title: Asia F-102/07: Kanne 28.9.2007 — Kerstens v. komissio

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/49

         Kanne 28.9.2007 — Kerstens v. komissio
   (Asia F-102/07)
   (2007/C 297/97)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Petrus J.F. Kerstens (Overijse, Belgia) (edustaja: asianajaja MC. Mourato)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Nimittävän viranomaisen 23.11.2005 tekemä se päätös on kumottava, jolla kantajalle myönnettiin kolme pääosaston (henkilökohtaisten etuuksien hallinto- ja maksutoimisto, jäljempänä PMO) etusijapistettä (PPDG) vuoden 2004 ylennyskierroksen yhteydessä, sellaisena kuin tämä päätös julkaistiin 23.11.2005 hallinnollisissa tiedotteissa N:o 85/2005

               —

               Nimittävän viranomaisen 23.11.2005 tekemä se päätös on kumottava, jolla ei myönnetty kantajalle yhtäkään pääosaston (PMO) etusijapistettä (PPDG) vuoden 2005 ylennyskierroksen yhteydessä, sellaisena kuin tämä päätös julkaistiin 23.11.2005 hallinnollisissa tiedotteissa N:o 85/2005

               —

               Nimittävän viranomaisen 17.11.2006 tekemä se päätös on kumottava, jolla ei myönnetty kantajalle yhtäkään pääosaston etusijapistettä (PPDG) vuoden 2006 ylennyskierroksen yhteydessä, sellaisena kuin tämä päätös julkaistiin hallinnollisissa tiedotteissa N:o 55/2006

               —

               Nimittävän viranomaisen 17.11.2006 tekemä se päätös on kumottava, jolla ei myönnetty kantajalle yhtäkään toimielimen edun mukaisesti myönnettävää etusijapistettä (PPII) vuoden 2006 ylennyskierroksen yhteydessä, sellaisena kuin tämä päätös julkaistiin hallinnollisissa tiedotteissa N:o 55/2006

               —

               Nimittävän viranomaisen 15.6.2007 tekemä se nimenomainen päätös on kumottava, jossa annettiin kielteinen vastaus kantajan valituksiin R/142/07 ja R/183/07, jotka on päivätty 16. ja 22.2.2007

               —

               On merkittävä tiedoksi, että kantaja pidättää itselleen oikeuden vedota siihen, että toimivaltaa on käytetty väärin ja että kurinpitomenettelyyn sovellettavia sääntöjä on rikottu, ja vaatia Euroopan yhteisöjen komissiolta korvausta

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, joka on palkkaluokan A*12 virkamies, esittää kanteensa tueksi viisi kanneperustetta, joista ensimmäinen koskee sitä, että henkilöstösääntöjen 45 artiklan yleisten täytäntöönpanosäännösten (jäljempänä yleiset täytäntöönpanosäännökset) 5 artiklasta johtuvaa periaatetta, jonka mukaan etusijapisteiden kiintiö on käytettävä kokonaisuudessaan, on loukattu, ja sitä, että pääjohtajan vuoden 2004 ylennyskierroksen yhteydessä myöntämien etusijapisteiden (PPDG) myöntämisessä on tehty ilmeinen arviointivirhe.
   Toinen kanneperuste koskee sitä, että yleisten täytäntöönpanosäännösten 4–6 artiklaa on rikottu ja sitä, että vuosien 2005 ja 2006 ylennyskierrosten yhteydessä myönnettyjen etusijapisteiden (PPDG) myöntämisessä on tehty ilmeinen arviointivirhe.
   Kolmas kanneperuste koskee sitä, että yleisten täytäntöönpanosäännösten 9 artiklaa on rikottu ja sitä, että on tehty ilmeinen arviointivirhe niiden etusijapisteiden myöntämisessä, jotka ovat tunnustus toimielimen edun mukaisesti suoritetusta työstä (PPII). Kolmas kanneperuste koskee toissijaisesti sitä, että taannehtivuuden kiellon periaatetta ja oikeusvarmuuden periaatetta on loukattu.
   Neljäs kanneperuste koskee sitä, että yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu etusijapisteiden (PPDG) myöntämisessä vuosina 2004, 2005 ja 2006 ja etusijapisteiden (PPII) myöntämisessä vuonna 2006.
   Viides kanneperuste koskee sitä, että perusteluvelvollisuutta on laiminlyöty etusijapisteiden (PPDG) myöntämisessä vuosina 2004, 2005 ja 2006.
   Lopuksi kantaja pidättää itselleen oikeuden vedota siihen, että toimivaltaa on väärinkäytetty ja että kurinpitomenettelyyn sovellettavia sääntöjä on rikottu, ja vaatia komissiolta korvausta.


title: Asia C-498/08 P: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 9.7.2009 — Fornaci Laterizi Danesi SpA v. Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Kumoamiskanne — Kanteen nostamisen määräaika — Määräajan alkamishetki — Kanne jätetään tutkimatta liian myöhään nostettuna — Selvästi perusteeton valitus)

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/23

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 9.7.2009 — Fornaci Laterizi Danesi SpA v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-498/08 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Kumoamiskanne - Kanteen nostamisen määräaika - Määräajan alkamishetki - Kanne jätetään tutkimatta liian myöhään nostettuna - Selvästi perusteeton valitus)
   2009/C 267/40
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Fornaci Laterizi Danesi SpA (edustaja: avvocato M. Salvi)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Zadra ja D. Recchia)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-224/08, Fornaci Laterizi Danesi v. komissio, antamasta määräyksestä, jolla jätettiin tutkimatta neuvoston direktiivin 92/43/ETY mukaisen, mannervyöhykkeen luonnonmaantieteellisellä alueella olevista yhteisön tärkeinä pitämistä alueista tehdyn luettelon ensimmäisestä päivityksestä 13.11.2007 tehdyn komission päätöksen 2008/25/EY (EUVL L 12, s. 383) kumoamisvaatimus, siltä osin kuin kyse oli kantajalle kuuluvasta maa-alueesta, joka oli otettu tähän luetteloon numerolle IT20A0018

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Fornaci Laterizi Danesi SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 69, 21.3.2009.


title: Asia C-508/04: Euroopan yhteisöjen komission 8.12.2004 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               19.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/17

         Euroopan yhteisöjen komission 8.12.2004 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-508/04)
   (2005/C 45/31)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 8.12.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa vastaan. Edustajina ovat Michael Van Beek ja Bernhard Schima, avustajana on asianajaja Matthias Lang, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut velvollisuuksiaan panna asianmukaisesti tai täysimääräisesti täytäntöön luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/43/ETY (1), koska se ei ole saattanut tämän direktiivin 1 artiklaa, 6 artiklan 1–4 kohtaa, 7, 11, 12, 13 ja 15 artiklaa, 16 artiklan 1 kohtaa ja 22 artiklan b kohtaa täysimääräisesti tai asianmukaisesti osaksi Itävallan kansallista oikeusjärjestystä.

               2.

               velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Komissio katsoo nyt kysymyksessä olevassa kanteessaan, että sille ilmoitetuilla tai sen tiedossa olevilla Kärntenin, Niederösterreichin, Oberösterreichin, Salzburgin, Steiermarkin, Tirolin ja Vorarlbergin osavaltioiden toteuttamilla lainsäädäntötoimilla on pantu virheellisesti täytäntöön direktiivi 92/43/ETY.
   Komissio katsoo, että direktiivin käsitemääritelmiä (direktiivin 1 artikla), yleisiä suojelutoimenpiteitä (direktiivin 6 artiklan 1 kohta), heikentämiskieltoa (direktiivin 6 artiklan 2 kohta), suunnitelmia tai hankkeita, jotka saattavat vaikuttaa merkittävästi erityisiin suojelualueisiin (direktiivin 6 artiklan 3 ja 4 kohta), lintujen suojelusta annetun direktiivin suojelujärjestelmää (direktiivin 7 artikla), suojelun tason seurantaa (direktiivin 11 artikla), liitteen IV a kohdan mukaista eläinlajien suojelujärjestelmää (direktiivin 12 artikla), liitteen IV b kohdan mukaista kasvilajien suojelujärjestelmää (direktiivin 13 artikla), kiellettyjä pyydystämis- ja tappamisvälineitä tai –keinoja (direktiivin 15 artikla), perusteita poiketa 12–15 artiklan säännöksistä (direktiivin 16 artiklan 1 kohta) ja epäluontaisten lajin tahallista istuttamista (direktiivin 22 artiklan b kohta) koskevia säännöksiä ei ole pantu täysimääräisesti tai asianmukaisesti täytäntöön yksittäisten osavaltioiden osalta.

      (1)  EYVL L 206, s. 7.


title: Asia C-552/09 P: Valitus, jonka Ferrero SpA on tehnyt 24.12.2009 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-140/08, Ferrero SpA v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), Tirol Milch reg.Gen.mbH Innsbruck, 14.10.2009 annetusta tuomiosta

text:
               27.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/11

         Valitus, jonka Ferrero SpA on tehnyt 24.12.2009 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-140/08, Ferrero SpA v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), Tirol Milch reg.Gen.mbH Innsbruck, 14.10.2009 annetusta tuomiosta
   (Asia C-552/09 P)
   2010/C 80/19
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Ferrero SpA (edustajat: avvocato F. Jacobacci, advocaat C. Gielen ja advocaat H.M.H. Speyart)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), Tirol Milch reg.Gen.mbH Innsbruck

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa valituksenalaisen tuomion

               —

               hyväksyy Ferreron vaatimuksen riidanalaisen päätöksen kumoamisesta tai vaihtoehtoisesti palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen uudelleentarkastelua varten ja

               —

               velvoittaa SMHV:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Ferreron oikeudenkäyntikulut sekä unionin yleisessä tuomioistuimessa että valitusasiassa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vaatii riidanalaisen tuomion kumoamista seuraavilla perusteilla:

               —

               Euroopan unionin yleinen tuomioistuin rikkoi asetuksen N:o 40/94 (1) 8 artiklan mukaista järjestelmää, kun se suoritti samankaltaisuuden osalta yhden tosiseikkoja koskevan arvioinnin viitaten sekä 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaan ja 8 artiklan 5 kohtaan, vaikka näissä säännöksissä säädetään erilaisista tarkastelutavoista

               —

               unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, ettei sen tarvinnut ottaa huomioon aikaisempien tavaramerkkien mainetta katsoessaan, etteivät edellytykset 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 5 kohdan soveltamiselle täyty

