title: Asia T-420/05: Kanne  25.11.2005  — Vischim v. komissio

text:
               11.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 36/33

         Kanne 25.11.2005 — Vischim v. komissio
   (Asia T-420/05)
   (2006/C 36/71)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Vischim Srl (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat C. Mereu, K. Van Malgedem)

      Vastaajat: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               komission direktiivi 2005/53/EY on kumottava osittain siltä osin kuin siinä sisällytetään merkintä nro 102, joka vastaa kasvinsuojelun tehoainetta klorotaloniilia, kasvinsuojeluainedirektiivin liitteeseen I käyttäen sellaista puhtausmääritelmää, joka ei vastaa komissiolle ja pysyvälle kasvinsuojelukomitealle ilmoitettua ja niiden arvioimaa määritelmää; toissijaisesti merkintää nro 102 on muutettava välittömästi siten, että se vastaa YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestö FAO:n marraskuussa 2005 hyväksymää uutta määritelmää;

               —

               tarkastelukertomus, johon klorotaloniilin sisällyttäminen direktiivin 91/414 liitteeseen I perustuu, on kumottava osittain siltä osin kuin siinä ei tunnusteta kantajan asemaa ”pääasiallisena tietojen toimittajana” ja siltä osin kuin sen liitteessä IIIA ei luetella kantajan tietoja;

               —

               vastaaja on velvoitettava noudattamaan yhteisön oikeuden mukaisia velvoitteitaan ja toimimaan kantajan vaatimusten mukaisesti;

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan kantajalle väliaikainen 1 (yhden) euron summa laillisine korkoineen vahingosta, joka on aiheutunut riidanalaisesta toimesta tai toissijaisesti siitä syystä, että vastaaja ei ole noudattanut yhteisön oikeuden mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole vastannut kantajalle; määrä lasketaan tarkasti ja tarkka summa määritetään myöhemmin;

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut ja muut kulut tässä oikeudenkäynnissä.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja valmistaa klorotaloniilipohjaisia kasvinsuojelutuotteita ja näin ollen sen etujen mukaista on varmistaa, että mainittu aine sisällytetään kasvinsuojeluainedirektiivin (1) liitteeseen I, mikä mahdollistaisi sen, että se voi jatkaa tuotteensa valmistamista. Siten se riitauttaa direktiivin 2005/53 (2) siltä osin kuin tämä aine sisällytetään siinä liitteeseen I käyttäen määritelmää, jolla suljetaan pois kantajan valmistama tuote.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa ensin joukkoon riidanalaiseen toimenpiteeseen liittyviä menettelyvirheitä ja joukkoon olennaisia oikeudellisia virheitä. Menettelyä koskevasta näkökulmasta kantaja väittää, että sitä ei lainvastaisesti hyväksytty pääasialliseksi tietojen toimittajaksi ja että sen tutkimukset poistettiin lainvastaisesti tarkastelukertomuksen liitteestä IIIA. Tässä yhteydessä se väittää myös, että pysyvä komitea ei ole voinut hyväksyä kertomusta nykyisessä muodossaan, koska se on laadittu komitean sen kokouksen jälkeen, jossa kertomus hyväksyttiin. Se väittää myös, että se suljettiin pois tietyistä kriittisistä kokouksista ja/tai tietojenvaihdoista kasvinsuojeluainedirektiivissä ja asetuksessa N:o 3600/92 (3) säädettyjen menettelyllisten takeiden vastaisesti ja että klorotaloniili poistettiin lainvastaisesti kasvinsuojeluainedirektiivin liitteestä I huolimatta siitä, että sen tietoja käytettiin. Kantaja riitauttaa myös sen, että komissio päätti turvautua YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestö FAO:n uuteen määritelmään muuttaessaan klorotaloniilin kasvinsuojeluainedirektiivin mukaista määritelmää ja väittää, ettei tällainen muutos ollut tieteellisesti tarpeellinen.
   Kantaja väittää lisäksi, että sen oma klorotaloniilin määritelmä täyttää 5 artiklan edellytykset ja näin ollen komissiolla oli sekä tämän säännöksen että EY 95 artiklan nojalla velvollisuus sisällyttää se liitteeseen I. Se katsoo myös, että toissijaisuusperiaatetta loukattiin siksi, että komissio noudatti klorotaloniilin ”enimmäisnormia” ja loukkasi jäsenvaltioiden etuoikeutta tehtäessä uudelleenrekisteröintiä koskevia päätöksiä kasvinsuojeluainedirektiivin mukaisesti. Kantaja vetoaa myös EY 211 artiklassa vahvistetun hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen sekä kasvinsuojeluainedirektiivin 13 artiklan rikkomiseen ja kantajan laillisten oikeuksien ja perusteltujen odotusten loukkaamiseen.
   Lisäksi kantaja väittää, että riidanalaisella toimenpiteellä loukataan kantajan oikeutta tulla kuulluksi, sen puolustautumisoikeutta, komission perusteluvelvollisuutta ja suhteellisuusperiaatteen, perustellun luottamuksen, oikeusvarmuuden ja yhdenvertaisen kohtelun kaltaisia yhteisön oikeuden perusperiaatteita. Sillä loukataan väitetysti myös kantajan omaisuuden suojaa, koska sillä evätään kantajan oikeus harjoittaa liiketoimintaa. Lisäksi kantaja katsoo, että riidanalaisella toimenpiteellä vääristetään kilpailua sikäli kuin sillä tosiasiassa luodaan monopoli kilpailijan tuotteelle, joka on väitetysti ainoa, joka vastaa käyttöön otettua määritelmää.

      (1)  Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annettu 91/414/ETY, EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1.

      (2)  Neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta klorotaloniilin, klorotoluronin, sypermetriinin, daminotsidin ja tiofanaattimetyylin sisällyttämiseksi siihen tehoaineina 16 päivänä syyskuuta 2005 annettu komission direktiivi 2005/53/EY, EYVL L 241, 17.9.2005, s. 51.

      (3)  Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun työohjelman ensimmäisen vaiheen täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 11 päivänä joulukuuta 1992 annettu komission asetus (ETY) N:o 3600/92, EYVL L 366, 15.12.1992, s. 190, sellaisena kuin se on muutettuna viimeksi asetuksella (EY) N:o 2266/2000, EYVL L 259, 13.10.2000, s. 27.


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 11 päivänä joulukuuta 2012 , asiassa E-1/12 – Den norske Forleggerforening vastaan EFTAn valvontaviranomainen (EFTAn valvontaviranomaisen päätöksen kumoamiseksi nostettu kanne – valtiontuki – väitetty Nasjonal digital læringsarenalle (NDLA) myönnetty tuki – päätös olla aloittamatta muodollista tutkintamenettelyä – taloudellisen toiminnan käsite – epäilyn käsite – perusteluvelvollisuus)

text:
               19.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 270/10

         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   annettu 11 päivänä joulukuuta 2012,
   asiassa E-1/12
   Den norske Forleggerforening vastaan EFTAn valvontaviranomainen
   (EFTAn valvontaviranomaisen päätöksen kumoamiseksi nostettu kanne – valtiontuki – väitetty Nasjonal digital læringsarenalle (NDLA) myönnetty tuki – päätös olla aloittamatta muodollista tutkintamenettelyä – taloudellisen toiminnan käsite – epäilyn käsite – perusteluvelvollisuus)
   2013/C 270/08
   Asiassa E-1/12, Den norske Forleggerforening vastaan EFTAn valvontaviranomainen on esitetty kanne, jonka mukaan tuomioistuimen olisi kumottava 12 päivänä lokakuuta 2011 annettu päätös 311/11/KOL, joka koskee väitettyä Nasjonal digital læringsarenalle myönnettyä tukea. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, sekä tuomarit Per Christiansen ja Páll Hreinsson (esittelevä tuomari), antoi 11 päivänä joulukuuta 2012 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Tuomioistuin

               1)

               kumoaa EFTAn valvontaviranomaisen 12 päivänä lokakuuta 2011 antaman päätöksen 311/11/KOL väitetystä Nasjonal digital læringsarenalle myönnetystä tuesta;

               2)

               määrää EFTAn valvontaviranomaisen maksamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia F-100/11: Kanne 5.10.2011 — ZZ v. komissio

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/67

      Kanne 5.10.2011 — ZZ v. komissio
      (Asia F-100/11)
      (2012/C 25/129)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset

         Kantaja: ZZ (edustaja: avvocato G. Cipressa)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Oikeusriidan kohde ja kuvaus

      Sen päätöksen kumoaminen, jolla komissio kieltäytyi maksamasta kantajalle päivärahoja, jotka liittyivät päätökseen siirtää hänet Angolan edustustosta komission Brysselissä sijaitsevaan päätoimipaikkaan

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että virkamiestuomioistuin

                  —

                  kumoaa hylkäävän päätöksen, jonka vastaaja on tehnyt tai joka on joka tapauksessa johdettavissa vastaajaan siitä riippumatta, millä tavoin hylkäävä päätös on syntynyt, kohdistuuko se kantajan 13.8.2010 päiväämiin ja viimeistään 13.8.2010 nimittävälle viranomaiselle toimittamiin vaatimuksiin kokonaisuutena vai vain osittain

                  —

                  kumoaa tarvittavilta osin 22.12.2010 päivätyn muistion, jonka kantaja oli saanut vasta 11.2.2011

                  —

                  kumoaa komission tekemän päätöksen, jolla se on hylännyt kantajan vaatimukset, jotka oli esitetty 24.2.2011 tehdyssä valituksessa, siitä riippumatta, millä tavoin hylkäävä päätös on syntynyt

                  —

                  velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 10 artiklassa tarkoitetut päivärahat, joihin kantajalla on oikeus: a) 18.3.2002 tehdyn sen komission päätöksen johdosta, joka koski kantajan ja hänellä EU:n edustustossa Luandassa (Angola) oleen viran siirtoa komission päätoimipaikkaan Brysseliin ja jota koskevassa asiassa T-236/02, Marcuccio v. komissio, on annettu tuomio 14.9.2011; b) 1.4.2002 alkaen, eli päivästä, jolloin 18.3.2002 tehty päätös tuli voimaan, seuraavien 120 kalenteripäivän osalta

                  —

                  velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle kyseisille päivärahoille viivästyskoron ja täydentävän koron 31.7.2002 ja tosiasiallisen maksupäivän välillä tapahtuneen rahan arvon alenemisen huomioon ottamiseksi, eli korot, joihin on sovellettava 10 prosentin vuotuista korkokantaa ja jotka lisätään saatavan pääomaan kultakin vuodelta 31.7.2002 alkaen.

