasta ja Malesiasta peräisin olevien rasva-alkoholien ja niiden seosten tuonti — Asetus (EY) N:o 1225/2009 — 2 artiklan 10 kohdan i alakohta — Oikaisu — Palkkioperusteisen edustajan toimintaa muistuttava toiminta — 2 artiklan 10 kohdan ensimmäinen alakohta — Normaaliarvon ja vientihinnan välinen tasapaino — Hyvän hallinnon periaate)

text:
               9.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/22

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 26.10.2016 – Valittajana PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio, Sasol Olefins & Surfactants GmbH ja Sasol Germany GmbH
   (Asia C-468/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Polkumyynti - Täytäntöönpanoasetukset (EU) N:o 1138/2011 ja (EU) N:o 1241/2012 - Tiettyjen Intiasta, Indonesiasta ja Malesiasta peräisin olevien rasva-alkoholien ja niiden seosten tuonti - Asetus (EY) N:o 1225/2009 - 2 artiklan 10 kohdan i alakohta - Oikaisu - Palkkioperusteisen edustajan toimintaa muistuttava toiminta - 2 artiklan 10 kohdan ensimmäinen alakohta - Normaaliarvon ja vientihinnan välinen tasapaino - Hyvän hallinnon periaate))
   (2017/C 006/26)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) (edustaja: D. Luff, avocat)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto (asiamies: J.-P. Hix, avustajanaan N. Tuominen, avocate), Euroopan komissio (asiamiehet: J.-F. Brakeland ja M. França), Sasol Olefins & Surfactants GmbH ja Sasol Germany GmbH

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 354, 26.10.2016.


