title: Asia C-60/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen – Ruotsi) – Mohammad Khir Amayry v. Migrationsverket (Ennakkoratkaisupyyntö — Asetus (EU) N:o 604/2013 — Kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittäminen — 28 artikla — Säilöön ottaminen kansainvälistä suojelua hakeneen henkilön siirtämiseksi vastuussa olevaan jäsenvaltioon — Siirron toteuttamisen määräaika — Säilöön ottamisen enimmäiskesto — Laskeminen — Vastaanottopyynnön hyväksyminen ennen säilöön ottamista — Siirtopäätöksen täytäntöönpanon lykkääminen)

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/15

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen – Ruotsi) – Mohammad Khir Amayry v. Migrationsverket
   (Asia C-60/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (EU) N:o 604/2013 - Kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittäminen - 28 artikla - Säilöön ottaminen kansainvälistä suojelua hakeneen henkilön siirtämiseksi vastuussa olevaan jäsenvaltioon - Siirron toteuttamisen määräaika - Säilöön ottamisen enimmäiskesto - Laskeminen - Vastaanottopyynnön hyväksyminen ennen säilöön ottamista - Siirtopäätöksen täytäntöönpanon lykkääminen))
   (2017/C 382/17)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Mohammad Khir Amayry

      Vastapuoli: Migrationsverket

      Tuomiolauselma

               1)

               Kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 604/2013 28 artiklaa, luettuna Euroopan unionin perusoikeuskirjan 6 artiklan valossa, on tulkittava siten, että

                           —

                           se ei ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään, että tilanteessa, jossa kansainvälistä suojelua hakenut henkilö otetaan säilöön sen jälkeen, kun vastaanottopyynnön saanut jäsenvaltio on hyväksynyt kyseisen pyynnön, säilöönotto voi kestää enintään kaksi kuukautta, kunhan yhtäältä säilöönoton kesto ei ylitä siirtomenettelyn edellyttämää aikaa, jota on arvioitava siten, että huomioon otetaan kyseiseen menettelyyn kussakin yksittäistapauksessa liittyvät konkreettiset vaatimukset, ja kunhan toisaalta säilöönoton kesto ei ylitä kuutta viikkoa siitä ajankohdasta, jolloin muutoksenhaun tai uudelleen käsittelyn lykkäävä vaikutus päättyy, ja

                           —

                           se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa sallitaan tällaisessa tilanteessa säilöönoton kestävän kolme tai kaksitoista kuukautta, jona aikana siirto voidaan toteuttaa pätevästi.

               2)

               Asetuksen N:o 604/2013 28 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että kyseisellä säännöksellä käyttöön otetusta kuuden viikon määräajasta, joka lasketaan muutoksenhaun tai uudelleen käsittelyn lykkäävän vaikutuksen päättymisestä, ei vähennetä niiden päivien lukumäärää, jolloin kyseessä oleva henkilö on jo ollut säilöön otettuna sen jälkeen, kun jäsenvaltio on hyväksynyt vastaanotto- tai takaisinottopyynnön.

               3)

               Asetuksen N:o 604/2013 28 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että kyseisellä säännöksellä käyttöön otettua kuuden viikon määräaikaa, joka lasketaan muutoksenhaun tai uudelleen käsittelyn lykkäävän vaikutuksen päättymisestä, sovelletaan myös silloin, kun asianomainen henkilö ei ole erityisesti vaatinut siirtopäätöksen täytäntöönpanon lykkäämistä.

      (1)  EUVL C 111, 29.3.2016.


title: Asia C-188/17 P: Valitus, jonka Slavcho Asenov Todorov on tehnyt 12.4.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-839/16, Todorov v. Euroopan unionin tuomioistuin, 14.3.2017 antamasta määräyksestä

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/26

         Valitus, jonka Slavcho Asenov Todorov on tehnyt 12.4.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-839/16, Todorov v. Euroopan unionin tuomioistuin, 14.3.2017 antamasta määräyksestä
   (Asia C-188/17 P)
   (2017/C 382/31)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Asianosaiset

      Valittaja: Slavcho Asenov Todorov (edustaja: K. Mladenova, advokat)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin tuomioistuin
   Unionin tuomioistuin (kymmenes jaosto) on 7.9.2017 antamallaan määräyksellä jättänyt valituksen tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.


title: Asia C-521/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tallinna Ringkonnakohus (Viro) on esittänyt 1.9.2017 – c.v. SNB-REACT u. a. v. Deepak Mehta

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/34

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tallinna Ringkonnakohus (Viro) on esittänyt 1.9.2017 – c.v. SNB-REACT u. a. v. Deepak Mehta
   (Asia C-521/17)
   (2017/C 382/41)
   Oikeudenkäyntikieli: viro

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tallinna Ringkonnakohus

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: c.v. SNB-REACT u. a.

      Vastapuoli: Deepak Mehta

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY (1) 4 artiklan c alakohtaa tulkittava siten, että jäsenvaltioilla on velvollisuus tunnustaa tavaramerkinhaltijoita kollektiivisesti edustavat järjestöt henkilöiksi, joilla on tavaramerkinhaltijoiden oikeuksien suojaamiseksi niiden loukkaamiselta oikeus pyytää omissa nimissään oikeussuojakeinojen soveltamista ja nostaa omissa nimissään tuomioistuimessa kanne tavaramerkinhaltijoiden oikeuksien panemiseksi täytäntöön?

               2)

               Onko tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista 8.6.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/31/EY (2) (”direktiivi sähköisestä kaupankäynnistä”) 12, 13 ja 14 artiklaa tulkittava siten, että kyseisissä säännöksissä tarkoitettuna palvelun tarjoajana, jonka osalta sovelletaan mainituissa artikloissa säädettyjä vastuun rajoituksia, on pidettävä myös sellaista palvelun tarjoajaa, jonka tarjoama palvelu muodostuu IP-osoitteiden rekisteröimisestä, mikä mahdollistaa IP-osoitteiden anonyymin yhdistämisen verkkotunnuksiin, ja näiden IP-osoitteiden vuokraamisesta?

      (1)  EUVL 2004, L 157, s. 45.

      (2)  EYVL 2000, L 178, s. 1.


title: Asia C-300/16 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 20.9.2017 – Valittajana Euroopan komissio ja muuna osapuolena Frucona Košice a.s. (Muutoksenhaku — Valtiontuki — Tuen käsite — Taloudellisen edun käsite — Yksityinen velkoja -arviointiperuste — Sovellettavuutta koskevat edellytykset — Soveltaminen — Euroopan komissiolle kuuluvat tutkimusvelvollisuudet)

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/24

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 20.9.2017 – Valittajana Euroopan komissio ja muuna osapuolena Frucona Košice a.s.
   (Asia C-300/16 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Valtiontuki - Tuen käsite - Taloudellisen edun käsite - Yksityinen velkoja -arviointiperuste - Sovellettavuutta koskevat edellytykset - Soveltaminen - Euroopan komissiolle kuuluvat tutkimusvelvollisuudet))
   (2017/C 382/27)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: K. Walkerová, L. Armati, T. Maxian Rusche ja B. Stromsky)

      Muu osapuoli: Frucona Košice a.s. (edustajat: K. Lasok, QC, B. Hartnett, barrister, J. Holmes, QC, ja O. Geiss, Rechtsanwalt)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 260, 18.7.2016.


title: Asia T-153/17: Kanne 30.9.2017 – FV v. neuvosto

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/45

         Kanne 30.9.2017 – FV v. neuvosto
   (Asia T-153/17)
   (2017/C 382/56)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: FV (edustaja: asianajaja S. Pappas)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan vuosia 2014 ja 2015 koskevat arviointikertomukset, jotka on hyväksytty lopullisesti 5.12.2016

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen, joissa se katsoo, että tässä asiassa Euroopan unionin neuvoston sen osalta hyväksymiä vuosia 2014 ja 2015 koskevia arviointikertomuksia rasittaa ilmeinen arviointivirhe, perustelujen puutteellisuus ja huolellisuusvelvollisuuden laiminlyöminen.


title: Asia T-755/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.9.2017 – La Rocca v. EUIPO (Take your time Pay After) (EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin Take your time Pay After rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan ensimmäinen virke)

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/44

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.9.2017 – La Rocca v. EUIPO (Take your time Pay After)
   (Asia T-755/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin Take your time Pay After rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan ensimmäinen virke))
   (2017/C 382/54)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Alessandro La Rocca (Anzio, Italia) (edustajat: asianajajat A. Perani ja J. Graffer)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: L. Rampini)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäinen valituslautakunnan 4.8.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 406/2016-1), joka koskee hakemusta kuviomerkin Take your time Pay After rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Alessandro La Rocca velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 475, 19.12.2016.


title: Asia C-480/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Köln (Saksa) on esittänyt 9.8.2017 – Frank Montag v. Finanzamt Köln-Mitte

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/32

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Köln (Saksa) on esittänyt 9.8.2017 – Frank Montag v. Finanzamt Köln-Mitte
   (Asia C-480/17)
   (2017/C 382/39)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Köln

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Frank Montag

      Vastaaja: Finanzamt Köln-Mitte

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko SEUT 49 artikla, luettuna yhdessä SEUT 54 artiklan kanssa, esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan ulkomailla asuvan verovelvollisen pakollisia maksuja työeläkelaitokselle (jotka perustuvat jäsenvaltion asianajajaliiton jäsenyyteen, joka on ammatillisiin sääntöihin liittyvistä syistä edellytyksenä verovelvollisen useissa jäsenvaltioissa harjoittamalle toiminnalle) ei oteta huomioon tuloa vähentävinä menoina rajoitetun verovelvollisuuden järjestelmässä, vaikka maassa asuville verovelvollisille myönnetään yleisen verovelvollisuuden järjestelmässä oikeus tehdä kansallisessa lainsäädännössä vahvistetun määrän mukainen vähennys tuloista?

               2)

               Onko SEUT 49 artikla, luettuna yhdessä SEUT 54 artiklan kanssa, esteenä ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitetulle lainsäädännölle, jos verovelvollinen maksaa pakollisten maksujen lisäksi muita – vapaaehtoisia – lisämaksuja työeläkelaitokselle eikä jäsenvaltio ota niitä huomioon tuloja vähentävinä menoina, vaikka kyseisessä jäsenvaltiossa myöhemmin maksettavat eläkkeet ovat kansallisen lainsäädännön mukaan veronalaisia mahdollisesti myös rajoitetun verovelvollisuuden järjestelmässä?

