title: Finanzgericht Münchenin 5.12.1996 tekemällä päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Happy Sports Michl OHG vastaan Finanzamt Landshut (Asia C-79/97)

text:
N:o C 131/6          L_EL                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         26.4.97
         kään suosita vain sellaisia toimialoja, jotka ovat          OHG vastaan Finanzamt Landshut ennakkoratkaisua seu
         vaikeassa tilanteessa ja joilla kilpailu yhteisössä on      raaviin kysymyksiin :
         voimakasta . Maribel a/b -järjestely on siis yleinen
         toimenpide, jota budjettisyistä ei vielä voida ulot
         taa koskemaan kaikkia toimialoja .                          1 ) Onko urheilutilojen tuntiperusteinen vastikkeellinen
                                                                             käyttöön antaminen ( esimerkiksi tenniskenttien anta
                                                                             minen pelaajien käyttöön ) jäsenvaltioiden liikevaihto
         Riidanalaisessa päätöksessä komissio ei ole miten                  verolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen
         kään osoittanut, missä määrin Maribel a/b -järjes                  arvonlisäverojärjestelmä : yhdenmukainen määräyty
         telyllä olisi vaikutusta jäsenvaltioiden väliseen                   misperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun
         kauppaan. Komissio tyytyy vetoamaan edellä mai                     kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (') ( kuu
         nittuun säännökseen tehdäkseen sen johdosta sen                     des arvonlisäverodirektiivi ) 13 artiklan B kohdan
         johtopäätöksen, että nämä yritykset " määritelmän                   b alakohdan verovapautussäännöksessä tarkoitettua
         mukaan " kilpailevat ulkomaalaisten yritysten tuot                 " kiinteän omaisuuden vuokrausta "?
         teiden kanssa .
     — (Toissijaisesti ) Maribel a/b -järjestely soveltuu yh        2 ) Mikäli edellä olevaan kysymykseen vastataan myöntei
                                                                             sesti : Onko kuudennen arvonlisäverodirektiivin 13 ar
         teismarkkinoille : Maribel a/b -järjestely on tarkoi
                                                                             tiklan B osan b kohdan 3 alakohdan säännöstä " kiin
         tettu edistämään työmahdollisuuksien syntyä luo
         malla sellaisia työpaikkoja, joissa ei edellytetä                   teän omaisuuden vuokraus, lukuun ottamatta
         paljoa koulutusta .                                                 pysyvästi asennettujen laitteiden ja koneiden vuokraus
                                                                             ta " tulkittava niin , että laitteiden ja koneiden vuok
                                                                             rauksen verollisuus käsittää niitä ympäröivän raken
— (Toissijaisesti ) Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen:                   nuksen ja tontin vuokrauksen, vai onko urheilutilojen
     tehty takaisinmaksua koskeva vaatimus ei ole oikeassa                   vuokraus jaettava verovapaaseen tontin vuokraukseen
     suhteessa tapahtuneeseen yhteisön oikeuden rikkomi                     ja verolliseen laitteiden ja koneiden vuokraukseen ?
     seen. Ottaen huomioon käsitettä " yleinen toimenpide "
     koskeva epävarmuus on rikkomista vaikea kuvailla                O EYVL N:o L 145 , 13.6.1977, s . 1 .
     " vakavaksi ". Riidanalaisesta päätöksestä ei möyskään
     ilmene, mikä vaikutus toimenpiteellä on jäsenvaltioi
     den väliseen kauppaan . Komissio velvoittaa ainoastaan
     päätöksen päätösosassa Belgian valtiota vaatimaan
     tuen takaisinmaksamista ilmoittamatta päätöksen pe
     rusteena olleita seikkoja .
                                                                     MD Foods Amban ja Danske Mejeriers Fællesorganisatio
                                                                      nin Kløvermælk Amban, Løgismose Produktion A/S:n,
     Suhteellisuusperiaatteen sekä hyvän hallintotavan ja             Mejeriselskabet Vesthimmerlandin, Nordex Food A/S:n,
     oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen sekä puo               Sinai Landmejeri v/Gunnar Larsenin ja Sædager Andels
     lustautumisoikeuksien ja luottamuksensuojan rikkomi             mejerin valtuuttamana 25.2.1997 Euroopan yhteisöjen ko
     nen: komission olisi pitänyt ryhtyä vähemmän pitkälle                              missiota vastaan nostama kanne
     meneviin toimenpiteisiin eli sen olisi pitänyt vaatia jo
                                                                                ( Asia C-81/97)
     EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mu
     kaisessa menettelyssä ( tuona aikana maksettavan ) tuen                                       ( 97/C 131 /14 )
     maksamisen lakkauttamista .
     — (Toissijaisesti ) Tuen takaisinperiminen on ehdotto           MD Foods Amba ja Danske Mejeriers Fsellesorganisation
          masti mahdotonta ottaen huomioon asianomaisten              Kløvermælk Amban ym:iden valtuuttamana ovat nostaneet
          yritysten suuri lukumäärä .                                 25.2.1997 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                      tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .
                                                                      Tämän rekisteriin asianumerolla T-l 39/96 kirjatun kan
                                                                      teen osalta annettiin asian käsittelystä luopumista koskeva
                                                                      määräys, ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin siirsi
                                                                      kanteen yhteisöjen tuomioistuimelle , jotta tämä ratkaisisi
                                                                      kumoamisvaatimuksen .
Finanzgericht Miinchenin 5.12.1996 tekemällä päätöksellä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Happy Sports
           Michl OHG vastaan Finanzamt Landshut                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                          Asia C-79/97 )
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa
                           97/C 131 / 13 )                            mat kuin asiassa T-l 39/96 , MD Foods Amba ym . vastaan
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio ( ] ).
 Finanzgericht Munchen ( 14 . Senat) on pyytänyt 5.12.1996             ( 1 ) EYVL N:o C 354, 23.11.1996 , s . 28 .
 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yh
 teisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 24.2.1997, Euroopan
 yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Happy Sports Michl


title: Asia C-185/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) on esittänyt  14.4.2006  — The Queen, British Telecommunications plc:n hakemuksesta, v. The Commissioners for HM Revenue and Customs

text:
               1.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 154/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) on esittänyt 14.4.2006 — The Queen, British Telecommunications plc:n hakemuksesta, v. The Commissioners for HM Revenue and Customs
   (Asia C-185/06)
   (2006/C 154/20)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales)
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: British Telecommunications plc

      Vastaaja: The Commissioners for HM Revenue and Customs
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Sovelletaanko yhteisön oikeuteen perustuvaa oikeutta veroviranomaisen virheellisesti kantamien määrien palautukseen, johon Euroopan yhteisöjen tuomioistuin viittaa yhdistetyissä asioissa C-397/98 ja C-410/98, Metallgesellschaft v. CIR, antamansa tuomion 84 kohdassa, myös veronmaksajan veroviranomaiselle vapaaehtoisesti ja erehdyksessä (kun veroviranomainen ei ole myötävaikuttanut tähän erehdykseen eikä sillä ole ollut mitään syytä olla siitä tietoinen) maksettujen määrien palauttamiseen, vai onko tämä kansallisessa oikeudessa säänneltävä asia?

               2)

               Jos yhteisön oikeudessa annetaan oikeus tällaisten määrien palautukseen tällaisissa olosuhteissa, synnyttääkö se myös oikeuden palautettavalle määrälle maksettavaan korkoon, vai onko tämä kansallisessa oikeudessa säänneltävä asia, kuten Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Metallgesellschaft antaman tuomion 86 kohdassa esitetään?

               3)

               Jos yhteisön oikeudessa annetaan oikeus tällaiselle palautettavalle määrälle maksettavaan korkoon tällaisissa olosuhteissa, onko kysymyksessä oikeus yksinkertaiseen korkoon vai korolle maksettavaan korkoon?


title: Asia T-116/09: Kanne 24.3.2009 — Whirlpool Europe v. komissio

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/42

         Kanne 24.3.2009 — Whirlpool Europe v. komissio
   (Asia T-116/09)
   2009/C 113/85
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Whirlpool Europe (Breda, Alankomaat) (edustaja: lawyer F. Tuytschaever)

      Vastaaja: komissio

      Vaatimukset

               —

               Riidanalainen päätös on kumottava kokonaisuudessaan, kun otetaan huomioon, että yksi tai usemmat vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistuksiin myönnettävää valtiontukea koskevissa yhteisön suuntaviivoissa määrätyt edellytykset eivät täyty tai että komissio ei ole onnistunut varmistamaan näiden kunkin edellytyksen täyttymiseksi vaadittavia oikeudellisia standardeja

               —

               Toissijaisesti tuo päätös on kumottava kokonaisuudessaan, koska EY 253 artiklassa määrättyä perusteluvelvollisuutta ei ole noudatettu

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii, että 21.10.2008 tehty komission päätös K (2008) 5995 lopullinen kumotaan. Tällä päätöksellä Ranskan viranomaisten FagorBrandt-yhtiölle myöntämä rakenneuudistustuki on tietyin edellytyksin katsottu yhteismarkkinoille soveltuvaksi (C 44/2007 (ex N 460/2007)). Kantaja on tuensaajan kilpailija ja se on osallistunut riidanalaisen päätöksen tekemiseen johtaneeseen tutkintamenettelyyn.
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-115/09, Electrolux vastaan komissio.


title: Asia T-574/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.9.2016 – Kozmetika Afrodita v. EUIPO – Núñez Martín ja Machado Montesinos (KOZMeTIKA AFRODITA) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin KOZMeTIKA AFRODITA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi kansallinen sanamerkki EXOTIC AFRODITA MYSTIC MUSK OIL ja aiempi kansallinen kuviomerkki AFRODITA MYSTIC MUSK OIL — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               14.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 419/43

