title: Asia T-527/09 RENV: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.4.2015 – Ayadi v. komissio (Asian palauttaminen kumoamisen jälkeen — Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet — Asetus (EY) N:o 881/2002 — Yhdistyneiden kansakuntien elimen laatimaan luetteloon sisältyvän henkilön varojen sekä muiden taloudellisten resurssien jäädyttäminen — Tämän henkilön nimen sisällyttäminen asetuksen (EY) N:o 881/2002 liitteessä I olevaan luetteloon — Kumoamiskanne — Perusoikeudet — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan — Oikeus omaisuuden kunnioittamiseen)

text:
               1.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/11

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.4.2015 – Ayadi v. komissio
   (Asia T-527/09 RENV) (1)

   ((Asian palauttaminen kumoamisen jälkeen - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet - Asetus (EY) N:o 881/2002 - Yhdistyneiden kansakuntien elimen laatimaan luetteloon sisältyvän henkilön varojen sekä muiden taloudellisten resurssien jäädyttäminen - Tämän henkilön nimen sisällyttäminen asetuksen (EY) N:o 881/2002 liitteessä I olevaan luetteloon - Kumoamiskanne - Perusoikeudet - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan - Oikeus omaisuuden kunnioittamiseen))
   (2015/C 178/12)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Chafiq Ayadi (Dublin, Irlanti) (edustajat: solicitor H. Miller, P. Moser, QC, barrister E. Grieves ja solicitor R. Graham)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Paasivirta, T. Scharf ja M. Konstantinidis)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Irlanti (asiamiehet: E. Creedon, avustajinaan aluksi E. Regan, SC, ja N. Travers, SC, sitten N. Travers) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: E. Finnegan ja G. Étienne)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2002 muuttamisesta 114. kerran 13.10.2009 annettu komission asetus (EY) N:o 954/2009 (EYVL L 269, s. 20) siltä osin kuin se koskee kantajaa.

      Tuomiolauselma

               1)

               Tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2002 muuttamisesta 114. kerran 13.10.2009 annettu komission asetus (EY) N:o 954/2009 kumotaan siltä osin kuin se koskee Chafiq Ayadia.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Chafiq Ayadin kulut sekä unionin yleisen tuomioistuimen oikeusavun nojalla suorittamat maksut.

               3)

               Irlanti ja Euroopan unionin neuvosto vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 148, 5.6.2010.


title: Asia C-644/13 P: Valitus, jonka Villeroy et Boch on tehnyt 5.12.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-373/10, T-374/10, T-382/10 ja T-402/10, Villeroy et Boch Austria ym. v. komissio 16.9.2013 antamasta tuomiosta

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/24

         Valitus, jonka Villeroy et Boch on tehnyt 5.12.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-373/10, T-374/10, T-382/10 ja T-402/10, Villeroy et Boch Austria ym. v. komissio 16.9.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia C-644/13 P)
   2014/C 45/41
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Villeroy et Boch (edustaja: asianajaja J. Philippe)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-373/10, T-374/10, T-382/10 ja T-402/10 16.9.2013 antaman tuomion kumoaminen kokonaan valittajaa koskevin osin

               —

               toissijaisesti unionin yleisen tuomioistuimen 16.9.2013 antaman tuomion osittainen kumoaminen

               —

               toissijaisesti valittajalle 23.6.2013 annetun riidanalaisen päätöksen 2 artiklassa määrätyn sakon määrän alentaminen

               —

               edelleen toissijaisesti asian palauttaminen unionin yleiseen tuomioistuimen uudelleen ratkaistavaksi

               —

               oikeudenkäynnistä aiheutuvien kulujen määrääminen vastapuolen korvattavaksi.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa nyt käsiteltävän valituksensa tueksi neljään valitusperusteeseen.
   Ensimmäisessä valitusperusteessaan valittaja väittää, että unionin yleisen tuomioistuimen arviointi todisteista, jotka koskevat kaikkia Ranskassa tapahtuneita tosiseikkoja, on ristiriitaista. Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin nimittäin arvioi riidanalaisessa tuomiossa kolmea todistetta vastakkaisella ja jopa täysin päinvastaisella tavalla siihen nähden, miten se arvioi samoja tosiseikkoja yhdistetyissä asioissa T-379/10 ja T-381/10, Sanitec sekä asiassa T-380/10, Wabco v. Ideal Standard, joissa kantajat vapautettiin niitä koskevista syytteistä Ranskaa koskevilta osin. Nyt käsiteltävän asian valittajan mukaan tällaisella perustavaa laatua olevalla ristiriidalla, jota samojen todisteiden perusteella tehdyt keskenään päinvastaiset päätelmät ilmentävät, loukataan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja in dubio pro reo -periaatetta sekä vahingoitetaan unionin yleisen tuomioistuimen tuomion loogista ja oikeudellista yhdenmukaisuutta.
   Toisessa valitusperusteessaan valittaja arvostelee unionin yleistä tuomioistuinta oikeudellisesta virheestä. Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin näet liitti keinotekoisesti toisiinsa oikeudellisesti toisiinsa liittymättömiä ja itsenäisiä tekoja luokitellakseen kilpailusääntöjen rikkomisen yhtenä kokonaisuutena pidettäväksi, monitahoiseksi ja jatketuksi rikkomiseksi. Unionin yleinen tuomioistuin ei valittajan mukaan myöskään ottanut huomioon sitä, etteivät kyseiset teot millään tavalla täydentäneet toisiaan, vaan se arvioi näitä yhteisesti.
   Kolmannessa valitusperusteessaan valittaja arvostelee unionin yleisen tuomioistuimen tekemän tutkinnan laajuutta; tuomioistuin teki valittajan mukaan ainoastaan pintapuolisen tutkinnan eikä näin ollen käyttänyt tutkinta- ja valvontavaltaansa täysimittaisesti. Valittaja päättelee tästä, että unionin yleinen tuomioistuin rikkoi oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevia sääntöjä.
   Neljännessä valitusperusteessaan valittaja katsoo, että määrätty seuraamus oli kohtuuton.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 22 päivänä huhtikuuta 1997, asiassa C-180/95 (Arbeitsgericht Hamburgin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Nils Draehmpaehl vastaan Urania Immobilienservice oHG (Sosiaalipolitiikka - Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu - Direktiivi 76/207/ETY - Oikeus saada vahingonkorvausta työhönotossa tapahtuneen syrjinnän takia - Jäsenvaltioiden mahdollisuus valita seuraamukset - Vahingonkorvauksen enimmäismäärän vahvistaminen - Yhteenlaskettujen vahingonkorvauksien enimmäismäärän vahvistaminen)

text:
28.6.97                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 199/5
taan Secretary of State for Social Security, ex parte : Eunice      jalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen
Sutton, ennakkoratkaisun yhteisön oikeuden tulkinnasta ,            tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asias
kun kysymys on oikeudesta vaatia korkoa takautuvasti                sa Nils Draehmpaehl vastaan Urania Immobilienservice
suoritetulle sosiaalietuudelle, joka perustuu miesten ja            oHG ennakkoratkaisun miesten ja naisten tasa-arvoisen
naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta           kohtelun periaatten toteuttamisesta mahdollisuuksissa työ
toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä              hön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen
19 päivänä joulukuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin            sekä työoloissa 9 päivänä helmikuuta 1976 annetun neu
79/7/ETY ( EYVL N:o L 6, 10.1.1979, s . 24 ) soveltami             voston direktiivin 76/207/ETY ( EYVL N:o L 39 ,
seen, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa :              14.2.1976 , s . 40 ) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin , toi
presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjoh          mien kokoonpanossa : presidentti G. C. Rodríguez Iglesias,
tajat G. F. Mancini ( esittelevä tuomari ), J. C. Moitinho de       jaostojen puheenjohtajat G. F. Mancini ( esittelevä tuoma
Almeida ja L. Sevon sekä tuomarit R J. G. Kapteyn, C.               ri ), J. C. Moitinho de Almeida ja L. Sevon sekä tuomarit
Gulmann, D. A. O. Edward, J.-R Puissochet, G. Hirsch, P.            C. N. Kakouris, P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann , G. Hirsch,
Jann ja H. Ragnemalm, julkisasiamies : P. Leger, kirjaaja :         H. Ragnemalm, M. Wathelet ja R. Schintgen, julkisasia
johtava hallintovirkamies H. A. Riihi , on antanut                  mies : R Leger, kirjaaja : apulaiskirjaaja H. von Holstein,
22.4.1997 tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :              on antanut 22.4.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on
                                                                    seuraava :
Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen as
teittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysy
myksissä 19 päivänä joulukuuta 1978 annetun neuvoston               1 ) Kun jäsenvaltio päättää asettaa vahingonkorvausvas
direktiivin 79/7/ETY 6 artiklassa ei edellytetä, että yksityi            tuun seuraamukseksi syrjintäkiellon rikkomisesta , sel
selle olisi maksettava korkoa sellaisista määristä, jotka on              laiset kansalliset säännökset, joiden mukaan työhön
maksettu takautuvasti Invalid Care Alloivancen kaltaisina                 otossa tapahtuneesta sukupuoleen perustuvasta syrjin
sosiaalietuuksina, jos etuuksien viivästynyt maksaminen                   nästä saa vahingonkorvausta ainoastaan, jos syrjintä
johtuu direktiivissä 79/7/ETY kielletystä syrjinnästä. Jäsen             on tuottamuksellista, ovat miesten ja naisten tasa-ar
valtion on kuitenkin korvattava vahingot, jotka ovat ai                  voisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdolli
heutuneet yksityiselle yhteisön oikeuden rikkomisesta. Sii               suuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla
nä tapauksessa että tällaisen velvollisuuden edellytykset                 etenemiseen sekä työoloissa 9 päivänä helmikuuta
täyttyvät, kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on päät                  1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY ja eri
tää siitä, mitä periaatteen soveltamisesta seuraa.                        tyisesti sen 2 artiklan 1 kohdan ja 3 artiklan 1 kohdan
                                                                          vastaisia .
C ) EYVL N:o C 119 , 13.5.1995 .
                                                                    2 ) Kansalliset säännökset, joiden mukaan hakijalle mak
                                                                          settavan korvauksen enimmäismäärä on kolmen kuu
                                                                          kauden palkka, eivät ole direktiivin 76/207/ETY vas
                                                                          taisia silloin, kun työnantaja pystyy näyttämään to
                                                                          teen, että valitun hakijan paremman pätevyyden takia
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                   kyseinen hakija ei olisi saanut kyseistä paikkaa, vaikka
                                                                          valinta olisi tapahtunut ketään syrjimättä. Sitä vastoin
                  22 päivänä huhtikuuta 1997,                             sellaiset kansalliset säännökset ovat direktiivin vastai
asiassa C-l 80/95 ( Arbeitsgericht Hamburgin esittämä en                 sia, joiden mukaan muista kansallisista siviili- ja työoi
nakkoratkaisupyyntö ), Nils Draehmpaehl vastaan Urania                    keuden säännöksistä poiketen työhönotossa tapahtu
                   Immobilienservice oHG O                                neen sukupuoleen perustuvan syrjinnän vuoksi makset
                                                                          tavan vahingonkorvauksen enimmäismäärä on kolmen
 (Sosiaalipolitiikka — Miesten ja naisten tasa-arvoinen                   kuukauden palkka hakijalle, jota on syrjitty työhön
kohtelu — Direktiivi 76/207/ETY — Oikeus saada vahin                     otossa ja joka olisi saanut kyseisen työpaikan, jos va
gonkorvausta työhönotossa tapahtuneen syrjinnän takia                     linta olisi tehty syrjimättä sukupuolen perusteella.
— Jäsenvaltioiden mahdollisuus valita seuraamukset —
 Vahingonkorvauksen enimmäismäärän vahvistaminen —
 Yhteenlaskettujen vahingonkorvauksien enimmäismäärän
                         vahvistaminen)                             3 ) Sellaiset kansalliset säännökset ovat direktiivin 76/207/
                                                                          ETY vastaisia, joiden mukaan muista kansallisista si
                          ( 97/C 199/08 )                                 viili- ja työoikeuden säännöksistä poiketen työhön
                                                                          otossa tapahtuneen sukupuoleen perustuvan syrjinnän
                                                                          vuoksi maksettavien yhtenlaskettujen vahingonkor
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                            vausten enimmäismäärä usean hakijan vaatiessa vahin
                                                                          gonkorvausta on kuuden kuukauden palkka kaikille
                                                                          niille hakijoille, joita on syrjitty työhönotossa.
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)              (') EYVL N:o C 208 , 12.8.1995 .
Asiassa C-l 80/95 , jonka Arbeitsgericht Hamburg ( Saksa )
on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan no