title: Asia T-176/01: Ferriere Nord s.p.a:n 31.7.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 289/32                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       13.10.2001
jälkeen ToyoCerinin käyttö oli kielletty yli kolmen kuukauden             Ferriere Nord s.p.a:n 31.7.2001 Euroopan yhteisöjen ko-
ajan. Riidanalaisella asetuksella annettiin väliaikainen lupa                             missiota vastaan nostama kanne
rajoitetuksi ajaksi eli 1.6.2001 – 1.3.2002.
                                                                                (Asia T-176/01)
Kanteen kohteena on komission asetus, jonka mukaan Toyo-                                            (2001/C 289/72)
Cerinin väliaikaisen luvan voimassaolo on rajoitettu 1.3.2002
asti. Kantaja väittää, että väliaikaisen luvan voimassaolon lyhyt
kesto aiemman luvattoman ajanjakson jälkeen johtaa siihen,                                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)
ettei ToyoCerin tuolloin ole markkinoilla myytävissä, vaikka
lupa on voimassa. Ajanjakso on kantajan mukaan niin lyhyt,
että luvan kesto on vain vähän pidempi kuin rehunvalmistajan              Ferriere Nord s.p.a. on nostanut 31.7.2001 Euroopan yhteisö-
tarvitsema poismyyntiaika. Näin ollen kantajan tuotteen ostajat           jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu-
eivät voi tosiasiassa käyttää tuotetta rehunvalmistuksessa.               roopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat
                                                                          asianajajat Wilma Viscardini ja Gabriele Donà.
                                                                          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantaja väittää kiistanalaisen asetuksen loukkaavan yhteisön
oikeuden yleisiä oikeusperiaatteita ja olevan siksi muodollisesti
virheellinen. Lisäksi asetus rikkoo kantajan mielestä perustelu-          –     kumoaa EY:n perustamissopimuksen 230 artiklan nojalla
vaatimusta vastaan, koska siinä – vaikka komissio ei puolla                     28.3.2001 tehdyn komission päätöksen K(2001) 1010
lisäharkintaa väliaikaisen luvan uudistamista kohtaan – ei                      lopull., jossa todettiin, että Friuli-Venezia-Giulian autono-
selvästi todeta, miksi luvan kesto on rajoitettava vain yhdek-                  misen alueen Ferriere Nord S.p.a:lle myöntämä
sään kuukauteen. Esimerkiksi kaksi muuta Saccharomyces                          (1 650 000 000 Italian liiran suuruinen) tuki ympäris-
Cerevisae -tyypin mikro-organismia saivat samalla asetuksella                   töinvestointeja varten uudessa verkkoraudoituksia val-
väliaikaisen luvan kokonaisiksi neljäksi vuodeksi. Asetuksella                  mistavassa tuotantolaitoksessa oli yhteismarkkinoille so-
loukataan siten myös yleistä yhdenvertaisuusperiaatetta, ja                     veltumaton.
siinä syrjitään kantajan tuotteita, mikä on erilaista kohtelua,
joka ei ole objektiivisten seikkojen perusteella oikeutettua.             –     määrää EY:n perustamissopimuksen 235 artiklan ja
                                                                                288 artiklan 2 kohdan nojalla, että Ferriere Nord S.p.a:lle
                                                                                on korvattava vahingot, jotka johtuvat 28.3.2001 tehdyn
                                                                                päätöksen K(2001) 1010 lopull. lainvastaisuudesta ja
                                                                                lainvastaisesti peruutetun tuen todellisessa suorittami-
Kantaja huomauttaa lisäksi asetuksen olevan suhteellisuuspe-                    sessa Ferriere Nord S.p.a:lle tapahtuvasta viivästyksestä;
riaatteen vastainen sekä sellainen toimenpide, joka ei kiellä
eikä salli ToyoCerin -lisäainetta. Kantajan mukaan asetus
on vielä itsessään ristiriitainen ja loukkaa hyvän hallinnon              –     velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan
periaatetta vastaan.                                                            oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.
(1) Rehun lisäaineiden uusien käyttötapojen ja uusien rehun lisäaine-     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    valmisteiden hyväksymisestä, väliaikaisten hyväksyntöjen jatkami-
    sesta sekä rehun lisäaineen hyväksymisestä kymmeneksi vuodeksi
    11 päivänä toukokuuta 2001 annettu komission asetus (EY)
                                                                          Kanteen kohteena oleva päätös koskee tuotantolaitosta, jota
    N:o 937/2001 (EYVL L 130, s. 25).
(2) Rehujen lisäaineista 23 päivänä marraskuuta 1970 annettu neu-
                                                                          varten pyydettiin riidanalaista alueellista tukea, ja jossa pysty-
    voston direktiivi 70/524/ETY (EYVL L 270, s. 1), viimeksi             tään toteuttamaan kylmävalssaus/venytys (eli valssauslangan
    muutettuna 11.1.1999 annetulla komission asetuksella (EY)             vetäminen teräslangaksi) sekä teräslangan suoristus ja puikko-
    N:o 45/1999 (EYVL L 6, s. 3).                                         jen leikkaaminen mittojen mukaan. Uudella tuotantomenetel-
(3) Uusien rehun lisäaineiden ja niiden käyttötapojen hyväksymisestä      mällä oli tarkoitus käyttää tietyt tekniset ominaisuudet omaa-
    29 päivänä kesäkuuta 1999 annettu komission asetus (EY)               vaa valssauslankaa siten, että sitä voidaan käyttää suoraan
    N:o 1411/1999 (EYVL L 164, s. 56).                                    teräslankana teräsverkkojen valmistuksessa. Kantaja toteaa,
(4) Rehun lisäaineiden väliaikaisesta hyväksymisestä 27 päivänä mar-      että tämän tuen on katsottava olevan Friuli-Venezia-Giulian
    raskuuta 2000 annettu komission asetus (EY) N:o 2697/2000             3.6.1978 annetussa legge regionalessa nro 47, sellaisena kuin
    (EYVL L 319, s. 1).                                                   se on muutettuna 20.1.1992 annetulla Legge Regionalella
                                                                          nro. 2, säädetyn yleisen tukijärjestelmän soveltamista koskeva
                                                                          tapaus. Eräiden lainmuutosten jälkeen komissio päätti, ettei se
                                                                          esitä vuonna 1992 annetun Legge Regionalen osalta EY:n