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.9.2016 – Kozmetika Afrodita v. EUIPO – Núñez Martín ja Machado Montesinos (KOZMeTIKA AFRODITA)
   (Asia T-574/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin KOZMeTIKA AFRODITA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi kansallinen sanamerkki EXOTIC AFRODITA MYSTIC MUSK OIL ja aiempi kansallinen kuviomerkki AFRODITA MYSTIC MUSK OIL - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2016/C 419/56)
   Oikeudenkäyntikieli: sloveeni

      Asianosaiset

      Kantaja: Kozmetika Afrodita d.o.o. (Rogaška Slatina, Slovenia) (edustaja: asianajaja B. Grešak)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: M. Rajh)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Pedro Núñez Martín (Madrid, Espanja) ja Carmen Guillermina Machado Montesinos (Madrid)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 28.7.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2577/2014-4), joka koskee yhtäältä Pedro Núñez Martínin ja Kozmetika Afrodita d.o.o:n välistä, ja toisaalta Carmen Guillermina Machado Montesinosin ja Kozmetika Afrodita d.o.o:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kozmetika Afrodita d.o.o. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 406, 7.12.2015.


title: Asia C-117/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 4.3.2011 — Purple Parking Ltd ja Airparks Services Ltd v. The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               14.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 4.3.2011 — Purple Parking Ltd ja Airparks Services Ltd v. The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Asia C-117/11)
   2011/C 145/20
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Purple Parking Ltd ja Airparks Services Ltd

      Vastaaja: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Mitä erityisiä tekijöitä ennakkoratkaisukysymyksen esittävän tuomioistuimen on otettava huomioon, kun se päättää, suorittaako verovelvollinen käsiteltävässä asiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa yhden veronalaisen pysäköintipalvelusuorituksen vai kaksi eri suoritusta, joista toinen on pysäköinti ja toinen matkustajien kuljettaminen? Erityisesti kysytään seuraavaa:

                           a)

                           Sovelletaanko tässä asiassa asiassa C-349/96, Card Protection Plan, ja asiassa C-41/04, Levob, annetuissa tuomioissa esitettyjä perusteluja? Erityisesti kysytään voidaanko kyseiset kuljetuspalvelut katsoa pysäköintipalveluille liitännäisiksi tai niin läheisesti niihin liittyviksi, että ne muodostavat objektiivisesti tarkasteltuna yhden jakamattoman taloudellisen suorituksen, jonka paloittelu osiin olisi keinotekoista?

                           b)

                           Kun tarkastellaan 1 a) kysymystä, mikä merkitys ennakkoratkaisun esittävän tuomioistuimen pitäisi antaa kuljetuspalvelujen suorittamisen kustannuksille pysäköintipalvelujen kustannuksiin nähden yhdistetyissä asioissa C-308/96 ja C-94/97, Madgett and Baldwin, annetun tuomion 24–26 kohdan mukaisesti, kun se arvioi sitä, ovatko kuljetuspalvelut pysäköintipalveluille liitännäisiä vai eivät?

                           c)

                           Pitäisikö ennakkoratkaisupyynnön esittävän tuomioistuimen kysymykseen 1 a) vastatessaan ottaa huomioon asiassa C-572/07, Tellmer, annetun tuomion ja erityisesti sen 21–24 kohdan nojalla se seikka, että suoritusten kuljetusosa voitaisiin tarjota (mutta näin ei itse asiassa tehdä) usealla tavalla (verovelvollinen voisi esimerkiksi tarjota näitä kuljetuspalveluja käyttämällä kolmatta tarjoajaa, joka laskuttaa verovelvollista, tai käyttämällä kolmatta tarjoajaa, joka tekee sopimuksen suoraan asiakkaan kanssa ja laskuttaa erikseen kuljetuspalveluista), ja missä määrin (jos ollenkaan) on relevanttia, annetaanko sopimuksessa asiakkaalle oikeus valita niiden eri tapojen välillä, joilla kuljetusosa voitaisiin suorittaa?

               2)

               Kun ennakkoratkaisun esittävä tuomioistuin kysymykseen 1 a) vastatessaan harkitsee, onko kyse yhdestä jakamattomasta taloudellisesta suorituksesta, mikä merkitys sen pitäisi antaa verotuksen neutraalisuuden periaatteelle? Erityisesti kysytään seuraavaa:

                           a)

                           Riippuuko vastaus siitä, tarjoaako verovelvollinen henkilö pysäköintipalveluja tai kuljetuspalveluja myös erikseen muille asiakasryhmille?

                           b)

                           Riippuuko vastaus siitä, kuinka muita lentokenttäkuljetuspalveluja, joita tarjoavat muut kuin pysäköintipalvelujen tarjoajat, kohdellaan kansallisessa lainsäädännössä?

                           c)

                           Riippuuko vastaus siitä, kohdellaanko muita tilanteita, joissa verovelvolliset tarjoavat pysäköinti- ja kuljetuspalveluja (jotka eivät sisällä lentokenttäkuljetuksia) kansallisessa laissa kahtena erillisenä suorituksena, joista yksi on verollinen ja joista toisen verokanta on nolla?

                           d)

                           Riippuuko vastaus siitä, voiko verovelvollinen osoittaa, että sen tarjoamat palvelut kilpailevat muiden samanlaisten, sekä pysäköinti- että kuljetusosan sisältävien palvelujen kanssa siitä riippumatta, tarjoaako näitä eri osia sama suorittaja tai kaksi eri suorittajaa? Erityisesti kysytään riippuuko vastaus siitä, voiko verovelvollinen osoittaa, että kuluttajat, jotka tahtovat käyttää autojaan suorittaakseen osan matkasta lentokentälle, voivat saada pysäköinnin ja kuljetuksen lentokentälle yksittäisiltä ja erillisiltä palvelujen suorittajilta, esimerkiksi pysäköimällä juna-aseman lähelle ja kulkemalla junalla tästä paikasta lentokentälle tai pysäköimällä lentokentän lähelle ja kulkemalla muulla julkisella kulkuvälineellä lentokentälle?

                           e)

                           Kuinka ennakkoratkaisun esittävän tuomioistuimen on käsiteltävässä asiassa otettava huomioon asiassa C-94/09, komissio vastaan Ranska, annetussa tuomiossa verotuksen neutraalisuuden periaatteesta ja kuljetuspalveluista tehdyt johtopäätökset?

               3)

               Onko yhteisön oikeus ja erityisesti verotuksen neutraalisuuden periaate este kansalliselle säännökselle, jossa evätään nollaverokanta kuljetuspalveluilta lentokentän ja pysäköintialueen välillä, kun kuljetusosan ja pysäköintiosan suorittaa sama henkilö tai toisiinsa yhteydessä olevat henkilöt?


title: Euroopan yhteisöjen komission 30.11.1995 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-375/95)