title: Asia F-60/05: Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 21.2.2008 — Vande Velde v. komissio (Henkilöstö — Sopimussuhteinen toimihenkilö — Valituksen viivästyminen — Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)

text:
               30.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/60

         Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 21.2.2008 — Vande Velde v. komissio
   (Asia F-60/05) (1)

   (Henkilöstö - Sopimussuhteinen toimihenkilö - Valituksen viivästyminen - Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)
   (2008/C 223/112)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Patricke Vande Velde (Linkebeek, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Vogel)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja G. Berscheid)

      Väliintukija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Arpio Santacruz ja I. Sulce)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Henkilöstö — Yhtäältä komission sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla hylättiin kantajan, joka on entinen ylimääräinen toimihenkilö, pyyntö, joka koski päätöstä, jolla määriteltiin hänen palkkaluokkansa ja palkkansa määrä sopimussuhteisena toimihenkilönä, ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus (aikaisemmin T-268/05)
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 229, 17.9.2005, s. 30 (alun perin Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa numerolla T-268/05 rekisteröity asia, joka siirrettiin 15.12.2005 annetulla määräyksellä Euroopan unionin virkamiestuomioistuimeen).


title: Asia T-211/15 P: Valitus, jonka Claudio Necci on tehnyt 27.4.2015 virkamiestuomioistuimen asiassa F-5/15, Necci v. komissio, 25.3.2015 antamasta määräyksestä

text:
               22.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/38

         Valitus, jonka Claudio Necci on tehnyt 27.4.2015 virkamiestuomioistuimen asiassa F-5/15, Necci v. komissio, 25.3.2015 antamasta määräyksestä
   (Asia T-211/15 P)
   (2015/C 205/51)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Claudio Necci (Auderghem, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen asiassa F-5/15 (Necci v. komissio) 25.3.2015 antaman määräyksen

               —

               palauttamaan asian Euroopan unionin virkamiestuomioistuimelle.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa kahteen valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, jonka mukaan virkamiestuomioistuin loukkasi oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan, kun se hylkäsi kantajan nostaman kumoamiskanteen sen vuoksi, että tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat, minkä se katsoi virheellisesti tapahtuvan ”selvästi”.

               2)

               Toinen valitusperuste, jonka mukaan virkamiestuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi, että henkilöstösääntöjen 90 artiklassa tarkoitetun hallintovalituksen tekemisen määräaika alkoi juosta palvelusvuosien hyväksi laskemista koskevan ehdotuksen vastaanottamisesta eikä siitä, kun toimihenkilö hyväksyi sen.


title: Asia T-217/11: Kanne 18.4.2011 — Staelen v. oikeusasiamies

text:
               9.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 204/24

         Kanne 18.4.2011 — Staelen v. oikeusasiamies
   (Asia T-217/11)
   2011/C 204/44
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Claire Staelen (Bridel, Luxemburg) (edustajat: asianajajat L. Levi ja M. Vandenbussche)

      Vastaaja: Euroopan oikeusasiamies

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               velvoittaa oikeusasiamiehen maksamaan kantajalle 559 382,13 euron suuruisen nettosumman viivästyskorkoineen, jotka lasketaan Euroopan keskuspankin vahvistaman koron perusteella siten, että sitä korotetaan kahdella prosenttiyksiköllä

               —

               velvoittaa oikeusasiamiehen maksamaan yhteisöjen eläkekassalle kantajan hyväksi maksettavat eläkemaksut, jotka lasketaan kesäkuun 2005 ja huhtikuun 2011 väliseltä ajanjaksolta lasketun peruspalkan perusteella eli 482 225,97 euron suuruisen kokonaismäärän perusteella

               —

               velvoittaa oikeusasiamiehen maksamaan kantajalle kuukausittain, toukokuusta 2011 alkaen ja maaliskuuhun 2026 saakka, nettosumman, joka vastaa palkkaluokan AD 9 palkkatasolle 2 kuuluvien AD-virkamiesten toisen vuoden osalta vahvistettuja palkkoja, ottaen huomioon samaan palkkaluokkaan kuuluvan virkamiehen normaalin urakehityksen, täydennettynä kantajan hyväksi eläkekassaan ja sairasvakuutuskassaan suoritettavilla maksuilla

               —

               velvoittaa oikeusasiamiehen maksamaan kantajalle 50 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä

               —

               velvoittaa oikeusasiamiehen korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu laiminlyöntiin suorittaa kaikki perustellut tutkimukset sen selvittämiseksi, onko Euroopan parlamentin hallinnossa mahdollisesti ilmennyt hallinnollinen epäkohta sen käsitellessä kantajan asiaa. Kantaja väittää, että vastaaja on menetellyt virheellisesti ja näin ollen rikkonut oikeusasiamiehen ohjesäännöstä ja hänen tehtäviensä hoitamista koskevista yleisistä ehdoista tehdyn päätöksen 94/262/EHTY, EY, Euratom (EYVL L 113, s.15) 3 artiklan 1 kohtaa.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen siltä osin kuin vastaaja on ylittänyt hänellä kantelun aineellisuuden tutkimisen osalta olevan harkintavallan rajat ja syyllistynyt tehtäviään suorittaessaan sellaiseen virheeseen, josta on omiaan aiheutumaan kantajalle vahinkoa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu puolueettomuuden, objektiivisuuden ja itsenäisyyden puuttumiseen sekä vilpilliseen mieleen ja harkintavallan väärinkäyttöön siltä osin kuin vastaaja yhtäältä on tehnyt Euroopan parlamentin kanssa yhteistyösopimuksen ja toisaalta jättänyt perusteettomasti käsittelemättä tehtyyn kanteluun liittyvät keskeiset kysymykset.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu huolenpitovelvollisuuden ja hyvän hallinnon periaatteiden loukkaamiseen. Kantaja väittää, ensinnäkin, että vastaaja ei ole ottanut huomioon kaikkia niitä tekijöitä, joiden mukaisesti hänen kantajan tilanteen tutkimisen yhteydessä tekemänsä päätöksen sisältö voi määräytyä, ja toiseksi, että vastaaja on kieltäytynyt antamasta kantajan tutustuttavaksi asiakirjoja, joihin vastaajan päätös perustuu, ja kolmanneksi, että vastaaja on ylittänyt kohtuullisen käsittelyajan.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS, 26 päivänä syyskuuta 1997, asiassa T-183/97 R, Carla Micheli ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Tutkimusta ja teknistä kehitystä koskeva yhteisön politiikka - MAST III -ohjelma - Päätös, jolla laadittiin luettelo toimenpide-ehdotuksista, joille voidaan myöntää yhteisön tukea - Välitoimimenettely - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus)

