title: Asia C-264/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 28.1.2010 (Hof van Cassatie van Belgiën (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Belgian valtio v. Direct Parcel Distribution Belgium NV (Yhteisön tullikoodeksi — Tullivelka — Tullien määrä — 217 ja 221 artikla — Yhteisöjen omat varat — Asetus (EY, Euratom) N:o 1150/2000 — 6 artikla — Edellytys, jonka mukaan tullien määrät on kirjattava tileihin ennen kuin ne annetaan tiedoksi velalliselle — Lain mukaisen tullien määrän käsite)

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 28.1.2010 (Hof van Cassatie van Belgiën (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Belgian valtio v. Direct Parcel Distribution Belgium NV
   (Asia C-264/08) (1)

   (Yhteisön tullikoodeksi - Tullivelka - Tullien määrä - 217 ja 221 artikla - Yhteisöjen omat varat - Asetus (EY, Euratom) N:o 1150/2000 - 6 artikla - Edellytys, jonka mukaan tullien määrät on kirjattava tileihin ennen kuin ne annetaan tiedoksi velalliselle - ”Lain mukaisen” tullien määrän käsite)
   2010/C 63/10
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hof van Cassatie van België

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Belgian valtio

      Vastaaja: Direct Parcel Distribution Belgium NV

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Hof van Cassatie van België — Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (vuonna 1992 voimassa ollut versio) (EYVL L 302, s. 1) 217 artiklan 1 kohdan ja 221 artiklan 1 kohdan tulkinta sekä yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (EYVL L 130, s. 1) 6 artiklan tulkinta — Tuonti- tai vientitullien kantaminen jälkitullauksin — Velvollisuus kirjata tullien määrä tileihin ennen kuin se annetaan tiedoksi velalliselle — ”Tilikirjoihin tai muulle vastaavalle tietovälineelle” kirjaamisen käsite — Perusteettoman edun palautus

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 221 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että siinä tarkoitettu kannettavien tullien määrän ”tileihin kirjaaminen” muodostaa kyseisen määrän ”tileihin kirjaamisen” kyseisen asetuksen 217 artiklan 1 kohdassa määritellyllä tavalla.

               2)

               Asetuksen N:o 2913/92 217 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ”tileihin kirjaaminen” on erotettava yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 6 artiklassa tarkoitetusta todettujen maksujen kirjaamisesta omia varoja koskevaan kirjanpitoon. Koska asetuksen N:o 2913/92 217 artiklassa ei säädetä yksityiskohtaisista säännöistä, joiden mukaan ”tileihin kirjaaminen” on käytännössä toteutettava tässä säännöksessä tarkoitetulla tavalla, eikä myöskään teknisiä tai muodollisia vähimmäisvaatimuksia, tämä tileihin kirjaaminen on toteutettava siten, että taataan, että toimivaltaiset tulliviranomaiset kirjaavat tullivelasta johtuvien tuonti- tai vientitullien määrän tilikirjoihin tai muulle vastaavalle tietovälineelle muun muassa sen mahdollistamiseksi, että kyseessä olevien summien tileihin kirjaaminen tapahtuu varmasti myös velallisen kannalta.

               3)

               Asetuksen N:o 2913/92 221 artiklan 1 kohtaa on tulkittava niin, että tulliviranomaiset antavat maksettavan tuonti- tai vientitullien määrän pätevästi tiedoksi tullivelalliselle asianmukaisten menettelysääntöjen mukaisesti vain, jos mainitut tulliviranomaiset ovat ensin kirjanneet tileihin näiden tullien määrän. Jäsenvaltiot eivät ole velvollisia antamaan erityisiä menettelysäännöksiä tavasta, jolla näiden tullien määrä on annettava velalliselle tiedoksi, kunhan kyseiseen tiedoksiantoon voidaan soveltaa sellaisia yleisesti sovellettavia kansallisia menettelysäännöksiä, joilla velalliselle voidaan taata asianmukaiset tiedot ja joiden avulla velallinen voi puolustaa oikeuksiaan tietoisena kaikista asiaan vaikuttavista seikoista.

               4)

               Yhteisön oikeus ei ole esteenä sille, että kansallinen tuomioistuin tukeutuu olettamaan, joka koskee sitä tulliviranomaisten väitettä, että tuonti- tai vientitullien määrä on ”kirjattu tileihin” asetuksen N:o 2913/92 217 artiklassa tarkoitetulla tavalla ennen tämän määrän antamista tiedoksi velalliselle, edellyttäen kuitenkin, että tehokkuus- ja vastaavuusperiaatteita noudatetaan.

               5)

               Asetuksen N:o 2913/92 221 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että ennen kuin kannettavien tullien määrä annetaan tiedoksi, asianomaisen jäsenvaltion tulliviranomaisten on pitänyt kirjata tämä määrä tileihin, ja jos kyseistä määrää ei ole kirjattu tileihin asetuksen N:o 2913/92 217 artiklan 1 kohdan mukaisella tavalla, nämä viranomaiset eivät voi kantaa tätä määrää, mutta niillä kuitenkin säilyy oikeus antaa tämä sama määrä uudestaan tiedoksi, jolloin niiden on noudatettava asetuksen N:o 2913/92 221 artiklan 1 kohdassa säädettyjä edellytyksiä ja vanhentumista koskevia oikeussääntöjä, jotka olivat voimassa sinä hetkenä, kun tullivelka syntyi.

               6)

               Tuonti- tai vientitullien määrä on edelleen asetuksen N:o 2913/92 236 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan tarkoituksessa ”lain mukainen”, vaikka tämä määrä on annettu velalliselle tiedoksi ilman, että se on ensin kirjattu tileihin tämän saman asetuksen 221 artiklan 1 kohdan mukaisesti, mutta on kuitenkin siten, että jos tällainen tiedoksi antaminen ei ole enää mahdollinen sen vuoksi, että kyseisen asetuksen 221 artiklan 3 kohdassa säädetty määräaika on päättynyt, tullivelan kantaneen jäsenvaltion on pääsääntöisesti palautettava tullien määrä velalliselle.

      (1)  EUVL C 247, 27.9.2008.


title: Asia T-650/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2017 – LG Electronics v. EUIPO (QD) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin QD rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdottomat hylkäysperusteet — Kuvailevuus — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)

text:
               28.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/46

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2017 – LG Electronics v. EUIPO (QD)
   (Asia T-650/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin QD rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdottomat hylkäysperusteet - Kuvailevuus - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta))
   (2017/C 283/70)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: LG Electronics, Inc. (Soul, Etelä-Korea) (edustaja: asianajaja R. Schiffer)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: M. Rajh)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 24.5.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2046/2015-1), joka koskee hakemusta sanamerkin QD rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               LG Electronics, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 402, 31.10.2016.


title: Asia C-311/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.1.2010 (Tribunal de première instance de Monsin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Société de Gestion Industrielle (SGI) v. Belgian valtio (Sijoittautumisvapaus — Pääomien vapaa liikkuvuus — Välitön verotus — Tuloverolainsäädäntö — Yhtiöiden veronalaisen tulon määrittäminen — Keskinäisessä riippuvuussuhteessa olevat yhtiöt — Maassa asuvan yhtiön toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle yhtiölle myöntämä poikkeuksellinen tai vastikkeeton etuus — Kyseessä olevan etuuden määrän lisääminen sen myöntäneen maassa asuvan yhtiön omiin voittoihin — Verotusvallan tasapainoinen jakautuminen jäsenvaltioiden kesken — Veronkierron ehkäiseminen — Väärinkäytösten estäminen — Oikeasuhteisuus)

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.1.2010 (Tribunal de première instance de Monsin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Société de Gestion Industrielle (SGI) v. Belgian valtio
   (Asia C-311/08) (1)

   (Sijoittautumisvapaus - Pääomien vapaa liikkuvuus - Välitön verotus - Tuloverolainsäädäntö - Yhtiöiden veronalaisen tulon määrittäminen - Keskinäisessä riippuvuussuhteessa olevat yhtiöt - Maassa asuvan yhtiön toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle yhtiölle myöntämä poikkeuksellinen tai vastikkeeton etuus - Kyseessä olevan etuuden määrän lisääminen sen myöntäneen maassa asuvan yhtiön omiin voittoihin - Verotusvallan tasapainoinen jakautuminen jäsenvaltioiden kesken - Veronkierron ehkäiseminen - Väärinkäytösten estäminen - Oikeasuhteisuus)
   2010/C 63/11
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal de première instance de Mons

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Société de Gestion Industrielle (SGI)

      Vastaaja: Belgian valtio

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal de première instance de Mons (Belgia) — EY 12, 43, 48 ja 56 artiklan tulkinta — Sellaisen kansallisen lainsäädännön hyväksyttävyys, jossa säädetään poikkeuksellisen tai vastikkeettoman etuuden verottamisesta maassa asuvalta yhtiöltä, joka on myöntänyt kyseisen etuuden toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle yhtiölle, johon kyseisellä yhtiöllä on keskinäinen riippuvuussuhde, mutta jossa ei säädetä tällaisesta verottamisesta silloin, kun sama etuus on myönnetty maassa asuvalle yhtiölle

      Tuomiolauselma

   EY 43 artiklaa, luettuna yhdessä EY 48 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että se ei lähtökohtaisesti ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion säännöstölle, jonka mukaan maassa asuvaa yhtiötä verotetaan poikkeuksellisesta tai vastikkeettomasta etuudesta, kun tällainen etuus on myönnetty toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle yhtiölle, jonka kanssa ensin mainittu yhtiö on suoraan tai epäsuorasti keskinäisessä riippuvuussuhteessa, vaikka maassa asuvaa yhtiötä ei voitaisi verottaa tällaisesta etuudesta, jos se olisi myönnetty toiselle maassa asuvalle yhtiölle, jonka kanssa ensin mainittu yhtiö on tällaisessa riippuvuussuhteessa. Kansallisen tuomioistuimen on kuitenkin varmistuttava siitä, ettei pääasiassa kyseessä olevalla säännöstöllä ylitetä sitä, mikä on tarpeen tavoiteltujen päämäärien saavuttamiseksi, kun niitä arvioidaan yhdessä.

