title: Asia C-526/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Ustavno sodišče (Slovenia) on esittänyt 20.11.2014 – Tadej Kotnik ym., Jože Sedonja ym., Fondazione cassa di risparmio di Imola (Imola, Italia), Andrej Pipuš ja Dušanka Pipuš, Tomaž Štrukelj, Luka Jukič, Angel Jaromil, Franc Marušič ym., Stajka Skrbinšek, Janez Forte ym., Marija Pipuš, Državni svet Republike Slovenije, Varuh človekovih pravic Republike Slovenije v. Državni zbor Republike Slovenije

text:
               9.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 81/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Ustavno sodišče (Slovenia) on esittänyt 20.11.2014 – Tadej Kotnik ym., Jože Sedonja ym., Fondazione cassa di risparmio di Imola (Imola, Italia), Andrej Pipuš ja Dušanka Pipuš, Tomaž Štrukelj, Luka Jukič, Angel Jaromil, Franc Marušič ym., Stajka Skrbinšek, Janez Forte ym., Marija Pipuš, Državni svet Republike Slovenije, Varuh človekovih pravic Republike Slovenije v. Državni zbor Republike Slovenije
   (Asia C-526/14)
   (2015/C 081/04)
   Oikeudenkäyntikieli: sloveeni

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Ustavno sodišče

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Tadej Kotnik ym., Jože Sedonja ym., Fondazione cassa di risparmio di Imola (Imola, Italia), Andrej Pipuš ja Dušanka Pipuš, Tomaž Štrukelj, Luka Jukič, Angel Jaromil, Franc Marušič ym., Stajka Skrbinšek, Janez Forte ym., Marija Pipuš, Državni svet Republike Slovenije, Varuh človekovih pravic Republike Slovenije

      Vastaaja: Državni zbor Republike Slovenije

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

                           a)

                           Onko pankkitiedonantoa (1) tulkittava niiden oikeusvaikutusten osalta, joita siitä konkreettisesti aiheutuu, koska Euroopan unionilla on yksinomainen toimivalta valtiontukien alalla Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla ja koska komissio on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan nojalla toimivaltainen tekemään päätöksiä valtiontuista, siten, että päätöksellä on sitova vaikutus niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka aikovat lieventää jäsenvaltion taloudessa olevaa vakavaa häiriötä luottolaitoksille annettavalla valtiontuella, jos tämä tuki on pysyvää eikä sitä voida helposti periä takaisin?

                           b)

                           Ovatko pankkitiedonannon 40–46 kohta, joissa asetetaan sellaisten valtiontukien, joiden tarkoituksena on lieventää jäsenvaltion taloudessa olevaa vakavaa häiriötä, myöntämismahdollisuuden ehdoksi oman pääoman, hybridipääoman ja huonommassa etuoikeusasemassa olevan velan mitätöiminen ja/tai hybridipääoman ja huonommassa etuoikeusasemassa olevan velan muuttaminen pääomaksi, jotta tukia myönnettäisiin mahdollisimman vähän, kun otetaan huomioon moraalikadon riski, yhteensopimattomia Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107, 108 ja 109 kohdan kanssa siltä osin kuin niissä ylitetään komission toimivalta, siten kuin se on määritelty Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen edellä mainituissa määräyksissä valtiontukien osalta?

                           c)

                           Mikäli kysymykseen 1) b) vastataan kieltävästi, ovatko pankkitiedonannon 40–46 kohta, joissa asetetaan valtiontukien myöntämismahdollisuuden ehdoksi velvollisuus mitätöidä oma pääoma ja/tai muuttaa omaksi pääomaksi, siltä osin kuin tämä velvollisuus koskee ennen pankkitiedonannon julkaisemista liikkeeseen laskettuja osakkeita (oma pääoma), hybridipääomainstrumentteja ja huonommassa etuoikeusasemassa olevia velkainstrumentteja, joiden arvo voitiin niiden liikkeeseenlaskuhetkellä nollata kokonaan tai osittain korvauksetta vain pankin konkurssitapauksessa, unionin oikeudessa vahvistetun luottamuksensuojan periaatteen mukaisia?

                           d)

                           Mikäli kysymykseen 1) b) vastataan kieltävästi ja kysymykseen 1) c) myöntävästi, ovatko pankkitiedonannon 40–46 kohta, joissa asetetaan valtiontukien myöntämismahdollisuuden ehdoksi velvollisuus mitätöidä oma pääoma, hybridipääoma ja huonommassa etuoikeusasemassa olevat velkainstrumentit ja/tai muuttaa hybridipääomainstrumentit ja huonommassa etuoikeusasemassa olevat velkainstrumentit omaksi pääomaksi, ilman että olisi pantu vireille ja saatettu päätökseen konkurssimenettelyä, jossa velallisen omaisuus olisi likvidoitu oikeudenkäyntimenettelyssä, jonka yhteydessä huonommassa etuoikeusasemassa olevien rahoitusinstrumenttien haltijat olisivat voineet olla asianosaisina menettelyssä, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklan 1 kohdassa vahvistetun omaisuudensuojan mukaisia?

                           e)

                           Mikäli kysymykseen 1) b) vastataan kieltävästi ja kysymyksiin 1) c) ja 1) d) myöntävästi, ovatko pankkitiedonannon 40–46 kohta, joissa asetetaan valtiontukien myöntämismahdollisuuden ehdoksi velvollisuus mitätöidä oma pääoma, hybridipääoma ja huonommassa etuoikeusasemassa olevat velkainstrumentit ja/tai muuttaa hybridipääomainstrumentit ja huonommassa etuoikeusasemassa olevat velkainstrumentit omaksi pääomaksi, siltä osin kuin tällaisten toimenpiteiden toteuttaminen edellyttää osakeyhtiön peruspääoman alentamista ja/tai korottamista toimivaltaisen hallintoelimen päätöksen perusteella eikä osakeyhtiön yhtiökokouksen päätöksen perusteella, ristiriidassa niiden takeiden yhteensovittamisesta samanveroisiksi, joita jäsenvaltioissa vaaditaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 54 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetuilta yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten etujen suojaamiseksi osakeyhtiöitä perustettaessa sekä niiden pääomaa säilytettäessä ja muutettaessa, 25.10.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/30/EU (2) 29, 34, 35 ja 40–42 artiklan kanssa?

                           f)

                           Voidaanko pankkitiedonantoa, kun otetaan huomioon sen 19 kohta, erityisesti kyseisessä kohdassa säädetty vaatimus perusoikeuksien noudattamisesta, sen 20 kohta sekä kyseisen tiedonannon 43 ja 44 kohtaan sisältyvä periaatteellinen velvoite muuttaa omaksi pääomaksi tai supistaa hybridipääomaa ja huonommassa etuoikeusasemassa olevia velkainstrumentteja ennen valtiontukien myöntämistä, tulkita siten, että tällainen toimenpide ei velvoita jäsenvaltioita, jotka aikovat lieventää taloudessaan olevaa vakavaa häiriötä valtiontuella, joka myönnetään luottolaitoksille, ottamaan käyttöön velvollisuutta ryhtyä edellä mainittuun muuttamiseen tai alentamiseen edellytyksenä sille, että valtiontukia myönnetään Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan nojalla, vai siten, että valtiontuen hyväksymiseksi riittää, että muuttamis- tai alentamistoimenpidettä sovelletaan vain oikein mitoitetusti?

               2)

               Kysymys, joka koskee luottolaitosten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta 4.4.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/24/EY (3) tulkintaa: Onko kyseisen direktiivin 2 artiklan seitsemättä luetelmakohtaa mahdollista tulkita siten, että tervehdyttämistoimenpiteisiin kuuluvat myös pankkitiedonannon 40–46 kohdassa tarkoitetut osakkeenomistajien ja huonommassa etuoikeusasemassa olevien velkojien vastuunjakoa koskevat toimenpiteet (ydinpääoman, hybridipääoman ja huonommassa etuoikeusasemassa olevien velkainstrumenttien supistaminen sekä hybridipääomainstrumenttien ja huonommassa etuoikeusasemassa olevien velkainstrumenttien muuttaminen omaksi pääomaksi).

      (1)  Valtiontukisääntöjen soveltamisesta finanssikriisin yhteydessä pankkien hyväksi toteutettaviin tukitoimenpiteisiin 1.8.2013 annettu komission tiedonanto (EUVL C 216, s. 1; jäljempänä pankkitiedonanto).

      (2)  EUVL L 315, s. 74.

      (3)  EYVL L 125, s. 15.


title: Asia T-86/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.7.2017 – Aston Martin Lagonda v. EUIPO (ajoneuvon etusäleikkö)

text:
               4.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 293/40

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.7.2017 – Aston Martin Lagonda v. EUIPO (ajoneuvon etusäleikkö)
   (Asia T-86/15) (1)

   (2017/C 293/50)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 138, 27.4.2015.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 28 päivänä huhtikuuta 1998, asiassa C-118/96 (Länsrätten i Dalarnas länin, aiemmin Länsrätten i Kopparbergs län, esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Jessica Safir vastaan Skattemyndigheten i Dalarnas län, aiemmin Skattemyndigheten i Kopparbergs län (Palvelujen tarjoamisen vapaus - Pääomien vapaa liikkuvuus - Henkivakuutussäästämisen verotus - Jäsenvaltion lainsäädäntö, jonka perusteella sovelletaan eri verosäännöksiä palveluja tarjoavan yrityksen sijoittautumispaikan mukaan)