text:
3.2.96                  I FI 1                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                               N:o C 31 / 11
mar SpA vastaan Ministero delle Finanze ja Ministero del                  Industrial Tribunal Southamptonin (Yhdistynyt kuningas
Commercio con PEstero seuraaviin kysymyksiin:                             kunta) 23.11.1995 tekemällään päätöksellä esittämä
                                                                          ennakkoratkaisupyyntö riita-asiassa James Paul Barker
                                                                                vastaan Service Children's Schools
1 ) Voidaanko neuvoston asetusta ( ETY ) N:o 404/93 ( )                                          ( Asia C-3 74/95 )
       pitää pätevänä siltä osin kuin siinä rajoitetaan soma                                       ( 96/C 31 /21 )
       lialaisten banaanien maahantuontia eli niiden oikeutta
       päästä markkinoille, josta määrätään 15.12.1989 teh
       dyn Lomen yleissopimuksen pöytäkirjassa N:o 5 sekä                 Industrial Tribunal Southampton on pyytänyt 23.11.1995
       yleissopimuksen liitteeseen LXXIV sisältyvässä yhtei              tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei
       sessä julistuksessa, erityisesti, kun asetuksessa                  söjen tuomioistuimen kirjaamoon 30.11.1995 , Euroopan
                                                                          yhteisöjen tuomioistuimelta James Paul Barkerin ja Service
                                                                          Children's Schoolsin välillä vireillä olevassa riita-asiassa
       a ) vahvistetaan perinteisille banaaneille, muille kuin            ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
            perinteisille banaaneille ja kiintiön ylittäville banaa
            neille erilaiset tuontijärjestelyt ja sen vuoksi siinä on
            kyse määrällisistä rajoituksista ,                            1 . Sallivatko miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun
                                                                              periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön,
                                                                              ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä
       b ) säädetään tuontiasiakirjan tarpeesta ja vakuuden                   työoloissa 9 päivänä helmikuuta 1976 annetun neu
            antamisesta; tällä asiakirjalla on muutakin kuin                  voston direktiivin 76/207/ETY( J ) säännökset sen, että
            tilastollista merkitystä ja sen saaminen on hankalaa              jäsenvaltio poikkeaa sanotun direktiivin 3 artiklan
            ja sen saamisen edellytyksiä on vaikea noudattaa,                 edellyttämästä tasa-arvoisen kohtelun periaatteesta
                                                                              ( mitä tulee mahdollisuuksiin työhön ), kun kyseistä
                                                                              työtä tehdään jäsenvaltion alueen ulkopuolella sijaitse
      c ) asetetaan tariffikiintiön ylittäville banaaneille 750               vassa laitoksessa ?
            ecun tuontitulli tonnia kohti ?
                                                                          2 . Mikäli vastaus on myönteinen, sallitaanko tällainen
                                                                              poikkeaminen, kun mahdollinen työnantaja on jäsen
2 ) Voidaanko asetuksia ( ETY ) N:o 1442/93 (2 ) ja ( ETY )                   valtio itse ?
      N:o 1443/93 ( 3 ), sellaisina kuin ne ovat muutettuina ja
      täydennettyinä myöhemmillä asetuksilla, pitää pätevinä              3 . Edelleen mikäli vastaus on myönteinen, sallitaanko
       siltä osin kuin niissä rajoitetaan tai vähennetään tar                tällainen poikkeaminen, kun mahdollinen työ on
      peettomasti ja epäsuhteessa vahvistettuun tavoitteeseen                 toisessa jäsenvaltiossa ?
       nähden somalialaisten banaanien markkinoille pääsyä,
       joka on taattu kysymyksessä 1 mainitussa yleissopi
       muksessa ja neuvoston asetuksessa ( ETY ) N:o 404/93 ,             (M EYVL N:o L 39 , 14.2.1976 , s . 40
       erityisesti, kun asetuksissa
       a ) asetetaan tuontilisenssihakemusten viimeiseksi toi
            mittamispäiväksi kolme kuukautta ja kolme viikkoa
            ennen kyseistä tointa ja rajoitetaan hakemusten
            toimittamisaika yhteen viikkoon neljä kertaa
            vuodessa,                                                     Euroopan yhteisöjen komission 30.11.1995 Helleenien
                                                                                tasavaltaa vastaan nostama kanne
                                                                                Asia C-3 75/95 )
       b ) säädetään siitä, että jollei määräaikaa noudateta,                                       ( 96/C 31 /22 )
            tuontioikeus menetetään koko vuosineljänneksen
            osalta, ilman että ylivoimaisesta esteestä, ennalta
            arvaamattomista oloista ja vastaavista tilanteista            Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 30.11.1995
            annetaan erityis- tai poikkeussäännöksiä,                     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien
                                                                          tasavaltaa vastaan . Kantajan asiamiehenä on komission
                                                                          oikeudellinen neuvonantaja Dimitrios Gouloussis, ja pro
       c ) asetetaan lisenssin myöntämisen edellytykseksi                 sessiosoite Luxemburgissa c/o komission oikeudellisen yksi
            vakuuden antaminen ?                                          kön virkamies Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner.
0 ) EYVL N:o L 47, 25.2.1993 , s . 1                                      Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
( 2 ) EYVL N:o L 142 , 12.6.1993 , s . 6
( 3 ) EYVL N:o L 142, 12.6.1993 , s . 16                                  1 ) toteaa, että Helleenien tasavalta on rikkonut sille EY:n
                                                                              perustamissopimuksen 95 artiklan nojalla kuuluvia
                                                                              jäsenyysvelvoitteitaan, kun se on antanut ja pitänyt
                                                                              voimassa seuraavat maahantuotujen käytettyjen auto
                                                                              jen verotusta koskevat säädökset:
 ---pagebreak--- N:o C 31 /12           FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     3.2.96
     a ) maahantuotujen käytettyjen moottoriajoneuvojen               C. Ympäristöä saastuttamattomista ajoneuvoista perittävä
         verotusarvon laskemisesta erityiseen käyttöveroon                 erityinen käyttövero
         liitettynä annetun lain nro 363/1976 1 pykälän
         ( sellaisena kuin se on muutettuna lailla nro 1676/          Helleenien tasavalta on viime vuosina useammilla peräk
         1986 ), jonka mukaan voidaan tehdä vain viiden               käisillä laeilla vähentänyt uuden teknologian mukaisista
         prosentin vähennys kultakin käyttövuodelta vastaa           ajoneuvoista ( ympäristöä saastuttamattomista ajoneu
         vien uusien moottoriajoneuvojen myyntihinnasta               voista ) perittävän erityisen käyttöveron määrää . Koska
         niin, että tämä vähennys ei ylitä 20 prosenttia              samanlaisesta vähennyksestä ei ole säädetty vastaavien
         kyseisten uusien moottoriajoneuvojen arvosta ,               uuden teknologian mukaisten käytettyjen autojen osalta,
                                                                      uuden teknologian mukaisia maahantuotuja käytettyjä
     b ) vakiomääräisen erityisen lisäveron maksamisesta              ajoneuvoja on syrjitty verrattuina vastaaviin kreikkalaisiin
         annetun lain nro 363/76 3 pykälän 1 momentin                 ajoneuvoihin , koska viimeksi mainittujen arvoon sisältyy
         ( sellaisena kuin se on viimeksi korvattuna lain             vähennetyn verokannan mukaisen veron jäljelle jäävä
         nr 2187/1994 2 pykälän 7 momentilla ), jossa ei              osuus, kun taas ensin mainituilta peritään niiden maahan
         säädetä käytettyjä autoja koskevista vähennyksistä,          tuonnin yhteydessä erityistä käyttöveroa ilman ympäristöä
         ja                                                           saastuttamattomille ajoneuvoille myönnettyä vähennystä .
     c ) lain nro 1858/1989 1 pykälän, sellaisena kuin se on          Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintueen oikeuskäytännön
         myöhemmin muutettuna lailla nro 1882/1990                    mukaisesti perustamissopimuksen 95 artiklan ensimmäisen
         ( 37 pykälän 2 momentti ja 42 pykälän 1 momentti )           kohdan rikkomista ei voida pätevästi perustella niillä
         ja lailla nro 2093/1992 ( 10 pykälä ), ja jota sovelle      käytännön vaikeuksilla , joihin Helleenien tasavalta
         taan lain nro 2187/1994 2 pykälän 1 momentin                 vetoaa .
         kanssa ja jonka perusteella veroetuuksia ( erityistä
         käyttöveroa koskeva huojennus ) myönnetään vain
         uusille ympäristöä saastuttamattomille ajoneu
         voille, mutta ei maahantuoduille käytetyille ympä
         ristöä saastuttamattomille ajoneuvoille,                     Pretura Circondariale di Roman (Tivolin jaosto )
                                                                      15.11.1995 ja22.11.1995 tekemillään päätöksillä esittämät
2 ) velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden             ennakkoratkaisupyynnöt rikosasioissa Tersilio Onoratia ja
     käyntikulut.                                                                         Palma Marullia vastaan
                                                                                ( Asiat C-377/95 ja C-378/95 )
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                ( 96/C 31 /23 )
A. Erityinen käyttövero
                                                                      Pretura Circondariale di Roma (Tivolin jaosto ) on
Tätä veroa sovelletaan Kreikassa valmistettuihin ajoneu              15.11.1995 ja 22.11.1995 tekemillään päätöksillä, jotka
voihin, kun ne tulevat ensimmäisen kerran liikenteeseen               ovat saapuneet Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa
uusina ajoneuvoina, ja maahantuotuihin uusiin tai käytet             moon 4.12.1995 , pyytänyt yhteisöjen tuomioistuimelta
tyihin ajoneuvoihin niiden maahantuonnin yhteydessä .                 ennakkoratkaisua rikosasioissa Tersilio Onoratia ja Palma
Tätä veroa ei näin ollen peritä Kreikassa valmistetuista              Marullia vastaan samoihin kysymyksiin kuin yhdistetyissä
käytetyistä ajoneuvoista .                                            asioissa C-58/95 ym .( ] ).
Vero peritään maahantuoduista käytetyistä ajoneuvoista                (') Ks.EYVL N:o C 119 , 13.5.1995 , s . 6
niiden oletetun arvon perusteella, joka lasketaan vähentä
mällä vastaavanlaisten uusien ajoneuvojen hinnasta viisi
prosenttia kultakin käyttövuodelta vähennyksen ollessa
enintään 20 prosenttia . Koska a ) ajoneuvojen todellinen
arvo vähenee enemmän kuin viisi prosenttia vuodessa,                  Ranskan tasavallan 27.11.1995 tekemä valitus Euroopan
b ) tämä vähennys ei ole aina samansuuruinen vaan                     yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ( laa
suurempi ensimmäisinä vuosina ja pienempi myöhemmin ja                jennettu ensimmäinen jaosto ) 18.9.1995 antamasta
c) ei ole säädetty 20:tä prosenttia suuremmasta vähennyk             tuomiosta asiassa T-548/93 ( 1 ), Ladbroke Racing Ltd
sestä, komissio arvioi, että nämä säännökset johtavat                 vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota Ranskan tasa
maahantuotujen ajoneuvojen raskaampaan verottamiseen,                                              valta tukee
sillä Kreikassa valmistettujen käytettyjen ajoneuvojen                                       ( Asia C-3 79/95 P)
osalta veron jäljelle jäävä ( sisältyvä ) osuus on pienempi kuin
maahantuoduilta käytetyiltä ajoneuvoilta perittävän veron                                        ( 96/C 31 /24 )
osuus .
                                                                      Ranskan tasavalta on valittanut 27.11.1995 Euroopan
Näin ollen on rikottu perustamissopimuksen 95 artiklan                yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäi
ensimmäistä kohtaa .                                                  sen oikeusasteen tuomioistuimen ( laajennettu ensimmäinen
                                                                      jaosto ) 18.9.1995 antamasta tuomiosta asiassa T-548/93 ,
B. Vakiomääräinen erityinen lisävero                                  Ladbroke Racing Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen komis
                                                                      sio, jota Ranskan tasavalta tukee . Ranskan tasavallan
Tämän veron laskemisessa käytetään samaa menetelmää                   asiamiehet ovat Jean-Marc Belorgey, Catherine de Salins ja
kuin erityisen käyttöveron laskemisessa . Näin ollen siihen           Jean-Francois Dobelle, ja prosessiosoite Luxemburgissa
sovelletaan edellä mainittuja huomautuksia .                          Ranskan suurlähetystö, 9, boulevard Prince Henri .


