title: Asia T-122/15: Kanne 12.3.2015 – Landeskreditbank Baden-Württemberg v. EKP

text:
               1.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/17

         Kanne 12.3.2015 – Landeskreditbank Baden-Württemberg v. EKP
   (Asia T-122/15)
   (2015/C 178/18)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Landeskreditbank Baden-Württemberg – Förderbank (Karlsruhe, Saksa) (edustajat: asianajajat A. Glos, K. Lackhoff ja M. Benzing)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan EKP:n 5.1.2015 tekemän päätöksen (ECB/SSM/15/1 – 0SK1ILSPWNVBNQWU0W18/3) ja määräämään, että vaikutukset, jotka liittyvät EKP:n 1.9.2014 tekemän päätöksen (ECB/SSM/14/1 – 0SK1ILSPWNVBNQWU0W18/1) korvaamiseen, pysytetään.

               —

               velvoittamaan vastaajaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan EKP on erityisiä olosuhteita arvioidessaan käyttänyt epäasianmukaista arviointiperustetta

                           —

                           Kantaja väittää tältä osin, että EKP tukeutui neljään erilaiseen ja yhteensoveltumattomaan arviointiperusteeseen arvioidakseen, oliko kantajaa – vaikka se täytti kokokriteerin – kuitenkin pidettävä asetuksen (EU) N:o 1024/2013 (1), luettuna yhdessä asetuksen (EU) N:o 468/2014 (2) 70 artiklan 1 kohdan kanssa, 6 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettujen erityisten olosuhteiden vuoksi vähemmän merkittävänä. Kukin näistä arviointiperusteista on sellaisenaan virheellinen.

                           —

                           Kantaja toteaa lisäksi, että asetuksen N:o 468/2014 70 artiklan 1 kohdan mukaan erityisten olosuhteiden olemassaolon kannalta on ratkaisevaa, että on olemassa ”spesifisiä ja tosiasiallisia olosuhteita”, joiden vuoksi yhteisön luokitteleminen merkittäväksi ja näin ollen siihen kohdistuva EKP:n toteuttama keskitetty valvonta on ”epäasianmukaista”. Kantajan mukaan asetuksen N:o 468/2014 70 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla ”epäasianmukaista” on yhteisön luokitteleminen merkittäväksi pelkästään sen koon perusteella, kun tällainen luokittelu ei ole välttämätön asetuksen N:o 1024/2013 tavoitteiden saavuttamiseksi, vaan toimivaltaisen kansallisen viranomaisen EKP:n valvonnassa suorittama valvonta olisi riittävää.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan tosiseikkoja arvioitaessa on tehty ilmeisiä arviointivirheitä

                           —

                           Tämän kanneperusteen yhteydessä kantaja väittää EKP:n myöntäneen, että kun otetaan huomioon seikat, jotka kantaja esitti kuulemistilaisuudessaan ja oikaisulautakunnassa, sen luokittelu merkittäväksi yhteisöksi ei ole lainkaan välttämätöntä asetuksen N:o 1024/2013 tavoitteiden saavuttamiseksi ja että myös sen luokittelu vähemmän merkittäväksi yhteisöksi on asetuksen N:o 1024/2013 periaatteiden mukaista. EKP:n arvio siitä, ettei erityisiä olosuhteita ole, on kantajan mukaan selvästi virheellinen.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan perusteluvelvollisuutta on laiminlyöty

                           —

                           Kantaja väittää tältä osin, että riidanalaisen päätöksen perustelut eivät ole johdonmukaisia ja ne ovat ristiriitaisia. EKP mainitsee yhteensä neljä arviointiperustetta, jotka eivät liity toisiinsa eivätkä ole yhteensoveltuvia.

                           —

                           Kantajan mukaan perustavanlaatuiset perustelut eivät ilmene riidanalaisesta päätöksestä. EKP:n esittämät seikat olivat päinvastoin pelkkiä väitteitä ja kieltoväitteitä.

                           —

                           Päätöksessä ei myöskään vastata kantajan hallinnollisen menettelyn aikana esittämiin väitteisiin, mikä muodostaa virheen. Erityisesti EKP ei esitä syitä sille, miksi kantajan esittämät tosiseikat ja oikeudelliset seikat eivät olisi riittäviä asetuksen N:o 1024/2013 6 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa esitetyn olettaman kumoamiseksi.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan harkintavaltaa on käytetty väärin, koska EKP ei käyttänyt harkintavaltaansa

                           —

                           Tämän kanneperusteen yhteydessä kantaja väittää, että EKP laiminlöi velvoitettaan käyttää harkintavaltaansa, joka sille myönnetään asetuksen N:o 1024/2013 6 artiklan 4 kohdassa ja asetuksen N:o 468/2014 70 artiklassa. Se käytti näin harkintavaltaansa väärin.

               5)

               Viides kanneperuste, jonka mukaan velvoitetta tutkia ja ottaa huomioon kaikki asian kannalta merkitykselliset seikat

                           —

                           Kantaja väittää tältä osin, että EKP laiminlöi velvoitettaan harkintavaltaansa käyttäessään huolellisesti ja puolueettomasti tutkia ja ottaa huomioon kaikki asian kannalta merkitykselliset tosiseikat ja oikeudelliset seikat. Erityisesti se jätti tutkimatta kaikki kantajan esittämät tosiseikat ja oikeudelliset seikat.

      (1)  Luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 15.10.2013 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 1024/2013 (EUVL L 287, s. 63).

      (2)  Kehyksen perustamisesta yhteisen valvontamekanismin (YVM) puitteissa tehtävälle yhteistyölle EKP:n ja kansallisten toimivaltaisten viranomaisten välillä sekä kansallisten nimettyjen viranomaisten kanssa 16.4.2014 annettu Euroopan keskuspankin asetus (EU) N:o 468/2014 (YVM- kehysasetus) (EUVL L 141, s. 1).


title: Asia T-235/15 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 23.5.2016 – Pari Pharma v. EMA (Väliaikainen oikeussuoja — Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — EMA:n hallussa olevat asiakirjat, jotka koskevat yrityksen toimittamia tietoja lääkkeen markkinoille saattamista koskevan lupahakemuksen yhteydessä — Määräys, jolla lykätään päätöksen antaa kolmannelle oikeus tutustua asiakirjoihin täytäntöönpanoa — Peruuttamishakemus — Olosuhteet eivät ole muuttuneet — Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 159 artikla)

text:
               18.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 23.5.2016 – Pari Pharma v. EMA
   (Asia T-235/15 R)
   ((Väliaikainen oikeussuoja - Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - EMA:n hallussa olevat asiakirjat, jotka koskevat yrityksen toimittamia tietoja lääkkeen markkinoille saattamista koskevan lupahakemuksen yhteydessä - Määräys, jolla lykätään päätöksen antaa kolmannelle oikeus tutustua asiakirjoihin täytäntöönpanoa - Peruuttamishakemus - Olosuhteet eivät ole muuttuneet - Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 159 artikla))
   (2016/C 260/49)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Pari Pharma GmbH (Starnberg, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Epping ja W. Rehmann)

      Vastaaja: Euroopan lääkevirasto (EMA) (asiamiehet: T. Jabłoński, N. Rampal Olmedo, A. Spina, A. Rusanov ja S. Marino)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Novartis Europharm Ltd (Camberley, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja C. Schoonderbeek)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 159 artiklaan perustuva hakemus, jossa vaaditaan sen 1.9.2015 annetun määräyksen Pari Pharma vastaan EMA (T-235/15 R, EU:T:2015:587) peruuttamista, jolla lykättiin EMAn 24.4.2015 tekemän päätöksen EMA/271043/2015, jolla kolmannelle myönnettiin Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (EYVL 2001, L 145, s. 43) nojalla oikeus tutustua tiettyihin asiakirjoihin, jotka sisälsivät Vantobra-nimisen lääkkeen markkinoille saattamista koskevan lupahakemuksen yhteydessä toimitettuja tietoja, täytäntöönpanoa

      Määräysosa

               1)

               Hakemus, jossa vaaditaan 1.9.2015 annetun määräyksen Pari Pharma vastaan EMA (T-235/15 R, EU:T:2015:587) peruuttamista, hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asian C-72/98 poistaminen rekisteristä

text:
1.5.1999              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 121/15
         Asian C-373/96 (1)poistaminen rekisteristä                            Asian C-220/97 (1)poistaminen rekisteristä
                       (1999/C 121/31)                                                        (1999/C 121/34)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen president in 3.2.1999              Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 11.2.1999
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-        antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-373/96 (Tribunale di Trenton esittämä ennakkorat-           tu asia C-220/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
kaisupyyntö), Ministero delle Finanze vastaan Merkur Chemical         Saksan liittotasavalta.
Srl.
(1) EYVL C 40, 8.2.1997.                                              (1) EYVL C 252, 16.8.1997.
         Asian C-98/97 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                               Asian C-394/98 (1)poistaminen rekisteristä
                       (1999/C 121/32)
                                                                                (1999/C 121/35)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 3.2.1999
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-98/97 (Tribunale civile e penale di Torinon esittämä        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 11.2.1999
ennakkoratkaisupyyntö), CIF Srl vastaan Ministero delle Fi-           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
nanze.                                                                tu asia C-394/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                      Belgian kuningaskunta.
(1) EYVL C 142, 10.5.1997.
                                                                      (1) EYVL C 1, 4.1.1999.
         Asian C-72/98 (1) poistaminen rekisteristä
                       (1999/C 121/33)
                                                                               Asian C-395/98 (1)poistaminen rekisteristä
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 3.2.1999
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-                                (1999/C 121/36)
tu asia C-72/98 (Tribunal de grande instance de Lyonin
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Gougenheim imprimerie                Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 11.2.1999
publicité SA vastaan Directeur des services fiscaux du Rhône.         antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                      tu asia C-395/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
(1) EYVL C 151, 16.5.1998.                                            Belgian kuningaskunta.
                                                                      (1) EYVL C 397, 19.12.1998.


