title: Tanskan kuningaskunnan 30.8.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia C-289/96)

text:
N:o C 318/4              FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      26.10.96
1 ) Onko EY:n perustamissopimuksen 95 artiklaa tulkit                 Tanskan kuningaskunnan 30.8.1996 Euroopan yhteisöjen
       tava siten, että sen vastaisena on pidettävä ajoneuvojen                      komissiota vastaan nostama kanne
       ( verotuksellisen ) tehon hallinnollisessa vahvistamisessa                              (Asia C-289/96 )
       käytettävää järjestelmää, jonka perusteella päädytään
                                                                                96/C 318/07 )
       vahvistamaan tiettyjen ajoneuvojen verotuksellinen
       teho suuremmaksi ja näin ohjaamaan kuluttajat valit
       semaan muu ajoneuvo silloin, kun ankarimman
       verotuksen alaisiin luokkiin kuuluu lähes yksino               Tanskan kuningaskunta on nostanut 30.8.1 996 Euroopan
       maan maahantuotuja ajoneuvoja, jotka ovat välittö              yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
       mässä kilpailuasemassa vastaavien lievemmin verotet            komissiota vastaan . Kantajan asiamiehenä on osastopääl
       tavien Ranskassa myytävien ajoneuvojen kanssa ?                 likkö Peter Biering, ja prosessiosoite Luxemburgissa Tans
                                                                       kan suurlähetystö, 4, boulevard Royal .
2 ) Onko EY:n perustamissopimuksen 95 artiklaa tulkit
       tava siten, että sen vastaista on soveltaa samanaikaisesti
       kahta erilaista ajoneuvojen verotuksellisen tehon hallin       Karltaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
       nollista vahvistamismenetelmää, silloin kun näistä
       ankarampaan verotukseen johtavaa menetelmää sovel              — kumoaa neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 2081 /92 17 ar
       letaan erityisesti muista jäsenvaltioista maahantuotui             tiklassa säädetyn menettelyn mukaisesta maantieteellis
       hin ajoneuvoihin ja kuluttajat ohjataan tällä tavoin                ten merkintöjen ja alkuperänimitysten rekisteröinnistä
       valitsemaan maahantuodun ajoneuvon sijasta vastaava                 12 päivänä kesäkuuta 1996 annetun komission asetuk
       Ranskassa myytävä ajoneuvo ?                                        sen ( EY ) N:o 1 107/96 ( l ) sen asetuksen liitteen koh
                                                                           dassa A, Juustot, KREIKKA olevan nimityksen feta
                                                                           osalta;
                                                                       — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
Bundesfinanzhofin 4.7.1996 tekemällään päätöksellä esit                   lut .
tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Kyritzer Stärke
              GmbH vastaan Hauptzollamt Potsdam
                           ( Asia C-287/96 )                           Oikeudelliset perustelut ja pääasialliset perusteet
                             ( 96/C 318/06 )
                                                                       — Fetan rekisteröinti suojattuna alkuperänimityksenä on
Bundesfinanzhof on pyytänyt 4.7.1996 tekemällään                           ristiriidassa maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden
päätöksellä , joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomio                 maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten
istuimen kirjaamoon 26.8.1996 , Euroopan yhteisöjen                        suojasta 14 päivänä heinäkuuta 1992 annetun neuvos
tuomioistuimelta asiassa Kyritzer Stärke GmbH vastaan                      ton asetuksen ( ETY ) N:o 2081 /92 ( 2 ) säännösten kanssa .
Hauptzollamt Potsdam ennakkoratkaisua seuraaviin kysy                     Nimitys feta ei täytä asetuksessa säädettyjä edellytyk
myksiin :                                                                  siäniin, että sen voitaisiin katsoa olevan alkuperäni
                                                                           mitys .
1 ) Onko asetuksen ( ETY ) N:o 1722/93 (*) 10 artiklan
       1 kohdassa ja 14 artiklan 2 kohdassa, jotka koskevat                Asetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti alkuperäni
       CN-koodiin 3505 10 50 kuuluvan tuotteen käyttöä ,                   mityksellä tarkoitetaan alueen, määrätyn paikan tai
      kysymyksessä asetuksen ( ETY ) N:o 2220/85 (2 ) 20 ar               erityistapauksissa maan nimeä, jota käytetään nimeä
       tiklan 1 ja 2 kohdan mukainen ensisijainen vaatimus,                mään maataloustuotetta tai elintarviketta, joka on
       jota on noudatettava viimeistään asetuksen ( ETY )                  peräisin kyseiseltä alueelta, kyseisestä määrätystä pai
       N:o 2220/85 28 artiklan 2 kohdan mukaisessa määrä                  kasta tai kyseisestä maasta ja jonka laatu tai ominaisuu
       ajassa sillä seurauksella, että muuten annettu vakuus               det ovat olennaisesti tai yksinomaisesti maantieteellisen
       siirtyy tämän asetuksen 22 artiklan 1 ja 2 kohdan                   ympäristön, joka käsittää sen luonnon ja inhimilliset
       mukaisesti ?                                                        tekijät, ansiota ja jonka tuotanto, jalostus ja käsittely
                                                                           tapahtuu rajatulla maantieteellisellä alueella . Feta ei sitä
2 ) Mikäli kysymykseen 1 vastataan kielteisesti : sisältyykö               vastoin ole tietyn alueen, paikan tai maan nimi . Feta ei
       sovellettavaan yhteisön oikeuteen muuta määräaikaa,                 myöskään ole peräisin Kreikasta vaan koko Balkanin
       jonka kuluessa on osoitettava asetuksen ( ETY )                     alueelta, eivätkä sen ominaisuudet tai laatu ole sidok
       N:o 1722/93 10 artiklan 1 kohdan mukainen käyttö                    sissa määrättyyn maantieteelliseen ympäristöön .
       siten, että jos tätä koskevaa näyttöä ei esitetä kyseisen
       määräajan kuluessa, vakuus siirtyy kokonaan tai osit
                                                                           Asetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti tiettyjä
       tain ( tässä tapauksessa : mihin määrään asti )?                    perinteisiä maantieteellisiä tai muita kuin maantieteelli
                                                                           siä nimityksiä, joilla maataloustuote tai elintarvike, joka
( 5 ) EYVL N:o L 159 , 1.7.1993 , s . 112                                  on alueen tai erityisen paikan alkuperätuote, on nimetty,
( 2 ) EYVL N:o L 205 , 3.8.1985 , s . 5                                    on myös pidettävä alkuperänimityksinä . Tämän sään
                                                                           nöksen mukaisesti tuotteen alkuperä voi olla ainoastaan
                                                                           määrätty alue, mutta ei koko maa .
 ---pagebreak--- 26.10.96                MI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      N:o C 318/5
      Asetuksen 3 artiklan 1 kohdassa säädetään, että nimi            oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gomez de la Cruz,
      tyksiä, joista on tullut yleisnimiä, ei voida rekisteröidä .     Centre Wagner, Kirchberg.
      Sen selvittämiseksi, onko kyseessä yleisnimi , on otettava
      huomioon erityisesti tilanne jäsenvaltiossa , josta nimi on
      peräisin, tilanne muissa jäsenvaltioissa sekä asiaa kos         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      keva kansallinen lainsäädäntö tai yhteisön lainsäädäntö .
      Fetaa on valmistettu Tanskassa vuodesta 1951 . Tans             — toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut sille yhteisön
      kassa on ollut vuodesta 1963 fetan valmistusta koskevia                 vähimmäistoimenpiteistä tiettyjen kalatautien torjumi
      säännöksiä . Feta oli tunnettu ja sitä valmistettiin yhtei             seksi 24 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston
      sössä jo ennen Kreikan liittymistä . Tanskalaista fetaa on              direktiivin 93/53/ETY ( ! ) ja eläinten terveyttä koskevista
      viety Kreikkaan fetana vuoteen 1987 asti, jolloin Krei                 edellytyksistä saatettaessa vesiviljeltyjä eläimiä ja tuot
      kassa annettiin fetaa koskevia säännöksiä . Tanskan                     teita markkinoille annetun direktiivin 91 /67/ETY muut
      lisäksi myös muissa jäsenvaltioissa valmistetaan fetaa,                 tamisesta 24 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvos
      muun muassa Saksassa, Ranskassa ja Suomessa . Lisäksi                   ton direktiivin 93/54/ETY ( 2 ) mukaan kuuluvia velvoit
      vuodesta 1975 lähtien on annettu useita fetaa koskevia                  teita, koska se ei ole antanut asetetussa määräajassa
      yhteisön säännöksiä . Neuvoston asetuksen antamis                      kyseisten direktiivien noudattamisen edellyttämiä la
      ajankohtana fetaa valmistettiin ja markkinoitiin lainmu                keja , asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ;
      kaisesti useissa jäsenvaltioissa .
                                                                       — velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
— Fetan rekisteröiminen suojattuna alkuperänimityksenä
      rikkoo lisäksi perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklaa .          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan
      nimityksen ja alueen välillä on oltava maantieteellinen
      yhteys, jotta alkuperänimitystä voitaisiin suojata oikeu        EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan mukaan direktii
      dellisesti . Tällainen alue ei voi käsittää koko maata eikä      vit velvoittavat saavutettavaan tulokseen nähden jokaista
      nimitystä voida käyttää kuvaamaan mistä tahansa                  jäsenvaltiota, jolle ne on osoitettu . Perustamissopimuksen
      peräisin olevaa tuotetta .                                       5 artiklan mukaan jäsenvaltiot toteuttavat kaikki yleis- ja
                                                                       erityistoimenpiteet, jotka ovat aiheellisia perustamissopi
                                                                       muksesta tai yhteisön toimielinten säädöksistä johtuvien
— Komissio on asetuksella ( EY ) N:o 1107/96 ylittänyt sille           velvoitteiden täyttämisen varmistamiseksi .
      kuuluvan harkintavallan rajat.
                                                                       Direktiivien 93/53/ETY ja 93/54/ETY mukaan jäsenvaltioi
— Komission asetus ( EY ) N:o 1107/96 on fetan osalta                  den on saatettava voimaan direktiivien noudattamisen
      suhteellisuusperiaatteen kanssa ristiriidassa . Kreikka         edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset
      laista fetaa voitaisiin suojata vähemmän rajoittavien            ennen 1.7.1994 , ja niiden on ilmoitettava tästä komissiolle
      toimien avulla . Komission asetus on lisäksi ristiriidassa
                                                                       viipymättä .
      yhdenvertaisen kohtelun periaatteen kanssa; koska feta
      on yleisnimi , sitä on käsiteltävä samalla tavalla kuin          Komissio ei ole saanut Irlannilta mitään ilmoitusta direktii
      muita yleisnimiä .
                                                                       vien noudattamiseksi toteutettavista toimenpiteistä, eikä se
                                                                       ole myöskään saanut mitään vastausta antamiinsa viralli
— Antaessaan asetuksen ( EY ) N:o 1107/96 komissio on                  seen huomautukseen tai perusteltuun lausuntoon .
      toiminut vastoin lojaliteettivelvoitettaan, koska se ei
      ottanut huomioon muiden jäsenvaltioiden huomattavaa
      vastustusta .                                                    (') EYVL N:o L 175 , 19.7.1993 , s . 23
                                                                       ( 2 ) EYVL N:o L 175 , 19.7.1993 , s . 34
(M EYVL N:o L 148 , 21.6.1996 , s . 1
( 2 ) EYVL N:o L 208 , 24.7.1992 , s . 1
                                                                       Amtsgericht Reutlingenin 19.8.1996 tekemällään päätök
                                                                       sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö Martino Gradoa ja
                                                                             Shahid Bashiria vastaan vireillä olevassa rikosasiassa
Euroopan yhteisöjen komission 3.9.1996 Irlantia vastaan                                           ( Asia C-291 /96 )
                            nostama kanne
                                                                                ( 96/C 318/09 )
                           (Asia C-290/96 )
                             ( 96/C 318/08 )
                                                                       Amtsgericht Reutlingen on pyytänyt 19.8.1996 tekemällään
                                                                       päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomio
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 3.9.1 996 Euroo              istuimen kirjaamoon 3.9.1996 , Euroopan yhteisöjen
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.              tuomioistuimelta Martino Gradoa ja Shahid Bashiria
Kantajan asiamies on oikeudellisen yksikön virkamies                   vastaan vireillä olevassa rikosasiassa ennakkoratkaisua
James Macdonald Flett, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o             seuraavaan kysymykseen :