      (1)  EUVL C 260, 11.10.2008.


title: Asia C-356/04: Rechtbank van Koophandel te Brusselin 29.7.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Lidl Belgium GmbH & Co KG vastaan NV Etablissementen Franz Colruyt

text:
               6.11.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 273/12

         Rechtbank van Koophandel te Brusselin 29.7.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Lidl Belgium GmbH & Co KG vastaan NV Etablissementen Franz Colruyt
   (Asia C-356/04)
   (2004/C 273/23)
   Rechtbank van Koophandel te Brussel on pyytänyt 29.7.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 18.8.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Lidl Belgium GmbH & Co KG vastaan NV Etablissementen Franz Colruyt seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Onko direktiivin 84/450/ETY (1) 3 a artiklan 1 kohdan a alakohtaa (joka on lisätty harhaanjohtavaa mainontaa koskevan direktiivin 84/450/ETY muuttamisesta sisällyttämällä siihen vertaileva mainonta 6 päivänä lokakuuta 1997 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/55/EY (2)) tulkittava siten, että sellainen mainostajien yleisen hintatason vertailu niiden kilpailijoiden kanssa, jossa ekstrapolointi toteutetaan vertaamalla tietyn tuoteotoksen hintoja, on lainvastainen sillä perusteella, että siinä annetaan joka tapauksessa vaikutelma siitä, että mainostaja on edullisempi koko tuotevalikoimansa osalta, vaikka valittu vertailu koskee ainoastaan tuotteiden rajallista otosta, ellei kyseisen mainonnan perusteella ole mahdollista todeta, mitä ja kuinka useita mainostajan ja vertailussa mainittujen kilpailijoiden tuotteita verrataan keskenään ja miten mainonnassa mainitut kilpailijat sijoittuvat vertailussa ja mitkä näin ollen ovat niiden hinnat suhteessa mainostajan ja muiden vertailussa mainittujen muiden kilpailijoiden hintoihin?

               2.

               Onko direktiivin 84/450/ETY 3 a artiklan 1 kohdan b alakohtaa (joka on lisätty harhaanjohtavaa mainontaa koskevan direktiivin 84/450/ETY muuttamisesta sisällyttämällä siihen vertaileva mainonta 6 päivänä lokakuuta 1997 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/55/EY) tulkittava siten, että vertaileva mainonta on sallittua ainoastaan silloin, kun vertailu koskee tavaroita ja palveluja, jotka erikseen tarkasteltuina on tarkoitettu täyttämään samoja tarpeita tai päämääriä, erotuksena tuotevalikoimista, vaikka kyseiset tuotevalikoimat kokonaisuuksina tarkastellen on tarkoitettu täyttämään samoja tarpeita tai päämääriä, vaikka tuotevalikoimien yksittäisten osien osalta asia ei välttämättä olisikaan näin?

               3.

               Onko direktiivin 84/450/ETY 3 a artiklan 1 kohdan b alakohtaa (joka on lisätty harhaanjohtavaa mainontaa koskevan direktiivin 84/450/ETY muuttamisesta sisällyttämällä siihen vertaileva mainonta 6 päivänä lokakuuta 1997 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/55/EY) tulkittava siten, että vertaileva mainonta, joka sisältää tuotteiden hintavertailun ja jossa ilmoitetaan kilpailijoiden yleinen hintataso, on objektiivista ainoastaan silloin, kun siinä luetellaan mainostajien ja kaikkien vertailussa mukana olevien kilpailijoiden tuotteet ja hinnat ja kun sen perusteella on mahdollista todeta mainostajan ja sen kilpailijoiden noudattamat hinnat, missä tapauksessa kaikki vertailuun sisältyvät tuotteet olisi nimenomaisesti mainittava kunkin toimittajan osalta erikseen?

               4.

               Onko direktiivin 84/450/ETY 3 a artiklan 1 kohdan c alakohtaa (joka on lisätty harhaanjohtavaa mainontaa koskevan direktiivin 84/450/ETY muuttamisesta sisällyttämällä siihen vertaileva mainonta 6 päivänä lokakuuta 1997 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/55/EY) tulkittava siten, että vertailevassa mainonnassa mainittu piirre täyttää kyseisessä artiklassa säädetyn edellytyksen siitä, että piirteen on oltava todennettavissa, ainoastaan silloin, kun ne, joihin mainonta kohdistuu, voivat asianmukaisesti todentaa esitetyn piirteen, vai riittääkö se, että mainitun piirteen voivat todentaa sellaiset kolmannet osapuolet, joihin kyseinen mainonta ei kohdistu?

               5.

               Onko direktiivin 84/450/ETY 3 a artiklan 1 kohdan c alakohtaa (joka on lisätty harhaanjohtavaa mainontaa koskevan direktiivin 84/450/ETY muuttamisesta sisällyttämällä siihen vertaileva mainonta 6 päivänä lokakuuta 1997 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/55/EY) tulkittava siten, että tuotteiden hinta ja kilpailijoiden yleinen hintataso ovat sellaisenaan todennettavissa oleva piirre?

      (1)  EYVL L 250, 19.9.1984, s. 17—20.

      (2)  EYVL L 290, 23.10.1997, s. 18—23.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 11 päivänä heinäkuuta 1996, asiassa C-44/95 (House of Lordsin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Regina vastaan Secretary of State for the Environment, ex parte: Royal Society for the Protection of Birds, muuna asianosaisena Port of Sheerness Ltd (Luonnonvaraisten lintujen suojelusta annettu direktiivi 79/409/ETY - Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annettu direktiivi 92/43/ETY - Erityissuojelualueiden rajojen määrittäminen - Jäsenvaltioiden harkintavalta - Taloudelliset ja sosiaaliset syyt - Lappel Bankin alue)

text:
 N:o C 336/ 12           FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           9.11.96
 asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä                Mancini, J. C. Moitinho de Almeida , P. J. G. Kapteyn, C.
21 päivänä maaliskuuta 1972 annetun neuvoston asetuksen                  Gulmann ( esittelevä tuomari ), J. L. Murray, P. Jann ja M.
 ( ETY ) N:o 574/72 , sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan          Wathelet, julkisasiamies : N. Fennelly, kirjaaja : hallintovir
tasalle saatettuna asetuksella ( ETY ) N:o 2001 /83 ( EYVL               kamies L. Hewlett, on antanut 11.7.1 996 tuomion, jonka
 L 230, s . 86 ), 7 artiklan tulkinnasta , yhteisöjen tuomioistuin      tuomiolauselma on seuraava :
 ( viides jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjoh
taja D. A. O. Edward sekä tuomarit J.-P . Puissochet, J. C.              1 ) Luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhti
Moitinho de Almeida ( esittelevä tuomari ), C. Gulmann ja P.                  kuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY
Jann; julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja : H.                   4 artiklan 1 tai 2 kohtaa on tulkittava siten, ettei
von Holstein, on antanut 11.7.1996 tuomion, jonka                            jäsenvaltio valitessaan erityissuojelualueita ja määrittä
tuomiolauselma on seuraava :
                                                                              essään niiden rajoja voi ottaa huomioon direktiivin 2
                                                                              artiklassa mainittuja taloudellisia vaatimuksia.
Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella
liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatin
                                                                        2 ) Direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan 1 tai 2 kohtaa on
harjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesä
kuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/
                                                                              tulkittava siten, ettei jäsenvaltio valitessaan erityissuoje
 71 , sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle
                                                                              lualueita ja määrittäessään niiden rajoja voi ottaa
                                                                              huomioon taloudellisia vaatimuksia, jotka johtuvat
saatettuna 2 päivänä kesäkuuta 1 983 annetulla neuvoston
asetuksella (ETY) N:o 2001 /83 (EYVL L 230, s. 6), 4
                                                                             sellaisesta yleisestä edusta, joka on direktiivissä tarkoi
artiklan 1 ja 2 kohtaa on tulkittava siten, ettei niissä                      tettua ekologista tavoitetta merkittävämpi.
tarkoiteta sellaisia etuuksia, jotka, kuten vuosien 1971 ja
 1 988 ohjesääntöjen mukaiset etuudet, jäsenvaltio on myön             3 ) Direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan 1 tai 2 kohtaa on
tänyt vapaaehtoisina kansallisina avustuksina työntekijöille                  tulkittava siten, ettei jäsenvaltio valitessaan erityissuoje
näiden irtisanomisajankohdasta alkaen siihen asti, kunnes                     lualueita ja määrittäessään niiden rajoja voi ottaa
he saavuttavat eläkkeeseen oikeuttavan iän .                                 huomioon taloudellisia vaatimuksia, jotka johtuvat
                                                                             sellaisista tärkeän yleisen edun kannalta pakottavista
(') EYVL N:o C 87, 8.4.1995                                                  syistä, joita tarkoitetaan luonnollisten elinympäristöjen
                                                                             ja luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelusta 21
                                                                             päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktii
                                                                              vin 92/43 /ETY 6 artiklan 4 kohdassa .
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                (') EYVL N:o C 101 , 22.4.1995
                   11 päivänä heinäkuuta 1996 ,
asiassa C-44/95 ( House of Lordsin esittämä ennakkoratkai
supyyntö ), Regina vastaan Secretary of State for the
Environment, ex parte: Royal Society for the Protection of
     Birds, muuna asianosaisena Port of Sheerness Ltd (')                      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(Luonnonvaraisten lintujen suojelusta annettu direktiivi                                           ( viides jaosto ),
 79/409/ETY — Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen
eläimistön ja kasviston suojelusta annettu direktiivi 92/                                 11 päivänä heinäkuuta 1996,
43/ETY — Erityissuojelualueiden rajojen määrittäminen —                asiassa C-303/95 , Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Jäsenvaltioiden harkintavalta — Taloudelliset ja sosiaaliset                                    Italian tasavalta (')
                    syyt — Lappel Bankin alue)                          (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direk
                            ( 96/C 336/21 )                                                     tiivi 91/157/ETY)
                                                                                ( 96/C 336/22 )
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                        (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan
Asiassa C-44/95 , jonka House of Lords ( Yhdistynyt kunin                  yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
gaskunta ) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177
artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä               Asiassa C-303/95 , Euroopan yhteisöjen komissio, asiamie
väksi     saadakseen tässä       kansallisessa   tuomioistuimessa      hinään Laura Pignataro ja Maria Condou-Durande , vastaan
vireillä olevassa asiassa Regina vastaan Secretary of State for        Italian tasavalta , asiamiehenään professori Umberto
the Environment, ex parte : Royal Society for the Protection           Leanza, jota avustaa Oscar Fiumara , jossa kantaja vaatii sen
of Birds, muuna asianosaisena Port of Sheerness Ltd,                   toteamista , että laiminlyödessään antaa määräajassa tar
ennakkoratkaisun luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2                peelliset lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset vaaralli
päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin                  sia aineita sisältävistä paristoista ja akuista 18 päivänä
79/409/ETY ( EYVL L 103 , s . 1 ) 2 ja 4 artiklan tulkinnasta ,        maaliskuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91 / 157/
yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa : presi                ETY ( EYVL L 78 , s . 38 ) noudattamiseksi tai joka tapauk
dentti G. C. Rodríguez Iglesias , jaoston puheenjohtajat D.            sessa laiminlyödessään ilmoittaa tällaisista toimenpiteistä
A. O. Edward, J.-P . Puissochet ja G. Hirsch , tuomarit G. F.          komissiolle Italian tasavalta ei ole noudattanut mainitun


title: Asia T-497/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — CEPSA v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Tiebitumin markkinat Espanjassa — Vuotuiset sopimukset markkinoiden jakamisesta ja hintojen koordinoinnista — Väitetiedoksiannon käännös — Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta vastuuseen joutuminen — Kohtuullinen aika — Puolueettomuusperiaate — Sakon määrän laskeminen — Oikeusvoima)

text:
               16.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 336/15