text:
10.1.98                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 7/15
asianajotoimisto ReneÂ Faltz, 6 rue Heinrich Heine, vastaan              YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään Blanca VilaÂ                TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN M¾¾R¾YS,
Costa ja Hubert van Vliet), jossa kantaja vaatii Armenian                             8 päivänä lokakuuta 1997,
ja AzerbaidzÏanin väestölle veloituksetta toimitettavaksi
tarkoitetun hedelmämehun ja hedelmähillon kuljetusten               asiassa T-229/97 R, ComiteÂ EuropeÂen des Fabricants de
koko hinnan maksamista, yhteisöjen ensimmäisen oikeus-                   Sucre (CEFS) vastaan Euroopan unionin neuvosto
asteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-              (Sokeri Ð Yhteinen markkinajärjestely Ð Interventiohin-
nossa: jaoston puheenjohtaja B. Vesterdorf sekä tuomarit            nan vahvistaminen Ð Välitoimimenettely Ð Täytäntöön-
C. P. BrieÈt ja A. Potocki, kirjaaja: H. Jung, on antanut                                panon lykkääminen)
3.10.1997 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                                (98/C 7/50)
1) Kanne jätetään tutkimatta, koska sen tutkittavaksi
     ottamisen edellytykset puuttuvat selvästi.                                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-                Asiassa T-229/97 R, ComiteÂ EuropeÂen des Fabricants de
     lut.                                                           Sucre (CEFS), kotipaikka Bryssel, edustajinaan solicitor
                                                                    Bernard O'Connor, ja asianajaja Bonifacio García Porras,
(1) EYVL C 26, 25.1.1997.
                                                                    Salamanca, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
                                                                    ArseÁne Kronshagen, 12 boulevard de la Foire, vastaan
                                                                    Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään Jan-Peter Hix
                                                                    ja Ignacio Díez Parra), jota tukee Euroopan yhteisöjen
                                                                    komissio (asiamiehinään James Macdonald Flett ja Xavier
                                                                    Lewis), jossa kantaja vaatii EY:n perustamissopimuksen
                                                                    185 ja 186 artiklan nojalla valkoisen sokerin johdettujen
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                            interventiohintojen, raakasokerin interventiohinnan, A-
     TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN M¾¾R¾YS,                            juurikkaan ja B-juurikkaan vähimmäishintojen sekä varas-
                  26 päivänä syyskuuta 1997,                        tointikustannusten tasaamiseksi suoritettavan korvauksen
                                                                    määrän vahvistamisesta markkinointivuodeksi 1997/1998
asiassa T-183/97 R, Carla Micheli ym. vastaan Euroopan              25 päivänä kesäkuuta 1997 annetun asetuksen (EY)
                      yhteisöjen komissio                           N:o 1188/97 (EYVL L 170, 28.6.1997, s. 3) 1 artiklan
(Tutkimusta ja teknistä kehitystä koskeva yhteisön poli-            f kohdan täytäntöönpanon lykkäämistä, siltä osin kuin
tiikka Ð MAST III -ohjelma Ð Päätös, jolla laadittiin               kyseisellä säännöksellä on vaikutuksia Euroopan sokerin-
luettelo toimenpide-ehdotuksista, joille voidaan myöntää            tuottajiin tai erga omnes, sekä muita tarpeellisiksi katsot-
yhteisön tukea Ð Välitoimimenettely Ð Täytäntöönpanon               tuja väliaikaisia toimenpiteitä, yhteisöjen ensimmäisen
                lykkäämistä koskeva hakemus)                        oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on antanut
                                                                    8.10.1997 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                          (98/C 7/49)
                                                                    1) Komissio hyväksytään väliintulijaksi tukemaan neu-
                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                        voston vaatimuksia.
Asiassa T-183/97 R, Ente per le tecnologie, l'energia e
l'ambienten (ENEA, uuden teknologian, energian ja ympä-             2) Välitoimihakemus hylätään.
ristön tutkimuskeskus) tutkijat Carla Micheli, Andrea Pei-
rano, Carlo Nike Bianchi ja Marinella Abbate, kotipaikka            3) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
Rooma, edustajinaan asianajajat Wilma Viscardini DonaÁ,
Mariano Paolin ja Simonetta DonaÁ, Padova, prosessiosoite
Luxemburgissa asianajotoimisto Ernest Arendt, 39 rue
Mathias Hardt, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
(asiamiehinään Eugenio de March ja Alberto Dal Ferro),
jossa kantajat vaativat, että sen komission 26.3.1997 teke-
                                                                    MichaeÈl Tavernier'n 2.6.1997 Euroopan tilintarkastustuo-
män päätöksen täytäntöönpano lykätään kokonaan tai
                                                                                mioistuinta vastaan nostama kanne
osittain, jolla komissio laati ensisijaisen luettelon ja vara-
luettelon toimenpide-ehdotuksista, joille voidaan myöntää                                  (Asia T-170/97)
yhteisön tukea MAST III -ohjelmasta, ja näin ollen, että                                     (98/C 7/51)
sen päätöksen täytäntöönpano lykätään, jolla hylättiin
Posible-ehdotus, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuimen presidentti on antanut 26.9.1997 määräyk-                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
sen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                    MichaeÈl Tavernier, kotipaikka Lintgen (Luxemburg), on
1) Välitoimihakemus hylätään.                                       nostanut 2.6.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                    oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan tilintar-
                                                                    kastustuomioistuinta vastaan. Kantajan edustajina ovat
2) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                      asianajajat Jean-NoeÈl Louis, Thierry Demaseure ja Ariane
                                                                    Tornel, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa on Fidu-
                                                                    ciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange.


title: Asian C-384/03 poistaminen rekisteristä

text:
               23.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 182/33

         Asian C-384/03 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 182/59)

      (Oikeudenkäyntikieli: espanja)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 28.4.2005 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-384/03, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Espanjan kuningaskunta.

      (1)  EUVL C 264, 1.11.2003.


title: Asian C-403/00 poistaminen rekisteristä

text:
C 173/32                 FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   16.6.2001
1.     Onko direktiivin 85/511/ETY (1) 13 artiklan mukainen                   Asian C-403/00 (1) poistaminen rekisteristä
       rokotuskielto pätemätön yhteisöjen oikeuden ja erityisesti
       suhteellisuusperiaatteen vastaisena?                                                 (2001/C 173/56)
2.     Onko tapa, jolla komissio on soveltanut mainittua 13 ar-      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 27.3.2001
                                                                     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
       tiklaa erityisesti päätöksessä 2001/246/EY (2), jota on
                                                                     tu asia C-403/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
       muutettu päätöksellä 2001/279/EY (3), pätemätön yhtei-
       sön oikeuden vastaisena?                                      Ranskan tasavalta.
                                                                     (1) EYVL C 355, 9.12.2000.
( 1) EYVL 1985, L 315, s. 11.
(2) EYVL 2001, L 88, s. 21.
(3) EYVL 2001, L 96, s. 19.
                                                                              Asian C-264/98 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2001/C 173/57)
                                                                     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 2.4.2001
                                                                     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                     tu asia C-264/98 (Tribunal de première instance de Charleroin
           Asian C-88/00 (1) poistaminen rekisteristä                esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Tibor Balog vastaan Royal
                                                                     Charleroi Sporting Club ASBL (RCSC).
                          (2001/C 173/55)                            (1) EYVL C 278, 5.9.1998.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 9.3.2001
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-88/00 (Supremo Tribunal Administrativon esittämä
ennakkoratkaisupyyntö), Directora-Geral do Departamento                       Asian C-377/00 (1) poistaminen rekisteristä
para os Assuntos do Fundo Social Europeu (DAFSE) vastaan
MOBILCROMO-Indústria de Mobilário e Revestimentos Metá-                                  (2001/C 173/58)
licos, Lda.
                                                                     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 5.4.2001
                                                                     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
(1) EYVL C 149, 27.5.2000.                                           tu asia C-377/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                     Luxemburgin suurherttuakunta.
                                                                     (1) EYVL C 355, 9.12.2000.


title: Asia C-204/07 P: Valitus, jonka C.A.S. SpA on tehnyt 16.4.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-23/03, C.A.S. SpA v. komissio, 6.2.2007 antamasta tuomiosta

text:
               23.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 140/13

         Valitus, jonka C.A.S. SpA on tehnyt 16.4.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-23/03, C.A.S. SpA v. komissio, 6.2.2007 antamasta tuomiosta
   (Asia C-204/07 P)
   (2007/C 140/22)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Valittaja: C.A.S. SpA (edustaja: Rechtsanwalt D. Ehle)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-23/03 (1) 6.2.3007 antama tuomio on kumottava

               —

               ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt vaatimukset on hyväksyttävä; toissijaisesti asia on palautettava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen

               —

               prosessinjohtotoimenpiteitä koskevat hakemukset, jotka valittaja teki 28.1., 4.8. ja 11.8.2003 päivätyillä asiakirjoilla, on hyväksyttävä

               —

               ensimmäisen oikeusasteen vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja perustelee valitustaan seuraavilla yhdeksällä valitusperusteella, joiden perusteella se pitää valituksenalaista tuomiota virheellisenä.

      Ensimmäinen valitusperuste koskee sitä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että Turkin viranomaisilla oli yksinomainen toimivalta määrittää, olivatko niiden myöntämät ATR1 tavaratodistukset, joita esitetään tuontiselvityksessä, ”aitoja” vai ”epäaitoja” tai ”virheettömiä” vai ”virheellisiä”. Valittaja katsoo, että tapauksissa, joissa on objektiivisia viitteitä, jotka ovat riittäviä ja ratkaisevia, siitä, että vientivaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat osallistuneet sääntöjenvastaisuuksiin, kun ne ovat laatineet (lomakkeiden, leimojen ja allekirjoitusten antaminen) tavaratodistuksia ja kun ne ovat suorittaneet tavaroille vientiselvityksiä kyseisten todistusten perusteella, vientivaltion viranomaisten yksinomainen toimivalta päättyy. Turkin viranomaisten antamia myöhempiä, tavaratodistuksia koskevia selvityksiä ei voida valittajan mukaan pitää uskottavina eikä yksinään ratkaisevina.

      Toisessa valitusperusteessaan valittaja moittii valituksenalaisessa tuomiossa omaksuttua näkemystä, joka koskee asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden ja kantajan puolustautumisoikeuksien laajuutta. Asiakirjoihin tutustumista koskeva oikeus ei voi liittyä ainoastaan asiakirjoihin, joihin komissio perusti riidanalaisen päätöksen sen oman sisäisen päätöksen ja sen lausuntojen mukaan. Asiakirjoihin tutustumista koskeva oikeus kattaa myös — luottamuksellisuudesta riippumatta — muut asiakirjat, joilla voi olla valittajan tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevien väitteiden kannalta asian arvioimisessa merkitystä.
   Valittajan kolmas valitusperuste koskee sitä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen mukaan todistustaakka kuului kokonaisuudessaan valittajalle niiden tosiseikkojen osalta, joilla perusteltiin yhteisön tullikoodeksin 239 artiklassa ja yhteisön tullikoodeksin soveltamisasetuksen 905 artiklassa tarkoitetun erityistilanteen olemassaolo. Valittaja katsoo, että tietyissä tapauksissa todistustaakka on käännetty tai ainakin näyttövelvollisuutta on alennettu. Valittajalla ei ole missään tapauksessa todistustaakkaa tiettyjen esittämiensä kolmannessa maassa (tässä tapauksessa Turkissa) tapahtuneiden tosiseikkojen osalta, jotka komissio/OLAF voivat parhaiten selvittää — tai niiden on selvitettävä — kyseisillä viranomaisilla käytettävissään olevien keinojen avulla. Tämä pätee myös tosiseikkoihin, jotka kuuluvat Euroopan komission toiminta-alaan ja vaikutuspiiriin.
   Valittaja väittää neljäntenä valitusperusteenaan, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki virheen — kun otetaan huomioon myös valittajalle tuomiossa määrätty täysi todistustaakka — kun se ei määrännyt valittajan hakemia prosessinjohtotoimenpiteitä ja erityisesti asian selvittämistoimia. Näytön esittämistä koskevat ehdotukset hylättiin sen sijaan asian kannalta merkityksettöminä.
   Valittaja väittää viidentenä valitusperusteenaan, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti ja luonnehti oikeudellisesti virheellisellä tavalla kaikkia valittajan toimittamia asiakirjoja sekä valittajan esittämiä tosiseikkoja ja todisteita, jotka viittasivat siihen, että Turkin viranomaiset olivat vaikuttaneet osaltaan (väitetysti) epäaitoihin (mutta tosiasiassa virheellisiin) ATR1-todistuksiin. Tämän seurauksena ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki valittajan mukaan virheellisiä oikeudellisia päätelmiä. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei myöskään ottanut millään tavalla huomioon valittajan selvästi esittämiä keskeisiä tosiseikkoja.
   Valittajan kuudes valitusperuste koskee sitä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei pitänyt virheellisenä menettelynä sitä, että komissio ei kääntynyt tullikomitean/assosiaationeuvoston puoleen.