               —

               unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen tai vääristeli sille esitettyjä tosiseikkoja soveltamalla virheellisiä, perusteettomia ja kohtuuttomia todistelua koskevia sääntöjä arvioidessaan samankaltaisuutta

               —

               unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se ei ottanut asianmukaisesti huomioon, että aikaisemmat tavaramerkit kuuluvat myös sanamerkkeihin, kun taas riidanalainen tavaramerkki on kuviomerkki, ja

               —

               unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se ei ottanut asianmukaisesti huomioon tavaramerkkiperheen olemassaoloa.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94, EYVL L 11, s. 1.


title: Asia T-224/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.5.2017 – Messe Friedrichshafen v. EUIPO – El Corte Inglés (Out Door) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — EU-kuviomerkki Out Door — Aiempi EU-sanamerkki OUTDOOR PRO — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Asetuksen N:o 207/2009 76 artikla)

text:
               19.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.5.2017 – Messe Friedrichshafen v. EUIPO – El Corte Inglés (Out Door)
   (Asia T-224/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - EU-kuviomerkki Out Door - Aiempi EU-sanamerkki OUTDOOR PRO - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Asetuksen N:o 207/2009 76 artikla))
   (2017/C 195/35)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Messe Friedrichshafen GmbH (Friedrichshafen, Saksa) (edustaja: asianajaja W. Schulte Hemming)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: M. Eberl ja D. Hanf)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: El Corte Inglés SA (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja J. L. Rivas Zurdo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 8.2.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2302/2011-2), joka koskee El Corte Inglésin ja Messe Friedrichshafenin välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Messe Friedrichshafen GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 232, 27.6.2016.


title: Espanjan kuningaskunnan 6.3.1996 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne (Asia C-61/96)

text:
4.5.96                H                        Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                N:o C 133/ 15
valtaa vastaan . Kantajan asiamiehinà ovat Hélène Michard          Espanjan suurlähetystö, 4—6 , boulevard E. Servais, on
ja Enrico Traversa ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o             nostanut 6.3.1996 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa
Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                 kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan .
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                       Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
a ) toteaa, että antamalla ja pitämällä voimassa hallinnol        — kumoaa tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien
     lisen määräyksen, jolla yhteisöjen lainsäädännössä pel             osalta vuodeksi 1996 vahvistettavista suurimmista sal
     kästään kiinteän omaisuuden vuokraukseen varattua                   lituista saaliista ja niiden pyyntiä koskevista tietyistä
     vapautusta arvonlisäverosta laajennetaan koskemaan                  edellytyksistä 22 päivänä joulukuuta 1 995 annetun
     tiettyjä irtaimistoon kuuluvia tavaroita, Ranska on                 neuvoston asetuksen ( EY ) N:o 3074/95 ( J ) liitteen sar
     jättänyt täyttämättä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolain           dellia koskevan kohdan,
     säädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonli
     säjärjestelmä : yhdenmukainen määräytymisperuste 17           — velvoittaa vastajaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
     päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston direktii                 lut.
     vin 77/388/ETY ( kuudes arvonlisäverodirektiivi ) 2
     artiklan mukaan sille kuuluvat velvoitteet,
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
b ) velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden
     käyntikulut.                                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
                                                                   asiassa C-179/95 ( 2 ) esitettyjä .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                   (!) EYVL N:o L 330 , 30.12.1995 , s . 1
Komissio katsoo, että sellaisten tiettyjen irtaimistoon            ( 2 ) EYVL N:o C 208 , 12.8.1995 , s. 10
kuuluvien tavaroiden kuten telttojen, matkailuperävaunu
jen ja siirrettävien majoitustilojen vuokrauksen vapauttami
nen arvonlisäverosta ylittää ainoastaan kiinteän omaisuu
den vuokraukseen sovellettavan kuudennen direktiivin 13
artiklan B kohdan b kohdan mukaiset rajat.
Komission mukaan sellainen tiettyjen irtaimistoon kuulu           Bundesfinanzhofin 13.12.1995 tekemällään päätöksellä
vien tavaroiden vuokrauspalvelujen tarjoamista koskeva             esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Finanzamt Ber
vaihteleva tulkinta, joka on aikaansaatu sekoittamalla                          gisch Gladbach vastaan Werner Skripalle
kansallisen lain perusteiden nojalla vuokralle tarjoaminen                                    ( Asia C-63/96 )
sekä hotellityyppisen tai sen kanssa samaa tarkoitusta
palvelevan majoitustoiminnan tarjoaminen keskenään, on                                          ( 96/C 133 /32 )
katsottava sellaiseksi merkittäväksi haitaksi , joka asettaa
kuudennessa direktiivissä käyttöön otetun irtaimistoon
                                                                   Bundesfinanzhof ( XI. Sénat) on pyytänyt 13.12.1995 teke
kuuluvien tavaroiden vuokrausta koskevan yhdenmukaisen
                                                                   mällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
verotusjärjestelmän yhteisössä kyseenalaiseksi .
                                                                   tuomioistuimen kirjaamoon 8.3.1996 , Euroopan yhteisöjen
                                                                   tuomioistuimelta asiassa Finanzamt Bergisch Gladbach
Komissio korostaa myös, että vapautusta koskevia sään             vastaan Werner Skripalle ennakkoratkaisua seuraaviin
nöksiä on tulkittava ahtaasti, koska ne muodostavat poik          kysymyksiin :
keuksen direktiivin, jossa on otettu käyttöön taloudellisen
toiminnan yhteinen verotusjärjestelmä yhteisössä , peruspe
riaatteesta .                                                       1 . Onko neuvoston myöntämä lupa ottaa käyttöön veron
                                                                          kiertämisen estämiseksi direktiivistä 77/388/ETY (*)
                                                                          poikkeavia erityistoimenpiteitä, joiden mukaan lähisu
(M EYVL 1977, N:o L 145 , s . 1                                           kulaisten välisten vastikkeellisten suoritusten yhtey
                                                                          dessä veron vähimmäisperusteeksi asetetaan direktiivin
                                                                          77/388/ETY 11 artiklan A kohdan 1 kohdan c alakoh
                                                                          dassa tarkoitetut kustannukset, myös silloin direktiivin
                                                                          77/388/ETY 27 artiklan mukainen, kun sovittu vastike
                                                                          on markkinahintojen mukainen mutta pienempi kuin
                                                                          veron vähimmäisperuste, jolloin kyseessä ei ole veron
Espanjan kuningaskunnan 6.3.1996 Euroopan unionin                         kiertäminen ?
               neuvostoa vastaan nostama kanne
                        (Asia C-61/96)                              2 . Voiko jäsenvaltio vedota verovelvollista vastaan direk
                         ( 96/C 133/31 )                                  tiivin 77/388/ETY 27 artiklassa tarkoitettuihin erityis
                                                                          toimenpiteisiin verosäännöksinä , kun neuvoston teke
                                                                          mää lupapäätöstä ei ole julkaistu Euroopan yhteisöjen
 Espanjan kuningaskunta, asiamiehenään valtionasiamies                    virallisessa lehdessä eikä direktiivin 77/388/ETY 27
Rosario Silva de Lapuerta , prosessiosoite Luxemburgissa                  artiklan 2—4 kohdissa tarkoitettua lupamenettelyä ole


title: Asia T-147/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 1.4.2014 – Zhejiang Yuhui Solar Energy Source v. komissio

text:
               10.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 175/52

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 1.4.2014 – Zhejiang Yuhui Solar Energy Source v. komissio
   (Asia T-147/13) (1)

   2014/C 175/74
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 123, 27.4.2013.


title: Asia C-8/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka College van Beroep voor het bedrijfsleven (Alankomaat) on esittänyt 9.1.2008 — 1. T-Mobile Netherlands, 2. KPN Mobile N.V., 3. Raad van bestuur van de Nederlandse Mededingingsautoriteit ja 4. Orange Nederland N.V.; väliintulija: Vodafone Libertel B.V.

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka College van Beroep voor het bedrijfsleven (Alankomaat) on esittänyt 9.1.2008 — 1. T-Mobile Netherlands, 2. KPN Mobile N.V., 3. Raad van bestuur van de Nederlandse Mededingingsautoriteit ja 4. Orange Nederland N.V.; väliintulija: Vodafone Libertel B.V.
   (Asia C-8/08)
   (2008/C 92/19)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat:

               1.

               T-Mobile Netherlands

               2.

               KPN Mobile N.V.

               3.

               Raad van bestuur van de Nederlandse Mededingingsautoriteit

               4.

               Orange Nederland N.V.

      Väliintulija: Vodafone Libertel B.V.
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Mitä kriteerejä on noudatettava EY 81 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa, kun arvioidaan sitä, onko yritysten yhdenmukaistetun menettelytavan tarkoituksena kilpailun estäminen, rajoittaminen tai vääristäminen yhteisön markkinoilla?

               2)

               Onko EY 81 artiklaa tulkittava siten, että kansallisen tuomioistuimen soveltaessa tätä määräystä yhdenmukaistetun menettelytavan ja markkinakäyttäytymisen välinen syy-yhteys on osoitettava ja näyttöä on arvioitava kansallisen oikeuden säännösten perusteella, mikäli nämä säännökset eivät ole epäedullisempia kuin ne, jotka koskevat samankaltaisia jäsenvaltion sisäiseen oikeuteen perustuvia vaatimuksia, eivätkä ne aiheuta sitä, että yhteisön oikeusjärjestyksessä vahvistettujen oikeuksien käyttäminen on käytännössä mahdotonta tai suhteettoman vaikeaa?

               3)

               Onko EY 81 artiklassa olevaa yritysten yhdenmukaistettujen menettelytapojen käsitettä sovellettaessa oletettava, että yhdenmukaistamisen ja markkinakäyttäytymisen välillä on syy-yhteys aina silloinkin, kun yhdenmukaistaminen on kertaluontoista ja yhdenmukaistamiseen osallistuva yritys toimii edelleen markkinoilla, vai onko näin oletettava vain silloin, kun yhdenmukaistamista on tapahtunut pidemmän ajanjakson kuluessa ja jossain määrin säännöllisesti?


title: Asia C-197/13 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.9.2014 – Valittajana Espanjan kuningaskunta ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Koheesiorahasto — Taloudellisen tuen alentaminen — Euroopan komission päätöksen tekeminen — Määräajan olemassaolo — Määräajan noudattamatta jättäminen — Seuraukset)

text:
               10.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 395/15

      Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.9.2014 – Valittajana Espanjan kuningaskunta ja muuna osapuolena Euroopan komissio
      (Asia C-197/13 P) (1)

      ((Muutoksenhaku - Koheesiorahasto - Taloudellisen tuen alentaminen - Euroopan komission päätöksen tekeminen - Määräajan olemassaolo - Määräajan noudattamatta jättäminen - Seuraukset))
      (2014/C 395/17)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Asianosaiset

         Valittaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: A. Rubio González)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Pardo Quintillán ja D. Recchia)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio Espanja v. komissio (T-540/10, EU:T:2013:47) kumotaan.