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — CEPSA v. komissio
   (Asia T-497/07) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Tiebitumin markkinat Espanjassa - Vuotuiset sopimukset markkinoiden jakamisesta ja hintojen koordinoinnista - Väitetiedoksiannon käännös - Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta vastuuseen joutuminen - Kohtuullinen aika - Puolueettomuusperiaate - Sakon määrän laskeminen - Oikeusvoima)
   2013/C 336/29
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Compañía Española de Petróleos (CEPSA), SA (Madrid, Espanja) (edustajat: aluksi asianajajat O. Armengol i Gasull, P. Pérez-Llorca Zamora ja Á. Pascual Morcillo, sitten O. Armengol i Gasull ja J. Rodríguez Cárcamo)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamies: F. Castillo de la Torre, avustajinaan aluksi asianajaja J. Rivas Andrés ja solicitor M. Heenan Bróna, sitten J. Rivas Andrés ja asianajaja J. Gutiérrez Gisbert ja lopuksi J. Rivas Andrés)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus [EY] 81 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/38.710 — Bitumi (Espanja)) 3.10.2007 tehdyn komission päätöksen K(2007) 4441 lopullinen kumoamiseksi sekä vaatimus kyseisellä päätöksellä kantajalle määrätyn sakon määrän alentamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Sakon määrää koskevat Euroopan komission vaatimukset hylätään.

               3)

               Compañía Española de Petróleos (CEPSA), SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 64, 8.3.2008.


title: Asia T-188/08: Kanne 13.5.2008 — Infeurope v. komissio

text:
               5.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/48

         Kanne 13.5.2008 — Infeurope v. komissio
   (Asia T-188/08)
   (2008/C 171/91)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Infeurope SA (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja O. Mader)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että komissio on laiminlyönyt kumota päätöksen, jolla on tehty puitesopimuksia SMHV:n konsultointi-, tarkastus- ja tutkimuspalveluja koskevan tarjouspyyntömenettelyn AO/026/06 perusteella

               —

               on todettava, että komissio on laiminlyönyt purkaa mainittuihin puitesopimuksiin perustuvat erillissopimukset

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle 35 950 euroa ja lisäksi 4 %:n korkoa 33 050 euron summalle 19.12.2006 lukien ja 4 %:n korkoa 2 900 euron summalle 14.12.2007 lukien sekä 8 %:n korkoa 35 950 euron summalle tuomion julistamispäivästä lukien

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle 646 631,27 euroa ja lisäksi 4 %:n korkoa mainitulle summalle 14.5.2008 lukien sekä 8 %:n korkoa mainitulle summalle tuomion julistamispäivästä lukien

               —

               komissio on velvoitettava esittämään tietyt tarjousten arviointimenettelyä koskevat asiakirjat

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii todettavaksi, että komissio on laiminlyönyt kumota sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) tekemän päätöksen, jolla on tehty rinnakkaisia puitesopimuksia SMHV:n tarjouspyyntömenettelyn AO/026/06, ”E-Alicante: Konsultointi-, tarkastus- ja tutkimuspalvelut” (1), perusteella.
   Kantajan esittämät oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-176/08, Infeurope vastaan komissio.

      (1)  EUVL S, 210-223510.


title: Asia C-344/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Torino (Italia) on esittänyt 9.6.2017 – IJDF Italy Srl v. Violeta Fernando Dionisio ja Alex Del Rosario Fernando

text:
               2.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 330/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Torino (Italia) on esittänyt 9.6.2017 – IJDF Italy Srl v. Violeta Fernando Dionisio ja Alex Del Rosario Fernando
   (Asia C-344/17)
   (2017/C 330/04)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Torino

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: IJDF Italy Srl

      Vastaaja: Violeta Fernando Dionisio ja Alex Del Rosario Fernando

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko direktiiviä 93/13/ETY (1), Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään siinä tapauksessa, että kyse on toisiinsa liittyvistä kanteista ja erityisesti pääasiaan liittyvä takausvaatimuksesta, yhteisestä käsittelystä samassa tuomioistuimessa, vaikka takausvaatimukseen liittyvä toimivalta tämän säännöksen nojalla on eri tuomioistuimella kuin sillä, jonka tuomiopiiriin kuluttaja asuinpaikkansa tai kotipaikkansa, myös valitsemansa kotipaikan, perusteella kuuluu?

      (1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL 1993, L 95, s. 29).


title: Asia F-68/11: Kanne 15.7.2011 — ZZ v. komissio

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/52

         Kanne 15.7.2011 — ZZ v. komissio
   (Asia F-68/11)
   2011/C 282/98
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat S. Rodrigues, A. Blot ja C. Bernard-Glanz)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Komission päätöksen päättää kantajan toistaiseksi voimassa oleva työsopimus kumoaminen.

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että Euroopan unionin virkamiestuomioistuin

               —

               kumoaa komission sopimusten tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen 30.9.2010 tekemän päätöksen, jolla hänen toistaiseksi voimassa oleva työsopimuksensa päätettiin

               —

               ja sikäli kuin on tarpeen: kumoaa komission sopimusten tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen 14.4.2011 tekemän päätöksen, jolla hylättiin valitus, joka oli tehty 23.12.2010 Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mukaisesti

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Jaostojen puheenjohtajien valinta

text:
               5.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 31/1

         Jaostojen puheenjohtajien valinta
   (2005/C 31/01)
   Yhteisöjen tuomioistuimen tuomarit valitsivat 6.10.2004 yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 10 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan nojalla Lenaertsin neljännen jaoston puheenjohtajaksi, tuomari Silva de Lapuertan viidennen jaoston puheenjohtajaksi ja tuomari Borg Barthetin kuudennen jaoston puheenjohtajaksi 6.10.2005 päättyväksi yhden vuoden toimikaudeksi.
   Neljännen, viidennen ja kuudennen jaoston kokoonpano on seuraava:
   Neljäs jaosto
   Jaoston puheenjohtaja Lenaerts
   Tuomarit Colneric, Cunha Rodrigues, Schiemann, Juhász, Ilešič ja Levits
   Viides jaosto
   Jaoston puheenjohtaja Silva de Lapuerta
   Tuomarit Gulmann, Schintgen, Makarczyk, Kūris, Arestis ja Klučka
   Kuudes jaosto
   Jaoston puheenjohtaja Borg Barthet
   Tuomarit La Pergola, Puissochet, Macken, von Bahr, Malenovský ja Lõhmus