      Seitsemännessä valitusperusteessa on kyse siitä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei tunnustanut valittajan perusteltua intressiä saada komission osittain riitautettu tuomio kumottua tietyn ATR1-todistuksen osalta.

      Kahdeksannessa valitusperusteessa väitetään, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se ei suorittanut yksittäistapaukseen liittyvää kohtuullisuuden ja riskien arviointia. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei täten tunnustanut edes sen olettaman perusteella, että oli olemassa epäaitoja ATR1-todistuksia, että oli epäoikeudenmukaista — Turkin viranomaisten ja komission vakava laiminlyönti sekä taloudellisten toimijoiden ja viranomaisten välinen suhde huomioon ottaen — antaa valittajan taloudellisena toimijana kärsiä tappio, jota sille ei olisi aiheutunut, jos menettely olisi ollut asianmukaista.
   Valittaja arvostelee yhdeksännessä valitusperusteessaan valituksenalaista tuomiota siitä, että siinä katsottiin esitettyjen ja toteen näytettyjen tosiseikkojen perusteella yhteisön tullikoodeksin 220 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla, että Turkin tulliviranomaiset eivät olleet vaikuttaneet osaltaan siihen, että tässä tapauksessa laadittiin kyseessä olevat 32 ATR1-todistusta ja käytettiin niitä.

      (1)  EUVL C 82, s. 30.


title: Asia T-448/17: Kanne 18.7.2017 – Sevenfriday v. EUIPO – Seven (SEVENFRIDAY)

text:
               11.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/35

         Kanne 18.7.2017 – Sevenfriday v. EUIPO – Seven (SEVENFRIDAY)
   (Asia T-448/17)
   (2017/C 300/43)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Sevenfriday AG (Zürich, Sveitsi) (edustajat: asianajajat M. Mostardini, F. Mellucci, S. Pallavicini ja G. Bellomo)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Seven SpA (Leinì, Italia)

      EUIPO:ssa käyty menettely

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki SEVENFRIDAY – Rekisteröintihakemus nro 12 915 021

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 2.5.2017 asiassa R 2291/2016-2

      Vaatimus

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin
   kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä hylätään Sevenfriday AG:n tekemän valitus 7.10.2016 tehdystä päätöksestä B2400482, ja näin ollen hyväksyy EU-tavaramerkkiä koskevan rekisteröintihakemuksen.

      Oikeudellinen peruste

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohtaa on rikottu.


title: Asia C-183/01: Euroopan yhteisöjen komission 27.4.2001 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 200/48                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           14.7.2001
mioistuimeen 26.4.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-                 Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
melta ennakkoratkaisua asiassa Saatgut-Treuhandverwaltungs
GmbH vastaan Werner Jäger seuraaviin kysymyksiin:                        —     toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut perus-
                                                                               tamissopimuksen ja rehujen lisäaineista annetun direktii-
1.    Voiko                                                                    vin 70/524/ETY muuttamisesta 23 päivänä heinäkuuta
                                                                               1998 annetun neuvoston direktiivin 96/51/EY (1) mukai-
      a)    Saksan oikeuden mukaan perustettu rajavastuu-                      sia velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyissä määräajoissa
            yhtiö (GmbH) olla 24.7.1995 annetun komission                      antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä
            asetuksen (EY) N:o 1768/95 (1) 3 artiklan 2 kohdassa               lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, ja
            tarkoitettu ”omistajien järjestö” ja voiko
                                                                         —     velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
                                                                               käyntikulut.
      b)    sellainen yhtiö käyttää tämän asetuksen 3 artiklan
            2 kohdan perusteella asetuksen 3 artiklan 1 kohdasta
            seuraavia oikeuksia myös sellaisten kasvinjalostajan-
            oikeuden haltijoiden puolesta, jotka eivät ole sen           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
            yhtiömiehiä, vaan sen yhtiömiehenä olevan liiton
            jäseniä ja voiko
                                                                         Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 249 artiklan kol-
                                                                         mannen kohdan mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan
      c)    sellainen yhtiö käyttää (vastiketta vastaan) tämän
                                                                         tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu.
            asetuksen 3 artiklan 2 kohdan perusteella asetuksen
            3 artiklan 1 kohdasta seuraavia oikeuksia myös
            sellaisten kasvinjalostajanoikeuden haltijoiden puo-         Perustamissopimuksen 10 artiklan mukaan jäsenvaltiot toteut-
            lesta, jotka eivät ole sen yhtiömiehiä, eivätkä yhtiön       tavat kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet, jotka ovat aiheellisia
            yhtiömiehinä olevan liiton jäseniä?                          kyseisestä sopimuksesta tai yhteisön toimielinten säädöksistä
                                                                         johtuvien velvoitteiden täyttämiseksi.
2.    Onko 27.7.1994 annetun neuvoston asetuksen (EY)
      N:o 2100 (2)/94 14 artiklan 3 kohdan kuudennen luetel-
      makohdan säännöksiä, kun ne luetaan yhdessä 24.7.1995              Helleenien tasavalta ei kiistä sitä, että se ei ole toteuttanut edellä
      annetun komission asetuksen (EY) N:o 1768/95 8 artiklan            mainitun direktiivin noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä.
      kanssa tulkittava siten, että asetuksen N:o 2100/94
      mukaan suojatun lajikkeen kasvinjalostajanoikeuden hal-            Komissio väittää, että tähän hetkeen mennessä Helleenien
      tija saa vaatia kaikilta maanviljelijöiltä edellä mainituissa      tasavalta ei ole toteuttanut toimenpiteitä, joilla kyseinen direk-
      säännöksissä olevat tiedot siitä riippumatta, onko ole-            tiivi olisi pantu täysimääräisesti täytäntöön Kreikan oikeusjär-
      massa mitään viitteitä, joiden mukaan maanviljelijä olisi          jestyksessä.
      ylipäätään toteuttanut asetuksen N:o 2100/94 13 artiklan
      2 kohdan mukaisen käyttötoimenpiteen kysymyksessä
      olevan lajikkeen osalta tai käyttänyt kyseistä lajiketta –         (1) EYVL L 235, 17.9.1996, s. 39.
      vähintäänkin – muuten tilallaan?
(1) EYVL L 173, 25.7.1995, s. 14.
(2) EYVL L 227, 1.9.1994, s. 1.
                                                                         Peter Hirschfeldtin 27.4.2001 tekemä valitus Euroopan
                                                                         yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                         (viides jaosto) asiassa T-166/00, Peter Hirschfeldt vastaan
                                                                         Euroopan ympäristökeskus, 13.2.2001 antamasta tuo-
                                                                                miosta
Euroopan yhteisöjen komission 27.4.2001 Helleenien ta-
                 savaltaa vastaan nostama kanne                                                   (Asia C-184/01 P)
                          (Asia C-183/01)                                                          (2001/C 200/86)
                          (2001/C 200/85)                                Peter Hirschfeldt on valittanut 27.4.2001 Euroopan yhteisöjen
                                                                         tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
                                                                         teen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-166/00, Peter
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 27.4.2001 Euroo-                Hirschfeldt vastaan Euroopan ympäristökeskus, 13.2.2001
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa            antamasta tuomiosta. Valittajan edustajina ovat asianajajat
vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeudellinen                 Jean-Noël Louis ja Véronique Peere, Bryssel, prosessiosoite
neuvonantaja Maria Kontou-Durande.                                       Luxemburgissa.


title: Asia C-349/09: Unionin tuomioistuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan määräys 14.12.2010 — Euroopan komissio v. Puolan tasavalta

text:
               19.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/12

         Unionin tuomioistuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan määräys 14.12.2010 — Euroopan komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-349/09) (1)

   2011/C 89/23
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Unionin tuomioistuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 312, 19.12.2009.