                  2)

                  Komission 13.9.2010 tekemä päätös K(2010) 6154, jolla alennetaan koheesiorahaston tukea hankkeen vaiheille ”Suurnopeusrata Madrid-Zaragoza-Barcelona-Ranskan raja. Rataosuus Lleida-Martorell (asemalaituri). Alaosuus IX-A” (CCI 2001.ES.16.C.PT.005), ”Suurnopeusrata Madrid-Zaragoza-Barcelona-Ranskan raja. Rataosuus Lleida-Martorell (asemalaituri). Alaosuus X-B (Avinyonet del Penedés-Sant Sadurní d’Anoia)” (CCI 2001.ES.16.C.PT.008), ”Suurnopeusrata Madrid-Zaragoza-Barcelona-Ranskan raja. Rataosuus Lleida-Martorell (asemalaituri). Alaosuudet XI-A ja XI-B (Sant Sadurní d’Anoia-Gelida)” (CCI 2001.ES.16.C.PT.009) ja ”Suurnopeusrata Madrid-Zaragoza-Barcelona-Ranskan raja. Rataosuus Lleida-Martorell (asemalaituri). Alaosuus IX-C” (CCI 2001.ES.16.C.PT.010), kumotaan.

                  3)

                  Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Espanjan kuningaskunnalle sekä ensimmäisessä oikeusasteessa että tämän valituksen yhteydessä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 178, 22.6.2013.


title: Asia T-547/08: Kanne 12.12.2008 — X-Technology Swiss v. SMHV (sukan kuvaus)

text:
               7.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/31

         Kanne 12.12.2008 — X-Technology Swiss v. SMHV (sukan kuvaus)
   (Asia T-547/08)
   (2009/C 55/58)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: X-Technology Swiss GmbH (edustajat: asianajajat A. Herbertz ja R. Jung)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljännen valituslautakunnan 6.10.2008 tekemä päätös R 846/2008-4 on kumottava

               —

               harmonisointivirasto on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ”muu tavaramerkki — ulkoasumerkki”, jonka väri on ”oranssi (Pantone 16-1359 TPX)” luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten (hakemus N:o 5 658 117).

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska haetulla tavaramerkillä on vaadittu vähimmäiserottamiskyky.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia F-26/15: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.11.2015 – FH v. parlamentti (Henkilöstö — Virkamiehet — Palkkaus — Asettautumiskorvaus — Henkilöstösääntöjen VII liitteen 5 artiklan 2 kohta — Siirto toiseen työpaikkaan — Henkilöstösääntöjen VII liitteen 5 artiklan 4 kohdan viimeinen virke — Asettautumiskorvauksen epääminen siinä tapauksessa, että virkamiehellä on oikeus kotitalouslisään siinä paikassa, jossa hänen perheensä asuu — Edellytys, jonka mukaan virkamiehen on asettauduttava siirtopaikkaan perheensä kanssa — Puolisoiden tosiasiallinen ero — Seuraukset — Henkilöstösääntöjen VII liitteen 5 artiklan 4 kohdan viimeisen virkkeen soveltumattomuus)

text:
               11.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 7/35

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.11.2015 – FH v. parlamentti
   (Asia F-26/15) (1)

   ((Henkilöstö - Virkamiehet - Palkkaus - Asettautumiskorvaus - Henkilöstösääntöjen VII liitteen 5 artiklan 2 kohta - Siirto toiseen työpaikkaan - Henkilöstösääntöjen VII liitteen 5 artiklan 4 kohdan viimeinen virke - Asettautumiskorvauksen epääminen siinä tapauksessa, että virkamiehellä on oikeus kotitalouslisään siinä paikassa, jossa hänen perheensä asuu - Edellytys, jonka mukaan virkamiehen on asettauduttava siirtopaikkaan perheensä kanssa - Puolisoiden tosiasiallinen ero - Seuraukset - Henkilöstösääntöjen VII liitteen 5 artiklan 4 kohdan viimeisen virkkeen soveltumattomuus))
   (2016/C 007/46)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: FH (edustaja: asianajaja M. Casado García-Hirschfeld)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: O. Caisou-Rousseau ja N. Chemaï)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sen päätöksen kumoaminen, jolla hylättiin kantajan vaatimus maksaa hänelle asettautumiskorvaus Jemenistä Brysseliin, jossa asuu hänen puolisonsa, josta kantaja on muuttanut erilleen, muuttonsa johdosta sekä vaatimus vastaajan velvoittamisesta suorittamaan kantajalle kyseinen asettautumiskorvaus korkoineen.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan parlamentin 15.4.2014 tekemä päätös, jolla hylättiin FH:n vaatimus maksaa hänelle asettautumiskorvaus, kumotaan

               2)

               Euroopan parlamentti velvoitetaan korvaamaan FH:lle asettautumiskorvaus, johon hän on oikeutettu, viivästyskorkoineen, joka vastaa suuruudeltaan yhden kuukauden peruspalkkaa korotettuna Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioitaan varten kyseessä olevaa ajanjaksoa varten vahvistamalla korolla korotettuna kahdella prosenttiyksiköllä 11.2.2014 lukien siihen päivään asti, jolloin maksaminen tosiasiassa tapahtuu.

               3)

               Euroopan parlamentti vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan FH:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 127, 20.4.2015, s. 44.


title: Asia C-565/07 P: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 19.5.2009 — AMS Advanced Medical Services GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja American Medical Systems, Inc. (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Kuviomerkki AMS Advanced Medical Services — Rekisteröinnin osittainen hylkääminen — Väitemenettely — Kohdetta vaille jäänyt valitus — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               12.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 220/15

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 19.5.2009 — AMS Advanced Medical Services GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja American Medical Systems, Inc.
   (Asia C-565/07 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Kuviomerkki AMS Advanced Medical Services - Rekisteröinnin osittainen hylkääminen - Väitemenettely - Kohdetta vaille jäänyt valitus - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2009/C 220/26
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: AMS Advanced Medical Services GmbH (edustaja: Rechtsanwältin S. Schäffler)

      Valittajan vastapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider) ja American Medical Systems, Inc. (edustajat: Rechtsanwalt H. Kunz-Hallstein ja Rechtsanwalt R. Kunz-Hallstein)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-425/03, AMS v. SMHV — American Medical Systems (AMS Advanced Medical Services), 18.10.2007 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi luokkiin 5, 10 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten haetun yhteisön kuviomerkin AMS Advanced Medical Services hakijan kumoamiskanteen SMHV:n neljännen valituslautakunnan 12.9.2003 tekemästä päätöksestä, jolla kumottiin väiteosaston päätös ja hyväksyttiin osittain kansallisen sanamerkin AMS haltijan tekemä väite — Väitemenettely — Hakijan ensimmäistä kertaa valituslautakunnassa esittämän vaatimuksen, joka koskee näytön esittämistä aikaisemman tavaramerkin tosiasiallisesta käytöstä, tutkittavaksi ottaminen

      Määräysosa

               1)

               AMS Advanced Medical Services GmbH:n tekemästä valituksesta ei ole tarpeen lausua.

               2)

               AMS Advanced Medical Services GmbH velvoitetaan korvaamaan yhteisöjen tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 64, 8.3.2008.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 6 päivänä maaliskuuta 2002 asiassa T-168/99, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtiontuet — Päätös aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely — Määräys keskeyttää väitetyn tuen maksaminen)