title: Asia T-33/00: Natalia Martínez Páramon ym. 17.2.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
13.5.2000                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 135/15
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                2. määrää SMHV-valitusmaksun palautettavaksi kantajalle ja
                                                                              velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut, ja
–    kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston valitus-
     lautakunnan kolmannen jaoston 25.11.1999 tekemän                     3. toissijaisesti määrää iskulauseen ”Alle vorgenannten Wa-
     päätöksen valitusasiassa R 75/1999-3,                                    ren/Dienstleistungen für eine in München stattfindende
                                                                              Messe” (kaikkia edellä mainittuja tavaroita/palveluja
                                                                              Münchenissä pidettäviä messuja varten) lisättäväksi luette-
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                              loon tavaroista ja palveluista.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kyseessä oleva merkki:           kuvamerkki, jossa valkoista ja pu-       Kyseessä oleva merkki:          myös kuvamerkiksi ilmoitettu sa-
                                 naista väriä – hakemusnumero                                             namerkki ”electronica” – ilmoitus-
                                 840132                                                                   numero 34587
Tavara tai palvelu:              luokka 3, pyykin- ja astianpesuai-       Tavara tai palvelu:             luokkiin 16, 35 ja 41 kuuluvia
                                 ne, luokka 42, tätä aluetta koske-                                       tavaroita ja palveluja (mm. elek-
                                 va tutkimus                                                              troniikkakomponentteja ja piiri-
                                                                                kortteja koskevien ammattimes-
Valituslautakunnan käsi-         tutkija on hylännyt rekisteröinnin                                       sujen luettelo ja messujen järjestä-
teltäväksi saatettu pää-                                                                                minen)
tös:
                                                                          Ratkaisu, josta on vali-        tutkijan päätös      rekisteröinnin
Kanneperusteet:                  – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan         tettu    valituslautakun-       epäämisestä
                                    1 kohdan b alakohdan rikko-           taan:
                                    minen
                                                                          Kanneperusteet:                 – asetuksen (EY) N:o 40/94 7 ar-
                                 – Harkintavallan väärinkäyttö.
                                                                                tiklan 1 kohdan b alakohdan
                                                                                virheellinen soveltaminen
                                                                                – asetuksen (EY) N:o 40/94 7 ar-
                                                                                tiklan 1 kohdan c alakohdan
                                                                                virheellinen soveltaminen.
Messe München GmbH:n 18.2.2000 sisämarkkinoiden
harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan
                           nostama kanne
                            (Asia T-32/00)                                Natalia Martı́nez Páramon ym. 17.2.2000 Euroopan yhtei-
                                                                                söjen komissiota vastaan nostama kanne
                          (2000/C 135/29)
                                                                                (Asia T-33/00)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                                   (2000/C 135/30)
Messe München GmbH, München (Saksa), on nostanut
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
18.2.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-
rastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustaja on             Natalia Martı́nez Páramo, kotipaikka Bryssel, Anna Sodro,
asianajaja Dr. Markus Graf, Mitscherlich & Partner,                       kotipaikka Sterrebeek (Belgia), Inès Van Lierde, kotipaikka
Sonnenstraße 33, München.                                                 Beersel (Belgia), Jean-Martial Marenne, kotipaikka Bryssel, Ron
                                                                          Moys, kotipaikka West Malling (Yhdistynyt kuningaskunta) ja
                                                                          Michael Horgan, kotipaikka Bryssel, ovat nostaneet 17.2.2000
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                          messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
1. kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston toisen                   jien edustaja on asianajaja Eric Boigelot, Bryssel, ja prosessi-
     valituslautakunnan 17.12.1999 tekemän ratkaisun valitus-             osoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Louis Schiltz, 2 rue
     asiassa R 177/1998-2;                                                du Fort Rheinsheim.
 ---pagebreak--- C 135/16                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      13.5.2000
Kantajat vaativat, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen              Anthony Goldsteinin 23.2.2000 Euroopan yhteisöjen ko-
tuomioistuin                                                                             missiota vastaan nostama kanne
–   kumoaa yksikön päällikön valintalautakunnan puheenjoh-                                          (Asia T-35/00)
    tajan puolesta allekirjoittaman 19.4.1999 (Martı́nez Pára-
    mo, Marenne, Van Lierde ja Moys) ja 29.4.1999 (Sodro ja
    Horgan) päivätyn päätöksen;                                                                    (2000/C 135/31)
–   kumoaa 17.11.1999 ja (Horganin osalta) 12.1.2000 päivä-
    tyn päätöksen, jolla on nimenomaisesti hylätty kantajien
    henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan nojalla                                        (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
    30.6.1999 (Martı́nez Páramo, Horgan ja Moys) ja
    29.6.1999 (Sodro, Van Lierde ja Marenne) tekemä valitus;
                                                                         Anthony Goldstein on nostanut 23.2.2000 Euroopan yhteisö-
                                                                         jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu-
–   velvoittaa vastaajan antamaan tilaisuuden tutustua kilpailu-         roopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan asiamiehenä
    jen COM/TA/2/98 ja COM/TB/2/98 kirjallisten kokeiden,                on solicitor Raymond St. John Murphy.
    joihin kantajat ovat osallistuneet, korjattuihin vastauksiin,
    ja
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–   velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut ko-
    konaisuudessaan.                                                     –    toteaa, että komission työjärjestys on EY 218 artiklan
                                                                              vastainen,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      –    kumoaa komission 21.1.2000 tekemän päätöksen, ja
                                                                         –    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kantajat, jotka ovat ura-alueiden A ja B väliaikaisia toimihenki-
löitä ja jotka ovat osallistuneet vastaavasti kilpailujen
COM/TA/2/98 ja COM/TB/2/98 kokeisiin, riitauttavat vastaa-
jan erään yksikön päällikön heille valintalautakunnan puheen-
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
johtajan puolesta lähettämän kirjeen, jossa vahvistetaan valin-
talautakunnan antamat pistemäärät kirjallisista kokeista. Tässä
kirjeessä täsmennettiin, että valintalautakunnan vahvistamat
arvosteluperusteet oli laadittu objektiivisesti ottaen huomioon          Kanteessa vaaditaan, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
sen, miten hyvin hakija ymmärtää aihepiirin, sekä kokeen                 tuin kumoaa päätöksen, jonka väitetään sisältyvän 21.1.2000
rakenteen, kirjallisen ilmaisun, perustelut ja päättelykyvyn, ja         päivättyyn kirjeeseen, jonka komissio lähetti Merriman White
siinä korostettiin, että vastaukset oli korjannut kaksi arvosteli-       Solicitorsille ja joka koski komissiolle osoitettu tiedonsaanti-
jaa itsenäisesti ja nimettömästi, ennen kuin valintalautakunta           pyyntöä. Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimiva kansallinen
vahvisti kaikkien hakijoiden lopulliset pistemäärät yhdenmu-             tuomioistuin pyysi komissiolta tällaista apua sellaisen tiedon-
kaisella tavalla.                                                        annon mukaisesti, joka koskee kansallisten tuomioistuinten ja
                                                                         komission välistä yhteistyötä perustamissopimuksen 81 ja 82
                                                                         artiklan soveltamisessa.
Kantajat vetoavat väitteidensä tueksi kilpailuilmoitusten nou-
dattamatta jättämiseen, Rooman sopimuksen 255 artiklaan,
henkilöstösääntöjen 25 ja 30 artiklaan ja liitteeseen III, jossa         Tietojensaantipyynnön tarkoituksena on se, että kansallinen
vahvistetaan kilpailumenettely, sekä eräiden yleisten oikeuspe-          tuomioistuin voi määrittää, täyttyvätkö ne oikeudelliset edelly-
riaatteiden kuten hyvän hallintotavan, puolustautumisoikeuk-             tykset, joita vaaditaan perustamissopimuksen 10, 81 ja 82 ar-
sien kunnioittamisen ja perusteluvelvollisuuden periaatteiden            tiklaan sisältyvien kieltojen soveltamiseksi General Medical
loukkaamiseen.                                                           Councilin kilpailua rajoittavaan toimintaan, joka liittyy lääke-
                                                                         tieteellisten tutkintojen tunnustamisen edellytyksiin Yhdisty-
                                                                         neessä kuningaskunnassa.
He eivät katso voivansa vakuuttua siitä, että koe, jossa he ovat
epäonnistuneet, on todella korjattu asianmukaisesti, koska
heillä ei ole mahdollisuutta tutustua henkilökohtaisiin piste-           Kantaja vetoaa kanteensa tueksi
määriinsä vertaamalla niitä sovellettuihin arvosteluperusteisiin.
Kantajien ei myöskään ole annettu tutustua korjattuihin koe-             –    perustamissopimuksen 250 artiklan rikkomiseen niiltä
vastauksiinsa, minkä vuoksi vertailu ja mahdollisesti tehtyjen                osin kuin kanteen kohteena olevaa päätöstä ei ole riittävästi
virheiden analysointi ei ole ollenkaan mahdollista.                           perusteltu,
                                                                         –    luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen ja siihen,
                                                                              että


title: Asia C-305/05: Cour d'arbitragen (Belgia) 13.7.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asioissa Ordre des barreaux francophones et germanophones ja Ordre français des avocats du barreau de Bruxelles vastaan Conseil des ministres ja Ordre des barreaux flamands ja Ordre néerlandais des avocats du barreau de Bruxelles vastaan Conseil des ministres

text:
               1.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/10

         Cour d'arbitragen (Belgia) 13.7.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asioissa Ordre des barreaux francophones et germanophones ja Ordre français des avocats du barreau de Bruxelles vastaan Conseil des ministres ja Ordre des barreaux flamands ja Ordre néerlandais des avocats du barreau de Bruxelles vastaan Conseil des ministres
   (Asia C-305/05)
   (2005/C 243/15)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Cour d'arbitrage (Belgia) on pyytänyt 13.7.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 29.7.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asioissa Ordre des barreaux francophones et germanophones ja Ordre français des avocats du barreau de Bruxelles vastaan Conseil des ministres ja Ordre des barreaux flamands ja Ordre néerlandais des avocats du barreau de Bruxelles vastaan Conseil des ministres seuraavaan kysymykseen:
   Loukkaako rahoitusjärjestelmien rahanpesutarkoituksiin käyttämisen estämisestä annetun neuvoston direktiivin 91/308/ETY muuttamisesta 4 päivänä joulukuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/97/EY (1) 1 artiklan 2 kohta oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, sellaisena kuin se on taattu ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamisesta tehdyn yleissopimuksen 6 artiklassa ja näin ollen Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan 2 kohdassa, koska uuden 2 a artiklan 5 kohdassa, joka kyseisen 1 artiklan 2 kohdalla lisättiin direktiiviin 91/308/ETY, säädetään, että itsenäiset lakimiesammattien, mukaan lukien asianajajan ammatti, harjoittajat sisällytetään tämän saman direktiivin soveltamisalaan, kun tämän direktiivin pääasiallisena tavoitteena on velvoittaa direktiivin kohteena olevat henkilöt ja laitokset toimittamaan rahanpesun torjunnasta vastaaville viranomaisille tiedot kaikista seikoista, jotka saattavat viitata rahanpesuun (direktiivin 91/308/ETY 6 artikla, joka on korvattu direktiivin 2001/97/EY 1 artiklan 5 kohdalla)?

      (1)  EYVL L 344, 28.12.2001, s. 76.


title: Asia C-371/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 20.9.2007 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Benetton Group SpA v. G-Star International BV (Tavaramerkit — Direktiivi 89/104/ETY — 3 artiklan 1 kohdan e alakohdan kolmas luetelmakohta ja 3 kohta — Merkki — Tavaran arvoon olennaisesti vaikuttava muoto — Käyttö — Mainoskampanjat — Muodon vetovoima, joka oli saavutettu ennen rekisteröintihakemusta sen vuoksi, että muoto on tunnettu erottamiskykyisenä merkkinä)

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/15

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 20.9.2007 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Benetton Group SpA v. G-Star International BV
   (Asia C-371/06) (1)

   (Tavaramerkit - Direktiivi 89/104/ETY - 3 artiklan 1 kohdan e alakohdan kolmas luetelmakohta ja 3 kohta - Merkki - Tavaran arvoon olennaisesti vaikuttava muoto - Käyttö - Mainoskampanjat - Muodon vetovoima, joka oli saavutettu ennen rekisteröintihakemusta sen vuoksi, että muoto on tunnettu erottamiskykyisenä merkkinä)
   (2007/C 269/28)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hoge Raad der Nederlanden
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Benetton Group SpA

      Vastaaja: G-Star International BV
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Hoge Raad der Nederland — Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (EYVL 1989, L 41, s. 1) 3 artiklan 1 kohdan e alakohdan kolmannen luetelmakohdan tulkinta — Farmarit, joiden erottavana merkkinä ovat työvaatteiden tai moottoripyöräilyvaatteiden ominaisuudet ja joissa on polvipaikat — Merkki, jota muodostuu tavaran arvoon olennaisesti vaikuttavasta muodosta
   Tuomiolauselma
   Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY direktiivin 3 artiklan 1 kohdan e alakohdan kolmatta luetelmakohtaa on tulkittava siten, että tavaran arvoon olennaisesti vaikuttava muoto ei voi olla tavaramerkki tämän direktiivin 3 artiklan 3 kohdan nojalla, kun se on ennen rekisteröintihakemusta hankkinut vetovoimansa sen johdosta, että se on tullut tunnetuksi erottamiskykyisenä merkkinä sellaisten mainoskampanjoiden seurauksena, joissa esitellään kyseessä olevan tavaran erityiset ominaisuudet.