title: Asia T-122/99: The Procter & Gamble Companyn sisämarkkinoilla toimivaa yhdenmukaistamisvirastoa vastaan 21.1.1999 nostama kanne

text:
C 226/38                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           7.8.1999
Sean Irvingin 19.5.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota                   The Procter & Gamble Companyn sisämarkkinoilla toimi-
                     vastaan nostama kanne                               vaa yhdenmukaistamisvirastoa vastaan 21.1.1999 nosta-
                                                                                ma kanne
                          (Asia T-121/99)
                                                                                (Asia T-122/99)
                          (1999/C 226/67)
                                                                                (1999/C 226/68)
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Sean Irving on nostanut 19.5.1999 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-                 The Procter & Gamble Company, kotipaikka Cincinnatti,
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat              Ohio (USA), on nostanut 20.5.1999 yhteisöjen ensimmäisen
Nuala Butler ja James MacGuill, ja prosessiosoite Luxembur-              oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoilla toi-
gissa on asianajotoimisto Stephen Le Goueff, 9 ave Guillaume.            mivaa yhdenmukaistamisvirastoa vastaan. Kantajan edustajana
                                                                         on asianajaja Thierry van Innis, Bryssel, ja prosessiosoite
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               Luxemburgissa asianajotoimisto Katia Manhaeve, 56-58 rue
                                                                         Charles Martel.
–    kumoaa nimittävän viranomaisen 26.2.1999 tekemän
     päätöksen nro 517, jolla hylättiin kantajan hen-                    Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
     kilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan nojalla 9.10.1998             mioistuin
     tekemä valitus,
                                                                         –    kumoaa 15.3.1999 tehdyn yhdenmukaistamisviraston kol-
–    kumoaa komission henkilöstösääntöjen 86 artiklan 2 koh-                  mannen valituslautakunnan päätöksen R74/1998-3,
     dan f alakohdan nojalla 16.7.1998 tekemän päätöksen
     kantajan viraltapanosta,                                            –    velvoittaa viraston julkaisemaan yhteisön tavaramerkkiä
                                                                              koskevan hakemuksen nro 230680sen jälkeen, kun yh-
–    siinä tapauksessa että päätökset kumotaan, palauttaa kanta-              teisön tavaramerkistä annetun asetuksen 39 artiklan
     jan takaisin palkkaluokan B 2 virkaansa pääosastossa X,                  6 kohdassa tarkoitettu määräaika on päättynyt,
–    määrää vastaajan korvaamaan kantajalle ne tappiot, jotka            –    velvoittaa viraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
     hänelle on aiheutunut vastaajan päätöksistä ja tominnasta,
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäynti-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     kulut.
                                                                         Kyseinen tavaramerkki:              kolmiulotteinen tavaramerkki,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                                          ilmoitusnumero 230680
Kantaja väittää, että komissio on rikkonut olennaisia menette-           Tavara tai palvelu:                 saippuat
lymääräyksiä jättäessään noudattamatta henkilöstösäännöissä
säädettyjä määräaikoja, joten 16.7.1998 tehty päätös on
mitätön. Kantajan mukaan päätöstä hänen erottamisestaan                  Valituslautakunnassa                tutkijan päätös rekisteröintiha-
rasittaa se, että lähes joka vaiheessa menettelyä komission              riitautettu päätös:                 kemuksen hylkäämisestä
toimet ovat viivästyneet. Komissio ei ole esittänyt mitään
selitystä, miksi sen toimet ovat viivästyneet, ja koska viivästy-        Kanneperusteet:                     Valituslautakunta on rikkonut
miset eivät ole mitenkään perusteltavissa, päätös on siten                                                   asetusta N:o 40/94 ja puolus-
henkilöstösääntöjen 88 artiklan 3 kohdassa ja henkilöstösäänt-                                               tautumisoikeuksia, kun se on
öjen liitteessä IX olevan 7 artiklan 1 ja 3 kohdassa säädettyjen                                             soveltanut muita kuin tutkijan
menettelysääntöjen rikkomisen vuoksi mitätön.                                                                käyttämiä ehdottomia hylkäys-
                                                                                perusteita
Kantaja toteaa, että nimittävän viranomaisen päätös on tehty                                                 Asetuksen N:o 40/94 7 artik-
laillisuusperiaatteen vastaisesti ja että nimittävä viranomainen                                             lan 1 kohdan e alakohdan i
ei ennen 16.7.1998 tekemäänsä päätöstä järjestänyt hänelle                                                   alakohdan virheellinen sovelta-
oikeudenmukaista tai itse asiassa mitään tilaisuutta tulla kuul-                                             minen
luksi. Kantajan väitteillä on kaksi pääasiallista perustetta.
Ensinnäkin hän sai liian myöhään tiedon suunnitellusta kuule-
misesta Brysselissä ottaen huomioon että hän asui Dublinissa             Toissijaisesti:                     Asetuksen N:o 40/94 7 artik-
ja että hän halusi löytää edustajakseen dublinilaisen asianajajan.                                           lan 1 kohdan b alakohdan ja 7
Toiseksi hänelle ei tarjottu mitään taloudellista tukea, jolla hän                                           artiklan 1 kohdan e alakohdan
olisi voinut kattaa Brysselissä järjestettävästä kuulemistilaisuu-                                           ii alakohdan virheellinen sovel-
desta aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.                                                                        taminen.


title: Asia C-312/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 3.12.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Ráckevei járásbíróság – Unkari) – Banif Plus Bank Zrt. v. Márton Lantos ja Mártonné Lantos (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2004/39/EY — 4 artiklan 1 kohta ja 19 artiklan 4, 5 ja 9 kohta — Rahoitusvälineiden markkinat — Käsite ”sijoituspalvelu ja -toiminta” — Säännökset, joilla varmistetaan sijoittajansuoja — Menettelytapavelvoitteet tarjottaessa sijoituspalveluja asiakkaille — Velvollisuus arvioida tarjottavan palvelun soveltuvuutta tai asianmukaisuutta — Kyseisen velvollisuuden noudattamatta jättämisestä aiheutuvat sopimusoikeudelliset seuraukset — Kulutusluottosopimus — Valuuttamääräinen laina — Lainan asettaminen käytettäväksi ja lainan takaisinmaksu kansallisessa rahayksikössä — Vaihtokurssia koskevat lausekkeet)

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 3.12.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Ráckevei járásbíróság – Unkari) – Banif Plus Bank Zrt. v. Márton Lantos ja Mártonné Lantos
   (Asia C-312/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2004/39/EY - 4 artiklan 1 kohta ja 19 artiklan 4, 5 ja 9 kohta - Rahoitusvälineiden markkinat - Käsite ”sijoituspalvelu ja -toiminta” - Säännökset, joilla varmistetaan sijoittajansuoja - Menettelytapavelvoitteet tarjottaessa sijoituspalveluja asiakkaille - Velvollisuus arvioida tarjottavan palvelun soveltuvuutta tai asianmukaisuutta - Kyseisen velvollisuuden noudattamatta jättämisestä aiheutuvat sopimusoikeudelliset seuraukset - Kulutusluottosopimus - Valuuttamääräinen laina - Lainan asettaminen käytettäväksi ja lainan takaisinmaksu kansallisessa rahayksikössä - Vaihtokurssia koskevat lausekkeet))
   (2016/C 038/07)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Ráckevei járásbíróság

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Banif Plus Bank Zrt.

      Vastaajat: Márton Lantos ja Mártonné Lantos

      Tuomiolauselma

   Rahoitusvälineiden markkinoista sekä neuvoston direktiivien 85/611/ETY ja 93/6/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 93/22/ETY kumoamisesta 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 2 alakohtaa on tulkittava siten, että luottolaitoksen pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen valuuttamääräisen lainasopimuksen lausekkeiden perusteella toteuttamat tietyt valuuttaliiketoimet, joilla lainan määrä vahvistetaan varojen käytettäväksi asettamisajankohtana sovellettavan valuutan ostokurssin perusteella ja joilla kuukausierien määrät vahvistetaan kutakin kuukausierää laskettaessa sovellettavan kyseisen valuutan myyntikurssin perusteella, eivät ole mainitussa säännöksessä tarkoitettuja sijoituspalveluja tai -toimintaa, mikä kansallisen tuomioistuimen on kuitenkin vielä tarkistettava.

      (1)  EUVL C 303, 8.9.2014.


               18.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 346/2

         Tuomari Andrei Popescun sijoittuminen jaostoihin
   2010/C 346/03
   Tuomari Andrei Popescun astuttua tehtäväänsä unionin yleinen tuomioistuin päätti täysistunnossaan 29.11.2010 muuttaa 20.9.2010 tekemäänsä päätöstä, sellaisena kun se on muutettuna 26.10.2010 tehdyllä päätöksellä, tuomareiden jakautumisesta jaostoihin.
   29.11.2010 lähtien Bulgarian jäsenen tehtäväänsä ryhtymiseen saakka seuraavien jaostojen kokoonpanot ovat:

         Laajennettu toinen jaosto, jossa asian käsittelemiseen osallistuu viisi tuomaria

   jaoston puheenjohtaja Forwood, tuomarit Dehousse, Wiszniewska-Białecka, Prek, Schwarcz ja Popescu

         Toinen jaosto, jossa asian käsittelemiseen osallistuu kolme tuomaria

   jaoston puheenjohtaja Forwood

               a)

               tuomarit Dehousse ja Popescu

               b)

               tuomarit Dehousse ja Schwarcz

               c)

               tuomarit Schwarcz ja Popescu

         Laajennettu seitsemäs jaosto, jossa asian käsittelemiseen osallistuu viisi tuomaria

   jaoston puheenjohtaja Dittrich, tuomarit Dehousse, Wiszniewska-Białecka, Prek, Schwarcz ja Popescu


title: Asia T-398/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.3.2012 — Espanja v. komissio (Kilpailu — Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö — Espanjan laajakaistapohjaisten internetyhteyksien markkinat — Päätös, jolla todetaan EY 82 artiklan rikkominen — Hintojen vahvistaminen — Hintaruuvi — Vilpitön yhteistyö — EY 82 artiklan soveltaminen ultra vires — Oikeusvarmuus — Luottamuksensuoja)

text:
               12.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/13

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.3.2012 — Espanja v. komissio
   (Asia T-398/07) (1)

   (Kilpailu - Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö - Espanjan laajakaistapohjaisten internetyhteyksien markkinat - Päätös, jolla todetaan EY 82 artiklan rikkominen - Hintojen vahvistaminen - Hintaruuvi - Vilpitön yhteistyö - EY 82 artiklan soveltaminen ultra vires - Oikeusvarmuus - Luottamuksensuoja)
   2012/C 138/22
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: abogado del Estado N. Díaz Abad)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre, É. Gippini Fournier ja K. Mojzesowicz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse vaatimuksesta kumota [EY] 82 artiklan mukaisesta menettelystä 4.7.2007 tehty komission päätös K(2007) 3196 lopullinen (asia COMP/38.784 — Wanadoo España v. Telefónica)