text:
4.7.98                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   C 209/5
valtiossa toimivalta optikolta, sillä perusteella, että kaik-            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
kien sairaanhoitotuotteiden ostamiseen ulkomailta on saa-                           28 päivänä huhtikuuta 1998,
tava ennakkolupa, on EY:n perustamissopimuksen 30 ja
36 artiklan vastainen.                                             asiassa C-158/96 (Cour de cassationin esittämä ennakko-
                                                                   ratkaisupyyntö), Raymond Kohll vastaan Union des cais-
                                                                                ses de maladie (1)
(1) EYVL C 137, 3.6.1995.
                                                                   (Palvelujen tarjoamisen vapaus Ð Toisessa jäsenvaltiossa
                                                                   suoritettujen sairauskulujen korvaaminen Ð Toimivaltai-
                                                                   sen sairaskassan myöntämä ennakkolupa Ð Kansanterveys
                                                                                Ð Hammashoito)
                                                                                (98/C 209/09)
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                             (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                28 päivänä huhtikuuta 1998,                           (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
asiassa C-118/96 (Länsrätten i Dalarnas länin, aiemmin                 yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Länsrätten i Kopparbergs län, esittämä ennakkoratkaisu-
pyyntö), Jessica Safir vastaan Skattemyndigheten i Dalar-          Asiassa C-158/96, jonka Cour de Cassation (Luxemburg)
 nas län, aiemmin Skattemyndigheten i Kopparbergs län (1)          on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
                                                                   nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadak-
(Palvelujen tarjoamisen vapaus Ð Pääomien vapaa liikku-            seen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa
vuus Ð Henkivakuutussäästämisen verotus Ð Jäsenvaltion             asiassa Raymond Kohll vastaan Union des caisses de mala-
lainsäädäntö, jonka perusteella sovelletaan eri verosään-          die ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 59 ja
nöksiä palveluja tarjoavan yrityksen sijoittautumispaikan          60 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien
                           mukaan)                                 kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaos-
                                                                   tojen puheenjohtajat C. Gulmann, H. Ragnemalm (esitte-
                        (98/C 209/08)
                                                                   levä tuomari) ja M. Wathelet sekä tuomarit G. F. Mancini,
                                                                   J. C. Moitinho de Almeida, P. J. G. Kapteyn, J. L. Murray,
                                                                   D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann ja L.
                 (Oikeudenkäyntikieli: ruotsi)
                                                                   Sevón, julkisasiamies: G. Tesauro, kirjaaja: johtava hallin-
                                                                   tovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut 28.4.1998
                                                                   tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)             Sellainen kansallinen sääntely, jonka mukaan toisessa
                                                                   jäsenvaltiossa toimivan hammaslääkärin suorittamista
                                                                   oikomispalveluista aiheutuvien kulujen korvaaminen sen
Asiassa C-118/96, jonka Länsrätten i Dalarnas län, aiem-           jäsenvaltion korvaustaksan mukaisesti, jossa asianomainen
min Länsrätten i Kopparbergs län (Ruotsi), on saattanut            on vakuutettu, edellyttää vakuutetun sosiaaliturvalaitoksen
EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisö-            antamaa ennakkolupaa, on EY:n perustamissopimuksen
jen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansal-         59 ja 60 artiklan vastainen.
lisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Jessica
Safir vastaan Skattemyndigheten i Dalarnas län, aiemmin            (1) EYVL C 180, 22.6.1996.
Skattemyndigheten i Kopparbergs län, ennakkoratkaisun
EY:n perustamissopimuksen 6, 59, 60, 73 b ja 73 d artiklan
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpa-
nossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen
puheenjohtajat C. Gulmann, H. Ragnemalm, M. Wathelet
ja R. Schintgen sekä tuomarit G. F. Mancini, J. C. Moi-                  YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
tinho de Almeida (esittelevä tuomari), P. J. G. Kapteyn,                            28 päivänä huhtikuuta 1998,
J. L. Murray, D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet, G. Hirsch
                                                                   asiassa C-200/96 (Landgericht Kölnin esittämä ennakko-
ja P. Jann, julkisasiamies: G. Tesauro, kirjaaja: johtava hal-
                                                                   ratkaisupyyntö), Metronome Musik GmbH vastaan Music
lintovirkamies H. A. Rühl, on antanut 28.4.1998 tuomion,
                                                                                Point Hokamp GmbH vastaan (1)
jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                   (Tekijänoikeus ja lähioikeudet Ð Vuokraus- ja lainausoi-
                                                                             keus Ð Direktiivin 92/100/ETY pätevyys)
EY:n perustamissopimuksen 59 artiklan vastaisena on                                         (98/C 209/10)
pidettävä sellaista pääomahenkivakuutuksen verotusta
koskevaa kansallista lainsäädäntöä, josta vireillä olevassa                          (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
pääasiassa on kyse.
                                                                      (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
(1) EYVL C 158, 1.6.1996.                                              yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                   Asiassa C-200/96, jonka Landgericht Köln (Saksa) on saat-
                                                                   tanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla


title: Asia C-466/10: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 16.2.2011 — Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/28

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 16.2.2011 — Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-466/10) (1)

   2011/C 252/60
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 317, 20.11.2010.


title: Asia C-445/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 6.11.2006 — Danske Slagterier v. Bundesrepublik Deutschland

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/36

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 6.11.2006 — Danske Slagterier v. Bundesrepublik Deutschland
   (Asia C-445/06)
   (2006/C 326/77)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesgerichtshof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Danske Slagterier

      Vastaaja: Bundesrepublik Deutschland
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Annetaanko terveyttä koskevista ongelmista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa 26.6.1964 annetun neuvoston direktiivin 64/433/ETY (1), sellaisena kuin se on muutettuna 29.7.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/497/ETY (2), 5 artiklan 1 kohdan o alakohdassa ja 6 artiklan 1 kohdan b alakohdan iii alakohdassa, luettuna yhdessä eläinlääkärintarkastuksista yhteisön sisäisessä kaupassa sisämarkkinoiden toteuttamista varten 11.12.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/662/ETY (3) 5 artiklan 1 kohdan, 7 artiklan ja 8 artiklan kanssa, sianlihan tuottajille ja markkinoille luovuttajille sellainen oikeudellinen asema, johon yhteisön oikeuden mukainen valtion vastuu voi perustua, mikäli näiden direktiivien täytäntöönpano tai soveltaminen on virheellistä?

               2)

               Voivatko sianlihan tuottajat ja markkinoille luovuttajat — riippumatta ensimmäiseen kysymykseen annettavasta vastauksesta — vedota yhteisön oikeuden mukaisen valtion vastuun perustelemiseksi siinä tapauksessa, että mainittujen direktiivien täytäntöönpanolla tai soveltamisella rikotaan yhteisön oikeutta, EY 30 artiklan (nykyinen EY 28 artikla) rikkomiseen?

               3)

               Edellytetäänkö yhteisön oikeudessa, että yhteisön oikeuden mukaisen valtion vastuun vanhentuminen katkeaa EY 226 artiklan mukaisella jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevalla menettelyllä tai että vanhentumisajan kuluminen on keskeytyksissä kyseisen menettelyn loppumiseen asti ainakin silloin, kun ei ole tehokasta kansallista oikeussuojakeinoa, jolla voitaisiin pakottaa jäsenvaltio saattamaan direktiivi osaksi kansallista oikeusjärjestystä?

               4)

               Alkaako yhteisön oikeuden mukaiseen valtion vastuuseen, joka perustuu direktiivin puutteelliseen täytäntöönpanoon ja siitä seuraavaan (todelliseen) tuontikieltoon, sovellettava vanhentumisaika kulua sovellettavasta kansallisesta laista riippumatta vasta silloin, kun direktiivi on kokonaisuudessaan saatettu osaksi kansallista oikeusjärjestystä, vai voiko vanhentumisaika alkaa kansallisen lain mukaan kulua jo silloin, kun ensimmäiset vahingolliset seuraukset ovat syntyneet ja muut vahingolliset seuraukset ovat arvattavissa? Pitäisikö täydellisen täytäntöönpanon vaikuttaa vanhentumisajan alkamiseen ja päteekö tämä yleisesti vain silloin, kun direktiivissä annetaan oikeuksia yksityisille?

               5)

               Onko sen perusteella, että jäsenvaltiot eivät saa säätää epäedullisemmista yhteisön oikeuden mukaista valtion vastuuta koskevista vahingonkorvausoikeudellisista edellytyksistä kuin edellytykset, jotka koskevat samankaltaisia jäsenvaltion sisäiseen oikeuteen perustuvia vaatimuksia, eivätkä ne saa olla sellaisia, että korvauksen saaminen on käytännössä mahdotonta tai suhteettoman vaikeaa, asetettava yleisesti kyseenalaiseksi kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan korvausvastuuta ei ole, kun asianomistaja on tahallaan tai huolimattomuuttaan laiminlyönyt turvautua oikeussuojakeinoihin vahingon korvaamiseksi? Onko ”primaarioikeudellisen suojan ensisijaisuus” asetettu kyseenalaiseksi myös silloin, kun oikeussuojakeinoa koskee ehto, jonka mukaan sen tulee olla asianomistajan kannalta kohtuullinen? Onko se jo silloin yhteisön oikeuden mukaan kohtuuton, kun kyseinen kansallinen tuomioistuin ei voi vastata kyseessä oleviin yhteisön oikeutta koskeviin kysymyksiin ilman, että se esittää ennakkoratkaisupyynnön Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle, tai kun vireillä on jo EY 226 artiklan mukainen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva menettely?

      (1)  EYVL L 121, s. 2012.

      (2)  EYVL L 268, s. 69.

      (3)  EYVL L 395, s. 13.


title: Asia C-36/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 22.1.2016 – Minister Finansów v. Posnania Investment SA

text:
               25.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 22.1.2016 – Minister Finansów v. Posnania Investment SA
   (Asia C-36/16)
   (2016/C 145/21)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Minister Finansów

      Vastapuoli: Posnania Investment SA

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko arvonlisäverovelvollisen tekemä kiinteistön (aineellisen omaisuuden) omistusoikeuden siirto

               a)

               valtiolle sellaisia velkoja vastaan, jotka koostuvat veroista, jotka ovat valtion talousarviotuloja tai

               b)

               kunnalle, piirikunnalle tai voivodikunnalle sellaisia velkoja vastaan, jotka koostuvat veroista, jotka ovat niiden talousarviotuloja, mistä seuraa verosaatavan lakkaaminen, yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu verollinen liiketoimi (vastikkeellinen tavaroiden luovutus)?