title: Asia T-216/99: Ter Huurne's Handelsmaatschappĳ B. V:n 30.9.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 6/24                   FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        8.1.2000
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                Anton Dürbeck GmbH:n 30.9.1999 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
–    kumoaa valtiontuesta, jonka Alankomaat aikoo toteuttaa
     Saksan rajan tuntumassa sijaitsevien 633 alankomaalaisen
     huoltamon hyväksi, 20 päivänä heinäkuuta 1999 tehdyn                                            (Asia T-218/99)
     komission päätöksen, joka on annettu tiedoksi numerolla
     K(1999)2539 lopull. (1), ja toteaa, että tukea ei tarvitse
     periä takaisin;                                                                                (2000/C 6/45)
–    toissijaisesti tekee sellaisen päätöksen, jonka ensimmäisen
     oikeusasteen tuomioistuin katsoo asiassa kohtuulliseksi, ja
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                          Anton Dürbeck GmbH, Frankfurt am Main (Saksa) on nostanut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       30.9.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                          tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat            vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Gert Meier, Berren-
kuin asiassa T-210/99.                                                    rather Straße 313, Köln.
(1) EYVL L 280, 30.10.1999, s. 87.
                                                                          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                          1. kumoaa vastaajan 28.7.1999 tekemän päätöksen A. Dür-
                                                                               beckin yrityksen hyväksi banaanien yhteisen markkina-
                                                                               järjestelyn yhteidessä toteutettavista siirtymätoimenpiteistä
                                                                               perustamissopimuksen rikkomisen vuoksi, ja
Ter Huurne’s Handelsmaatschappij B. V:n 30.9.1999 Eu-
   roopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                          2. velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                          (Asia T-216/99)
                            (2000/C 6/44)
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                     (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                          Komissio kieltäytyi riidanalaisella päätöksellään myöntämästä
Ter Huurne’s Handelsmaatschappij, Haaksbergen (Alanko-                    kantajalle ylimääräisiä tuontilupia 25 000 tonnin banaa-
maat), on nostanut 30.9.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäi-                nimäärän tuontia varten kolmansista maista, koska kyseessä
sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö-               eivät ole merkittävät vaikeudet ja koska kantajan tämänhetkistä
jen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja                   tilannetta voidaan pitää jo tasapainoittuneena ja muilta osin
H. C. van der Sijs, Enschede, prosessiosoite Luxemburgissa                ennalta arvattavana.
tuomioistuimen kirjaamo, Kirchberg.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                          Kantaja väittää komission rikkoneen asetuksen N:o 404/93 (1)
–    kumoaa valtiontuesta, jonka Alankomaat aikoo toteuttaa               30 artiklaa.
     Saksan rajan tuntumassa sijaitsevien 633 alankomaalaisen
     huoltamon hyväksi, 20 päivänä heinäkuuta 1999 tehdyn
     komission päätöksen, joka on annettu tiedoksi numerolla              Merkittävät vaikeudet, jotka olisi tasapainotettava, liittyvät
     K(1999)2539 lopull. (1), ja                                          siihen, että kantaja ei voi tuoda yhteisöön banaaneja, joiden
                                                                          osalta se teki vuonna 1991 Machalassa (Ecuador) sijaitsevan
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                 Consultban-nimisen yrityksen kanssa sopimuksen 100 000 –
                                                                          150 000 laatikon markkinoille saattamisesta viikoittain. Kanta-
                                                                          ja oli lisäksi menettänyt tuontiluvat 14 312 banaanitonnin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       osalta, koska asetuksen N:o 2362/98 (2) 4 artiklan 2 kohdassa
                                                                          pidennettiin viiteaikaa. Kantajalle oli aiheutunut vakavia vai-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat            keuksia siitä, että se oli menettänyt 75 prosenttia tuontioikeuk-
kuin asiassa T-210/99.                                                    sistaan, mikä käytännössä merkitsi sen katoamista markkinoil-
                                                                          ta. Vahingon määrä on 3 578 000 Saksan markkaa eli kaksin-
                                                                          kertainen määrä yrityksen vastuupääomaan verrattuna. Vastaa-
(1) EYVL L 280, 30.10.1999, s. 87.
                                                                          ja on kantajan mukaan asetuksen N:o 404/93 30 artiklan
                                                                          nojalla velvollinen korvaamaan vaikeudet, jotka ovat aiheutu-
                                                                          neet asetuksesta N:o 2362/98.


title: Asia T-172/05: Armacell Enterprise GmbH:n 29.4.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               9.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/30

         Armacell Enterprise GmbH:n 29.4.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-172/05)
   (2005/C 171/50)
   Kieli, jolla kannekirjelmä on laadittu: englanti
   Armacell Enterprise GmbH, kotipaikka Münster (Saksa), on nostanut 29.4.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustajana on lakimies O. Spuhler.
   Vastapuolena valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä oli: NMC, Société Anonyme, kotipaikka Raeren (Belgia).
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa vastaajan ensimmäisen valituslautakunnan 23.2.2005 päivätyn päätöksen asiassa R 552/2004-1;

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Armacell Enterprise GmbH

               Haettu tavaramerkki:

               Sanamerkki ARMAFOAM luokkaan 20 kuuluville tavaroille (elastomeerisistä, lämpömuovautuvista tai kertamuovautuvista vaahtomateriaaleista valmistetut tuotteet järjestelmien komponentteina tai lopputuotteina) — hakemus nro 2 487 338

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               NMC S.A.

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Yhteisön sanamerkki NOMAFOAM luokkiin 17, 19, 20, 27 ja 28 kuuluville tavaroille ja/tai palveluille (muovit puolivalmisteena, polyetyleenivaahto (puolivalmisteena); rakennusaineet (ei-metalliset); …) Yhteisön tavaramerkki nro 672 816.

               Väiteosaston ratkaisu:

               Väitteen hylkääminen.

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Riidanalaisen päätöksen kumoaminen ja yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen hylkääminen.

               Kanneperusteet:

               Neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 43 artiklan 5 kohdan toisen virkkeen ja 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska kyseessä olevien tavaramerkkien ja tavaroiden välillä ei ole sekaannusvaaraa.


title: Asia C-441/11 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 6.12.2012 — Valittajana Euroopan komissio ja muuna osapuolena Verhuizingen Coppens NV (Muutoksenhaku — Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — EY 81 artikla ja ETA-sopimuksen 53 artikla — Kansainvälisten muuttopalvelujen markkinat Belgiassa — Kolmesta erillisestä sopimuksesta muodostuva kartelli — Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen — Näytön puuttuminen siitä, että yhden erillisen sopimuksen osapuoli tiesi muista erillisistä sopimuksista — Komission päätöksen kumoaminen osittain tai kokonaisuudessaan — SEUT 263 ja SEUT 264 artikla)

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/14

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 6.12.2012 — Valittajana Euroopan komissio ja muuna osapuolena Verhuizingen Coppens NV
   (Asia C-441/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - EY 81 artikla ja ETA-sopimuksen 53 artikla - Kansainvälisten muuttopalvelujen markkinat Belgiassa - Kolmesta erillisestä sopimuksesta muodostuva kartelli - Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen - Näytön puuttuminen siitä, että yhden erillisen sopimuksen osapuoli tiesi muista erillisistä sopimuksista - Komission päätöksen kumoaminen osittain tai kokonaisuudessaan - SEUT 263 ja SEUT 264 artikla)
   2013/C 26/24
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bouquet, S. Noë ja F. Ronkes Agerbeek)

      Muu osapuoli: Verhuizingen Coppens NV (edustajat: advocaat J. Stuyck ja advocaat I. Buelens)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus yleisen tuomioistuimen (kahdeksannen jaoston) asiassa T-210/08, Verhuizingen Coppens v. komissio 16.6.2011 antamasta tuomiosta, jolla yleinen tuomioistuin kumosi [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 11.3.2008 tehdyn komission päätöksen K(2008) 926 lopullinen (asia COMP/38.543 — Kansainväliset muuttopalvelut) 1 artiklan i alakohdan ja 2 artiklan k alakohdan

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-210/08, Verhuizingen Coppens vastaan komissio, 16.6.2011 antama tuomio kumotaan.

               2)

               [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 11.3.2008 tehdyn komission päätöksen K(2008) 926 lopullinen (asia COMP/38.543 — Kansainväliset muuttopalvelut) 1 artiklan i alakohta kumotaan sikäli kuin tällä määräyksellä Euroopan komissio ei ainoastaan totea Verhuizingen Coppens NV:n osallistuneen fiktiivisiä hinta-arvioita eli niin sanottuja peitetarjouksia koskevaan sopimukseen 13.10.1992 ja 29.7.2003 välisenä aikana vaan katsoo tämän yhtiön olevan vastuussa myös hylätyistä tarjouksista tai tekemättä jätetyistä tarjouksista maksettaviin taloudellisiin korvauksiin eli niin sanottuihin provisioihin liittyvää järjestelmää koskevasta sopimuksesta ja yhtenä kokonaisuutena pidettävästä jatketusta kilpailusääntöjen rikkomisesta.

               3)

               Verhuizingen Coppens NV:lle kyseisen päätöksen K(2008) 926 lopullinen 2 artiklan k alakohdassa määrätyn sakon määräksi vahvistetaan 35 000 euroa.