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 8, 12.1.2008.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 29 päivänä huhtikuuta 1999, asiassa C-293/97 (High Court of Justicen esittämä ennakkoratkaisupyyntö), The Queen vastaan Secretary of State for the Environment, Minister of Agriculture, Fisheries and Food (Direktiivi 91/676/ETY - Vesien suojeleminen maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta - Pilaantuneiden vesien määritteleminen - Pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden määrittelemisperusteet - Direktiivin pätevyys saastuttaja maksaa -periaatteen, ympäristövahingot on torjuttava ensijaisesti niiden lähteellä -periaatteen, suhteellisuusperiaatteen ja omistusoikeuden suojan kannalta)

text:
17.7.1999                 FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 204/11
ne on annettu. Täytäntöönpanovaltion tuomioistuimen asiana on                 2) Asetuksen N:o 3950/92 2 artiklan 2 kohtaa on tulkittava
27.9.1968 allekirjoitetun yleissopimuksen 36 artiklan mukaisen                     siten, että vaikka ostajilla on mahdollisuus pidättää tuottajalta
muutoksenhaun yhteydessä ratkaista soveltamansa oikeuden mukaan,                   perittävän lisämaksun suuruinen summa tuottajalle maksamas-
mukaan lukien kansainvälisen yksityisoikeuden säännöt, mitkä ovat                  taan maidon hinnasta, säännöksessä ei ostajia velvoiteta toimi-
valtiossa, jossa tuomio on annettu, konkurssimenettelyssä annetun                  maan tällä tavalla.
tuomion oikeusvaikutukset kyseessä olevan valtion alueella.
                                                                              (1) EYVL C 295, 27.9.1997.
(1) EYVL C 271, 4.9.1997.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                             YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                             (toinen jaosto)                                                              (viides jaosto)
                     29 päivänä huhtikuuta 1999,
                                                                                29 päivänä huhtikuuta 1999,
asiassa C-288/97 (Pretura circondariale di Bassano del
Grappan esittämä ennakkoratkaisupyyntö) Consorzio fra                         asiassa C-293/97 (High Court of Justicen esittämä ennak-
i Caseifici dell’Altopiano di Asiago vastaan Regione Vene-                    koratkaisupyyntö), The Queen vastaan Secretary of State
                                  to (1)                                      for the Environment, Minister of Agriculture, Fisheries
                                                                                and Food (1)
(Maito – Lisämaksu – Ostajan käsite – Tuotanto-
                               osuuskunta)                                    (Direktiivi 91/676/ETY – Vesien suojeleminen maataloudes-
                                                                              ta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta
                           (1999/C 204/20)                                    – Pilaantuneiden vesien määritteleminen – Pilaantumisalttii-
                                                                              den vyöhykkeiden määrittelemisperusteet – Direktiivin päte-
                                                                              vyys saastuttaja maksaa -periaatteen, ympäristövahingot on
                       (Oikeudenkäyntikieli: italia)                          torjuttava ensijaisesti niiden lähteellä -periaatteen, suhteelli-
                                                                                suusperiaatteen ja omistusoikeuden suojan kannalta)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                             (1999/C 204/21)
Asiassa C-288/97, jonka Pretura circondariale di Bassano del
Grappa (Italia) on saattanut EY:n perustamissopimuksen                                             (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi
saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole-
vassa asiassa Consorzio fra i Caseifici dell’Altopiano di Asiago              (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
vastaan Regione Veneto ennakkoratkaisun maito- ja maitotuo-                                  tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
tealan lisämaksusta 28 päivänä joulukuuta 1992 annetun
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3950/92 (EYVL L 405, s. 1)                      Asiassa C-293/97, jonka High Court of Justice (England &
2 ja 9 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (toinen                  Wales), Queen’s Bench Division (Yhdistynyt kuningaskunta)
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja                         on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla
G. Hirsch (esittelevä tuomari) sekä tuomarit G. F. Mancini ja                 yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-
R. Schintgen, julkisasiamies: A. La Pergola, kirjaaja: R. Grass,              sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa The Queen
on antanut 29.4.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on                         vastaan Secretary of State for the Environment, Minister of
seuraava:                                                                     Agriculture, Fisheries and Food, ex parte: H. A. Standley ym. ja
                                                                              D. G. D. Metson ym., National Farmers’Union in osallistuessa
1) Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta 28 päivänä joulukuuta                asian käsittelyyn, ennakkoratkaisun vesien suojelemisesta maa-
     1992 annetun neuvoston asetuksen N:o 3950/92 2 artiklan                  taloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantu-
     2 kohdassa ja 9 artiklan e alakohdassa tarkoitettua ostajan              miselta 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston
     käsitettä on tulkittava siten, että se käsittää kaikki välittäjinä       direktiivin 91/676/ETY (EYVL L 375, s. 1) tulkinnasta ja
     toimivat yritykset, jotka vastaanottavat tuottajalta sopimuksen          pätevyydestä, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien
     perusteella maitoa käsitelläkseen tai jalostaakseen sitä itse tai        kokoonpanossa: ensimmäisen jaoston puheenjohtaja P. Jann,
     luovuttaakseen sen eteenpäin maitoa käsittelevälle ja jalostavalle       joka hoitaa viidennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä
     yritykselle, riippumatta siitä, millaisia vastiketta koskevia ehtoja     tuomarit J. C. Moitinho de Almeida (esittelevä tuomari),
     tuottaja soveltaa, ja jotka – muodostuessaan esimerkiksi ostajan         C. Gulmann, D. A. O. Edward ja L. Sevón, julkisasiamies:
     asemassa itsekin olevista osuuskunnista – tekevät näiden osuus-          P. Léger, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut
     kuntien lukuun lisämaksun maksamisen kannalta tarpeellisia               29.4.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
     hallinnollisia ja kirjanpidollisia toimia eli hoitavat esimerkiksi
     maito- ja maitotuotealan lisämaksun soveltamista koskevista              1) Vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien
     yksityiskohtaisista säännöistä 9 päivänä maaliskuuta 1993                     aiheuttamalta pilaantumiselta 12 päivänä joulukuuta 1991
     annetun komission asetuksen (ETY) N:o 536/93 7 artiklassa                     annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY 2 artiklan j alakoh-
     mainittuja tehtäviä.                                                          taa ja 3 artiklan 1 kohtaa sekä liitettä I on tulkittava siten, että
 ---pagebreak--- C 204/12                  FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              17.7.1999
     niissä velvoitetaan määrittelemään tietyt makeat pintavedet             lainsäädäntö, jonka mukaan sellaisten yhtiöiden voittoon, joiden
     pilaantuneiksi vesiksi ja siis määrittelemään kaikki tunnetut           kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa ja jotka harjoittavat toimin-
     maa-alueet, joilta vesi valuu näihin vesiin aiheuttaen niiden           taansa kyseessä olevassa jäsenvaltiossa siellä sijaitsevan kiinteän
     pilaantumista, direktiivin 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti               toimipaikan välityksellä, ei voida soveltaa alempaa verokantaa, jota
     pilaantumisalttiiksi vyöhykkeiksi, kun näiden vesien nitraattipi-       sovelletaan ainoastaan yhtiöihin, joiden kotipaikka on tässä kyseessä
     toisuus ylittää 50 mg/l ja kun kyseinen jäsenvaltio katsoo, että        olevassa jäsenvaltiossa, vaikka näiden kahden ryhmän välillä ei ole
     maataloudesta peräisin olevat typpiyhdistepäästöt vaikuttavat           mitään objektiivista eroa, jolla voitaisiin perustella tällainen erilainen
     huomattavasti tähän kokonaisnitraattipitoisuuteen.                      kohtelu.
2) Ennakkoratkaisukysymyksiä tutkittaessa ei esille ole tullut yhtään        (1) EYVL C 331, 1.11.1997.
     sellaista seikkaa, joka vaikuttaisi direktiivin 91/676/ETY päte-
     vyyteen.
(1) EYVL C 295, 27.9.1997.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                4 päivänä toukokuuta 1999,
                                                                             asiassa C-262/96 (Sozialgericht Aachenin esittämä ennak-
                                                                             koratkaisupyyntö): Sema Sürül vastaan Bundesanstalt für
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                                  Arbeit (1)
                                                                             (ETY-Turkki-assosiaatiosopimus – Assosiaationeuvoston
                             (viides jaosto)                                 päätös – Sosiaaliturva – Kansalaisuuteen perustuvan syr-
                                                                             jinnän kielto – Välitön oikeusvaikutus – Turkin kansalainen,
                   29 päivänä huhtikuuta 1999,                               jolla on oikeus oleskella jäsenvaltiossa – Oikeus perheavus-
                                                                             tuksiin samoin edellytyksin kuin kyseisen jäsenvaltion kan-
                                                                                salaisilla)
asiassa C-311/97 (Dioikitiko Protodikeio Peiraiosin
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Royal Bank of Scotland                                                 (1999/C 204/23)
                    plc vastaan Kreikan valtio (1)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Sijoittautumisvapaus – Verolainsäädäntö – Yhtiöiden voi-
                              ton verotus)
                                                                             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                           (1999/C 204/22)                                                  tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                             Asiassa C-262/96, jonka Sozialgericht Aachen (Saksa) on
                                                                             saattanut 234 EY artiklan (aiempi 177 artikla) nojalla yhteisö-
                     (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)                          jen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansalli-
                                                                             sessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Sema Sürül
                                                                             vastaan Bundesanstalt für Arbeit ennakkoratkaisun Euroopan
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan               yhteisöjen jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmien soveltami-
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                  sesta turkkilaisiin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä
                                                                             19 päivänä syyskuuta 1980 tehdyn assosiaationeuvoston
Asiassa C-311/97, jonka Dioikitiko Protodikeio Peiraios (Kreik-              päätöksen 3/80 (EYVL 1983, C 110, s. 60) tiettyjen määräysten
ka) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan                      tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa:
nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen                  presidentti G. C. Rodriguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat
tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa               J.-P. Puissochet, G. Hirsch ja P. Jann sekä tuomarit
Royal Bank of Scotland plc vastaan Kreikan valtio ennakkorat-                J. C. Moitinho de Almeida, C. Gulmann, J. L. Murray,
kaisun ETY:n perustamissopimuksen 7 artiklan (nykyään EY:n                   D. A. O. Edward, H. Ragnemalm, L. Sevón ja R. Schintgen
perustamissopimuksen 6 artikla) ja EY:n perustamissopimuk-                   (esittelevä tuomari), julkisasiamies: A. La Pergola, kirjaaja:
sen 52 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides                 apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 4.5.1999 tuomion,
jaosto), toimien kokoonpanossa: ensimmäisen jaoston puheen-                  jonka tuomiolauselma on seuraava:
johtaja P. Jann, joka hoitaa viidennen jaoston puheenjohtajan
                                                                             1) Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmien
tehtäviä, sekä tuomarit J. C. Moitinho de Almeida,
                                                                                soveltamisesta turkkilaisiin työntekijöihin ja heidän perheenjäse-
D. A. O. Edward, L. Sevón ja M. Wathelet (esittelevä tuomari),
                                                                                niinsä 19 päivänä syyskuuta 1980 tehdyn assosiaationeuvoston
julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett,
                                                                                päätöksen 3/80 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava niin, että
on antanut 29.4.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on
                                                                                siinä kielletään jäsenvaltiota edellyttämästä tämän päätöksen
seuraava:
                                                                                soveltamisalaan kuuluvalta Turkin kansalaiselta, jolle on annettu
                                                                                lupa asua jäsenvaltion alueella, mutta jolla on tässä vastaanotta-
EY:n perustamissopimuksen 52 ja 58 artiklaa on tulkittava siten,                  vassa jäsenvaltiossa vain tilapäinen, määrättyä tarkoitusta varten
että niiden kanssa on ristiriidassa kansallisessa tuomioistuimessa                ja rajoitetuksi ajaksi myönnetty oleskelulupa, että hänellä olisi
vireillä olevassa asiassa kyseessä olevan verolainsäädännön kaltainen             oltava tietynlainen oleskeluoikeus tai oleskelulupa, jotta hänellä


title: Asia T-514/14: Kanne 9.7.2014 – Hispavima v. komissio

text:
               8.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 303/49