text:
C 156/16                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          29.6.2002
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                             4)    Päätöksen 1999/718/EY 1 artiklan c kohta kumotaan asioissa
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                        T-129/99 ja T-148/99 siltä osin kuin siinä jätetään Ekimen-
                                                                              tukijärjestelmän nojalla tukikelpoisten kustannusten ulkopuo-
                                                                              lelle tuotantovälineet, joiden määräksi on arvioitu
                   6 päivänä maaliskuuta 2002
                                                                              1 803 036,31 euroa.
yhdistetyissä asioissa T-127/99, T-129/99 ja T-148/99,                  5)    Päätöksen 1999/718/EY 1 artiklan e kohta kumotaan asioissa
Território Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava                T-127/99 ja T-148/99.
        ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                        6)    Päätöksen 1999/718/EY 2 artiklan 1 kohdan a alakohta
(Valtiontuet – Valtiontuen käsite – Verotukselliset toimenpi-                 kumotaan asioissa T-129/99 ja T-148/99 siltä osin kuin
teet – Valikoivuus – Verojärjestelmän luonteella tai raken-                   siinä viitataan kyseisen päätöksen 1 artiklan a ja b kohtaan
teella perusteleminen – Tuen soveltuvuus yhteismarkkinoil-                    sekä siltä osin kuin siinä määrätään Espanjan kuningaskunta
                                 le)                                          perimään Demesalta takaisin kyseisen päätöksen 1 artiklan
                                                                              c kohdan kumottuun osaan kuuluvat tuet.
                         (2002/C 156/29)                                7)    Päätöksen 1999/718/EY 2 artiklan 1 kohdan b alakohta
                                                                              kumotaan asioissa T-127/99 ja T-148/99 siltä osin kuin
                    (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                            siinä viitataan kyseisen päätöksen 1 artiklan e kohtaan.
                                                                        8)    Kanteet hylätään muilta osin.
Yhdistetyissä asioissa T-127/99, T-129/99 ja T-148/99, Terri-           9)    Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
torio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava, edustaji-
naan asianajajat A. Creus Carreras ja B. Uriarte Valiente, T-129/
99, Comunidad Autónoma del Paı́s Vasco, Gasteizko Industria            (1) EYVL C 226, 7.8.1999 ja C 299, 16.10.1999.
Lurra, SA, kotipaikka Vitória (Espanja), edustajinaan asianajajat
F. Pombo Garcı́a, E. Garayar Gutiérrez ja J. Alonso Berberena,
prosessiosoite Luxemburgissa, ja T-148/99, Daewoo Electro-
nics Manufacturing España, SA, kotipaikka Vitória, edustaji-
naan asianajajat A. Creus Carreras ja B. Uriarte Valiente, vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään F. Santaolalla,
G. Rozet ja G. Valero Jordana), jota tukevat Asociación                      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
Nacional de Fabricantes de Electrodomésticos de Lı́nea Blanca                             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(ANFEL), kotipaikka Madrid, edustajinaan asianajajat M. Muñiz
ja M. Cortés Muleiro, prosessiosoite Luxemburgissa, ja Conseil
européen de la construction d’appareils domestiques (CECED),                               6 päivänä maaliskuuta 2002
edustajanaan asianajaja A. González Martı́nez, prosessiosoite
Luxemburgissa, jossa kantajat vaativat yhteisöjen ensimmäisen           asiassa T-168/99, Territorio Histórico de Álava — Diputa-
oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan Espanjan Daewoo                   ción Foral de Álava vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
Electronics Manufacturing España SA:lle (Demesa) myöntä-                                               sio (1)
mästä valtiontuesta 24 päivänä helmikuuta 1999 tehdyn
komission päätöksen 1999/718/EY (EYVL L 292, s. 1), Euroo-
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajen-           (Valtiontuet — Päätös aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdassa
nettu kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-            tarkoitettu menettely — Määräys keskeyttää väitetyn tuen
johtaja J. Azizi sekä tuomarit K. Lenaerts, V. Tiili, R. M. Moura                                   maksaminen)
Ramos ja M. Jaeger, kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers,
on antanut 6.3.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on                                              (2002/C 156/30)
seuraava:
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
1)    Asiassa T-129/99 nostettu kanne jätetään tutkimatta siltä
      osin kuin siinä vaaditaan Espanjan Daewoo Electronics Manu-
      facturing España SA:lle (Demesa) myöntämästä valtiontuesta
      24 päivänä helmikuuta 1999 tehdyn komission päätöksen             Asiassa T-168/99, Territorio Histórico de Álava — Diputación
      1999/718/EY 1 artiklan d ja e kohdan kumoamista sekä              Foral de Álava, edustajanaan asianajaja A. Creus Carreras,
      kyseisen päätöksen 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan kumoa-         vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään F. San-
      mista.                                                            taolalla, G. Rozet ja G. Valero Jordana), jossa kantaja vaatii
                                                                        yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoa-
2)    Päätöksen 1999/718/EY 1 artiklan a kohta kumotaan asioissa        maan komission 31.3.1999 tekemän päätöksen aloittaa
      T-129/99 ja T-148/99.                                             EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely Espanjan
                                                                        viranomaisten Ramondı́n SA:lle ja Ramondı́n Cápsulas SA:lle
3)    Päätöksen 1999/718/EY 1 artiklan b kohta kumotaan asioissa        myöntämien tukien osalta sekä määrätä Espanjan viranomaiset
      T-129/99 ja T-148/99.                                             keskeyttämään kyseisten tukien maksaminen (EYVL C 194,
 ---pagebreak--- 29.6.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 156/17
s. 18), yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                 2)    Lausunnon antaminen laiminlyöntiä koskevasta vaatimuksesta
(laajennettu kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                    raukeaa.
puheenjohtaja J. Azizi sekä tuomarit K. Lenaerts, V. Tiili,
R. M. Moura Ramos ja M. Jaeger, kirjaaja: hallintovirkamies              3)    Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoite-
J. Plingers, on antanut 6.3.2002 tuomion, jonka tuomiolausel-                  taan korvaamaan puolet kantajan oikeudenkäyntikuluista.
ma on seuraava:
                                                                         (1) EYVL C 352, 4.12.1999.
1)     Lausunnon antaminen asiassa raukeaa.
2)     Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(1) EYVL C 281, 2.10.1999.
                                                                               YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                28 päivänä helmikuuta 2002
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   yhdistetyissä asioissa T-227/99 ja T-134/00, Kvaerner
                                                                         Warnow Werft GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen ko-
                   7 päivänä maaliskuuta 2002                                                         missio (1)
asiassa T-212/99, Intervet International BV vastaan Euroo-               (Valtiontuet – Laivanrakennusteollisuus – Entinen DDR –
                   pan yhteisöjen komissio (1)                           Direktiivit 90/684/ETY ja 92/68/ETY – Kapasiteettirajoitus
                                                                         – Komission kokoonpano – Komission jäsenen vapauttami-
                                                                         nen tehtävistään – Komission jäsenten valinta Euroopan
(Asetus N:o 2377/90 – Eläinlääkkeet – Pyyntö altrenogestin
                                                                                parlamenttiin)
sisällyttämiseksi luetteloon aineista, joille on asetettavissa
jäämien väliaikainen enimmäismäärä – Eläinlääkekomitean
lausunto – Kumoamiskanne – Tutkimatta jättäminen –                                                 (2002/C 156/32)
Laiminlyöntikanne – Laiminlyönnin korjaavan kannan mää-
         rittely – Lausunnon antamisen raukeaminen)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                          (2002/C 156/31)
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                      Yhdistetyissä asioissa T-227/99 ja T-134/00, Kvaerner War-
                                                                         now Werft GmbH, kotipaikka Rostock-Warnemünde (Saksa),
                                                                         edustajanaan asianajaja M. Schütte, prosessiosoite Luxembur-
                                                                         gissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään
Asiassa T-212/99, Intervet International BV, aiemmin Hoechst             K.-D. Borchardt), jossa kantaja vaatii 8.7.1999 tehdyn komis-
Roussel Vet GmbH, kotipaikka Boxmeer (Alankomaat), edusta-               sion päätöksen 1999/675/EY (EYVL L 274, s. 23), sellaisena
jinaan asianajajat D. Waelbroeck ja D. Brinckman, prosessio-             kuin se on muutettuna, ja Saksan liittotasavallan Kvaerner
soite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio                Warnow Werft GmbH:lle myöntämästä valtiontuesta
(asiamiehinään T. Christoforou, H. Stovlbaek ja F. Ruggeri-              15.2.2000 tehdyn komission päätöksen 2000/336/EY (EYVL
Laderchi), jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuo-            L 120, s. 12) kumoamista, yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
mioistuinta ensisijaisesti kumoamaan komission väitetyn pää-             teen tuomioistuin (laajennettu neljäs jaosto), toimien kokoon-
töksen, jolla on hylätty kantajan pyyntö altrenogest-nimisen             panossa: jaoston puheenjohtaja P. Mengozzi sekä tuomarit
aineen sisällyttämiseksi yhteisön menettelystä eläinlääkejää-            R. Garcı́a-Valdecasas, V. Tiili, R. M. Moura Ramos ja
mien enimmäismäärien vahvistamiseksi eläinperäisissä elintar-            J. D. Cooke, kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen, on
vikkeissa 26 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston                    antanut 28.2.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
asetuksen (ETY) N:o 2377/90 (EYVL L 224, s. 1) liitteeseen III,          raava:
ja toissijaisesti toteamaan, että komissio on lainvastaisesti
jättänyt tekemättä ehdotuksen tätä sisällyttämistä koskevista            1)    Saksan liittotasavallan myöntämästä valtiontuesta Kvaerner
toimenpiteistä ja aloittamatta tämän asetuksen 8 artiklassa                    Warnow Werft GmbH:lle 8 päivänä heinäkuuta 1999 tehty
tarkoitetun menettelyn, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                    komission päätös 1999/675/EY, sellaisena kuin se on muutet-
tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                   tuna Saksan myöntämästä valtiontuesta Kvaerner Warnow
puheenjohtaja R. M. Moura Ramos sekä tuomarit J. Pirrung ja                    Werft GmbH:lle (vuonna 1999) 29 päivänä maaliskuuta
A. W. H. Meij, kirjaaja: H. Jung, on antanut 7.3.2002 tuomion,                 2000 tehdyllä komission päätöksellä 2000/416/EY, ja Sak-
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                              san liittotasavallan myöntämästä valtiontuesta Kvaerner War-
                                                                               now Werft GmbH:lle 15 päivänä helmikuuta 2000 tehty
1)     Kumoamisvaatimusta ei oteta tutkittavaksi.                              komission päätös 2000/336/EY kumotaan.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS, 4 päivänä kesäkuuta 1996, asiassa T-18/96 R, Stichting Certificatie Kraanverhuurbedrijf ja Federatie Nederlandse Kraanverhuurbedrijven vastaan Euroopan yhteisöjen komissio