               4)

               Euroopan komissio vastaa sekä ensimmäisessä oikeusasteessa käytyyn menettelyyn että muutoksenhakumenettelyyn liittyvistä omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kaksi kolmasosaa Coppensille molemmissa oikeusasteissa aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

               5)

               Coppens vastaa kolmasosasta ensimmäisessä oikeusasteessa käytyyn menettelyyn ja muutoksenhakumenettelyyn liittyviä omia oikeudenkäyntikulujaan.

      (1)  EUVL C 331, 12.11.2011.


title: Catherine Metdepenningenin ym. 26.8.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-243/97)

text:
1.11.97                rl                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 331 /23
selvästi pitänyt ylentää, ja kantaja väittää urakehityksensä        tetty. Tämän vuoksi ja kun kaiken lisäksi tutkimusten jäl
hidastuvan huomattavasti ilman, että nimittävällä viran            keenkin asia on ollut epäselvä, tehty päätös ei ole oikeassa
omaisella olisi siihen perusteltu syy.                              suhteessa kantajan käyttäytymisen moitittavuuteen, kun
                                                                    otetaan huomioon muun ohessa kurinpitolautakunnan
                                                                    esiintuomat lieventävät asianhaarat.
Benedetto D'Agostinon 22.8.1997 Euroopan parlamenttia
                    vastaan nostama kanne
                        (Asia T-242/97)                             Catherine Metdepenningenin ym. 26.8.1997 Euroopan
                                                                             yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                          ( 97/C 331/46 )                                                  (Asia T-243/97)
                                                                                97/C 331 /47)
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Benedetto D'Agostino, kotipaikka Bryssel ( Belgia ), on nos
tanut 22.8.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan parlamenttia               Catherine Metdepenningen, kotipaikka Bryssel, Jeröme
vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Jean-Noel             Poussielgue, kotipaikka Bryssel, ja Jürgen Wettig, koti
Louis, Thierry Demaseure ja Ariane Tornel, Bryssel, ja              paikka Bryssel, ovat nostaneet 26.8.1997 Euroopan yhtei
prosessiosoite Luxemburgissa on Fiduciaire Myson SARL,              söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
30 rue de Cessange .                                                Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edusta
                                                                    jana on asianajaja Nicolas Lhoëst, Bryssel, ja prosessi
                                                                    osoite Luxemburgissa on Fiduciarie Myson SARL, 30 rue
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois             Cessange.
tuin
                                                                    Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
— kumoaa komission 28.10.1996 tekemän päätöksen,                    tuin
     jolla hänen palkkaluokkaansa alennettiin palkkaluo
     kan C 1 neljänneltä tasolta palkkaluokan C 5 ensim
     mäiselle tasolle,                                              — kumoaa komission päätökset, joilla hylättiin kantajien
                                                                         hakemukset saada mahdollisesti pidennettyä heidän
                                                                         tilapäisen toimenhaltijan sopimuksensa kaikkiaan vii
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                   den vuoden pituisiksi,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 — toteaa komission 13.11.1996 tekemän päätöksen lain
                                                                         vastaiseksi siltä osin, kuin siinä rajoitetaan kaikkien
                                                                         Euroopan yhteisöjen muihin toimenhaltijoihin sovellet
Kantaja esittää ensiksikin, että vastaaja on rikkonut henki             tavien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan a kohdan
löstösääntöjen liitteessä IX olevan 7 artiklan ensimmäistä               soveltamisalaan kuuluvien tilapäisten toimenhaltijoi
kohtaa, kun se ei ole noudattanut kurinpitoasian käsittelyn              den sopimusten pituus kolmeen vuoteen niin, että sitä
vaiheille asetettuja kohtuullisia määräaikoja ilman, että                voidaan pidentää enintään yhdellä vuodella,
menettelyn kestolle olisi esitetty perusteita . Kantaja vetoaa
lisäksi puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen siltä osin
kuin kanteen kohteena oleva päätös on perustunut sellai            — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
siin asiakirjoihin, joita ei ole annettu hänelle tiedoksi .
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja väittää myös, että kyseessä olevaa päätöstä teh
täessä on tapahtunut ilmeinen arviointivirhe eikä päätöstä
ole perusteltu asianmukaisesti, minkä lisäksi päätöksen             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
tekeminen loukkaa suhteellisuusperiaatetta . Hän nimittäin          samat kuin asiassa T-l 85/97, Godts vastaan komissio (1).
korostaa, että riidanalainen seuraamus on perustunut pelk
kiin todistamatta jääneisiin ja kantajan joiltakin osin
nimenomaisesti kiistämiinkin ilmoituksiin, ja että asia            (') EYVL C 252, 16.8.1997, s . 37.
kirja-aineistossa kokonaisuudessaan esiintyvät lukuisat ris
tiriitaisuudet estävät hahmottamasta todellista tilannetta
niiden seikkojen perusteella, joita häntä vastaan on esi


title: Asia C-453/02: Bundesfinanzhofin 6.11.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Finanzamt Gladbeck vastaan Edith Linneweber

text:
22.3.2003             FI                       Euroopan unionin virallinen lehti                                              C 70/1
                                                               I
                                                        (Tiedonantoja)
                                                 TUOMIOISTUIN
                                                       TUOMIOISTUIN
Bundesfinanzhofin 4.9.2002 tekemällään päätöksellä esit-          ratkaisua asiassa Finanzamt Gladbeck vastaan Edith Linnewe-
tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Finanzamt Kassel-              ber seuraaviin kysymyksiin:
 Goethestraße vastaan Qualitair Engineering Services Ltd
                                                                  1)     Onko direktiivin 77/388/ETY ( 1) 13 artiklan B osan
                        (Asia C-450/02)                                  f alakohtaa tulkittava siten, että jäsenvaltio ei voi kantaa
                                                                         arvonlisäveroa uhka- tai rahapelin järjestämisestä, kun
                                                                         tällaisen pelin järjestäminen asianmukaisen toimiluvan
                        (2003/C 70/01)                                   saaneissa yleisissä kasinoissa on vapautettu verosta?
                                                                  2)     Kielletäänkö direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B osan
                                                                         f alakohdassa jäsenvaltiota kantamasta arvonlisäveroa
Bundesfinanzhof on pyytänyt 4.9.2002 tekemällään päätöksel-              rahapeliautomaatin käytöstä ainoastaan sillä perusteella,
lä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 12.12.2002,              että asianmukaisen toimiluvan saaneissa yleisissä kasi-
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-             noissa tällainen käyttö on vapautettu verosta, vai onko
sa Finanzamt Kassel-Goethestraße vastaan Qualitair Enginee-              lisäksi osoitettava, että muualla kuin kasinoissa käytettä-
ring Services Ltd. seuraaviin kysymyksiin:                               vät uhkapeliautomaatit ovat olennaisilta osiltaan, kuten
                                                                         suurimman panoksen ja voiton osalta, samanlaisia kuin
                                                                         kasinoissa käytettävät peliautomaatit?
Onko EY 49 artiklan vastaista, että kotimainen työnantaja
on vapautettu ennakonpidätysvelvollisuudesta kun maksettu         3)     Voiko peliautomaattien asentaja vedota direktiivin 77/
palkka on kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyn                388/ETY 13 artiklan B osan f alakohdassa säädettyyn
sopimuksen nojalla tuloverosta vapaata, mutta ulkomaisella               vapautukseen verosta?
työvoiman vuokrausyrityksellä on tämä velvollisuus?
                                                                  (1 ) EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1.
Bundesfinanzhofin 6.11.2002 tekemällään päätöksellä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Finanzamt Glad-
                                                                  Bundessozialgerichtin 30.10.2002 tekemällään päätöksel-
               beck vastaan Edith Linneweber                      lä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Karin Bauz
                                                                                vastaan AOK Baden-Württemberg
                        (Asia C-453/02)
                                                                                (Asia C-454/02)
                        (2003/C 70/02)
                                                                                (2003/C 70/03)
Bundesfinanzhof on pyytänyt 6.11.2002 tekemällään päätök-
sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                Bundessozialgericht on pyytänyt 30.10.2002 tekemällään pää-
13.12.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-         töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen


title: Dimitrios Kousiosin 26.11.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-295/97)