      (1)  EUVL L 347, s. 1.


title: Asia T-424/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 20.1.2009 — Pioneer Hi-Bred International v. SMHV (OPTIMUM) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin OPTIMUM rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta — Perusteluvelvollisuus — Asiasisällön tutkiminen viran puolesta — Asetuksen N:o 40/94 73 artikla ja 74 artiklan 1 kohta)

text:
               7.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/24

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 20.1.2009 — Pioneer Hi-Bred International v. SMHV (OPTIMUM)
   (Asia T-424/07) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin OPTIMUM rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Perusteluvelvollisuus - Asiasisällön tutkiminen viran puolesta - Asetuksen N:o 40/94 73 artikla ja 74 artiklan 1 kohta)
   (2009/C 55/44)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Pioneer Hi-Bred International, Inc. (Johnston, Iowa, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat G. Würtenberger, R. Kunze ja T. Wittmann)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: P. Bullock)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 11.9.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 288/2007-2), joka koskee sanamerkin OPTIMUM rekisteröintihakemusta yhteisön tavaramerkiksi
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Pioneer Hi-Bred International, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 8, 12.1.2008.


title: Asia C-63/07: Yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston puheenjohtajan määräys 27.8.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/34

         Yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston puheenjohtajan määräys 27.8.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-63/07) (1)

   (2007/C 297/61)

      Oikeudenkäyntikieli: saksa

   Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 69, 24.3.2007.


title: Asia C-578/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Kiel (Saksa) on esittänyt 15.11.2013 — Hans-Jürgen Kickler ym. v. Helleenien tasavalta

text:
               25.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Kiel (Saksa) on esittänyt 15.11.2013 — Hans-Jürgen Kickler ym. v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-578/13)
   2014/C 24/13
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Kiel

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Hans-Jürgen Kickler, Walter Wöhlk ja Zahnärztekammer Schleswig-Holstein Versorgungswerk

      Vastaaja: Helleenien tasavalta

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa 13.11.2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1393/2007 (1) (jäljempänä asetus) 1 artiklaa tulkittava siten, että kanne, jossa valtion joukkovelkakirjojen hankkija esittää vastaajaan kohdistetun maksuvaatimuksen suoritus- ja vahingonkorvausvaatimuksen muodossa, pidettävä asetuksen 1 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitettuna ”siviili- tai kauppaoikeudellisena asiana”, kun joukkovelkakirjojen hankkija ei ole hyväksynyt vastaajan helmikuun 2012 lopussa esittämää vaihtotarjousta, jonka Kreikan laki nro 405072012 (Greek-Bondholder-Act) teki mahdolliseksi?

               2)

               Onko kanteessa, jonka ydin perustuu edellä mainitun Greek-Bondholder-Actin tehottomuuteen tai pätemättömyyteen, katsottava olevan kyse kyseisen asetuksen 1 artiklan 1 kohdan toisessa virkkeessä tarkoitusta valtion vastuuta teoista tai laiminlyönneistä, jotka on tehty julkista valtaa käytettäessä?

      (1)  Oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa (asiakirjojen tiedoksianto) ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1348/2000 kumoamisesta 13.11.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1393/2007 (EUVL L 324, s. 79).


title: Asia C-606/14 P: Valitus, jonka Portovesme Srl on tehnyt 23.12.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-291/11, Portovesme v. komissio, 16.10.2014 antamasta tuomiosta

text:
               16.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/9

         Valitus, jonka Portovesme Srl on tehnyt 23.12.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-291/11, Portovesme v. komissio, 16.10.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-606/14 P)
   (2015/C 089/10)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Portovesme Srl (edustajat: avvocato G. Dore, avvocato M. Liberati, avvocato A. Vinci ja avvocato F. Ciulli)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa valituksenalaisen tuomion ja näin ollen kumoaa riidanalaisen päätöksen ja hyväksyy kannekirjelmässä ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt vaatimukset (ja poistaa lauseen ”siltä osin kuin tämä katsotaan kohtuulliseksi” vaatimusten ensimmäisestä kohdasta)

               —

               toissijaisesti hyväksyy käsiteltävänä olevan valituksen ja palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen ensimmäisessä oikeusasteessa nostetun kanteen uudelleen arvioimiseksi ja pysyttää oikeudelliset perusteet, joihin vedotaan tässä oikeusasteessa

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut kummassakin oikeusasteessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Käsiteltävänä olevan valituksen tueksi valittaja esittää seitsemän eri perustetta valituksenalaisen tuomion kumoamiseksi:

               1.

               Ensimmäisellä valitusperusteella valittaja väittää, että valituksenalaisessa tuomiossa on arvioitu virheellisesti hallinnollisen menettelyn kohtuullisen keston periaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta, kun on kyse riidanalaisen päätöksen osasta, jossa määrättiin myönnetyn tuen takaisinperimisestä.

               2.

               Toisella valitusperusteella valittaja väittää, että valituksenalainen tuomio on lainvastainen ja että se on kumottava, koska unionin yleinen tuomioistuin ei esittänyt perusteluja, kun se katsoi, että riidanalaisella päätöksellä ei loukata huolellisuusperiaatetta eikä hallinnollisen toiminnan puolueettomuusperiaatetta.

               3.

               Kolmannella valitusperusteella valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin rikkoi SEU 19 artiklaa valituksenalaisen tuomion kohdassa, jossa se antoi oman ja kansallisen säännöstön sanamuodon vastaisen tulkinnan kyseisestä säännöstöstä, minkä tehdessään se ylitti selvästi toimivaltansa rajat.

               4.

               Neljännellä valitusperusteella valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin arvioi virheellisesti väitettyä syrjivää kohtelua toiseen toimijaan (Alcoa-Alumix) nähden, kun oli kyse vastaavasta tukitoimenpiteestä, sekä SEUT 108 artiklan rikkomista, koska tukea olisi pitänyt tarkastella ”olemassa olevana”.

               5.

               Viidennellä valitusperusteella valittaja väittää, että SEUT 107 artiklan 1 kohtaa on rikottu, koska toisin kuin unionin yleinen tuomioistuin katsoi, riidanalainen toimenpide ei ole perusteeton etu eikä se vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

               6.

               Kuudennella valitusperusteella valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin jätti arvioimatta toimenpiteen valikoivuutta koskevaa väitettä tai arvioi sitä riittämättömästi tai virheellisesti.

               7.

               Seitsemännellä ja viimeisellä valitusperusteella valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin rikkoi SEUT 174 artiklaa ja SEUT 107 artiklan 3 kohtaa, koska hyvitystoimenpide on yhtäältä yhdenmukainen saarialueiden ja alueiden, joilta puuttuu infrastruktuuri, sosiaalista yhteenkuuluvuutta koskevien poliitikkojen kanssa ja toisaalta SEUT 107 artiklassa mainittujen poikkeusten mukainen.


title: Asia T-658/13 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.6.2015 – Valittajana BP ja muuna osapuolena FRA (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Sopimussuhteinen toimihenkilö — Unionin perusoikeusviraston henkilöstö — Määräaikaisen sopimuksen jättäminen uusimatta toistaiseksi — Oikeus tulla kuulluksi — Siirtäminen toiseen yksikköön sopimuksen päättymiseen asti — Tosiseikkojen arviointi — Selvitysaineiston vääristäminen — Perusteluvelvollisuus)

text:
               20.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/38

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.6.2015 – Valittajana BP ja muuna osapuolena FRA
   (Asia T-658/13 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Sopimussuhteinen toimihenkilö - Unionin perusoikeusviraston henkilöstö - Määräaikaisen sopimuksen jättäminen uusimatta toistaiseksi - Oikeus tulla kuulluksi - Siirtäminen toiseen yksikköön sopimuksen päättymiseen asti - Tosiseikkojen arviointi - Selvitysaineiston vääristäminen - Perusteluvelvollisuus))
   (2015/C 236/51)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: BP (Barcelona, Espanja) (edustajat: asianajajat L. Levi ja M. Vandenbussche)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin perusoikeusvirasto (FRA) (asiamies: M. Kjærum, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) 30.9.2013 antamasta tuomiosta BP v. FRA (F-38/12, RecFP, EU:F:2013:138) tämän tuomion kumoamiseksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) 30.9.2013 antama tuomio BP v. FRA (F-38/12, RecFP, EU:F:2013:138) kumotaan siltä osin kuin siinä on hylätty kanne Euroopan unionin perusoikeusviraston (FRA) päätöksestä, joka sisältyy 27.2.2012 päivättyyn kirjeeseen ja jossa BP:llä oleva sopimussuhteisen toimihenkilön työsopimus jätetään uusimatta.

               2)

               FRA:n päätös, joka sisältyy 27.2.2012 päivättyyn kirjeeseen ja jossa BP:llä oleva sopimussuhteisen toimihenkilön työsopimus jätetään uusimatta, kumotaan.

               3)

               Valitus hylätään muilta osin.

               4)

               BP ja FRA vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, jotka niille ovat aiheutuneet virkamiestuomioistuimessa pidetystä menettelystä ja nyt kyseessä olevasta menettelystä.

      (1)  EUVL C 61, 1.3.2014.


title: Asian C-290/99 poistaminen rekisteristä

text:
29.4.2000             FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 122/17
         Asian C-380/97 (1) poistaminen rekisteristä                          Asian C-395/97 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2000/C 122/33)                                                      (2000/C 122/36)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 20.1.2000             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 1.2.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-380/97 (Arrondissementsrechtbank te ’s-Gravenha-           tu asia C-395/97 (Oberster Gerichtshofin esittämä ennakkorat-
gen esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Emesa Sugar (Free Zone)         kaisupyyntö), Landesgrundverkehrsreferent der Tiroler Landes-
N.V. vastaan Alankomaiden kuningaskunta ym.                          regierung vastaan Herbert Kappes ja Edwin Neuner.
(1) EYVL C 387, 20.12.1997.
                                                                     (1) EYVL C 26, 24.1.1998.
         Asian C-345/97 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2000/C 122/34)                                        Asian C-290/99 (1) poistaminen rekisteristä
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 27.1.2000                                    (2000/C 122/37)
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-345/97, Saksan liittotasavalta vastaan Euroopan            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 3.2.2000
unionin neuvosto.                                                    antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                     tu asia C-290/99, Euroopan unionin neuvosto vastaan Martin
(1) EYVL C 357, 22.11.1997.                                          Bangemann.
                                                                     (1) EYVL C 314, 30.10.1999.
         Asian C-407/97 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2000/C 122/35)
                                                                              Asian C-288/98 (1) poistaminen rekisteristä
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 31.1.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-407/97 (Oberster Gerichtshofin esittämä ennakkorat-                               (2000/C 122/38)
kaisupyyntö), Landesgrundverkehrsreferent der Tiroler Landes-
regierung vastaan Adolf Sparber, Firma Atelier Delta Entwurf-        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 18.2.2000
und Planungsgesellschaft mbH, selvitystilassa, Hans-Eberhard         antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
Junkersdorf ja Maria-Margareta Junkersdorf.                          tu asia C-288/98 (Corte Suprema di Cassazionen esittämä
                                                                     ennakkoratkaisupyyntö), Istituto nazionale della previdenza
                                                                     sociale (INPS) vastaan Mario Maraldi SpA.
(1) EYVL C 41, 7.2.1998.
                                                                     (1) EYVL C 278, 5.9.1998.