title: Asia T-529/13: Kanne 27.9.2013 — Izsák ja Dabis v. komissio

text:
               25.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/21

         Kanne 27.9.2013 — Izsák ja Dabis v. komissio
   (Asia T-529/13)
   2014/C 24/38
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Asianosaiset

      Kantajat: Balázs-Árpád Izsák (Marosvásárhely, Romania) ja Attila Dabis (Budapest, Unkari) (edustaja: asianajaja J. Tordáné dr. Petneházy)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 25.7.2013 tehdyn komission päätöksen C(2013) 4975 final, jolla kieltäydyttiin rekisteröimästä hakemusta, joka koski ehdotusta kansalaisaloitteeksi, jonka otsikko oli ”alueelliseen yhdenvertaisuuteen liittyvä koheesiopolitiikka ja alueellisten kulttuurien säilyttäminen”,

               —

               velvoittamaan komission rekisteröimään edellä mainitun kansalaisaloitteen ja toteuttamaan kaikki lain edellyttämät toimenpiteet

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin:

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu asetuksen (EU) N:o 211/2011 (1) 4 artiklan 2 kohdan rikkomiseen

                           —

                           Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantajat väittävät, että niiden ehdotus täyttää kaikki rekisteröinnin edellytykset. Lisäksi he pitävät perusteettomana komission toteamusta, jonka mukaan ehdotettu aloite ei selvästikään kuulu komission siihen toimivaltaan, jonka nojalla se perussopimuksia täytäntöönpannessaan voi esittää ehdotuksen unionin säädökseksi. Kantajien mukaan aloite-ehdotus kuuluu SEUT 4 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetun toimivallan alaan (taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen yhteenkuuluvuus).

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 174 artiklan kolmannen kohdan rikkomiseen

                           —

                           Kantajat väittävät tässä kanneperusteessaan, että SEUT 174 artiklan kolmannessa kohdassa oleva luettelo haitoista, joiden vuoksi johonkin alueeseen on kiinnitettävä erityistä huomiota, ei ole tyhjentävä vaan esimerkinomainen.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu SEUT 174 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 1059/2003 (2) rikkomiseen

                           —

                           Kantajat katsovat lisäksi, että alueet, joilla on kansallisia, etnisiä, kulttuurisia, uskonnollisia tai kielellisiä ominaispiirteitä, kuuluvat joka tapauksessa SEUT 174 artiklassa tarkoitettuihin, unionin koheesiopolitiikan kohteina oleviin ”asianomaisiin alueisiin”, sillä kulttuuri on unionin johdetun oikeuden perusteella alueellisen, sosiaalisen ja taloudellisen yhteenkuuluvuuden tärkeä osa. Tätä tukee asetuksen N:o 1059/2003 3 artiklan 5 kohta sekä sen 10 perustelukappale.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 211/2011 4 artiklan 1 kohdan ja SEUT 167 artiklan rikkomiseen

                           —

                           Kantajat väittävät, ettei järjestäjien, toisin kuin komissio väittää, pidä ilmoittaa säädösehdotuksen oikeudellista perustaa vaan asetuksen N:o 211/2011 4 artiklan 1 kohdan nojalla perussopimusten ne määräykset, joita ne pitävät merkityksellisinä ehdotetun aloitteen kannalta katsoen. SEUT 167 artiklan mukaan unioni myötävaikuttaa siihen, että jäsenvaltioiden kulttuurit kehittyvät kukoistaviksi pitäen arvossa niiden kansallista ja alueellista monimuotoisuutta.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu SEUT 19 artiklan 1 kohdan rikkomiseen

                           —

                           Kantajat katsovat, että komissio on väärässä, kun se on riidanalaisessa päätöksessä todennut, että vaikka unionin toimielimillä on velvollisuus kunnioittaa unionin kulttuurista ja kielellistä monimuotoisuutta ja pidättyä vähemmistöjen syrjinnästä, yksikään näistä määräyksistä ei kuitenkaan ole oikeudellinen perusta millekään näiden toimielinten toteuttamille toimenpiteille. Kantajien mukaan tämä väite on muun muassa SEUT 19 artiklan 1 kohdan vastainen.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu SEUT 174 artiklan toisen kohdan rikkomiseen

                           —

                           Kantajien mukaan komissio on ymmärtänyt aloitteen väärin, kun se on todennut, ettei vähemmistöjen tilanteen parantamisella voida katsoa myötävaikutettavan alueiden välisten kehityserojen ja tiettyjen alueiden jälkeenjääneisyyden vähentämiseen SEUT 174 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetuin tavoin. Kantajat väittävät, etteivät järjestäjät ole ehdottaneet kansallisten vähemmistöjen tilanteen parantamista vaan toimimaan siten, ettei unionin koheesiopolitiikkaa käytetä alueiden kansallisten, kielellisten ja kulttuuristen ominaispiirteiden poistamiseen tai heikentämiseen ja ettei unionin taloudellisista välineistä ja tavoitteista tule edes välillisesti vähemmistöjen vastaisia poliittisia välineitä.

      (1)  Kansalaisaloitteesta 16.2.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 211/2011 (EUVL L 65, s. 1).

      (2)  Yhteisestä tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistöstä (NUTS) 26.5.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1059/2003 (EUVL L 154, s. 1).


title: Asia C-315/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Højesteret (Tanska) on esittänyt 29.6.2012 — Metro Cash & Carry Danmark ApS v. Skatteministeriet

text:
               25.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 258/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Højesteret (Tanska) on esittänyt 29.6.2012 — Metro Cash & Carry Danmark ApS v. Skatteministeriet
   (Asia C-315/12)
   2012/C 258/20
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Højesteret

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Metro Cash & Carry Danmark ApS

      Vastapuoli: Skatteministeriet

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiiviä 92/12 (1) ja asetusta 3649/92 (2) tulkittava siten, että jäsenvaltioon sijoittautuneen elinkeinonharjoittajan, joka pääasian kaltaisissa olosuhteissa myy valmisteveron alaisia tuotteita, jotka on luovutettu kulutukseen kyseisessä jäsenvaltiossa, omissa toimitiloissaan toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle ostajalle osallistumatta tuotteiden kuljettamiseen tai kuljetuksen järjestämiseen, on tarkistettava, (i) ostaako valmisteveron alaisten tuotteiden ostaja tuotteet tarkoituksenaan viedä ne toiseen jäsenvaltioon ja (ii) viedäänkö tuotteet omaan käyttöön vai kaupallista tarkoitusta varten?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko elinkeinonharjoittajan myydessään valmisteveron alaisia tuotteita pääasian kaltaisissa olosuhteissa sovellettava olettamaa koskevia sääntöjä ostajan, ostettuihin tuotteisiin liittyvän, tarkoituksen osalta?

               3)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko direktiiviä 92/12 ja asetusta 3649/92 tulkittava siten, että ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitetun myyjän on pääasian kaltaisissa olosuhteissa kieltäydyttävä ostajan toiveesta saada ostaa valmisteveron alaisia tuotteita, jos ostaja ei tarjoudu toimittamaan asetuksen 4 artiklassa tarkoitetun yksinkertaistetun saateasiakirjan 1 kappaletta silloin, kun ostettavia tuotteita on tarkoitus käyttää kaupalliseen tarkoitukseen siinä jäsenvaltiossa, johon ostaja on sijoittautunut? Kysymykseen toivotaan vastausta siinäkin tapauksessa, että toisessa kysymyksessä tarkoitettuja olettamaa koskevia sääntöjä olisi sovellettava.

               4)

               Aiheuttaako direktiivin 2008/118 voimaantulo ja direktiivin 92/12 kumoaminen oikeustilan muutoksen verrattuna direktiivin 92/12 mukaiseen oikeustilaan ensimmäisestä kolmanteen kysymykseen vastattaessa?

               5)

               Onko direktiivin 92/12 8 artiklaan ja direktiivin 2008/118 32 artiklan 1 kohtaan sisältyvää ilmausta ”yksityishenkilöiden omiin tarpeisiinsa hankkimat tuotteet” tulkittava siten, että se käsittää tai voi käsittää myös valmisteveron alaisten tuotteiden ostamisen pääasian kaltaisissa olosuhteissa? Jos kysymykseen vastataan kieltävästi, sovelletaanko kyseisten tuotteiden ostamiseen silloin direktiivin 92/12 7 artiklaa tai direktiivin 2008/118 (3) 33 artiklaa?

      (1)  Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25.2.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/12/ETY (EYVL L 76, s. 1).

      (2)  Lähtöjäsenvaltiossa kulutukseen luovutettujen yhteisön sisällä liikkuvien valmisteveron alaisten tuotteiden yksinkertaistetusta saateasiakirjasta annettu komission asetus (ETY) N:o 3649/92 (EYVL L 369, s. 17).