      (1)  EUVL C 294, 2.12.2006.


title: Asia C-73/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Tivoli (Italia) on esittänyt 11.2.2013 — T

text:
               25.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 147/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Tivoli (Italia) on esittänyt 11.2.2013 — T
   (Asia C-73/13)
   2013/C 147/12
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Tivoli

      Pääasian asianosainen

      Kantaja: T

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko 30.5.2002 annetun tasavallan presidentin asetuksen nro 115 82 §, jolla Italian oikeusjärjestyksessä säännellään valtion varoista myönnettävää maksutonta oikeusapua, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan 3 kohdan, jossa määrätään, että maksutonta oikeusapua annetaan niille, joilla ei ole riittäviä varoja, jos tällainen apu on tarpeen, jotta asianomainen voisi tehokkaasti käyttää oikeutta saattaa asiansa tuomioistuimen käsiteltäväksi, mukainen niiltä osin kuin siinä säädetään, että tuomioistuimen on määrättävä asianosaisen avustajalle maksettavat palkkiot ja kulukorvaukset antamassaan päätöksessä noudattaen asianajajiin sovellettavaa palkkiotaulukkoa siten, etteivät ne missään tapauksessa ylitä näiden palkkiotaulukoiden mukaisia, palkkioihin, lunastusmaksuihin ja korvauksiin sovellettavia keskimääräisiä määriä, ja että sen on otettava huomioon avustajan suorittamien palvelujen luonne ja tämän suorittamien toimenpiteiden vaikutus päämiehen prosessuaaliseen asemaan?

               2)

               Onko 30.5.2002 annetun tasavallan presidentin asetuksen nro 115 82 §, jolla Italian oikeusjärjestyksessä säännellään valtion varoista myönnettävää maksutonta oikeusapua, Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan määräysten, sellaisina kuin ne on saatettu voimaan yhteisön oikeudessa Euroopan unionin perusoikeuskirjan 52 artiklan 3 kohdalla ja EUT 6 artiklalla, sellaisena kuin se on muutettuna Lissabonin sopimuksella, mukainen niiltä osin kuin siinä säädetään, että tuomioistuimen on määrättävä asianosaisen avustajalle maksettavat palkkiot ja kulukorvaukset antamassaan päätöksessä noudattaen asianajajiin sovellettavaa palkkiotaulukkoa siten, etteivät ne missään tapauksessa ylitä näiden palkkiotaulukoiden mukaisia palkkioihin, lunastusmaksuihin ja korvauksiin sovellettavia keskimääräisiä määriä, ja että sen on otettava huomioon avustajan suorittamien palvelujen luonne ja tämän suorittamien toimenpiteiden vaikutus päämiehen prosessuaaliseen asemaan?


title: Asia T-221/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 25.7.2006 — Belgia v. komissio (EMOTR — Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen — Peltokasvit — Ilmaortokuvausjärjestelmään (GIS) perustuva pinta-alojen valvonta — Ilmoitetun pinta-alan ja GIS-järjestelmästä ilmenevän pinta-alan välinen ero — Hallinnollinen tarkastus ja tarkastukset paikan päällä — EMOTR:lle aiheutunut vahinko)

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/37

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 25.7.2006 — Belgia v. komissio
   (Asia T-221/04) (1)

   (EMOTR - Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen - Peltokasvit - Ilmaortokuvausjärjestelmään (GIS) perustuva pinta-alojen valvonta - Ilmoitetun pinta-alan ja GIS-järjestelmästä ilmenevän pinta-alan välinen ero - Hallinnollinen tarkastus ja tarkastukset paikan päällä - EMOTR:lle aiheutunut vahinko)
   (2006/C 224/79)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Belgian kuningaskunta (asiamiehet: aiemmin A. Goldman ja E. Dominkovits, sitten M. Wimmer, avustajinaan asianajajat H. Gilliams, P. de Bandt ja L. Goossens)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Nolin ja L. Visaggio)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 4 päivänä helmikuuta 2004 tehdyn komission päätöksen 2004/136/EY (EUVL L 40, s. 31) kumoaminen niiltä osin kuin siinä säädetään 2 prosentin suuruisesta kiinteämääräisestä oikaisusta sellaisiin menoihin, jotka Belgia on ilmoittanut peltokasvien alalla
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 118, 30.4.2004 (Asia C-176/04)


title: Asia T-325/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.1.2017 – Sun System Kereskedelmi és Szolgáltató v. EUIPO – Hollandimpex Kereskedelmi és Szolgáltató (Choco Love) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Choco Love rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiemmat kansalliset sana- ja kuviomerkit sekä EU-sana- ja EU-kuviomerkit CHOCOLATE, CSOKICSŐ ja Chocolate Brown — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               6.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 70/17

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.1.2017 – Sun System Kereskedelmi és Szolgáltató v. EUIPO – Hollandimpex Kereskedelmi és Szolgáltató (Choco Love)
   (Asia T-325/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Choco Love rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiemmat kansalliset sana- ja kuviomerkit sekä EU-sana- ja EU-kuviomerkit CHOCOLATE, CSOKICSŐ ja Chocolate Brown - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2017/C 070/23)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Sun System Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (Budapest, Unkari) (edustaja: asianajaja Á. László)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: I. Moisescu ja A. Schifko)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Hollandimpex Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (Budapest)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 26.3.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 1369/2014-1), joka koskee Sun System Kereskedelmi és Szolgáltató Kft:n ja Hollandimpex Kereskedelmi és Szolgáltató Kft:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Sun System Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 279, 24.8.2015.


title: Asia C-24/05 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 22.6.2006 — August Storck KG v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 3 kohta — Rekisteröinnin ehdoton hylkäysperuste — Kolmiulotteinen tavaramerkki — Vaaleanruskean värisen makeisen kolmiulotteinen muoto — Erottamiskyky)

text:
               2.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 22.6.2006 — August Storck KG v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   (Asia C-24/05 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 3 kohta - Rekisteröinnin ehdoton hylkäysperuste - Kolmiulotteinen tavaramerkki - Vaaleanruskean värisen makeisen kolmiulotteinen muoto - Erottamiskyky)
   (2006/C 212/10)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Valittaja: August Storck KG (edustajat: asianajajat I. Rohr, H. Wrage-Molkenthin ja T. Reher)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-396/02, August Storck KG vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 10.11.2004 antamasta tuomiosta, jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kumoamiskanteen, joka oli nostettu päätöksestä, jossa jätettiin rekisteröimättä kolmiulotteinen tavaramerkki, joka esittää vaaleanruskean väristä makeista, luokkaan 30 kuuluville makeisille — Tavaramerkin erottamiskyky — Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohta
   Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               August Storck KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 69, 19.3.2005.


title: Asia T-277/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.6.2013 — Trasys v. komissio

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/82

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.6.2013 — Trasys v. komissio
   (Asia T-277/09) (1)

   2013/C 225/185
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 244, 10.10.2009.


title: Asia C-80/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší správní soud (Tšekin tasavalta) on esittänyt 15.2.2013 — ACO Industries Tábor, s.r.o. v. Odvolací finanční ředitelství

text:
               25.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 147/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší správní soud (Tšekin tasavalta) on esittänyt 15.2.2013 — ACO Industries Tábor, s.r.o. v. Odvolací finanční ředitelství
   (Asia C-80/13)
   2013/C 147/14
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Nejvyšší správní soud

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: ACO Industries Tábor, s.r.o.

      Vastapuoli: Odvolací finanční ředitelství

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 18, 45, 49 ja 56 artikla esteenä säännöksille, joiden mukaan jäsenvaltioon sijoittautuneella työnantajalla on velvollisuus maksaa ennakkomaksuja sellaisten työntekijöiden (jotka ovat toisen jäsenvaltion kansalaisia) tuloverosta, jotka toiseen jäsenvaltioon sijoittautunut työvoimanvuokraustoimisto on antanut määräajaksi työnantajan käyttöön ensin mainittuun jäsenvaltioon sijoittautuneen sivuliikkeensä välityksellä?

               2)

               Ovatko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 18, 45, 49 ja 56 artikla esteenä säännöksille, joiden mukaan kyseisten työntekijöiden veron perusteen katsotaan olevan vähintään kiinteä 60 prosenttia työvoimanvuokraustoimiston laskuttamasta määrästä, jos välityspalkkio sisältyy laskutettuun määrään?

               3)

               Jos ensimmäiseen tai toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko perusvapauksien rajoittaminen nyt esillä olevan kaltaisessa tilanteessa mahdollista yleiseen järjestykseen, yleiseen turvallisuuteen tai kansanterveyteen taikka verovalvonnan tehokkuuteen liittyvistä syistä?


title: Asia T-140/07: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 4.2.2011 — Chi Mei Optoelectronics Europe ja Chi Mei Optoelectronics UK v. komissio

text:
               9.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 4.2.2011 — Chi Mei Optoelectronics Europe ja Chi Mei Optoelectronics UK v. komissio
   (Asia T-140/07) (1)

   2011/C 113/40
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Laajennetun ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 155, 7.7.2007.


title: Asia T-122/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.2.2011 — USFSPEI ym. v. neuvosto

text:
               16.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 120/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.2.2011 — USFSPEI ym. v. neuvosto
   (Asia T-122/10) (1)

   2011/C 120/41
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 148, 5.6.2010.


title: Asia C-257/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal des affaires de sécurité sociale des Bouches du Rhône (Ranska) on esittänyt 13.5.2013 — Anouthani Mlalali v. CAF des Bouches-du-Rhône

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/27

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal des affaires de sécurité sociale des Bouches du Rhône (Ranska) on esittänyt 13.5.2013 — Anouthani Mlalali v. CAF des Bouches-du-Rhône
   (Asia C-257/13)
   2013/C 207/43
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal des affaires de sécurité sociale des Bouches du Rhône

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Anouthani Mlalali

      Vastaaja: Caisse des allocations familiales des Bouches-du-Rhône

      Ennakkoratkaisukysymys

   [Ovatko] sosiaaliturvalain (code de la sécurité sociale) L. 512-2 ja D. 512-2 §:ssä asetetut edellytykset yhteensoveltuvia 25.11.2003 annetun direktiivin 2003/109/EY (1) 11 artiklan kanssa?