title: Asia C-397/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.7.2011 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Scheuten Solar Technology GmbH v. Finanzamt Gelsenkirchen-Süd (Verotus — Direktiivi 2003/49/EY — Eri jäsenvaltioissa sijaitsevien lähiyhtiöiden välisiin korko- ja rojaltimaksuihin sovellettava yhteinen verotusjärjestelmä — Elinkeinovero — Veron määräytymisperusteen määrittäminen)

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.7.2011 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Scheuten Solar Technology GmbH v. Finanzamt Gelsenkirchen-Süd
   (Asia C-397/09) (1)

   (Verotus - Direktiivi 2003/49/EY - Eri jäsenvaltioissa sijaitsevien lähiyhtiöiden välisiin korko- ja rojaltimaksuihin sovellettava yhteinen verotusjärjestelmä - Elinkeinovero - Veron määräytymisperusteen määrittäminen)
   2011/C 269/07
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Scheuten Solar Technology GmbH

      Vastaaja: Finanzamt Gelsenkirchen-Süd

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesfinanzhof — Eri jäsenvaltioissa sijaitsevien lähiyhtiöiden välisiin korko- ja rojaltimaksuihin sovellettavasta yhteisestä verotusjärjestelmästä 3.6.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/49/EY (EUVL L 157, s. 49) 1 artiklan 1 kohdan tulkinta — Kysymys siitä, onko maksetut korot lisättävä velallisyhtiön elinkeinoveron laskentaperusteeseen

      Tuomiolauselma

   Eri jäsenvaltioissa sijaitsevien lähiyhtiöiden välisiin korko- ja rojaltimaksuihin sovellettavasta yhteisestä verotusjärjestelmästä 3.6.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/49/EY 1 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä kansalliselle verosäännökselle, jonka mukaan jäsenvaltioon sijoittautuneen yhtiön toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle lähiyhtiölleen maksamat lainankorot lisätään ensin mainitun yhtiön elinkeinoveron laskentaperusteeseen.

      (1)  EUVL C 312, 19.12.2009.


title: Asia C-349/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgia) on esittänyt 24.6.2016 – T.KUP SAS v. Belgian valtio

text:
               12.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 335/35

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgia) on esittänyt 24.6.2016 – T.KUP SAS v. Belgian valtio
   (Asia C-349/16)
   (2016/C 335/47)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: T.KUP SAS

      Vastaaja: Belgian valtio

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetus 1294/2009 (1) pätemätön nyt käsiteltävänä olevan asian asianosaisen kaltaisen maahantuojan osalta, kun otetaan huomioon, että perusasetuksen 17 (2) artiklan 1 kohtaa rikottiin, kun komissio uudessa tutkimuksessaan käytti otantamenetelmää ja lisäksi otos käsitti vain kahdeksan maahantuojaa, vaikka tutkimukseen olisi pitänyt ottaa mukaan 21 maahantuojaa, joka on hallittavissa oleva määrä?

               2)

               Onko asetus 1294/2009 pätemätön nyt käsiteltävänä olevan asian asianosaisen kaltaisen maahantuojan osalta, kun otetaan huomioon, että perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan kolmatta alakohtaa rikottiin, kun komissio uudessa tutkimuksessaan otti riittämättömästi huomioon tarjotun todistusaineiston sisällyttäessään otokseen viisi suurta maahantuojaa ja vain kolme pientä maahantuojaa ja lisäksi otti etupäässä huomioon kyseisten viiden suuren maahantuojan esittämät tiedot?

               3)

               Onko asetus 1294/2009 pätemätön nyt käsiteltävänä olevan asian asianosaisen kaltaisen maahantuojan osalta, kun otetaan huomioon, että perusasetuksen 2 ja 3 artiklaa ja/tai 11 artiklan 2, 5 ja 9 kohtaa rikottiin, kun komissiolla uudessa tutkimuksessaan oli riittämättömästi tietoja polkumyynnillä tapahtuvan maahantuonnin jatkumisen ja siitä aiheutuvan vahingon toteamiseksi?

               4)

               Onko asetus 1294/2009 pätemätön nyt käsiteltävänä olevan asian asianosaisen kaltaisen maahantuojan osalta, kun otetaan huomioon, että perusasetuksen 21 artiklaa rikottiin, kun komissio uudessa tutkimuksessaan vaatii erityisiä osoituksia siitä, että voimassaolon jatkamisesta aiheutuu maahantuojalle kohtuuttomasti haittaa?

      (1)  Vietnamista ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, tuonnissa käyttöön otettavasta lopullisesta polkumyyntitullista, sellaisena kuin se on laajennettuna koskemaan Macaon erityishallintoalueelta lähetettyjen tiettyjen jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, tuontia riippumatta siitä, onko niiden alkuperämaaksi ilmoitettu Macaon erityishallintoalue, asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun seurauksena 22.12.2009 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1294/2009 (EUVL 2009, L 352, s. 1).

      (2)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96 (EYVL 1996, L 56, s. 1).


title: Asia C-533/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 13.10.2015 – Feliks Frisman v. Finnair Oyj

text:
               8.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 13.10.2015 – Feliks Frisman v. Finnair Oyj
   (Asia C-533/15)
   (2016/C 048/14)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Feliks Frisman

      Vastapuoli: Finnair Oyj

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) 5 artiklan 1 alakohdan a alakohtaa tulkittava siten, että sopimusta koskevan asian käsitteen alaan kuuluu myös matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 29[5]/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 7 artiklan mukainen korvausvaatimus, joka on esitetty lennosta vastaavaa lentoliikenteen harjoittajaa vastaan, joka ei ole asianomaisen matkustajan sopimuspuoli?

               2)

               Siltä osin kuin asetuksen (EY) N:o 44/2001 5 artiklan 1 alakohtaa voidaan soveltaa kysytään seuraavaa:
               Onko silloin, kun matkustajaa kuljetetaan yhdellä useita lentoja käsittävällä lentoreitillä ilman merkittävän pituista välilaskua kauttakulkulentokentillä, lentomatkan ensimmäisen osuuden lähtöpaikkaa pidettävä asetuksen (EY) N:o 44/2001 5 artiklan 1 alakohdan b alakohdan toisen luetelmakohdan mukaisena täytäntöönpanopaikkana myös silloin, kun eri lentoliikenteen harjoittajat ovat toteuttaneet lentoreitin ja kun kanne on kohdistettu lentoliikenteen harjoittajaan, joka vastaa lentomatkan toisesta osuudesta, joka on viivästynyt huomattavasti?

      (1)  EYVL L 12, s. 1.


title: Asia F-1/05: Virkamiestuomioistuimen tuomio (täysistunto) 26.10.2006 — Landgren v. Euroopan koulutussäätiö (Väliaikainen toimihenkilö — Toistaiseksi voimassa oleva sopimus — Irtisanominen — Epäpätevyys — Perusteluvelvollisuus — Ilmeinen arviointivirhe)

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/64

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (täysistunto) 26.10.2006 — Landgren v. Euroopan koulutussäätiö
   (Asia F-1/05) (1)

   (Väliaikainen toimihenkilö - Toistaiseksi voimassa oleva sopimus - Irtisanominen - Epäpätevyys - Perusteluvelvollisuus - Ilmeinen arviointivirhe)
   (2006/C 294/126)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Pia Landgren (Torino, Italia) (edustaja: asianajaja M.-A. Lucas)

      Vastaaja: Euroopan koulutussäätiö (asiamies: johtaja M. Dunbar, avustajanaan asianajaja G. Vandersanden)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhtäältä kantajan irtisanomisesta tehdyn päätöksen kumoaminen ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus.
   Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan koulutussäätiön 25.6.2004 tekemä päätös, jolla irtisanottiin Landgrenin väliaikaisen toimihenkilön toistaiseksi voimassa oleva sopimus, kumotaan.

               2)

               Asianosaiset ilmoittavat virkamiestuomioistuimelle kolmen kuukauden kuluessa tämän tuomion julistamisesta joko niiden yhteisesti sopiman sellaisen rahallisen korvauksen määrän, joka liittyy 25.6.2004 tehdyn päätöksen lainvastaisuuteen, tai, jos sopimukseen ei päästä, niiden vaatimukset tämän korvauksen määrän osalta.

               3)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 182, s. 39, 23.7.2005 (alun perin Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa numerolla T-180/05 kirjattu asia, joka siirrettiin 15.12.2005 annetulla määräyksellä Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen käsiteltäväksi).


title: Asia C-534/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší správní soud (Tšekin tasavalta) on esittänyt 20.10.2011 — Mehmet Arslan v. Policie ČR, Krajské ředitelství policie Ústeckého kraje, odbor cizinecké policie

text:
               3.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/2

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší správní soud (Tšekin tasavalta) on esittänyt 20.10.2011 — Mehmet Arslan v. Policie ČR, Krajské ředitelství policie Ústeckého kraje, odbor cizinecké policie
   (Asia C-534/11)
   2012/C 65/03
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Nejvyšší správní soud

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Mehmet Arslan

      Vastapuoli: Policie ČR, Krajské ředitelství policie Ústeckého kraje, odbor cizinecké policie

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY (1) 2 artiklan 1 kohtaa, kun se luetaan yhdessä direktiivin johdanto-osan yhdeksännen perustelukappaleen kanssa, tulkittava siten, että direktiiviä ei sovelleta kolmannen maan kansalaiseen, joka on hakenut pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavista vähimmäisvaatimuksista 1.12.2005 annetussa neuvoston direktiivissä 2005/85/EY (2) tarkoitettua kansainvälistä suojelua?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko maastapoistamista varten säilöönotetun ulkomaalaisen säilöönotto lopetettava, jos hän hakee direktiivissä 2005/85/EY tarkoitettua kansainvälistä suojelua ja muita perusteita hänen säilöönottonsa jatkamiselle ei ole?

      (1)  EUVL L 348, s. 98.