title: Asia T-242/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.11.2013 — Castell Macía v. SMHV — PJ Hungary (PEPE CASTELL) (Yhteisön tavaramerkki — Väite — Väitteen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.11.2013 — Castell Macía v. SMHV — PJ Hungary (PEPE CASTELL)
   (Asia T-242/13) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väite - Väitteen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2014/C 45/58
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: José Castell Macía (Elche, Espanja) (edustajat: asianajajat G. Marín Raigal, P. López Ronda, G. Macias Bonilla ja H. Mosback)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: PJ Hungary Szolgáltató kft (PJ Hungary kft) (Budapest, Unkari)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 7.2.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 1401/2012-1), joka koskee PJ Hungary Szolgáltató kft:n (PJ Hungary kft) ja José Castell Macían välistä väitemenettelyä.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 207, 20.7.2013.


title: Asia C-123/02: Euroopan parlamentin 5.4.2002 Royal & Sun Alliance Insurancea (RSA) vastaan nostama kanne

text:
C 144/18                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     15.6.2002
4.    Voidaanko 24.3.2001 annetussa Italian laissa nro 89                    sion asetus N:o 785/95 yhteensopivia sellaisen kansallisen
      säädetyillä oikeussuojakeinoilla perustella se, että Brysse-           lainsäädännön kanssa, jossa kuivattuja tuorerehuja koske-
      lin yleissopimuksen 21 artiklaa sovelletaan siinäkin ta-               van tuen myöntämisedellytyksenä on se, että jalostusyri-
      pauksessa, että asianosainen kokee etujensa vaarantuvan                tykseen toimitettavan rehun kosteuspitoisuus on yli
      italialaisessa tuomioistuimessa käytävän oikeudenkäyn-                 30 prosenttia ja keskimääräinen kosteuspitoisuus silloin,
      nin kohtuuttoman keston takia ja että tämän takia (ks.                 kun se toimitetaan jalostusyritykseen, vähintään 35 pro-
      edellä esitetty kolmas kysymys) ei ole tarpeen menetellä               senttia mitattuna enintään joka kymmenes päivä?
      Brysselin yleissopimuksen 21 artiklassa määrätyllä ta-
      valla?
                                                                       3)    Ovatko EY 249 artiklan toinen kohta, EY 10 artikla ja
                                                                             EY 34 artiklan 2 kohdan toinen kohta, 21.2.1995 annettu
5.    Millä edellytyksillä muu tuomioistuin kuin se, jossa kanne             neuvoston asetus N:o 603/95 ja 6.4.1995 annettu komis-
      on ensin nostettu, voi tarvittaessa jättää soveltamatta                sion asetus N:o 785/95 yhteensopivia sellaisen kansallisen
      Brysselin yleissopimuksen 21 artiklaa?                                 lainsäädännön kanssa, jossa kuivattuja tuorerehuja koske-
                                                                             van tuen myöntämisedellytyksenä on se, että ne käsitel-
6.    Kuinka tuomioistuimen on meneteltävä, jos sen ei kol-                  lään 24 tunnin kuluessa niiden toimittamisesta jalostus-
      mannessa kysymyksessä esitetyssä tilanteessa ole sovellet-             yritykseen?
      tava Brysselin yleissopimuksen 21 artiklan määräyksiä?
                                                                       4)    Ovatko EY 249 artiklan toinen kohta, EY 10 artikla ja
                                                                             EY 34 artiklan 2 kohdan toinen kohta, 21.2.1995 annettu
Jos Brysselin yleissopimuksen 21 artiklaa on kuitenkin sovellet-             neuvoston asetus N:o 603/95 ja 6.4.1995 annettu komis-
tava myös kolmannessa kysymyksessä esitetyssä tilanteessa, ei                sion asetus N:o 785/95 yhteensopivia sellaisen kansallisen
neljänteen, viidenteen ja kuudenteen kysymykseen ole tarpeen                 lainsäädännön kanssa, jossa kuivattuja tuorerehuja koske-
vastata.                                                                     van tuen myöntämisedellytyksenä on se, että rehut ovat
                                                                             peräisin viljelylohkoilta, jotka sijaitsevat korkeintaan
                                                                             100 kilometrin päässä jalostusyrityksestä, jollei viimeksi
                                                                             mainitussa tapauksessa pidempää välimatkaa voida oi-
                                                                             keuttaa erityiskuljetuksen takaamisella?
                                                                       (1) EYVL L 63, 21.3.1995, s. 1.
Tribunal Supremo Sala de lo Contencioso-Administrativo                 (2) EYVL L 79, 7.4.1995, s. 5.
Sección Cuartan 6.2.2002 tekemällään päätöksellä esittä-
mä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Industrias de Deshid-
    ratación Agrı́cola vastaan Administración del Estado
                         (Asia C-118/02)
                         (2002/C 144/29)
                                                                       Euroopan parlamentin 5.4.2002 Royal & Sun Alliance
                                                                                Insurancea (RSA) vastaan nostama kanne
Tribunal Supremo Sala de lo Contencioso-Administrativo
Sección Cuarta on pyytänyt 6.2.2002 tekemällään päätöksellä,                                   (Asia C-123/02)
joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 29.3.2002,
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-
sa Industrias de Deshidratación Agrı́cola vastaan Administra-                                 (2002/C 144/30)
ción del Estado seuraaviin kysymyksiin:
1)    Ovatko EY 249 artiklan toinen kohta, EY 10 artikla, EY
      34 artiklan 2 kohta, 21.2.1995 annettu neuvoston asetus          Euroopan parlamentti on nostanut 5.4.2002 Euroopan yhtei-
      N:o 603/95 (1) ja 6.4.1995 annettu komission asetus              söjen tuomioistuimessa kanteen Royal & Sun Alliance Insuran-
      N:o 785/95 (2) yhteensopivia sellaisen kansallisen lainsää-      cea (RSA) vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat D. Petersheim,
      dännön kanssa, jossa kuivattuja tuorerehuja koskevan             O. Caisou-Rousseau ja M. Ecker, prosessiosoite Luxemburgissa.
      tuen myöntämisedellytyksenä on rehun toimittaminen
      jalostusyritykselle kuivausta varten pakkaamattomana
      (picado) eikä pakattuna?
                                                                       Euroopan parlamentti vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
2)    Ovatko EY 249 artiklan toinen kohta, EY 10 artikla ja
      EY 34 artiklan 2 kohdan toinen kohta, 21.2.1995 annettu          1.    toteaa, että RSA:n 9.10.2001 ja 6.11.2001 ilmoittama
      neuvoston asetus N:o 603/95 ja 6.4.1995 annettu komis-                 vahinkojen vakuuttamisen irtisanominen on mitätön
 ---pagebreak--- 15.6.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 144/19
2.     velvoittaa RSA:n maksamaan korvausta vahingosta, jonka            Euroopan parlamentin 5.4.2002 AIG Europea (AIG) vas-
       määrä on 407 812,86 euroa vuoden 2001 osalta ja                                          taan nostama kanne
       94 097,01 euroa vuoden 2002 osalta, Euroopan parla-
       mentille vastaajan laittomasti irtisanoman vakuutustur-
       van johdosta ylimääräisen vakuutussopimuksen tekemi-                                        (Asia C-124/02)
       sestä aiheutuneiden kulujen sekä kaikkien liitännäisten
       kulujen korvaamiseksi laillisine korkoineen ottaen huo-                                     (2002/C 144/31)
       mioon, että vuoden 2002 aikana tapahtuvien vahinkota-
       pahtumien korvausta tullaan vaatimaan RSA:lta laitto-
       masti irtisanottujen vakuutussopimusten perusteella
                                                                         Euroopan parlamentti on nostanut 5.4.2002 Euroopan yhtei-
3.     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.              söjen tuomioistuimessa kanteen AIG Europea (AIG) vastaan.
                                                                         Kantajan asiamiehinä ovat D. Petersheim, O. Caisou-Rousseau
                                                                         ja M. Ecker, prosessiosoite Luxemburgissa.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Euroopan parlamentti vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                         1.    toteaa, että AIG:n 8.10.2001 ja 5.11.2001 ilmoittama
Kanne on nostettu yhteisöjen tuomioistuimessa sellaisessa                      vahinkojen vakuuttamisen irtisanominen on mitätön
vakuutussopimuksessa olevan välityslausekkeen perusteella,
joka koskee Euroopan parlamentin kiinteää ja irtainta omai-
suutta Luxemburgissa, Strasburgissa, Brysselissä ja erinäisissä          2.    velvoittaa AIG:n maksamaan korvausta vahingosta, jonka
muissa kaupungeissa (joissa Euroopan parlamentilla on tiedo-                   määrä on 181 852,93 euroa vuoden 2001 osalta ja
tustoimistoja).                                                                44 556,84 euroa vuoden 2002 osalta, Euroopan parla-
                                                                               mentille vastaajan laittomasti irtisanoman vakuutustur-
                                                                               van johdosta ylimääräisen vakuutussopimuksen tekemi-
                                                                               sestä aiheutuneiden kulujen sekä kaikkien liitännäisten
Asianosaisten riita koskee sellaisen vakuutusturvan irtisanomi-                kulujen korvaamiseksi laillisine korkoineen ottaen huo-
sen pätevyyttä, joka kohdistui ensin ammatillisiin konflikteihin               mioon, että vuoden 2002 aikana tapahtuvien vahinkota-
– attentaatteihin liittyviin riskeihin ja sittemmin kaikkiin                   pahtumien korvausta tullaan vaatimaan AIG:lta laittomas-
vahinkoihin (tulipalo ja liitännäiset riskit).                                 ti irtisanottujen vakuutussopimusten perusteella
                                                                         3.    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Euroopan parlamentti väittää, että sopimuksen erityiset sopi-
musehdot korvaavat yleiset sopimusehdot, joihin vastaaja
vetoaa. Euroopan parlamentti väittää lisäksi, että perusvahin-
koja koskevaa vakuutusturvaa ei voida irtisanoa Ranskassa                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
sijaitsevien rakennusten osalta alle kuuden kuukauden irtisano-
misajalla yleisten sopimusehtojen 42 artiklan nojalla. Koska
Ranskan lainsäädännön mukaan perusriskejä ja ammatillisiin
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat saman-
konflikteihin – attentaatteihin liittyviä riskejä koskeva vakuu-
                                                                         kaltaiset kuin asiassa C-123/01.
tusturva on jakamaton, Ranskassa sijaitsevaa omaisuutta kos-
kevaa vakuutusta ei voida irtisanoa alle kuuden kuukauden
irtisanomisajalla kyseisen säännöksen nojalla. Euroopan parla-
mentti väittää myös, että koska Luxemburgin lainsäädännössä,
jossa kielletään kaikki sellaiset irtisanomiset, joista ei ole
nimenomaisesti säädetty, ei säädetä seitsemän päivän irtisano-
misajasta, kyseinen irtisanomisaika on laiton Luxemburgissa
sijaitsevien rakennusten osalta. Euroopan parlamentin mukaan
siltä osin kuin yleisten sopimusehtojen mukaan voidaan vedota            Euroopan parlamentin 5.4.2002 HDI Internationalia
sellaisen riskin suurenemiseen, joka ei johdu vakuutuksen                                  (HDI) vastaan nostama kanne
ottajasta, näissä sopimusehdoissa viitatatut irtisanomiset on
toteutettu myöhässä, koska niiden osalta ei noudatettu kuukau-
den määräaikaa, joka alkaa siitä, kun seikasta, joka aiheuttaa                                     (Asia C-125/02)
riskin suurenemisen, saadaan tieto.
                                                                                (2002/C 144/32)
Vakuutussopimuksen toteuttamatta jättämisestä johtuva sopi-
musperusteinen vastuu perustuu jäsenvaltioissa sovellettavaan
vakuutettua omaisuutta koskevaan lainsäädäntöön.                         Euroopan parlamentti on nostanut 5.4.2002 Euroopan yhtei-
                                                                         söjen tuomioistuimessa kanteen HDI Internationalia (HDI)
                                                                         vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat D. Petersheim, O. Caisou-
                                                                         Rousseau ja M. Ecker, prosessiosoite Luxemburgissa.