                  —

                  velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-93/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 26.6.2015 – Navitar v. SMHV – Elukuva (NaviTar)

text:
               21.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/62

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 26.6.2015 – Navitar v. SMHV – Elukuva (NaviTar)
   (Asia T-93/15) (1)

   (2015/C 311/72)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 127, 20.4.2015.


title: Asia C-552/03 P: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 28.9.2006 — Unilever Bestfoods (Ireland) Ltd (aiemmin Van den Bergh Foods Ltd) v. Euroopan yhteisöjen komissio, Masterfoods Ltd ja Richmond Ice Cream Ltd, aiemmin Richmond Frozen Confectionery Ltd (Muutoksenhaku — EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artikla (joista on tullut EY 81 ja EY 82 artikla) — Heräteostosjäätelöt — Pakastesäilyttimien toimittaminen vähittäiskauppiaille — Yksinoikeuslauseke — Oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin — Todistustaakka)

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/19

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 28.9.2006 — Unilever Bestfoods (Ireland) Ltd (aiemmin Van den Bergh Foods Ltd) v. Euroopan yhteisöjen komissio, Masterfoods Ltd ja Richmond Ice Cream Ltd, aiemmin Richmond Frozen Confectionery Ltd
   (Asia C-552/03 P) (1)

   (Muutoksenhaku - EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artikla (joista on tullut EY 81 ja EY 82 artikla) - Heräteostosjäätelöt - Pakastesäilyttimien toimittaminen vähittäiskauppiaille - Yksinoikeuslauseke - Oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin - Todistustaakka)
   (2006/C 294/31)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Unilever Bestfoods (Ireland) Ltd (aiemmin Van den Bergh Foods Ltd) (edustajat: solicitor M. Nicholson, solicitor M. Rowe, advocaat M. Biesheuvel ja advocaat M. De Grave)

      Valittajan vastapuolet: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: W. Wils, B. Doherty ja A. Whelan), Masterfoods Ltd (edustajat: solicitor P. Collins ja solicitor M. Levitt) ja Richmond Ice Cream Ltd, aiemmin Richmond Frozen Confectionery Ltd (edustaja: I. Forrester, QC)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-65/98, Van den Bergh Foods Ltd, aiemmin HB Ice Cream Ltd, vastaan komissio, 23.10.2003 antamasta tuomiosta — Kanteen hylkääminen asiassa, jossa vaaditaan kumottavaksi EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan soveltamista koskevaa menettelyä koskeva 11.3.1998 tehty komission päätös (asiat IV/34.073, IV/34.395 ja IV/35.496 — Van den Bergh Foods Ltd), jossa kielletään menettely antaa vähittäismyyjien käyttöön pakastimia, jotka on tarkoitettu yksinomaan kantajan valmistaman jäätelön myyntiin
   Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Unilever Bestfoods (Ireland) Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 59, 6.3.2004.


title: Asia T-381/02: Confédération générale des producteurs de lait de brebis et des industriels de roquefortin 18.12.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
8.3.2003                   FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                          C 55/31
arviointinsa perustaksi: tärkein kilpailija saa monopoliaseman,         nostanut 18.12.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
jos kantajaa ei enää ole. Kantajan kannattavuusnäkymiä tut-             keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
kiessaan komissio on sivuuttanut erään yksityisen sijoittajan           komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat
osallistumisen, kantajan uusimman rakennejärjestelysuunnitel-           Michel-Jean Jacquot ja Olivier Prost.
man, olennaisia seikkoja taloutta koskevissa tiedoissa ja kanta-
jan myönteisen kehityksen.
                                                                        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantaja väittää myös, että komissio on aiemmassa menettelyssä
tehnyt päätöksen kauppahinnan mukauttamisen osalta ( 1) ja              –     kumoaa komission asetuksen (EY) N:o 1107/96 liitteen
siten keinotekoisesti hajottanut tutkintansa, joka liittyy uudel-             muuttamisesta nimityksen ”Feta” osalta 14 päivänä loka-
leenjärjestelyyn kokonaisuudessaan. Oli myöhäistä ryhtyä li-                  kuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1829/
säksi viralliseen tutkintamenettelyyn, joka koski vain TAB-                   2002 ( 1);
lainaa ja vakuuden muuntamista. Hyvän hallintotavan periaate
olisi edellyttänyt, että komissio arvioi rakennejärjestelyn yhte-
nä kokonaisuutena.                                                      –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kantajan mukaan komissio on niin ikään loukannut kantajan
puolustautumisoikeuksia. Menettelyn hajottamisen seuraukse-
na kantaja saattoi vain osaksi ottaa kantaa toimenpiteisiin, ja         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
komissio on evännyt lainvastaisesti kantajalta oikeuden tutus-
tua asiakirjoihin ja tulla kuulluksi. Komissio on loukannut
yhdenvertaisuusperiaatetta, kun se ei antanut kantajalle ja
Saksan hallitukselle tilaisuutta lausua käsitystä kilpailijan lau-      Kantaja on toimialakohtainen järjestö, joka edustaa siihen
sunnosta, jonka komissio oli kyseiselle kilpailijalle esittämiensä      kuuluvien kaikkien lampaanmaitopohjaisen fetajuuston tuotta-
kysymysten johdosta saanut.                                             jien etuja.
Komissio ei myöskään ole osoittanut, että asianomaisten
tukien takaisin perimisellä kyettäisiin palauttamaan tilanne            Riidanalaisessa asetuksessa varataan nimitys ”Feta” – suojattu
ennalleen esillä olevassa tapauksessa. Takaisinperinnässä on            alkuperänimitys – kreikkalaisille tuottajille. Yhteisöjen tuo-
kyse seuraamuksesta, joka ylittää komission rajalliset toimival-        mioistuin on jo vuonna 1996 kumonnut komission samasta
tuudet.                                                                 asiasta antaman asetuksen (2).
( 1) Komission 12.6.2001 tekemä päätös K(2001) 1549, joka koski         Kantaja esittää kumoamiskanteensa tueksi, että asetuksen
     Saksan valtiontukea Technische Glaswerke Ilmenau GmbH:lle ja
                                                                        N:o 2081/92 ( 3) 17 artiklan mukaisen niin kutsutun ”yksinker-
     josta kantaja valitti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen
     (asia T-198/01, EYVL C 303, s. 25).                                taistetun” menettelyn valinta ei ollut oikeutettu eikä perusteltu.
                                                                        Tähän menettelyyn turvautuminen ei nimittäin edellytä ainoas-
                                                                        taan sitä, että on olemassa kansallisten viranomaisten hakemus,
                                                                        joka koskee ennen asetuksen N:o 2081/92 voimaantuloa
                                                                        hakemuksen esittäneessä jäsenvaltiossa oikeudellisesti suojat-
                                                                        tua nimitystä, vaan myös sitä, ettei kyseinen nimitys ole
                                                                        oikeudellisesti suojattu eikä käytössä muissa kuin hakemuksen
                                                                        esittäneessä jäsenvaltiossa. Termiä ”Feta” ei kuitenkaan ollut
                                                                        lainsäädännössä tarkoitetulla tavalla oikeudellisesti suojattu
Confédération générale des producteurs de lait de brebis                Kreikassa – hakemuksen esittäneessä jäsenvaltiossa – asetuksen
et des industriels de roquefortin 18.12.2002 Euroopan                   N:o 2081/92 tullessa voimaan. Tätä samaa termiä ei sitä
         yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                    vastoin ollut pelkästään oikeudellisesti suojattu Tanskassa
                                                                        ennen asetuksen N:o 2081/92 voimaantuloa, vaan lisäksi sen
                                                                        käyttö on levinnyt Ranskaan ja koko maailmaan.
                            (Asia T-381/02)
                             (2003/C 55/82)                             Kantaja katsoo seuraavaksi, että komissio on laiminlyönyt
                                                                        velvollisuuksiaan termin ”Feta” yleisyyden arvioinnissa ja rikko-
                                                                        nut asetuksen N:o 2081/92 3 artiklan 1 kohtaa, koska se on
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        jälleen jättänyt ottamatta riittävästi huomioon tiettyjä tekijöitä
                                                                        ja erityisesti tilannetta jäsenvaltiossa, josta nimi on peräisin,
                                                                        tilannetta muissa jäsenvaltioissa ja asian kannalta merkityksel-
                                                                        listä kansallista ja yhteisön lainsäädäntöä. Lisäksi kantaja
Confédération générale des producteurs de lait de brebis et             katsoo, että komissio on rikkonut asetuksen N:o 2081/92
des industriels de roquefort, kotipaikka Millau (Ranska) on             2 artiklan 3 kohtaa.
 ---pagebreak--- C 55/32                  FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                         8.3.2003
Lopuksi kantaja vetoaa suhteellisuusperiaatteen ja luottamuk-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
sensuojan periaatteen loukkaamiseen, koska ”Fetan” tuotannol-
le ja markkinoinnille myönnetään yhteisön taloudellista tukea.
                                                                         Kantaja on komission virkamies Brysselissä. Kantaja asettautui
                                                                         Brysseliin aloittaessaan tehtävässään kesäkuussa 2000. Hänen
( 1) EYVL L 277, s. 10.                                                  puolisonsa asettautui Brysseliin tämän jälkeen ja järjesti per-
( 2) Yhdistetyt asiat C-289/96, C-293/96 ja C-299/96, Tanska ym. v.      heen muuton, joka toteutettiin 11.4.2001, ollen kuitenkin
     komissio, tuomio 16.3.1999, Kok. 1999, s. I-1541.                   edelleen läsnä entisessä kotipaikassaan Madridissa, jossa heidän
( 3) Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkin-   nuorin tyttärensä viimeisteli yläaste-/lukio-opintojaan. Kanta-
     töjen ja alkuperänimitysten suojasta 14 päivänä heinäkuuta 1992     jan puoliso ja tytär muuttivat erioikeuksista ja vapauksista
     annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2081/92 (EYVL L 208, s. 1).      vastaavalle yksikölle ilmoittamansa tiedon mukaan kantajan
                                                                         luokse vasta heinäkuussa 2001.
                                                                         Komissio päätti riidanalaisessa päätöksessä, että kantaja ei ole
                                                                         oikeutettu saamaan asettautumiskorvauksen toista erää.
                                                                         Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi oikeudelliseen virheeseen
                                                                         ja ilmeiseen arviointivirheeseen. Kantajan mukaan hallinto on
                                                                         katsonut, että kantajan puolison ja tyttären erioikeuksista ja
Fernando Valenzuela Marzon 18.12.2002 Euroopan yhtei-                    vapauksista vastaavalle yksikölle ilmoittamalla tiedolla on
            söjen komissiota vastaan nostama kanne                       ratkaiseva merkitys. Kantaja väittää, että asettautumisen käsite
                                                                         on tosiseikkoihin liittyvä käsite ja että henkilöstösäännöissä ei
                                                                         määrätä tältä osin mitään erityistä todistustapaa.
                           (Asia T-384/02)
                                                                         Kantaja vetoaa lisäksi oikeudelliseen virheeseen ja olennaisten
                           (2003/C 55/83)                                tosiseikkojen huomiotta jättämiseen, koska hallinto on katso-
                                                                         nut henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 5 artiklan 4 koh-
                                                                         dassa ja 9 artiklan 3 kohdassa määrätyn määräajan olevan
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      ehdoton eikä ole tutkinut mahdollisuutta poiketa siitä siksi,
                                                                         että kantaja vakinaistettiin hänen aloittaessaan tehtävässään,
                                                                         eikä ole ottanut huomioon sitä, että kantajan tytär ei voinut
                                                                         muuttaa vanhempiensa luokse Brysseliin ennen lukuvuoden
                                                                         päättymistä.
Fernando Valenzuela Marzo, kotipaikka Bryssel, on nostanut
18.12.2002 kanteen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
keusasteen tuomioistuimessa Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Marc-Albert Lucas.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
                                                                         Lamprecht A.G.:n 16.12.2002 sisämarkkinoiden harmoni-
                                                                                sointivirastoa (OHMI) vastaan nostama kanne
–      kumoaa henkilöstön ja hallinnon pääosaston (DG Admin)
       henkilöstön oikeuksien hallinnoinnista vastaavan yksikön
       päällikon 16.11.2001 ja 13.2.2002 tekemät päätökset,                                        (Asia T-386/02)
       joiden mukaan kantaja ei saa asettautumiskorvauksen
       toista erää
                                                                                (2003/C 55/84)
–      kumoaa nimittävän viranomaisen 16.9.2002 tekemän
       päätöksen, jossa hylätään edellä mainittuja päätöksiä                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
       koskeva 9.5.2002 tehty hallintovalitus
–      velvoittaa komission maksamaan kantajalle asettautumis-
       korvauksen toisen erän 8 prosentin vuotuisine korkoi-             Lamprecht A.G. on nostanut 16.12.2002 Euroopan yhteisöjen
       neen 11.4.2001 lukien korvauksen maksamiseen asti                 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen OHMI:a
                                                                         vastaan. Kantajan kotipaikka on Madrid (Espanja) ja edustajina
                                                                         asianajajat Enrique Armijo Chávarri ja Antonio Castán Pérez-
–      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.              Gómez.