      (2)  EUVL L 326, s. 13.


title: Asia C-482/17: Kanne 9.8.2017 – Tšekin tasavalta v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

text:
               23.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 357/4

         Kanne 9.8.2017 – Tšekin tasavalta v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-482/17)
   (2017/C 357/06)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Asianosaiset

      Kantaja: Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek, O. Sedula ja J. Vlačil)

      Vastaajat: Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               Aseiden hankinnan ja hallussapidon valvonnasta annetun neuvoston direktiivin 91/477/ETY muuttamisesta 17.5.2017 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) N:o 2017/853 (1) on kumottava

               —

               Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         toissijaisesti

               —

               riidanalaisen direktiivin 1 artiklan 6 alakohta on kumottava siltä osin kuin sillä täydennetään direktiivin 91/477/ETY (2) 5 artiklan 3 kohtaa ja 6 artiklan 6 kohdan toista alakohtaa;

               —

               riidanalaisen direktiivin 1 artiklan 7 alakohta on kumottava siltä osin kuin sillä täydennetään direktiivin 91/477/ETY 7 artiklan 4 a kohtaa;

               —

               riidanalaisen direktiivin 1 artiklan 19 alakohta on kumottava siltä osin kuin sillä

                           —

                           täydennetään direktiivin 91/477/ETY liitteessä I olevan II osan A luokan 6, 7 ja 8 kohtaa

                           —

                           muutetaan direktiivin 91/477/ETY liitteessä I olevan II osan B luokkaa

                           —

                           täydennetään direktiivin 91/477/ETY liitteessä I olevan II osan C luokan 6 kohtaa

                           —

                           muutetaan direktiivin 91/477/ETY liitteessä I olevaa III osaa

               —

               Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Ensimmäinen kanneperuste perustuu annetun toimivallan periaatteen loukkaamiseen. Riidanalainen direktiivi on annettu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 114 artiklan nojalla, vaikka sen tavoitteena ei ole esteiden poistaminen sisämarkkinoilta vaan yksinomaan rikosten ja terrorismin ehkäiseminen. Unionin lainsäätäjällä ei ole kuitenkaan toimivaltaa toteuttaa tällä alalla yhdenmukaistamistoimenpiteitä.
   Toinen kanneperuste perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen. Unionin lainsäätäjä ei ole tutkinut lainkaan kysymystä toteutettujen toimenpiteiden oikeasuhteisuudesta eikä se ole tietoisesti pyrkinyt saamaan riittävästi tietoja (esimerkiksi vaikutuksia koskevalla analyysillä) voidakseen arvioida asiantuntevasti kyseisen periaatteen noudattamista. Tällaisen arvioinnin puuttumisen vuoksi unionin lainsäätäjä on toteuttanut ilmeisen suhteettomia toimenpiteitä, joilla kielletään tietyn tyyppiset itselataavat aseet, joita ei kuitenkaan käytetä Euroopan unionissa terroritekojen toteuttamiseen, ankaroitetaan tiettyjen, vähimmäisvaaraa merkitsevien aseiden (historialliset jäljennökset tai aseet, joiden osalta on osoitettu, että ne ovat pysyvästi ampumakelvottomia) sääntelyä ja lopuksi määrätään rangaistavaksi tiettyjen latauslaitteiden hallussapito.
   Kolmas kanneperuste perustuu oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen. Uudelleen määritellyt kiellettyjen aseiden luokat (A7 ja A8) sekä säännös, jossa määrätään seuraamus ylärajan ylittävien latauslaitteiden hallussapidosta, ovat oikeusvarmuuden kannalta täysin epäselviä, joten niiden nojalla asianomaiset henkilöt eivät voi saada selkeästi selville oikeuksiaan ja velvoitteitaan. Direktiivin 91/477/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna riidanalaisella direktiivillä, 7 artiklan 4 a kohta (jota kutsutaan nimellä ”grandfathering clause), velvoittaa lisäksi käytännössä jäsenvaltiot antamaan sisäistä lainsäädäntöä, jolla on taannehtivia vaikutuksia.
   Neljäs kanneperuste perustuu syrjintäkiellon periaatteen loukkaamiseen. Direktiivin 91/477/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna riidanalaisella direktiivillä, 6 artiklan 6 kohdan toisessa alakohdassa säädetystä poikkeuksesta saa tosin sellaisen kuvan, että se on neutraali toimenpide, mutta todellisuudessa sen soveltamisedellytykset on vahvistettu siten, että ne soveltuvat vain sveitsiläiseen järjestelmään, joka koskee aseiden säilyttämistä asepalveluksen päättyessä, mille ei ole mitään objektiivista perustelua riidanalaisen direktiivin tavoitteen kannalta.

      (1)  EUVL 2017, L 137, s. 22.

      (2)  EUVL 1991, L 256, s. 51.


title: Asia T-101/16: Kanne 8.3.2016 – Klausner Holz Niedersachsen v. komissio

text:
               25.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/35

         Kanne 8.3.2016 – Klausner Holz Niedersachsen v. komissio
   (Asia T-101/16)
   (2016/C 145/43)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Klausner Holz Niedersachsen GmbH (Saalburg-Ebersdorf, Saksa) (edustajat: asianajajat D. Reich, C. Hipp ja T. Ilgner)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että vastaaja on rikkonut SEUT 108 artiklaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 15 artiklan 1 kohdan kanssa, koska se ei ole tehnyt 13.11.2015 päivätyn kantajan kirjeen seurauksena mainitussa määräyksessä ja mainitussa säännöksessä tarkoitettua päätöstä alustavien tutkintamenettelyjen SA.37113 ja SA.375009 päättämisestä edellä mainitun asetuksen 4 artiklan nojalla

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut siinäkin tapauksessa, että lausunnon antaminen kanteesta raukeaa sen takia, että Euroopan komissio toteuttaa toimenpiteen oikeudenkäynnin aikana.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka perustuu siihen, että komissio ei ole tehnyt kohtuullisessa ajassa mitään alustavan tutkintamenettelyn päättämistä koskevaa päätöstä asetuksen (EU) 2015/1589 (1) 4 artiklan 2–4 kohdan nojalla, vaikka sitä on kehotettu SEUT 265 artiklan toisen kohdan mukaisesti tekemään ratkaisu.

      (1)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annettu neuvoston asetus (EU) 2015/1589 (EUVL L 248, s. 9).


title: Asia T-42/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.11.2013 — 1. garantovaná vastaan komissio (Kumoamiskanne — Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Teräs- ja kaasuteollisuuden käyttämien kalsiumkarbidi- ja magnesiumpohjaisten reagenssien markkinat ETAssa Irlantia, Espanjaa, Portugalia ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa lukuun ottamatta — Sakot — Viivästyskorot — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Tutkimatta jättäminen)

text:
               18.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 15/17

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.11.2013 — 1. garantovaná vastaan komissio
   (Asia T-42/13) (1)

   (Kumoamiskanne - Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Teräs- ja kaasuteollisuuden käyttämien kalsiumkarbidi- ja magnesiumpohjaisten reagenssien markkinat ETAssa Irlantia, Espanjaa, Portugalia ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa lukuun ottamatta - Sakot - Viivästyskorot - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Tutkimatta jättäminen)
   2014/C 15/24
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: 1. garantovaná a.s. (Bratislava, Slovakia) (edustajat: aluksi solicitor M. Powell, barrister G. Forwood sekä asianajajat M. Staroň ja P. Hodál, sitten K. Lasok, QC,barrister J. Holmes, barrister B. Hartnett ja asianajaja O. Geiss)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Bottka, F. Dintilhac ja N. von Lingen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus sen päätöksen kumoamisesta, jonka väitetään sisältyvän komission 21.12.2012 päivättyyn kirjeeseen (asia COMP/39.396 — Teräs- ja kaasuteollisuuden käyttämät kalsiumkarbidi- ja magnesiumpohjaiset reagenssit), jossa komissio vaati kantajaa maksamaan vielä maksamatta olevan määrän sakosta, joka oli määrätty kantajalle [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 22.7.2009 tehdyllä komission päätöksellä C(2009) 5791 lopullinen, viivästyskorkoineen, tai asettamaan tästä määrästä pankkitakauksen komission hyväksi

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               1. garantovaná a.s. vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 79, 16.3.2013.


title: Asia F-94/15: Kanne 30.6.2015 – ZZ v. EUH

text:
               7.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/83

         Kanne 30.6.2015 – ZZ v. EUH
   (Asia F-94/15)
   (2015/C 294/101)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

      Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Päätöksen, jolla hylätään kantajan suorittama EUH:n henkilöstökomiteavaalien tuloksen riitauttaminen, kumoaminen

      Vaatimukset

               —

               On kumottava 23.4.2015 tehty nimittävän viranomaisen päätös, jolla vahvistetaan EUH:n henkilöstökomiteavaalien tulos, joka julkaistiin 17.3.2015

               —

               EUH on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-529/10: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 29.3.2012 (Corte suprema di cassazionen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ministero dell'Economia e delle Finanze ja Agenzia delle Entrate v. Safilo Spa (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta — Välitön verotus — Veroasiat ylimpänä asteena ratkaisevassa tuomioistuimessa vireillä olevien oikeudenkäyntien päättäminen — Oikeuksien väärinkäyttö — SEU 4 artiklan 3 kohta — Perustamissopimuksessa taatut vapaudet — Syrjintäkiellon periaate — Valtiontuet — Velvollisuus taata unionin oikeuden tehokas soveltaminen)

text:
               30.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/6

         Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 29.3.2012 (Corte suprema di cassazionen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ministero dell'Economia e delle Finanze ja Agenzia delle Entrate v. Safilo Spa
   (Asia C-529/10) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Välitön verotus - Veroasiat ylimpänä asteena ratkaisevassa tuomioistuimessa vireillä olevien oikeudenkäyntien päättäminen - Oikeuksien väärinkäyttö - SEU 4 artiklan 3 kohta - Perustamissopimuksessa taatut vapaudet - Syrjintäkiellon periaate - Valtiontuet - Velvollisuus taata unionin oikeuden tehokas soveltaminen)
   2012/C 194/09
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte suprema di cassazione

      Asianosaiset

      Kantajat: Ministero dell'Economia e delle Finanze ja Agenzia delle Entrate

      Vastaaja: Safilo Spa

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Corte suprema di cassazione — Yhtiövero — Kansallinen lainsäädäntö, jossa on säädetty yhtiöiden jakamien osinkojen verottamisesta erisuuruisten veroprosenttien mukaan siitä riippuen, missä yhtiön kotipaikka on — Liiketoimi, johon osallistuu yhtiöitä, joiden kotipaikka on Italiassa, ja yhtiöitä, joiden kotipaikka on ulkomailla — Viranomaisen päätös kantaa maksettava vero, kun kyse on yhtiöistä, joiden kotipakka on ulkomailla — Oikeuksien väärinkäytön käsite sellaisena kuin se on määritelty asiassa C-255/02, Halifax ym., annetussa tuomiossa — Sovellettavuus välittömien verojen kaltaisiin kansallisiin veroihin, joita ei ole yhdenmukaistettu

      Määräysosa

   Unionin oikeutta ja erityisesti oikeuksien väärinkäytön kieltoa, SEU 4 artiklan 3 kohtaa, EUT-sopimuksessa taattuja vapauksia, syrjintäkiellon periaatetta, valtiontukia koskevia sääntöjä ja velvollisuutta taata unionin oikeuden tehokas soveltaminen on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa, välitöntä verotusta koskevassa asiassa sellaisen kansallisen säännöksen soveltamiselle, jossa säädetään, että veroasiat ylimpänä asteena ratkaisevassa tuomioistuimessa vireillä olevat asiat voidaan saattaa päätökseen maksusuorituksella, joka vastaa 5:tä prosenttia oikeudenkäynnin kohteena olevan vaateen määrästä, jos nämä asiat ovat tulleet vireille ensimmäisessä oikeusasteessa yli kymmenen vuotta ennen tämän säännöksen voimaantulopäivää nostetulla kanteella ja kun veroviranomaiset ovat hävinneet asian sekä ensimmäisessä että toisessa oikeusasteessa.