      (1)  Pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemasta 25.11.2003 annettu neuvoston direktiivi 2003/109/EY (EUVL L 16, s. 44)


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys, 15 päivänä lokakuuta 2004, asiassa T-193/04, Hans-Martin Tillack vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Välitoimihakemus ja täytäntöönpanon lykkääminen)

text:
               8.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/36

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS,
   15 päivänä lokakuuta 2004,
   asiassa T-193/04, Hans-Martin Tillack vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
   (Väliaikainen oikeussuoja - Välitoimihakemus ja täytäntöönpanon lykkääminen)
   (2005/C 6/72)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asiassa T-193/04, Hans-Martin Tillack, edustajinaan I. Forrester, QC, sekä asianajajat T. Bosly, C. Arhold, N. Flandin, J. Herrlinger ja J. Siaens, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio asiamiehinään C. Docksey ja C. Ladenburger, prosessiosoite Luxemburgissa, jossa hakija vaatii yhtäältä, että kaikkien Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) Belgian ja Saksan oikeusviranomaisille 11.2.2004 oletettavasti esittämään toimenpidepyyntöön liittyvien toimien täytäntöönpanoa lykätään, ja toisaalta, että OLAF tulee määrätä pidättäytymään hankkimasta, tarkastamasta, tutkimasta ja kuuntelemasta kaikkien niiden kantajan kotona ja työpaikalla 19.3.2004 suoritetussa kotietsinnässä saatujen asiakirjojen ja tietojen, jotka ovat Belgian oikeusviranomaisten hallussa, sisältöä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti antanut 15.10.2004 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista annetaan ratkaisu myöhemmin.


title: Asia T-138/05: Euroopan yhteisöjen komission 23.3.2005 Impetus Consultants -nimistä yhtiötä vastaan nostama kanne

text:
               23.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 182/36

         Euroopan yhteisöjen komission 23.3.2005 Impetus Consultants -nimistä yhtiötä vastaan nostama kanne
   (Asia T-138/05)
   (2005/C 182/69)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.3.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Impetus Consultants -nimistä yhtiötä vastaan. Kantajan asiamiehenä on D. Triantafullou, avustajanaan asianajaja N. Kostikas.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               velvoittaa vastaajaan maksamaan 235 655,21 euroa, josta pääoman osuus on 160 380,35 euroa ja siitä päivästä, jona saatava erääntyi kunkin maksukehotuksen perusteella, laskettujen viivästyskorkojen osuus 75 274,86 euroa

               —

               velvoittaa vastaajaan maksamaan 15.3.2005 alkaen aina saatavan täysimääräiseen maksuun saakka sopimukseen ”COP 493 Invite” perustuvan saatavan osalta päivittäistä korkoa 41,93 euroa, sopimukseen ”TR 1006 Ausias” perustuvan saatavan osalta päivittäistä korkoa 1,66 euroa ja sopimukseen ”V 2043 Artis” perustuvan saatavan osalta päivittäistä korkoa 1,01 euroa

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Euroopan yhteisö, jota Euroopan komissio edustaa, teki vastaajan kanssa kolme sopimusta yhteisön tutkimus- ja kehitysohjelman puitteissa. Kyseiset sopimukset olivat seuraavat:

               —

               Sopimus ”COP 493 Invite”, joka koski erityisesti suunnitelman, jonka otsikkona on ”Telematiikka kansallista merenkulkua varten”, täytäntöönpanoa, joka oli tehtävä 24 kuukaudessa päivämäärästä 30.12.1994 lähtien. Vastaaja oli asianomaisen yhteisyrityksen jäsen ja koordinaattori.

               —

               Sopimus ”TR 1006 Ausias”, joka koski erityisesti suunnitelman, jonka otsikkona on ”Taajamien liikennettä koskevat kehittyneet integroidut ja standardoidut telemaattiset järjestelmät”, täytäntöönpanoa, joka oli tehtävä 23 kuukaudessa päivämäärästä 30.9.1995 lähtien. Vastaaja oli asianomaisen yhteisyrityksen jäsen.

               —

               Sopimus ”C 2043 Artis”, joka koski suunnitelman, jonka otsikkona on ”Kehittyneet telemaattiset tieliikennejärjestelmät Espanjassa”, täytäntöönpanoa. Suunnitelma oli pantava täytäntöön 12 kuukaudessa päivämäärästä 1.1.1992. Vastaaja oli asianomaisen yhteisyrityksen jäsen.

         Kaikissa näissä tapauksissa oli sovittu, että komissio osallistuu taloudellisesti kunkin suunnitelman hyvään täytäntöönpanoon niissä rajoissa, joista kussakin sopimuksessa oli sovittu. Kunkin sopimuksen osalta komissio maksoi vastaajalle ennakkomaksuja osallistumisestaan.
   Talouden tarkastusten perusteella komissio totesi, että vastaaja oli käyttänyt vain osan sille annetuista rahoista kulloinkin kyseessä olevan suunnitelman edellyttämiin tarkoituksiin. Erityisesti se totesi seuraavaa:

               —

               Sopimuksen ”COP 493 Invite” osalta komissio oli maksanut vastaajalle sillä perusteella, että se oli yhteistyrityksen koordinaattori, 257 400 euroa. Vastaaja maksoi muille sopimuskumppaneille ainoastaan 79 062,70 euroa ja piti itse 178 337,30 euroa, josta ainoastaan 42 000 euroa käytettiin asianomaiseen ohjelmaan. Komissio lähetti maksukehotuksen 136 037,30 euron summasta vastaajan nimelle.

               —

               Sopimuksen ”TR 1006 Ausias” osalta komissio oli maksanut yhteisyritykselle sinä aikana, kun vastaaja oli sen jäsen, 78 341,91 euron ennakkomaksun. Komissio totesi, että vastaaja käytti ainoastaan 63 229,63 euroa asiaomaista suunnitelmaa varten, ja lähetti maksukehotuksen 15 112,28 euron summasta vastaajan nimelle.

               —

               Sopimuksen ”V2043 Artis” osalta vastaaja sai asianomaisen yhteisyrityksen jäsenenä komissiolta 62 621,86 euron ennakkomaksun. Komissio katsoi, että ainoastaan 53 391,09 euroa käytettiin asianomaisen ohjelman täytäntöönpanoon, ja lähetti maksukehotuksen 9 320,77 euron summasta vastaajan nimelle.

         Kanteellaan komissio vaatii edellä mainittujen saatavien ja niiden korkojen, joita näistä on maksettava kuhunkin sopimukseen sovellettavan oikeuden perusteella, maksamista, eli ensimmäisen sopimuksen osalta Kreikan oikeuden mukaisten korkojen ja kahden muun sopimuksen osalta Espanjan oikeuden mukaisten korkojen maksamista.


title: Asia C-73/05: Euroopan yhteisöjen komission 15.2.2005 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               2.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/24

         Euroopan yhteisöjen komission 15.2.2005 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-73/05)
   (2005/C 82/48)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 15.2.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamies on Nicola Yerrell, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annetun direktiivin 93/104/EY muuttamisesta koskemaan direktiivin soveltamisalan ulkopuolisia toimialoja ja toimintoja 22.6.2000 annetun direktiivin 2000/34/EY (1) noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja/tai koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               2.

               velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanolle kansallisessa oikeusjärjestyksessä asetettu määräaika on päättynyt 1.8.2003.

      (1)  EYVL L 195, 1.8.2000, s. 41.


title: Asia T-72/16: Kanne 15.2.2016 – BBY Solutions v. EUIPO – Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY mobile)

text:
               4.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/37

         Kanne 15.2.2016 – BBY Solutions v. EUIPO – Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY mobile)
   (Asia T-72/16)
   (2016/C 118/43)
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: BBY Solutions, Inc. (Minneapolis, Minnesota, Yhdysvallat) (edustaja: solicitor A. Poulter)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (tavaramerkit ja mallit) (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Worldwide Sales Corporation España, SL (Sant Vicenç dels Horts, Espanja)

      Menettely EUIPO:ssa

      Kyseessä olevan tavaramerkin haltija: Kantaja

      Kyseessä oleva tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”BEST BUY mobile” – Yhteisön tavaramerkki nro 7 213 424

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 1.12.2015 asiassa R 53/2015-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               kumoaa väiteosaston 6.11.2014 tekemän päätöksen väitteestä nro B 1485137

               —

               hyväksyy EU-tavaramerkkihakemuksen nro 007213424

               —

               velvoittaa EUIPO:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               valituslautakunta rikkoi asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, kun se arvioi virheellisesti tavaramerkkien määrääviä ja erottamiskykyisiä osia

               —

               valituslautakunta rikkoi asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, kun se arvioi virheellisesti tavaramerkkien luomaa kokonaisvaikutelmaa

               —

               valituslautakunta rikkoi asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, kun se arvioi virheellisesti tavaramerkkien kattamia palveluja ja

               —

               valituslautakunta rikkoi asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, kun se totesi virheellisesti, että väitteentekijän aikaisemman tavaramerkin ja hakijan tavaramerkin välillä oli sekaannusvaara.


title: Asia C-372/11 P: Valitus, jonka Power-One Italy SpA on tehnyt 14.7.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-489/08, Power-One Italy SpA v. Euroopan komissio, 24.5.2011 antamasta määräyksestä