title: Asia T-471/07: Kanne 21.12.2007 — Wella v. SMHV (TAME IT)

text:
               23.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/54

         Kanne 21.12.2007 — Wella v. SMHV (TAME IT)
   (Asia T-471/07)
   (2008/C 51/98)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Wella AG (Darmstadt, Saksa) (edustajat: asianajaja B. Klingberg, asianajaja K. Sandberg)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   Vaatimukset

               —

               Toisen valituslautakunnan 24.10.2007 tekemä päätös asiassa R 713/2007-2 on kumottava;

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja valitusmenettelyn kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kansainvälinen sanamerkki ”TAME IT” luokkaan 3 kuuluvia tavaroita varten (kansainvälinen rekisteröinti N:o 879 186) — hakemus Madridin pöytäkirjan mukaisen suojan laajentamisesta yhteisön alueelle

      Tutkijan päätös: Hylkääminen ehdottomien perusteiden nojalla kaikkien haettujen tavaraluokkien osalta

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen osittainen hyväksyminen ja yhteisön alueellisen laajentamisen myöntämisen osittainen jatkaminen kansainväliselle rekisteröinnille N:o 879 186

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen.
   Kantajan mukaan valituslautakunta käytti päätöksensä perusteena täysin teoreettista filologista haetun tavaramerkin arviointia, joka koskee haetun tavaramerkin kielioppia, tyyliä ja kirjoitusasua sekä rakennetta ja lauseoppia ja jätti täysin huomioimatta tavaramerkin keskivertokuluttajien keskuudessa synnyttämän vaikutelman.


title: Asia C-319/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 2.7.2012 — Minister Finansów v. MDDP Sp. z o.o., Akademia Biznesu, Sp. komandytowa

text:
               22.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 2.7.2012 — Minister Finansów v. MDDP Sp. z o.o., Akademia Biznesu, Sp. komandytowa
   (Asia C-319/12)
   2012/C 287/38
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Minister Finansów

      Vastaaja: MDDP Sp. z o.o., Akademia Biznesu, Sp. komandytowa

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 132 artiklan 1 kohdan i alakohtaa, 133 ja 134 artiklaa tulkittava siten, että ne estävät muiden kuin julkisten laitosten kaupallisessa tarkoituksessa tarjoamien koulutuspalvelujen vapauttamisen arvonlisäverosta vuonna 2010 voimassa olleen tavaroiden ja palvelujen arvonlisäverosta 11.3.2004 annetun Puolan lain (ustawa z dnia 11 marca 2004 r. o podatku od towarów i usług; Dz. U. nro 54, järjestysnumero 535, sellaisena kuin se on muutettuna) 43 §:n 1 momentin 1 kohdan ja tämän lain liitteessä nro 4 olevan 7 kohdan mukaisesti?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: kun otetaan huomioon, että verovapautus on direktiivin 2006/112 säännösten vastainen, onko verovelvollisella direktiivin 168 artiklan mukaan oikeus sekä soveltaa verovapautusta että tehdä arvonlisäverovähennys?

      (1)  EUVL L 347, s. 1.


title: Asia C-158/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 4.6.2009 (Commissione Tributaria Regionale di Triesten (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Trieste v. Pometon SpA (Yhteisön tullikoodeksi — Asetus (EY) N:o 384/96 — Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautuminen — Asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 — Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaaminen — Jalostus sisäisessä jalostusmenettelyssä — Väärinkäytös)

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/18

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 4.6.2009 (Commissione Tributaria Regionale di Triesten (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Trieste v. Pometon SpA
   (Asia C-158/08) (1)

   (Yhteisön tullikoodeksi - Asetus (EY) N:o 384/96 - Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautuminen - Asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 - Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaaminen - Jalostus sisäisessä jalostusmenettelyssä - Väärinkäytös)
   2009/C 180/29
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Commissione Tributaria Regionale di Trieste

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Trieste

      Vastaaja: Pometon SpA

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Commissione Tributaria Regionale di Trieste — Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/1992 (EYVL L 302, s. 1) 114 artiklan, 117 artiklan c alakohdan, 202, 204, 212 ja 214 artiklan sekä polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/1996 (EYVL L 56, s. 1) 13 artiklan tulkinta — Kiinasta peräisin olevan muokkaamattoman magnesiumin maahantuonti yhteisön tullialueelle — Maahantuonnit toteutetaan sellaisen yhtiön välityksellä, jonka kotipaikka on kolmannessa maassa, eikä niihin sovelleta polkumyyntitoimia — Yhtiö, jonka kotipaikka on jäsenvaltiossa ja joka kuuluu kolmannessa maassa sijaitsevan yhtiön kanssa samaan konserniin, jalostaa magnesiumin sisäisessä jalostusmenettelyssä — Tavarat tuodaan uudelleen kyseiseen kolmanteen maahan jalostettuina tavaroina tuontitulleitta — Kolmannessa maassa sijaitseva yhtiö myy välittömästi tavarat jalostuksen toteuttaneelle, jäsenvaltiossa sijaitsevalle yhtiölle

      Tuomiolauselma

               1)

               Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 13 artiklaa ei voida soveltaa, jos Euroopan unionin neuvosto ei ole tehnyt Euroopan yhteisöjen komission ehdotuksesta päätöstä laajentaa polkumyyntitullit koskemaan samankaltaisten tuotteiden tai näiden tuotteiden osien kolmannesta maasta tulevaa tuontia.

               2)

               Menettelyyn, jossa tavara ainoastaan kuljetetaan maan rajan yli sen jälkeen kun se on jalostettu tuotteeksi, joka ei ole polkumyyntitullien alainen, ilman todellista aikomusta jälleenviedä sitä ja tuodaan pian tämän jälkeen uudelleen maahan, ei voida laillisesti soveltaa sisäistä jalostusmenettelyä. Maahantuojan, joka on käyttänyt väärin sisäistä jalostusmenettelyä ja on hyötynyt siitä, on suoritettava kyseisiin tuotteisiin liittyvät tullit, tämän kuitenkaan rajoittamatta tarvittaessa kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen hallinnollisten, yksityisoikeudellisten tai rikosoikeudellisten seuraamusten soveltamista. Toimivaltaisen kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on selvittää edellä tehtyjen toteamusten perusteella, muodostaako pääasian kohteena oleva menettely yhteisön oikeuden kannalta tällaisen väärinkäytöksen.

      (1)  EUVL C 158, 21.6.2008.


title: Asia C-492/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 21.9.2015 – S ja T v. R

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 21.9.2015 – S ja T v. R
   (Asia C-492/15)
   (2015/C 398/23)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberster Gerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Hakijat ja valittajat: S ja T

      Vastapuoli ja hakija: R

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 (1) (jäljempänä Bryssel II a -asetus) 35 artiklan 1 kohta esteenä asetuksen 21 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun tunnustamatta jättämistä tai asetuksen 28 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa tarkoitetun täytäntöönpanokelpoiseksi julistamista koskevan menettelyn lykkäämiselle muutoksenhakutuomioistuimessa, kun täytäntöön panevassa jäsenvaltiossa haetaan muutosta tuomion antaneen jäsenvaltion lapsen huolto-oikeutta koskevaan tuomioon, jota on haettu täytäntöönpantavaksi, ja kun täytäntöön paneva jäsenvaltio on kansainvälisesti toimivaltainen käsittelemään tämän muutoksenhaun?