text:
24.1.98               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 26/9
Dimitrios Kousiosin 26.11.1997 Euroopan yhteisöjen                 David T. Keelingin 28.11.1997 sisämarkkinoilla toimivaa
             komissiota vastaan nostama kanne                      yhdenmukaistamisvirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan
                                                                                nostama kanne
                       (Asia T-295/97)
                                                                                (Asia T-297/97)
                         (98/C 26/16)
                                                                                (98/C 26/17)
                (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)                                      (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                   David T. Keeling on nostanut 28.11.1997 Euroopan yhtei-
Dimitrios Kousios, kotipaikka Bryssel (Belgia), väliaikai-         söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
nen asuinpaikka Ateena (Kreikka), on 26.11.1997 nosta-             sisämarkkinoilla       toimivaa     yhdenmukaistamisvirastoa
nut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-              (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustaja on pro-
mioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota               fessori A. A. Dashwood ja prosessiosoite Luxemburgissa
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Georgios                asianajotoimisto ArseÁne Kronshagen, 22 rue Marie Ade-
Sakellaropoulos, Ateena, prosessiosoite Luxemburgissa              laïde.
Aloyse Mayn asianajotoimisto, 31 Grand rue.
                                                                   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                   tuin
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin
                                                                   Ð kumoaa valituslautakuntien organisaatiosta 21.2.1997
                                                                        tehdyn viraston pääjohtajan päätöksen nro ADM-97-
                                                                        3, sellaisena kuin se on tarkistettuna 27.2.1997, ja eri-
Ð ottaa tutkittavakseen kanteen, jossa vaaditaan kumot-
                                                                        tyisesti sen 2 artiklan,
     tavaksi nimittävän viranomaisen 26.9.1997 takemä
     päätös 5458 (R/403/07),
                                                                   Ð velvoittaa viraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Ð myöntää kantajalle oikeuden 29 prosentin (4 % + 25 %)            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     työkyvyttömyysasteen        mukaiseen        eläkkeeseen
     1.12.1993 alkaen,                                             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
                                                                   samat kuin asiassa T-148/97 (EYVL C 199, 28.6.1997,
                                                                   s. 39). Tämä EY:n perustamissopimuksen 179 artiklaan
Ð soveltaa kantajaan henkilöstösääntöjen 78 artiklan               perustuva kanne on nostettu ainoastaan varotoimenpiteenä
     säännöksiä, jotta kantaja saa sellaisen työkyvyttömyys-       siltä varalta, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
     eläkkeen, joka vastaa sitä vanhuuseläkettä, johon             katsoo, että kantajan asiassa T-148/97 nostamaa kannetta
     hänellä olisi ollut oikeus täytettyään 65 vuotta, jos         ei voida ottaa tutkittavaksi.
     hän olisi ollut palveluksessa siihen ikään saakka, eli
     työkyvyttömyyseläkkeen, joka on 70 prosenttia perus-
     palkasta, ja
Ð velvoittaa      komission   korvaamaan      oikeudenkäynti-      Pierre-Alexis Feral'n 2.12.1997 Euroopan unionin alueiden
     kulut.                                                                        komiteaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-301/97)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                           (98/C 26/18)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Riidanalainen päätös on lainvastainen, koska nimittävä
viranomainen on mielivaltaisesti vahvistanut kantajan työ-
                                                                   Pierre-Alexis Feral, kotipaikka Bryssel, on nostanut
kyvyttömyysasteeksi 15.5 prosenttia ilman, että lääketie-
                                                                   2.12.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
teellinen lautakunta olisi antanut henkilöstösäännöissä
                                                                   tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin alueiden
säädettyä etukäteistä lausuntoa, vaikka kantajan työkyvyt-
                                                                   komiteaa vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Geor-
tömyysaste tosiasiassa on paljon korkeampi.
                                                                   ges Vandersanden ja prosessiosoite Luxemburgissa Fidu-
                                                                   ciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange.
Riidanalaista päätöstä on perusteltu virheellisesti, koska
siinä katsotaan virheellisesti, että henkilöstösääntöjen 73        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
ja 78 artiklalla tavoitellaan erilaisia päämääriä vaikka,          tuin
kuten yleisesti on todettu, toisen artiklan soveltaminen ei
estä toisen soveltamista.                                          Ð kumoaa alueiden komitean pääsihteerin 2.9.1997 teke-
                                                                        män päätöksen, jolla kieltäydyttiin maksamasta kanta-
                                                                        jalle päivärahaa 10 kuukauden ajalta sillä perusteella,
                                                                        että kantaja oli koeajalla oleva virkamies,


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS, 19 päivänä kesäkuuta 1997, asiassa T-159/97 R, Luis Manuel Chaves Fonseca Ferrão vastaan sisämarkkinoilla toimiva yhdenmukaistamisvirasto (tavaramerkit ja mallit) (Sisämarkkinoilla toimiva yhdenmukaistamisvirasto (tavaramerkit ja mallit) - Viraston pääjohtajan päätös valituslautakuntien järjestämisestä - Kiireellisyysedellytyksen (periculum in mora) puuttuminen)

text:
N:o C 252/32        I FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         16.8.97
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                               YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
             TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,                                           TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
                  3 päivänä kesäkuuta 1997,                                         9 päivänä kesäkuuta 1997,
                                                                  asiassa T-9/97, Elf Atochem SA vastaan Euroopan yhteisö
asiassa T-60/96, Merck & Co. Inc. ym. vastaan Euroopan                                    jen komissio ( ] )
                    yhteisöjen komissio (')
                                                                  (Kilpailu — Hallinnollinen menettely — Tutkimukset —
(Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Siirtymätoimenpiteet —             Pöytäkirjan laatiminen tutkimusten johdosta — Kumoa
Liittymisasiakirja — Suojatoimenpiteet — Lääkkeet —               miskanne — Päätökset, jotka voivat olla kanteen kohteena
         Kumoamiskanne — Tutkimatta jättäminten)                                     — Tutkimatta jättäminen)
                         ( 97/C 252/70 )                                                   ( 97/C 252/71 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                   Asiassa T-9/97, Elf Atochem SA, kotipaikka Puteaux
                                                                  ( Ranska ), edustajanaan asianajaja Xavier de Roux, Pariisi,
                                                                  prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Jacques
Asiassa T-60/96, Merck & Co . Inc ., kotipaikka White            Loesch, 11 rue Goethe, vastaan Euroopan yhteisöjen
house Station, New Jersey ( Yhdysvallat), NW Oregon,              komissio ( asiamiehenään Wouter Wils ), jossa kantaja vaa
kotipaikka Oss ( Alankomaat), ja Glaxo Wellcome plc,              tii 6.2.1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 17 ( EYVL
kotipaikka Greenford (Iso-Britannia ), edustajinaan solici       13 , 21.2.1962, s . 204 ), joka on perustamissopimuksen 85
tor Romano Subiotto ja asianajaja Mario Siragusa,                 ja 86 artiklan ensimmäinen täytäntöönpanoasetus,
Rooma, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto              14 artiklan 2 kohdan nojalla kantajan toimipaikassa suori
Elvinger et Hoss, 15 Cöte d'Eich, vastaan Euroopan                tetuista tutkimuksista, jotka koskivat tiettyjen perustamis
yhteisöjen komissio ( asiamiehinään Richard Wainwright ja         sopimuksen 85 artiklan 1 kohdan vastaisten sopimusten
Fernando Castillo de la Torre ), jossa kantajat vaativat          tai yhdenmukaistettujen menettelytapojen olemassaolon
20.12.1995 tehtyjen komission päätösten C(95 ) 3316               selvittämistä olefiini- ja polyolefiinialalla ( asia N:o IV/E-2/
final/1 , C(95 ) 3316 final/2 ja C(95 ) 3316 def./2, K(95 )       35.765 ), komission virkamiesten 18 ., 19 . ja 20.11.1996
3316 endg./3 , K(95 ) 3316 endg./4, K(95 ) 3316 endelig           laatimien tutkimuspöytäkirjojen ja niiden liitteiden
udg./5 , C(95 ) 3316 final/6 ja C(95 ) 3316 final/7, joissa       kumoamista, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
kiellettiin Ranskaa , Belgiaa, Saksaa, Itävaltaa , Tanskaa,       ( ensimmäinen jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston
Irlantia ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa toteuttamasta             puheenjohtaja A. Saggio sekä tuomarit V. Tiili ja R. M.
Espanjasta peräisin oleviin lääkkeisiin kohdistuvia suoja        Moura Ramos, kirjaaja : H. Jung, on antanut 9.6.1997
toimenpiteitä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( vii       määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
des jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjoh
taja R. García-Valdecasas sekä tuomarit V. Tiili, J. Azizi ,      1 ) Kanne jätetään tutkimatta.
R. M. Moura Ramos ja M. Jaeger, kirjaaja : H. Jung, on
antanut 3.6.1997 määräyksen, jonka määräysosa on seu             2 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
raava :                                                                lut.
                                                                  (M EYVL C 74 , 8.3.1997.
1 ) Kanne jätetään tutkimatta.
2 ) Kantajat velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaamaan
     oikeudenkäyntikulut.                                              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                       TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS,
                                                                                19 päivänä kesäkuuta 1997,
3 ) Välitoimihakemuksista ei ole syytä tehdä ratkaisua.           asiassa T-159/97 R, Luis Manuel Chaves Fonseca Ferrão
                                                                  vastaan sisämarkkinoilla toimiva yhdenmukaistamisvirasto
                                                                                (tavaramerkit ja mallit )
4 ) Bundesverband der Arzneimittel-Importeure eV, Aso            (Sisämarkkinoilla toimiva yhdenmukaistamisvirasto (tava
     ciación de Exportadores Españoles de Productos Far          ramerkit ja mallit) — Viraston pääjohtajan päätös valitus
     macéuticos ja Vereniging Euro Specialités vastaavat          lautakuntien järjestämisestä — Kiireellisyysedellytyksen
     omista oikeudenkäyntikuluistaan.                                           (periculum in mora) puuttuminen)
                                                                                ( 97/C 252/72 )
(M EYVLC 197, 6.7.1996 .                                                           (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                  Asiassa T-159/97 R, sisämarkkinoilla toimivan yhdenmu
                                                                  kaistamisviraston (tavaramerkit ja mallit ) ensimmäisen
 ---pagebreak--- 16.8.97                FI |                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 252/33
valituslautakunnan jäsen Luis Manuel Chaves Fonseca Fer            1 . EY:n perustamissopimuksen 190 artiklan rikkominen
rão, kotipaikka Campello, Alicante ( Espanja ), edustaja
naan asianajaja Roland Assa, Luxemburg, prosessiosoite
Luxemburgissa asianajotoimisto Roland Assa , 1 rue Jean                Kantaja väittää, että neuvosto on laiminlyönyt täyttää
Pierre Brasseur, vastaan sisämarkkinoilla toimiva yhden                190 artiklan mukaiset velvollisuutensa, sellaisina kuin
mukaistamisvirasto ( tavaramerkit ja mallit) ( asiamiehinään            niitä tulkitaan yhteisöjen tuomioistuinten oikeuskäy
Oreste Montako ja Joao Paulo Miranda de Sousa ), jossa                  tännössä, koska riidanalaisen asetuksen perustelukap
kantaja vaatii valituslautakuntien järjestämisestä 21 päi              paleissa neuvosto selvittää erityisesti aiheutuneen
vänä helmikuuta 1997 tehdyn sisämarkkinoilla toimivan                   vahingon osalta epäselvästi ja ristiriitaisesti niitä tosi
yhdenmukaistamisviraston ( tavaramerkit ja mallit) pääjoh              seikkoja, joiden perusteella se päätyi kantajan keski
tajan päätöksen nro ADM-97-3 täytäntööpanon lykkää                     määräiseen alihinnoittelumarginaaliin ( 17 prosenttia );
mistä , ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presi                  juuri tätä prosenttiosuutta käytettiin asetettaessa kan
dentti on antanut 19.6.1997 määräyksen, jonka määräys                  tajaan sovellettava tulli .
osa on seuraava :
1 ) Välitoimihakemus hylätään.                                      2 . Polkumyyntiä vastaan annetun perusasetuksen 20 artik
                                                                        lan 4 kohdassa säädettyjen keskeisten menettelyä kos
                                                                        kevien edellytysten loukkaaminen
2 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                                                                        Kantaja väittää, että 20 artiklan 4 kohtaa on rikottu
                                                                        kahdella tapaa : tässä artiklassa säädetty ilmoituksen
                                                                        tiedoksiantaminen tapahtui epäasianmukaisesti ja
                                                                        ilmoitusasiakirja oli sisällöltään sääntöjenvastainen.
   Swedish Match Philippines, Inc:n 5.6.1997 Euroopan
          unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
                                                                        — Ensin mainitun rikkomisen osalta kantaja toteaa,
                        ( Asia T-l 71 /97 )                                  että komissio ei lähettänyt ilmoitusasiakirjaa kan
                                                                             tajan edustajalle polkumyynnin vastaisessa menet
                          ( 97/C 252/73 )
                                                                             telyssä, minkä johdosta kantaja ei voinut esittää
                                                                             näkemyksiään tämän asiakirjan sisällöstä komis
               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                               sion asettamassa määräajassa. Sen vuoksi kantaja
                                                                             katsoo, että tällä on loukattu sen 20 artiklan 4 koh
                                                                             dasta epäsuorasti ilmenevää oikeutta tulla asian
Swedish Match Philippines, Inc. on nostanut 5.6.1997                         mukaisesti kuulluksi .
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan.
Kantajan edustajina ovat Angel Adell de Bernando ja                     — Toisen rikkomisen osalta kantaja väittää, että
Francisco Miguel Rodero Lopez, ja prosessiosoite Luxem                      ilmoitusasiakirjasta ei mitenkään käy selville,
burgissa on asianajotoimisto Dupong & Associes, 14a rue                      miten komissio oli arvioinut vahingon suuruuden.
des Bains .                                                                  Siten kantaja ei voi tietää, minkä ajankohdan
                                                                             perusteella sitä koskeva alihinnoittelumarginaali
                                                                             oli laskettu, joten kantaja ei voi puolustautua
Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois                     vahingon toteamista koskevien aineellisten seikko
tuin                                                                         jen osalta . Kantaja lisää, että asetuksessa neuvosto
                                                                             oli lisännyt komission ehdottamaa määrää peruste
                                                                             lematta tätä mitenkään, millä myös rikotaan edellä
— kuomaa 3.3.1997 annetun neuvoston asetuksen ( EY )                         mainittua artiklaa .
     N:o 423/97 2 artiklan 2 kohdan b alakohdan siltä osin
     kuin se koskee Swedish Match Philippines, Inc:tä, kun
     edellytyksellä "siltä osin kuin " tarkoitetaan sitä, että
     kyseisessä artiklassa säädetyn Filippiineiltä tuotavien        3 . Polkumyyntiä vastaan annetun perusasetuksen 1 artik
     kertakäyttöisten sytytinkivellisten sytyttimien jäännös           lan 1 kohdan, 3 artiklan 2 kohdan ja 3 artiklan 6 koh
                                                                        dan rikkominen
     tullin kantaminen Swedish Match Philippines, Inc:ltä
     keskeytetään,
                                                                        Kantaja katsoo, että sen vienti tutkimuksen aikana
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                  yhteisön markkinoille ei ole voinut aiheuttaa vahinkoa
                                                                        yhteisön teollisuudelle, koska vienti oli määrältään
                                                                        erittäin vähäistä ja koska sen viennin ja muiden viejien
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        tuonnista yhteisön teollisuudelle aiheutuneen vahingon
                                                                        välillä ei ole syy-yhteyttä .
Kantaja väittää seuraavin perustein, että riidanalainen ase
tus on kumottava siltä osin kuin se koskee Swedish Match
Philippines, Inc:tä :