               3)

               Onko SEUT 49 artikla, luettuna yhdessä SEUT 54 artiklan kanssa, esteenä ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitetulle lainsäädännölle, jos verovelvollinen maksaa asianajajan luvastaan ja työeläkelaitokselle suorittamistaan maksuista riippumattomia vapaaehtoiseen yksityiseen eläkevakuutukseen perustuvia maksuja eikä jäsenvaltio ota niitä huomioon tuloa vähentävinä menoina, vaikka kyseisessä jäsenvaltiossa myöhemmin maksettavat eläkkeet ovat kansallisen lainsäädännön mukaan veronalaisia mahdollisesti myös rajoitetun verovelvollisuuden järjestelmässä?


title: Asia C-591/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 13.9.2017 – Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Valtiontuet — Päätös 2011/678/EU — Nautaeläinten tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden (TSE) seulontojen rahoittamiseksi myönnetty valtiontuki — Sisämarkkinoille soveltumaton tuki — Takaisinperimisvelvollisuus — Täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 13.9.2017 – Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-591/14) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Valtiontuet - Päätös 2011/678/EU - Nautaeläinten tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden (TSE) seulontojen rahoittamiseksi myönnetty valtiontuki - Sisämarkkinoille soveltumaton tuki - Takaisinperimisvelvollisuus - Täytäntöönpanon laiminlyönti))
   (2017/C 382/03)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J.-F. Brakeland, B. Stromsky, S. Noë ja H. van Vliet)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta (asiamiehet: C. Pochet, L. Van den Broeck ja J. C. Halleux, avustajinaan L. Van den Hende ja J. Charles, avocats)

      Tuomiolauselma

               1)

               Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut SEUT 288 artiklan neljännen kohdan eikä valtiontuesta, jonka Belgia on myöntänyt nautaeläinten tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden (TSE) seulontojen rahoittamiseksi (valtiontuki C 44/08 (ex NN 45/04)), 27.7.2011 annetun komission päätöksen 2011/678/EU 2–4 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kaikkia tarvittavia toimenpiteitä periäkseen tuensaajilta takaisin kyseisen päätöksen 1 artiklan 3 ja 4 kohdassa sääntöjenvastaisiksi ja sisämarkkinoille soveltumattomiksi todetut valtiontuet ja koska se ei ole ilmoittanut Euroopan komissiolle toimenpiteistä, joihin kyseisen päätöksen noudattamiseksi on ryhdytty.

               2)

               Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 73, 2.3.2015.


title: Asia C-552/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 19.9.2017 – Euroopan komissio v. Irlanti (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Autot — Se, että jossakin jäsenvaltiossa asuva henkilö vuokraa tai leasingvuokraa auton palveluntarjoajalta, jonka kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa — Rekisteröintivero — Koko veron maksaminen rekisteröintihetkellä — Veron palauttamista koskevat periaatteet — Oikeasuhteisuus)

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 19.9.2017 – Euroopan komissio v. Irlanti
   (Asia C-552/15) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Autot - Se, että jossakin jäsenvaltiossa asuva henkilö vuokraa tai leasingvuokraa auton palveluntarjoajalta, jonka kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa - Rekisteröintivero - Koko veron maksaminen rekisteröintihetkellä - Veron palauttamista koskevat periaatteet - Oikeasuhteisuus))
   (2017/C 382/06)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Wasmeier ja J. Tomkin)

      Vastaaja: Irlanti (asiamiehet: E. Creedon, L. Williams ja A. Joyce, avustajinaan M. Collins, SC, S. Kingston, BL, ja C. Daly, BL)

      Tuomiolauselma

               1)

               Irlanti ei ole noudattanut SEUT 56 artiklaan perustuvia jäsenyysvelvoitteitaan, kun se on vaatinut, että ajoneuvojen pysyvästä rekisteröinnistä maksettava rekisteröintivero on maksettava etukäteen kokonaisuudessaan riippumatta Irlantiin tuodun ajoneuvon suunnitellusta todellisesta käyttöajasta Irlannissa, vaikka leasingvuokrauksen tai vuokrauksen kesto on määritetty täsmällisesti ja tiedossa etukäteen.

               2)

               Irlanti ei ole noudattanut SEUT 56 artiklaan perustuvia jäsenyysvelvoitteitaan, koska se ei ole säätänyt koron maksamisesta ajoneuvojen rekisteröintiveron palauttamisen yhteydessä ja koska se on vähentänyt rekisteröintiveron palautettavasta määrästä hallintokuluina 500 euron määrän.

               3)

               Irlanti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 414, 14.12.2015.


title: Asia C-589/15 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.9.2017 – Valittajana Alexios Anagnostakis ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Toimielimiä koskeva oikeus — Kansalaisaloite, jossa komissiota kehotetaan tekemään lainsäädäntöehdotus, joka koskee valtionvelan mitätöintiä hätätilassa olevien jäsenvaltioiden osalta — Rekisteröintiä koskeva hakemus — Rekisteröinnin epääminen komission toimesta — Komission toimivallan selvä ylittyminen — Asetus (EU) N:o 211/2011 — 4 artiklan 2 kohdan b alakohta — Perusteluvelvollisuus — SEUT 122 artikla — SEUT 136 artikla — Noudattamatta jättäminen)

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.9.2017 – Valittajana Alexios Anagnostakis ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-589/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Toimielimiä koskeva oikeus - Kansalaisaloite, jossa komissiota kehotetaan tekemään lainsäädäntöehdotus, joka koskee valtionvelan mitätöintiä hätätilassa olevien jäsenvaltioiden osalta - Rekisteröintiä koskeva hakemus - Rekisteröinnin epääminen komission toimesta - Komission toimivallan selvä ylittyminen - Asetus (EU) N:o 211/2011 - 4 artiklan 2 kohdan b alakohta - Perusteluvelvollisuus - SEUT 122 artikla - SEUT 136 artikla - Noudattamatta jättäminen))
   (2017/C 382/10)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Valittaja: Alexios Anagnostakis (Ateena, Kreikka) (edustajat: A. Anagnostakis, dikigoros, ja F. Moyse, avocat)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Konstantinidis ja H. Krämer)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Alexios Anagnostakis velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 7, 11.1.2016.


title: Asia C-473/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 2.8.2017 – Repsol Butano S.A. v. Administración del Estado

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/31

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 2.8.2017 – Repsol Butano S.A. v. Administración del Estado
   (Asia C-473/17)
   (2017/C 382/37)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Supremo

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Repsol Butano S.A.

      Vastaaja: Administración del Estado

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kun otetaan huomioon tuomioon Federutility (1) perustuva doktriini, onko toimenpide, jolla vahvistetaan pullotetun nestekaasun säiliön enimmäishinta, yhteensopiva kyseisen doktriinin kanssa tai suhteellisuusperiaatteen mukainen toimenpiteenä, jolla suojellaan sosiaalisesti heikossa asemassa olevia käyttäjiä, kun jokin jäljempänä luetelluista seikoista toteutuu joko vaihtoehtoisesti tai yhdessä

                           —

                           toimenpide toteutetaan kaikkiin kuluttajiin yleisesti sovellettavana toistaiseksi ”niin kauan kuin näiden markkinoiden kilpailu- ja kilpailukykyolosuhteita ei voida pitää riittävinä”,

                           —

                           toimenpide on ollut voimassa jo yli [1]8 vuoden ajan,

                           —

                           toimenpide saattaa edistää kilpailun säilymistä vähäisenä estämällä uusien toimijoiden tulon markkinoille?

               2)

               Kun otetaan huomioon edellä mainittu tuomioon Federutility perustuva doktriini, onko pullotetun nestekaasun pakollista kotijakelua koskeva toimenpide yhteensopiva kyseisen doktriinin kanssa tai suhteellisuusperiaatteen mukainen sosiaalisesti heikossa asemassa olevien käyttäjien tai hankalapääsyisten alueiden asukkaiden suojelutoimenpiteenä, kun jokin edellisessä kysymyksessä luetelluista seikoista toteutuu joko vaihtoehtoisesti tai yhdessä?

      (1)  Tuomio 20.4.2010, Federutility ym. (C-265/08, EU:C:2010:205).


title: Asia T-554/17: Kanne 16.8.2017 – Gonzalez Calvet v. SRB

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/47

         Kanne 16.8.2017 – Gonzalez Calvet v. SRB
   (Asia T-554/17)
   (2017/C 382/58)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Ramón González Calvet (Barcelona, Espaja) ja Joan González Calvet (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja P. Molina Bosch)

      Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta ottamaan tutkittavaksi tämän kanteen, jonka kohteena on yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätös SRB/EES/2017/08, ja asianmukaisen menettelyn toimitettuaan antamaan tämän kanteen hyväksyvän tuomion sekä kumoamaan kriisinratkaisuneuvoston päätöksen SRB/EES/2017/08; tämän lisäksi he vaativat tätä julistamaan, ettei edellä mainitun päätöksen täytäntöönpanosta eikä täytäntöönpanon johdosta toteutetuista toimista aiheudu vaikutuksia. Jos unionin yleinen tuomioistuin ei kumoaisi kyseistä päätöstä, kantajat vaativat asianmukaista vahingonkorvausta osakkeidensa menetyksestä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real Estate 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.


title: Asia T-575/17: Kanne 17.8.2017 – Algebris (UK) ym. v. SRB

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/47

         Kanne 17.8.2017 – Algebris (UK) ym. v. SRB
   (Asia T-575/17)
   (2017/C 382/59)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Algebris (UK) Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta), Anchorage Capital Group LLC (New York, New York, Yhdysvallat) ja Ronit Capital LLP (Lontoo) (edustajat: asianajajat T. Soames, J. Vandenbussche, R. East ja N. Chesaites,)

      Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Banco Popular Español S.A:ta koskevan kriisinratkaisumääräyksen hyväksymisestä 7.6.2017 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen SRB/EES/2017/08 (1) kokonaisuudessaan tai toissijaisesti päätöksen 1 ja/tai 6 artiklan

               —

               velvoittamaan SRB:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan SRB loukkasi useaan otteeseen luottamuksellisuuden ja salassapitovelvollisuuden periaatteita, mikä on vastoin SEUT 339 artiklaa ja asetuksen N:o 806/2014 (2) 88 artiklan 1 kohtaa ja unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä. Näin toimiessaan SRB ei noudattanut kantajien oikeutta hyvään hallintoon, mikä vahvistetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan Euroopan komissio teki useita arviointivirheitä soveltaessaan asetuksen N:o 806/2014 14, 18, 20, 21, 22 ja 24 artiklaa.