                                                                          perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklassa (joista on tullut EY
                                                                          87 ja 88 artikla) tarkoitettuja huomautuksia.
 ---pagebreak--- 13.10.2001             FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 289/33
Kantaja esittää vaatimustensa tueksi seuraavaa:                               oloihin aikaansaatavien etujen eli melusaasteen ja ilman-
                                                                              saasteiden vähentämisen osalta;
–   Virallisen tutkimusmenettelyn lainvastainen aloittaminen            –     Arvioinnissa ei ole otettu huomioon investoinnin vaiku-
    siltä osin kuin kantajalle myönnetty tuki on pelkkä                       tuksia vaarallisten jätteiden eliminoimiseksi;
    vuonna 1978 annetun lain ja siihen tehtyjen, vastaajan
    hyväksymien muutosten soveltamista koskeva toimi. Se                –     Investoinnin tarkoituksen virheellinen arviointi ja ympä-
    toteaa tämän osalta, että komissio on tarkastellut tukea                  ristönsuojelutukia koskevien yhteisön sääntöjen virheelli-
    suoraan perustamissopimuksen määräysten valossa eikä                      nen soveltaminen.
    arvioinut, kuuluuko tuki jo hyväksyttyyn tukijärjestel-
    mään.
                                                                        (1) EYVL C 3, 2001, s. 3.
–   Tutkimiselle varatun määräajan ylittyminen sekä viralli-
    sen tutkimismenettelyn aloittamisen että sen päättämisen
    osalta.
–   Oikeusvarmuuden, luottamuksensuojan ja puolustautu-                 Jego-Quéré & Cie S.A:n 2.8.2001 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
    misoikeuden periaatteiden loukkaaminen. Se toteaa
    tämän osalta erityisesti, että kanteen kohteena oleva
    päätös (3 kohta) perustuu tämänhetkisiin ”vuoden                                              (Asia T-177/01)
    2001 (1) yhteisön suuntaviivoihin valtiontuesta ympäris-
    tönsuojelulle”, vaikka Ferrierelle myönnetty tuki on tutkit-                                  (2001/C 289/73)
    tu täysin vuoden 1994 suuntaviivojen valossa. Päätös
    aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 koh-                                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
    dassa tarkoitettu virallinen menettely sekä niiden, joita
    asia koskee, kehottaminen esittämään huomautuksensa,                Jego-Quéré & Cie S.A., kotipaikka Lorient (Ranska), on nosta-
    liittyvät vuoden 1994 suuntaviivoihin ja kantaja on                 nut 2.8.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
    esittänyt huomautuksensa niiden perusteella. Tästä seu-             tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
    raa, että Ferrierellä ei ole ollut mahdollisuutta käyttää           vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Antonio Creus
    puolustautumisoikeuttaan. Kantaja kiistää muun muassa               Carreras, Begoña Uriarte Valiente ja Albert Augustinoy Gui-
    komission väitteen, jonka mukaan Italian viranomaiset               layn.
    tai kantaja itse eivät ole toimittaneet asiakirjoja, joista
    selviäisivät aiotun hankkeen ympäristönsuojelulliset ta-
    voitteet.                                                           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                        –     kumoaa toimenpiteistä kummeliturskakannan elvyttämi-
–   Hyvän hallinnon periaatteen loukkaaminen, siltä osin                      seksi ICES- suuralueilla III, IV, V ja ICES-alueilla VIII, a, b,
    kuin vastaaja:                                                            d ja e sekä niihin liittyvistä edellytyksistä kalastusalusten
                                                                              toiminnan valvomiseksi 14 kesäkuuta 2001 annetun
                                                                              komission asetuksen (EY) N:o 1162/2001 3 d) ja 5 artik-
    –     päätti aloittaa virallisen menettelyn, vaikka se ei ollut           lan ja
          sallittua;
                                                                        –     velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
    –     ei ole yksilöinyt asianmukaista oikeusperustaa tuen                 kulut.
          arvioimisen osalta (eli ovatko kyseessä EHTY:n vaiko
          EY:n säännöt);
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    –     on jatkuvasti vaihtanut niitä perusteluja, joiden
          nojalla se ensin oletti ja sen jälkeen katsoi olevansa        Kantaja keskittää toimintansa valkoturskan kalastukseen, ka-
          varma, ettei kyseisen alueen myöntämä tuki soveltu-           lastaen kummeliturskaa ainoastaan sivusaaliina niillä alueilla,
          nut yhteismarkkinoille;                                       joilla riidanalaista asetusta sovelletaan.
                                                                        Kanteensa tueksi kantaja vetoaa siihen, että suhteellisuusperiaa-
    –     suoritti tutkimuksia vuoden 1994 suuntaviivojen
                                                                        tetta on loukattu, yhdenvertaisuusperiaatetta on loukattu ja
          perusteella ja päätti asiasta tämän jälkeen, tutkimus-
                                                                        perusteluvelvollisuutta on rikottu. Kantaja vetoaa siihen, että
          ten päätyttyä, uusien (vuoden 2001) suuntaviivojen
                                                                        komissio ei ollut ottanut huomioon kantajan erityistä tilannet-
          perusteella.
                                                                        ta/erityistilannetta, vaikka se oli ottanut huomioon muiden
                                                                        kummeliturskaa ainoastaan sivusaaliina kalastavien kalastajien
                                                                        tilanteen ja säätänyt heitä varten erityistoimenpiteitä ja poik-
Kantaja toteaa lisäksi seuraavaa:                                       keuksia. Kyseiset poikkeukset ja erityistoimenpitet eivät koske
                                                                        kantajaa.
–   Tuen virheellinen arviointi Ferrieren investoinnilla työ-