text:
20.7.96              I H I                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                               N:o C 210/ 17
non lykkäystä, jolla kantaja määrättiin siirrettäväksi tämän       Nederlandse Kraanverhuurbedrijven, kotipaikka Culem
toimielimen käännösyksikköön, ja jossa toiseksi vaaditaan          borg ( Alankomaat), edustajinaan asianajajat Martijn van
sitä, että kantaja määrätään välittömästi takaisin entiseen        Empel, Amsterdam, ja Thomas Janssens, Bryssel, prosessi
virkaansa Euroopan yhteisöjen julkaisutoimistossa, ensim          osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Marc Loesch, 11 ,
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on antanut          rue Goethe, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, asi
22.4.1996 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava :               amiehenään Wouter Wils, jossa kantajat vaativat
                                                                   EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta
                                                                   29.11.1995 tehdyn komission päätöksen 95/551/EY ( IV/
1 ) Välitoimia koskeva hakemus hylätään.                           34.179 , 34.202, 216 — Stichting Certificatie Kraanverhu
                                                                   urbedrijf ja Federatie van Nederlandse Kraanverhuurbedrij
2 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                    ven, EYVL L 312 , s . 79 ) täytäntöönpanon lykkäämistä
                                                                   samoin kuin pyytävät saada tutustua tämän menettelyn
                                                                   yhteydessä laadittuihin asiakirjoihin, ensimmäisen oikeu
                                                                   sasteen tuomioistuimen presidentti on 4.6.1995 antanut
                                                                   määräyksen, jonka määräysosa on seuraava :
                                                                   1 ) Välitoimia koskeva hakemus hylätään.
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
      TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS,
                                                                   2 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                   3 päivänä kesäkuuta 1996,
asiassa T-41 /96 R, Bayer AG vastaan Euroopan yhteisöjen
                             komissio
                         ( 96/C 210/43 )
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                   Kish Glass Company Limitedin 13.5.1996 Euroopan yhtei
                                                                              söjen komissiota vastaan nostama kanne
Asiassa T-41 /96 R, Bayer AG, kotipaikka Leverkusen
 ( Saksan liittotasavalta ), edustajanaan asianajaja Jochim                                ( Asia T-65 /96 )
 Sedemund,        Köln,       prosessiosoite   Luxemburgissa                                 ( 96/C 210/45 )
asianajotoimisto Aloyse May, 31 , Grand-rue , vastaan Euro
 opan yhteisöjen komissio ( asiamiehinään Wouter Wils ja
Klaus Wiedner ), jossa kantaja vaatii EY:n perustamissopi                         (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
 muksen 85 artiklan soveltamisesta 10.1.1996 tehdyn
 komission päätöksen ( IV/34 . 279/F3 — Adalat ) 2 artiklan        Kish Glass Company on nostanut 13.5.1996 Euroopan
 täytäntöönpanon lykkäämistä , yhteisöjen ensimmäisen              yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
 oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on antanut                kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan
 3.6.1996 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava :               edustajana on solicitor Maurice Byrne , prosessiosoite
                                                                   Luxemburgissa asianajotoimisto Arendt & Medernach ,
  1 ) Päätöksen 2 artiklan täytäntöönpanoa lykätään.                8—10 , rue Mathias Hardt .
 2 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                   Kantaja vaatii, että oikeusasteen tuomioistuin
                                                                   — kumoaa 21.2.1996 tehdyn komission päätöksen asiassa
                                                                        IV/34 . 193 — Kish Glass;
                                                                   — velvoittaa komission korvaamaan kantajan oikeuden
                                                                        käyntikulut.
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
      TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS,
                   4 päivänä kesäkuuta 1996 ,                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
  asiassa T-18/96 R, Stichting Certificatie Kraanverhuur
 bedrijf ja Federatie Nederlandse Kraanverhuurbedrijven             Kantaja , joka on kaikille kaupan portaille lasituotteita
            vastaan Euroopan yhteisöjen komissio                    myyvä irlantilainen rajavastuuyhtiö , on riitauttanut komis
                                                                    sion päätöksen, jossa se kieltäytyi ryhtymästä toimenpitei
                          ( 96/C 210/44 )                           siin kantajan tekemän valituksen johdosta , jonka mukaan
                                                                    kantajan tavarantoimittaja oli käyttänyt väärin määräävää
                 (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                    markkina-asemaansa . Kantajan mukaan väärinkäyttöä oli
                                                                    erilaisten ehtojen soveltaminen samankaltaisiin suorituksiin
                                                                    liikesuhteissa muiden kauppakumppaneiden kuin kantajan
  Asiassa T-18/96 R, Stichting Certificatie Kraanverhuurbed        kanssa ja float-lasin toimitusten rajoittaminen liikesuh
  rijf, kotipaikka Culemborg ( Alankomaat ) ja Federatie            teessa kantajaan vuonna 1987.


title: Asia C-311/09: Kanne 4.8.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta

text:
               24.10.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/12

         Kanne 4.8.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-311/09)
   2009/C 256/23
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: D. Triantafyllou ja K. Herrmann)

      Vastaaja: Puolan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               Puolan tasavalta ei ole noudattanut yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 73, 168 ja 273 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on perinyt arvonlisäveroa kansainvälisistä maantieliikennepalveluista sellaisilta verovelvollisilta, joiden kotipaikka tai vakinainen asuinpaikka on Puolan ulkopuolella, 27.4.2004 annetun finanssiministerin asetuksen 13 luvun 35 §:n 1, 3, 4 ja 5 momentissa tarkoitetulla tavalla

               —

               Puolan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kansainväliset maantieliikennepalvelut ovat arvonlisäveron alaisia direktiivin 2006/112/EY periaatteiden mukaisesti.
   Komission mukaan 27.4.2004 annetun finanssiministerin asetuksen 13 luvun 35 §:n 1, 3, 4 ja 5 momentissa vahvistettu kansainvälisiin maantieliikennepalveluihin kohdistuvan arvonlisäveron perimis- ja laskentatapa sellaisiin verovelvollisiin nähden, joiden kotipaikka tai vakinainen asuinpaikka on Puolan ulkopuolella, on yhteensopimaton direktiivin 2006/112/EY 73, 168 ja 273 artiklan säännösten kanssa. Yhteensopimattomuus direktiivin 2006/112/EY 73 artiklan kanssa perustuu siihen, että arvonlisäveron perusteena on kaikissa tapauksissa 285 Puolan zlotya riippumatta linja-auton suorittaman matkan todellisesta etäisyydestä ja suoritettua palvelua vastaavasta todellisesta korvauksesta. Puolan arvonlisäverojärjestelmässä verovelvollisen, joka suorittaa kansainvälisiä henkilöliikennepalveluja maanteitse, ei anneta vähentää tietyn verokauden aikana veronalaista liikennepalvelua varten hankittujen tavaroiden (esim. polttoaineen) ostoihin sisältyvää arvonlisäveroa, mikä on vastoin direktiivin 168 artiklaa. Lisäksi Puolan arvonlisäverojärjestelmä ei ole sopusoinnussa direktiivin 2006/112/EY 273 artiklan kanssa, sillä siinä asetetaan verovelvollisille velvollisuus antaa henkilöitä kuljettavan linja-auton saapuessa Puolan alueelle tullitoimipaikassa ilmoitus, josta ilmenee maksettava veron määrä, ja maksaa tämä vero tullitoimipaikassa ”henkilöitä kuljettavan linja-auton saapuessa valtion alueelle”, mistä aiheutuu rajanylitysmuodollisuuksia.
   Komission mukaan riidanalainen arvonlisäveron perimis- ja laskentatapa ei voi perustua direktiivin 2006/112/EY 281 artiklaan eikä 395 artiklaan.

      (1)  EUVL L 347 s. 1.


title: Asia C-379/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbeidshof te Brussel (Belgia) on esittänyt 25.9.2009 — Maurits Casteels v. British Airways plc

text:
               19.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 312/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbeidshof te Brussel (Belgia) on esittänyt 25.9.2009 — Maurits Casteels v. British Airways plc
   (Asia C-379/09)
   2009/C 312/25
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Arbeidshof te Brussel

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Maurits Casteels

      Vastaaja: British Airways plc

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voiko yksityishenkilö kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa oikeusriidassa vedota yksityissektorin työnantajaansa vastaan EY:n perustamissopimuksen 42 artiklaan, kun neuvosto ei ole ryhtynyt toimenpiteisiin?

               2)

               Onko EY:n perustamissopimuksen 39 artiklan, 29.6.1998 annetun direktiivin 98/49 (1) (EYVL 25.7.1998) ja EY:n perustamissopimuksen 42 artiklan, tarkasteltuina kukin erikseen tai yhdessä, vastaista, jos

                           —

                           saman oikeushenkilö-työntantajan palveluksessa oleva työntekijä, joka muuten kuin lähetettynä työntekijänä työskentelee peräkkäisinä jaksoina työnantajan eri toimipaikoissa eri jäsenvaltioissa ja johon sovelletaan kulloinkin asianomaisessa toimipaikassa voimassa olevia lisäeläkejärjestelmiä

                           —

                           määritettäessä lopullisten lisäeläkeoikeuksien perusteena olevaa ansaintajaksoa (työnantajan tai työntekijän vakuutusmaksujen perusteella) tietyssä jäsenvaltiossa ei oteta millään tavoin huomioon saman työnantajan palveluksessa toisessa jäsenvaltiossa kertyneitä työvuosia eikä työntekijän kuulumista lisäeläkejärjestelmään kyseisessä jäsenvaltiossa ja

                           —

                           työntekijän siirtäminen hänen suostumuksellaan saman työnantajan toimipaikkaan toisessa jäsenvaltiossa rinnastetaan sellaiseen eläkesäännöissä määriteltyyn tilanteeseen, että jos työntekijä eroaa vapaaehtoisesti työstään kyseisessä toimipaikassa, lisäeläkeoikeudet rajoittuvat työntekijän omiin vakuutusmaksuihin,

         ja tästä tilanteesta aiheutuu epäedullisena seurauksena se, että työntekijä menettää oikeutensa lisäeläke-etuuksiin kyseisessä jäsenvaltiossa työskentelynsä ajalta, mitä ei olisi tapahtunut, jos hän olisi työskennellyt työnantajansa palveluksessa vain yhdessä jäsenvaltiossa ja jos hän olisi edelleen kuulunut tämän jäsenvaltion lisäeläkejärjestelmään?

      (1)  Yhteisön alueella liikkuvien palkattujen työntekijöiden ja itsenäisten ammatinharjoittajien lisäeläkeoikeuksien suojaamisesta 29.6.1998 annettu neuvoston direktiivi 98/49/EY (EYVL L 209, s. 46).