         Kanne 9.7.2014 – Hispavima v. komissio
   (Asia T-514/14)
   2014/C 303/57
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Hispavima, SL (Murcia, Espanja) (edustajat: asianajajat A. Ward, A. Barba ja J. Torrecilla)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen SEUT 263 artiklan nojalla siltä osin kuin siinä todetaan, että on kyse valtiontuesta ja määrätään sen takaisin perimisestä taloudellisilta yhteenliittymiltä

               —

               toissijaisesti hyväksymään esitetyt vaatimukset ja kumoamaan päätöksen 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan E alakohdassa määrätty oletettujen tukien takaisinperiminen oikeusvarmuuden ja perustellun luottamuksen periaatteiden loukkaamisen vuoksi, koska tukien takaisinperimistä ei missään tapauksessa voitu vaatia ennen aloittamispäätöksen julkaisemista virallisessa lehdessä 21.9.2011; lisäksi taloudellisille yhteenliittymille, jotka täyttivät riidanalaisten veroetujen objektiiviset soveltamisedellytykset ennen vuoden 2006 päätöksen julkaisemista virallisessa lehdessä, on annettava luottamuksensuojaa

               —

               kumoamaan osittain päätöksen 2 artiklan ja toteamaan säännöstenvastaiseksi päätöksen johdanto-osan 263–269 perustelukappaleissa ehdotetun menettelyn sijoittajien takaisinmaksettavan oletetun edun määrittämiseksi, koska tiettyjä vähennyksiä ei ole otettu huomioon;

               —

               kumoamaan osittain päätöksen 4 artiklan 1 kohdan, koska komissio on ylittänyt selvästi toimivaltansa kumoamalla päätöksen 4 artiklan 1 kohdassa sopimusmääräykset, joissa määrättiin korvauksesta sijoittajille siinä tapauksessa, että todetaan espanjalaisen tax lease -järjestelmän mukaisissa veroeduissa olevan kyse säännöstenvastaisesta valtiontuesta, ja

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat olennaisin osin samat kuin asioissa T-401/14, Duro Felguera v. komissio; T-700/13, Bankia v. komissio ja T-500/14, Derivados del Flúor v. komissio.


title: Euroopan yhteisöjen komission 6.2.1997 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-49/97)

text:
N:o C 108/ 10        1 rl                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          5.4.97
valvontajärjestelmä aiheuttaa sen väittämiä merkittäviä                 vänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin
riskejä. Lisäksi asetuksen ( ETY ) N:o 618/90 soveltamista              77/388/ETY ( ! ) 11 artiklan A jakson 3 kohdan b ala
koskevien tarkastushuomautusten perustana on 3 artiklan                 kohdassa käytetty ilmaisu " sellaisia ostajalle tai vas
ja tämän asetuksen liitteen II virheellinen tulkinta. Komis            taanottajalle myönnettyjä hinnanalennuksia tai hyvi
sion esittämät vaatimukset valvontamenettelystä Saksassa                tyksiä hinnasta, jotka toteutuvat sinä hetkenä, jolloin
nojautuvat ainakin sisällöllisesti asetuksen ( ETY )                    liiketoimi suoritetaan " ostohyvitystuotteiden kokonais
N:o 2456/93 17 artiklaan eli sellaiseen oikeudelliseen pe              hinnan;
rustaan, joka ei vielä kyseisenä aikana vuonna 1992 ollut
sovellettavissa . Väite Saksan valvontajärjestelmän puutteel
lisesta luotettavuudesta ei ole pitävä ottaen huomioon tosi       2 ) voidaanko ostohyvitystuotteita pitää direktiivin 5 artik
asialliset taloudelliset seikat, koska hyvän laadun vaihta             lan 6 kohdassa tarkoitettuina " vastikkeellisina suori
misesta huonompaan, mitä komissio pitää mahdollisena,                   tuksina ";
olisi ollut seurauksena tässä tapauksessa petetyiksi tullei
den asiakkaiden esittämät valitukset . Liittohallitus katsoo
myös sovitteluelimen loppuraportin vahvistavan käsitys            3 ) jos ostohyvitystuotteita tarjotaan muuten kuin vasti
tään asiasta .                                                          ketta vastaan tai " ilmaiseksi ", onko 5 artiklan 6 koh
                                                                        taa tulkittava siten, että siinä edellytetään, että ostohy
                                                                        vitystuotteiden tarjontaa on pidettävä vastikkeellisena
(M EYVL N:o L 117, 14.5.1996 , s . 19 .                                 suorituksena riippumatta siitä, että tämä tarjonta ta
(2 ) Komission päätös 96/701 /EY, EYVL N:o L 323 , 13.12.1996 ,         pahtuu liiketoiminnan edistämiseksi;
     s . 26 .
                                                                   4 ) onko edellä oleviin kysymyksiin vastattava eri tavoin,
                                                                        a ) jos kaikki mitä ostohyvitystuotetta tahansa koske
                                                                             vat lunastetut ostosetelit hankittiin ostamalla etuun
                                                                             oikeuttavia tuotteita     kampanjointia     hoitavalta
VAT and Duties Tribunalin ( Lontoo) 15.1.1997 tekemäl                       myynninedistäjältä;
lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö kysei
sessä tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Kuwait
Petroleum ( GB ) Ltd vastaan Commissioners of Customs                   b ) jos kaikki nämä ostosetelit hankittiin ostamalla
                             and Excise                                      etuun oikeuttavia tuotteita kauppiaalta, joka oli
                                                                             kampanjaan osallistuva myyjä; tai
                         ( Asia C-48/97 )
                          ( 97/C 108/ 17)                               c ) jos lunastetut ostosetelit hankittiin osittain osta
                                                                             malla etuun oikeuttavia tuotteita myynninedistäjäl
                                                                             tä ja osittain ostamalla etutuotteita yhdeltä tai
VAT and Duties Tribunal ( Lontoo ) on pyytänyt 15.1.1997                     useammalta kampanjaan osallistuvalta myyjältä;
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yh
teisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 6.2.1997, Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta kyseisessä kansallisessa tuo
                                                                   5 ) jos vastaus kysymykseen 3 on " ei ", onko Yhdistyneellä
mioistuimessa vireillä olevassa asiassa Kuwait Petroleum                kuningaskunnalla kuudennen neuvoston arvonlisävero
( GB) Ltd vastaan Commissioners of Customs and Excise
                                                                        direktiivin 27 artiklan ja sen perusteella vuonna 1977
ennakkoratkaisua seuraaviin ennakkoratkaisukysymyksiin:                 saadun poikkeuksen mukainen oikeus asettaa myyn
                                                                        ninedistäjälle arvonlisävero, joka perustuu ostohyvitys
                                                                        tuotteista myynninedistäjälle aiheutuneisiin kustan
Silloin, kun tavarantoimittaja hoitaa yrityksen myynnine               nuksiin, etuun oikeuttavien tuotteiden täyteen
distämiskampanjointia, jossa pääpiirteittäin kuvattuna                  vähittäismyyntihintaan sisältyvän arvonlisäveron lisäk
                                                                        si ?
a ) myynninedistäj ä tarjosi liiketarkoituksessa ostohyvitys      (') EYVL N:o L 145, 13.6.1977, s . 1 .
       tuotteita kampanjaehtojen mukaisesti
b ) ilman rahallista vastiketta lunastuksen yhteydessä
c ) sellaisten ostosetelien lunastusta vastaan, jotka etuun        Euroopan yhteisöjen komission 6.2.1997 Ranskan tasaval
       oikeuttavien tuotteiden ostaja sai maksamalla näiden                          taa vastaan nostama kanne
       tuotteiden täyden vähittäismyyntihinnan suorittamatta                                ( Asia C-49/97 )
       rahallista maksua ostoseteleistä ,
                                                                                ( 97/C 108/ 18 )
1 ) kattaako jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön
       yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjes        Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 6.2.1997
      telmä : yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päi            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan
 ---pagebreak--- 5.4.97                I  rl                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 108/ 11
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on johtava                   Pretura Circondariale di Trenton 3.2.1997 tekemillään
oikeudellinen neuvonantaja Richard Wainwright, jota                   päätöksillä esittämät ennakkoratkaisupyynnöt asioissa
avustaa asianajaja J. J. Evrard, Bryssel, ja prosessiosoite           1 ) Epifanio Viscido, 2 ) Mauro Scandella ym., ja 3 ) Massi
Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wag                      miliano Terragnolo ym. vastaan Ente Poste Italiane
ner, Luxembourg.                                                                     (Asiat C-52/97, C-53/97 ja C-54/97)
                                                                                ( 97/C 108/ 19 )
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                          Pretura Circondariale di Trento on pyytänyt 3.2.1997 te
                                                                      kemillään päätöksillä, jotka ovat saapuneet Euroopan yh
                                                                      teisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 7.2.1997, Euroopan
— vahvistaa, että Ranskan tasavalta on jättänyt noudat               yhteisöjen tuomioistuimelta asioissa 1 ) Epifanio Viscido,
       tamatta juomaveden laadusta 15 päivänä heinäkuuta              2 ) Mauro Scandella ym. ja 3 ) Massimiliano Terragnolo
       1980 annetun neuvoston direktiivin 80/778/ETY (')              ym. vastaan Ente Poste Italiane ennakkoratkaisua seuraa
       mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa          viin kysymyksiin:
       kaksi soveltamisohjetta, joilla sallitan direktiivin 7 ar
       tiklassa säädettyjen enimmäisarvojen ylittäminen nit          a ) Sisältääkö käsite "jäsenvaltion myöntämä taikka val
       raattien ja kasvinsuojeluaineiden osalta; ja                         tion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki "
                                                                            sellaisen säädöksen, jolla yksi ainoa julkisoikeudellinen
                                                                            liikelaitos on vapautettu noudattamasta yleisesti sovel
                                                                            lettavaa, määräaikaisia työsopimuksia koskevaa sään
— velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden                        nöstä ?
       käyntikulut.
                                                                      b ) Jos kysymyksen a ) vastataan myöntävästi, onko tällai
                                                                            nen tuki tarkastettava perustamissopimuksen 93 artik
                                                                            lan 3 kohdan mukaisessa alustavassa käsittelyssä ?
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                      c) Jos edellä mainittua menettelyä ei ole noudatettu, voi
                                                                            daanko Italian valtion sisäisessä järjestelmässä soveltaa
Neuvoston direktiivi 80/778/ETY on saatettu osaksi Rans                    välittömästi sitä määräystä, jolla tällainen tuki on kiel
kan oikeutta muun muassa muun juomaveden kuin luon                         letty ?
nollisen mineraaliveden laadusta 3.1.1989 annetulla ase
tuksella nro 89-3 , jota on muutettu asetuksilla nro 90-330           d ) Jos kysymykseen c ) vastataan myöntävästi, voidaanko
ja 91-257 (2 ). Tätä oikeudellista järjestelmää on täydennet               julkisoikeudellisen liikelaitoksen ja sellaisen henkilön,
ty kahdella solidaarisuus-, terveys- >a sosiaaliturvaministe               joka on riitauttanut sen, että häneen ei ole sovellettu
 riön soveltamisohjeella, jotka on osoitettu alueiden ja de                määräaikaisia tyäsuhteita koskevaa yleistä säännöstä,
 partementtien prefekteille (3 ). Näiden soveltamisohjeiden                 välisessä oikeudenkäynnissä vedota kyseiseen kieltoon
 sisältö on ristiriidassa direktiivin sisällön kanssa, koska en            ja sen perusteella muuttaa kyseisen henkilön työsuhde
 sinnäkin soveltamisohjeissa sallitaan nitraatti-, atrasiini- ja            toistaiseksi voimassa olevaksi ja/tai velvoittaa suoritet
 simatsiinipitoisuudet, jotka ylittävät huomattavasti direk                tavaksi vahingonkorvausta ?
 tiivissä vahvistetut sallitut enimmäispitoisuudet. Toiseksi
 näillä soveltamisohjeilla luodaan oikeudellisen epävarmuu
 den tilanne siltä osin kuin kysymys on direktiivin 80/778/
 ETY soveltamisedellytyksistä Ranskan alueella; soveltamis
 ohjeiden vuoksi direktiivin edellyttämää tulosta ei ole saa
 vutettu eikä sitä myöskään voida saavuttaa, eivätkä kulut           Association internationale des utilisateurs de fils de fila
 tajat, juomaveden tuottajat tai jakelijat ja katuvalvontaa           ments artificiels et synthetiques et de soie naturellen
 suorittavat viranomaiset voi niiden vuoksi edes tietää oi            (AIUFFASS ) ja Apparel, Knitting & Textiles Alliancen
 keuksiensa ja velvollisuuksiensa laajuutta . Kolmanneksi ne           (AKT) 10.2.1997, tekemä valitus Euroopan yhteisöjen en
 perustelut, jotka Ranskan hallitus on esittänyt kyseenalais          simmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun vii
 taakseen direktiivin taustalla olevan toiminta-ajatuksen oi          dennen jaoston 12.12.1996 antamasta tuomiosta asiassa
 keellisuuden kansanterveyden asettamien vaatimusten osal            T-3 80/94, Association internationale des utilisateurs de
 ta, eivät ole merkityksellisiä EY:n perustamissopimuksen              fils de filaments artificiels et synthetiques et de soie natu
 189 artiklasta johtuvien velvollisuuksien kannalta, eivätkä           relle (AIUFFASS ) ja Apparel, Knitting & Textiles Alliance
 esitetyt tosiasiaväitteet ole perusteltuja .                          ( AKT) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukee
                                                                       Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningas
                                                                                kunta
 H EYVL N:o L 229, 30.8.1980, s. 11 .                                                          ( Asia C-55/97 P)
 ( 2 ) Ranskan tasavallan virallinen lehti 4.1.1989, 13.4.1990 ja
       8.3.1991 .                                                                                ( 97/C 108/20 )
 ( 3 ) DGS/PGE/1.D — nro 717 — juomaveden triatsiinipitoisuus, ja
       DGS/PGE/1.D — nro 1325 — juomaveden nitraattipitoisuus.
                                                                       Association internationale des utilisateurs de fils de fila
                                                                       ments artificiels et synthétiques et de soie naturelle (AIUF
                                                                       FASS ) ja Apparel, Knitting & Textiles Alliance ( AKT) ovat