                           —

                           Kantajat väittävät, että Banco Popularin arvottaminen, joka oli pohjana kriisinratkaisumääräyksen mukaisesti hyväksytylle ratkaisulle, ei ollut oikeudenmukainen, varovainen eikä luotettava, ja se oli ristiriidassa periaatteen kanssa, jonka mukaan velkojat eivät saa jäädä huonompaan asemaan. Kyseinen arvottaminen ei täten muodostanut täsmällistä, luotettavaa ja johdonmukaista näyttöä, jolle kriisinratkaisumääräys olisi voitu perustaa, eikä se voinut olla riitautetun päätöksen perustana. Samoista syistä kantajat katsovat, että kriisinratkaisumääräys (ja täten riitautettu päätös) oli ilmeisen suhteeton, koska sillä ylitettiin toimet, jotka olivat tarpeen määräyksen tavoitteiden varmistamiseksi.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan SRB takavarikoi kantajien omaisuutta heidän perusoikeuksiensa vastaisesti, sellaisina kuin niitä suojataan unionin yleisillä oikeusperiaatteilla ja perusoikeuskirjan 17 artiklalla.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan SRB ei varmistanut perusoikeuskirjan 41 artiklan ja unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti, että kantajille oli myönnetty oikeus tulla kuulluksi kriisinratkaisumenettelyssä.

               5)

               Viides kanneperuste, jonka mukaan komissio ei ollut hyväksynyt kriisinratkaisumääräystä lainmukaisesti, ja täten riidanalaista päätöstä ei voitu panna täytäntöön lainmukaisesti.

                           —

                           Kantajat väittävät, että ennen kriisinratkaisumääräyksen hyväksymisestä antamaansa päätöstä (EU) 2017/1246 komissio ei ollut arvioinut asianmukaisesti tai lainkaan kaikkia kriisinratkaisumääräyksen harkinnanvaraisia seikkoja. Näin toimiessaan komissio jätti noudattamatta asetuksen N:o 806/2014 mukaisia velvoitteitaan ja loukkasi unionin tuomioistuimen antamaan Meroni-tuomioon perustuvan oikeuskäytännön mukaisia velvoitteitaan. Vastaavasti SRB teki ilmeisen arviointivirheen ja oikeudellisen virheen katsoessaan, että sen kriisinratkaisumääräyksen hyväksymisestä antama päätös saattoi tulla voimaan tai oli tullut voimaan. Toissijaisesti kantajat väittävät joka tapauksessa, että riidanalaisella päätöksellä hyväksytty kriisinratkaisumääräys ei ole tullut voimaan lainmukaisesti.

      (1)  Banco Popular Español SA:ta koskevan kriisinratkaisumääräyksen hyväksymisestä 7.6.2017 annettu komission päätös (EU) 2017/1246 (tiedoksiannettu numerolla C(2017) 4038) (EUVL 2017, L 178, s. 15).

      (2)  Yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15.7.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 806/2014 (EUVL 2014, L 225, s. 1).


title: Asia C-469/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 4.8.2017 – Funke Medien NRW GmbH v. Saksan liittotasavalta

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/30

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 4.8.2017 – Funke Medien NRW GmbH v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-469/17)
   (2017/C 382/36)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Funke Medien NRW GmbH

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Jättävätkö unionin oikeuden säännökset, jotka koskevat tekijöiden yksinoikeutta kappaleen valmistamiseen (direktiivin 2001/29/EY (1) 2 artiklan a alakohta) ja teostensa välittämiseen yleisölle, teosten saattaminen yleisön saataviin mukaan lukien (direktiivin 2001/29/EY 3 artiklan 1 kohta), ja näitä oikeuksia koskevat poikkeukset ja rajoitukset (direktiivin 2001/29/EY 5 artiklan 2 ja 3 kohta) jäsenvaltioille kansallista liikkumavaraa?

               2)

               Miten Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistetut perusoikeudet on otettava huomioon määritettäessä direktiivin 2001/29/EY 5 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädettyjen, tekijöiden yksinoikeutta kappaleen valmistamiseen (direktiivin 2001/29/EY 2 kohdan a alakohta) ja teostensa välittämiseen yleisölle, teosten saattaminen yleisön saataviin mukaan lukien (direktiivin 2001/29/EY 3 artiklan 1 kohta), koskevien poikkeusten ja rajoitusten ulottuvuutta?

               3)

               Voidaanko tiedonvälityksen vapauteen (Euroopan unionin perusoikeuskirjan 11 artiklan 1 kohdan toinen virke) tai lehdistönvapauteen (Euroopan unionin perusoikeuskirjan 11 artiklan 2 kohta) liittyvillä perusoikeuksilla perustella muita kuin direktiivin 2001/29/EY 5 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia tai rajoituksia, jotka koskevat tekijöiden yksinoikeutta kappaleen valmistamiseen (direktiivin 2001/29/EY 2 kohdan a alakohta) ja teostensa välittämiseen yleisölle, teosten saattaminen yleisön saataviin mukaan lukien (direktiivin 2001/29/EY 3 artiklan 1 kohta)?

      (1)  Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY (EUVL 2001, L 167, s. 10).


title: Asia C-513/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Köln (Saksa) on esittänyt 22.8.2017 – Sakkomenettely, jossa vastaajana on Josef Baumgartner

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/33

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Köln (Saksa) on esittänyt 22.8.2017 – Sakkomenettely, jossa vastaajana on Josef Baumgartner
   (Asia C-513/17)
   (2017/C 382/40)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Köln

      Pääasian asianosainen

   Josef Baumgartner

      Muu osapuolet: Bundesamt für Güterverkehr ja Staatsanwaltschaft Köln

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko asetuksen (EY) N:o 561/2006 (1) 19 artiklan 2 kohdan ensimmäistä virkettä tulkittava siten, että seuraamuksen yritykselle tai yrityksen johtohenkilölle hallinnollisia rikkomuksia koskevan lain (Gesetz über Ordnungswidrigkeiten, jäljempänä OWiG) 30, 9 ja 130 §:n nojalla hallinnollisesta rikkomuksesta, joka on tapahtunut yrityksen kotipaikassa, voi määrätä ainoastaan se jäsenvaltio, jonka alueella on yrityksen kotipaikka? Vai ovatko myös muut jäsenvaltiot toimivaltaisia määräämään seuraamuksen hallinnollisesta rikkomuksesta, jos rikkomus on todettu niiden alueella?

      (1)  Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 3821/85 ja (EY) N:o 2135/98 muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 kumoamisesta 15.3.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 561/2006 (EUVL 2006, L 102, s. 1).


title: Asia C-245/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Espanja) on esittänyt 11.5.2017 – Pedro Viejobueno Ibáñez ja Emilia de la Vara González v. Consejería de Educación de Castilla-La Mancha

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/26

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Espanja) on esittänyt 11.5.2017 – Pedro Viejobueno Ibáñez ja Emilia de la Vara González v. Consejería de Educación de Castilla-La Mancha
   (Asia C-245/17)
   (2017/C 382/32)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Pedro Viejobueno Ibáñez ja Emilia de la Vara González

      Vastapuoli: Consejería de Educación de Castilla-La Mancha

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko lukuvuoden toisen lukukauden päättymistä pitää asiallisena syynä, jolla voidaan oikeuttaa väliaikaisina virkamiehinä työskentelevien opettajien erilainen kohtelu verrattuna vakinaisina virkamiehinä työskenteleviin opettajiin?

               2)

               Voidaanko määräaikaisia työntekijöitä koskevan syrjintäkiellon periaatteen mukaisena pitää sitä, että väliaikaisina virkamiehinä työskentelevät opettajat, joiden palvelussuhde päätetään lukukauden päättyessä, eivät voi pitää heille kertyneitä lomia tosiasiallisina lomapäivinä vaan ne korvataan maksamalla heille vastaava lomakorvaus?

               3)

               Voidaanko määräaikaisia työntekijöitä, joiksi nämä virkamiehet määritellään, koskevan syrjintäkiellon periaatteen mukaisena pitää alueelliseen lainsäädäntöön sisältyvän 12.7.2012 annetun Kastilia-La Manchan itsehallintoalueen vuoden 2012 talousarviolain 5/2012 (Ley de Presupuestos Generales de la Junta de Comunidades de Castilla-La Mancha para 2012) 13. lisäsäännöksen kaltaista abstraktia oikeussääntöä, jolla talousarviosäästöihin ja julkisen talouden alijäämätavoitteisiin liittyvistä syistä muun muassa lykättiin opetus- ja tutkimusministeriön ja ANPE-ammattijärjestön välillä 10.3.1994 tehdyn sopimuksen, joka julkaistiin 15.3.1994 tehdyllä ministeriön henkilöstöosaston päätöksellä (BOMEC, 28.3.1994), soveltamista siltä osin kuin on kyse heinä- ja elokuun lomakorvausten maksamisesta yli viiden ja puolen kuukauden viransijaisuuksia hoitaville ja viran täyttämisen ajaksi nimitetyille virkamiehille ja jossa velvoitetaan maksamaan muiden oppilaitosten kuin yliopistojen väliaikaiselle opetushenkilöstölle 22:ta työpäivää, jos nimitys väliaikaiseksi virkamieheksi on tehty koko lukuvuodeksi, tai työskentelykautta suhteellisesti vastaavaa määrää päiviä, jos työskentelykausi oli lukuvuotta lyhyempi, vastaava lomakorvaus?


title: Asia T-572/17: Kanne 21.8.2017 – UC v. parlamentti

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/31

         Kanne 21.8.2017 – UC v. parlamentti
   (Asia T-572/17)
   (2017/C 369/43)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: UC (edustaja: asianajaja A. Tymen)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että kanne otetaan tutkittavaksi ja että se on perusteltu

         ja tämän johdosta

               —

               kumoamaan kantajan arviointikertomuksen vuodelta 2015 ja päätöksen, jolla kantajalle myönnettiin vain kaksi ansiopistettä kyseistä vuotta koskevassa arvioinnissa

               —

               kumoamaan 9.5.2017 tehty nimittävän viranomaisen päätös, jolla hylättiin kantajan 13.1.2017 tekemä valitus

               —

               velvoittamaan vastaajan suorittamaan kantajalle vahingonkorvauksena kohtuulliseksi katsottava 9 000 euroa henkisestä kärsimyksestä

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan yhtäältä perusoikeuskirjan 41 artiklaa ja henkilöstösääntöjen 25 artiklaa on rikottu ja toisaalta perusteluvelvollisuutta ja kantajan puolustautumisoikeuksia on loukattu.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan oikeutta tulla kuulluksi on loukattu ja perusoikeuskirjan 41 artiklaa on rikottu.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan on tehty ilmeinen arviointivirhe.