title: Asia C-490/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.7.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne — Tutkittavaksi ottaminen — EY 49 artikla — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Työntekijöiden lähettäminen työhön — Rajoitukset — Kansalliselle vuosilomarahastolle suoritettava maksu — Asiakirjojen käännättäminen — Lähetettyjen työntekijöiden työskentelypaikkaa koskeva ilmoitus)

text:
               6.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.7.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-490/04) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Tutkittavaksi ottaminen - EY 49 artikla - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Työntekijöiden lähettäminen työhön - Rajoitukset - Kansalliselle vuosilomarahastolle suoritettava maksu - Asiakirjojen käännättäminen - Lähetettyjen työntekijöiden työskentelypaikkaa koskeva ilmoitus)
   (2007/C 235/02)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. Traversa, G. Braun ja H. Kreppel)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: W.-D. Plessing, M. Lumma ja C. Schulze-Bahr, avustajanaan Rechtsanwalt T. Lübbig)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues ja O. Christmann)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 49 artikla — Työntekijöiden lähettäminen työhön tilanteessa, jossa toisen jäsenvaltion alueelle sijoittautuneet yritykset tarjoavat palvelujaan ja jossa niille on asetettu velvoitteita, joita kansallisilla yrityksillä ei ole — Ulkomaalaisten yritysten velvollisuus suorittaa maksuja kansalliseen lomarahastoon siitä huolimatta, että niille on jo asetettu rinnastettavissa olevia velvoitteita lähtövaltiossa, sekä velvollisuus käännättää huomattava määrä työasiakirjoja kansalliselle kielelle — Ulkomaalaisten tilapäistyövoimaa välittävien yritysten velvollisuus ilmoittaa kansalliselle työtarkastusvirastolle kaikki kansallisen asiakkaan käyttöön asetetut työntekijät ennen töiden aloittamista tietyllä rakennustyömaalla
   Tuomiolauselma

               1)

               Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY 49 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on antanut työntekijöiden lähettämisestä 26.2.1996 annetun lain (Arbeitnehmer-Entsendegesetz) 3 §:n 2 momentin kaltaisen säännöksen, jonka nojalla ulkomaalaisten tilapäistyövoimaa välittävien yritysten on ilmoitettava paitsi työntekijän asettamisesta vastaanottavan yrityksen käyttöön Saksassa, myös tämän työntekijän työskentelypaikkaa koskevista muutoksista.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan vastaamaan kahdesta kolmasosasta oikeudenkäyntikuluja. Saksan liittotasavalta velvoitetaan vastaamaan yhdestä kolmasosasta oikeudenkäyntikuluja.

               4)

               Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 45, 19.2.2005.


title: Asia C-289/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 8.3.2007 (Rovaniemen hallinto-oikeuden (Suomi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Länsstyrelsen i Norrbottens län v. Lapin liitto (Asetus N:o 1685/2000 — Liite — Säännössä 1 oleva 1.8 kohta — Rakennerahastot — Menojen tukikelpoisuus — Yleiskustannusten huomioon ottaminen)

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 8.3.2007 (Rovaniemen hallinto-oikeuden (Suomi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Länsstyrelsen i Norrbottens län v. Lapin liitto
   (Asia C-289/05) (1)

   (Asetus N:o 1685/2000 - Liite - Säännössä 1 oleva 1.8 kohta - Rakennerahastot - Menojen tukikelpoisuus - Yleiskustannusten huomioon ottaminen)
   (2007/C 95/13)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Rovaniemen hallinto-oikeus
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Länsstyrelsen i Norrbottens län

      Vastaaja: Lapin liitto
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Rovaniemen hallinto-oikeus — Neuvoston asetuksen N:o 1260/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä rakennerahastoista yhteisrahoitettujen toimien tukikelpoisuuden osalta 28 päivänä heinäkuuta 2000 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1685/2000 (EYVL L 193, s. 39) liitteessä olevan 1 säännön 1.7 kohdan tulkinta — Yleiskustannusten huomioon ottaminen
   Tuomiolauselma
   Laskentamenetelmä, jota sovelletaan rakennerahastoista yhteisrahoitetun hankkeen yleiskustannusten määrittämiseksi tukikelpoisiksi menoiksi, ei ole ristiriidassa neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä rakennerahastoista yhteisrahoitettujen toimien tukikelpoisuuden osalta 28.7.2000 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1685/2000, sellaisena kuin se on muutettuna 10.3.2004 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 448/2004, liitteen säännössä 1 olevan 1.8 kohdan kanssa vain siksi, että kyseinen laskentamenetelmä perustuu prosenttiosuuteen tai suhteelliseen osaan esimerkiksi palkkakustannuksista tai työajasta.

      (1)  EUVL C 271, 29.10.2005.


title: Kammergericht Berlinin 23.12.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1. RWE Energie Aktiengesellschaft ja 2. Stadt Nordhorn vastaan Bundeskartellamt (Asia C-34/97)