title: Asia C-41/10: Kanne 25.1.2010 — Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta

text:
               27.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/19

         Kanne 25.1.2010 — Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-41/10)
   2010/C 80/34
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Rozet ja N. Yerrell)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               todettava, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin 73/239/ETY (1) ja erityisesti sen 6, 8, 15, 16 ja 17 artiklan sekä direktiivin 92/49/ETY (2) ja erityisesti sen 20, 21 ja 22 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on täytäntöönpannut direktiivit 73/239/ETY ja 92/49/ETY virheellisesti ja puutteellisesti

               —

               Belgian kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Käsiteltävänä olevassa kanteessa komissio katsoo, että Belgiassa toimivien keskinäisten vakuutusliikkeiden lakisääteiseen sosiaaliturvaan kuulumaton toiminta lisäsairausvakuutuksen alalla ei ole ensimmäisen ja kolmannen vahinkovakuutusdirektiivin mukaista. Koska keskinäiset vakuutusliikkeet nimittäin toimivat lisäsairausvakuutuksen alalla suorassa kilpailutilanteessa vakuutusyhtiöiden kanssa, niihin kuuluisi soveltaa samoja oikeussääntöjä kuin viimeksi mainittuihin. Kantaja kiistää tältä osin vastaajan väitteen, jonka mukaan keskinäisten vakuutusliikkeiden tarjoamat lisäsairausvakuutuksen palvelut kuuluisivat ensimmäisen direktiivin 2 artiklan 1 kohdan d alakohdassa säädetyn poikkeuksen piiriin, ja huomauttaa, ettei lisävakuutukseen perustuvaa vakuutusturvaa voida samaistaa käsitteeseen ”lakisääteiseen sosiaaliturvaan kuuluva vakuutus”.
   Komissio huomauttaa ensinnäkin, että ensimmäisen direktiivin 6 artiklan säännöksessä edellytetään, että ensivakuutusliikkeen aloittamiseen tarvitaan virallinen toimilupa, jota on haettava sen jäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta, jonka alueelle yritys on perustanut kotipaikkansa. Belgiassa toimivilla keskinäisillä vakuutusliikkeillä ei kuitenkaan ole tämän säännöksen mukaista toimilupaa lisäsairausvakuutusta koskevaa toimintaansa varten.
   Toiseksi kantaja arvostelee vastaajaa ensimmäisen direktiivin 8 artiklan 1 kohdan a alakohdan noudattamatta jättämisestä siksi, ettei keskinäinen vakuutusliike (fr: mutualité, nl: mutualiteit) ole mikään niistä yhtiömuodoista, joihin vakuutusyhtiöiden on kuuluttava Belgiassa. Keskinäisillä vakuutusliikkeillä on lisäksi oikeus harjoittaa monenlaista vakuutusliikkeeseensä suoranaisesti kuulumatonta liiketoimintaa, vaikka 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetään, että yrityksen on rajoitettava liiketoimintansa vakuutusliikkeeseen ja siitä suoranaisesti johtuvaan toimintaan harjoittamatta muuta liiketoimintaa. Belgian lainsäädäntö on ongelmallinen myös 8 artiklan 1 kohdan c alakohdan kannalta, koska siinä säädetään, että yrityksen on esitettävä 9 artiklan mukainen toimintasuunnitelma. Keskinäiset vakuutusliikkeet eivät kuitenkaan ole esittäneet mitään tällaista suunnitelmaa lisäsairausvakuutusta koskevaa toimintaansa varten. Belgiassa toimivilla keskinäisillä vakuutusliikkeillä ei myöskään ole velvollisuutta vähimmäistakuurahaston omistamiseen, vaikka ensimmäisen direktiivin 8 artiklan 1 kohdan d alakohdassa niin vaaditaan.
   Kolmanneksi komissio katsoo, että ensimmäisen direktiivin 13 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen (erityisesti 16, 16 a ja 17 artikla) ja kolmannen direktiivin 15 ja 20–22 artiklan mukaan keskinäisten vakuutusliikkeiden on perustettava vakuutussopimuksista aiheutuvan vastuun kattamiseen riittävän vakuutusteknisen vastuuvelan lisäksi niiden koko toimintaa varten riittävä solvenssimarginaali. Keskinäisten vakuutusliikkeiden tarjoamia lisävakuutuksia koskeva solvenssimarginaali on kuitenkin otettu käyttöön Belgiassa vasta vuonna 2002, ja se lasketaan eri tavalla kuin ensimmäisessä direktiivissä säädetään.

      (1)  Muun ensivakuutusliikkeen kuin henkivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 24.7.1973 annettu ensimmäinen neuvoston direktiivi 73/239/ETY (EYVL L 228, s. 3).

      (2)  Muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta 18.6.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/49/ETY (kolmas vahinkovakuutusdirektiivi) (EYVL L 228, s. 1).