      (3)  Valmisteveroja koskevasta yleisestä järjestelmästä ja direktiivin 92/12/ETY kumoamisesta 16.12.2008 annettu neuvoston direktiivi 2008/118/EY (EUVL L 9, s. 12).


title: Asia C-80/00: Bundesgerichtshofin 10.2.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Italian Leather S.p.A. vastaan WECO Polstermöbel GmbH & Co.

text:
C 149/22               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        27.5.2000
Myöntämällä verovelvollisille oikeuden merkitä viiden ja kym-           Amtsgericht Heidelbergin 3.3.2000 tekemällään päätök-
menen vuoden mittaisia valtion joukkovelkakirjalainoja Italian          sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö kaupparekisteri-
valtio on ylittänyt selvästi direktiivin 18 artiklan 4 kohdassa                      asiassa Firma HSB-Wohnbau GmbH
jäsenvaltioille myönnetyn oikeuden siirtää vähennysten ylime-
nevän osan ainoastaan seuraavalle kaudelle, jos vähennysten
määrä ylittää ilmoituskaudelta maksettavan veron määrän.                                         (Asia C-86/00)
Vähennysoikeuden jatkuva siirtäminen tätä seuraaville kausille
on direktiivin 18 artiklan 4 kohdassa vahvistetun selvän                                        (2000/C 149/38)
säännön vastainen ja vaarantaa sen tehokkaan vaikutuksen
sekä rikkoo vakavalla tavalla yhteisen arvonlisäverojärjes-
telmän perusperiaatetta, joka muodostuu oikeudesta käyttää              Amtsgericht Heidelberg on pyytänyt 3.3.2000 tekemällään
vähennysoikeutta välittömästi kyseisellä ilmoituskaudella.              päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                                                                        tuimeen 7.3.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
                                                                        kaupparekisteriasiassa Firma HSB-Wohnbau GmbH ennakko-
(1) EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1.
                                                                        ratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
                                                                        A. Kuuluuko Saksan oikeuden mukaan pätevästi perustetun ja
                                                                            Saksan yhtiörekisteriin merkityn rajavastuuyhtiön (GmbH),
                                                                            jonka ainoa osakas on espanjalainen yritys, kotipaikan
                                                                            siirtäminen Espanjaan yhtiön identiteetti säilyttämällä EY:n
Bundesgerichtshofin 10.2.2000 tekemällään päätöksellä                       perustamissopimuksen 43 ja 48 artiklassa (EY 52 ja
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Italian Leather                      58 artikla) tarkoitettuihin oikeuksiin?
      S.p.A. vastaan WECO Polstermöbel GmbH & Co.
                          (Asia C-80/00)                                B. Onko EY:n perustamissopimuksen 43 ja 48 artiklan (EY
                                                                            52 ja 58 artikla) kanssa ristiriidassa sellainen sääntely, jossa
                         (2000/C 149/37)                                    kielletään Saksan oikeuden mukaan pätevästi perustetun ja
                                                                            Saksan yhtiörekisteriin merkityn rajavastuuyhtiön (GmbH),
                                                                            jonka ainoa osakas on espanjalainen yritys, kotipaikan
Bundesgerichtshof on pyytänyt 10.2.2000 tekemällään                         siirtäminen Espanjaan yhtiön identiteetti säilyttämällä?
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
kirjaamoon 7.3.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
asiassa Italian Leather S.p.A. vastaan WECO Polstermöbel
GmbH & Co. ennakkoratkaisua seuraaviin, tuomioistuimen
toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeu-
den alalla koskevan 27.9.1968 tehdyn yleissopimuksen (Brys-
selin yleissopimus) (EYVL 1972, L 299, s. 32) tulkitsemisesta
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa, kysymyksiin:
1. Voivatko tuomiot olla Brysselin yleissopimuksen 27 artik-
     lan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla ristiriitaisia, jos ne        Ufficio del Giudice di Pace di Genovan 28.2.2000 te-
     poikkeavat toisistaan vain sellaisten erityisten edellytysten      kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
     osalta, joiden täyttyessä voidaan määrätä tietty itsenäinen           asiassa Roberto Nicoli vastaan Società Eridania SpA
     (yleissopimuksen 24 artiklassa tarkoitettu) väliaikainen
     toimenpide?                                                                                (Asia C-87/00)
2. Voiko täytäntöönpanovaltion tuomioistuin, joka toteaa
     yleissopimuksen 34 artiklan 1 kappaleen ja 31 artiklan                                     (2000/C 149/39)
     1 kappaleen mukaisesti sellaisen ulkomaisen tuomion ole-
     van täytäntöönpanokelpoinen, jolla velvoitetaan velallinen
     pidättymään tietyistä toimenpiteistä, määrätä samalla niistä       Ufficio del Giudice di Pace di Genova on pyytänyt 28.2.2000
     toimenpiteistä, jotka täytäntöönpanovaltion lainsäädän-            tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
     nön mukaan ovat välttämättömiä tuomioistuimen                      mioistuimen kirjaamoon 7.3.2000, Euroopan yhteisöjen tuo-
     määräämään kiellon täytäntöönpanemiseksi, ja täytyykö              mioistuimelta asiassa Roberto Nicoli vastaan Società Eridania
     sen näin tehdä?                                                    SpA ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
3. Jos toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: Onko kiellon          1. Ovatko 26 päivänä kesäkuuta 1998 annettu asetus (EY)
     täytäntöönpanolle täytäntöönpanovaltiossa välttämättö-                 N:o 1360/98 (1) (EYVL L 185, s. 1) ja 26 päivänä kesäkuuta
     mät määräykset annettava myös silloin, kun tunnustettava               1998 annettu asetus (EY) N:o 1361/98 (2) (EYVL L 185,
     tuomio itsessään ei sisällä tuomiovaltion lainsäädännön                s. 3) päteviä, koska niissä määräajan päättymisen jälkeen
     mukaisia vastaavia määräyksiä eikä sen lainsäädännössä                 vahvistetaan markkinointivuotta 1998-1999 koskevat so-
     säädetä ylipäätään vastaavien tuomioistuinten antamien                 kerialalla sovellettavat interventiohinnat ja koska niissä
     kieltomääräysten välittömästä täytäntöönpanosta?                       määräajan päättymisen jälkeen määrätään Italian markki-
                                                                            noilla noudatettavat interventiohinnat perusasetuksen N:o
                                                                            1785/81 (3) 3 artiklan 4 ja 5 kohdan vastaisesti?


title: Peter Dethlefsin ja 38 muun henkilön 8.5.1995 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-112/95)