title: Asian C-289/98 poistaminen rekisteristä

text:
C 121/14                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    1.5.1999
Verwaltungsgericht Frankfurt am Mainin 23.2.1999 te-                               Asian C-289/98 (1) poistaminen rekisteristä
kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
hallintolainkäyttöasioissa Ernst-Otto Flemmer, Renate                                            (1999/C 121/27)
Christoffel ja Marike Leitensdorfer vastaan Euroopan
unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio, jota
Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung edustaa                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 16.12.1998
                                                                          antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                          tu asia C-289/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
               (Asiat C-80/99, C-81/99 ja C-82/99)                        Helleenien tasavalta.
                                                                          (1) EYVL C 278, 5.9.1998.
                           (1999/C 121/26)
Verwaltungsgericht Frankfurt am Main, 1. jaosto, on pyytänyt
23.2.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 4.3.1999, Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimelta hallintolainkäyttöasioissa 1.
Ernst-Otto Flemmer, 2. Renate Christoffel ja 3. Marike Leitens-                    Asian C-197/97 (1)poistaminen rekisteristä
dorfer vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteis-
öjen komissio, jota Bundesanstalt für Landwirtschaft und                                         (1999/C 121/28)
Ernährung edustaa, ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
                                                                          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 27.1.1999
                                                                          antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
a) Onko ETY:n perustamissopimuksen 215 artiklan 2 kohtaa                  tu asia C-197/97 (Industrial Tribunalin esittämä ennakkorat-
     ja ETY:n perustamissopimuksen 178 artiklaa sekä asetuk-              kaisupyyntö, Liverpool), Donna Marie Davies vastaan Giro-
     sen N:o 2187/93 (1)säännöksiä tulkittava siten, että yhteisö-        bank plc.
     jen tuomioistuin on toimivaltainen myös niiden oikeusrii-
     tojen osalta, jotka johtuvat tietyille maidon ja maitotuottei-
     den tuottajille, jotka eivät ole voineet tilapäisesti harjoittaa     (1) EYVL C 212, 12.7.1997.
     toimintaansa, tarjottavasta hyvityksestä annetussa neuvos-
     ton asetuksessa (ETY) N:o 2187/93 tarkemmin säädetystä
     kansallisten viranomaisten neuvoston ja komission nimissä
     ja lukuun tekemästä sopimuksesta?
b) Jos tähän kysymykseen vastataan kieltävästi ja jos kysy-
     myksessä on ETY:n perustamissopimuksen 215 artiklan 1                         Asian C-24/98 (1) poistaminen rekisteristä
     kohdassa tarkoitettu tapaus, jolloin kansalliset tuomioistui-
     met ovat toimivaltaisia ETY:n perustamissopimuksen 183                                      (1999/C 121/29)
     artiklan nojalla, on kysyttävä, sovelletaanko sellaiseen
     sopimukseen niiltä osin kuin asetuksessa N:o 2187/93 ei              Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 2.2.1999
     ole erikseen muuta säädetty, kansallisia prosessioikeuden            antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
     säännöksiä vai jäsenvaltioiden lainsäädännön yhteisiä                tu asia C-24/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Irlanti.
     yleisiä periaatteita.
                                                                          (1) EYVL C 72, 7.3.1998.
c) Jos yleisiä periaatteita sovelletaan, voivatko kansalliset
     toimivaltaiset viranomaiset -ja jos voivat, millä edellytyk-
     sillä-kokonaan tai osaksi vetäytyä neuvoston ja komission
     nimissä ja lukuun tehdystä sopimuksesta, jos jälkikäteen
     käy ilmi, että asetuksen N:o 2187/93 mukaan hyvitystar-
     jouksen tekemisen edellytyksenä olleet edellytykset eivät
     olleet kokonaan tai osittain täyttyneet, tai hyvitystarjouk-                  Asian C-371/96 (1)poistaminen rekisteristä
     sen tekemistä koskevat edellytykset täyttyvät ainoastaan
     siksi, että kansalliset viranomaiset katsovat luottamuksen-
     suojaa koskevien perusteiden vuoksi, että ne eivät voi                                      (1999/C 121/30)
     kumota hyvityksen myöntämisen edellytyksenä ollutta
     lopullisen erityisen viitemäärän myöntämistä.                        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 3.2.1999
                                                                          antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                          tu asia C-371/96 (Tribunale di Trenton esittämä ennakkorat-
                                                                          kaisupyyntö), Ministero delle Finanze vastaan Cotonificio del
                                                                          Trentino SpA.
(1) EYVL L 196, 5.8.1993, s. 6.
                                                                          (1) EYVL C 40, 8.2.1997.


title: Asian T-176/00 poistaminen rekisteristä

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/43

         Asian T-176/00 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 143/80)

      (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)

   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston puheenjohtajan 11.3.2005 antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-176/00, Cargill B.V. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.

      (1)  EYVL C 285, 7.10.2000.


title: Asia C-477/04: Euroopan yhteisöjen komission 16.11.2004 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               5.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 31/5

         Euroopan yhteisöjen komission 16.11.2004 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-477/04)
   (2005/C 31/12)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.11.2004 kanteen Italian tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Chiara Cattabriga ja Barry Doherty.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:

               —

               toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä kaupan annetun direktiivin 68/193/ETY (1) muuttamisesta 14 päivänä helmikuuta 2002 annetun neuvoston direktiivin 2002/11/EY (2) 3 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               —

               velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanolle varattu määräaika päättyi 3.2.2003.

      (1)  EYVL L 93, 17.4.1968, s. 15.

      (2)  EYVL L 53, 23.2.2002, s. 20.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 27 päivänä marraskuuta 1997, asiassa T-290/94, Kaysersberg SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu - Asetus (ETY) N:o 4064/89 - Päätös, jolla todetaan yrityskeskittymä yhteismarkkinoille soveltuvaksi - Sitoumukset - Naisten hygieniatuotteet - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Olennaisten menettelymääräysten rikkominen - Ulkopuolisten kuuleminen - Määräävä markkina-asema)

text:
24.1.98               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 26/5
                                        ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                               YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
               27 päivänä marraskuuta 1997,                                        9 päivänä joulukuuta 1997,
asiassa T-290/94, Kaysersberg SA vastaan Euroopan                 yhdistetyissä asioissa T-195/94 ja T-202/94, Friedhelm
                    yhteisöjen komissio (1)                       Quiller ja Johann Heusmann vastaan Euroopan unionin
                                                                           neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (1)
(Kilpailu Ð Asetus (ETY) N:o 4064/89 Ð Päätös, jolla
todetaan yrityskeskittymä yhteismarkkinoille soveltuvaksi         (Vahingonkorvauskanne Ð Sopimussuhteen ulkopuolinen
Ð Sitoumukset Ð Naisten hygieniatuotteet Ð Kumoamis-              vastuu Ð Maito Ð Lisämaksu Ð Viitemäärä Ð Asetus
kanne Ð Tutkittavaksi ottaminen Ð Olennaisten menette-            (ETY) N:o 2055/93 Ð Tuottajien saamat korvaukset Ð
lymääräysten rikkominen Ð Ulkopuolisten kuuleminen Ð                                     Vanhentuminen)
                 Määräävä markkina-asema)
                                                                                (98/C 26/10)
                         (98/C 26/09)
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Asiassa T-290/94, Kaysersberg SA, kotipaikka Kaysersberg          Yhdistetyissä asioissa T-195/94, Friedhelm Quiller, koti-
(Ranska), edustajinaan asianajajat Dominique Voillemot ja         paikka Lienen (Saksa), ja T-202/94, Johann Heusmann,
Jacques-Philippe Gunther, Pariisi, prosessiosoite Luxem-          kotipaikka Loxstedt (Saksa), edustajinaan asianajajat
burgissa asianajotoimisto Jacques Loesch, 11 rue Goethe,          Bernd Meisterernst, Mechtild Düsing, Dietrich Manstetten,
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinä aluksi          Frank Schulze ja Winfried Haneklaus, Münster, prosessi-
Francisco GonzaÂlez Díaz ja GeÂraud de Bergues sekä myö-          osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Lambert Dupong
hemmin Giuliano Marenco ja Guy Charrier), jota tukee              ja Guy Konsbrück, 14 a rue des Bains, vastaan Euroopan
Procter & Gamble GmbH, kotipaikka Schwalbach                      unionin neuvosto (asiamiehinään Arthur Brautigam, Hans-
(Saksa), edustajinaan asianajaja Mario Siragusa, Rooma,           Jürgen Rabe ja Georg M. Berrisch) ja Euroopan yhteisöjen
asianajaja Giuseppe Scasselati-Sforzolini, Bologna, ja bar-       komissio (asiamiehenään Dierk Booû, Hans-Jürgen Rabe
rister Nicholas Levy, Englannin ja Walesin asianajajayh-          ja Georg M. Berrisch), jossa kantajat vaativat EY:n perus-
teisö, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Elvin-       tamissopimuksen 178 artiklan ja 215 artiklan toisen koh-
ger ja Hoss, 2 place Winston Churchill, jossa kantaja vaa-        dan nojalla korvausta vahingoista, joita heille on aiheutu-
tii kumottavaksi yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä        nut siitä, että heitä on estetty pitämästä kaupan maitoa
joulukuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY)                 asetuksen (ETY) N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun
N:o 4064/89 soveltamisesta 21.6.1994 tehdyn komission             maksun soveltamista maito- ja maitotuotealalla koskevista
päätöksen 94/893/EY (2) (IV/M.430 Ð Procter &                     yleisistä säännöistä 31 päivänä maaliskuuta 1984 annetun
Gamble / VP Schickedanz (II)) (EYVL L 354, s. 32), jolla          neuvoston asetuksen (ETY) N:o 857/84 (EYVL L 90,
todetaan yrityskeskittymä yhteismarkkinoille soveltuvaksi         1.4.1984, s. 13), sellaisena kuin se on täydennettynä
ja ETA-sopimuksen mukaiseksi, ensimmäisen oikeusasteen            16 päivänä toukokuuta 1984 annetulla komission asetuk-
tuomioistuin (laajennettu toinen jaosto), toimien kokoon-         sella (ETY) N:o 1371/84 (EYVL L 132, 18.5.1984, s. 11)
panossa: jaoston puheenjohtaja C. W. Bellamy sekä                 ja sittemmin muutettuna 20 päivänä maaliskuuta 1989
tuomarit C. P. BrieÈt, A. Kalogeropoulos, A. Potocki ja           annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 764/89 (EYVL
M. Jaeger, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio GonzaÂlez,      L 84, 29.3.1989, s. 2), soveltamisen seurauksena, yhteisö-
on antanut 27.11.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma               jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu
on seuraava:                                                      ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti
                                                                  A. Saggio sekä tuomarit C. P. BrieÈt, A. Kalogeropoulos, V.
                                                                  Tiili ja R. M. Moura Ramos, kirjaaja: hallintovirkamies
1) Kanne hylätään.                                                A. Mair, on 9.12.1997 antanut tuomion, jonka tuomiolau-
                                                                  selma on seuraava:
2) Kantaja velvoitetaan vastaamaan omista oikeuden-
     käyntikuluistaan ja korvaamaan vastaajan sekä väliin-
                                                                  1) Vastaajien velvollisuutena on korvata kantajien vahin-
     tulija P&G:n oikeudenkäyntikulut tässä oikeusas-
                                                                       got, jotka ovat yhtäältä aiheutuneet asetuksen (ETY)
     teessa.
                                                                       N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun maksun sovelta-
                                                                       mista maito- ja maitotuotealalla koskevista yleisistä
(1) EYVL C 316, 12.11.1994.                                            säännöistä 31 päivänä maaliskuuta 1984 annetun neu-
(2) EYVL L 354, 31.12.1994, s. 32.                                     voston asetuksen (ETY) N:o 857/84, sellaisena kuin se
                                                                       on täydennettynä asetuksen (ETY) N:o 804/68
                                                                       5 c artiklassa tarkoitetun lisämaksun yksityiskohtai-
                                                                       sista soveltamissäännöistä 16 päivänä toukokuuta