title: Asia C-368/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 15.6.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt korkein hallinto-oikeus – Suomi) – Asia, jonka on pannut vireille Ilves Jakelu Oy (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 97/67/EY — 9 artikla — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Postipalvelut — Käsitteet ”yleispalvelu” ja ”olennaiset vaatimukset” — Yleisvaltuutukset ja yksittäiset toimiluvat — Valtuutus postipalvelujen tarjoamiseen erikseen neuvoteltujen sopimusten nojalla — Asetetut ehdot)

text:
               21.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 277/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 15.6.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt korkein hallinto-oikeus – Suomi) – Asia, jonka on pannut vireille Ilves Jakelu Oy
   (Asia C-368/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 97/67/EY - 9 artikla - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Postipalvelut - Käsitteet ”yleispalvelu” ja ”olennaiset vaatimukset” - Yleisvaltuutukset ja yksittäiset toimiluvat - Valtuutus postipalvelujen tarjoamiseen erikseen neuvoteltujen sopimusten nojalla - Asetetut ehdot))
   (2017/C 277/03)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Korkein hallinto-oikeus

      Pääasian asianosaiset

   Ilves Jakelu Oy

      Muu osapuoli: Liikenne- ja viestintäministeriö

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä 15.12.1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/67/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.2.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2008/6/EY, 9 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen postipalvelu ei kuulu yleispalvelun piiriin, jos tämä palvelu ei vastaa tietynlaatuisten postipalvelujen pysyvää tarjontaa kaikille käyttäjille kohtuullisin hinnoin jäsenvaltion koko alueella. Yleispalvelun piiriin kuulumattomien postipalvelujen tarjoamisen edellytykseksi voidaan asettaa ainoastaan yleisvaltuutuksen myöntäminen.

               2)

               Direktiivin 97/67, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2008/6, 9 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että yleispalvelun piiriin kuulumattomien palvelujen tarjoamiselle voidaan asettaa kyseisen direktiivin, sellaisena kuin se on muutettuna, 9 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettujen vaatimusten kaltaisia ehtoja.

      (1)  EUVL C 311, 21.9.2015.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 26 päivänä kesäkuuta 2001 asiassa C-381/99 (Oberlandesgericht Wienin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Susanna Brunnhofer vastaan Bank der österreichischen Postsparkasse AG (Miespuolisten ja naispuolisten työntekĳöiden samapalkkaisuus – Soveltamisedellytykset – Palkkaero – Saman työn ja samanarvoisen työn käsitteet – Luokittelu samaan työntekĳäryhmään työehtosopimuksessa – Todistustaakka – Eripalkkaisuuden objektiiviset perustelut – Tietyn työntekĳän suorittaman työn laatu)