text:
12.8.95              [_n                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 208/29
Lincoln's Inn, Lontoo WC2A 3RZ, Englanti, on 25.4.1995             Co, 2 New Square, Lincoln's Inn, Lontoo WC2A 3 RZ,
nostanut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen              Englanti, ovat 25.4.1995 nostaneet Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa ja             ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .                           roopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komis
                                                                   siota vastaan .
Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                   Kantaja vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                   istuin
— julistaa mitättömäksi 13.2.1995 tehdyn neuvoston ja/tai
     komission päätöksen, jossa ne kiistävät sopimussuhteen
     ulkopuolisen vastuun kantajaa ja SLOM 3 -ryhmän               — julistaa mitättömäksi 13.2.1995 tehdyn neuvoston ja/tai
     tuottajia kohtaan kantajan hakemuksessa vaatimien                  komission päätöksen, jossa ne kiistävät sopimussuhteen
     korvaustoimenpiteiden osalta , ja toteaa , ettei päätök           ulkopuolisen vastuun kantaja ja SLOM 3 -ryhmän
     sellä  ole  oikeusvaikutuksia     tai kumoaa    mainitun           tuottajia kohtaan kantajien hakemuksessa vaatimien
     päätöksen ;                                                        korvaustoimenpiteiden osalta, ja toteaa, ettei päätök
                                                                        sellä    ole oikeusvaikutuksia      tai kumoaa  mainitun
— toteaa, että neuvosto ja/tai komissio ovat laiminlyöneet              päätöksen;
     asetuksen soveltamisen tai ryhtymisen muihin sellaisiin
     toimenpiteisiin suorittaakseen korvausta kantajille ja        — toteaa, että neuvosto ja/tai komissio ovat laiminlyöneet
     SLOM 3 -ryhmän tuottajille ;                                       soveltaa asetusta tai ryhtyä muihin sellaisiin toimenpi
                                                                        teisiin suorittaakseen korvausta kantajille ja SLOM 3
— velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                  -ryhmän tuottajille;
                                                                   — velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
SLOM 3 -ryhmän maidontuottajiin kuuluva kantaja valit             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
taa , etteivät yhteisön toimielimet ole tehneet minkäänlaisia
järjestelyjä , jotta tämä maidontuottajaryhmä hyötyisi             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
samanlaisista korvaustoimenpiteistä kuin ne, jotka on              kuin asiassa T-l 07/95 esitetyt.
varattu SLOM 1 - ja 2 -ryhmän kuuluville tuottajille
neuvoston asetuksessa ( ETY ) N:o 2187/93 .
Asetuksen N:o ( ETY ) 2187/93 mukaan tuottajat, joille oli
myönnetty erityinen viitemäärä asetuksen N:o ( ETY ) 2055/
93 3 a artiklan mukaisesti , eivät voi vaatia korvausta niille
                                                                   Peter Dethlefsin ja 38 muun henkilön 8.5.1995 Euroopan
myönnettyjen SLOM 3 -kiintiöiden vuoksi .                          unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                                vastaan nostama kanne
Kantaja huomauttaa , että tällainen SLOM 3 -ryhmään
                                                                                ( Asia T-l 12/95 )
kuuluvien tuottajien poissulkeminen merkitsee, että kanta
jan perusteltua luottamusta korvauksen saamiseen siltä                                        ( 95 /C 208 /63 )
ajalta , joka sijoittuu kantajan markkinoinnista luopumi
sesta tekemän sitoumuksen päättymisen ja SLOM 3 - kiin                              (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
tiön myöntämispäivän väliselle ajalle, on vakavasti lou
kattu . Korvauksesta säätämättä jättäminen on vastoin
omaisuuden suojan ja tasavertaisten tuottajien syrjimättö         Peter Dethlefs ja 38 muuta henkilöä , Groven ( Saksan
myyttä koskevia yhteisöoikeuden periaatteita .                     liittotasavalta ) ovat nostaneet 8.5.1995 Euroopan yhteisö
                                                                   jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
                                                                   Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen
                                                                   komissiota vastaan .
                                                                   Kantajien edustajia oikeudenkäynnissä ovat asianajaja
                                                                   Bernd Meiterernst, Mechtild Düsing, Dietrich Manstetten,
Donald George Gagen ja David John Gagen 25.4.1995                  Dr . Frank Schultze ja Dr . Winfried Haneklaus, Münster
Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen                  ( Saksan liittotasavalta ), prosessiosoite asianajotoimisto
              komissiota vastaan nostama kanne                     Dupong & Associes , 14 a, rue des Bains , Luxemburg.
                         ( Asia T-108/95 )
                           ( 95/C 208/62 )                         Kantaja vaatii että
                                                                   — vastaajat velvoitetaan yhteisvastuullisesti maksamaan
                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                        kantajille myös 22 päivänä heinäkuuta 1993 annetun
                                                                        neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 2187/93 14 artiklassa
Donald George Gage ja David John Gage, edustajinaan                     tarkoitetun 2 kuukauden hyväksymisajan ja 3.8.1994
 Richard Gordon QC ja solicitor Joanne Keddie, Dawson &                  ( tai kolmen kantajan osalta 29.6.1994 ) väliseltä ajalta
 ---pagebreak--- N:o C 208/30         .    FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         12.8.95
      kahdeksan prosenttia korkoa hyvitysmäärälle, joka on            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      myönnetty heille, ja maksamaan kahdeksan prosenttia
      korkoa tästä päivästä lukien tuomion julistamiseen
      saakka ;
                                                                      Komissio pyysi eurooppalaisia sementin valmistajia koske
                                                                      van tutkimuksen yhteydessä ( asiat IV/33 . 126 ja IV/33 . 322
— Vastaajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku                 — Sementti ) Cementiriä ilmoittamaan harmaata sementtiä
      lut ja erityisesti suorittamaan oikeudenkäyntiedustajille       ( ja klinkkeriä ) koskevan liikevaihdon suuruuden vuosilta
      aiheutuvat kulut .
                                                                      1992 ja 1993 . Cementir noudatti pyyntöä ja ilmoitti luvut,
                                                                      joihin kuului virheellisesti sellaisia tavaroiden ja palveluiden
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                  tarjoamiseen liittyviä lukuja, jotka eivät liittyneet miten
                                                                      kään harmaan sementin (ja klinkkerin ) myyntiin. Cementir
                                                                      huomasi tekemänsä virheen vasta tarkastellessaan tutki
Kantajat, jotka olivat tuottajina hyväksyneet saksalaisten
viranomaisten niille tekemän hyvitystarjouksen noudatta              muksen päättävää päätöstä ( 30. 11.1994 tehty komission
malla siinä tietyille maidon ja maitotuotteiden tuottajille,          päätös 94/815/EY ) ja se ilmoitti komissiolle , että sen
jotka eivät ole voineet tilapäisesti harjoittaa toimintaansa,         liikevaihtoa koskevat luvut olivat liian suuria johtuen
tarjottavasta hyvityksestä annetun neuvoston asetuksen                kirjanpidossa tapahtuneesta virheestä ; tuolloin Cementir
( ETY ) N:o 2187/93 14 artiklassa tarkoitettua kahden                 antoi myös tilintarkastajan kertomuksen, jossa määritettiin
kuukauden määräaikaa, vaativat siitä syystä niille aiheutu           ja yksilöitiin ne luvut, jotka oli virheellisesti otettu mukaan
neen vahingon korvaamista, että niille ei ollut maksettu              sementtiä koskevaan liikevaihtoon ja jossa täsmennettiin
tämän asetuksen 12 artiklassa määrättyä , hyvityssummalle             siis se tarkka luku, joka komission olisi pitänyt ottaa
                                                                      huomioon laskiessaan Cementirille määrättävän sakon
laskettavaa kahdeksan prosentin viivästyskorkoa koko siltä
                                                                      suuruutta .
ajanjaksolta, jolta niillä olisi ollut siihen oikeus . Komissio
on kieltäytynyt maksamasta vaadittuja korkoja sillä pe
rusteella , että kantajat olivat peruuttaneet liian myöhään
vuonna 1990 yhteisöjen tuomioistuimessa nostamansa                    Komissio hylkäsi tämän oikaisupyynnön kilpailuasioiden
vahingonkorvauskanteen.                                               pääosaston pääjohtajan kirjeellä . Kyseinen hylkäävä päätös
                                                                      on tämän kanteen kohteena .
Kantajien mukaan riidanalaisten viivästyskorkojen maksa
minen ei voi olla riippuvainen kanteen peruuttamisen
ajankohdasta , jota on pidettävä täysin muodollisena
toimenpiteenä, koska asetuksessa ( ETY ) N:o 2187/93 ei               Cementir tuo esille , että päätös on kumottava seuraavien
määrätä tällaisesta edellytyksestä .                                  perusteluiden vuoksi :
                                                                     — Laskiessaan Cementirille määrättävää sakkoa, komissio
                                                                           on ottanut tässä päätöksessä huomioon virheellisen
                                                                           liikevaihdon siltä osin kuin siinä on mukana sellaisia
                                                                           lukuja, jotka eivät liity mitenkään riidan kohteena
Cementir-Cementerie del Tirreno S.p.A.:n 10.5.1995 Eu                     olevan harmaan sementin ( ja klinkkerin) myyntiin.
   roopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                      Komission 2.3.1995 päivätyssä kirjeessä olevat väitteet,
                           ( Asia T-116/95 )                               joissa myönnetään epäsuorasti tämä laskuvirhe, mutta
                                                                           joissa kiistetään virheen merkitys sakon määrän laske
                             ( 95/C 208/64 )
                                                                           misen kannalta , ja joissa ei näin ollen hyväksytä oikai
                                                                           supyyntöä , eivät ole perusteltuja eivätkä asianmukai
                    (Oikeudenkäyntikieli: italia)                          sia .
Cementir-Cementerie del Tirreno S.p.A. , kotipaikka
Rooma, on nostanut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                   — Komission kieltäytyminen oikaisemasta sakon määrää
oikeusasteen tuomioistuimessa           10.5.1995 kanteen Eu              oikean liikevaihdon perusteella — komissio ei kiistä
roopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan edustajina                 näitä lukuja — on vakava ja epäoikeutettu rangaistus
ovat asianajajat Roberti ja Tizzano , Napoli , prosessiosoite              Cementirille . Tässä asiassa Cementirille määrätty sakko
Luxemburgissa asianajotoimisto Lorang, 51 , rue Albert                     on laskettu objektiivisesti virheellisten lukujen perus
ler .                                                                      teella , minkä vuoksi sakko on suhteeton, ja se on
                                                                           määrätty eri tavalla ja epäedullisemmin kuin sakko, joka
                                                                           on määrätty muille yrityksille — jotka ovat ilmoittaneet
Kantaja vaatii, etta yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                   vain sementin myyntiin liittyvät luvut — mikä loukkaa
tuomioistuin
                                                                           myös tasapuolisen kohtelun periaatetta .
— kumoaa 2.3.1 995 päivätyssä kirjeessä olevan komission
     tekemän hylkäävän päätöksen, ja
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
     lut.


title: Asia T-776/14: Kanne 24.11.2014 – Red Lemon v. SMHV – Lidl Stiftung (ABTRONICX2)

text:
               9.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/55

         Kanne 24.11.2014 – Red Lemon v. SMHV – Lidl Stiftung (ABTRONICX2)
   (Asia T-776/14)
   (2015/C 046/71)
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Red Lemon Inc. (Hong Kong, Kiina) (edustajat: asianajajat T. Wieland ja S. Müller)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Saksa)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ABTRONICX2 – Rekisteröintihakemus nro 8 5 34  943

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 4.9.2014 asiassa R 2078/2013-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja hylkää väitteen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-570/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.9.2015 – Laverana v. SMHV (BIO MIT PFLANZENFLUID AUS EIGENER HERSTELLUNG) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin BIO MIT PFLANZENFLUID AUS EIGENER HERSTELLUNG rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               26.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 354/35

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.9.2015 – Laverana v. SMHV (BIO MIT PFLANZENFLUID AUS EIGENER HERSTELLUNG)
   (Asia T-570/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin BIO MIT PFLANZENFLUID AUS EIGENER HERSTELLUNG rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))
   (2015/C 354/41)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Saksa) (edustajat: asianajajat J. Wachinger, M. Zöbisch ja D. Chatterjee)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Schifko)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 27.5.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 124/2014-4), joka koskee hakemusta kuviomerkin BIO MIT PFLANZENFLUID AUS EIGENER HERSTELLUNG rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Laverana GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 361, 13.10.2014.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 6 päivänä marraskuuta 2003 asiassa C-243/01 (Tribunale di Ascoli Piceno esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Piergiorgio Gambelli ym. (Sĳoittautumisoikeus – Palvelujen tarjoamisen vapaus – Urheilutapahtumia koskevien vetojen kerääminen yhdessä jäsenvaltiossa ja välittäminen Internetin välityksellä toiseen jäsenvaltioon – Kielto rikosoikeudellisten seuraamusten uhalla – Jäsenvaltion lainsäädäntö, jonka mukaan tietyille elimille on varattu oikeus vetojen keräämiseen)