title: Asia T-92/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.10.2010 — Strategi Group v. SMHV — RBI (STRATEGI) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin STRATEGI rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki Strategiés — Suhteellinen hylkäysperuste — Todisteet aikaisemman tavaramerkin käyttämisestä — Asetuksen (EY) N:o 40/94 43 artiklan 2 kohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 kohta) ja asetuksen (EY) N:o 2868/95 22 sääntö)

text:
               20.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 317/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.10.2010 — Strategi Group v. SMHV — RBI (STRATEGI)
   (Asia T-92/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin STRATEGI rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki Strategiés - Suhteellinen hylkäysperuste - Todisteet aikaisemman tavaramerkin käyttämisestä - Asetuksen (EY) N:o 40/94 43 artiklan 2 kohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 kohta) ja asetuksen (EY) N:o 2868/95 22 sääntö)
   2010/C 317/53
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Strategi Group Ltd (Manchester, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: barrister N. Saunders)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Botis)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Reed Business Information (RBI) (Issy-Les-Moulineaux, Ranska) (edustaja: asianajaja A. Messas)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 18.12.2008 tekemästä päätöksestä (asia R 1581/2007-2), joka koskee Reed Business Information (RBI):n ja Strategi Group Ltd:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Strategi Group Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 113, 16.5.2009.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 1 päivänä helmikuuta 2000 asiassa T-63/98, Transpo Maastricht BV ja Marco Ooms vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Sisävesiliikenne – Rakenteelliset parannukset – Asetuksen N:o 1101/89 soveltaminen – Jättäminen soveltamisalan ulkopuolelle)

text:
C 102/22                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          8.4.2000
4. Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja Alankomai-          3. Lausunnon antaminen asiassa T-151/98 nostetusta kanteesta
     den Antilleille molemmissa asioissa aiheutuneista oikeudenkäyn-           raukeaa.
     tikuluista.
                                                                          4. Komissio velvoitetaan vastaamaan kaikista oikeudenkäyntiku-
5. Väliintulija vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan molem-                  luista.
     missa asioissa.
                                                                          (1) EYVL C 151, 16.5.1998 ja C 358, 21.11.1998.
(1) EYVL C 113, 11.4.1998 ja C 137, 2.5.1998.
                                                                          YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                MIOISTUIMEN TUOMIO
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                                                  1 päivänä helmikuuta 2000
                     MIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                          asiassa T-63/98, Transpo Maastricht BV ja Marco Ooms
                    3 päivänä helmikuuta 2000                                        vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
yhdistetyissä asioissa T-46/98 ja T-151/98, Conseil des                   (Sisävesiliikenne – Rakenteelliset parannukset – Asetuksen
communes et régions d’Europe (CCRE) vastaan Euroopan                      N:o 1101/89 soveltaminen – Jättäminen soveltamisalan
                      yhteisöjen komissio(1)                                                        ulkopuolelle)
(Kumoamiskanne – Euroopan aluekehitysrahasto – Rahoi-                                             (2000/C 102/44)
tustuen alentaminen – Perustelujen puuttuminen – Perustel-
                 tu luottamus – Oikeusvarmuus)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                          (2000/C 102/43)
                                                                          Asiassa T-63/98, Transpo Maastricht BV, kotipaikka Maastricht
                                                                          (Alankomaat), ja Marco Ooms, kotipaikka Terneuzen (Alanko-
                                                                          maat), edustajanaan asianajaja Marius Johan van Dam, Rotter-
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        dam, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Fernand
                                                                          Entringer, 34 A rue Philippe II, vastaan Euroopan yhteisöjen
Yhdistetyissä asioissa T-46/98 ja T-151/98, Conseil des com-              komissio (asiamiehinään Maurits Lugard ja Laura Pignataro),
munes et régions d’Europe (CCRE), kotipaikka Pariisi, edustaji-           jossa kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuo-
naan asianajajat Daniel M. Tomasevic ja Francis Herbert,                  mioistuin kumoaa 13.2.1998 tehdyn komission päätöksen,
Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Katia              jossa kieltäydytään kantajien hyväksi soveltamasta Durance-ni-
Manhaeve, 56-58 rue Charles Martel, vastaan Euroopan yhtei-               misen aluksen osalta sisävesiliikenteen rakenteellisista paran-
söjen komissio (asiamiehenään Peter Oliver), joissa kantaja               nuksista 27 päivänä huhtikuuta 1989 annetun neuvoston
vaatii komission sen päätöksen kumoamista, jolla alennetaan               asetuksen (ETY) N:o 1101/89 (EYVL L 116, s. 25) 8 artiklan
Euroopan aluekehitysrahaston kantajalle European city coope-              3 kohdan c alakohtaa, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
ration system -hankkeen nojalla myöntämää rahoitustukea,                  tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaos-            puheenjohtaja J. D. Cooke sekä tuomarit R. Garcı́a-Valdecasas
to), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja                         ja P. Lindh, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González,
R. M. Moura Ramos sekä tuomarit V. Tiili ja P. Mengozzi,                  on 1.2.2000 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
kirjaaja: hallintovirkamies A. Mair, on 3.2.1999 antanut tuo-             seuraava:
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                          1. Kanne hylätään.
1. Komission päätös, joka sisältyy European city cooperation system
                                                                          2. Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja ne velvoi-
     -hankkeeseen nro 91/00/29/003 liittyvään joulukuussa 1997
                                                                               tetaan korvaamaan yhteisvastuullisesti komission oikeudenkäyn-
     tehtyyn ja 15.7.1998 muutettuun veloitusilmoitukseen
                                                                               tikulut.
     nro 97009405 F ja jossa kieltäydytään myöntämästä rahoitus-
     tukea menoihin, joita komissio ei ole katsonut tukikelpoisiksi,
     kumotaan muutoin kuin Strasbourgin yleiskokoukseen liittyvien        (1) EYVL C 184, 13.6.1998.
     101 598 ja 256 882 ecun määräisten menojen osalta.
2. Asiassa T-46/98 nostettu kanne hylätään muilta osin.


title: Asia T-107/17: Kanne 16.2.2017 – Steinhoff ym. v. EKP

text:
               24.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/24

         Kanne 16.2.2017 – Steinhoff ym. v. EKP
   (Asia T-107/17)
   (2017/C 129/37)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantajat: Frank Steinoff (Hampuri, Saksa), Ewald Filbry (Dortmund, Saksa), Vereinigte Raiffeisenbanken Gräfenberg-Forchheim-Eschenau-Heroldsberg eG (Gräfenberg, Saksa), Werner Bäcker (Rodgau, Saksa), EMB Consulting SE (Mühltal, Saksa) (edustaja: asianajaja O. Hoepner)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin velvoittaa vastaajan suorittamaan kantajille seuraavat summat korkoineen, joiden suuruus on peruskorko lisättynä viidellä prosenttiyksiköllä asian vireille tulosta lukien:

               —

               ensimmäiselle kantajalle 314 000 euroa

               —

               toiselle kantajalle 54 950 euroa

               —

               kolmannelle kantajalle 2 355 000 euroa

               —

               neljännelle kantajalle 303 795 euroa

               —

               viidennelle kantajalle 750 460 euroa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat väittävät tässä vahingonkorvauskanteessaan, että vastaaja on laiminlyönyt velvollisuuksiaan, koska se on jättänyt ilmoittamatta 17.2.2012 Kreikan valtion liikkeeseen laskemien tai takaamien vakuuksien ehdoista antamassaan lausunnossa (CON/2012/12) tietoja sen lainvastaisuudesta, että Kreikan julkisen velan suunniteltu uudelleenjärjestely tapahtuu lakiin 4050/2012 perustuvalla pakkovaihdolla.
   Kantajat esittävät kanteensa tueksi neljä kanneperustetta.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: tietojen puuttuminen siitä, että pakollinen uudelleenjärjestely ei ole sallittu pacta sunt servanda -periaatteen valossa, koska muutoslausekkeille ei voida taannehtivasti antaa vaikutusta olemassa oleviin valtion joukkovelkakirjalainoihin nähden.

               2)

               Toinen kanneperuste: suunnitellun Kreikan lain, jossa säädetään pakollisesta vaihdosta, vaikka itse laissa ei ole vahvistettu asianmukaista korvausta, pakkolunastusvaikutusta ei ole todettu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklan 1 kohdan toisen virkkeen loukkaukseksi.

               3)

               Kolmas kanneperuste: SEUT 63 artiklaan rikkomiseen ei ole viitattu.

               4)

               Neljäs kanneperuste: SEUT 124 artiklan rikkomiseen ei ole viitattu.


title: Asia T-747/16: Kanne 25.10.2016 – Vincenti v. EUIPO

text:
               16.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 14/37

         Kanne 25.10.2016 – Vincenti v. EUIPO
   (Asia T-747/16)
   (2017/C 014/46)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Guillaume Vincenti (Alicante, Espanja) (edustaja: asianajaja H. Tettenborn)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan EUIPO:n päätöksen, jolla on kieltäydytty vahvistamasta kantajan pysyvä ja täydellinen työkyvyttömyys ja siirtämästä häntä eläkkeelle.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee sitä, että vastaaja on rikkonut merkityksellisiä henkilöstösääntöjen säännöksiä eli henkilöstösääntöjen 7–9, 13, 33 ja 78 artiklaa sekä henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevia 13–16 artiklaa sekä erityisesti henkilöstösääntöjen 53 artiklaa.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka koskee sitä, että vastaaja ei ole noudattanut luottamuksensuojan periaatetta eikä hyvän hallinnon periaatetta (Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohta ja 2 kohdan a, b ja c alakohta) ja että vastaaja on loukannut kantajan menettelyllisiä oikeuksia, kun se on perustanut päätöksensä vääristyneellä tavalla huomioon otetuille tosiseikoille.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka koskee sitä, että vastaaja on rikkonut Euroopan unionin perusoikeuskirjan 3 artiklan 1 kohtaa.