      (1)  EUVL L 338, s. 1.


title: Asia T-298/17: Kanne 11.5.2017 – Iordachescu ym. v. parlamentti ym.

text:
               7.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/30

         Kanne 11.5.2017 – Iordachescu ym. v. parlamentti ym.
   (Asia T-298/17)
   (2017/C 256/36)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Asianosaiset

      Kantaja: Adrian Iordachescu (Bukarest, Romania), Florina Iordachescu (Bukarest), Mihaela Iordachescu (Bukarest), Cristinel Iordachescu (Bukarest) (edustaja: asianajaja A. Cuculis)

      Vastaajat: Euroopan parlamentti, Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan direktiivin 2014/40/EU 10 artiklan ja liitteessä II olevan kuva-arkiston; kantajat viittaavat ensisijaisesti osaston WARNING 5 kuvaan ”Set 1 image”;

               —

               toissijaisesti muuttamaan Euroopan komission hyväksymiä direktiivin 2014/40 10 artiklaa ja liitettä I siltä osin kuin kyse on siitä, että savukepakkauksissa ei ole minkäänlaista viittausta informaatiolinkkiin tai ”disclaimeriin”, joka koskisi savukepakkauksissa esiintyvää kuvaa, ja sisällyttämään kaikkiin savukepakkauksiin Euroopan unionissa varoituksen, joka koskee savukepakkauksissa esiintyviä kuvia ja jossa viitataan erityisesti linkkiin, josta saa tietoja näissä pakkauksissa esiintyvistä kuvista, kaiken epävarmuuden hälventämiseksi;

               —

               muuttamaan menettelytapaa, jolla hankitaan kyseisissä savukepakkauksissa esiintyvien henkilöiden suostumus, siten, että savukepakkauksissa esiintyvät henkilöt antavat suostumuksensa oikean nimensä ja potilastietojensa julkaisemiseen näissä pakkauksissa esiintyvien henkilöiden henkilöllisyyttä koskevien sekaannusten tai sekaannusten mahdollisuuden välttämiseksi, ja siten, että varmistetaan, että henkilötiedot ja potilastiedot muodostavat olennaisen osan linkkiä, jota ne, jotka haluavat tietää savukepakkauksissa esiintyvien henkilöiden henkilöllisyyden tai terveydentilaa koskevat taustatiedot, voivat käyttää;

               —

               velvoittamaan molemmat toimielimet yhdessä Euroopan komission kanssa esittämään oikeaksi todistetun kappaleen sen henkilön suostumuksesta, joka esiintyy kuvasarjan 5 sarjassa 1, henkilötietoja salaamatta, ja kuvat, joihin annettu suostumus liittyy, jotta valokuviin liittyen voidaan laatia rikosoikeudellinen asiantuntijalausunto;

               —

               velvoittamaan vastaajat maksamaan 1 000 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä, joka on aiheutunut siitä, että kuvat on julkaistu suhteellisen lyhyen ajan kuluttua kantajien isän kuolemasta, ja siitä, että salattiin tiedot, joiden ilmaiseminen olisi voinut selventää savukepakkauksissa esiintyvän miehen tilanteen siten, että perheen kärsimys olisi jäänyt paljon lyhytaikaisemmaksi.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat esittävät kanteensa tueksi perusteen, joka liittyy siihen, että direktiivi 2014/40/EU vaikutti heidän jokapäiväiseen elämäänsä, kun otetaan huomioon ahdistus, joka aiheutui siitä, että savukepakkauksissa esiintynyt henkilö muistutti heidän edesmennyttä isäänsä.


title: Asia T-278/10: Kanne 21.6.2010 — Wesergold Getränkeindustrie v. SMHV — Lidl Stiftung (WESTERN GOLD)

text:
               14.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/56

         Kanne 21.6.2010 — Wesergold Getränkeindustrie v. SMHV — Lidl Stiftung (WESTERN GOLD)
   (Asia T-278/10)
   ()
   2010/C 221/90
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG (Rinteln, Saksa) (edustajat: Rechtsanwalt P. Goldenbaum, Rechtsanwalt I. Rohr ja Rechtsanwalt T. Melchert)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Saksa)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 24.3.2010 asiassa R 770/2009-1 tekemä päätös on kumottava ja

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Lidl Stiftung & Co. KG

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki WESTERN GOLD luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen ja yhteisön sanamerkki WeserGold luokkiin 29, 31 ja 32 kuuluvia tavaroita varten, kansallinen ja kansainvälinen sanamerkki Wesergold luokkiin 29, 31 ja 32 kuuluvia tavaroita varten ja kansallinen sanamerkki WESERGOLD luokkaan 32 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hyväksyminen ja väitteen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska vastakkain olevien tavaramerkkien välillä on sekaannusvaara; asetuksen (EY) N:o 207/2009 64 artiklan 1 kohtaa on rikottu, koska valituslautakunta ei ole palauttanut asiaa uudelleen käsiteltäväksi eikä ole tutkinut väitteen perusteltavuutta; lisäksi asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artiklan 2 kohtaa on rikottu, koska kantajan oikeutta tulla kuulluksi on loukattu ja asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artiklan 1 kohtaa on rikottu, koska valituslautakunta ei ole perustellut päätöstään.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


title: Asia T-219/16: Kanne 9.5.2016 – Aldi v. EUIPO (VISAGE)

text:
               27.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 232/32

         Kanne 9.5.2016 – Aldi v. EUIPO (VISAGE)
   (Asia T-219/16)
   (2016/C 232/42)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Saksa) (edustajat: asianajajat N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen ja N. Bertram)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”VISAGE” – Rekisteröintihakemus nro 13 502 364

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 19.2.2016 asiassa R 507/2015-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperuste

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-295/12: Kanne 4.7.2012 — Saksa v. komissio

text:
               8.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 273/15

         Kanne 4.7.2012 — Saksa v. komissio
   (Asia T-295/12)
   2012/C 273/26
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze ja J. Möller ja asianajajat T. Lübbig ja M. Klasse)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valtiontuesta SA.25051 (C-19/2010) (ex NN 23/2010), jonka Saksa on myöntänyt Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg -nimiselle yhdistykselle, 25.4.2012 tehdyn Euroopan komission päätöksen (K(2012) 2557 lopullinen)

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: SEUT 107 artiklan 1 kohdan ja SEUT 106 artiklan 2 kohdan rikkominen, koska on virheellisesti kiistetty se, että Zweckverbandin ylimääräinen kapasiteetti on yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu ja koska komissio ylittää merkittävästi unionin tuomioistuinten sille myöntämän harkintavallan. Komissio sivuuttaa erityisesti sen, että se saa valvoa jäsenvaltioiden harkintavaltaa yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen määrittämisessä unionin tuomioistuinten vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan vain, kun kyseessä on ”ilmeinen arviointivirhe” eikä se saa korvata omalla harkinnallaan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten harkintaa.

               2)

               Toinen kanneperuste: SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska on todettu virheellisesti taloudellinen etu niin sanottujen Altmark-kriteerien virheellisen tarkastelun perusteella; näiden kriteerien mukaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen suorittamisesta saatava korvaus ei johda SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun suosimiseen. Komissio on tehnyt jokaista neljää Altmark-kriteeriä tutkiessaan asian ratkaisemisen kannalta merkittävän virheen. Erityisesti kolmannen Altmark-kriteerin suhteen komissio ei ole tutkinut ainoastaan sen mukaan tarkasteltavaa kysymystä siitä, ylittääkö korvaus sen, mikä on välttämätöntä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien velvoitteiden suorittamisesta aiheutuneiden kustannusten kattamiseksi. Sen sijaan komissio on kielletyllä tavalla tutkinut, onko Zweckverband Tierkörperbeseitigungin ylimääräinen kapasiteetti epäasianmukainen mahdollisina pidettyihin eläintautiepidemianäkymiin nähden.

               3)

               Kolmas kanneperuste: SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen jäsenvaltioiden väliseen kauppaan vaikuttamisen ja kilpailun vääristymisen tunnusmerkistöjä koskevien virheellisten toteamusten vuoksi. Komissio tosin myöntää, että Zweckverband Tierkörperbeseitigungilla on hävittämisalueellaan sallittu alueellinen monopoli, jolla ei ole laillista kilpailua. Komissio ei kuitenkaan tee tästä sitä pakottavaa päätelmää, että myös potentiaalinen jäsenvaltioiden väliseen kauppaan vaikuttaminen tai kilpailun vääristyminen puuttuu, koska Zweckverband Tierkörperbeseigung ei lainkaan kilpaile muiden yritysten kanssa, ei edes muista jäsenvaltioista tulevien sijoittautumishaluisten yritysten kanssa.

               4)

               Neljäs kanneperuste: SEUT 106 artiklan 2 kohdan rikkominen kyseisessä määräyksessä vahvistettujen edellytysten virheellisen tarkastelun vuoksi. Komissio sivuuttaa erityisesti riidanalaisessa päätöksessä sen, että sen on kyseisen määräyksen perusteella varmistettava, onko kyseessä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen ylikompensaatio. Se ei kuitenkaan saa poiketa määräyksen edellytyksistä kyseenalaistamalla palvelun kustannusten suuruuden, kansallisten viranomaisten tällä alalla tekemän poliittisen päätöksen tarkoituksenmukaisuuden tai palvelun tarjoajan taloudellisen tehokkuuden.

               5)

               Viides kanneperuste: Puuttuminen unionin ja jäsenvaltioiden väliseen toimivallanjakoon sekä unionin oikeuden mukaisen subsidiariteettiperiaatteen loukkaaminen, koska komissio on vakavasti sivuuttanut jäsenvaltioiden ja niiden viranomaisten harkintavallan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen rajaamisessa ja määrittelyssä korvaamalla omalla arvioinnillaan toimivaltaisten viranomaisten päätöksen (SEUT 14 artiklan ja SEU 5 artiklan 3 kohdan rikkominen).