title: Asia T-451/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2017 – sheepworld v. EUIPO (Bester Papa) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin Bester Papa rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2017 – sheepworld v. EUIPO (Bester Papa)
   (Asia T-451/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin Bester Papa rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2017/C 369/23)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: sheepworld AG (Ursensollen, Saksa) (edustaja: asianajaja S. von Rüden)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: M. Fischer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 26.5.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 94/2016-4), joka koskee hakemusta sanamerkin Bester Papa rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Sheepworld AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 364, 3.10.2016.


title: Asia C-479/17 P: Valitus, jonka Guardian Europe Sàrl on tehnyt 8.8.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kolmas jaosto) asiassa T-673/15, Guardian Europe v. Euroopan unioni, 7.6.2017 antamasta tuomiosta

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/4

         Valitus, jonka Guardian Europe Sàrl on tehnyt 8.8.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kolmas jaosto) asiassa T-673/15, Guardian Europe v. Euroopan unioni, 7.6.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-479/17 P)
   (2017/C 369/05)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Guardian Europe Sàrl (edustajat: C. O’Daly, solicitor ja F. Louis, avocat)

      Muu osapuoli: Euroopan unioni, jota edustaa Euroopan unionin tuomioistuin ja Euroopan komissio)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               1)

               kumoaa tuomion siltä osin kuin tuomiolauselman 3 kohdassa hylättiin osittain Guardian Europen SEUT 268 artiklaan ja 340 artiklan toiseen kohtaan perustuva vahingonkorvausvaatimus

               2)

               toteaa, että unionin tuomioistuin voi itse ratkaista asian kantajan vahingonkorvausvaatimusten osalta ja tämän johdosta

                           a)

                           velvoittaa Euroopan unionin, jota edustaa Euroopan unionin tuomioistuin, korvaamaan niiden vahinkojen johdosta, jotka aiheutuivat Guardian Europelle siitä, että unionin yleinen tuomioistuin rikkoi Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan ja ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamista koskevan eurooppalaisen yleissopimuksen 6 artiklan 1 kohdan mukaisia oikeudenkäynnin kohtuulliseen kestoon liittyviä vaatimuksia, seuraavat summat: (i) vaihtoehtokustannuksista/tulonmenetyksestä 1 388 000 euroa, (ii) ylimääräisistä takauskuluista 143 675,78 euroa ja (iii) aineettomista vahingoista asianmukainen prosenttiosuus siitä sakkojen määrästä, joka Guardianille määrättiin päätöksessä

                           b)

                           velvoittaa Euroopan unionin, jota edustavat komissio ja Euroopan unionin tuomioistuin, korvaamaan niiden vahinkojen johdosta, jotka aiheutuivat Guardian Europelle siitä, että komissio ja unionin yleinen tuomioistuin loukkasivat yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, seuraavat summat: (i) vaihtoehtokustannuksista tai tulonmenetyksestä 7 712 000 euroa ja (ii) aineettomista vahingoista asianmukainen prosenttiosuus siitä sakkojen määrästä, joka Guardianille määrättiin päätöksessä

                           c)

                           määrää hyvityskoron a alakohdassa mainituille summille (27.7.2010 alkaen tämän valituksen johdosta annettavan unionin tuomioistuimen tuomion julistamispäivään saakka) ja b alakohdassa mainituille summille (19.11.2010 alkaen tämän valituksen johdosta annettavan unionin tuomioistuimen tuomion julistamispäivään saakka) Eurostatin siinä jäsenvaltiossa (Luxemburg), johon Guardian Europe on sijoittautunut, kyseisen ajanjakson osalta toteaman vuotuisen inflaatioprosentin mukaisesti.

                           d)

                           määrää viivästyskoron a ja b alakohdassa mainituille summille tämän valituksen johdosta annettavan unionin tuomioistuimen tuomion julistamispäivästä alkaen siihen saakka, kunnes summat on maksettu kokonaan sen korkokannan mukaisesti, jonka Euroopan keskuspankki (EKP) on vahvistanut perusrahoitusoperaatioillensa, korotettuna kahdella prosenttiyksiköllä

               3)

               jos on tarpeellista, 2 kohdan a–d alakohdan sijasta palauttaa asian unionin yleisen tuomioistuimeen käsiteltäväksi ja

               4)

               velvoittaa vastaajat korvaamaan valittajalle tästä valituksesta ja oikeudenkäynnistä unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1)

               Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi tuomiossaan SEUT 268 artiklaa ja 340 artiklan toista kohtaa ja sovelsi virheellisesti unionin oikeudessa olevaa yrityksen käsitettä, kun se katsoi, ettei Guardian Europelle aiheutunut lainkaan tulonmenetystä siitä, että unionin yleinen tuomioistuin rikkoi asiassa T-82/08, Guardian Industries Corp. ja Guardian Europe Sàrl v. komissio, oikeudenkäynnin kohtuulliseen kestoon liittyviä vaatimuksia.

               2)

               Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi tuomiossaan SEUT 268 artiklaa ja 340 artiklan toista kohtaa, sovelsi virheellisesti unionin oikeudessa olevaa yrityksen käsitettä ja teki aineellisesti virheellisiä päätelmiä – tämä virheellisyys ilmenee unionin yleiselle tuomioistuimelle toimitetuista asiakirjoista –, kun se katsoi, että Guardian Europelle aiheutui vain 82 prosentin suuruinen menetys takauskuluista, jotka oli maksettava siltä ajalta, jona unionin yleinen tuomioistuin ei asiassa T-82/08, Guardian Industries Corp. ja Guardian Europe Sàrl v. komissio, antanut tuomiota kohtuullisen ajan kuluessa.

               3)

               Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi tuomiossaan SEUT 268 artiklaa ja 340 artiklan toista kohtaa, kun se katsoi, ettei Guardian Europelle aiheutunut aineetonta vahinkoa siitä, että asiassa T-82/08, Guardian Industries Corp. ja Guardian Europe Sàrl v. komissio rikottiin oikeudenkäynnin kohtuulliseen kestoon liittyviä vaatimuksia.

               4)

               Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi tuomiossaan SEUT 268 artiklaa ja 340 artiklan toista kohtaa ja sovelsi virheellisesti unionin oikeudessa olevaa yrityksen käsitettä, kun se katsoi, ettei Guardian Europelle aiheutunut tulonmenetystä siitä, että komission päätöksessä K(2007) 5791 lopullinen (1) – Tasolasi ja unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-82/08 antamassa tuomiossa Guardian Industries Corp. ja Guardian Europe Sàrl v. komissio loukattiin yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.

               5)

               Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi tuomiossaan SEUT 268 artiklaa ja 340 artiklan toista kohtaa, kun se katsoi, ettei Guardian Europelle aiheutunut aineetonta vahinkoa siitä, että komission päätöksessä K(2007) 5791 lopullinen – Tasolasi ja unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-82/08 antamassa tuomiossa Guardian Industries Corp. ja Guardian Europe Sàrl v. komissio loukattiin yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.

               6)

               Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi tuomiossaan SEUT 268 artiklaa ja 340 artiklan toista kohtaa, kun se katsoi, että vain ylimmän oikeusasteen tuomioistuimen – ei siten unionin yleisen tuomioistuimen – antama tuomio voi aiheuttaa vahingonkorvausvastuun unionin oikeuden rikkomisesta.

      (1)  [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 28.11.2007 tehty komission päätös K(2007) 5791 lopullinen (Asia COMP/39165 – Tasolasi).


title: Asiat T-107/15 ja T-347/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.9.2017 – Uganda Commercial Impex v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Kongon demokraattiseen tasavaltaan kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Luettelo henkilöistä, yhteisöistä ja elimistä, jotka ovat rikkoneet Kongon demokraattista tasavaltaa koskevaa aseidenvientikieltoa — Kantajan nimen pysyttäminen luettelossa)

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/7

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.9.2017 – Uganda Commercial Impex v. neuvosto
   (Asiat T-107/15 ja T-347/15) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Kongon demokraattiseen tasavaltaan kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Luettelo henkilöistä, yhteisöistä ja elimistä, jotka ovat rikkoneet Kongon demokraattista tasavaltaa koskevaa aseidenvientikieltoa - Kantajan nimen pysyttäminen luettelossa))
   (2017/C 369/08)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Uganda Commercial Impex Ltd (Kampala, Uganda) (edustajat: asiassa T-107/15 S. Zaiwalla, P. Reddy, Z. Burbeza, A. Meskarian ja K. Mittal, solicitors, sekä R. Blakeley, barrister, ja asiassa T-347/15 S. Zaiwalla, P. Reddy, A. Meskarian, K. Mittal ja R. Blakeley)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: asiassa T-107/15 aluksi B. Driessen ja E. Dumitriu-Segnana, sitten B. Driessen ja M. Veiga, ja asiassa T-347/15 B. Driessen, E. Dumitriu-Segnana ja M. Veiga)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Asiassa T-107/15 SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus saada kumotuiksi 1.12.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanopäätös 2014/862/YUTP Kongon demokraattista tasavaltaa koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/788/YUTP täytäntöönpanosta (EUVL 2014, L 346, s. 36) ja 1.12.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1275/2014 tiettyjen rajoittavien erityistoimenpiteiden käyttöönotosta Kongon demokraattista tasavaltaa koskevaa aseidenvientikieltoa rikkovia henkilöitä vastaan annetun asetuksen (EY) N:o 1183/2005 9 artiklan 1 ja 4 kohdan täytäntöönpanosta (EUVL 2014, L 346, s. 3) ja tarvittaessa SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus sen toteamisesta, että tiettyjen rajoittavien erityistoimenpiteiden käyttöönotosta Kongon demokraattista tasavaltaa koskevaa aseidenvientikieltoa rikkovia henkilöitä vastaan 18.7.2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1183/2005 (EUVL 2005, L 193, s. 1) 9 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta kantajaan, ja asiassa T-347/15 SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus saada kumotuiksi 20.4.2015 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2015/620 Kongon demokraattista tasavaltaa koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/788/YUTP muuttamisesta (EUVL 2015, L 102, s. 43) ja 20.4.2015 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/614 asetuksen N:o 1183/2005 9 artiklan 4 kohdan täytäntöönpanosta (EUVL 2015, L 102, s. 10) ja tarvittaessa SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus sen toteamisesta, että asetuksen N:o 1183/2005 9 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta kantajaan.