text:
22.3.97                CEL                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 94/7
1 . Onko jäsenvaltion säännös, jossa säädetään, että                       tä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/
                                                                           .../EY antamiseksi ( EYVL N:o C 315/96 , s. 18 ), ase
     — tietojen, jotka pakkausmerkinnöissä ilmoitetaan ja                  tuksen N:o 17 ( 1962 ) 9 artiklan 3 kohdan mukainen
           jotka ovat kansallisen lainsäädännön mukaan pa                 jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen EY:n perus
           kollisia,                                                       tamissopimuksen 5 artiklan toisen kohdan perusteella,
                                                                           jonka mukaan jäsenvaltiot pidättyvät kaikista toimen
                                                                           piteistä, jotka ovat omiaan vaarantamaan EY:n perus
     — käyttöohjeiden ja                                                   tamissopimuksen tavoitteiden saavuttamista, estynyt
                                                                           soveltamasta viranomaisen määräyksellä EY:n perusta
     — takuutodistusten on oltava laadittu ainakin sen                     missopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa sähkönjakeluyri
           alueen kielellä tai kielillä, jossa tuotteet tuodaan            tyksen ja alueellisen elimen väliseen sopimukseen, jolla
           markkinoille ja jonka seurauksena maahantuotujen                alueellinen elin myöntää sähkönjakeluyritykselle mak
           tuotteiden pakkauksia on muutettava, direktiivissä              sua vastaan yksinoikeuden käyttää alueellaan olevia
           83/189/ETY (') tarkoitettu " tekninen määräys "?                julkisia teitä lopullisten kuluttajien välitöntä sähkön
                                                                           hankintaa varten välttämättömien johtojen vetämistä
                                                                           ja käyttämistä varten ja jolla se velvoittautuu siihen,
2 . a ) Jos tuotteiden osalta on olemassa tuotteessa ilmoi                että se ei toteuta tai anna kolmansien toteuttaa toimi
           tettavia tietoja koskevaa erityistä EY-lainsäädän
                                                                           lupa-alueella mitään omaa sähkönjakelutoimintaa ( toi
           töä, voiko jäsenvaltio tällöin vaatia maahantuotu
                                                                           milupasopimus )?
           jen tuotteiden osalta, että muita tietoja ilmoitetaan
           sen kielialueen kielellä, jossa tuotteet myydään, tai
           kuluttajan helposti ymmärtämällä kielellä ?                 2 . Mikäli 1 . kysymykseen vastataan kieltävästi :
     b ) Jos vastaus kohtaan a olisi myöntävä, voidaanko
           tällainen vaatimus asettaa kaikille pakkauksessa il            Rikkooko asetuksen N:o 17 ( 1962 ) 9 artiklan 3 koh
           moitetuille tiedoille vai ainoastaan joillekin tietyille        dan mukaan toimivaltainen jäsenvaltion viranomainen
           tiedoille, ja jos se voidaan asettaa vain joillekin tie        EY:n perustamissopimuksen 5 artiklan toisen kohdan
           tyille tiedoille, niin mille ?                                  ja 3 artiklan g kohdan mukaista jäsenvaltioiden velvoi
                                                                           tetta pidättäytyä kaikista toimenpiteistä, jotka voivat
     c ) Jos tuotteiden osalta ei ole olemassa mitään erityis             vaarantaa yhteisön tavoitteen toteuttaa järjestelmä,
           tä EY-lainsäädäntöä, voiko jäsenvaltio tällöin vaa             joka suojelee kilpailua sisämarkkinoilla vääristymiltä,
           tia, että kaikki tai tietyt ( ja mitkä tietyt) maahan          kun se soveltaa EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
           tuotua tuotetta koskevat tiedot on annettava sen                 1 kohtaa edellä 1 . kysymyksessä kuvattuun kotimaisen
           kielialueen kielellä, jossa tuotteet myydään, tai ku           sähkönjakeluyrityksen ja alueellisen elimen väliseen
           luttajan helposti ymmärtämällä kielellä ?                       toimilupasopimukseen, kun muissa jäsenvaltioissa säh
                                                                           köyrityksillä on sopimuksen perusteella tai tosiasialli
                                                                           sesti kilpailulta suojatut menekkialueet tai kun niissä
O EYVL N:o L 109, 26.4.1983 , s . 8 .                                      on lainmukaisia sähkönjakelumonopoleja ?
                                                                       3 . Jos 2 . kysymykseen vastataan kieltävästi :
                                                                            Onko asetuksen N:o 17 ( 1962 ) 9 artiklan 3 kohta,
Kammergericht Berlinin 23.12.1996 tekemällään päätök                       jonka mukaan jäsenvaltion viranomaisilla säilyy toimi
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1 . RWE                        valta soveltaa perustamissopimuksen 85 artiklan 1 koh
Energie Aktiengesellschaft ja 2. Stadt Nordhorn vastaan                     taa niin kauan kuin komissio ei ole aloittanut menette
                           Bundeskartellamt
                                                                            lyä, lainvastainen, koska perustamissopimuksen
                             (Asia C-34/97)                                 85 artiklan 1 kohta ( kielto ) ja 3 kohta ( poikkeus )
                                                                            muodostavat lainsoveltamisen kannalta jakamattoman
                              ( 97/C 94/15 )                                kokonaisuuden, mutta kansallisille viranomaisille ei
                                                                            myönnetä kieltotoimivallan ohella kuitenkaan poik
                                                                            keuksen myöntämistä koskevaa toimivaltaa, joka on
 Kammergericht Berlin (Kartellsenat) on pyytänyt                            yksinomaan komissiolla ( asetuksen N:o 17 ( 1962 ) 9 ar
 23.12.1996 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Eu                   tiklan 1 kohta )?
 roopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 24.1.1997,
 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa 1 . RWE
 Energie Aktiengesellschaft ja 2. Stadt Nordhorn vastaan               4 . Jos 3 . kysymykseen vastataan kieltävästi :
 Bundeskartellamt ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyk
 siin :
                                                                            a ) Onko asetuksen N:o 17 ( 1962 ) 9 artiklan 3 kohdan
                                                                                mukaan toimivaltainen jäsenvaltion viranomainen
 1 . Onko sillä perusteella, että Euroopan yhteisöjen ko                        estynyt soveltamasta perustamissopimuksen 85 ar
        missio toteuttaa sähköalan sisämarkkinat lainsäädän                     tiklan 1 kohtaa sopimukseen, joka on sääntöjen
       töteitse ja että tämän seurauksena Euroopan unionin                       mukaisesti ilmoitettu komissiolle perustamissopi
        neuvosto on vahvistanut yhteisen kannan (N:o 56/96 )                     muksen 85 artiklan 3 kohdan mukaista poikkeusta
        sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöis                    varten, kun komissio on kieltäytynyt aloittamasta
 ---pagebreak--- N:o C 94/8            IH                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       22.3.97
         menettelyä, mistä ilmoittaja nostaa laiminlyönti                    Jos Saksan energiatalouslakien säännökset eivät ole
         kanteen, ja kun sopimus on luonteeltaan sellainen,                   riittäviä, onko olemassa muita näkökohtia, joiden
         että komission käytännöstä tai yhteisöjen tuomiois                  perusteella näitä sähkönjakeluyrityskiä voidaan pi
         tuinten oikeuskäytännöstä ei voida löytää ennak                     tää perustamissopimuksen 90 artiklan 2 kohdassa
         kotapausta poikkeuksen myöntämiseksi sille ?                         tarkoitettuina yrityksinä, ja jos on, niin mitä ?
    b ) Jos laiminlyöntikanne ei menesty kysymyksen                      b ) Mikäli mainitut sähkönjakeluyritykset ovat perus
         a kohdassa kuvatuissa olosuhteissa, onko kansalli                   tamissopimuksen 90 artiklan 2 kohdassa tarkoitet
         nen viranomainen estynyt myös silloin soveltamas                    tuja yrityksiä:
         ta perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa,
         koska kyseessä on sopimustyyppi, jota ei ole vielä                   Mitkä ovat muiden perustamissopimuksen 90 artik
         yhteisön tasolla käsitelty poikkeuksen myöntämi                     lan 2 kohdan tuntomerkkien tulkintaperusteet, eli
         sen osalta ?                                                         miten on arvioitava sitä, estääkö perustamissopi
                                                                              muksen 85 artiklan 1 kohdan soveltaminen toimi
                                                                              lupasopimukseen sen erityisen tehtävän oikeudelli
5 . Jos 4. kysymyksen a ja b kohtaan vastataan kieltäväs                     sesti tai tosiasiallisesti ja miten on arvioita sitä,
    ti :                                                                      haittaako mahdollisesti poikkeaminen perustamis
                                                                              sopimuksen kilpailunrajoitussäännöistä kaupan ke
                                                                              hittymistä siinä määrin, että se on vastoin yhteisön
    Toimiiko saksalainen kunta perustamissopimuksen                           etuja ?
    85 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna yrityksenä, kun
    se tekee Saksassa toimivan sähkönjakeluyrityksen
    kanssa toimilupasopimuksen, jolla se myöntää tälle
    yritykselle toimilupa-alueen sähkömenekin perusteella
    määräytyvää toimilupamuksua vastaan yksinoikeuden
    käyttää kunnan alueen yleistä tieverkostoa lopullisten
    kuluttajien välitöntä sähkönhankintaa varten välttä             Euroopan yhteisöjen komission 24.1.1997 Ranskan tasa
    mättömien johtojen vetämistä ja käyttämistä varten ja                             valtaa vastaan nostama kanne
    kun se velvoittuu siihen, että se ei itse toteuta tai anna                                Asia C-35/97 )
    kolmansien toteuttaa toimilupa-alueella julkista säh
    könjakelua ?                                                                               ( 97/C 94/16 )
6 . Jos 5 . kysymykseen vastataan myöntävästi :                      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.1.1997 Eu
                                                                     roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasa
                                                                     valtaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat Pieter Jan Kuy
    Mikäli ilmenee, että alueellisen elimen kanssa tehdyssä          per ja Pieter Van Nuffel ja prosessiosoite c/o komission
    toimilupasopimuksessa välttämättä on sovittava yksin            oikeudellisen osaston virkamies Carlos Gomez de la Cruz,
    oikeudesta, kuten tässä tapauksessa, jotta toimiluvan            Centre Wagner, Luxembourg.
    saaja voi harjoittaa jakelutoimintaansa, onko tällöin
    katsottava, että kyseessä ei ole perustamissopimuksen            Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo
    85 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu kilpailunrajoitus,            mioistuin
    vai voidaanko tätä näkökulmaa soveltaa vasta perusta
    missopimuksen 90 artiklan 2 kohdan taikka 85 artiklan
    3 kohdan rajoissa ?                                              1 . toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n
                                                                         perustamissopimuksen 48 artiklan 2 kohdan ja työnte
                                                                         kijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella
7. Jos todetaan, että perustamissopimuksen 85 artiklan                    15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuk
     1 kohtaa voidaan soveltaa :                                         sen ( ETY) N:o 1612/68 7 artiklan ( ! ) mukaisia velvoit
                                                                         teitaan, koska se ei hyväksynyt lisäeläkettä koskevien
    a ) Ovatko Saksassa yksityisille loppukuluttajille ja                 pisteiden laskemista Belgiassa asuvien rajatyöntekijöi
          elinkeinonharjoittajille sähköä jakelevat yritykset             den hyväksi sen jälkeen kun eläkkeelle jäämistä on ai
          perustamissopimuksen 90 artiklan 2 kohdassa tar                kaistettu,
          koitettuja yrityksiä, jotka tuottavat yleisiin talou
          dellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja, sen vuok     2.   velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden
          si, että niihin sovelletaan kuluttajien varman ja               käyntikulut.
          edullisen energiansaannin varmistamiseksi Saksan
          energiatalouskin mukaan erityissäännöksiä, sillä           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
          ne tarvitsevat toimivaltaisen energiavalvontaviran
          omaisen luvan ( EnWG:n 5 pykälä ), ja niillä on
          EnWG:n 6 pykälän perusteella velvollisuus toimit          EY:n perustamissopimuksen 48 artiklan 2 kohdan ja ase
          taa jakelualueellaan jokaiselle sähköä julkistettujen      tuksen (ETY ) N:o 1612/68 7 artiklan noudattamatta jättä
                                                                     minen :
          ja yleisten ehtojen ja tariffihintojen mukaan, ja nii
          den hinnanmuodostus ja toimintaehdot ovat myös
          varman ja edullisen energiansaannin varmistami            EY:n perustamissopimuksen 48 artiklan 2 kohdassa ja eri
          seksi GWB:n 103 pykälän 5 momentin mukaan                  tyisesti asetuksen (ETY) N:o 1612/68 7 artiklan 1 kohdassa
          erityisen väärinkäyttövalvonnan alaisia ?                  kielletään siirtotyöläisten syrjintä työ- tai palvelussuhteen


title: Asia C-456/15: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 14.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgericht Berlin – Saksa) – BASF SE v. Saksan valtio (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä Euroopan unionissa — Direktiivi 2003/87/EY — 10 a artiklan 5 kohta — Päästöoikeuksien jakomenetelmä — Päästöoikeuksien jakaminen maksutta — Yhtenäisen monialaisen korjauskertoimen laskentatapa — Päätös 2011/278/EU — 15 artiklan 3 kohta — Päätös 2013/448/EU — 4 artikla — Liite II — Pätevyys)

text:
               19.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 343/13