               6)

               Kuudes kanneperuste: Komission arviointivirhe ja unionin oikeuden mukaisen yleisen syrjintäkiellon periaatteen loukkaaminen, koska komissio ei ole rajoittunut yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen määritelmän tarkastelussa ilmeisen arviointivirheen tarkasteluun.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste: Riidanalaisen päätöksen perustelujen puuttuminen (SEUT 296 artiklan 2 kohdan rikkominen). Komissio ei nimittäin esitä siinä mitään toteamusta siitä, että toimivaltaiset viranomaiset, lainsäätäjä ja Bundesverwaltungsgericht olisivat tehneet unionin tuomioistuinten oikeuskäytännössä tarkoitetun ”ilmeisen arviointivirheen” luokitellessaan ylimääräisen kapasiteetin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyväksi palveluksi.


title: Asia C-295/00: Euroopan yhteisöjen komission 1.8.2000 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
7.10.2000                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 285/3
Mikäli ensimmäiseen kysymykseen annettu vastaus on myön-                  Onko jäsenvaltiolla edelleen, erityisesti ammatillisen koulutuk-
teinen:                                                                   sen tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä
                                                                          annetun direktiivin 92/51/ETY (1) hyväksymisen jälkeen, oi-
                                                                          keus päättää, että yksinomaan lääkärin ammattitutkinnon
2.    Onko EY:n perustamissopimuksen 48 artiklan 2 kohtaa
                                                                          suorittaneet henkilöt saavat harjoittaa lääkärin ammattia sivua-
      (josta on tullut EY 39 artiklan 2 kohta) ja 51 artiklaa
                                                                          vaa toimintaa, kuten parantajia koskevassa Saksan laissa
      (josta on tullut EY 42 artikla), sekä asetusta N:o 1408/71
                                                                          (Heilpraktikergesetz, RGBl I 251/1939, sellaisena kuin se
      tulkittava siten, että niiden vastainen on sellainen kansalli-
                                                                          on viimeksi muutettuna) tarkoitettua parantajan ammattia
      nen säännös, jonka mukaan odotusaikaa koskevaa edelly-
                                                                          (Heilpraktiker), vai onko tämä vastoin sijoittautumisvapautta
      tystä työkyvyn alenemaan johtaneen vakuutustapahtu-
                                                                          koskevaa EY 43 artiklaa (aiempi perustamissopimuksen 52 ar-
      man perusteella etuutta myönnettäessä ei sovelleta (Entfall
                                                                          tikla) sekä palvelujen vapaata liikkuvuutta koskevaa EY 50 ar-
      der Wartezeit), jos vakuutustapahtuma on seurausta
                                                                          tiklaa (aiempi perustamissopimuksen 60 artikla)?
      työtapaturmasta ja jos lisäksi vakuutustapahtuma on
      sattunut (itävaltalaisen) Allgemeines Sozialversicherungs-
      gesetzin (yleinen sosiaalivakuutuslaki; jäljempänä ASVG)            Ovatko edellä mainittujen yhteisön oikeuden määräysten
      tai muun (itävaltalaisen) liittovaltion antaman lain mukai-         vastaisia sellaiset kansalliset säännökset, joissa terveydenhuol-
      sen eläkevakuutuksen perusteella pakollisesti vakuutetulle          tolainsäädännön soveltamisalaan kuuluvia ammatteja koske-
      tai (itävaltalaisen) ASVG:n 19a §:n mukaan vapaaehtoi-              vaa koulutusta saavat tarjota ainoastaan tietyt laitokset ja
      sesti vakuutetulle, jolloin kansallinen säännös ei koske            joissa muita henkilöitä tai laitoksia kielletään tarjoamasta,
      muissa jäsenvaltioissa työskenneltäessä sattuneita työta-           välittämästä tai mainostamasta tällaista koulutusta, vaikka
      paturmia?                                                           koulutus liittyisi vain tietyiltä osa-alueiltaan lääkärin ammatin
                                                                          harjoittamiseen?
3.    Onko EY:n perustamissopimuksen 48 artiklan 2 kohtaa
      (josta on tullut EY 39 artiklan 2 kohta) ja 51 artiklaa             (1) EYVL 1992, L 209, s. 25.
      (josta on tullut EY 42 artikla) tulkittava siten, että niiden
      vastainen on asetuksen N:o 1408/17 9 a artikla sekä
      sellainen kansallinen säännös, jossa sen soveltamisalan
      ulkopuolelle rajataan täysin yleisellä tavalla viitekauden
      (Rahmenzeitraum) pidentäminen ajalla, jolta on oikeus
      saada eläkettä, tai se rajataan koskemaan pelkästään
      kyseisen jäsenvaltion lakisääteiseen tapaturmavakuutuk-
      seen perustuvaa eläkeoikeutta koskevaa tapausta?
                                                                          Euroopan yhteisöjen komission 1.8.2000 Italian tasavaltaa
                                                                                vastaan nostama kanne
(1) EYVL 1971, L 149, s. 2.
(2) EYVL 1983, L 230, s. 6.                                                                         (Asia C-295/00)
(3) EYVL 1992, L 136, s. 28.
                                                                                (2000/C 285/07)
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 1.8.2000 Euroo-
                                                                          pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
                                                                          vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen neuvonantaja
                                                                          Enrico Traversa, avustajanaan oikeudellisen osaston virkamies
                                                                          Bernard Mongin, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos
                                                                          Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
Itävallan tasavallan Oberster Gerichtshofin 13.7.2000
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
asiassa, jossa kantajana on Deutsche Paracelsus Schulen                   Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
für Naturheilverfahren GmbH ja vastaajana on Kurt                         tuin
                               Gräbner
                                                                          a)    toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut palvelujen
                                                                                tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta jäsen-
                          (Asia C-294/00)                                       valtioiden väliseen meriliikenteeseen sekä jäsenvaltioiden
                                                                                ja kolmansien maiden väliseen meriliikenteeseen
                          (2000/C 285/06)                                       22 päivänä joulukuuta 1986 annetun neuvoston asetuk-
                                                                                sen (ETY) N:o 4055/86 (1) 1 artiklan mukaisia velvoittei-
                                                                                taan, koska se on pitänyt voimassa Genovan, Napolin ja
Itävallan tasavallan Overster Gerichtshof on pyytänyt                           Triesten satamissa maihinnousevilta ja laivaan nousevilta
13.7.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunu Euroopan                     matkustajilta perittävän maksun riippumatta siitä, saapu-
yhteisöjen tuomioistuimeen 31.7.2000, Euroopan yhteisöjen                       vatko matkustajat toisen jäsenvaltion vai yhteisön ulko-
tuomioistuimelta ennakkoratkaisua Deutsche Paracelsus Schu-                     puolisen valtion satamista tai ovatko ne matkalla niihin,
len für Naturheilverfahren GmbHN ja Kurt Gräbnerin välisessä                    vaikka kahden kotimaisen sataman välillä tapahtuvan
riitaasiasssa seuraaviin kysymyksiin:                                           kuljetuksen yhteydessä ei peritä tällaista maksua;
 ---pagebreak--- C 285/4                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        7.10.2000
b)     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-                T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97–
       kulut.                                                                  T-607/97, T-1/98, T-3/98–T-6/98 ja T-23/98 tekemän
                                                                               päätöksen,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      2.    toissijaisesti kumoaa saman päätöksen siltä osin kuin
                                                                               siinä velvoitetaan palauttamaan tuet korkoineen, ja
Italian lain nro 82/1963 32 §:n d kohdassa säädetään maksusta
                                                                         3.    velvoittaa komission korvaamaan valittajan oikeuden-
Genovan, Napolin ja Triesten satamissa maihinnousevilta ja
                                                                               käyntikulut.
laivaan nousevilta matkustajilta perittävän maksun riippumatta
siitä, saapuvatko matkustajat toisen jäsenvaltion vai yhteisön
ulkopuolisen valtion satamista tai ovatko ne matkalla niihin,
vaikka kahden kotimaisen sataman välillä tapahtuvan kuljetuk-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
sen yhteydessä ei peritä tällaista maksua.
                                                                         Ensimmäisenä perusteena on, että toimenpide on virheellisesti
Tämä ilmeinen ero verotuskäytännössä vaikuttaa merkittävästi
                                                                         luokiteltu ”uudeksi” tueksi ja että ensimmäisen oikeusasteen
alan taloudellisten toimijoiden suorittamaan palvelujen vapaa-
                                                                         tuomioistuimen tuomio on puutteellisesti perusteltu. Tuet,
seen tarjoamiseen ja on siten ilmeinen matkustajien merikulje-
                                                                         joita on annettu Friuli-Venezia Giulian alueelle ja jotka perustu-
tuspalvelujen vapauden rajoitus, joka on asetuksen (ETY)
                                                                         vat vuosien 1981 ja 1985 lakeihin, ei voida pitää ”uusina”,
N:o 4055/86 1 artiklan 1 kohdan nojalla kielletty.
                                                                         vaikka ne onkin otettu käyttöön vasta asetuksen (ETY)
                                                                         N:o 1018/68 (1) voimaantulon jälkeen. Kyseisellä asetuksella
                                                                         kansainvälisten maanteiden tavarakuljetusten markkinat avat-
(1) EYVL L 378, 31.12.1986, s. 1.                                        tiin kilpailulle, sillä alaa ei tätä ennen voitu pitää vielä täysin
                                                                         vapaana. Nämä tuet eivät myöskään ole vaikuttaneet yhteisön
                                                                         sisäiseen kaupankäyntiin eivätkä ne voineet vaikuttaa kilpai-
                                                                         luun, ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antaman
                                                                         tuomion nämä kohdat ovat puutteellisesti perusteltuja.
                                                                         Toinen peruste koskee luottamuksensuojan periaatteen ja
                                                                         kohtuullisuusperiaatteen loukkaamista. Ensimmäisen oikeus-
                                                                         asteen tuomioistuimen tuomiossa Italialle esitetty velvollisuus
Italian tasavallan 3.8.2000 tekemä valitus Euroopan yhtei-               periä takaisin kansainvälisille maantiekuljetuksille 1.7.1990
söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljän-                    myönnetyt tuet on edellä mainittujen periaatteiden vastaista
nen laajennetun jaoston yhdistetyissä asioissa T-298/97,                 erityisesti siksi että komissio on aloittanut menettelyn tukien
T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97–T-607/97, T-1/98,                 riitauttamiseksi vasta marraskuussa 1995. Päätöksen noudatta-
T-3/98–T–6/98 ja T-23/98, Alzetta Mauro ym. vastaan                      minen aiheuttaisi myös vakavia työllisyyteen ja sosiaalisiin
Euroopan yhteisöjen komissio, väliintulijana kantajan                    kysymyksiin liittyviä kriisejä.
 puolella Italian tasavalta, 15.6.2000 antamasta tuomiosta
                         (Asia C-298/00 P)                               (1) EYVL L 175, 23.7.1968, s. 13.
                          (2000/C 285/08)
Italian tasavalta on valittanut 3.8.2000 Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
teen tuomioistuimen neljännen laajennetun jaoston yhdiste-
tyissä asioissa T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97,
T-600/97–T-607/97, T-1/98, T-3/98–T-6/98 ja T-23/98, Al-
zetta Mauro ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 7.8.2000 Ranskan tasaval-
väliintulijana kantajan puolella Italian tasavalta, 15.6.2000
                                                                                taa vastaan nostama kanne
antamasta tuomiosta. Valittajan edustaja on professori Umber-
to Leanza, avustajanaan valtionasiamies Giacomo Aiello, pro-
sessiosoite Luxemburgissa Italian suurlähetystö, 5 rue Marie-                                       (Asia C-302/00)
Adélaide.
                                                                                (2000/C 285/09)
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
1.     kumoaa kokonaisuudessaan ensimmäisen oikeusasteen                 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.8.2000 Euroo-
       tuomioistuimen (neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa             pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa


title: Asia C-346/03: Tribunale di Cagliari – Sezione Civilen 29.4.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Giuseppe Atzeni vastaan Regione della Sardegna

text:
C 264/16                  FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                           1.11.2003
4.    Tällaisista prosenttirajoista tai kynnyksistä riippumatta,         (3) Perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla,
      onko kyseisiä direktiivejä ja erityisesti Euroopan yhteisö-            konsolidoiduista tilinpäätöksistä 13 päivänä kesäkuuta 1983
      jen perustamissopimuksen 44 artiklan 2 kohdan g ala-                   annettu seitsemäs neuvoston direktiivi 83/349/ETY. EYVL L 193,
      kohtaa, ensimmäisen direktiivin 68/151/ETY 2 artiklan                  18.7.1983, s. 1.
                                                                         (4) Tilinpäätöksistä annetun direktiivin 78/660/ETY ja konsolidoi-
      1 kohdan f alakohtaa ja 6 artiklaa sekä neljännen                      duista tilinpäätöksistä annetun direktiivin 83/349/ETY muuttami-
      direktiiviin 2 artiklan 2–4 kohtaa (sellaisena kuin tämä               sesta niiden soveltamisalan osalta 8 päivänä marraskuuta 1990
      direktiivi on täydennettynä direktiiveillä 83/349/ETY ja               annettu neuvoston direktiivi 90/605/ETY. EYVL L 317,
      90/605/ETY) tulkittava siten, että näiden säännösten                   16.11.1990, s. 60.
      vastainen on sellainen jäsenvaltion laki, jonka mukaan
      rangaistavia eivät ole sellaiset menettelyt, joissa jätetään
      noudattamatta yhtiöitä koskeva julkistamisvelvollisuus ja
      oikeiden tietojen antamisvelvollisuus, jos väärillä tiedoilla
      tai vilpillisillä laiminlyönneillä ja myös tiedoilla, jotka
      eivät anna oikeaa kuvaan yhtiön varallisuusasemasta,
      rahoitusasemasta ja se taloudellisesta tuloksesta, ei ”tuntu-
      vasti muuteta” konsernin varallisuusasemaa tai taloudel-           Tribunale di Cagliari – Sezione Civilen 29.4.2003 tekemäl-
      lista asemaa (kansallisen lainsäätäjän olisi vielä määriteltä-     lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
      vä ”tuntuvan muutoksen” käsite)?                                         Giuseppe Atzeni vastaan Regione della Sardegna
5.    Onko kyseisiä direktiivejä ja erityisesti Euroopan yhteisö-                                   (Asia C-346/03)
      jen perustamissopimuksen 44 artiklan 2 kohdan g ala-
      kohtaa, ensimmäisen direktiivin 68/151/ETY 2 artiklan
      1 kohdan f alakohtaa ja 6 artiklaa sekä neljännen                                             (2003/C 264/26)
      direktiiviin 2 artiklan 2–4 kohtaa (sellaisena kuin tämä
      direktiivi on täydennettynä direktiiveillä 83/349/ETY ja
      90/605/ETY) tulkittava siten, että näiden säännösten
      vastainen on sellainen jäsenvaltion laki, jonka mukaan             Tribunale di Cagliari – Sezione Civile, on pyytänyt 29.4.2003
      tilanteessa, jossa ”sekä osakkaiden että ulkopuolisten             tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
      intressien” suojaksi säädettyä yhtiöitä koskevaa julkista-         mioistuimeen 6.8.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimel-
      misvelvollisuutta ja oikeiden tietojen antamisvelvollisuut-        ta ennakkoratkaisua asiassa Giuseppe Atzeni vastaan Regione
      ta on jätetty noudattamatta, ainoastaan osakkailla ja              Autonoma della Sardegn, seuraaviin kysymyksiina: Onko
      velkojilla on oikeus vaatia rangaistusta, ja tehdään näin          Euroopan yhteisöjen komission päätös 612/97 (1) pätevä,
      mahdottomaksi ulkopuolisten tosiasiallinen suojelu?                vaikka siinä on seuraavat virheet:
                                                                         a)     komissiolla ei ole ollut toimivaltaa riidanalaisen päätök-
6.    Onko kyseisiä direktiivejä ja erityisesti Euroopan yhteisö-               sen tekemiseen, koska EY 32, 33, 34, 35, 36, 37 ja
      jen perustamissopimuksen 44 artiklan 2 kohdan g ala-                      38 artiklaa on rikottu.
      kohtaa, ensimmäisen direktiivin 68/151/ETY 2 artiklan
      1 kohdan f alakohtaa ja 6 artiklaa sekä neljännen                  b)     EY 88 artiklan 1 kohdassa määrättyä menettelyä sääntele-
      direktiiviin 2 artiklan 2–4 kohtaa (sellaisena kuin tämä                  vien sääntöjen rikkominen.
      direktiivi on täydennettynä direktiiveillä 83/349/ETY ja
      90/605/ETY) tulkittava siten, että näiden säännösten               c)     EY 88 artiklan 2 ja 3 kohdassa määrättyä menettelyä
      vastainen on sellainen jäsenvaltion laki, jossa sellaista                 sääntelevien sääntöjen rikkominen.
      tilannetta varten, jossa ”sekä osakkaiden että ulkopuolis-
      ten intressien” suojaksi säädettyä yhtiöitä koskevaa julkis-
                                                                         d)     päätös on jätetty perustelematta EY 253 artiklassa, EY
      tamisvelvollisuutta ja oikeiden tietojen antamisvelvolli-
                                                                                88 artiklan 3 kohdassa ja EY 87 artiklan 1 kohdassa
      suutta on jätetty noudattamatta, on annettu syytteennos-
                                                                                määrätyin tavoin.
      to-oikeuden ja seuraamusjärjestelmän osalta toisistaan
      huomattavasti poikkeavia säännöksiä ja jonka mukaan
      asianomistajalla on syytteennosto-oikeus ainoastaan niis-          e)     maatalousrakenteiden tehostamisesta annetun neuvoston
      tä rikkomuksista, joilla on aiheutettu vahinkoa osakkaille                asetuksen (ETY) N:o 797/85 (2) rikkominen ja virheellinen
      ja velkojille, ja säädetään näistä rikkomuksista kovemmat                 soveltaminen.
      tosiasialliset rangaistukset?
                                                                         f)     ”vaikeuksissa olevien maatalousyritysten valtiontukia kos-
                                                                                kevien käytäntöjen” ja ”vaikeuksissa olevien yritysten
                                                                                pelastamista ja rakenneuudistuksia koskevien yhteisön
(1) Niiden takeiden yhteensovittamisesta samanveroisiksi, joita jäsen-          suuntaviivojen” rikkominen ja noudattamatta jättäminen.
    valtioissa vaaditaan perustamissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa
    tarkoitetuilta yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten etujen
    suojaamiseksi 9 päivänä maaliskuuta 1968 annettu ensimmäinen         (1) EYVL L 248, 11.9.1997, s. 27.
    neuvoston direktiivi 68/151/ETY. EYVL L 65, 14.3.1968, s. 8.         (2) Suomenkielistä toisintoa ei ole saatavissa. EYVL L 93, 30.3.1985,
(2) Perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla,           s. 1–18.
    yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä 25 päi-
    vänä kesäkuuta 1978 annettu neljäs neuvoston direktiivi 78/660/
    ETY. EYVL L 222, 14.8.1978, s. 11.


               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/1

      (2010/C 161/01)
      Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

            EUVL C 148, 5.6.2010

         Luettelo aiemmista julkaisuista

         EUVL C 134, 22.5.2010

         EUVL C 113, 1.5.2010

         EUVL C 100, 17.4.2010

         EUVL C 80, 27.3.2010

         EUVL C 63, 13.3.2010

         EUVL C 51, 27.2.2010

      Nämä tekstit ovat saatavilla:
      EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Asia C-124/99: Sozialgericht Münsterin 12.3.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Carl Borawitz vastaan Landesversicherungsanstalt Westfalen, väliintulijana Saksan liittotasavalta