text:
10.1.2004                 FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                                  C 7/7
      suojaa, joka on harhaanjohtavuusvaarasta täysin riippumaton-        vireillä olevassa rikosoikeudenkäynnissä, jossa vastaajina ovat
      ta ja jonka avulla toisessa jäsenvaltiossa laillisesti kaupan       Piergiorgio Gambelli ym., ennakkoratkaisun EY 43 artiklan ja
      pidetyn tavaran tuonti voidaan estää.                               EY 49 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien
                                                                          kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen puheenjohta-
3)    Ellei jäsenvaltion tuomioistuimen erityisesti tässä tuomiossa       jat P. Jann, C. W. A. Timmermans ja J. N. Cunha Rodrigues sekä
      esitettyjen seikkojen perusteella suorittamasta tutkinnasta         tuomarit D. A. O. Edward (esittelevä tuomari), R. Schintgen,
      muuta johdu, EY 307 artiklan ensimmäistä kohtaa on                  F. Macken, N. Colneric ja S. von Bahr, julkisasiamies: S. Alber,
      tulkittava siten, että sen mukaan jäsenvaltion tuomioistuin voi     kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut
      soveltaa kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa   6.11.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
      kyseessä olevan kaltaisten, tämän valtion ja kolmannen maan
      välisten kahdenvälisten sopimusten määräyksiä, joilla suojataan
      tämän kolmannen maan nimitystä, vaikka nämä määräykset              Kansallinen lainsäädäntö, jolla kielletään rikosoikeudellisten seuraa-
      olisivat ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen määräysten         musten uhalla keräämästä, hyväksymästä, kirjaamasta tai välittä-
      kanssa, sillä perusteella, että kyse on velvollisuudesta, joka      mästä erityisesti urheilutapahtumiin liittyviä vetoja, ellei tähän ole
      perustuu kyseisen jäsenvaltion ennen Euroopan unioniin liitty-      saatu kyseessä olevan jäsenvaltion myöntämää toimilupaa tai lupaa,
      mistä tekemiin sopimuksiin. Siihen asti, kunnes ennen kyseisen      muodostaa rajoituksen EY 43 artiklassa tarkoitetulle sijoittautumis-
      jäsenvaltion liittymistä Euroopan unioniin tehdyn sopimuksen        vapaudelle ja EY 49 artiklassa tarkoitetulle palvelujen tarjoamisen
      ja perustamissopimuksen väliset mahdolliset ristiriidat voidaan     vapaudelle. Kansallisen tuomioistuimen asiana on tutkia, voidaanko
      poistaa jollakin EY 307 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetulla    tällaisella lainsäädännöllä sen konkreettiset soveltamistavat huo-
      keinolla, tämän artiklan ensimmäisen kohdan mukaan tämä             mioon ottaen todella saavuttaa tavoitteet, joilla sitä perustellaan, ja
      valtio voi jatkaa tällaisen sopimuksen soveltamista siltä osin      että sillä asetetut rajoitukset eivät ole näihin tavoitteisiin nähden
      kuin siinä on määrätty velvollisuuksista, jotka kansainvälisen      suhteettomia toimenpiteitä.
      oikeuden mukaan sitovat tätä valtiota.
                                                                          (1) EYVL C 245, 1.9.2001.
(1) EYVL C 245, 1.9.2001.
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                   6 päivänä marraskuuta 2003                                               25 päivänä marraskuuta 2003
asiassa C-243/01 (Tribunale di Ascoli Piceno esittämä                     asiassa C-278/01: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
   ennakkoratkaisupyyntö): Piergiorgio Gambelli ym. (1)                                      Espanjan kuningaskunta (1)
(Sijoittautumisoikeus – Palvelujen tarjoamisen vapaus –                   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Yhteisö-
Urheilutapahtumia koskevien vetojen kerääminen yhdessä                    jen tuomioistuimen tuomio, jossa jäsenyysvelvoitteiden nou-
jäsenvaltiossa ja välittäminen Internetin välityksellä toiseen            dattamatta jättäminen todetaan – Täytäntöönpanon laimin-
jäsenvaltioon – Kielto rikosoikeudellisten seuraamusten                   lyönti – EY 228 artikla – Rahamääräiset seuraamukset –
uhalla – Jäsenvaltion lainsäädäntö, jonka mukaan tietyille                  Uhkasakko – Uimaveden laatu – Direktiivi 76/160/ETY)
        elimille on varattu oikeus vetojen keräämiseen)
                                                                                (2004/C 7/11)
                             (2004/C 7/10)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                       (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen          (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                  tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-243/01, jonka Tribunale di Ascoli Piceno (Italia) on            Asiassa C-278/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen               nään: G. Valero Jordana) vastaan Espanjan kuningaskunta
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa            (asiamiehenään: S. Ortiz Vaamonde), jossa kantaja vaatii


title: Asia T-428/03: Gerhard Keinhorstin 20.12.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 47/36                   FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                         21.2.2004
Kantajat väittävät lopuksi, että komissio on loukannut yhteisön            Kantaja katsoo, että kyseistä päätöstä ei ole perusteltu riittävästi
oikeuden perusperiaatteita, joita ovat esimerkiksi oikeusvar-              ja että se on yhteensopimaton hyvää hallintoa koskevan
muuden ja luottamuksensuojan periaate, riippumattomuuspe-                  sellaisen yleisen periaatteen kanssa, jonka mukaan päätökset
riaate ja tieteellistä lausuntoa koskevan erityisosaamisen periaa-         on perusteltava. Kantaja vetoaa myös siihen, että Europolin
te, suhteellisuusperiaate, yhdenvertaisen kohtelun periaate ja             henkilöstösääntöjen (1) liitteessä 2 olevaa 5 artiklaa on rikottu
hyvän hallinnon periaate. Kantajat väittävät myös, että komis-             ja huolellisuusperiaatetta on loukattu.
siolla ei ollut toimivaltaa ja että se käytti harkintavaltaansa
väärin.
                                                                           (1) Europolin henkilöstösäännöistä 3 päivänä joulukuuta 1998 annet-
                                                                               tu neuvoston säädös (EYVL C 26, 30.1.1999, s. 23–81).
(1) Vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koske-
    vien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä
    27 päivänä kesäkuuta 1967 annettu neuvoston direktiivi 67/548/
    ETY (EYVL P 196, s. 1).
                                                                           Gerhard Keinhorstin 20.12.2003 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-428/03)
Elisabeth Saskia Smitin 23.12.2003 Europolia vastaan
                            nostama kanne
                                                                                (2004/C 47/69)
                           (Asia T-423/03)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                            (2004/C 47/68)
                     (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                       Gerhard Keinhorst, kotipaikka Overijse (Belgia), on nostanut
                                                                           20.12.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                           tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                           vastaa. Kantajan edustaja on asianajaja Nicolas Lhoëst, proses-
                                                                           siosoite Luxemburgissa.
Elisabeth Saskia Smit on nostanut 23.12.2003 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
teen Europolia vastaan. Kantajan edustajina ovat P. de Casparis            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
ja M. F. Baltussen.
                                                                           –     Kumoaa nimittävän viranomaisen 23.12.2002 tekemän
                                                                                päätöksen siltä osin kuin siinä ei myönnetty kantajalle
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                       lainkaan virkaiän hyvitystä palkkatasossa ja luokitteli
                                                                                hänet siis palkkaluokkaan A 6 tasolle 1 sen sijaan, että
                                                                                hänet olisi luokiteltu palkkaluokkaan A 6 tasolle 3,
1.    kumoaa Europolin implisiittisen päätöksen, jolla se on
      hylännyt valituksen, jonka kantaja on tehnyt 19.5.2003
      tehdystä päätöksestä, ja samalla kumoaa kyseisen                     –     Kumoaa nimittävän viranomaisen 14.4.2003 tekemän
      19.5.2003 tehdyn päätöksen                                                 päätöksen siltä osin kuin siinä
2.    velvoittaa Europolin maksamaan kantajalle vahingonkor-                     –     ei vahvistettu kantajan luokittelemista palkkaluok-
      vausta sekä korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                                      kaan A 6 tasolle 3 palvelukseen ottamisen yhtey-
                                                                                dessä,
                                                                                –     ei määritetty kantajan uraa uudelleen aikaistamalla
                                                                                hänen ylentämistään palkkaluokkaan A5 ja myöntä-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                    mällä hänelle tarvittaessa ylennystä palkkauok-
                                                                                kaan A 4,
Europol on riidanalaisella päätöksellä hylännyt hakemuksen,                      –     rajoitettiin palkkaluokan uudelleenmäärittelyä kos-
jonka kantaja oli toimittanut harjoittaakseen ”asset administra-                       kevan päätöksen voimaantuloa sen rahallisten vaiku-
torin” tehtäviä.                                                                       tusten osalta siten, että ne alkoivat 5.10.1995,
 ---pagebreak--- 21.2.2004                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 47/37
–     Kumoaa nimittävän viranomaisen 4.9.2003 tekemän                  Iosif Dascalun 21.12.2003 Euroopan yhteisöjen komissio-
      päätöksen, joka toimitettiin kantajalle 11.9.2003 ja jolla                            ta vastaan nostama kanne
      hylättiin hänen esittämänsä valitus R/173/03,
–     Kumoaa nimittävän viranomaisen 24.11.2003 tekemän                                           (Asia T-430/00)
      päätöksen, joka toimitettiin kantajalle 10.12.2003 ja jolla
      hylättiin hänen esittämänsä valitus R/483/03,
                                                                                (2004/C 47/70)
–     Velvoittaa vastaajan maksamaan vahingonkorvausta,
      jonka suuruudeksi on väliaikaisesti määritelty
      125 000 euroa siinä tapauksessa, että vastaajan on mah-                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
      dotonta määrittää kantajan ura uudelleen palkkaluokkaan
      liittyen,
–     Velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
      kulut.
                                                                       Iosif Dascalu, kotipaikka Kraainem (Belgia), on nostanut
                                                                       21.12.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                       tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                       vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Nicolas Lhoëst, proses-
                                                                       siosoite Luxemburgissa.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                       Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Yhteisöjen tuomioistuimen annettua tuomiot asiassa C-389/
98 P ja asiassa C-459/98 P, komissio tutki uudestaan henkilös-
tösääntöjen 31 artiklan 2 kohdan kannalta niiden virkamiesten          –     Kumoaa nimittävän viranomaisen 23.12.2002 tekemän
palkkaluokkaan luokittelun, jotka olivat käyttäneet henkilöstö-              päätöksen siltä osin kuin siinä ei myönnetty kantajalle
sääntöjen 91 artiklan mukaisia muutoksenhakukeinoja. Tämän                   lainkaan virkaiän hyvitystä palkkatasossa ja luokitteli
tutkimisen päätteeksi komissio teki kantajaa koskevan riidana-               hänet siis palkkaluokkaan A 6 tasolle 1 sen sijaan, että
laisen päätöksen.                                                            hänet olisi luokiteltu palkkaluokkaan A 6 tasolle 3,
                                                                       –     Kumoaa nimittävän viranomaisen 14.4.2003 tekemän
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa ikälisien osalta siihen, että                päätöksen siltä osin kuin siinä
palvelukseenoton yhteydessä sovellettavista palkkaluokkaan
nimittämisen ja palkkatason määrittämisen kriteereistä
6.6.1973 ja 1.9.1983 tehtyjä komission päätöksiä ja henkilös-                –      ei vahvistettu kantajan luokittelemista palkkaluok-
tösääntöjen 5 artiklan 2 kohtaa on rikottu, että yhdenvertaisen                     kaan A 6 tasolle 3 palvelukseen ottamisen yhtey-
kohtelun periaatetta on loukattu, että henkilöstösääntöjen                          dessä,
25 artiklan 2 kohtaa on rikottu ja että perusteluvelvollisuutta
on loukattu.
                                                                             –      ei määritetty kantajan uraa uudelleen aikaistamalla
                                                                                hänen ylentämistään palkkaluokkiin A 5 ja A 4,
Kantaja väittää lisäksi, että riidanalaisella päätöksellä loukataan
urakehityksen periaatetta ja henkilöstösääntöjen 5 artiklan                  –      rajoitettiin palkkaluokan uudelleenmäärittelyä kos-
3 kohtaa ja 45artiklaa siltä osin kuin sillä jätetään määrittele-                   kevan päätöksen voimaantuloa sen rahallisten vaiku-
mättä uudelleen kantaja ura palkkaluokkaan liittyen.                                tusten osalta siten, että ne alkoivat 5.10.1995,
                                                                       –     Velvoittaa vastaajan maksamaan vahingonkorvausta,
Kantaja vetoaa lopuksi siihen, että henkilöstösääntöjen 62 ar-               jonka suuruudeksi on väliaikaisesti määritelty
tiklaa on rikottu siltä osin kuin komissio rajoitti riidanalaisen            125 000 euroa siinä tapauksessa, että vastaajan on mah-
päätöksen rahallisia vaikutuksia siten, että ne alkoivat                     dotonta määrittää kantajan ura uudelleen palkkaluokkaan
5.10.1995.                                                                   liittyen,
                                                                       –     Velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
                                                                             kulut.