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 14.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgericht Berlin – Saksa) – BASF SE v. Saksan valtio
   (Asia C-456/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä Euroopan unionissa - Direktiivi 2003/87/EY - 10 a artiklan 5 kohta - Päästöoikeuksien jakomenetelmä - Päästöoikeuksien jakaminen maksutta - Yhtenäisen monialaisen korjauskertoimen laskentatapa - Päätös 2011/278/EU - 15 artiklan 3 kohta - Päätös 2013/448/EU - 4 artikla - Liite II - Pätevyys))
   (2016/C 343/20)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Berlin

      Asianosaiset

      Kantaja: BASF SE

      Vastaaja: Saksan valtio

      Määräysosa

               1)

               Ensimmäisen ja toisen ennakkoratkaisukysymyksen tutkinnassa ei ole tullut esille mitään sellaista, joka voisi vaikuttaa päästöoikeuksien yhdenmukaistettua maksutta tapahtuvaa jakoa koskevien unionin laajuisten siirtymäsäännösten vahvistamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan mukaisesti 27.4.2011 annetun komission päätöksen 2011/278/EU 15 artiklan 3 kohdan pätevyyteen sikäli kuin kyseisessä säännöksessä suljetaan pois sähköntuottajien päästöjen huomioiminen määritettäessä päästöoikeuksien vuosittaista enimmäismäärää.

               2)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 11 artiklan 3 kohdan mukaisista kansallisista täytäntöönpanotoimenpiteistä päästöoikeuksien jakamiseksi maksutta siirtymäaikana 5.9.2013 annetun komission päätöksen 2013/448/EU 4 artikla ja liite II ovat pätemättömiä.

               3)

               Päätöksen 2013/448 4 artiklan ja liitteen II pätemättömäksi julistamisen ajallisia vaikutuksia on rajattava yhtäältä siten, että sillä on vaikutuksia vasta 10 kuukauden päästä 28.4.2016 annetun tuomion Borealis Polyolefine ym. (C-191/14, C-192/14, C-295/14, C-389/14 ja C-391/14–C-393/14, EU:C:2016:311) julistamisesta, jotta Euroopan komissio voi toteuttaa tarvittavat toimenpiteet, ja toisaalta siten, että pätemättömien säännösten perusteella kyseisen ajanjakson päättymiseen saakka toteutettuja toimenpiteitä ei voida kyseenalaistaa.

      (1)  EUVL C 389, 23.11.2015.


title: Asia C-448/05: Cour d'appel de Parisin  18.11.2005  tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Vestel France –yhtiö vastaan Administration des douanes et droits indirects

text:
               25.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/17

         Cour d'appel de Parisin 18.11.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Vestel France –yhtiö vastaan Administration des douanes et droits indirects
   (Asia C-448/05)
   (2006/C 48/32)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Cour d'appel de Paris on pyytänyt 18.11.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 16.12.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Vestel France –yhtiö vastaan Administration des douanes et droits indirects seuraavaan kysymykseen:
   ”Onko komission 2.7.1993 antaman asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (1) liite 11 pätemätön sen vuoksi, että se on yhteensopimaton yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen N:o 2913/92 24 (2) artiklan kanssa siltä osin kuin se johtaa siihen, että menettelyssä mainituissa olosuhteissa Turkissa valmistetun televisiovastaanottimen katsotaan olevan peräisin Kiinasta?”

      (1)  Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annettu komission asetus (ETY) N:o 2454/93 (EYVL L 253, s. 1).

      (2)  EYVL L 302, s. 1.


title: Asia T-243/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.11.2011 — Glaxo Group v. SMHV — Farmodiética (ADVANCE) (Yhteisön tavaramerkki — Kantajan edustajana on asianajaja, joka ei ole kolmas osapuoli — Tutkimatta jättäminen)

text:
               7.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/17

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.11.2011 — Glaxo Group v. SMHV — Farmodiética (ADVANCE)
   (Asia T-243/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Kantajan edustajana on asianajaja, joka ei ole kolmas osapuoli - Tutkimatta jättäminen)
   2012/C 6/32
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Glaxo Group Ltd (Greenford, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: solicitor O. Benito ja solicitor C. Mansell)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: P. Geroulakos)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Farmodiética — Cosmética, Dietética e Produtos Farmacêuticos, Lda (Estarda de S. Marcos, Portugali)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 25.2.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 665/2010-4), joka koskee Farmodiética — Cosmética, Dietética e Produtos Farmacêuticos, Lda:n ja Glaxo Group Ltd:n välistä väitemenettelyä

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Glaxo Group Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 194, 2.7.2011.


title: Asia T-557/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.7.2010 — mPAY24 v. SMHV — Ultra (M PAY) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin M PAY rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön sanamerkki ja kansallinen sanamerkki MPAY24 — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               14.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/41

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.7.2010 — mPAY24 v. SMHV — Ultra (M PAY)
   (Asia T-557/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin M PAY rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön sanamerkki ja kansallinen sanamerkki MPAY24 - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2010/C 221/66
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: mPAY24 GmbH (Wien, Itävalta) (edustaja: asianajaja H-G. Zeiner)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Ultra d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav (Zagorje ob Savi, Slovenia)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 30.9.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 221/2007-1), joka koskee mPAY24 GmbH:n ja Ultra d.o.o. Proizvodnja elektronskih napravin välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 30.9.2008 (asia R 221/2007-1) tekemä päätös kumotaan siltä osin kuin siinä hylättiin mPAY24 GmbH:n esittämä väite.

               2)

               SMHV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 55, 7.3.2009.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto) 15 päivänä heinäkuuta 2004, asiassa C-239/02 (Rechtbank van Koophandel te Hasseltin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Douwe Egberts NV vastaan Westrom Pharma NV (Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — EY 28 artiklan ja direktiivien 1999/4/EY ja 2000/13/EY tulkinta — Direktiivin 1999/4/EY pätevyys — Elintarvikkeiden merkinnät ja mainonta — Terveyteen kohdistuvia viittauksia koskevat kiellot)

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/4

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   15 päivänä heinäkuuta 2004,
   asiassa C-239/02 (Rechtbank van Koophandel te Hasseltin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Douwe Egberts NV vastaan Westrom Pharma NV (1)

   (Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - EY 28 artiklan ja direktiivien 1999/4/EY ja 2000/13/EY tulkinta - Direktiivin 1999/4/EY pätevyys - Elintarvikkeiden merkinnät ja mainonta - Terveyteen kohdistuvia viittauksia koskevat kiellot)
   (2004/C 228/08)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asiassa C-239/02, jonka Rechtbank van Koophandel te Hasselt (Belgia) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Douwe Egberts NV vastaan Westrom Pharma NV ja Christophe Souranis, joka käyttää toiminimeä ”Établissements FICS”, sekä Douwe Egberts NV vastaan FICS-World BVBA, ennakkoratkaisun EY 28 artiklan tulkinnasta, kahviuutteista ja sikuriuutteista 22 päivänä helmikuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/4/EY (EYVL L 66, s. 26) 2 artiklan tulkinnasta ja pätevyydestä ja myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä maaliskuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/13/EY (EYVL L 109, s. 29) 18 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: toisen jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari), R. Schintgen ja N. Colneric, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 15.7.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kahviuutteista ja sikuriuutteista 22 päivänä helmikuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/4/EY 2 artiklaa on tulkittava siten, että kyseisen direktiivin liitteessä mainittujen tuotteiden myynnin osalta ei voida sulkea pois sitä, että myyntinimitysten ohella voidaan käyttää muita nimityksiä, kuten kaupallista tai kuvitteellista nimeä.

               2)

               Myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä maaliskuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/13/EY 18 artiklan 1 ja 2 kohtaa on tulkittava siten, että sen vastainen on käsiteltävänä olevan lainsäädännön kaltainen kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään käyttämästä elintarvikkeiden merkinnöissä ja esillepanossa viittauksia ”laihtumiseen” ja ”lääketieteellisiin suosituksiin, todistuksiin, toteamuksiin tai lausuntoihin taikka hyväksymistä koskeviin ilmoituksiin”.

               3)

               EY 28 ja EY 30 artiklaa on tulkittava siten, että niiden vastainen on kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään muista jäsenvaltioista tuotujen elintarvikkeiden osalta viittaukset ”laihtumiseen” ja ”lääketieteellisiin suosituksiin, todistuksiin, toteamuksiin tai lausuntoihin taikka hyväksymistä koskeviin ilmoituksiin”.