text:
11.8.2001                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              C 227/3
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                           (kuudes jaosto)
                                                                                (kuudes jaosto)
                    21 päivänä kesäkuuta 2001
                                                                                26 päivänä kesäkuuta 2001
yhdistetyissä asioissa C-280/99 P, C-281/99 P ja C-282/99
P, Moccia Irme Spa vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
                                sio (1)                                  asiassa C-381/99 (Oberlandesgericht Wienin esittämä en-
                                                                         nakkoratkaisupyyntö), Susanna Brunnhofer vastaan Bank
                                                                                der österreichischen Postsparkasse AG (1)
(Muutoksenhaku – Terästeollisuuden tuki – Terästeollisuu-
                       den rakenneuudistus)
                                                                         (Miespuolisten ja naispuolisten työntekijöiden samapalkkai-
                          (2001/C 227/04)                                suus – Soveltamisedellytykset – Palkkaero – Saman työn ja
                                                                         samanarvoisen työn käsitteet – Luokittelu samaan työnteki-
                                                                         järyhmään työehtosopimuksessa – Todistustaakka – Eripalk-
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)                      kaisuuden objektiiviset perustelut – Tietyn työntekijän suo-
                                                                                rittaman työn laatu)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan                                    (2001/C 227/05)
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Yhdistetyissä asioissa C-280/99 P, C-281/99 P ja C-282/99 P,
Moccia Irme Spa, kotipaikka Napoli (Italia), edustajinaan                                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
avvocato E. Cappelli, avvocato P. de Caterini ja avvocato
A. Bandini, Ferriera Lamifer Spa, kotipaikka Travagliato (Italia),
edustajinaan avvocato C. Punzi, avvocato M. Siragusa ja
avvocato F. Satta, ja Ferriera Acciaieria Casilina SpA, kotipaikka
Montecomprati (Italia), edustajinaan avvocato C. Punzi, avvo-            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
cato M. Siragusa ja avvocato F. Satta, joissa valittajat vaativat                      tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
keusasteen tuomioistuimen (laajennettu kolmas jaosto) yhdis-
tetyissä asioissa T-164/96 – T-167/96, T-122/97 ja T-130/97,             Asiassa C-381/99, jonka Oberlandesgericht Wien (Itävalta) on
Moccia Irme ym. vastaan komissio, 12.5.1999 antaman tuo-                 saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
mion (Kok. 1999, s. II-1477) kumoamista, vastapuolena ja                 käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
muina asianosaisina: Euroopan yhteisöjen komissio, asiamie-              vireillä olevassa asiassa Susanna Brunnhofer vastaan Bank der
henään L. Pignataro, avustajanaan avvocato M. Moretto, Prola-            österreichischen Postsparkasse AG ennakkoratkaisun EY:n
fer Srl, kotipaikka Bergamo (Italia), Dora Ferriera Acciaieria Srl,      perustamissopimuksen 119 artiklan (EY:n perustamissopi-
kotipaikka Bergamo, ja Nuova Sidercamuna SpA, kotipaikka                 muksen 117-120 artikla on korvattu EY 136-143 artiklalla) ja
Berzo Inferiore (Italia), yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto),       miesten ja naisten samapalkkaisuuden periaatteen soveltamista
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann                  koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
sekä tuomarit V. Skouris, J.-P. Puissochet, R. Schintgen ja              10 päivänä helmikuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin
F. Macken (esittelevä tuomari), julkisasiamies: L.A. Geelhoed,           75/117/ETY (EYVL L 45, s. 19) tulkinnasta, yhteisöjen tuo-
kirjaaja: osastopäällikkö D. Louterman-Hubeau, on antanut                mioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
21.6.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                     puheenjohtaja C. Gulmann sekä tuomarit V. Skouris, R. Schint-
                                                                         gen (esittelevä tuomari), F. Macken ja J.N. Cunha Rodrigues,
1)    Valitukset hylätään.                                               julkisasiamies: L.A. Geelhoed, kirjaaja: R. Grass, on antanut
                                                                         26.6.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
2)    Moccia Irme SpA, Ferriera Lamifer SpA ja Ferriera Acciaieria
      Casilina SpA vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja ne       EY:n perustamissopimuksen 119 artiklassa vahvistettua (EY:n perus-
      velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaamaan komissiolle tässä     tamissopimuksen 117-120 artikla on korvattu EY 136-143 artik-
      oikeusasteessa aiheutuneet kulut.                                  lalla) ja miesten ja naisten samapalkkaisuuden periaatteen sovelta-
                                                                         mista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
                                                                         10 päivänä helmikuuta 1975 annetussa neuvoston direktiivissä
(1) EYVL C 281, 2.10.1999.                                               75/117/ETY täsmennettyä naispuolisten ja miespuolisten työnteki-
                                                                         jöiden samapalkkaisuusperiaatetta on tulkittava seuraavasti:
                                                                         –     palkan kuukausittainen lisä, joka perustuu yksilölliseen työsopi-
                                                                               mukseen ja jonka työnantaja maksaa kyseessä oleville työnteki-
 ---pagebreak--- C 227/4                   FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          11.8.2001
      jöille heidän työskentelystään, on luokiteltava perustamissopi-               YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
      muksen 119 artiklassa ja direktiivissä tarkoitetuksi palkaksi;
      samapalkkaisuus on varmistettava myös työntekijöille myönne-                                 (ensimmäinen jaosto)
      tyn palkan kunkin osan suhteen, eikä riittävää ole se, että
      työntekijöille maksettuja etuuksia tarkastellaan kokonaisuutena;
                                                                                28 päivänä kesäkuuta 2001
–     se, että naispuolinen työntekijä, joka väittää joutuneensa            asiassa C-118/00 (Cour du travail de Monsin esittämä
      sukupuoleen perustuvan syrjinnän kohteeksi, ja häneen verratta-       ennakkoratkaisupyyntö), Gervais Larsy vastaan Institut
      va miespuolinen työntekijä on heidän työtään sääntelevässä            national d’assurances sociales pour travailleurs indépen-
      työehtosopimuksessa luokiteltu samaan työntekijäryhmään, ei                                      dants (Inasti) (1)
      yksinään riitä sen päätelmän tekemiseksi, että kyseessä olevat
      työntekijät tekevät perustamissopimuksen 119 artiklassa ja            (Asetukset N:o 1408/71 ja N:o 1248/92 – Vanhuuseläkkeet
      direktiivin 75/117/EY 1 artiklassa tarkoitettua samaa tai             – Päällekkäisyyden estävät säännökset – Soveltumattomuus
      samanarvoista työtä, koska tämä seikka on vain yksi todiste           yhteisöjen tuomioistuimen antaman tuomion perusteella –
      muiden joukossa siitä, että tämä arviointiperuste on täyttynyt;       Vaikutusten rajoittaminen – Yhteisön oikeuden ilmeinen
                                                                                rikkominen)
–     yleisenä sääntönä on, että työntekijän, joka katsoo joutuneensa                                 (2001/C 227/06)
      syrjinnän kohteeksi, tehtävänä on näyttää toteen, että työnanta-
      ja on maksanut hänelle huonompaa palkkaa kuin hänen toista
      sukupuolta olevalle työtoverilleen ja että hän on tosiasiassa                              (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
      tehnyt samaa tai samanarvoista työtä kuin hänen vertailun
      kohteena oleva työtoverinsakin; työnantajalla on tällöin mah-
      dollisuus paitsi kiistää se, että miespuolisten ja naispuolisten      (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
      työntekijöiden samapalkkaisuuden periaatten soveltamisedelly-                       tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
      tykset olisivat täyttyneet, myös perustella todettu palkkaero
      objektiivisilla tekijöillä, joihin ei liity mitään sukupuoleen
      perustuvaa syrjintää;                                                 Asiassa C-118/00, jonka Cour du travail de Mons (Belgia) on
                                                                            saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
                                                                            käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
                                                                            vireillä olevassa asiassa Gervais Larsy vastaan Institut national
–     työnantaja voi perustella palkkaeroa seikoilla, joita ei ole otettu   d’assurances sociales pour travailleurs indépendants (Inasti)
      huomioon kyseisiin työntekijöihin sovellettavassa työehtosopi-        ennakkoratkaisun sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yh-
      muksessa, jos ne perustuvat objektiivisesti perusteltuihin syihin,    teisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin
      joihin ei liity mitään sukupuoleen perustuvaa syrjintää ja jotka      ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä
      ovat suhteellisuusperiaatteen mukaisia;                               kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
                                                                            N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan
                                                                            tasalle saatettuna 2.6.1983 annetulla neuvoston asetuksella
–     työhön käytetyn ajan perusteella maksettavan palkan osalta            N:o 2001/83 (EYVL L 230, s. 6), sellaisena kuin se on
      naispuoliselle ja miespuoliselle työntekijälle heidän palveluk-       muutettuna 30.4.1992 annetulla neuvoston asetuksella
      seenottamishetkellään myönnettyä erisuuruista palkkaa                 N:o 1248/92 (EYVL L 136, s. 7), 95 a artiklan tulkinnasta
      samasta tai samanarvoisesta työstä ei voida perustella seikoilla,     sekä jäsenvaltion vastuun edellytyksistä tapauksissa, joissa
      jotka ovat tiedossa vasta työntekijöiden aloitettua työnsä ja         yksityisille on aiheutunut vahinkoa yhteisön oikeuden rikko-
      joita voidaan arvioida vasta, kun työsopimuksessa sovittuja           misesta, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toi-
      tehtäviä hoidetaan, kuten kyseessä olevien henkilöiden yksilölli-     mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet sekä
      sen suorituskyvyn väliset erot työssä taikka erot työntekijän         tuomarit P. Jann (esittelevä tuomari) ja L. Sevón, julkisasiamies:
      suoritusten laadussa verrattuna hänen työtoverinsa suorituksiin.      P. Léger, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut
                                                                            28.6.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                            1)    Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liik-
                                                                                kuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä
                                                                                14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen
                                                                                (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan
(1) EYVL C 6, 8.1.2000.                                                           tasalle saatettuna 2.6.1983 annetulla neuvoston asetuksella
                                                                                N:o 2001/83, sellaisena kuin se on muutettuna 30.4.1992
                                                                                annetulla neuvoston asetuksella N:o 1248/92, 95 a artiklan
                                                                                4-6 kohta eivät sovellu sellaista vanhuuseläkettä koskevaan
                                                                                muutoshakemukseen, jonka määrää on raijoitettu jäsenvaltiossa
                                                                                sovellettavan päällekkäisyyden estävän säännöksen nojalla sillä
                                                                                perusteella, että kyseisen eläkkeen saajalle maksetaan myös
                                                                                toisen jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen myöntämää elä-
                                                                                kettä, kun muutoshakemus perustuu muihin kuin asetuksen
                                                                                N:o 1248/92 säännöksiin.


title: Asia T-47/16: Kanne 2.2.2016 – Sigma Orionis v. REA

text:
               14.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 98/58

         Kanne 2.2.2016 – Sigma Orionis v. REA
   (Asia T-47/16)
   (2016/C 098/74)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Sigma Orionis SA (Valbonne, Ranska) (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

      Vastaaja: tutkimuksen toimeenpanovirasto (REA)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta
   toteamaan, että

               —

               REA ei ole noudattanut tukisopimuksesta H2020 seuraavia sopimusvelvoitteitaan, kun se on keskeyttänyt kaikkien kantajalle suoritettavien maksujen suorittamisen lainvastaisesti laaditun OLAFin tutkintakertomuksen perusteella

               —

               toissijaisesti määräämään asiantuntijan nimeämisestä niiden summien määrittämiseksi, jotka kantajalle on kiistatta maksettava riidanalaisen tukisopimuksen nojalla, ja

         näin ollen velvoittamaan vastaajan

               —

               maksamaan tukisopimuksen H2020 perusteella maksettavat summat eli 425 406,25 euroa 21.11.1 artiklan mukaisine viivästyskorkoineen, jotka lasketaan maksettavien summien eräpäivästä lähtien Euroopan keskuspankin (EKP) perusrahoitusoperaatioille vahvistaman korkokannan, jota korotetaan 3,5 prosenttiyksiköllä, mukaisesti