      (1)  EUVL C 30, 29.1.2011.


title: Asia T-261/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.3.2012 — European Goldfields v. komissio (Kumoamiskanne — Valtiontuki — Kreikan viranomaisten Ellinikos Chrysos -kaivosyhtiölle myöntämä avustus, joka muodostuu Kassandran kaivosten omistusoikeuden siirtämisestä niiden todellista markkina-arvoa alemmalla hinnalla ja kyseisen toimenpiteen vapauttamisesta veroista — Päätös, jossa tuki todetaan sääntöjenvastaiseksi ja määrätään se takaisin perittäväksi korkoineen — Oikeussuojan tarpeen puuttuminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               26.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.3.2012 — European Goldfields v. komissio
   (Asia T-261/11) (1)

   (Kumoamiskanne - Valtiontuki - Kreikan viranomaisten Ellinikos Chrysos -kaivosyhtiölle myöntämä avustus, joka muodostuu Kassandran kaivosten omistusoikeuden siirtämisestä niiden todellista markkina-arvoa alemmalla hinnalla ja kyseisen toimenpiteen vapauttamisesta veroista - Päätös, jossa tuki todetaan sääntöjenvastaiseksi ja määrätään se takaisin perittäväksi korkoineen - Oikeussuojan tarpeen puuttuminen - Tutkimatta jättäminen)
   2012/C 151/47
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: European Goldfields Ltd (Whitehorse, Yukon, Kanada) (edustajat: asianajajat K. Adamantopoulos, E. Petritsi, E. Trova ja P. Skouris)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: É. Gippini Fournier ja D. Triantafyllou)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valtiontuesta C 48/08 (ex ΝΝ 61/08)[,] jonka Kreikka oli myöntänyt yritykselle Ellinikos [Chry]sos [SA], 23.2.2011 tehdyn komission päätöksen 2011/452/EU (EUVL L 193, s. 27) kumoamista koskeva vaatimus

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               European Goldfields Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Lausunnon antaminen Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomixanias Chrysoun väliintulohakemuksesta raukeaa.

      (1)  EUVL C 219, 23.7.2011.


title: Asia C-96/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale (Italia) on esittänyt 20.2.2007 — Ecotrade spa v. Agenzia Entrate Ufficio Genova 3

text:
               26.5.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 117/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale (Italia) on esittänyt 20.2.2007 — Ecotrade spa v. Agenzia Entrate Ufficio Genova 3
   (Asia C-96/07)
   (2007/C 117/06)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Commissione tributaria provinciale
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ecotrade spa

      Vastaaja: Agenzia Entrate Ufficio Genova 3
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) 17 artiklan, 21 artiklan 1 kohdan ja 22 artiklan oikea tulkinta esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle (erityisesti 26.10.1972 annetun DPR 633/72:n 19 §:lle), jossa asetetaan arvonlisäveron, joka verovelvollisen on yritystoimintansa harjoittamisen yhteydessä maksettava, vähennysoikeuden käyttämisen edellytykseksi (kahden vuoden) ajallinen rajoitus säätämällä sen noudattamatta jättämisen seuraamukseksi oikeuden lakkaaminen erityisesti sellaisissa tapauksissa, joissa tavaran tai palvelun oston arvonlisäverollisuus määräytyy sovellettaessa käännetyn verovelvollisuuden mekanismia, jolloin verohallinto voi vaatia veron maksamista hyödyntämällä (DPR 633/72:n 57 §:n mukaista neljän vuoden) määräaikaa, joka on pidempi kuin elinkeinonharjoittajalla on käytettävissään sen vähentämiseksi, kun vähennysoikeus on lakannut määräajan umpeuduttua?

               2)

               Onko 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 18 artiklan 1 kohdan d alakohdan oikea tulkinta esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa — säänneltäessä tuossa alakohdassa mainittuja ”muodollisuuksia ”DPR 633/72:n 17 §:n 3 momentissa ja 23 ja 25 §:ssä tarkoitetun käännetyn verovelvollisuuden mekanismin kautta — asetetaan (yksinomaan verovelvollisen vahingoksi) direktiivin 17 artiklassa säädetyn vähennysoikeuden käyttämiselle DPR:n 633/72 19 §:ssä tarkoitettu ajallinen rajoitus?

      (1)  EYVL L 145, s. 1.


title: Asia C-641/13 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 9.10.2014 – Valittajana Espanjan kuningaskunta ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Koheesiorahasto — Taloudellisen tuen alentaminen — Julkiset rakennusurakat — Direktiivi 93/37/ETY — Sopimuksen tekemisen perusteet — Kokemus aikaisemmista rakennusurakoista — Laadullinen valintaperuste)

text:
               8.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 439/14

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 9.10.2014 – Valittajana Espanjan kuningaskunta ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-641/13 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Koheesiorahasto - Taloudellisen tuen alentaminen - Julkiset rakennusurakat - Direktiivi 93/37/ETY - Sopimuksen tekemisen perusteet - Kokemus aikaisemmista rakennusurakoista - Laadullinen valintaperuste))
   (2014/C 439/20)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: A. Rubio González)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Pardo Quintillán ja A. Steiblytė)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 31, 1.2.2014.


title: Asia T-200/10: Kanne 29.4.2010 — Avery Dennison v. SMHV — Dennison Hesperia (AVERY DENNISON)

text:
               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/56

      Kanne 29.4.2010 — Avery Dennison v. SMHV — Dennison Hesperia (AVERY DENNISON)
      (Asia T-200/10)
      (2010/C 161/88)
      Kannekirjelmän kieli: espanja

         Asianosaiset

         Kantaja: Avery Dennison Corp. (edustajat: asianajajat E. Armijo Chávarri ja A. Castán Pérez-Gómez)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

         Vastapuoli valituslautakunnassa: Dennison Hesperia, SA (Torréjon de Ardoz, Espanja

         Vaatimukset

                  —

                  SMHV:n toisen valituslautakunnan 9.2.2010 asiassa R 798/2009-2 tekemä päätös on kumottava tai toissijaisesti sitä on muutettava

                  —

                  SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

         Yhteisön tavaramerkin hakija: Avery Dennison Corp.

         Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki AVERY DENNISON (hakemus nro 3825114) luokkiin 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 12, 16, 17, 19, 20, 22, 24, 28, 35, 37, 38, 39, 40, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten.

         Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Dennison Hesperia, S.A.

         Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Espanjalainen tavaramerkki DENNISON (nro 1996088) luokkaan 16 kuuluvia tavaroita varten.

         Väiteosaston ratkaisu: Väitteen osittainen hyväksyminen.

         Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

         Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 207/09 42 artiklan 2 ja 3 kohdan ja toissijaisesti 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen tulkinta.


title: Asia C-151/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Liettua) on esittänyt 14.3.2016 – Uždaroji akcinė bendrovė ”Vakarų Baltijos laivų statykla” v. Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               30.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 191/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Liettua) on esittänyt 14.3.2016 – Uždaroji akcinė bendrovė ”Vakarų Baltijos laivų statykla” v. Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Asia C-151/16)
   (2016/C 191/16)
   Oikeudenkäyntikieli: liettua

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Uždaroji akcinė bendrovė ”Vakarų Baltijos laivų statykla”

      Vastapuoli: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annettu neuvoston direktiivi 2003/96/EY, (1) sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 29.4.2004 annetulla neuvoston direktiivillä 2004/75/EY, (2) 14 artiklan 1 kohdan c alakohtaa tulkittava siten, että valmisteveroa ei voida kantaa energiatuotteiden toimituksesta nyt käsiteltävän asian kaltaisissa olosuhteissa, kun näitä tuotteita toimitetaan alusten moottoripolttoaineeksi käytettäväksi laivaliikenteeseen [Euroopan unionin] aluevesillä tarkoituksena purjehtia alus ilman välittömän vastikkeen saamista omalla käyttövoimallaan rakentamispaikastaan toisessa jäsenvaltiossa olevaan satamaan ensimmäisen kaupallisen lastin vastaanottamista varten?

               2)

               Onko direktiivin 2003/96 14 artiklan 1 kohdan c alakohta esteenä nyt käsiteltävässä asiassa sovellettavien kaltaisille jäsenvaltion kansallisen lain säännöksille, jotka estävät tässä säännöksessä tarkoitetusta verovapautuksesta hyötymisen siinä tapauksessa, että energiatuotteiden toimitus on tapahtunut jäsenvaltion asettamien edellytysten vastaisesti, vaikka tämä toimitus täyttäisi direktiivin 2003/96 kyseisessä säännöksessä vapautuksen soveltamiselle asetetut olennaiset edellytykset?

      (1)  EUVL L 283, s. 51.