      Tuomiolauselma

               1)

               Asiat T-107/15 ja T-347/15 yhdistetään tuomion antamista varten.

               2)

               Kanteet hylätään.

               3)

               Uganda Commercial Impex Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 171, 26.5.2015.


title: Asia T-315/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.9.2017 – Tamasu Butterfly Europa v. EUIPO – adp Gauselmann (Butterfly) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin Butterfly rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ja aiempi kansallinen kauppanimi Butterfly — Suhteelliset hylkäysperusteet — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta sekä 4 ja 5 kohta)

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/13

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.9.2017 – Tamasu Butterfly Europa v. EUIPO – adp Gauselmann (Butterfly)
   (Asia T-315/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin Butterfly rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ja aiempi kansallinen kauppanimi Butterfly - Suhteelliset hylkäysperusteet - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta sekä 4 ja 5 kohta))
   (2017/C 369/18)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Tamasu Butterfly Europa GmbH (Moers, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Röhl)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: R. Pethke ja D. Hanf)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Saksa) (edustaja: asianajaja P. Koch Moreno)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 17.3.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 221/2015-1), joka koskee osapuolten Tamasu Butterfly Europa ja adp Gauselmann välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Tamasu Butterfly Europa GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 287, 8.8.2016.


title: Asia T-543/17: Kanne 11.8.2017 – EIP v. Syyria

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/28

         Kanne 11.8.2017 – EIP v. Syyria
   (Asia T-543/17)
   (2017/C 369/39)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan investointipankki (asiamiehet: P. Chamberlain, T. Gilliams, J. Shirran, F. de Borja Oxangoiti Briones, asianajaja D. Arts ja solicitor T. Cusworth)

      Vastaaja: Syyrian arabitasavalta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta velvoittamaan Syyrian

               —

               maksamaan sijaantulo-oikeuden perusteella Euroopan unionille kaikki Syrian Healthcare -lainasopimuksen 3.01, 3.02, 4.01, 8.01 ja 8.02 artiklan nojalla maksettavat summat seuraavasti:

                           —

                           62 646 209,04 euroa ja 3 582 381,15 Yhdysvaltain dollaria, jotka ovat erääntyneet maksettaviksi EU:lle 9.8.2017 ja jotka käsittävät pääoman, korot sekä sopimusperusteiset viivästyskorot (eräpäivän ja 9.8.2017 väliseltä ajalta)

                           —

                           muu sopimusperusteinen viivästyskorko, joka lasketaan seuraavista korkeimman vuotuisen korkokannan perusteella (minkä tahansa kuukauden pituisen ajanjakson osalta): i) EURIBOR-korkokanta korotettuna kahdella prosentilla (200 peruspistettä) (paitsi Yhdysvaltain dollareissa suoritettavien maksujen osalta LIBOR-korkokanta korotettuna kahdella prosentilla (200 peruspistettä)) tai ii) 3.01 artiklan nojalla maksettava korkokanta korotettuna 0,25 prosentilla (25 peruspistettä), todelliseen maksupäivään asti

                           —

                           kaikki eräpäivästä maksupäivään kertyneet verot, tullit, tuontimaksut ja asiantuntijoiden kustannukset mukaan lukien nyt käytävään menettelyyn liittyvät kulut

               —

               vaihtoehtoisesti i) kohtaan nähden, ja mikäli unionin yleinen tuomioistuin katsoo, että Euroopan unionilla ei ole Euroopan investointipankkiin nähden sijaantulo-oikeutta, maksamaan kaikki Syrian Healthcare -lainasopimuksen 3.01, 3.02, 4.01, 8.01 ja 8.02 artiklan nojalla EIP:lle maksettavat summat seuraavasti:

                           —

                           62 646 209,04 euroa ja 3 582 381,15 Yhdysvaltain dollaria, jotka ovat erääntyneet maksettaviksi EU:lle 9.8.2017 ja jotka käsittävät pääoman, korot sekä sopimusperusteiset viivästyskorot (eräpäivän ja 9.8.2017 väliseltä ajalta);

                           —

                           muu sopimusperusteinen viivästyskorko, joka lasketaan seuraavista korkeimman vuotuisen korkokannan perusteella (minkä tahansa kuukauden pituisen ajanjakson osalta): i) EURIBOR-korkokanta korotettuna kahdella prosentilla (200 peruspistettä) (paitsi Yhdysvaltain dollareissa suoritettavien maksujen osalta LIBOR-korkokanta korotettuna kahdella prosentilla (200 peruspistettä)) tai ii) 3.01 artiklan nojalla maksettava korkokanta korotettuna 0,25 prosentilla (25 peruspistettä), todelliseen maksupäivään asti

                           —

                           kaikki eräpäivästä maksupäivään kertyneet verot, tullit, tuontimaksut ja asiantuntijoiden kustannukset mukaan lukien nyt käytävään menettelyyn liittyvät kulut

               —

               maksamaan joka tapauksessa tilanteesta riippuen joko Euroopan unionille tai Euroopan investointipankille summat niiden lainaerien osalta, jotka erääntyvät tämän kanteen nostamisen jälkeen ja joita Syyria ei maksa, seuraavasti:

                           —

                           kunkin lainaerän pääoma korkoineen

                           —

                           muu sopimusperusteinen viivästyskorko, joka lasketaan seuraavista korkeimman vuotuisen korkokannan perusteella (minkä tahansa kuukauden pituisen ajanjakson osalta): i) EURIBOR-korkokanta korotettuna kahdella prosentilla (200 peruspistettä) (paitsi Yhdysvaltain dollareissa suoritettavien maksujen osalta LIBOR-korkokanta korotettuna kahdella prosentilla (200 peruspistettä)) tai ii) 3.01 artiklan nojalla maksettava korkokanta korotettuna 0,25 prosentilla (25 peruspistettä), kunkin lainaerän eräpäivästä alkaen siihen asti, kunnes Syyria on suorittanut maksun.

               —

               maksamaan kaikki tähän menettelyyn liittyvät kulut työjärjestyksen 134 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen.
   Ainoa kanneperuste koskee sitä, että Syyria on rikkonut Syrian Healthcare –lainasopimuksen 3.01 ja 4.01 artiklan mukaiset sopimusvelvoitteensa Syrian Healthcare –lainasopimuksen lainaerät määräajassa ja Syrian Healthcare –lainasopimuksen 3.02 artiklan mukaisen velvoitteensa maksaa kustakin maksamatta jääneestä erääntyneestä lainaerästä viivästyskorkoa sopimuksessa määrätyn vuotuisen korkokannan mukaisesti. Näin ollen Syyrialla on sopimuksenmukainen velvollisuus maksaa Syrian Healthcare –lainasopimuksen 3.01, 3.02, 4.01, 8.01 ja 8.02 artiklan nojalla kaikki erääntyneet summat.


title: Asia T-589/17: Kanne 30.8.2017 – EIP v. Syyria

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/33

         Kanne 30.8.2017 – EIP v. Syyria
   (Asia T-589/17)
   (2017/C 369/46)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan investointipankki (asiamiehet: P. Chamberlain, T. Gilliams, J. Shirran, F. de Borja Oxangoiti Briones, asianajaja D. Arts ja solicitor T. Cusworth)

      Vastaaja: Syyrian arabitasavalta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta velvoittamaan Syyrian

               —

               maksamaan kaikki Aleppo – Tall Kojak Road Project Special Term -lainasopimuksen 3.01, 3.02, 4.01, 9.01 ja 9.02 artiklan nojalla maksettavat summat seuraavasti:

                           —

                           820 451,35 euroa, jotka 25.8.2017 käsittävät pääoman, korot sekä sopimusperusteiset viivästyskorot (eräpäivän ja 25.8.2017 väliseltä ajalta)

                           —

                           muu sopimusperusteinen viivästyskorko 3,5 prosentin (350 peruspistettä) vuotuisen korkokannan perusteella, todelliseen maksupäivään asti

                           —

                           kaikki eräpäivästä maksupäivään kertyneet verot, tullit, tuontimaksut ja asiantuntijoiden kustannukset mukaan lukien nyt käytävään menettelyyn liittyvät kulut

               —

               maksamaan joka tapauksessa summat niiden lainaerien osalta, jotka erääntyvät tämän kanteen nostamisen jälkeen ja joita Syyria ei maksa, seuraavasti:

                           —

                           kunkin lainaerän pääoma korkoineen

                           —

                           muu sopimusperusteinen viivästyskorko 3,5 prosentin (300 peruspistettä) vuotuisen korkokannan perusteella kunkin lainaerän eräpäivästä alkaen siihen asti, kunnes Syyria on suorittanut maksun.

               —

               maksamaan kaikki tähän menettelyyn liittyvät kulut työjärjestyksen 134 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen.
   Ainoa kanneperuste koskee sitä, että Syyria on rikkonut Aleppo – Tall Kojak Road Project Special Term –lainasopimuksen 3.01 ja 4.01 artiklan mukaiset sopimusvelvoitteensa maksaa Aleppo – Tall Kojak Road Project Special Term Irrigation –lainasopimuksen lainaerät määräajassa ja Aleppo – Tall Kojak Road Project Special Term –lainasopimuksen 3.02 artiklan mukaisen velvoitteensa maksaa kustakin maksamatta jääneestä erääntyneestä lainaerästä viivästyskorkoa sopimuksessa määrätyn vuotuisen korkokannan mukaisesti. Näin ollen Syyrialla on sopimuksenmukainen velvollisuus maksaa Aleppo – Tall Kojak Road Project Special Term –lainasopimuksen 3.01, 3.02, 4.01, 9.01 ja 9.02 artiklan nojalla kaikki erääntyneet summat.


title: Asia T-629/17: Kanne 18.9.2017 – Tšekki v. komissio

text:
               30.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/39

         Kanne 18.9.2017 – Tšekki v. komissio
   (Asia T-629/17)
   (2017/C 369/53)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Asianosaiset

      Kantaja: Tšekin tasavalta (edustaja: M. Smolek, J. Vláčil ja T. Müller)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 6.7.2017 tehdyn komission täytäntöönpanopäätöksen C(2017) 4682 final, jolla peruutettiin osittain Euroopan sosiaalirahastosta myönnetty tuki Kilpailukykyä koskeva koulutus -toimenpideohjelmalle, joka kuuluu tavoitteisiin ”Lähentyminen” ja ”Alueellinen kilpailukyky ja työllisyys” Tšekin tasavallassa, ja Euroopan aluekehitysrahastosta myönnetty tuki Tutkimus ja kehittäminen innovointia varten -toimenpideohjelmille, jotka kuuluvat tavoitteisiin ”Lähentyminen” Tšekin tasavallassa, sekä tekninen tuki, joka kuuluu tavoitteisiin ”Lähentyminen” ja ”Alueellinen kilpailukyky ja työllisyys” Tšekin tasavallassa, ja

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, jonka mukaan Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 kumoamisesta 11.7.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) 1083/2006 (1) 99 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, luettuna yhdessä julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (2) 16 artiklan b alakohdan kanssa, on rikottu. Komissio teki rahoitusoikaisuja sellaisissa julkisissa hankinnoissa väitetysti esiintyneiden sääntöjenvastaisuuksien osalta, joissa kuitenkin on kyse direktiivin 2004/18 16 artiklan b alakohdassa hyväksytystä menettelystä. Komissio katsoo virheellisesti, että ohjelmien sisältöä koskevaa direktiivin 2004/18 16 artiklan b alakohdassa säädettyä poikkeusta julkisia hankintoja koskevista säännöistä sovelletaan ainoastaan sellaisiin hankintaviranomaisiin, jotka ovat radio- ja televisiotoiminnan harjoittajia.