               —

               korvaamaan kantajalle aiheutuneen lisävahingon, jonka suuruudeksi arvioidaan tässä vaiheessa 1 500 000 euroa sillä varauksella, että tätä summaa suurennetaan tai pienennetään oikeudenkäynnin aikana

               —

               korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että tutkimuksen toimeenpanovirasto (REA) ei voinut vedota tutkintakertomukseen, joka oli laadittu lainvastaisesti kerättyjen todisteiden perusteella, perustellakseen päätöksensä keskeyttää kaikkien kantajalle suoritettavien maksujen suorittamisen. Kantaja väittää tässä yhteydessä, että koska REA tukeutui lainvastaisesti kerättyihin todisteisiin, sekä maksujen suorittamisen keskeyttäminen että tukisopimusten irtisanominen ovat laittomia.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen, koska eri teknisissä tarkastuskertomuksissa päädyttiin aina siihen, että kantaja käytti varoja taloudellisuuden, tehokkuuden ja moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukaisesti. Tästä seuraa, että REA ei voinut väittää, että se oli pätevästi todennut, että kantaja oli syyllistynyt sääntöjenvastaisuuksiin muiden tukien yhteydessä, mikä oikeuttaisi irtisanomisen tai kaikkien riidanalaisissa tukisopimuksissa tarkoitettujen maksujen suorittamisen keskeyttämisen. Lisäksi osallistuminen tukisopimuksiin on kantajan ainoa rahoituslähde ja uusien eurooppalaisten hankkeiden puuttuminen johtaisi väistämättä kantajan konkurssiin.


title: Asia T-391/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 23.9.2009 — Arcandor v. SMHV — dm drogerie markt (S-HE) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin S-HE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki SHE, aikaisempi kansallinen kuviomerkki She ja aikaisempi kansainvälinen kuviomerkki She — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaran puuttuminen — Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/55

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 23.9.2009 — Arcandor v. SMHV — dm drogerie markt (S-HE)
   (Asia T-391/06) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin S-HE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki SHE, aikaisempi kansallinen kuviomerkki She ja aikaisempi kansainvälinen kuviomerkki She - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2009/C 267/94
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Arcandor AG, aiemmin Karstadt Quelle AG (Essen, Saksa) (edustajat: asianajajat V. von Bomhard, W. Renck ja T. Dolde)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: R. Pethke)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: dm drogerie markt GmbH (Wals, Itävalta) (edustajat: asianajajat N. Dick ja M. Dyck)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 26.9.2006 tekemästä päätöksestä (asia R 301/2006-1), joka koskee Karstadt Quelle AG:n ja dm drogerie markt GmbH:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Arcandor AG, aiemmin Karstadt Quelle AG, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 42, 24.2.2007.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 7 päivänä maaliskuuta 2002 asiassa T-95/99, Satellimages TV 5 SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kumoamiskanne – Kilpailu – Kantelu – Komission kantelĳalle lähettämä kirje – Valmisteleva toimi – Tutkimatta jättäminen)

text:
29.6.2002               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 156/15
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                   TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                  20 päivänä maaliskuuta 2002
                                                                                7 päivänä maaliskuuta 2002
asiassa T-21/99, Dansk Rørindustri A/S vastaan Euroopan
                     yhteisöjen komissio(1)
                                                                        asiassa T-95/99, Satellimages TV 5 SA vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio(1)
(Kilpailu – Kartelli – Kaukolämmitysputket – EY:n perusta-
missopimuksen 85 artikla (josta on tullut EY 81 artikla) –
Boikotointi – Sakko – Sakon määrän laskemiseen sovelletta-
                         vat suuntaviivat)                              (Kumoamiskanne – Kilpailu – Kantelu – Komission kanteli-
                                                                        jalle lähettämä kirje – Valmisteleva toimi – Tutkimatta
                                                                                jättäminen)
                         (2002/C 156/27)
                    (Oikeudenkäyntikieli: tanska)
                                                                                (2002/C 156/28)
Asiassa T-21/99, Dansk Rørindustri A/S, kotipaikka Fredericia                               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
(Tanska), edustajinaan asianajajat K. Dyekjær-Hansen,
K. Høegh ja C. Karhula Lauridsen, prosessiosoite Luxembur-
gissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään:
E. Gippini Fournier ja H. C. Støvlbæk), jossa kantaja vaatii EY:n
perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamismenettelyssä
(asia N:o IV/35.691/E-4: esieristettyjen kaukolämmitysputkien           Asiassa T-95/99, Satellimages TV 5 SA, kotipaikka Pariisi
alan kartelli) 21 päivänä lokakuuta 1998 tehdyn komission               (Ranska), edustajanaan asianajaja E. Marissens, prosessiosoite
päätöksen 1999/60/EY (EYVL L 24, s. 1) 1 artiklan kumoamista            Luxemburgissa, jota tukee Ranskan tasavalta (asiamiehenään
tai toissijaisesti kyseisessä päätöksessä kantajalle määrätyn           aluksi K. Rispal-Bellanger, ja sittemmin G. de Bergues ja
sakon määrän pienentämistä, ensimmäisen oikeusasteen tuo-               F. Million), vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
mioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston               nään B. Doherty ja K. Wiedner), jota tukee Deutsche Telekom
puheenjohtaja P. Mengozzi sekä tuomarit V. Tiili ja                     Ag, kotipaikka Bonn (Saksa), edustajinaan F. Roitzsch ja
R. M. Moura Ramos, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio               K. Quack, prosessiosoite Luxemburgissa, jossa kantaja vaatii,
González, on antanut 20.3.2002 tuomion, jonka tuomiolau-               että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa
selma on seuraava:                                                      15.2.1999 tehdyksi väitetyn komission päätöksen, joka koskee
                                                                        kantajan tekemää EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan
                                                                        (josta on tullut EY 82 artikla) mukaista kantelua (IV/36.968 –
1)    Kumotaan EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamis-        Satellimages TV 5/Deutsche Telekom), yhteisöjen ensimmäisen
      menettelyssä (asia N:o IV/35.691/E-4: esieristettyjen kauko-      oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpa-
      lämmitysputkien alan kartelli) 21 päivänä lokakuuta 1998          nossa: jaoston puheenjohtaja R. M. Moura Ramos sekä tuoma-
      tehdyn komission päätöksen 1999/60/EY 1 artikla siltä osin        rit J. Pirrung ja A. W. H. Meij, kirjaaja: H. Jung, on antanut
      kuin siinä todetaan kantajan rikkoneen perustamissopimuksen       7.3.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
      85 artiklan 1 kohtaa osallistumalla kyseisessä artiklassa
      tarkoitettuun rikkomiseen vuoden 1994 huhtikuusta vuoden
      1994 elokuuhun kestäneen ajanjakson ajan.
                                                                        1)     Kanne jätetään tutkimatta.
2)    Kanne hylätään muilta osin.
                                                                        2)     Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoite-
3)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaa               taan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.
      90 prosenttia komission oikeudenkäyntikuluista.
                                                                        3)     Kumpikin väliintulija vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
4)    Komissio vastaa 10 prosentista omista oikeudenkäyntikuluis-
      taan.
                                                                        (1) EYVL C 188, 3.7.1999.
(1) EYVL C 100, 10.4.1999.


title: Asia C-276/05: Oberste Gerichtshofsin 24.5.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaispyyntö asiassa The Wellcome Foundation Ltd. vastaan Paranova Pharmazeutika Handels GmbH

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/29

         Oberste Gerichtshofsin 24.5.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaispyyntö asiassa The Wellcome Foundation Ltd. vastaan Paranova Pharmazeutika Handels GmbH
   (Asia C-276/05)
   (2005/C 217/58)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Oberste Gerichtshof on pyytänyt 24.5.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 6.7.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa The Wellcome Foundation Ltd. vastaan Paranova Pharmazeutika Handels GmbH seuraavaan kysymykseen:

               1.

                           a.

                           Onko jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 89/104/ETY (1) 7 artiklaa ja sitä koskevaa yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä tulkittava siten, että todistetta siitä, että tavaramerkkioikeuden käyttö johtaa markkinoiden keinotekoiseen jakamiseen, ei ole esitettävä pelkästään uudelleenpakkaamisesta sinänsä, vaan myös uuden pakkauksen ulkoasusta?

                     Jos tähän kysymykseen vastataan kieltävästi:

                           b.

                           Onko uuden pakkauksen ulkoasua arvioitava pienimmän mahdollisen puuttumisen periaatteen perusteella vai (vain) sen perusteella, onko se omiaan vahingoittamaan tavaramerkin ja sen haltijan mainetta?

               2.

               Onko jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 89/104/ETY 7 artiklaa ja sitä koskevaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä tulkittava siten, että rinnakkaistuoja täyttää ilmoittamisvelvollisuutensa vain silloin, jos hän ilmoittaa tavaramerkin haltijalle myös vientivaltion ja uudelleenpakkaamista koskevat yksityiskohtaiset syyt?