         Kantaja vetoaa näiden kanneperusteiden tueksi erityisesti siihen, että nimittävällä viranomaisella ei henkilöstösääntöjen merkityksellisten säännösten nojalla ole työkyvyttömyysmenettelyssä minkäänlaista harkintavaltaa vahvistaa tai olla vahvistamatta virkamiehen pysyvä työkyvyttömyys hoitaa tehtäviään, koska työkyvyttömyyttä koskeva komission päätös on sitova, ja vaikka nimittävällä viranomaisella olisi harkintavaltaa tällaisessa menettelyssä, ei kantajan tapauksessa ole ollut olemassa perusteltua syytä jättää vahvistamatta hänen pysyvä työkyvyttömyytensä.


title: Asia C-429/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Innsbruck (Itävalta) on esittänyt 21.9.2012 — Siegfried Pohl v. ÖBB Infrastruktur AG

text:
               12.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/28

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Innsbruck (Itävalta) on esittänyt 21.9.2012 — Siegfried Pohl v. ÖBB Infrastruktur AG
   (Asia C-429/12)
   2013/C 9/47
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht Innsbruck

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Siegfried Pohl

      Vastaaja: ÖBB Infrastruktur AG

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kansallinen — osittain lainsäädäntöön, osittain työehtosopimukseen sisältyvä — oikeussääntö, joka otettiin sopimuksen perusteella yksittäisen työsopimuksen osaksi, ristiriidassa unionin oikeuden kanssa, sellaisena kuin se on nykytilassaan, ja erityisesti

                           1)

                           yhdenvertaista kohtelua koskevan unionin oikeuden yleisen periaatteen,

                           2)

                           SEU 6 artiklan 3 kohdassa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artiklassa tarkoitetun ikäsyrjintäkieltoa koskevan yleisen periaatteen,

                           3)

                           SEUT 45 artiklassa tarkoitetun työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevan syrjintäkiellon,

                           4)

                           direktiivin 2000/78/EY kanssa, (1)

                     kun sen mukaan työntekijöiden aikaisempia työskentelykausia rautatieliikenteen sektorilla ei oteta lainkaan huomioon, jos ne on täytetty ennen 18 vuoden ikää, ja niistä lasketaan vain puolet, jos ne on täytetty 18 vuoden iästä lähtien siltä osin kuin niitä ei ole täytetty ”julkisyhteisön kaltaisessa” kotimaisessa yrityksessä tai vastaajana olevan kotimaisen työnantajan palveluksessa, ilman että otettaisiin huomioon työntekijän konkreettisesti hankkimia valmiuksia ja taitoja?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko laskettaessa maksamatta jäänyttä palkkaa tähän mennessä huomiotta (kokonaisuudessaan ennen 18 vuoden ikää ja puolesta määrästään 18 vuoden iästä lähtien siihen saakka, kun kantaja tuli valittajan palvelukseen) jätetyiltä aikaisemmilta työskentelykausilta näiden kausien ottamiseksi unionin oikeuden mukaisesti huomioon merkitystä sillä, että laskennalliset työskentelykaudet täytettiin ajanjaksona 1.12.1965–24.11.1974 eli kauan ennen Itävallan liittymistä Euroopan unioniin ja Euroopan talousalueeseen ja ennen kuin ensimmäinen tuomio unionin oikeuden mukaisesta yhdenvertaisen kohtelun periaatteesta annettiin?

               3)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Ovatko kansalliset vanhentumista koskevat säännöt ristiriidassa unionin oikeuden kanssa, sellaisena kuin se on nykytilassaan, ja erityisesti tehokkuusperiaatteen kanssa, kun niiden mukaan työntekijän palkan ja myöhemmin eläkkeensaajan eläkkeen maksamista taannehtivasti koskeva työnantajaan kohdistettu vaade, joka perustuu ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitettuun ulkomaisten ja ennen 18 vuoden ikää täytettyjen aikaisempien työskentelykausien huomioon ottamiseen unionin oikeuden mukaisesti ja jota koskevaa oikeutta hänellä ei kansallisen oikeuden perusteella ollut ja johon hän kykeni objektiivisesti arvioiden vetoamaan vasta asiassa C-195/98, Österreichischer Gewerkschaftsbund — Gewerkschaft öffentlicher Dienst, 30.11.2000 annetun tuomion ja asiassa C-88/08, Hütter, 18.6.2009 annetun tuomion jälkeen, on kokonaisuudessaan vanhentunut?

               4)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Koskeeko rautatieliikenteen sektorin työnantajaa, jolla on noin 40 000 työntekijää sekä moniportainen rakenteeltaan hierarkkinen ja alueellisesti kattava organisaatio, unionin oikeuden perusteella, sellaisena kuin se on nykytilassaan, sekä erityisesti yhdenvertaista kohtelua koskevan unionin oikeuden yleisen periaatteen ja/tai työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevan syrjintäkiellon horisontaalisen vaikutuksen perusteella huolehtimisvelvollisuus, jonka perusteella sen on ilmoitettava työntekijöilleen ja työntekijöiden edustajille myös sanomalehdissä julkaistuista Euroopan unionin tuomioistuimen tuomioista, joiden perusteella työnantajan siihen saakka noudattama aikaisempien työskentelykausien huomioon ottamista koskeva käytäntö vaikuttaa unionin oikeuden vastaiselta ja jotka saattavat johtaa muun muassa palkan taannehtivaan maksamiseen?

      (1)  Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annettu neuvoston direktiivi 2000/78/EY, EYVL L 303, s. 16.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (neljäs jaosto) 14 päivänä huhtikuuta 2005, asiassa C-171/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Alankomaiden kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2001/80/EY — Täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/13

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (neljäs jaosto)
   14 päivänä huhtikuuta 2005,
   asiassa C-171/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Alankomaiden kuningaskunta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2001/80/EY - Täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2005/C 143/16)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asiassa C-171/04, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 5.4.2004, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään: M. van Beek ja G. Valero Jordana) vastaan Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehinään: H. Sevenster ja J. van Bakel) yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts, sekä tuomarit N. Colneric ja E. Juhász (esittelevä tuomari), julkisasiamies: M. Poiares Maduro, kirjaaja: R. Grass, on antanut 14.4.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan joutuvien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta 23 päivänä lokakuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/80/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 106, 30.4.2004.


title: Asia T-407/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.6.2013 — SRF v. neuvosto

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/83

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.6.2013 — SRF v. neuvosto
   (Asia T-407/11) (1)

   2013/C 225/188
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 282, 24.9.2011.


title: Asia T-399/07: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.1.2011 — Basell Polyolefine v. komissio

text:
               12.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.1.2011 — Basell Polyolefine v. komissio
   (Asia T-399/07) (1)

   2011/C 80/60
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 315, 22.12.2007.


title: Asia C-555/07: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 19.1.2010 (Landesarbeitsgericht Düsseldorfin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Seda Kücükdeveci v. Swedex GmbH & Co. KG (Ikään perustuvan syrjinnän kiellon periaate — Direktiivi 2000/78/EY — Irtisanomista koskeva kansallinen lainsäädäntö, jossa ei oteta huomioon työntekijälle ennen 25 vuoden ikää täyttynyttä työskentelykautta irtisanomisaikaa laskettaessa — Toimenpiteen perusteleminen — Direktiivin vastainen kansallinen lainsäädäntö — Kansallisen tuomioistuimen tehtävä)

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 19.1.2010 (Landesarbeitsgericht Düsseldorfin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Seda Kücükdeveci v. Swedex GmbH & Co. KG
   (Asia C-555/07) (1)

   (Ikään perustuvan syrjinnän kiellon periaate - Direktiivi 2000/78/EY - Irtisanomista koskeva kansallinen lainsäädäntö, jossa ei oteta huomioon työntekijälle ennen 25 vuoden ikää täyttynyttä työskentelykautta irtisanomisaikaa laskettaessa - Toimenpiteen perusteleminen - Direktiivin vastainen kansallinen lainsäädäntö - Kansallisen tuomioistuimen tehtävä)
   2010/C 63/05
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landesarbeitsgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Seda Kücükdeveci

      Vastaaja: Swedex GmbH & Co. KG

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Landesarbeitsgericht Düsseldorf (Saksa) — Ikään perustuvan syrjinnän kiellon periaatteen ja yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY (EYVL L 303, s. 16) tulkinta — Kansallinen irtisanomista koskeva lainsäädäntö, jonka mukaan irtisanomisajat pidentyvät palvelusajan perusteella kuitenkin niin, että työntekijälle ennen 25 vuoden ikää täyttynyttä työskentelykautta ei oteta huomioon

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin oikeutta ja erityisesti ikään perustuvan syrjinnän kiellon periaatetta, sellaisena kuin se on konkretisoituna yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetulla neuvoston direktiivillä 2000/78/EY, on tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan irtisanomisaikaa laskettaessa ei oteta huomioon työntekijälle ennen 25 vuoden ikää täyttyneitä työskentelykausia.

               2)

               Kansallisen tuomioistuimen, jonka käsiteltävänä on yksityisten oikeussubjektien välinen oikeusriita, on varmistettava ikään perustuvan syrjinnän kiellon periaatteen, sellaisena kuin se on konkretisoituna direktiivillä 2000/78, noudattaminen ja jätettävä tarvittaessa soveltamatta kaikki sen kanssa ristiriidassa olevat kansallisen lainsäädännön säännökset riippumatta siitä, käyttääkö se sillä SEUT 267 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa olevaa mahdollisuutta esittää unionin tuomioistuimelle ennakkoratkaisupyyntö kyseisen periaatteen tulkinnasta.

      (1)  EUVL C 79, 29.3.2008.


title: Asia T-272/05: Stéphane Verammen 8.7.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               17.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 229/32

         Stéphane Verammen 8.7.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-272/05)
   (2005/C 229/68)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Stéphane Veramme, kotipaikka Auderghem (Belgia), on nostanut 8.7.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Lucas Vogel.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa työsopimuksen tekoon valtuutetun viranomaisen (AHCC) 21.3.2005 tekemän päätöksen, jolla hylättiin kantajan 10.12.2004 tekemä pyyntö, joka määriteltiin uudelleen reklamaatioksi, sitä päätöstä vastaan, jolla kantajan palkkaluokka ja palkan määrä sopimussuhteisen toimihenkilön asemassa määritettiin 16.9.2004 voimaan tulleen sopimuksen (contrat) ehtojen mukaisesti,

               —

               kumoaa siltä osin kuin on tarpeen myös sen alkuperäisen päätöksen, jolla kantajan palkkaluokka ja palkan määrä sopimussuhteisen toimihenkilön asemassa oli määritetty 16.9.2004 voimaan tulleen sopimuksen (convention) ehtojen mukaisesti,

               —

               velvoittaa vastaajan maksamaan 25000 euroa vahingonkorvausta sillä nimenomaisella varauksella, että summaa voidaan myöhemmin suurentaa, pienentää tai tarkentaa,

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäynnin kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-253/05, Fernandez Tunon vastaan komissio.