      (1)  EYVL C 202, 24.8.2002.


title: Asia T-22/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.11.2011 — Esprit International v. SMHV — Marc O'Polo International (taskussa oleva kirjain) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin, joka esittää taskussa olevaa kirjainta, rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen kuviomerkki, joka esittää kirjainta — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               17.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 370/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.11.2011 — Esprit International v. SMHV — Marc O'Polo International (taskussa oleva kirjain)
   (Asia T-22/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin, joka esittää taskussa olevaa kirjainta, rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen kuviomerkki, joka esittää kirjainta - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2011/C 370/38
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Esprit International LP (New York, New York, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat M. Treis ja E.-M. Strobel)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: aluksi S. Schäffner, sitten G. Schneider)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Marc O'Polo International GmbH (Stephanskirchen, Saksa) (edustajat: asianajajat A. Gaul, V. Spitz, T. Golda ja S. Kirschstein-Freund)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 19.11.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 1666/2008-4), joka liittyy Marc O’Polo International GmbH:n ja Esprit International LP:n väliseen väitemenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Esprit International LP velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 100, 17.4.2010.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kolmas jaosto) 14 päivänä huhtikuuta 2005, asiassa C-243/04 P, Zoé Gaki-Kakouri vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuin (Valitus — Yhteisöjen tuomioistuimen jäsenien ja entisen jäsenien palkkajärjestelyt — Kuolleen entisen jäsenen eronneen aviopuolison oikeudet)

text:
               28.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 132/12

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kolmas jaosto)
   14 päivänä huhtikuuta 2005,
   asiassa C-243/04 P, Zoé Gaki-Kakouri vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuin (1)

   (Valitus - Yhteisöjen tuomioistuimen jäsenien ja entisen jäsenien palkkajärjestelyt - Kuolleen entisen jäsenen eronneen aviopuolison oikeudet)
   (2005/C 132/22)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-243/04 P, jossa on kyse yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 56 artiklaan perustuvasta valituksesta, joka on pantu vireille 9.6.2004, Zoé Gaki-Kakouri, kotipaikka Ateena (Kreikka) (asianajaja H. Tagaras) ja jossa vastapuolena on yhteisöjen tuomioistuin (asiamiehenään M. Schauss), yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas (esittelevä tuomari) sekä tuomarit A. Borg Barthet, A. La Pergola, S. von Bahr ja J. Malenovský, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: R. Grass, on 14.4.2005 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Gaki-Kakouri velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 190, 24.7.2004.


title: Asia T-826/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.6.2017 – Casasnovas Bernad v. komissio

text:
               14.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/35

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.6.2017 – Casasnovas Bernad v. komissio
   (Asia T-826/16) (1)

   (2017/C 269/48)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Yhdeksännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 22, 23.1.2017.


title: Asia C-188/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 29.7.2010 (Naczelny Sąd Administracyjnyn (Puolan tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Dyrektor Izby Skarbowej w Białymstoku v. Profaktor Kulesza, Frankowski, Jóźwiak, Orłowski spółka jawna w Białymstoku, aiemmin Profaktor Kulesza, Frankowski, Trzaska spółka jawna w Białymstoku (Ennakkoratkaisupyyntö — Arvonlisävero — Vähennysoikeus — Vähennysoikeuden määrän alentaminen tilanteessa, jossa on laiminlyöty velvollisuus käyttää kassakonetta)

text:
               11.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 246/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 29.7.2010 (Naczelny Sąd Administracyjnyn (Puolan tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Dyrektor Izby Skarbowej w Białymstoku v. Profaktor Kulesza, Frankowski, Jóźwiak, Orłowski spółka jawna w Białymstoku, aiemmin Profaktor Kulesza, Frankowski, Trzaska spółka jawna w Białymstoku
   (Asia C-188/09) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Arvonlisävero - Vähennysoikeus - Vähennysoikeuden määrän alentaminen tilanteessa, jossa on laiminlyöty velvollisuus käyttää kassakonetta)
   2010/C 246/11
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Dyrektor Izby Skarbowej w Białymstoku

      Vastaaja: Profaktor Kulesza, Frankowski, Jóźwiak, Orłowski spółka jawna w Białymstoku, aiemmin Profaktor Kulesza, Frankowski, Trzaska spółka jawna w Białymstoku

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Naczelny Sąd Administracyjny — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 11.4.1967 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 67/227/ETY (EYVL 71, s. 1301) 2 artiklan ensimmäisen ja toisen kohdan sekä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 2 artiklan, 10 artiklan 1 ja 2 kohdan, 17 artiklan 1 ja 2 kohdan, 27 artiklan 1 kohdan ja 33 artiklan 1 kohdan tulkinta — Sellaisen kansallisen lainsäädännön yhteensopivuus näiden säännösten kanssa, jossa säädetään arvonlisäverovelvollisten velvollisuudesta pitää kirjaa kassakonetta käyttämällä sellaisille henkilöille suoritetusta myynnistä, jotka eivät ole arvonlisäverovelvollisia, ja tämän velvollisuuden laiminlyönnistä on seuraamuksena se, että evätään oikeus vähentää maksettavaksi kuuluvan veron määrästä 30 prosenttia

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisen arvonlisäverojärjestelmän, sellaisena kuin se on määritelty jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 11.4.1967 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 67/227/ETY 2 artiklan ensimmäisessä ja toisessa kohdassa ja jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.1.2004 annetulla neuvoston direktiivillä 2004/7/EY, 2 artiklassa ja 10 artiklan 1 ja 2 kohdassa sekä 17 artiklan 1 ja 2 kohdassa, vastaisena ei ole pidettävä sitä, että jäsenvaltio rajoittaa tilapäisesti aikaisemmissa vaihdannan vaiheissa maksettuun veroon perustuvan vähennysoikeuden määrää sellaisten verovelvollisten osalta, jotka eivät ole noudattaneet muodollisuutta, joka liittyy niiden myyntien kirjaamiseen kirjanpitoon, sillä edellytyksellä, että tällä tavalla säädetty seuraamus on suhteellisuusperiaatteen mukainen.

               2)

               Tavaroista ja palveluista kannettavasta verosta 11.3.2004 annetun lain (ustawa o podatku od towarów i usług) 111 §:n 1 ja 2 momentin säännöksiä ei voida pitää kuudennen arvonlisäverodirektiivin 77/388, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2004/7, 27 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuina veropetosten ja veron kiertämisen estämistä koskevina ”direktiivistä poikkeavina erityistoimenpiteinä”.

               3)

               Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 77/388, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2004/7, 33 artikla ei ole esteenä tavaroista ja palveluista kannettavasta verosta 11.3.2004 annetun lain 111 §:n 1 ja 2 momentin kaltaisten säännösten voimassa pitämiselle.

      (1)  EUVL C 193, 15.8.2009.


title: High Court of Justicen (Queen's Bench Division) 26.4.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa The Queen vastaan Ministry of Agriculture, Fisheries and Food, ex parte: B. L. Lay ja The Queen vastaan Ministry of Agriculture, Fisheries and Food, ex parte: D. G. Gage ja ja D. J. Gage (Asia C-165/95)

text:
N:o C 189/ 12             FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       22.7.95
Supremo Tribunal Administrativon ( korkein hallinto                     tuomioistuimelle ennakkoratkaisupyynnön, joka on saapu
oikeus ) 25.1.1995 tekemällään päätöksellä esittämä                      nut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
ennakkoratkaisupyyntö asiassa Fâbrica de Queijo Eru                      30.5.1995 , saadakseen asiassa The Queen vastaan Ministry
          Portuguesa, Lda. vastaan Alfândega de Lisboa                   of Agriculture, Fisheries and Food, ex parte : B. L. Lay ja The
                            (Asia C-164/95 )                             Queen vastaan Ministry of Agriculture, Fisheries and Food,
                                                                         ex parte : D. G. Gage ja ja D. J. Gage ennakkoratkaisun
                              ( 95/C 189/23 )                            seuraavissa kysymyksissä :
Supremo Tribunal Administrative on esittänyt Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelle 25 . 1 . 1 995 tekemällään päätök           1 ) Määritettäessä osan luovutuksensaajan oikeutta tie
sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa                    tyille maidon ja maitotuotteiden tuottajille myönnettä
moon 29.5.1995 , asiassa Fâbrica de Queijo Eru Portuguesa,                   västä erityisviitemäärästä 19 heinäkuuta 1993 annetun
Lda . vastaan Alfändega de Lisboa seuraavat ennakkoratkai                   neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 2055/93 ( 1 ) 1 artiklan
sukysymykset:                                                                2 kohdassa ja 2 artiklassa tarkoitettuun viitemäärään,
                                                                             onko jäsenvaltion, ottaen huomioon asetus ( ETY )
Supremo Tribunal Administrative pyytää , että yhteisöjen                     N:o 2055/93 sekä luottamuksensuojaa, suhteellisuutta
tuomioistuin vastaisi seuraaviin ennakkoratkaisukysymyk                     ja omaisuuden suojaa koskevat yhteisön oikeuden
siin :                                                                       yleiset periaatteet, suhteutettava viitemäärä luovuttajan
                                                                             ja osan luovutuksensaajan välillä vahvistamalla , missä
1 ) Onko kyseinen juusto ( 1 ) luokiteltava 7 päivänä                        suhteessa tilaa käytettiin maidontuotantoon silloin kun
       helmikuuta       1991      annetun     komission     asetuksen
                                                                             luovuttaja tuli maidon tuotannosta luopuvaan yrityk
       ( ETY ) N:o 3 1 6/9 1 ( 2 ) mukaisesti tariffinimikkeeksi             seen, ja tämän jälkeen suhteuttamalla viitemäärä
       0406 20 90, " juustoraaste ja juustojauhe, juustolaa                 luovuttajan ja luovutuksensaajan välillä suhteessa sel
       dusta riippumatta " vai tariffinimikkeeksi 0406 90 11                 laiseen maidontuotantoon käytetyn maan prosentuaali
       " jalostettavaksi tarkoitettu ( muu juusto )"?                        seen osuuteen, joka on luovutettu osan luovutuksensaa
2 ) Onko edellä mainittu asetus tulkinta-asetus ja sovelle                  jalle ?
       taanko sitä sen vuoksi taannehtivasti kyseisen juuston
       maahantuontiin ?
                                                                         2 ) Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kielteinen,
                                                                             ovatko asetuksen ( ETY ) N:o 2055/93 1 artiklan 2 kohta
3 ) Jos vastaus jompaan kumpaan edellä mainituista kysy
                                                                             ja 2 artikla pätemättömiä sen vuoksi, että ne ovat
       myksistä on kielteinen, onko asiassa otettava huomioon
                                                                             yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden ja erityisesti
       Euroopan yhteisöjen yhdistetyn nimikkeistön selittävät
                                                                             luottamuksensuojan, suhteellisuusperiaatteen ja omai
       huomautukset sellaisina kuin ne ovat Euroopan yhtei
                                                                             suuden suojan periaatteen vastaisia ?
       söjen virallisessa lehdessä N:o C 263 , 18.10.1990 ,
       s . 110 , vai tätä edeltävät selittävät huomautukset ?
                                                                         3 ) Jos vastaukset 1 ja 2 kysymykseen ovat kielteisiä , onko
4 ) Kumpaan edellä mainituista kahdesta tariffinimik                        jäsenvaltiolla, määritettäessä luovutuksensaajan oi
       keestä katsotaan kyseisen juuston joka tapauksessa                    keutta asetuksen ( ETY ) N:o 2055/93 mukaiseen viite
       kuuluvan ?
                                                                             määrään, oikeus suhteuttaa viitemäärä luovuttajan ja
                                                                             luovutuksensaajan välillä samassa suhteessa , jossa
(*) Yhteisön jäsenvaltiosta peräisin oleva juusto , jonka maastaviejä
      on kuvannut juustoraasteeksi (" grated cheese "), joka on
                                                                             luovuttaja siirtää tilan osan luovutuksensaajalle ?
      jauhettu ja jota on käsitelty teollisesti siten , että happi on
      korvattu ruiskutetulla typpi/002 -liuoksella , tarkoituksena       (M EYVL N:o L 187, 29.7.1993 , s . 8
      lisätä juuston säilyvyyttä, ja juusto on sitten pakattu ja
      puristettu muovipusseihin , joista jokainen sisältää noin 15 ki
      loa ; juuston kosteuspitoisuus on suuri ja se näyttää tiiviiltä
      massalta tai tahnalta , joka pakkauksesta poistamisen jälkeen
      hajoaa ympäröivän ilman vaikutuksesta epäsäännöllisen
      muotoisiksi rakeiksi .
( 2 ) EYVL N:o L 37, 9.2.1991 , s . 25
                                                                         Tribunal administratif d'Amiensin ( kolmas jaosto )
                                                                         22.5.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat
                                                                         kaisupyyntö asiassa Société sucrière agricole de Maizy j a
                                                                         Société sucrière de Berneuil-sur-Aisne vastaan Directeur
High Court of Justicen (Queen's Bench Division ) 26.4.1995                                    régional des impôts
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
asiassa The Queen vastaan Ministry of Agriculture, Fishe                                       ( Asia C-l 72/95 )
ries and Food, ex parte: B. L. Lay j a The Queen vastaan                                          ( 95/C 189/25
Ministry of Agriculture, Fisheries and Food, ex parte: D. G.
                        Gage ja ja D. J. Gage
                                                                         Tribunal administratif d'Amiens ( kolmas jaosto ) on esittä
                            ( Asia C-165/95 )                            nyt Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle 22.5.1995 teke
                              ( 95/C 189/24 )                            mällään päätöksellä ennakkoratkaisupyynnön, joka on
                                                                         saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
High Court of Justice, Queen's Bench Division on esittänyt               6.6.1995 , saadakseen asiassa Société sucrière agricole de
26.4.1995 tekemällään päätöksellä Euroopan yhteisöjen                    Maizy ja Société sucrière de Berneuil-sur-Aisne vastaan