      (1)  EUVL 2006, L 210, s. 25.

      (2)  EUVL 2004, L 134, s. 114.


title: Asia C-487/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 10.8.2017 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on Alfonso Verlezza ym.

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 10.8.2017 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on Alfonso Verlezza ym.
   (Asia C-487/17)
   (2017/C 374/23)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte suprema di cassazione

      Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

   Alfonso Verlezza, Riccardo Traversa, Irene Cocco, Francesco Rando, Carmelina Scaglione, Francesco Rizzi, Antonio Giuliano, Enrico Giuliano, Refecta Srl, E. Giovi Srl, Vetreco Srl ja SE.IN Srl

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kun jätteitä luokitellaan ns. peilinimikkeisiin, onko päätöksen 2014/955/EU (1) liitettä ja asetusta (EU) N:o 1357/2014 (2) tulkittava siten, että mikäli jätteen koostumusta ei tunneta, jätteen tuottajan on suoritettava alustava luonnehdinta, ja jos on, miten laajalti?

               2)

               Onko vaarallisia aineita koskevan tutkimuksen perustuttava edeltä käsin määrättyihin, yhdenmukaisiin menetelmiin?

               3)

               Onko vaarallisia aineita koskevan tutkimuksen perustuttava sellaiseen perusteelliseen ja edustavaan menetelmään, jossa otetaan huomioon jätteen koostumus, jos tämä jo tunnetaan tai on yksilöity luonnehdintavaiheessa, vai voidaanko vaarallisia aineita koskeva tutkimus sitä vastoin suorittaa todennäköisyysperusteiden mukaan ottamalla huomioon sellaiset aineet, jotka voisivat järkevästi katsoen sisältyä kyseiseen jätteeseen?

               4)

               Jos on epävarmaa, onko jätteessä vaarallisia aineita, tai tätä on mahdotonta varmuudella todeta, onko kyseinen jäte kuitenkin luokiteltava vaaralliseksi jätteeksi ja onko sitä käsiteltävä sellaisena ennalta varautumista koskevan periaatteen nojalla?

      (1)  Jäteluettelosta annetun päätöksen 2000/532/EY muuttamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/98/EY mukaisesti (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 18.12.2014 annettu komission päätös 2014/955/EU (EUVL L 370, s. 44).

      (2)  Jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/98/EY liitteen III korvaamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 18.12.2014 annettu komission asetus (EU) N:o 1357/2014 (EUVL L 365, s. 89).


title: Asia T-523/17: Kanne 7.8.2017 – Eleveté Invest Group ym. v. komissio ja SRB

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/38

         Kanne 7.8.2017 – Eleveté Invest Group ym. v. komissio ja SRB
   (Asia T-523/17)
   (2017/C 374/57)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Eleveté Invest Group, S.L. (Madrid, Espanja), ja 19 muuta kantajaa (edustajat: asianajajat B. Cremades Román, F. Orts Castro, J. López Useros, S. Cajal Martín ja P. Marrodán Lázaro)

      Vastaajat: Euroopan komissio ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               toteaa pätemättömiksi yhteisen kriisinratkaisuneuvoston (SRB) 7.6.2017 tekemän päätöksen SRB/EES/2017/08 ja samana päivänä tehdyn komission päätöksen (EU) 2017/1246

               —

               velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston ja Euroopan komission korvaamaan sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun perusteella kantajien vahingot

               —

               toteaa yhteisestä kriisinratkaisuneuvostosta riippumattoman asiantuntijan Banco Popularin varojen nettoarvosta tekemän arvostuksen pätemättömäksi, velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan kantajien menetykset

               —

               velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston ja Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real Estate 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.


title: Asia C-465/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 7.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Düsseldorf – Saksa) – Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH v. Hauptzollamt Duisburg (Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Energiatuotteiden ja sähkön verotus — Direktiivi 2003/96/EY — Soveltamisala — 2 artiklan 4 kohdan b alakohta — Sähkön käyttö pääasiallisesti kemiallisessa pelkistyksessä — Käsite)

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 7.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Düsseldorf – Saksa) – Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH v. Hauptzollamt Duisburg
   (Asia C-465/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Energiatuotteiden ja sähkön verotus - Direktiivi 2003/96/EY - Soveltamisala - 2 artiklan 4 kohdan b alakohta - Sähkön käyttö pääasiallisesti kemiallisessa pelkistyksessä - Käsite))
   (2017/C 374/04)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Duisburg

      Tuomiolauselma

   Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY 2 artiklan 4 kohdan b alakohdan kolmatta luetelmakohtaa on tulkittava siten, että sellaisten turbopuhaltimien voimanlähteenä käytetty sähkö, joiden tarkoituksena on tiivistää ilmaa, jota sen jälkeen käytetään masuunissa prosessissa, jossa raakarautaa tuotetaan rautamalmista kemiallisella pelkistyksellä, ei ole kyseisessä säännöksessä tarkoitettua ”sähköä, jota käytetään pääasiallisesti kemiallisessa pelkistyksessä”.

      (1)  EUVL C 398, 30.11.2015.


title: Asia C-559/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 7.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Hamburg – Saksa) – Birgit Bossen, Anja Bossen ja Gudula Gräßmann v. Brussels Airlines SA/NV (Ennakkoratkaisupyyntö — Liikenne — Asetus (EY) N:o 261/2004 — 7 artiklan 1 kohta — Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevat yhteiset säännöt — Useista osuuksista muodostuva lento — Huomioon otettavan ”lennon pituuden” käsite)

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 7.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Hamburg – Saksa) – Birgit Bossen, Anja Bossen ja Gudula Gräßmann v. Brussels Airlines SA/NV
   (Asia C-559/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Liikenne - Asetus (EY) N:o 261/2004 - 7 artiklan 1 kohta - Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevat yhteiset säännöt - Useista osuuksista muodostuva lento - Huomioon otettavan ”lennon pituuden” käsite))
   (2017/C 374/11)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Hamburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Birgit Bossen, Anja Bossen ja Gudula Gräßmann

      Vastaaja: Brussels Airlines SA/NV

      Tuomiolauselma

   Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 7 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että käsite ”lennon pituus” kattaa sellaisten lentoyhteyksien tapauksessa, joihin kuuluu liittymälentoja, yksinomaan välimatkan ensimmäisen lähtöpaikan ja lopullisen määräpaikan välillä, ja tämä välimatka on laskettava isoympyräratamenetelmän mukaisesti tosiasiallisesti lennetyn lennon pituudesta riippumatta.

      (1)  EUVL C 53, 20.2.2017.


title: Asia T-238/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.9.2017 – Novartis v. EUIPO – Meda (Zimara) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin Zimara rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki FEMARA — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla — Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 1 kohta — Velvollisuus lausua koko valituksesta — Asetuksen N:o 207/2009 64 artiklan 1 kohdan ensimmäinen virke)

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.9.2017 – Novartis v. EUIPO – Meda (Zimara)
   (Asia T-238/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin Zimara rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki FEMARA - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla - Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 1 kohta - Velvollisuus lausua koko valituksesta - Asetuksen N:o 207/2009 64 artiklan 1 kohdan ensimmäinen virke))
   (2017/C 374/40)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Novartis AG (Basel, Sveitsi) (edustaja: asianajaja M. Douglas)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: H. O’Neill)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Meda AB (Solna, Ruotsi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 6.3.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 636/2014-5), joka koskee osapuolten Novartis ja Meda välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) viidennen valituslautakunnan 6.3.2015 tekemä päätös (asia R 636/2014 5) kumotaan siltä osin kuin valituslautakunta on jättänyt lausumasta sen käsiteltäväksi saatetusta valituksesta ”eläinlääkintävalmisteiden” osalta.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 228, 13.7.2015.


title: Asia C-510/17 PPU: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Okresný súd Bratislava II (Slovakia) on esittänyt 22.8.2017 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on ML

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Okresný súd Bratislava II (Slovakia) on esittänyt 22.8.2017 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on ML
   (Asia C-510/17 PPU)
   (2017/C 374/28)
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Okresný súd Bratislava II

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   ML

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko tiedonsaantioikeudesta rikosoikeudellisissa menettelyissä 22.5.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/13/EU (1) (jäljempänä direktiivi 2012/13/EU) 4 artiklan, direktiivin 2012/13/EU 8 artiklan 2 kohdan, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 6 artiklassa vahvistetun vapautta ja turvallisuutta koskevan oikeuden, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 48 artiklan 2 kohdassa vahvistetun puolustusta koskevan oikeuden sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa vahvistetun puolueetonta oikeudenkäyntiä koskevan oikeuden mukaista se, etteivät kansalliset viranomaiset anna pidätetylle henkilölle hänen vapaudenmenetyksensä kuluessa kirjallisesti kaikkia (täydellisiä) direktiivin 2012/13/EU 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tietoja (erityisesti tietoa oikeudesta tutustua asiaan liittyvään aineistoon) eivätkä salli riitauttaa tätä tietojen antamatta jättämistä direktiivin 2012/13/EU 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti? Jos kysymykseen vastataan kieltävästi, vaikuttaako tällainen Euroopan unionin oikeuden rikkominen missä tahansa rikosoikeudellisen menettelyn vaiheessa henkilökohtaisen vapauden menetyksen lainmukaisuuteen pidätyksen ja tutkintavankeuden aikana, ja tutkintavankeuden jatkamisen lainmukaisuuteen, kun otetaan huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan 6 artikla sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 5 artiklan 1 kappaleen c alakohta? Onko edellä oleviin kysymyksiin vastattaessa merkitystä sillä, että pidätettyä henkilöä syytetään vakavasta rikoksesta, josta on kansallisessa lainsäädännössä säädetty vähintään 15 vuoden vankeusrangaistus?