title: Asia T-408/07: Kanne 7.11.2007 — Crunch Fitness International v. SMHV — ILG (CRUNCH)

text:
               12.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 8/22

         Kanne 7.11.2007 — Crunch Fitness International v. SMHV — ILG (CRUNCH)
   (Asia T-408/07)
   (2008/C 8/40)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Crunch Fitness International Inc. (New York, Yhdysvallat) (edustaja: solicitor J. Barry)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: ILG Ltd (Dun Laoghaire, Irlanti)
   Vaatimukset

               —

               Neljännen valituslautakunnan päätös on kumottava yhteisön tavaramerkin luokan 41 osalta;

               —

               yhteisön tavaramerkki on pidettävä rekisteröitynä luokkaa 41 varten; ja

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja kulut valitusmenettelystä SMHV:ssä.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Kuviomerkki ”CRUNCH” luokkiin 9, 25 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten — yhteisön tavaramerkki N:o 62 083

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: ILG Ltd

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Yhteisön tavaramerkin osittainen julistaminen mitättömäksi luokkiin 9 ja 25 kuuluvien tavaroiden ja palvelujen osalta

      Valituslautakunnan ratkaisu: Yhteisön tavaramerkin julistaminen mitättömäksi myös luokkaan 41 kuuluvien palvelujen osalta

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 50 artiklan 1 kohdan a alakohdan, toissijaisesti 50 artiklan 2 kohdan rikkominen, koska valituslautakunta teki virheen katsoessaan, että kyseistä tavaramerkkiä ei tosiasiallisesti käytetty yhteisössä luokkaan 41 kuuluvia palveluita varten.


title: Asia T-114/14: Kanne 17.2.2014 – Vicentin v. neuvosto

text:
               14.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/57

         Kanne 17.2.2014 – Vicentin v. neuvosto
   (Asia T-114/14)
   2014/C 112/74
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Vicentin SAIC (Avellaneda, Argentiina) (edustajat: asianajajat J.-F. Bellis ja R. Luff)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Argentiinasta ja Indonesiasta peräisin olevan biodieselin tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 19.11.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1194/2013 (EUVL L 315, s. 2) siltä osin kuin se koskee kantajaa

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että toimielimet ovat tehneet ilmeisen virheen tosiseikkojen arvioinnissa todetessaan, että soijapapujen ja soijapapuöljyn hinnat olivat olleet siten vääristyneitä, että niihin oli perusteltua soveltaa polkumyyntiä koskevan perusasetuksen (1) 2 artiklan 5 kohdan toista alakohtaa.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan toista alakohtaa ei voida soveltaa toimielinten käsiteltävässä asiassa esittämällä tavalla tuontiin Maailman kauppajärjestön (WTO) jäsenmaasta, koska se on ristiriidassa Maailman kauppajärjestön (WTO) polkumyyntisopimuksen kanssa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että vahingon arvioinnissa ei ole otettu polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 3 artiklan 7 kohdan vastaisesti huomioon tekijöitä, jotka katkaisevat syy-yhteyden väitetyn vahingon ja väitetysti polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin välillä.