title: Asia T-404/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 21.9.2009 — Ryanair v. komissio

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/82

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 21.9.2009 — Ryanair v. komissio
   (Asia T-404/07) (1)

   2009/C 267/147

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 8, 12.1.2008.


title: Asia T-28/08: Kanne 14.1.2008 — Mars v. SMHV — Ludwig Schokolade (kolmiulotteinen suklaapatukkaa esittävä tavaramerkki)

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/31

         Kanne 14.1.2008 — Mars v. SMHV — Ludwig Schokolade (kolmiulotteinen suklaapatukkaa esittävä tavaramerkki)
   (Asia T-28/08)
   (2008/C 92/64)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Mars, Inc. (McLean, Yhdysvallat) (edustajat: barrister A. Bryson ja solicitor G. Mills)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Ludwig Schokolade GmbH & Co. KG (Bergisch Gladbach, Saksa)
   Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 23.10.2007 tekemä päätös on kumottava

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: kolmiulotteinen suklaapatukkaa esittävä tavaramerkki luokkiin 5, 29 ja 30 kuuluvia tavaroita varten — Yhteisön tavaramerkki N:o 818 864

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Ludwig Schokolade GmbH & Co. KG

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskeva vaatimus hylätään

      Valituslautakunnan ratkaisu: Mitättömyysosaston ratkaisu kumotaan ja yhteisön tavaramerkki julistetaan mitättömäksi

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 3 kohtaa, 51 artiklan 2 kohtaa, 73 artiklaa ja 74 artiklan 1 kohtaa on rikottu, koska

               —

               valituslautakunnan olisi pitänyt todeta, että kysymyksessä oleva muoto poikkeaa huomattavasti merkityksellisen alan normeista ja tavoista

               —

               valituslautakunta edellytti maakohtaista näyttöä siitä, että tavaramerkki oli saanut erottamiskyvyn jokaisessa merkityksellisessä jäsenvaltiossa, eikä käyttänyt perusteena sitä, oliko merkki saavuttanut erottamiskyvyn merkittävällä osalla yhteisön suklaapatukkamarkkinoita

               —

               valituslautakunta nojautui riidanalaisessa päätöksessä seikkaan, johon SMHV tai Ludwig Schokolade eivät olleet aiemmin vedonneet.


title: Asia T-395/16: Kanne 22.7.2016 – Windfinder R&L v. EUIPO (Windfinder)

text:
               19.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 343/41

         Kanne 22.7.2016 – Windfinder R&L v. EUIPO (Windfinder)
   (Asia T-395/16)
   (2016/C 343/55)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Windfinder R&L (Kiel, Saksa) (edustaja: asianajaja B. Schneider)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalainen malli: Euroopan unionin tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki Windfinder – Rekisteröintihakemus nro 13 350 467

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 12.5.2016 asiassa R 1206/2015-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               muuttaa riidanalaista päätöstä siten, että rekisteröintihakemus nro 13 350 467 hyväksytään haetussa laajuudessa

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklaa on rikottu.


title: Asia C-116/00: Pariisin Cour d'Appel (13. jaosto) on esittänyt ennakkoratkaisupyynnön asiassa virallinen syyttäjä vastaan Claude Laguillaumie

text:
10.6.2000                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 163/13
6) Jos neljänteen kysymykseen annetaan kielteinen vastaus:              Pariisin Cour d’Appel (13. jaosto) on esittänyt ennakkorat-
                                                                        kaisupyynnön asiassa virallinen syyttäjä vastaan Claude
                                                                                Laguillaumie
    Onko kansallisten viranomaisten, erityisesti tuomioistuin-
    ten, EY 10 artiklassa (aiempi 5 artikla) tarkoitettu yhteistyö-
    ja lojaliteettivelvoite ja tehokkuusperiaate otettava huo-                                    (Asia C-116/00)
    mioon siten, että yhteisön oikeuteen perustuvien vaatimus-
    ten, kuten tässä valtion vastuuseen perustuvien vaatimus-
                                                                                (2000/C 163/22)
    ten, esittämistä rajoittavia kansallisia aineellisen oikeuden
    tai prosessioikeuden sääntöjä ei saa soveltaa niin kauan
    kuin yhteisön oikeuteen perustuvien vaatimusten sisältöä            Pariisin Cour d’Appel (13. jaosto) on esittänyt Euroopan
    ei ole – tarpeen mukaan yhteisöjen tuomioistuimessa                 yhteisöjen tuomioistuimelle asiassa virallinen syyttäjä vastaan
    vireille saatetun ennakkoratkaisumenettelyn kautta – täy-           Claude Laguillaumie ennakkoratkaisupyynnön, joka on saapu-
    dellisesti selvitetty.                                              nut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 27.3.2000.
                                                                        Pariisin Cour d’Appel (13. jaosto) pyytää yhteisöjen tuomiois-
                                                                        tuimelta ennakkoratkaisua siitä, onko 1.4.1992 annettu asetus
                                                                        ja ovatko 12.11.1992 ja 30.8.1996 tehdyt hallinnolliset
                                                                        päätökset – jotka koskevat Eco emballagen yksinoikeutta
                                                                        muiden tuotteiden kuin lasin ja lääkkeiden keräämiseen Rans-
                                                                        kan aluella – ristiriidassa niiden periaatteiden kanssa, jotka
                                                                        ilmenevät Rooman sopimuksen 85 artiklasta (josta on tullut
                                                                        EY 81 artikla), Rooman sopimuksen 86 artiklasta (josta on
                                                                        tullut EY 82 artikla), 18 päivänä maaliskuuta 1991 annetusta
Finanzgericht Münsterin 23.2.2000 tekemällään päätök-                   direktiivistä 91/156/ETY (1), 28 päivänä maaliskuuta 1983
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Andreas                    annetusta direktiivistä 83/189/ETY (2), Rooman sopimuksen
Hoves Internationaler Transport-Service Sàrl vastaan Fi-                30 ja 36 artiklasta (joista on muutettuina tullut EY 28 ja EY
                          nanzamt Borken                                30 artikla) ja 20 päivänä joulukuuta 1994 annetusta direktii-
                                                                        vistä 94/62/ETY. (3)
                           (Asia C-115/00)
                                                                        (1) Jätteistä annetun direktiivin 75/442/ETY muuttamisesta 18 päi-
                           (2000/C 163/21)                                  vänä maaliskuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi 91/156/ETY
                                                                            (EYVL L 78, s. 32).
                                                                        (2) Teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittami-
Finanzgericht Münster on pyytänyt 23.2.2000 tekemällään                     sessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen                     annettu neuvoston direktiivi 83/189/ETY (EYVL L 109, s. 8).
kirjaamoon 27.3.2000 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta               (3) Pakkauksista ja pakkausjätteistä 20 päivänä joulukuuta 1994
asiassa Andreas Hoves Internationaler Transport-Service Sàrl                annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/62/EY
                                                                            (EYVL L 365, s. 10).
vastaan Finanzamt Borken ennakkoratkaisua seuraaviin kysy-
myksiin:
1. Onko 25.10.1993 annetun neuvoston asetuksen N:o
    3118/93 (EYVL L 279, s. 1) 6 artiklan kanssa ristiriidassa
    kansallinen säännöstö, joka johtaa moottoriajoneuvoveron
    kantamiseen sellaisten kuljetusajoneuvojen käyttämisestä,
    jotka on rekisteröity toisessa Euroopan unionin jäsenval-
    tiossa ja joille on siellä annettu kabotaasilupa, kun niitä
    käytetään kabotaasikuljetuksiin Saksan liittotasavallassa,          Euroopan yhteisöjen komission 27.3.2000 Irlantia vastaan
    jossa niiden pääsääntöinen asemapaikka on?                                                     nostama kanne
                                                                                (Asia C-117/00)
2. Onko edellä ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitetun kal-
    taisissa tapauksissa kansallinen säännöstö, josta säädetään
    moottoriajoneuvoverolain 1 §:n 1 momentin 2 kohdan                                            (2000/C 163/23)
    toisen virkkeen loppuosassa, luettuna yhdessä tämän mo-
    mentin 3 kohdan kanssa, ristiriidassa 25.10.1993 annetun
    neuvoston direktiivin 93/89/ETY 5 artiklan kanssa?                  Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 27.3.2000 Euroo-
                                                                        pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
                                                                        Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen pääneuvonantaja
                                                                        Richard Wainwright, prosessiosoite Luxemburgissa c/o komis-
                                                                        sion oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz,
                                                                        Centre Wagner, Kirchberg.