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/12

         Valitus, jonka Power-One Italy SpA on tehnyt 14.7.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-489/08, Power-One Italy SpA v. Euroopan komissio, 24.5.2011 antamasta määräyksestä
   (Asia C-372/11 P)
   2011/C 282/23
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Power-One Italy SpA (edustajat: avvocato A. Giussani ja avvocato R. Giuffrida)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-489/08, 24.5.2011 antama määräys on kumottava ja näin ollen

                           —

                           on katsottava, että Euroopan komissio on rikkonut asetuksen N:o 1655/2000 (1) 10 artiklan 2 kohtaa ja hallinnollisten säännösten (2) 14 artiklaa sekä loukannut luottamuksensuojan yleistä periaatetta

                           —

                           on katsottava, siltä osin kuin asian käsittelyn tila tämän sallii, että komission toiminnan ja Power One Italy SpA:lle aiheutuneiden ja vielä aiheutuvien tappioiden välillä on syy-yhteys, ja näin ollen velvoitettava unioni SEUT 268 artiklan (ent. EY 235 artikla) perusteella korvaamaan Power One Italy SpA:lle kaikki aiheutuneet tappiot, joiden suuruudeksi arvioidaan 2 876 188,99 euroa, tai PNEUMA-hankkeesta aiheutuneet kulut, jotka ilmenevät valituskirjelmän liitteenä olevista asiakirjoista, jotka ovat joka tapauksessa jo komission hallussa ja jotka on toimitettu tälle tuomioistuimelle

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Vaatimustensa tueksi valittaja väittää ensiksi, että luottamuksensuojan yleistä periaatetta on loukattu, minkä lisäksi väitettyä menettelyn väärinkäyttöä koskevat perustelut ovat riittämättömät ja ristiriitaiset.
   Unionin yleinen tuomioistuin toteaa valituksenalaisen määräyksen 47 kohdassa, että korvattujen määrien osalta valittaja olisi voinut hyötyä enemmän komission päätöksen kumoamisesta koko kyseessä olevalle hankkeelle annetun taloudellisen tuen takaisin saamisen muodossa, ja että ”voidaan katsoa, että tällaisen summan maksaminen vahingonkorvauksena liittyy läheisesti kyseisen päätöksen kumoamiseen”, mihin se perusti menettelyn väärinkäyttöä koskeneet huomautuksensa. Unionin yleinen tuomioistuin jakoi tästä syystä omavaltaisesti osiin valittajan vaatimukset erottamalla niiden toimien tosiasiallisen yhtenäisyyden, jotka muodostivat toiminnan, joka aiheutti tappion, tappion aiheuttaneesta tapahtumasta, jota aiheutuneet kokonaiskustannukset edustivat. Komission vastaväitteen hyväksymistä ei näin ollen ole perusteltu riittävästi.
   Toinen valitusperuste koskee luottamuksensuojan yleisen periaatteen loukkaamista ja todistustaakkaa ja todisteiden hankkimista koskevien sääntöjen virheellistä soveltamista sekä aiheutuneeseen muuhun vahinkoon liittyviä väitteitä koskevien perustelujen riittämättömyyttä ja ristiriitaisuutta.
   Unionin yleisen tuomioistuimen antaman määräyksen 55 kohdassa todettiin, että ”kanteessa ei mainita sen muun vahingon luonnetta ja laajuutta, jonka kantaja väittää itselleen aiheutuneen” ja että ”kanteessa ei mitenkään mainita syitä, joiden vuoksi kantaja katsoo, että muu vahinko liittyy siihen, että komissio vetäytyi kyseessä olevan hankkeen rahoituksesta”. Tähän liittyen on todettava, että valittajana olevalle yhtiölle aiheutuneita tappioita voidaan pitää yksinomaan ilmeisinä, koska kyseessä olevalla rahoituksella pyrittiin tietyn tehtävän — joka on yksilöitävissä suoritettavaksi otetussa hankkeessa — suorittamiseen, ja rahoituksesta vetäytyminen saattoi aiheuttaa yksinomaan kustannuksia, joita valittajalle ei ilman rahoitusta olisi aiheutunut. Unionin yleinen tuomioistuin ei tarkastellut näitä perusteluja, joita kehiteltiin jo komission esittämään oikeudenkäyntiväitteeseen liittyvissä huomautuksissa (joihin oli myös liitetty valittajana olevan yhtiön tase), vaan se tyytyi viittaamaan aiheutunutta tappiota koskevien yksityiskohtien väitettyyn puuttumiseen.
   Valittaja väittää lopuksi, että luottamuksensuojan yleistä periaatetta on loukattu ja että todistustaakkaa ja todisteiden hankkimista koskevia sääntöjä on sovellettu virheellisesti ja että tosiseikkoja, jotka olisivat vaikuttaneet tapauksen lopputulokseen, ei ole arvioitu syy-seuraussuhteeseen liittyen.
   Valituksenalaisen määräyksen 57 kohdassa unionin yleinen tuomioistuin toteaa syy-seuraussuhdetta koskevien väitteiden osalta, että valittajana oleva yhtiö ”ei esitä minkäänlaisia seikkoja kyseessä olevan toiminnan vaikutuksesta siihen, että kantaja vastasi kyseessä olevan hankkeen kustannuksista summalla, joka ylitti enimmäismäärän, johon komissio oli sitoutunut”. Valittajan näkemyksen mukaan esillä olevassa asiassa on ilmeistä, että unionin yleinen tuomioistuin arvioi asiakirja-aineistossa esitettyjä tosiseikkoja virheellisesti. Kyseinen tuomioistuin vääristi esitettyjä todisteita, koska sen mukaan komission toiminnan ja valittajana olevalle yhtiölle aiheutuneiden tappioiden välillä ei ole ilmeistä syy-yhteyttä. Kyseinen tuomioistuin ei näin ollen ole päätöstä perustellessaan tarkastellut seikkoja, joihin ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyssä kannekirjelmässä oli jo vedottu tai joihin vedottiin tätä seuranneissa huomautuksissa. Erityisesti valittajan huomioista ilmenee selvästi, että komission väitetty virhe on luonteeltaan toissijainen eikä olennainen, ja se muodostuu viiveestä täysin toteutettua hanketta koskevien asiakirjojen täydentämisessä.

      (1)  Ympäristöalan rahoitusvälineestä (LIFE) 17.7.2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EYVL L 192, s. 1)

      (2)  Grant Agreementiin liittyvät vakiomuotoiset hallinnolliset säännökset.


title: Asia C-460/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 5.9.2011 — Hewlett-Packard GmbH v. Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)

text:
               10.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 362/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 5.9.2011 — Hewlett-Packard GmbH v. Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)
   (Asia C-460/11)
   2011/C 362/18
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Hewlett-Packard GmbH

      Vastapuoli: Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Euroopan unionin tuomioistuimelle esitetään tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2001/29/EY (1) tulkinnasta seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:

               1)

               Onko direktiivi otettava huomioon kansallista oikeutta tulkittaessa silloinkin, kun tosiseikat ovat tapahtuneet direktiivin voimaantulon jälkeen (22.6.2001) mutta ennen sitä ajankohtaa, josta lukien direktiiviä voitiin soveltaa (22.12.2002)?

               2)

               Onko kappaleen valmistamisessa kirjoittimella kyse direktiivin 5 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetusta kappaleen valmistamisesta käyttämällä mitä tahansa valokuvaustekniikkaa tai muuta menetelmää, jolla on samanlaiset vaikutukset?

               3)

               Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
               Täyttyvätkö ne edellytykset, jotka direktiivissä asetetaan sen 5 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen kappaleenvalmistusoikeutta koskevien poikkeusten tai rajoitusten vuoksi maksattavalle sopivalle hyvitykselle, kun huomioon otetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 20 artiklassa vahvistettu perusoikeus yhdenvertaiseen kohteluun, silloinkin, kun velvollisia sopivan hyvityksen maksamiseen eivät ole kirjoittimen valmistajat, maahantuojat ja myyjät vaan sellaisen muun laitteen taikka sellaisten useiden muiden laitteiden valmistajat, maahantuojat ja myyjät, jotka ovat osa vastaavaan kappaleen valmistamiseen soveltuvaa laiteketjua?

      (1)  EYVL L 167, s. 10.


title: Asia T-441/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 13.6.2007 — IVG Immobilien v. SMHV (I) (Yhteisön tavaramerkki — Kuviomerkit — Rekisteröinnin ehdottomat hylkäysperusteet — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               21.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 170/24

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 13.6.2007 — IVG Immobilien v. SMHV (I)
   (Asia T-441/05) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Kuviomerkit - Rekisteröinnin ehdottomat hylkäysperusteet - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2007/C 170/46)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: IVG Immobilien AG (Bonn, Saksa) (edustajat: asianajajat A. Okonek ja U. Karpenstein)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 1.9.2005 tekemän päätöksen johdosta (asia R 559/2004-4), joka koski kuviomerkin I rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi
   Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 1.9.2005 tekemä päätös (asia R 559/2004-4) kumotaan.