      (1)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009 (EUVL L 343, s. 51).


title: Asia T-231/13: Kanne 23.4.2013 — Wepa Lille v. komissio

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/37

         Kanne 23.4.2013 — Wepa Lille v. komissio
   (Asia T-231/13)
   2013/C 171/71
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Wepa Lille (Bousbecque, Ranska) (edustajat: asianajajat J.-M. Leprêtre ja N. Chahid-Nouraï)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 263 artiklan nojalla välittömin vaikutuksin pakkauksista ja pakkausjätteistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/62/EY liitteen I muuttamisesta 7.2.2013 annetun komission direktiivin 2013/2/EU siltä osin kuin siinä lisätään hylsyt, teolliseen käyttöön tarkoitettuja hylsyjä lukuun ottamatta, pakkauksia koskevaan esimerkkiluetteloon

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osin samat tai samankaltaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-202/13, Group’Hygiène vastaan komissio.


title: Asia C-591/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 19.7.2012 (High Court of Justicen (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Littlewoods Retail Ltd ym. v. Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs (Toinen ja kuudes arvonlisäverodirektiivi — Ostoihin sisältyvä arvonlisävero — Ylimenevän osan palautus — Koron maksaminen — Yksityiskohtaiset menettelysäännöt)

text:
               29.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 295/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 19.7.2012 (High Court of Justicen (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Littlewoods Retail Ltd ym. v. Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs
   (Asia C-591/10) (1)

   (Toinen ja kuudes arvonlisäverodirektiivi - Ostoihin sisältyvä arvonlisävero - Ylimenevän osan palautus - Koron maksaminen - Yksityiskohtaiset menettelysäännöt)
   2012/C 295/07
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Littlewoods Retail Ltd ym.

      Vastaaja: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — High Court of Justice (Chancery Division) — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteisen arvonlisäverojärjestelmän rakenne ja yksityiskohtaiset soveltamissäännöt — 11.4.1967 annetun neuvoston direktiivin 67/228/ETY (EYVL 71, s. 1303) 8 artiklan ja liitteessä A olevan 13 kohdan tulkinta — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 11 artiklan A kohdan 3 alakohdan b alakohdan ja 11 artiklan C kohdan 1 alakohdan tulkinta — Ostoihin sisältyneen liikaa maksetun arvonlisäveron palautus — Sovellettava korkokanta

      Tuomiolauselma

   Unionin oikeuden on tulkittava edellyttävän, että verovelvollisella, joka on maksanut liikaa arvonlisäveroa, jota kyseinen jäsenvaltio on kantanut unionin oikeuden arvonlisäverosäännösten vastaisesti, on oikeus unionin oikeuden vastaisesti kannetun veron palautukseen sekä koronmaksuun palautettavalle pääomalle. Kansallisessa oikeudessa on tehokkuus- ja vastaavuusperiaatteita noudattaen ratkaistava, maksetaanko palautettavalle pääomalle korko yksinkertaista korkoa koskevan järjestelmän, koronkorkoa koskevan järjestelmän vai muunlaisen korkojärjestelmän mukaisesti.

      (1)  EUVL C 89, 19.3.2011.


title: Asia T-674/13: Kanne 18.12.2013 — Gugler France SA v. SMHV

text:
               1.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 61/13

         Kanne 18.12.2013 — Gugler France SA v. SMHV
   (Asia T-674/13)
   2014/C 61/23
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Gugler France SA (Besançon, Ranska) (edustaja: lakimies A. Grolée)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Alexander Gugler (Maxdorf, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa SMVH:n (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 16.10.2013 tekemän päätöksen asiassa R 356/2012-4

               —

               kumoaa riitautetun tavaramerkin

               —

               velvoittaa vastaajan ja tarvittaessa vastapuolen valituslautakunnassa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Kuviomerkki GUGLER luokkiin 6, 17, 19, 22, 37, 39 ja 42 kuuluville tavaroille ja palveluille — yhteisön tavaramerkkirekisteröinti nro 3 324 902

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Kantaja

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: tavaramerkkiasetuksen 52 artiklan 1 kohdan b alakohta, 53 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 8 artiklan 4 kohta

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Riitautetun yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistaminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Mitättömyysosaston päätöksen kumoaminen ja mitättömyyden julistamisvaatimuksen hylkääminen

      Kanneperusteet: yhteisön tavaramerkkiasetuksen 52 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 53 artiklan 1 kohdan c alakohta