title: Asia C-91/10: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 29.9.2010 (Rechtbank Bredan (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — VAV-Autovermietung GmbH v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid/kantoor Roosendaal (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta — Palvelujen tarjoamisen vapaus — EY 49 – EY 55 artikla — Ajoneuvot — Toisessa jäsenvaltiossa rekisteröidyn ja sieltä vuokratun ajoneuvon käyttäminen jäsenvaltiossa — Tämän ajoneuvon verottaminen viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa silloin, kun se otetaan käyttöön kansallisessa tieverkossa)

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/13

         Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 29.9.2010 (Rechtbank Bredan (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — VAV-Autovermietung GmbH v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid/kantoor Roosendaal
   (Asia C-91/10) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Palvelujen tarjoamisen vapaus - EY 49 – EY 55 artikla - Ajoneuvot - Toisessa jäsenvaltiossa rekisteröidyn ja sieltä vuokratun ajoneuvon käyttäminen jäsenvaltiossa - Tämän ajoneuvon verottaminen viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa silloin, kun se otetaan käyttöön kansallisessa tieverkossa)
   2011/C 30/19
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Breda

      Asianosaiset

      Kantaja: VAV-Autovermietung GmbH

      Vastaaja: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid/kantoor Roosendaal

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Rechtbank Breda — SEUT 56–SEUT 62 tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan rekisteröintivero kannetaan silloin, kun ajoneuvo otetaan ensimmäistä kertaa käyttöön kansallisessa tieverkossa

      Määräysosa

   EY 49–EY 55 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kysymyksessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan jäsenvaltiossa asuva tai sinne sijoittautunut henkilö, joka käyttää tässä jäsenvaltiossa toisessa jäsenvaltiossa rekisteröityä ja sieltä vuokralle otettua ajoneuvoa, on velvollinen maksamaan tämän ajoneuvon käyttöönotosta ensimmäiseksi mainitun jäsenvaltion teillä veron kokonaisuudessaan siten, että veron loppuosa, joka lasketaan sen ajan mukaan, jota ajoneuvoa on käytetty tässä tieverkossa, palautetaan ilman korkoa ajoneuvon käytön päättymisen jälkeen.

      (1)  EUVL C 113, 1.5.2010.


title: Yhdistetyt asiat T-83/11 ja T-84/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.11.2012 — Antrax It v. SMHV — THC (lämpöpatterit) (Yhteisömalli — Mitättömyysmenettely — Rekisteröidyt yhteisömallit, jotka esittävät luonnollisen kierron vedenlämmittimiä, joita käytetään lämpöpattereissa — Aikaisempi malli — Mitättömyysperuste — Yksilöllisen luonteen puuttuminen — Erilaisen yleisvaikutelman puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 6/2002 6 artikla ja 25 artiklan 1 kohdan b alakohta — Alan muotoilumahdollisuuksien loppuun käyminen — Perusteluvelvollisuus)

text:
               22.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.11.2012 — Antrax It v. SMHV — THC (lämpöpatterit)
   (Yhdistetyt asiat T-83/11 ja T-84/11) (1)

   (Yhteisömalli - Mitättömyysmenettely - Rekisteröidyt yhteisömallit, jotka esittävät luonnollisen kierron vedenlämmittimiä, joita käytetään lämpöpattereissa - Aikaisempi malli - Mitättömyysperuste - Yksilöllisen luonteen puuttuminen - Erilaisen yleisvaikutelman puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 6/2002 6 artikla ja 25 artiklan 1 kohdan b alakohta - Alan muotoilumahdollisuuksien loppuun käyminen - Perusteluvelvollisuus)
   2012/C 399/32
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Antrax It Srl (Resana, Italia) (edustaja: asianajaja L. Gazzola)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: aluksi G. Mannucci ja A. Folliard-Monguiral, sitten A. Folliard-Monguiral ja F. Mattina)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: The Heating Company (THC) (Dilsen, Belgia) (edustaja: asianajaja J. Haber)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n kolmannen valituslautakunnan 2.11.2010 tekemistä päätöksistä (asiat R 1451/2009-3 ja R 1452/2009-3), jotka koskevat The Heating Companyn (THC) ja Antrax It Srl:n välisiä mitättömyysmenettelyitä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) kolmannen valituslautakunnan 2.11.2010 tekemät päätökset (asiat R 1451/2009-3 ja R 1452/2009-3) kumotaan siltä osin kuin niissä on julistettu mitättömäksi mallit nro 000593959-0001 ja nro 000593959-0002.

               2)

               Kanteet hylätään muilta osin.

               3)

               SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Antrax It Srl:n oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen menettelyssä.

               4)

               The Heating Company (THC) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan unionin yleisessä tuomioistuimessa ja se velvoitetaan korvaamaan Antrax It:n oikeudenkäyntikulut valituslautakunnan menettelyissä.

      (1)  EUVL C 113, 9.4.2011.


title: Asia T-507/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.6.2011 — Psytech International v. SMHV — Institute for Personality & Ability Testing (16PF) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki 16PF — Ehdottomat hylkäysperusteet — Erottamiskyky — Kuvailevuuden puuttuminen — Tavalliseksi tulleiden merkkien puuttuminen — Vilpillisyyden puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b–d alakohdan ja 51 artiklan 1 kohdan b alakohta (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b–d alakohta ja 52 artiklan 1 kohdan b alkaohta)

text:
               16.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.6.2011 — Psytech International v. SMHV — Institute for Personality & Ability Testing (16PF)
   (Asia T-507/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki 16PF - Ehdottomat hylkäysperusteet - Erottamiskyky - Kuvailevuuden puuttuminen - Tavalliseksi tulleiden merkkien puuttuminen - Vilpillisyyden puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b–d alakohdan ja 51 artiklan 1 kohdan b alakohta (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b–d alakohta ja 52 artiklan 1 kohdan b alkaohta)
   2011/C 211/50
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Psytech International Ltd (Pulloxhill, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: solicitor N. Phillips ja barrister N. Saunders)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Institute for Personality & Ability Testing, Inc. (Champaign, Yhdysvallat) (edustajat: G. Hobbs, QC ja solicitor A. Chaudri)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 23.7.2009 (asia R 1012/2007-2) tekemästä päätöksestä, joka liittyy Psytech International Ltd:n ja Institute for Personality & Ability Testing, Inc:in väliseen mitättömyysmenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Psytech International Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 19, 24.1.2009.


title: Asia T-851/14: Kanne 26.12.2014 – Slovak Telekom v. komissio

text:
               20.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 127/30

         Kanne 26.12.2014 – Slovak Telekom v. komissio
   (Asia T-851/14)
   (2015/C 127/42)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Slovak Telekom a.s. (Bratislava, Slovakian tasavalta) (edustajat: asianajaja D. Geradin ja barrister R. O'Donoghue)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen 1 ja 2 artiklan siltä osin kuin ne koskevat kantajaa

               —

               vaihtoehtoisesti alentamaan kantajalle riidanalaisen päätöksen 2 artiklassa määrätyn sakon määrää

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               siltä varalta, että unionin yleinen tuomioistuin jättää kanteen tutkimatta tai hylkää sen aineellisesti, velvoittamaan molemmat osapuolet vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii nyt käsiteltävällä kanteella kumoamaan 16.10.2014 tehdyn komission päätöksen (AT.39523 – Slovak Telekom), jolla kantajalle ja sen emoyhtiölle määrättiin SEUT 102 artiklan ja ETA-sopimuksen 54 artiklan nojalla sakko seurauksena väärinkäytöksistä Slovenian laajakaistamarkkinoilla.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisellä kanneperusteella väitetään, että komissio teki oikeudellisia virheitä ja ilmeisen arviointivirheen, kun se katsoi kantajan syyllistyneen väärinkäytöksiin toimittamisesta kieltäytymisen vuoksi.

               2)

               Toisella kanneperusteella väitetään, että komissio loukkasi kantajan puolustautumisoikeuksia hintaruuvia koskevassa arvioinnissaan. Kantaja väittää, että

                           —

                           komissio ei perustellut sitä, että se hylkäsi kantajan ennen riidanalaisen päätöksen tekemistä esittämät tiettyjä kustannusperiaatteita, menetelmiä ja tietoaineistoa koskevat seikat, ja

                           —

                           komissio omaksui ensimmäistä kertaa vasta riidanalaisessa päätöksessä useisiin ajanjaksoihin perustuvan lähestymistavan, jonka seurauksena aikaisemmin positiivisesta vuoden 2005 marginaalista tuli negatiivinen.

               3)

               Kolmannella kanneperusteella väitetään, että komissio teki tosiseikkoja ja/tai oikeudellisia seikkoja koskevia virheitä ja/tai ilmeisen arviointivirheen, kun se katsoi kantajan menettelyn merkitsevän hintaruuvin käyttöä. Kantaja väittää, että

                           —

                           komissio sovelsi virheellisesti pitkäaikaisia keskimääräisiä lisäkustannuksia koskevia periaatteita, menetelmiä ja tietoaineistoa eikä ottanut huomioon kantajan todellisia pitkäaikaisia keskimääräisiä lisäkustannuksia ja

                           —

                           komissio teki oikeudellisia virheitä ja/tai ilmeisiä arviointivirheitä, kun se sovelsi useisiin ajanjaksoihin perustuvaa lähestymistapaansa.

               4)

               Neljännellä kanneperusteella väitetään, että komissio teki oikeudellisia virheitä ja ilmeisen arviointivirheen, kun se katsoi, että kantaja ja Deutsche Telekom olivat osa samaa yrityskokonaisuutta ja että ne ovat molemmat vastuussa kantajan väitetyistä väärinkäytöksistä.

               5)

               Viidennellä kanneperusteella väitetään, että komissio teki oikeudellisia virheitä ja ilmeisen arviointivirheen sekä loukkasi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta sakon määrän määrittämisen yhteydessä.