text:
C 174/2                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           19.6.1999
Olisiko kysymykseen vastattava toisin, jos ennen tuotteen                    sen 2 artiklan 1 kohdan sekä 22 ja 25 artiklan mukaisia
jälleentuontia yhteisöön kyseiseen kolmanteen maahan sijoit-                 velvoitteitaan, koska
tautunut ostaja myy tuotteen myös tähän maahan sijoittautu-
neelle yritykselle, joka on henkilökohtaisesti ja taloudellisesti            –   se ei ole antanut säädetyssä määräajassa direktiivin
sidoksissa ostajaan?                                                             89/552/ETY 22 artiklan noudattamisen edellyttämiä
                                                                                lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,
                                                                             –   se on säätänyt, että satelliittien välityksellä lähetettäviin
                                                                                vieraskielisiin audiovisuaalisiin lähetyksiin on sovellet-
                                                                                tava eri sääntöjä kuin joita sovelletaan yleisölle Rans-
Sozialgericht        Münsterin       12.3.1999       tekemällään                 kassa tarkoitettuihin lähetyksiin,
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Carl
Borawitz vastaan Landesversicherungsanstalt Westfalen,
               väliintulijana Saksan liittotasavalta                         –   se ei ole säätänyt toimenpiteistä sen valvomiseksi, että
                                                                                sellaiset televisiotoiminnan harjoittajat, jotka käyttävät
                          (Asia C-124/99)                                        lähetystaajuutta, joka ei kuulu Conseil supérieur de
                                                                                l’audiovisuelille, noudattavat yleisölle Ranskassa tarkoi-
                          (1999/C 174/03)                                        tettuihin lähetyksiin sovellettavia lakeja, ja
Sozialgericht Münster, 10. jaosto, on pyytänyt 12.3.1999                2. velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-                    kulut.
mioistuimen kirjaamoon 14.4.1999, Euroopan yhteisöjen tuo-
mioistuimelta asiassa Carl Borawitz vastaan Landesversiche-
rungsanstalt Westfalen, väliintulijana Saksan liittotasavalta,          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:
Onko Sozialgesetzbuchin VI luvun (sosiaaliturvalaki, SGB VI)            Komissio vetoaa viiteen perusteeseen kyseistä Ranskan lainsää-
118 §:n 2 a momentti ristiriidassa Euroopan yhteisöjen                  däntöä vastaan. Niistä kaksi ensimmäistä koskevat Ranskaa
oikeuden kanssa, erityisesti yhdenvertaisen kohtelun periaat-           vastaanottavana maana ja kolme viimeistä sijoittautumis-
teen kanssa, siltä osin kuin eläkkeen maksaminen taannehtivas-          maana.
ti ulkomaille on rajoitetumpaa kuin sen maksaminen koti-
maahan?                                                                 Ensinnäkin tiedonvälitysvapaudesta 30.9.1986 annetussa
                                                                        laissa nro 865–1067 vahvistetaan televisiolähetysten edelleen-
                                                                        lähettämiseksi Ranskan alueella velvoite tehdä sopimus Conseil
                                                                        supérieur de l’audiovisuellen kanssa.
Euroopan yhteisöjen komission 20.4.1999 Ranskan tasa-                   Tällaisen ennakolta myönnettävää lupaa koskevan järjestelmän
                 valtaa vastaan nostama kanne                           soveltaminen toisen jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluviin
                                                                        televisiolähetystoiminnan harjoittajiin on ristiriidassa EY:n
                          (Asia C-140/99)                               perustamissopimuksen 59 artiklan kanssa tai edellä mainitun
                                                                        direktiivin 2 artiklan 2 kohdan kanssa, koska sopimus koskee
                          (1999/C 174/04)                               direktiivillä yhteensovitettuja aloja.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 20.4.1999 Euroo-
                                                                        Toiseksi edellä mainitun lain tiettyjen säännösten soveltamises-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                        ta 1.9.1992 annetun asetuksen 92-882 4 §:stä käy ilmi, että
vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen osaston virka-
                                                                        näitä säännöksiä sovelletaan Ranskasta lähetettyihin lähetyk-
mies Karen Banks, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos
                                                                        siin sekä Ranskan ulkopuolelle sijoittautuneiden televisiotoi-
Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                        minnan harjoittajien lähetysten lähettämiseksi kaapeleitse ai-
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-          noana tavoitteena kiertää niihin sovellettavat säännöt.
tuin
                                                                        Ranskan toimivallan vahvistamiseksi käytetty peruste, eli ”lähe-
1. toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut televisio-         tetyt lähetykset”, ei ole riittävän täsmällinen; oikeuskäytännön
     toimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja           mukaan voidaan ottaa ainoastaan huomioon kyseessä olevan
     hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3 päivänä          palvelun sijoittautumiseen perustuva kriteeri. Tässä
     lokakuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin                       säännöksessä suljetaan lisäksi pois toiminnanharjoittajan sijoit-
     89/552/ETY (1), erityisesti sen 2 artiklan 2 kohdan ja             tautuminen Ranskan ulkopuolelle ja näin rajoitetaan palvelujen
     perustamissopimuksen 59 artiklan mukaisia velvoitteitaan,          tarjoamisen vapautta.
     koska
     –   se on pitänyt voimassa ennakolta myönnettävää lupaa            Kolmanneksi Ranskan lainsäädännössä on vain epätäydellisesti
         koskevan järjestelmän muista jäsenvaltioista tuleville,        saatettu osaksi kansallista oikeusjärjestystä direktiivin 22 artik-
         Ranskassa edelleenlähetettäville televisiolähetyksille te-     la, joka koskee alaikäisten suojelemiseksi toteutettavia toimen-
         kemällä sopimuksen Conseil supérieur de l’audiovisue-          piteitä. Ranskan lainsäädännössä toteutetut toimenpiteet eivät
         lin kanssa ja,                                                 kata Ranskan lainkäyttövaltaan kuuluvia televisiolähetyksiä,
                                                                        jotka eivät käytä mitään ranskalaista verkkoa (maanpäällistä,
     –   se on pitänyt voimassa asetuksen 92-882 4 §:n,                 kaapelia tai satelliittia). Toimenpiteet eivät ole riittävän sitovia,
     ja että se on rikkonut direktiivin 89/552/ETY ja erityisesti       koska ne ovat vain repressiivisiä.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO 17 päivänä marraskuuta 1998, asiassa T-131/97, Carmen Gómez de Enterría y Sanchez vastaan Euroopan parlamentti (Henkilöstö - Eläkkeelle siirtäminen - Henkilöstösääntöjen 50 artikla)

text:
C 397/30              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     19.12.98
kamies Palacio GonzaÂlez, on antanut 17.11.1998 tuomion,               YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                12 päivänä marraskuuta 1998,
1) Kanne hylätään.                                                asiassa T-294/97, Manuel TomaÂs Carrasco Benítez vas-
                                                                              taan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
2) Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäynti-            (Henkilöstö Ð Ura-alueen A väliaikaisille toimenhaltijoille
     kuluistaan.                                                  varattu vakinaista virkaa koskeva sisäinen kilpailu Ð
                                                                  Palkkaluokan B 5 virkamiehen esittämä hakemus Ð Kil-
(1) EYVL C 54, 22.2.1997.                                                        pailuilmoituksen lainvastaisuus)
                                                                                (98/C 397/59)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                          Asiassa T-294/97, Euroopan yhteisöjen komission virka-
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                               mies Manuel TomaÂs Carrasco Benítez, kotipaikka Lontoo,
               17 päivänä marraskuuta 1998,                       edustajinaan asianajajat Jean-NoeÈl Louis, Thierry Dema-
                                                                  seure, GreÂta Parmentier ja aluksi Ariane Tornel, Bryssel,
asiassa T-131/97, Carmen Gómez de Enterría y Sanchez              prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL, 30
              vastaan Euroopan parlamentti (1)                    rue de Cessange, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
(Henkilöstö Ð Eläkkeelle siirtäminen Ð Henkilöstösään-            (asiamiehenään Julian Currall), jossa kantaja vaatii ensim-
                       töjen 50 artikla)                          mäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan kilpailun
                                                                  KOM/T/A/97 valintalautakunnan päätöksen, jolla kanta-
                        (98/C 397/58)                             jaa ei ole hyväksytty apulaishallintovirkamiesten, hallinto-
                                                                  virkamiesten ja johtavien hallintovirkamiesten varallaolo-
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     luettelon laatimiseksi järjestetyn kilpailun kokeisiin, ensim-
                                                                  mäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien
                                                                  kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuo-
Asiassa T-131/97, Euroopan parlamentin entinen virka-             marit K. Lenaerts ja J. D. Cooke, kirjaaja: hallintovirka-
mies Carmen Gómez de Enterría y Sanchez, edustajanaan             mies J.Palacio GonzaÂlez, on antanut 12.11.1998 tuomion,
asianajaja Eric Boigelot, Bryssel, prosessiosoite Luxembur-       jonka tuomiolauselma on seuraava:
gissa asianajotoimisto Louis Schiltz, 2 rue du Fort Rheins-
heim, vastaan Euroopan parlamentti (asiamiehenään
Manfred Peter, avustajanaan Denis Waelbroeck), jossa              1) Sisäisen kilpailun KOM/T/A/97 14.4.1997 ja
kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta                 12.5.1997 valintalautakunnan tekemät päätökset,
kumoamaan Euroopan parlamentin 15.Ð16.7.1996 pide-                     joilla Manuel TomaÂs Carrasco Benítezia ei ole hyväk-
tyssä kokouksessa Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovel-              sytty kyseisen kilpailun kokeisiin, kumotaan.
lettavien henkilöstösääntöjen 50 artiklan nojalla tehdyn
päätöksen, jolla kantaja on siirretty eläkkeelle ja jolla kan-    2) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
tajan kahta muuta saman palkkaluokan tointa koskevat                   lut.
hakemukset on hylätty, ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa:
                                                                  (1) EYVL C 26, 24.1.1998.
presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit R. M. Mouta
Ramos ja P. Mengozzi, kirjaaja: hallintovirkamies A. Mair,
on antanut 17.11.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma
on seuraava:
1) Kanne jätetään tutkimatta siltä osin kuin siinä vaadi-
     taan kumoamaan Euroopan parlamentin 15.Ð                          YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
     16.7.1996 pidetyssä kokouksessa tehdyn päätöksen                  TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN M¾¾R¾YS
     päätösosa, jossa vahvistetaan, että kantajan hakemusta                         21 päivänä lokakuuta 1998,
     parlamentin pääosaston I (puhemiehistö) pääjohtajan
                                                                  asiassa T-40/95 R II, V vastaan Euroopan yhteisöjen
     toimeen ei ole hyväksytty.
                                                                                komissio
                                                                  (Henkilöstö Ð Välitoimet Ð Kurinpitomenettely Ð Lau-
2) Kanne hylätään muilta osin.
                                                                                sunnon antamisen raukeaminen)
                                                                                (98/C 397/60)
3) Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluis-
     taan.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(1) EYVL C 212, 12.7.1997.
                                                                  Asiassa T-40/95 R II, Euroopan yhteisöjen komission vir-
                                                                  kamies V, edustajinaan asianajajat Jean-NoeÈl Louis,


title: Asia C-111/10: Kanne 1.3.2010 — Europan komissio v. Euroopan unionin neuvosto

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/32

         Kanne 1.3.2010 — Europan komissio v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-111/10)
   2010/C 113/50
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Europan komissio (asiamiehet: V. Di Bucci, L. Flynn, B. Stromsky, A. Stobiecka-Kuik)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               Liettuan tasavallan viranomaisten suunnitelmasta myöntää valtiontukea valtion omistaman maatalousmaan hankkimiseksi 1.1.2010 ja 31.12.2013 välisenä aikana 16.12.2009 tehdyn neuvoston päätöksen (1) kumoaminen

               —

               Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1)

               Neuvosto on kumonnut riidanalaisen päätöksen tekemisellä maa- ja metsätalousalan valtiontukea koskevien suuntaviivojen 2007–2013 (2) (jäljempänä maatalouden suuntaviivat 2007) 196 kohdassa olevasta ehdotuksesta aiheelliseksi toimenpiteeksi ja Liettuan tämän ehdotuksen varauksettomasta hyväksymisestä seuraavan komission päätöksen, jossa Liettua velvoitettiin saattamaan valtion omistaman maatalousmaan hankkimista koskeva voimassa oleva tukijärjestelmä päätökseen viimeistään 31.12.2009. Neuvosto on tosiasiallisesti sallinut poikkeuksellisten olosuhteiden varjolla, että Liettua saa säilyttää tämän järjestelmän maatalouden suuntaviivojen 2007 voimassaolon päättymiseen asti 31.12.2013. Päätöksen perusteluina neuvoston esiin tuomat olosuhteet eivät selvästi ole sellaisia poikkeuksellisia olosuhteita, joiden vuoksi tehty päätös olisi perusteltu, eikä niissä oteta huomioon komission kyseisestä järjestelmästä tekemää päätöstä.