      (2)  EUVL L 157, s. 100.


title: Asia C-123/03 P: Euroopan yhteisöjen komission 19.3.2003 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-135/02, Greencore Group plc vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 7.1.2003 antamasta määräyksestä

text:
10.5.2003               FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 112/19
Tämän vuoksi komissio katsoo, että Ranskan Code de la santé           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
publiquen (kansanterveyslaki) R. 5142-15 § voi tosiasiallisesti
tai mahdollisesti rajoittaa yhteisön sisäistä kauppaa suoraan tai
välillisesti ja se on näin ollen EY:n perustamissopimuksen            Irish Sugar noudatti vuoden 1997 elokuussa komission
28 artiklassa kielletty määrällisiä tuontirajoituksia vaikutuksel-    14.5.1997 tekemää päätöstä 97/624/EY ja maksoi sille määrä-
taan vastaava toimenpide.                                             tyn sakon. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin alensi
                                                                      myöhemmin sakkoa 7.10.1999 antamallaan tuomiolla. Kun
                                                                      Greencore (Irish Sugarin emoyhtiö) ilmoitti pankkitiliään kos-
Ranskan lainsäädäntö on syrjivä, eikä sitä näin ollen voida           kevat tiedot perusteettomasti määrätyn sakon osan takaisin
perustella muilla kuin EY:n perustamissopimuksen 30 artik-            maksamista varten, se pyysi myös vahvistusta siihen, että
lassa mainituilla yleisen edun mukaisilla syillä.                     kyseiselle summalle maksettaisiin korkoa. Komissio maksoi
                                                                      4.1.2000 takaisin pääoman ilman korkoa kieltäytyen näin
                                                                      ollen omasta mielestään hyväksymästä koron maksamista
On kuitenkin todettava, että vaikka riidanalainen toimenpide          koskevaa vaatimusta.
ei olisi syrjivä, sitä ei voitaisi perustella millään tavalla.
Sisämarkkinoilla pelkästään sen, että yhteisössä valmistettu
tuote on peräisin ulkomailta, ei pidä aiheuttaa epäilyä tuotteen
                                                                      Greencore ryhtyi toimenpiteisiin vasta asiassa T-171/99,
säännöstenvastaisuudesta.
                                                                      Corus, 10.10.2001 annetun tuomion jälkeen, jossa ensimmäi-
                                                                      sen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että komission on mak-
                                                                      settava korkoa perusteettomasti määrätylle sakolle. Greencore
Vaikka oletettaisiin, että tällä toimenpiteellä pyrittäisiin ihmis-   vaati 1.11.2001, eli melkein kaksi vuotta sen jälkeen kun
ten terveyden ja elämän suojelemiseen, markkinoille saattamis-        perusteettomasti määrätyn sakon määrän osa oli maksettu
ta koskevan luvan olemassaolo voitaisiin tarkastaa yhtä tehok-        takaisin, asiassa Corus annettuun tuomioon vedoten, että
kaasti järjestelmällä, joka rajoittaisi vähemmän yhteisön sisäistä    takaisin maksetun sakon määrälle olisi maksettava korkoa.
kauppaa ja joka perustuisi esimerkiksi lääkkeiden ulkopak-            Komission tilinpitäjä ilmoitti Greencorelle 11.2.2002 päivätyl-
kauksiin merkittyjen myyntilupanumeroiden tarkastamiseen.             lä kirjeellä, että kun Greecore vaati 27.10.1999 komissiota
                                                                      maksamaan perusteettomasti määrätylle sakon osalle korkoa,
                                                                      komissio maksoi takaisin ainoastaan pääoman ja kieltäytyi
                                                                      näin ollen jo kyseisenä päivänä maksamasta korkoa.
                                                                      Komissio esitti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
                                                                      tutkittavaksi ottamista koskevan oikeuskäyntiväitteen todeten,
Euroopan yhteisöjen komission 19.3.2003 tekemä valitus                että 11.2.2002 päivätyllä kirjeellä ei ollut millään tavalla
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                muutettu vastaajan oikeusasemaa. Komissio väitti, että kir-
tuimen toisen jaoston asiassa T-135/02, Greencore Group               jeessä vain ilmoitettiin vastaajalle, ettei tämä ollut nostanut
plc vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 7.1.2003 anta-              kannetta komission 4.1.2002 tekemästä päätöksestä olla mak-
                        masta määräyksestä                            samatta korkoa ja ettei tämä voinut näin ollen nostaa kyseisestä
                                                                      päätöksestä enää kannetta toisen yrityksen hyväksi erillisessä
                                                                      tuomioistuinmenettelyssä annettuun tuomioon vedoten.
                         (Asia C-123/03 P)
                          (2003/C 112/33)                             Komissio väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                      teki oikeudellisen virheen hylätessään tutkimatta ottamista
                                                                      koskevan oikeudenkäyntiväitteen. Komission mukaan ensim-
                                                                      mäisen oikeusasteen tuomioistuin rikkoi EY 230 artiklaa
                                                                      ottamalla tutkittavaksi kumoamiskanteen, joka koski toimea,
Euroopan yhteisöjen komissio on valittanut 19.3.2003 Euroo-
                                                                      jota vastaan ei voida nostaa kannetta, koska sillä ei selvästi
pan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-
                                                                      muuteta vastaajan oikeusasemaa. Komission mielestä 11.2.
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston asiassa
                                                                      päivätty kirje on pelkkä ilmoitus, jossa kantajalle kerrotaan,
T-135/02, Greencore Group plc v. Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                      että sen olisi pitänyt nostaa kanne 4.1.2000 tehdystä päätök-
sio, 7.1.2003 antamasta määräyksestä ( 1). Valittajan asiamiehe-
                                                                      sestä, jolla koronmaksamisesta kieltäydyttiin. Kyseinen kirje ei
nä on K. Wiedner, prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                      muuta millään tavalla kantajan asemaa, koska komissio ei
                                                                      tarkastele tai uudelleentarkastele kantajan oikeutta saada kor-
                                                                      koa. Lisäksi asiassa ei ole tullut esiin sellaisia uusia ja olennaisia
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                        seikkoja, joiden johdosta komission olisi pitänyt ryhtyä tarkas-
                                                                      telemaan alkuperäistä kantaansa uudelleen.
–      kumoaa 7.1. annetun määräyksen ja jättää kanteen
       tutkimatta
                                                                      (1 ) EYVL C 169, 13.7.2002, s. 38.
–      velvoittaa vastaajan korvaamaan asian käsittelystä ensim-
       mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa sekä yhteisöjen
       tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-406/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.11.2008 — Evropaïki Dynamiki v. komissio (Julkiset palveluhankinnat — Direktiivin 2003/87/EY mukaiseen rekisterijärjestelmään liittyviä tukipalveluja koskeva tarjouspyyntö — Tarjoajan tekemän tarjouksen hylkääminen — Päätös hankintasopimuksen tekemisestä toisen tarjoajan kanssa — Ilmeinen arviointivirhe — Perusteluvelvollisuus — Vahingonkorvausvaatimus)

text:
               10.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/24

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.11.2008 — Evropaïki Dynamiki v. komissio
   (Asia T-406/06) (1)

   (Julkiset palveluhankinnat - Direktiivin 2003/87/EY mukaiseen rekisterijärjestelmään liittyviä tukipalveluja koskeva tarjouspyyntö - Tarjoajan tekemän tarjouksen hylkääminen - Päätös hankintasopimuksen tekemisestä toisen tarjoajan kanssa - Ilmeinen arviointivirhe - Perusteluvelvollisuus - Vahingonkorvausvaatimus)
   (2009/C 6/48)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat N. Korogiannakis ja N. Keramidas)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Wilderspin ja E. Manhaeve)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhtäältä sellaisen komission 19.10.2006 tekemän päätöksen kumoaminen, jolla on hylätty kantajan kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (EYVL L 275, s. 32) mukaiseen rekisterijärjestelmään liittyviä tukipalveluja, yhteisön riippumatonta tapahtumalokia (CITL) ja teknistä huoltoa ja käyttäjätukea (EUVL 2006, S 102) koskevassa tarjouspyyntömenettelyssä tekemä tarjous, sekä sellaisen päätöksen, jolla tehtiin hankintasopimus toisen tarjoajan kanssa, kumoaminen ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä komissiolle aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 42, 24.2.2007.


title: Asia T-420/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 7.10.2009 — Vischim v. komissio (Kasvinsuojeluaineet — Klorotaloniili-tehoaine — Sisällyttäminen direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I — Arviointimenettely — Direktiivi 2005/53/EY — Kumoamiskanne — Laiminlyöntikanne — Vahingonkorvauskanne)

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/38

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 7.10.2009 — Vischim v. komissio
   (Asia T-420/05) (1)

   (Kasvinsuojeluaineet - Klorotaloniili-tehoaine - Sisällyttäminen direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I - Arviointimenettely - Direktiivi 2005/53/EY - Kumoamiskanne - Laiminlyöntikanne - Vahingonkorvauskanne)
   2009/C 282/70
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Vischim Srl (Cesano Maderno, Italia) (edustajat: asianajajat C. Mereu ja K. Van Maldegem)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: B. Doherty ja L. Parpala)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta klorotaloniilin, klorotoluronin, sypermetriinin, daminotsidin ja tiofanaattimetyylin sisällyttämiseksi siihen tehoaineina 16.9.2005 annetun komission direktiivin 2005/53/EY (EUVL L 241, s. 51) kumoamista koskeva vaatimus klorotaloniili-tehoaineen sisällyttämisen osalta, klorotaloniilia koskevan tarkastelukertomuksen (asiakirja SANCO/4343/2000 lopullinen, 14.2.2005) kumoamista koskeva vaatimus, laiminlyönnin toteamista koskeva vaatimus ja vahingonkorvausvaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Vischim Srl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut välitoimimenettelyihin liittyvät oikeudenkäyntikulut mukaan luettuna.

      (1)  EUVL C 36, 11.2.2006.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto) 10 päivänä maaliskuuta 2005, asiassa C-33/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 17 ja 18 artikla — Kansallinen lainsäädäntö, jolla mahdollistetaan se, että työnantaja voi vähentää arvonlisäveron työntekijöilleen luovutetusta polttoaineesta korvatessaan polttoainekustannukset työntekijöille)

text:
               14.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 115/2

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   10 päivänä maaliskuuta 2005,
   asiassa C-33/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 17 ja 18 artikla - Kansallinen lainsäädäntö, jolla mahdollistetaan se, että työnantaja voi vähentää arvonlisäveron työntekijöilleen luovutetusta polttoaineesta korvatessaan polttoainekustannukset työntekijöille)
   (2005/C 115/04)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asiassa C-33/03, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 28.1.2003, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään R. Lyal) vastaan Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehinään P. Ormond ja C. Jackson, avustajanaan N. Pleming, QC), yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit K. Lenaerts (esittelevä tuomari), N. Colneric, K. Schiemann ja E. Juhász, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 10.3.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1

               Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se on myöntänyt verovelvollisille oikeuden vähentää arvonlisäveron tietyistä polttoaineen luovutuksista muille kuin verovelvollisille mainitun direktiivin 17 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja 18 artiklan 1 kohdan a alakohdan vastaisesti.