               2)

               Onko Slovakian rikoslain 172 §:n 3 momentin kaltainen kansallinen säännös, jossa laiton huumausainekauppa säädetään rangaistavaksi ja jonka mukaan tuomioistuin ei voi määrätä kestoltaan viittätoista vuotta lyhyempää vankeusrangaistusta eikä siten voi ottaa huomioon rangaistusten yksilökohtaisuuden periaatetta, yhdenmukainen laittoman huumausainekaupan rikostunnusmerkistöjä ja seuraamuksia koskevien vähimmäissääntöjen vahvistamisesta 25.10.2004 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2004/757/YOS (2) 4 artiklan, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklan 3 kohdassa ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 267 artiklassa tarkoitetun vilpittömän yhteistyön periaatteen, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 82 ja 83 artiklan, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa vahvistetun puolueetonta oikeudenkäyntiä koskevan oikeuden, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklan 3 kohdassa vahvistetun rangaistusten oikeasuhtaisuuden periaatteen sekä suhteellisuutta, yhdenmukaisuutta, tehokkuutta ja unionin oikeuden ensisijaisuutta koskevien periaatteiden kanssa? Onko edellä esitettyyn kysymykseen vastattaessa merkitystä sillä, ettei laitonta huumausainekauppaa ole harjoittanut unionin oikeudessa tarkoitettu rikollisjärjestö? Onko järjestäytyneen rikollisuuden torjunnasta 24.10.2008 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2008/841/YOS (3) 1 artiklassa tarkoitetulla rikollisjärjestön käsitteellä unionin oikeuden yhdenmukaisen soveltamisen edellytyksiä koskevan unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön perusteella itsenäinen ulottuvuus?

      (1)  EUVL 2012, L 142, s. 1.

      (2)  EUVL 2004, L 335, s. 8.

      (3)  EUVL 2008, L 300, s. 42.


title: Asia C-158/17 P: Valitus, jonka nton Riemerschmid Weinbrennerei und Likörfabrik GmbH & Co. KG on tehnyt 29.3.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-187/16, Anton Riemerschmid Weinbrennerei und Likörfabrik v. EUIPO, 25.1.2017 antamasta tuomiosta

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/26

         Valitus, jonka nton Riemerschmid Weinbrennerei und Likörfabrik GmbH & Co. KG on tehnyt 29.3.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-187/16, Anton Riemerschmid Weinbrennerei und Likörfabrik v. EUIPO, 25.1.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-158/17 P)
   (2017/C 382/30)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Anton Riemerschmid Weinbrennerei und Likörfabrik GmbH & Co. KG (edustaja: P. Koch, abogada)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)
   Unionin tuomioistuin (kuudes jaosto) on 20.9.2017 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen.


title: Asia T-615/17: Kanne 8.9.2017 – Ardigo ja UO v. komissio

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/50

         Kanne 8.9.2017 – Ardigo ja UO v. komissio
   (Asia T-615/17)
   (2017/C 382/62)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Nicola Ardigo (Lissone, Italia) ja UO (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan päätökset kantajien eläkeoikeuksien Euroopan unionin eläkejärjestelmään siirtämisen vahvistamisesta

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste koskee sitä, että nimittävä viranomainen rikkoi 3.3.2011 annettujen yleisten täytäntöönpanosäännösten 7 artiklan 1 kohtaa kun se laski kyseessä olevan pääoman arvonmuutosta siirtohakemuksen jättämispäivän ja siirron toteuttamispäivän välisenä aikana vastaavan vähennyksen määrän.

               2)

               Toinen kanneperuste koskee olennaisten menettelymääräyksien rikkomista eli sitä, että nimittävä viranomainen ei noudattanut perusteluvelvollisuuttaan eikä velvollisuuttaan esittää yleisten täytäntöönpanosäännösten avulla se matemaattinen kaava, jolla se laski kertoimet, joita käytettiin siirretyn pääoman muuttamiseksi eläkkeeseen oikeuttaviksi työskentelyvuosiksi.


title: Asia T-562/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.9.2017 – Hanschmann v. Europol (Henkilöstö — Europol — Työsopimuksen uusimatta jättäminen — Toistaiseksi voimassa olevan työsopimuksen tekemisestä kieltäytyminen — Vahingonkorvaus — Virkamiestuomioistuimen kumoamistuomio — Tuomioiden täytäntöönpano asioissa F-27/09 ja F-104/12)

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/42

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.9.2017 – Hanschmann v. Europol
   (Asia T-562/16) (1)

   ((Henkilöstö - Europol - Työsopimuksen uusimatta jättäminen - Toistaiseksi voimassa olevan työsopimuksen tekemisestä kieltäytyminen - Vahingonkorvaus - Virkamiestuomioistuimen kumoamistuomio - Tuomioiden täytäntöönpano asioissa F-27/09 ja F-104/12))
   (2017/C 382/51)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Ingo Hanschmann (Taucha, Saksa) (edustajat: asianajajat W. Dammingh ja N. Dane)

      Vastaaja: Euroopan unionin lainvalvontayhteistyövirasto (Europol) (asiamiehet: D. Neumann ja C. Falmagne, avustajinaan asianajajat D. Waelbroeck, A. Duron ja I. Antypas)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus saada kumotuksi 29.7.2014 tehty Europolin päätös jättää uusimatta kantajan työsopimusta toistaiseksi voimassa olevaksi sopimukseksi ja myöntää hänelle 10 000 euroa menettelyn pituudesta ja hänelle aiheutuneen epävarmuuden tilan pitkittymisestä, ja vaatimus kumota päätös, jolla hänen oikaisuvaatimuksensa hylätään.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Ingo Hanschmann velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 354, 26.10.2015 (asia on alkujaan rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-119/15, ja siirretty unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).


title: Asia T-600/17: Kanne 4.9.2017 – Remolcadores Nosa Terra ym. v. komissio ja SRB

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/48

         Kanne 4.9.2017 – Remolcadores Nosa Terra ym. v. komissio ja SRB
   (Asia T-600/17)
   (2017/C 382/60)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Remolcadores Nosa Terra, SA (Vigo, Espanja), Grupo Nosa Terra 2000, SLU (Vigo), Hospital Povisa, SA (Vigo) ja Industrias Lácteas Asturianas, SA (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja J. Otero Novas)

      Vastaaja: Euroopan komissio ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               Kumoamaan komission [7.6.2017] tekemän päätöksen, jolla hyväksyttiin yhteisen kriisinratkaisuneuvoston aikaisemmin samana päivänä tekemä päätös, jolla Banco Popular Español, S.A asetettiin kriisinratkaisumenettelyyn ja jonka Fondo de Reestructuración Ordenada Bancaria (FROB) on pannut täytäntöön Espanjassa, niiltä osin kuin kyseisessä päätöksessä määrätään, että kantajien oikeudet Banco Popularissa ovat määrältään nolla euroa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real Estate 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.


title: Asia C-321/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal du travail de Nivelles (Belgia) on esittänyt 29.5.2017 – OJ (*) v. Partena, Assurances Sociales pour Travailleurs Indépendants ASBL, Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants (Inasti) ja Union Nationale des Mutualités Libres (Partenamut) (UNMLibres)

text:
                  13.11.2017

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  C 382/27

            Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal du travail de Nivelles (Belgia) on esittänyt 29.5.2017 –  OJ (*1) v. Partena, Assurances Sociales pour Travailleurs Indépendants ASBL, Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants (Inasti) ja Union Nationale des Mutualités Libres (Partenamut) (UNMLibres)
      (Asia C-321/17)
      (2017/C 382/33)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunal du travail de Nivelles

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja:
          OJ (*1)

         Vastaajat: Partena, Assurances Sociales pour Travailleurs Indépendants ASBL, Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants (Inasti) ja Union Nationale des Mutualités Libres (Partenamut) (UNMLibres)
      Unionin tuomioistuin (kahdeksas jaosto) on 5.10.2017 antamallaan määräyksellä jättänyt ennakkoratkaisupyynnön tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

         (*1)  Henkilötietojen käsittelyn puitteissa yksilöiden suojaamiseksi poistettu tieto.


title: Asia C-474/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 8.8.2017 – Saksan liittotasavalta v. Sociedad de Transportes SA

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/31

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 8.8.2017 – Saksan liittotasavalta v. Sociedad de Transportes SA
   (Asia C-474/17)
   (2017/C 382/38)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesverwaltungsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja ja Revision-menettelyn valittaja: Saksan liittotasavalta

      Vastaaja ja Revision-menettelyn vastapuoli: Sociedad de Transportes SA

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko SEUT 67 artiklan 2 kohta ja henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta unionin säännöstöstä 9.3.2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/399 (Schengenin rajasäännöstö) (1) 22 ja 23 artikla esteenä jäsenvaltion kansalliselle lainsäädännölle, joka velvoittaa linja-autoyritykset, jotka liikennöivät säännöllisesti Schengen-alueen sisärajojen yli, tarkastamaan matkustajiensa rajanylitysasiakirjat ennen sisärajan ylittämistä estääkseen ilman passia ja oleskelulupaa olevien ulkomaalaisten kuljettamisen Saksan liittotasavallan alueelle?
               Erityisesti tiedustellaan seuraavaa:

                           a)

                           Onko yleinen laissa säädetty velvoite tai yksittäiselle liikenteenharjoittajalle asetettu viranomaisvelvoite, jonka mukaan Saksan alueelle ei saa kuljettaa ulkomaalaisia, joilla ei ole vaadittua passia tai oleskelulupaa, ja jonka liikenteenharjoittaja voi täyttää vain tarkastamalla kaikkien matkustajien rajanylitysasiakirjat ennen sisärajan ylittämistä, Schengenin rajasäännöstön 22 artiklassa tarkoitettu henkilötarkastus sisärajoilla tai onko se sellaiseen rinnastettava tarkastus?

                           b)

                           Onko 1 kohdassa mainittujen velvoitteiden asettamista arvioitava Schengenin rajasäännöstön 23 artiklan a alakohdan perusteella, vaikka liikenteenharjoittajalla ei ole mainitussa säännöksessä tarkoitettuja poliisivaltuuksia eikä sille ole annettu virallisesti valtuuksia julkisoikeudellisen vallan käyttöön valtion sille asettamista tarkastusvelvoitteista huolimatta?