      (1)  EYVL L 40, s. 1.


title: Asia C-212/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 25.4.2013 (Tribunal Supremon (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Jyske Bank Gibraltar Ltd v. Espanjan valtio (Rahoitusjärjestelmän käytön estäminen rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen — Direktiivi 2005/60/EY — 22 artiklan 2 kohta — Päätös 2000/642/YOS — Luottolaitosten velvollisuus ilmoittaa epäilyttävistä liiketoimista — Palvelujen tarjoamisen vapautta koskevan sääntelyn nojalla toimiva laitos — Tietojen keräämisestä vastuussa olevan kansallisen rahanpesun selvittelykeskuksen määrittäminen — SEUT 56 artikla — Palvelujen tarjoamisen vapauden rajoittaminen — Yleisen edun mukaiset pakottavat vaatimukset — Oikeasuhteisuus)

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 25.4.2013 (Tribunal Supremon (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Jyske Bank Gibraltar Ltd v. Espanjan valtio
   (Asia C-212/11) (1)

   (Rahoitusjärjestelmän käytön estäminen rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen - Direktiivi 2005/60/EY - 22 artiklan 2 kohta - Päätös 2000/642/YOS - Luottolaitosten velvollisuus ilmoittaa epäilyttävistä liiketoimista - Palvelujen tarjoamisen vapautta koskevan sääntelyn nojalla toimiva laitos - Tietojen keräämisestä vastuussa olevan kansallisen rahanpesun selvittelykeskuksen määrittäminen - SEUT 56 artikla - Palvelujen tarjoamisen vapauden rajoittaminen - Yleisen edun mukaiset pakottavat vaatimukset - Oikeasuhteisuus)
   2013/C 171/09
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Supremo

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Jyske Bank Gibraltar Ltd

      Vastaaja: Espanjan valtio

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal Supremo — Rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen 26.10.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY (EUVL L 309, s. 15) 22 artiklan 2 kohdan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa edellytetään ehdottomasti ja suoraan, että valtion alueella toimintaansa ilman vakinaista toimipaikkaa harjoittavat luottolaitokset ilmoittavat toimivaltaisille kansallisille viranomaisille näiden pyytämät tiedot

      Tuomiolauselma

   Rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen 26.10.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY 22 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan luottolaitosten, jotka harjoittavat toimintaansa mainitun jäsenvaltion alueella palvelujen tarjoamisen vapautta käyttäen, on ilmoitettava rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjumista varten pyydetyt tiedot suoraan kyseisen jäsenvaltion rahanpesun selvittelykeskukselle, kunhan tällä lainsäädännöllä ei vaaranneta direktiivin eikä jäsenvaltioiden rahanpesun selvittelykeskusten välistä yhteistyötä koskevista järjestelyistä, joita noudatetaan tietojenvaihdossa, 17.10.2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/642/YOS tehokasta vaikutusta.
   SEUT 56 artiklaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä tällaiselle lainsäädännölle, jos tämä lainsäädäntö voidaan oikeuttaa yleisen edun mukaisella pakottavalla syyllä, jos se on omiaan takaamaan sillä tavoitellun päämäärän toteutumisen, jos sillä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän päämäärän saavuttamiseksi, ja jos sitä sovelletaan ilman syrjintää, mikä kansallisen tuomioistuimen on selvitettävä ottaen huomioon, että

               —

               tällaisella lainsäädännöllä voidaan saavuttaa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen estämiseen tähtäävä tavoite, jos jäsenvaltio voi sen ansiosta valvoa alueellaan palvelujaan tarjoavien luottolaitosten toteuttamia epäilyttäviä liiketoimia ja keskeyttää ne tosiasiallisesti sekä tarvittaessa saattaa niistä vastuussa olevat rikosvastuuseen ja rangaista niistä

               —

               toimintaansa palvelujen tarjoamisen vapautta käyttäen harjoittaville luottolaitoksille kyseisessä lainsäädännössä asetettu velvollisuus voi olla oikeasuhteinen toimenpide tähän tavoitteeseen nähden, koska pääasian tosiseikkojen tapahtuma-aikaan ei ollut käytössä tehokasta mekanismia, jolla olisi voitu varmistaa rahanpesun selvittelykeskusten täysimääräinen yhteistyö.

      (1)  EUVL C 226, 30.7.2011.


title: Asia T-790/16: Kanne 11.11.2016 – C & J Clark International v. komissio

text:
               16.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 14/51

         Kanne 11.11.2016 – C & J Clark International v. komissio
   (Asia T-790/16)
   (2017/C 014/61)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: C & J Clark International Ltd (Somerset, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajajat A. Willems ja S. De Knop)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               ottaaa kanteen tutkittavaksi;

               —

               kumoaa komission 18.8.2016 antaman täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/1395 lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut Buckinghan Shoe Mfg Co. Ltd, Buildyet Shoes Mfg., DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, Dongguan Stella Footwear Co. Ltd, Dongguan Taiway Sports Goods Limited, Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., Jianle Footwear Industrial, Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, Synfort Shoes Co. Ltd, Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd, Wei Hao Shoe Co. Ltd, Wei Hua Shoe Co. Ltd, Win Profile Industries Ltd, ja unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-659/13 ja C-34/14 (EUVL L 225, s. 52) antaman tuomion täytäntöönpanemisesta;

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että toimiessaan ilman pätevää oikeusperustaa komissio loukkasi SEUT 5 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaista toimivallan periaatetta.

               2.

               Toinen kanneperuste perustuu siihen, että komissio rikkoi SEUT 266 artiklaa koska se ei ole ryhtynyt unionin tuomioistuimen tuomion 4.2.2016, C & J Clark International, C-659/13 ja C-34/14, EU:C:2016:74, täytäntöönpanon edellyttämiin toimenpiteisiin.

               3.

               Kolmas kanneperuste perustuu siihen, että ottamalla käyttöön polkumyyntitullin Footwearin tuonnille ”mikä tapahtui [mitätöityjen asetusten] soveltamisen aikana]”, komissio rikkoi perusasetuksen (1) 1 artiklan 1 kohtaa ja 10 artiklan 1 kohtaa ja loukkasi oikeusvarmuuden periaatetta (takautumattomuus);

               4.

               Neljäs kanneperuste perustuu siihen, että ottamalla käyttöön polkumyyntitullin suorittamatta unionin etua koskevaa arviointia, komissio rikkoi perusasetuksen 21 artiklaa, ja se, että polkumyyntitullin käyttöönotto on unionin edun mukainen, olisi joka tapauksessa ollut virheellinen päätelmä;

               5.

               Viides kanneperuste perustuu siihen, että antamalla säädöksen, joka ylittää sen, mikä on tarpeen tavoitteen saavuttamiseksi, komissio rikkoi SEUT 5 artiklan 1 ja 4 kohtaa.

      (1)  Regulation (EU) 2016/1036 of the European Parliament and of the Council of 8 June 2016 on protection against dumped imports from countries not members of the European Union, OJ L 176, p. 21.


title: Asia F-122/07: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 7.10.2009 — Marcuccio v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Tutkintapyyntö — Toimielin kieltäytyy kääntämästä päätöstä kantajan valitsemalle kielelle — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen — Oikeudellisesti selvästi perusteeton kanne)

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/64

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 7.10.2009 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-122/07) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Tutkintapyyntö - Toimielin kieltäytyy kääntämästä päätöstä kantajan valitsemalle kielelle - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen - Oikeudellisesti selvästi perusteeton kanne)
   2009/C 282/121
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja C. Berardis-Kayser, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sellaisen komission päätöksen kumoaminen, jolla hylättiin kantajan pyyntö tutkia tietyt tapahtumat, jotka sattuivat aikana, jolloin hän oli komission Angolan edustuston palveluksessa — Tutkimusten päätelmistä ilmoittamista koskeva vaatimus — Sen päätöksen kumoaminen, jolla kieltäydyttiin kääntämästä erästä muistiota kantajan valitsemalle kielelle — Vahingonkorvausvaatimus

      Määräysosa

               1)

               Maruccion kanne jätetään osittain tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat, ja hylätään siltä osin kuin se on oikeudellisesti selvästi perusteeton.

               2)

               Marcuccio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 64, 8.3.2008, s. 65.


title: Asia T-74/05: The International Institute for the Urban Environmentin 16.2.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               30.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/37

         The International Institute for the Urban Environmentin 16.2.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-74/05)
   (2005/C 106/74)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   The International Institute for the Urban Environment, kotipaikka Delft (Alankomaat), on nostanut 16.2.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Ph. W. M. ter Burg.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa päätöksen INFSO-R2/RB/SOC/Isc D(2004) 541407, joka koskee komission tarkastusta IIUE-NL 02-BA 14-032

               —

               toteaa, että kantajan vaatima summa on perusteltu ja sopimusten mukainen

               —

               sallii IIUE:n vaatia korvausta ajasta, jonka se kulutti sopimuksiin, ja velvoittaa komission tekemään perustellun päätöksen sovellettavien hyvää hallintotapaa koskevien yhteisön sääntöjen mukaisesti

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   The International Institute for the Urban Development on yhden henkilön yritys, jonka kantaja omistaa kokonaisuudessaan. Se teki vuonna 1999 komission kanssa sopimuksen nro IPS-1999-00016, jonka mukaan Institute saisi rahoitustukea sellaisen teknologisen kehittämisen ohjelman puitteissa, jonka otsikkona oli ”Innovaatioiden edistäminen ja pk-yritysten osallistumisen rohkaiseminen”. Komissio suoritti tarkastuksen, joka koski korvauksia, joita toimeksisaajat vaativat, ja kantaja riitauttaa kyseisen tarkastuksen tulokset henkilöstökulujen osalta.
   Kantaja väittää ensiksi, että Instituten käyttämä tapa henkilöstökulujen laskemiseen oli sopimusehtojen mukainen ja lisäksi, että komission huomio kiinnitettiin erityisesti tämän nimenomaisen tavan käyttämiseen. Komissio ei kantajan mukaan milloinkaan hylännyt tätä tapaa, jota oli kantajan mukaan käytetty myös muiden sen esittämien ohjelmien yhteydessä, joille komissio oli myös myöntänyt rahoitustukea. Kantaja väittää näin ollen, että sen oli perusteltua katsoa, että komissio hyväksyy tämän tavan.
   Kantaja väittää edelleen, että riidanalaista päätöstä ei ole perusteltu riittävästi ja että se ei ole oikeasuhteinen, kun otetaan huomioon tavoiteltu päämäärä, koska kantajan vaatima kokonaissumma on sen mukaan kohtuullinen ja sopimusten mukainen.