               2

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta velvoitetaan maksamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 83, 5.4.2003.


title: Asia C-181/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Latina (Italia) on esittänyt 12.4.2013 — Francesco Acanfora v. Equitalia Sud SpA e Agenzia delle Entrate

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Latina (Italia) on esittänyt 12.4.2013 — Francesco Acanfora v. Equitalia Sud SpA e Agenzia delle Entrate
   (Asia C-181/13)
   2013/C 207/08
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Commissione tributaria provinciale di Latina

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Francesco Acanfora

      Vastaaja: Equitalia Sud SpA — Agente di Riscossione Latina ja Agenzia delle Entrate — Ufficio di Latina

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko [Decreto legislativon nro 112/1999, ennen siihen tehtyjä muutoksia, 17 §:ssä säädetty] 9 prosentin suuruinen perintäkorvaus SEUT 107 artiklassa tarkoitettu verojen perinnästä suoritettavien korvausten yhteismarkkinoille soveltumaton ja unionin oikeuden vastainen valtiontuki?


title: Asia T-645/15: Kanne 13.11.2015 – České centrum pro investigativní žurnalistiku v. parlamentti

text:
               8.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/59

         Kanne 13.11.2015 – České centrum pro investigativní žurnalistiku v. parlamentti
   (Asia T-645/15)
   (2016/C 048/67)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: České centrum pro investigativní žurnalistiku o.p.s. (Praha, Tšekki) (edustaja: asianajaja N. Pirc Musar)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan parlamentin 14.9.2015 antaman päätöksen A(2015)8682 C, jolla hylättiin kantajan uudistettu hakemus saada tutustua tiettyihin asiakirjoihin, jotka koskivat tietoja Euroopan parlamentin jäsenten matkakuluista, päivärahoista, muista kulukorvauksista ja henkilöstöjärjestelykuluista

               —

               velvoittamaan parlamentin korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 ja 140 artiklan mukaisesti, mukaan lukien mahdollisten väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu asetuksen 1049/2001 (1) 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja asetuksen 45/2001 (2) 8 artiklan b alakohdan rikkomiseen, sillä pyydettyjä henkilötietoja ei ole suojattu unionin lainsäädännössä.

               2.

               Toinen kanneperuste perustuu asetuksen 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja asetuksen 45/2001 8 artiklan b alakohdan rikkomiseen, sillä pyydettyihin tietoihin ei annettu tutustua, vaikka edellytykset tietojen ilmaisemiselle täyttyivät.

               3.

               Kolmas kanneperuste perustuu asetuksen 1049/2001 2 ja 4 artiklan sekä 6 artiklan 3 kohdan mukaisen yleisen velvollisuuden, jonka mukaan kunkin yksittäisen asiakirjan osalta on suoritettava tutkimus, rikkomiseen.

               4.

               Neljäs kanneperuste perustuu asetuksen 1049/2001 4 artiklan 6 kohdan rikkomiseen, koska pyydettyjen asiakirjojen osittaisen tutustumisen epääminen ei ollut perusteltu.

               5.

               Viides kanneperuste perustuu asetuksen 1049/2001 7 artiklan 1 kohdassa ja 8 artiklan 1 kohdassa edellytetyn perusteluvelvollisuuden rikkomiseen, sillä parlamentti ei vastannut kaikkiin kantajan väitteisiin.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).

      (2)  Yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18.12.2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 45/2001 (EYVL 2001, L 8, s. 1).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 22 päivänä marraskuuta 2001 asiassa C-110/97, Alankomaiden kuningaskunta vastaan Euroopan unionin neuvosto (Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiojärjestely – Merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta peräisin olevan riisin tuonti – Suojatoimenpiteet – Asetus N:o 304/97 – Kumoamiskanne)

text:
19.1.2002               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 17/1
                                                                     I
                                                              (Tiedonantoja)
                                                      TUOMIOISTUIN
                                                             TUOMIOISTUIN
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 22.11.2001
                                                                         tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                 22 päivänä marraskuuta 2001                             1)    Kanne hylätään perusteettomana.
                                                                         2)    Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
asiassa C-110/97, Alankomaiden kuningaskunta vastaan                           denkäyntikulut.
                 Euroopan unionin neuvosto (1)
                                                                         3)    Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta, Italian tasavalta
                                                                               ja Euroopan yhteisöjen komissio vastaavat omista oikeuden-
(Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiojärjestely –                     käyntikuluistaan.
Merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta peräisin
olevan riisin tuonti – Suojatoimenpiteet – Asetus N:o 304/97
                        – Kumoamiskanne)                                 (1) EYVL C 181, 14.6.1997.
                           (2002/C 17/01)
                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan                            22 päivänä marraskuuta 2001
        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                         asiassa C-301/97, Alankomaiden kuningaskunta vastaan
                                                                                Euroopan unionin neuvosto (1)
Asiassa C-110/97, Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehe-                 (Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiojärjestely –
nään M. A. Fierstra) vastaan Euroopan unionin neuvosto                   Merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta peräisin
(asiamiehinään R. Torrent, J. Huber ja G. Houttuin), jota                olevan riisin tuonti – Suojatoimenpiteet – Asetus
tukevat Espanjan kuningaskunta (asiamiehenään L. Pérez de                                N:o 1036/97 – Kumoamiskanne)
Ayla Becerril), Ranskan tasavalta (asiamiehinään K. Rispal-
Bellanger ja C. Chavance), Italian tasavalta (asiamiehenään                                       (2002/C 17/02)
U. Leanza, avustajanaan F. Quadri) ja Euroopan yhteisöjen
komissio (asiamiehenään T. van Rijn), jossa kantaja vaatii                                  (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta peräisin
olevan riisin tuontia koskevien suojatoimenpiteiden käyttöön
                                                                         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
ottamisesta 17 päivänä helmikuuta 1997 annetun neuvoston
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
asetuksen (EY) N:o 304/97 (EYVL L 51, s. 1) kumoamista,
yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti
G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat P. Jann ja
F. Macken (esittelevä tuomari) sekä tuomarit C. Gulmann,                 Asiassa C-301/97, Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehi-
D. A. O. Edward, A. La Pergola, J.-P. Puissochet, L. Sevón,             nään J. S. van den Oosterkamp ja M. A. Fierstra) vastaan
M. Wathelet, R. Schintgen ja V. Skouris, julkisasiamies: P. Léger,       Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään R. Torrent,


title: Asia C-468/14: Kanne 13.10.2014 – Euroopan komissio v. Tanskan kuningaskunta

text:
               8.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 439/25

         Kanne 13.10.2014 – Euroopan komissio v. Tanskan kuningaskunta
   (Asia C-468/14)
   (2014/C 439/34)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Clausen ja C. Cattabriga)

      Vastaaja: Tanskan kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että Tanskan kuningaskunta ei ole noudattanut tupakkatuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 5.6.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/37/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se on pysyttänyt oikeustilan, jossa irtonuuskan myynti sallitaan vastoin kyseisen direktiivin 8 artiklaa, tarkasteltuna yhdessä sen 2 artiklan 4 kohdan kanssa

               —

               Tanskan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tanskan kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin 2001/37/EY 8 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on kieltänyt yksinomaan huokoisiin annospusseihin pakatun nuuskan myynnin Tanskassa mutta ei irtonuuskan myyntiä. Tanska ei ole kiistänyt sitä, etteivät sen kansalliset säännöt ole unionin oikeuden mukaisia, kun on kyse suussa käytettäväksi tarkoitetun tupakan myyntikiellosta. Lakiehdotus, jolla olisi otettu käyttöön nuuskan täydellinen myyntikielto Tanskassa, kuitenkin hylättiin Tanskan parlamentissa (Folketing).
   Tanska ei ole antanut lisäsitoumuksia siitä, että Tanskan säännöt saatetaan unionin oikeuden mukaiseksi. Komission on näin ollen katsottava, että Tanska ei ole edelleenkään noudattanut direktiivin 8 artiklan mukaisia velvoitteitaan, kun sitä tarkastellaan yhdessä kyseisen direktiivin 2 artiklan 4 kohdan kanssa.

      (1)  EYVL L 194, s. 26


title: Asia C-197/05 P: Energy Technologies ET SA:n 4.5.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston 28.2.2005 antamasta määräyksestä asiassa T-445/04, Energy Technologies ET SA vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), jossa toisena osapuolena sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä on Aparellaje eléctrico, SL

text:
               1.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/2

         Energy Technologies ET SA:n 4.5.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston 28.2.2005 antamasta määräyksestä asiassa T-445/04, Energy Technologies ET SA vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), jossa toisena osapuolena sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä on Aparellaje eléctrico, SL
   (Asia C-197/05 P)
   (2005/C 243/03)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Energy Technologies ET SA, kotipaikka Fribourg (Sveitsi), on valittanut 4.5.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston 28.2.2005 antamasta määräyksestä asiassa T-445/04 (1), Energy Technologies ET SA vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), jossa toisena osapuolena sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä on Aparellaje eléctrico, SL. Valittajan edustaja on A. Boman.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:

               1)

               kumoaa valituksenalaisen määräyksen ja palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen, jotta tavaramerkkiä koskeva asia ratkaistaisiin

               2)

               määrää kuuden kuukauden ylimääräisen määräajan, jotta valittaja voi arvioida tarvetta perustella tätä valitusta enemmän ja toimittaa mahdollisesti asiantuntijalausunnon.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi valituksenalaisessa määräyksessä kanteen, koska Energy Technologies ET SA:n edustajana ei ollut yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan mukainen asianajaja.
   Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsi virheellisellä tavalla yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 19 artiklaa ja että se totesi virheellisesti, että valittajan edustajana ei toiminut kyseisen artiklan mukainen asianajaja.

      (1)  EUVL C 182, 23.7.2005, s. 36.