                           c)

                           Jos kysymykseen 1 b vastataan myöntävästi: Onko liikenteenharjoittajalta vaadituissa tarkastuksissa kyse Schengenin rajasäännöstön 23 artiklan a alakohdan toisessa virkkeessä esitetyt perusteet huomioon ottaen kielletystä toimenpiteestä, jolla on vastaava vaikutus kuin rajatarkastuksilla?

                           d)

                           Onko 1 kohdassa mainittujen, säännöllistä liikennettä harjoittavia linja-autoyrityksiä koskevien velvoitteiden asettamista arvioitava Schengenin rajasäännöstön 23 artiklan b alakohdan perusteella, jonka mukaan rajavalvonnan puuttuminen sisärajoilta ei vaikuta liikenteenharjoittajien valtuuksiin tehdä turvatarkastuksia satamissa ja lentoasemilla? Seuraako tästä, että kysymyksessä 1 tarkoitetut tarkastukset ovat kiellettyjä myös lentokenttien ja satamien ulkopuolella, jos ne eivät ole turvatarkastuksia eikä niitä kohdisteta myös henkilöihin, jotka matkustavat jäsenvaltion sisällä?

               2)

               Sallitaanko Schengenin rajasäännöstön 22 ja 23 artiklan nojalla kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan velvoitteiden noudattamiseksi linja-autoyritykselle voidaan antaa kieltomääräys tai uhkasakko, jos toteuttamatta jätettyjen tarkastusten vuoksi Saksan liittotasavallan alueelle kuljetetaan ulkomaalaisia myös ilman passia ja oleskelulupaa?

      (1)  EUVL 2016, L 77, s. 1.


title: Asia C-646/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Yhdistynyt kuningaskunta) – Trustees of the P Panayi Accumulation & Maintenance Settlements v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (Ennakkoratkaisupyyntö — Välitön verotus — Sijoittautumisvapaus — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Pääomien vapaa liikkuvuus — Trusti — Trustin edunvalvojat — Muut oikeushenkilöt — Käsite — Trustin omaisuuden arvonnoususta kannettava vero sen edunvalvojien siirtäessä verotuksellisen asuinpaikkansa toiseen jäsenvaltioon — Veron määrän määrittäminen kyseisen siirron ajankohtana — Veron välitön kantaminen — Oikeuttaminen — Oikeasuhteisuus)

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Yhdistynyt kuningaskunta) – Trustees of the P Panayi Accumulation & Maintenance Settlements v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
   (Asia C-646/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Välitön verotus - Sijoittautumisvapaus - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Pääomien vapaa liikkuvuus - Trusti - Trustin edunvalvojat - Muut oikeushenkilöt - Käsite - Trustin omaisuuden arvonnoususta kannettava vero sen edunvalvojien siirtäessä verotuksellisen asuinpaikkansa toiseen jäsenvaltioon - Veron määrän määrittäminen kyseisen siirron ajankohtana - Veron välitön kantaminen - Oikeuttaminen - Oikeasuhteisuus))
   (2017/C 382/12)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Trustees of the P Panayi Accumulation & Maintenance Settlements

      Vastaaja: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Tuomiolauselma

   Sijoittautumisvapautta koskevat EUT-sopimuksen määräykset ovat pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa olosuhteissa, joissa trustin edunvalvojia kansallisen oikeuden mukaan kohdellaan yhtenä ja jatkuvana henkilökokonaisuutena, joka on erillinen sen edunvalvojina kunakin ajankohtana toimivista henkilöistä, esteenä pääasiassa kyseessä olevalle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan trustin hallussa olevaan omaisuuteen liittyviä piileviä arvonnousuja verotetaan, jos edunvalvojien enemmistö siirtää asuinpaikkansa toiseen jäsenvaltioon, eikä näin määrättyä veroa saada maksaa myöhempänä ajankohtana.

      (1)  EUVL C 48, 8.2.2016.


title: Asia C-111/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale di Udine – Italia) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat Giorgio Fidenato, Leandro Taboga ja Luciano Taboga (Ennakkoratkaisupyyntö — Maatalous — Muuntogeeniset elintarvikkeet ja rehut — Hätätoimenpiteet — Kansallinen toimenpide, jolla kielletään muuntogeenisen maissin MON 810 viljely — Toimenpiteen soveltamisen tai voimassaolon jatkaminen — Asetus (EY) N:o 1829/2003 — 34 artikla — Asetus (EY) N:o 178/2002 — 53 ja 54 artikla — Soveltamisedellytykset — Ennalta varautumisen periaate)

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/16

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale di Udine – Italia) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat Giorgio Fidenato, Leandro Taboga ja Luciano Taboga
   (Asia C-111/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Maatalous - Muuntogeeniset elintarvikkeet ja rehut - Hätätoimenpiteet - Kansallinen toimenpide, jolla kielletään muuntogeenisen maissin MON 810 viljely - Toimenpiteen soveltamisen tai voimassaolon jatkaminen - Asetus (EY) N:o 1829/2003 - 34 artikla - Asetus (EY) N:o 178/2002 - 53 ja 54 artikla - Soveltamisedellytykset - Ennalta varautumisen periaate))
   (2017/C 382/18)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Udine

      Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

   Giorgio Fidenato, Leandro Taboga ja Luciano Taboga

      Tuomiolauselma

               1)

               Muuntogeenisistä elintarvikkeista ja rehuista 22.9.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1829/2003 34 artiklaa, luettuna yhdessä elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä 28.1.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002 53 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että komissiolla ei ole velvollisuutta toteuttaa viimeksi mainitussa artiklassa tarkoitettuja kiireellisiä toimenpiteitä, kun jäsenvaltio ilmoittaa sille virallisesti viimeksi mainitun asetuksen 54 artiklan 1 kohdan mukaisesti tarpeesta toteuttaa tällaisia toimenpiteitä, kun ei ole ilmeistä, että asetuksessa N:o 1829/2003 tai sen mukaisesti sallitusta tuotteesta saattaa aiheutua vakava riski ihmisten terveydelle, eläinten terveydelle tai ympäristölle.

               2)

               Asetuksen N:o 1829/2003 34 artiklaa, luettuna yhdessä asetuksen N:o 178/2002 54 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että jäsenvaltio voi, ilmoitettuaan virallisesti Euroopan komissiolle tarpeesta toteuttaa hätätoimenpiteitä, ja jos komissio ei ole toiminut asetuksen N:o 178/2002 53 artiklan säännösten mukaisesti, yhtäältä toteuttaa tällaisia toimenpiteitä kansallisella tasolla ja toisaalta jatkaa niiden soveltamista tai voimassaoloa siihen asti, kunnes komissio tekee viimeksi mainitun asetuksen 54 artiklan 2 kohdan mukaisesti päätöksen näiden toimenpiteiden jatkamisesta, muuttamisesta tai kumoamisesta.

               3)

               Asetuksen N:o 1829/2003 34 artiklaa, luettuna yhdessä asetuksen N:o 178/2002 7 artiklassa ilmaistun ennalta varautumisen periaatteen kanssa, on tulkittava siten, että siinä ei anneta jäsenvaltioille oikeutta toteuttaa asetuksen N:o 178/2002 54 artiklan mukaisesti tilapäisiä hätätoimenpiteitä pelkästään tämän periaatteen perusteella, ilman että asetuksen N:o 1829/2003 34 artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät.

      (1)  EUVL C 191, 30.5.2016.


title: Asia T-521/17: Kanne 6.8.2017 – Hernández Díaz v. SRB

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/46

         Kanne 6.8.2017 – Hernández Díaz v. SRB
   (Asia T-521/17)
   (2017/C 382/57)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Alberto Hernández Díaz (San Martin del Rey Aurelio, Espanja) (edustaja: asianajaja L. Hernández Cabeza)

      Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa Banco Popularia koskevan kriisinratkaisusuunnitelman sellaisten vakavien sääntöjenvastaisuuksien vuoksi, jotka eivät ole oikaistavissa ja joiden vuoksi suunnitelma on mitätön, koska se perustuu Deloitten antamaan puolueelliseen lausuntoon, ja jonka perusteella osakkaille aiheutui huomattavasti suurempia tappioita kuin velkojien vaatiman konkurssimenettelyn hyväksymisestä olisi aiheutunut; oman pääoman lisäämismahdollisuutta jätettiin käyttämättä

               —

               kumoaa Banco Popularin myynnin ostajapankille 1 euron luovutushinnalla myyntimenettelyn avoimuuden puuttumisen perusteella; kyse on avoimuusperiaatteen ja kilpailuperiaatteen törkeästä rikkomisesta

               —

               velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan osakkaille osakkeiden pakkolunastamisesta aiheutuneet vahingot, joiden suuruutta on mahdoton tässä vaiheessa arvioida kriisinratkaisumenettelyn avoimuuden puuttumisen vuoksi.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real Estate 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB


title: Asia C-648/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.9.2017 – Itävallan tasavalta v. Saksan liittotasavalta (SEUT 273 artikla — Jäsenvaltioiden välinen riita, joka on saatettu unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi välityssopimuksen nojalla — Verotus — Kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehty sopimus — Arvopaperien korkojen verotus — Käsite ”saamiset, joihin liittyy oikeus osuuteen voitosta”)

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.9.2017 – Itävallan tasavalta v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-648/15) (1)

   ((SEUT 273 artikla - Jäsenvaltioiden välinen riita, joka on saatettu unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi välityssopimuksen nojalla - Verotus - Kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehty sopimus - Arvopaperien korkojen verotus - Käsite ”saamiset, joihin liittyy oikeus osuuteen voitosta”))
   (2017/C 382/13)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Itävallan tasavalta (asiamiehet: C. Pesendorfer, F. Koppensteiner ja H. Jirousek)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze ja J. Möller)

      Tuomiolauselma

               1)

               Itävallan tasavallan ja Saksan liittotasavallan välillä kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tulo- ja varallisuusverotuksen alalla 24.8.2000 tehdyn sopimuksen (Abkommen zwischen der Republik Österreich und der Bundesrepublik Deutschland zur Vermeidung der Doppelbesteuerung auf dem Gebiet der Steuern vom Einkommen und vom Vermögen) 11 artiklan 2 kappaleessa käytettyä käsitettä ”saamiset, joihin liittyy oikeus osuuteen voitosta” on tulkittava siten, että se ei kata sellaisia arvopapereita, joista on kyse nyt käsiteltävässä asiassa.

               2)

               Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 38, 1.2.2016.