               2)

               SMHV velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan IVG Immobilien AG:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 60, 11.3.2006.


title: Asia T-424/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.5.2010 — Nexus Europe (Ireland) v. komissio (Välityslauseke — Tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskeva viides puiteohjelma — Kansantalouksien ja kaupunkialueiden kehitystä eurooppalaisessa tietoyhteiskunnassa koskeva hanke (Muteis) — Vahinko, joka aiheutuu sopimuksen muuttamisesta hankkeeseen osallistuvalle aiheutuneiden kustannusten korvaamisen osalta)

text:
               3.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.5.2010 — Nexus Europe (Ireland) v. komissio
   (Asia T-424/08) (1)

   (Välityslauseke - Tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskeva viides puiteohjelma - Kansantalouksien ja kaupunkialueiden kehitystä eurooppalaisessa tietoyhteiskunnassa koskeva hanke (Muteis) - Vahinko, joka aiheutuu sopimuksen muuttamisesta hankkeeseen osallistuvalle aiheutuneiden kustannusten korvaamisen osalta)
   2010/C 179/61
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Nexus Europe (Ireland) Ltd (Dublin, Irlanti) (edustaja: barrister M. Noonan)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: R. Lyal ja A. Sauka)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus korvata kantajan siitä syystä, että komissio on saanut 31.10.2001 tehtyyn Muteis IST-2000-30117 -sopimukseen tiettyjä muutoksia, väitetysti kärsimä vahinko.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Nexus Europe (Ireland) Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 6, 10.1.2009.


title: Asia C-91/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.4.2010 (Landgericht Frankfurt am Mainin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Wall AG v. Stadt Frankfurt-am-Main ja Frankfurter Entsorgungs- und Service GmbH (FES) (Palvelukonsessiot — Palvelukonsession myöntämismenettely — Avoimuusvelvoite — Alihankkijan vaihtaminen myöhemmin)

text:
               5.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 148/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.4.2010 (Landgericht Frankfurt am Mainin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Wall AG v. Stadt Frankfurt-am-Main ja Frankfurter Entsorgungs- und Service GmbH (FES)
   (Asia C-91/08) (1)

   (Palvelukonsessiot - Palvelukonsession myöntämismenettely - Avoimuusvelvoite - Alihankkijan vaihtaminen myöhemmin)
   2010/C 148/05
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Frankfurt am Main

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Wall AG

      Vastaaja: Stadt Frankfurt-am-Main ja Frankfurter Entsorgungs- und Service GmbH (FES)

      Muu osapuoli: Deutsche Städte Medien (DSM) GmbH

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Landgericht Frankfurt am Main — EY:n perustamissopimuksen 21, 43 ja 49 artiklan sekä 86 artiklan 1 kohdan ja avoimuusperiaatteen, yhdenvertaisuusperiaatteen ja syrjintäkiellon periaatteen sekä jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuudesta 25.6.1980 annetun komission direktiivin 80/723/ETY (EYVL L 195, s. 35), sellaisena kuin se on muutettuna jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuudesta annetun komission direktiivin 80/723/ETY muuttamisesta 26.7.2000 annetulla komission direktiivillä 2000/52/EY (EYVL L 193, s. 75), 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 2 kohdan samoin kuin julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.1.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (EUVL L 134, s. 114) 1 artiklan 9 kohdan tulkinta — Palveluja koskevien käyttöoikeussopimusten tekeminen — Julkisen yrityksen käsite — Vaikutukset, joita sopimuksen täytäntöönpanolle aiheutuu avoimuusvelvoitteen laiminlyömisestä alihankkijaa myöhemmin vaihdettaessa

      Tuomiolauselma

               1)

               Jos palvelukonsessiosopimuksen määräyksiin tehtävät muutokset poikkeavat ominaispiirteiltään merkittävästi sopimusmääräyksistä, jotka olivat perusteena alkuperäisen konsessiosopimuksen tekemiselle tietyn tarjoajan kanssa, ja jos ne näin ollen ovat omiaan osoittamaan osapuolten tahtoneen neuvotella uudestaan kyseisen sopimuksen keskeiset ehdot, asiassa on toteutettava kyseisen jäsenvaltion sisäisen lainsäädännön mukaisesti kaikki tarvittavat toimenpiteet, mukaan luettuna uusi sopimuksentekomenettely, menettelyn avoimuuden palauttamiseksi. Uusi sopimuksentekomenettely on tarvittaessa järjestettävä siten, että siinä sovellettavat menettelytavat vastaavat kyseessä olevan palvelukonsession erityispiirteitä ja että muun jäsenvaltion alueelle sijoittautuneella yrityksellä on mahdollisuus saada riittävät tiedot kyseisestä konsessiosta, ennen kuin sitä koskeva sopimus tehdään.

               2)

               Kun konsessiosopimuksen tehnyt yritys tekee sopimuksen sellaisten palvelujen osalta, jotka kuuluvat alueellisen julkisyhteisön sille myöntämän konsession soveltamisalaan, EY 43 ja EY 49 artiklasta sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatteesta ja kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltoa koskevasta periaatteesta johtuvaa avoimuusvelvoitetta ei sovelleta, jos

                           —

                           mainittu alueellinen julkisyhteisö on perustanut tämän yrityksen jätehuoltoa ja katujen puhtaanapitoa varten, mutta yritys toimii myös markkinaolosuhteissa

                           —

                           kyseinen alueellinen julkisyhteisö omistaa tämän yrityksen 51-prosenttisesti, mutta sen johtoa koskevat päätökset voidaan kuitenkin tehdä vain kolmen neljäsosan enemmistöllä kyseisen yrityksen yhtiökokouksessa annetuista äänistä

                           —

                           kyseinen alueellinen julkisyhteisö nimittää tämän yrityksen hallintoneuvoston jäsenistä vain neljänneksen, mukaan luettuna hallintoneuvoston puheenjohtajan

                           —

                           tämä yritys saa yli puolet liikevaihdostaan molemminpuolisesti velvoittavista sopimuksista, jotka koskevat jätehuoltoa ja katujen puhtaanapitoa puheena olevan alueellisen julkisyhteisön alueella, ja tämä julkisyhteisö puolestaan rahoittaa nämä kaupungin asukkailta perittävillä alueellisilla veroilla.

               3)

               EY 43 ja EY 49 artiklassa vahvistetut yhdenvertaisen kohtelun periaate ja kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltoa koskeva periaate sekä näistä johtuva avoimuusvelvoite eivät velvoita kansallisia viranomaisia irtisanomaan sopimusta eivätkä kansallisia tuomioistuimia antamaan määräystä kaikissa tilanteissa, joissa avoimuusvelvoitetta väitetään loukatun palvelukonsession myöntämisen yhteydessä. Kansallisen oikeusjärjestyksen tehtävänä on säätää oikeussuojakeinoista, joilla pyritään turvaamaan yksityisillä oikeussubjekteilla avoimuusvelvoitteen nojalla olevat oikeudet, sillä tavoin, että nämä oikeussuojakeinot eivät ole epäedullisempia kuin samankaltaisia jäsenvaltion sisäiseen oikeuteen perustuvia vaatimuksia koskevat keinot eikä niillä tehdä unionin oikeusjärjestyksessä vahvistettujen oikeuksien käyttämistä käytännössä mahdottomaksi tai suhteettoman vaikeaksi. Avoimuusvelvoite perustuu välittömästi EY 43 ja EY 49 artiklaan, joita on sovellettava suoraan jäsenvaltioiden kansallisissa oikeusjärjestyksissä ja joilla on etusija kaikkiin niiden kanssa ristiriidassa oleviin kansallisen oikeuden säännöksiin nähden.

      (1)  EUVL C 142, 7.6.2008.


title: Asia C-193/06 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 20.9.2007 — Société des Produits Nestlé SA v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), Quick restaurants SA (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 40/94 — 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Sanaelementin QUICKY sisältävä kuvamerkki — Aikaisempien kansallisten sanamerkkien QUICKIES haltijan vastustus — Sekaannusvaara — Kokonaisarviointi)

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/14

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 20.9.2007 — Société des Produits Nestlé SA v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), Quick restaurants SA
   (Asia C-193/06 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 40/94 - 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Sanaelementin QUICKY sisältävä kuvamerkki - Aikaisempien kansallisten sanamerkkien QUICKIES haltijan vastustus - Sekaannusvaara - Kokonaisarviointi)
   (2007/C 269/26)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Société des Produits Nestlé SA (edustaja: asianajaja D. Masson)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral) ja Quick restaurants SA (edustajat: asianajajat E. De Gryse, F. de Visscher ja D. Moreau)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-74/04, Nestlé vastaan SMHV, väliintulijana Quick restaurants SA, 22.2.2006 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kanteen, jossa vaadittiin SMHV:n toisen valituslautakunnan 17.12.2003 tekemän päätöksen (asia R 922/2001-2), joka koskee Société des produits Nestlé SA:n ja Quick restaurants SA:n välistä väitemenettelyä, kumoamista
   Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 22.2.2006 asiassa T-74/04, Nestlé vastaan SMVH — Quick (QUICKY), antama tuomio kumotaan siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, koska se ei ole tutkinut kysymyksessä olevien merkkien ulkoasun samankaltaisuutta tavaramerkeistä syntyvään kokonaisvaikutelman perusteella.

               2)

               Valitus hylätään muilta osin.

               3)

               Asia palautetaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen.

               4)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 165, 15.7.2006.


title: Asia C-415/05 P: Ahmed Yusufin ja Al Barakaat International Foundationin  23.11.2005  tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-306/01, Ahmed Yusuf ja Al Barakaat International Foundation vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio,  21.9.2005  antamasta tuomiosta

text:
               25.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/11

         Ahmed Yusufin ja Al Barakaat International Foundationin 23.11.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-306/01, Ahmed Yusuf ja Al Barakaat International Foundation vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio, 21.9.2005 antamasta tuomiosta
   (Asia C-415/05 P)
   (2006/C 48/23)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Ahmed Yusuf ja Al Barakaat International Foundation, Spånga (Ruotsi), on valittanut 23.11.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-306/01, Ahmed Yusuf ja Al Barakaat International Foundation vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio, 21.9.2005 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajana ovat asianajajat Leif Silbersky ja Thomas Olsson.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-306/01 21.9.2005 antaman tuomion,

               2)

               kumoaa asetuksen (EY) N:o 881/2002,

               3)

               velvoittaa Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan yhteisöjen komission korvaaman oikeudenkäyntikulut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ja yhteisöjen tuomioistuimessa.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Valittajat väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on virheellisesti katsonut, että neuvostolla oli toimivalta antaa asetus (EY) N:o 881/2002 EY 60 ja EY 301 sekä EY 308 artiklan perusteella. Se vetoaa lisäksi seuraavaan:
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on virheellisesti katsonut, että asetus (EY) N:o 881/2002 täyttää EY 249 artiklan mukaisen yleisen pätevyyden vaatimukset.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on virheellisesti rajoittanut arviointinsa siitä, rajoitetaanko asetuksella (EY) N:o 881/2002 valittajan perusoikeuksia, pelkästään siihen, onko turvallisuusneuvoston päätöslauselma ehdottomiin normeihin kuuluvien ylemmänasteisten kansainvälisen oikeuden sääntöjen mukainen. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole tutkinut, onko asetus yhteisön oikeuden mukaisesti pätevä tai tapahtuiko turvallisuusneuvoston päätöksen täytäntöönpano yhteisön oikeuden ja kansallisten lakien mukaisesti.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on virheellisesti todennut, että asetuksella (EY) N:o 881/2002 ei loukata kantajan puolustautumisoikeuksia tai oikeutta tehokkaaseen oikeussuojakeinoon.