title: Asia T-273/04: Brandt Industriesin 7.7.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               9.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/23

         Brandt Industriesin 7.7.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-273/04)
   (2004/C 251/42)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Brandt Industries -yhtiö, kotipaikka Rueil-Malmaison (Ranska), on nostanut 7.7.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Niels Dejean ja Christophe Delrieu.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa komission 16.12.2003 tekemän päätöksen vaikeuksissa olevien yritysten ostoon liittyvästä Ranskan tukiohjelmasta, koska päätöksen perustelut ovat puutteelliset EY:n perustamissopimuksen 253 artikla huomioon ottaen ja koska päätöksellä rikotaan 22.3.1999 annetun asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 14 artiklaa,

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio katsoi 16.12.2003 tekemässään päätöksessä, että Ranskan yleisen verolain (code général des impôts) 44 f §:n mukainen valtiontukiohjelma on yhteismarkkinoille soveltumatonta valtiontukea lukuun ottamatta vähämerkityksisiä tukia ja sellaisia tukia, jotka ovat alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen tai pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettäviä tukia koskevan poikkeusasetuksen mukaisia. Komissio määräsi Ranskan perimään myönnetyt tuet takaisin.
   Kantaja riitauttaa komission päätöksen. Kantaja esittää, että päätös on kumottava sillä perusteella, että sitä ei ole perusteltu riittävästi ottaen huomioon EY:n perustamissopimuksen 253 artiklan vaatimukset. Kantajan mukaan komissio itse tunnustaa kyseessä olevassa päätöksessään, että sillä ei ollut käytettävissään yksityiskohtaisia tietoja niistä yrityksistä, joihin Ranskan yleisen verolain 44 f §:n mukaista valtiontukiohjelmaa on sovellettu automaattisesti.
   Lisäksi kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklaa. Komissio ei kantajan mukaan ole ottanut huomioon sitä, että vaikeuksissa olevien yritysten toiminnan jatkamista varten perustetuille yrityksille tarkoitettujen verotukien ansiosta viimeksi mainitut ovat tehneet suurempia tarjouksia omaisuuseristä kuin mitä ne olisivat tehneet ilman tukia. Kantajan mukaan myönnetty tuki siirtyy osittain tai kokonaan mainittujen omaisuuserien ostohinnan korotuksen kautta velkasaneerauksessa olevan yrityksen velkojille, jolloin kaiken tuen tosiasiallisina saajina ei kantajan mukaan voida pitää yritystoiminnan jatkamista varten perustettuja yrityksiä. Yritystoiminnan jatkamista varten perustetuille yrityksille myönnettyjen tukien palauttaminen ei kantajan mukaan ole tarpeellinen toimenpide kilpailuolosuhteiden palauttamiseksi tukien myöntämistä edeltänyttä tilannetta vastaaviksi, vaan päinvastoin, takaisinmaksun johdosta yritystoiminnan jatkamista varten perustetut yritykset joutuvat kantajan mukaan kilpailun kunnioittamisen periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen vastaisella tavalla huonompaan asemaan kuin missä ne olisivat ilman tukia.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen [88] artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL 83, s. 1).


title: Asia T-3/03: Everlast World's Boxing Headquarters Corporationin 7.1.2003 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
C 55/38                  FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                           8.3.2003
Everlast World’s Boxing Headquarters Corporationin                       Kanneperusteet:                 –    Merkkiä ei koske mikään ase-
7.1.2003 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavara-                                                      tuksen (EY) N:o 40/94 ( 1) 7
          merkit ja mallit) vastaan nostama kanne                                                              artiklan b ja c kohdan ehdot-
                                                                                tomista hylkäysperusteista.
                            (Asia T-3/03)                                                                –    Merkki on asetuksen N:o 40/
                                                                                94 7 artiklan 3 kohdassa tar-
                                                                                koitetulla tavalla käytös-
                           (2003/C 55/92)                                                                     sä tullut erottamiskykyiseksi
                                                                                niiden tavaroiden osalta, joil-
                                                                                le rekisteröintiä haetaan.
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                         (1 ) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu
Everlast World’s Boxing Headquarters Corporation on nosta-                    neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).
nut 7.1.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-
rastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustaja on
Rechtsanwältin A. Barth.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–    kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston ensim-
     mäisen valituslautakunnan 30.10.2002 tekemän päätök-
     sen (R 391/2001-1) päätösosan 2 ja 3 kohdan;
                                                                         Giorgio Lebedefin 8.1.2003 Euroopan yhteisöjen komis-
–    velvoittaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston kor-                                siota vastaan nostama kanne
     vaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (Asia T-4/03)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (2003/C 55/93)
Haettu tavaramerkki:            Sanamerkki ”Choice of Cham-
                                pions” – Hakemus nro 1508498
Tuotteet tai palvelut:          Luokkien 18, 25 ja 28 tuotteet                               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Päätös, johon haetaan           Tutkijan tekemä hakemuksen hyl-
muutosta valituslauta-          kääminen
kunnalta:
Valituslautakunnan rat-         Tutkijan päätöksen hylkääminen           Giorgio Lebedef, kotipaikka Senningerberg (Luxemburg), on
kaisu:                          siltä osin kuin kyse on seuraavista      nostanut 8.1.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
                                tavaroista: ”nahat ja nahan jäljitel-    asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-
                                mät ja niistä valmistetut tavarat        siota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Gilles Bounéou,
                                (luokassa 18)”; ”eläinten nahat”,        prosessiosoite Luxemburgissa.
                                ”matka-arkut ja -laukut, sateen-
                                varjot, päivävarjot ja kävelykepit”
                                sekä ”leikkikalut” ja ”joulukuusen-
                                koristeet”. Valituksen hylkäämi-         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                nen siltä osin kuin kyse on seuraa-
                                vista tavaroista: ”piiskat, valjaat ja
                                satulavarusteet”, ”vaatteet, jalki-      –      kumoaa nimittävän viranomaisen 21.12.2001 tekemän
                                neet, päähineet” sekä ”pelit, voi-              päätöksen olla lisäämättä kantajan nimeä ansioituneim-
                                mistelu- ja urheiluvälineet (luo-               mista virkamiehistä laadittuun luetteloon ja olla ylentä-
                                kassa 28)” ja erottamiskykyä kos-               mättä tätä palkkaluokkaan B1 vuoden 2001 ylennyskier-
                                kevan hakemuksen hylkääminen                    roksella (kantajaa koskevan asiakirja-aineiston uudelleen
                                näiden tavaroiden käyttötarkoi-                 tutkimisen jälkeen vuoden 2001 ylennyskierroksen yh-
                                tuksen vuoksi.                                  teydessä tehty päätös)