               2)

               Komissio esittää kumoamiskanteensa tueksi seuraavat neljä perustetta:

                           Ensinnäkin se katsoo, että neuvostolla ei ollut toimivaltaa ryhtyä toimenpiteisiin SEUT 108 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan perusteella, koska sen hyväksymä tuki oli sellainen voimassa oleva tuki, jonka Liettua oli sitoutunut poistamaan vuoden 2009 loppuun mennessä hyväksyessään komission sille ehdottamat aiheelliset toimenpiteet.

                           Toiseksi komissio katsoo, että neuvosto on käyttänyt väärin harkintavaltaansa ja se vaatii, että tuomioistuin kumoaa sellaisia tukitoimia koskevan ratkaisun, jonka mukaan Liettua voisi pitää voimassa vuoteen 2013 asti sellaiset tukitoimet, jotka Liettua sai säilyttää voimassa vuoden 2009 loppuun saakka, mutta ei enää sen jälkeen.

                           Kolmanneksi riidanalainen päätös on tehty loukkaamalla jäsenvaltioiden ja myös toimielinten välillä sovellettavan vilpittömän yhteistyön periaatetta. Neuvosto on vapauttanut päätöksellään Liettuan tämän velvollisuudesta tehdä komission kanssa yhteistyötä kyseisen jäsenvaltion SEUT 108 artiklan 1 kohdassa määrätyn yhteistyön puitteissa hyväksymien sellaisten aiheellisten toimenpiteiden osalta, jotka koskevat valtion omistaman maatalousmaan hankkimista varten myönnettävää valtiontukea.

                           Viimeisenä kohtana komissio esittää, että neuvosto on tehnyt ilmeisen arviointivirheen siltä osin kuin se katsoi olleen olemassa poikkeuksellisia olosuhteita, joiden vuoksi hyväksytystä toimenpiteestä päättäminen oli perusteltua. Sikäli kuin poikkeuksellisia olosuhteita olisi ollut, riidanalaisessa päätöksessä hyväksytään suhteellisuusperiaatteen vastaisesti tuki, josta joko ei ole apua kyseisten poikkeuksellisten olosuhteiden suhteen tai sillä ylitetään se, mikä on tarpeen niiden poistamiseksi.

      (1)  2009/983/EU, EUVL L 338, s. 93.

      (2)  EUVL 2006 C 319, s. 1.


title: Asia C-209/15: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 14.9.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Centrale Raad van Beroep – Alankomaat) – Korpschef van politie v. W. F. de Munk

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/25

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 14.9.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Centrale Raad van Beroep – Alankomaat) – Korpschef van politie v. W. F. de Munk
   (Asia C-209/15) (1)

   (2015/C 398/35)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 254, 3.8.2015.


title: Asia T-250/02: Autosalone Ispra snc:n 20.8.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
28.9.2002              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 233/37
Kantaja vetoaa toissijaisesti myös yhdenvertaisen kohtelun                  yksilöimään asian käsittelyn kuluessa ja joka joka tapauk-
periaatteen, suhteellisuusperiaatteen ja luottamuksensuojan                 sessa tulee perustellusti ilmenemään täytäntöönpanta-
periaatteen loukkaamiseen.                                                  vissa olevasta tuomiosta, sekä tästä oikeudenkäynnistä
                                                                            aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Autosalone Ispra snc:n 20.8.2002 Euroopan yhteisöjen                  Kantaja väittää tässä asiassa, että EHTY:llä on sopimussuhteen
             komissiota vastaan nostama kanne                         ulkopuolinen itsenäinen ja/tai kilpaileva ja/tai yhteisvastuulli-
                                                                      nen vastuu niiden muiden yritysten kanssa, jotka mahdollisesti
                         (Asia T-250/02)                              ovat vastuussa Ispralla 3.5.2002 sattuneista tapahtumista ja
                                                                      niistä aiheutuneista vahingoista. Kantaja muistuttaa, että tuona
                        (2002/C 233/64)                               päivänä Ispran kunnassa satoi kaatamalla. Äkkiä kantajan
                                                                      omistama rakennus täyttyi vedestä siitä syystä, että sellainen
                    (Oikeudenkäyntikieli: italia)                     laskuviemäri, jota myös EHTY/Euratomin yhteinen tutkimus-
                                                                      keskus käyttää, tulvi yli äyräittensä
Autosalone Ispra snc on nostanut 20.8.2002 Euroopan yhtei-            Kantaja korostaa tämän laskuviemärin vaarallisuutta ja sen
söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen               riittämätöntä vetoisuutta sekä hydraulista järjestelmää. Järjes-
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan avustajana           telmän omistajat ovat vuosien mittaan tuottamuksellisesti,
on asianajaja Barbara Casu.                                           taitamattomasti ja varomattomasti laiminlyöneet sellaiset huol-
                                                                      totyöt, joilla tulviminen olisi voitu estää, ja vaarantaneet näin
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            sitä käyttävän väestön turvallisuuden.
–    velvoittaa vastaajan EHTY/EURATOMin perustamissopi-              Näillä perusteilla kantaja katsoo, että EHTY:n perustamissopi-
     muksen nojalla korvaamaan Autosalone Ispra snc:lle               muksen 188 artiklan 2 kohdassa määrätyt sopimussuhteen
     aiheutuneen ja aiheutuvan vahingon, jonka määrä tullaan          ulkopuolisen vastuun syntyedellytykset ovat täyttyneet.


title: Asia T-266/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.7.2007 — CB v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt — Pankkikortit — Päätös tutkimusten määräämisestä — Asetuksen N:o 17 14 artiklan 3 kohta — Perustelut — Oikeasuhteisuus)

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/29

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.7.2007 — CB v. komissio
   (Asia T-266/03) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Pankkikortit - Päätös tutkimusten määräämisestä - Asetuksen N:o 17 14 artiklan 3 kohta - Perustelut - Oikeasuhteisuus)
   (2007/C 199/53)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Groupement des cartes bancaires (CB) (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat A. Georges ja J. Ruiz Calzado)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aiemmin T. Christoforou ja O. Beynet, sittemmin T. Christoforou ja F. Arbault)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Vaatimus siitä, että komission 7.5.2003 asiassa COMP/D1/38.606 tekemä päätös C (2003) 1524/9, jossa Groupement des cartes bancaires tytäryhtiöineen määrättiin alistumaan 6.2.1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 17 (perustamissopimuksen [81] ja [82] artiklan ensimmäinen täytäntöönpanoasetus) (EYVL 1962, 13, s. 204), sellaisena kuin kyseinen asetus on muutettuna, 14 artiklan 3 kohdan mukaisiin tutkimuksiin, on kumottava, ja toisaalta vaatimus siitä, että kaikki asiakirjat ja muut tiedot, jotka on annettu komissiolle tutkimusten aikana, on poistettava asiakirja-aineistosta ja palautettava kantajalle.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 251, 18.10.2003.


               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/2

         Tuomarien jakaminen kolmen tuomarin jaostoihin
   (2007/C 269/03)
   Yhteisöjen tuomioistuin päätti 9.10.2007 jakaa tuomarit jaostoihin seuraavasti:
   Viides jaosto
   jaoston puheenjohtaja Tizzano
   tuomarit Schintgen, Borg Barthet, Ilešič ja Levits
   Kuudes jaosto
   jaoston puheenjohtaja Bay Larsen
   tuomarit Schiemann, Makarczyk, Kūris, Bonichot, ja Toader
   Seitsemäs jaosto
   jaoston puheenjohtaja Lõhmus
   tuomarit Cunha Rodrigues, Klučka, Ó Caoimh, Lindh ja Arabadjiev
   Kahdeksas jaosto
   jaoston puheenjohtaja Arestis
   tuomarit Silva de Lapuerta, Juhász, Malenovský ja von Danwitz


title: Asia C-23/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de première instance de Namur (Belgia) on esittänyt 20.1.2015 – Rikosoikeudenkäynti Sébastien Andreta vastaan

text:
               4.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 146/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de première instance de Namur (Belgia) on esittänyt 20.1.2015 – Rikosoikeudenkäynti Sébastien Andreta vastaan
   (Asia C-23/15)
   (2015/C 146/19)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal de première instance de Namur

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Sébastien Andre
   Unionin tuomioistuin (neljäs jaosto) on 19.3.2015 antamallaan määräyksellä todennut, että ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat selvästi.


title: Asia T-133/09: Kanne 27.3.2009 — I Marchi Italiani ja B Antonio Basile 1952 v. SMHV — Osra (B Antonio Basile 1952)

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/47

         Kanne 27.3.2009 — I Marchi Italiani ja B Antonio Basile 1952 v. SMHV — Osra (B Antonio Basile 1952)
   (Asia T-133/09)
   2009/C 141/99
   Kannekirjelmän kieli: italia

      Asianosaiset

      Kantajat: I Marchi Italiani Srl (Napoli, Italia) ja B Antonio Basile 1952 (Giugliano, Italia) (edustaja: asianajaja G. Militerni)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Osra SA (Rovereta, Italia)

      Vaatimukset

               —

               on kumottava toisen valituslautakunnan asiassa R 502/2009, Marchi Italiani Srl vastaan Osra S.A. 9.1.2009 tekemä päätös, joka annettiin tiedoksi kantajille 30.1.2009, ja jolla pysytettiin mitättömyysosaston tekemä päätös, jolla hyväksyttiin tavaramerkin ”B Antonio Basile 1952” menettäminen ja julistettiin se mitättömäksi Osran esittämän vaatimuksen perusteella

               —

               on todettava, että tavaramerkin ”B Antonio Basile 1952” rekisteröinti on pätevä ja tehokas kyseisen tavaramerkin rekisteröintiä koskevan hakemuksen jättämispäivästä ja/tai kyseisen tavaramerkin rekisteröinnistä lukien

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut lain mukaisesti.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Kuviomerkki, joka sisältää tekstin ”B Antonio Basile 1952” (yhteisön tavaramerkki nro 5 274 121 (rekisteröinti perustuu rekisteröintiosaston rekisteröinnin nro 1 462 555 osittaiseen siirtämiseen) luokkiin 14, 18 ja 25 kuuluvia tavaroita varten

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Kantajat

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Osra S.A.

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjän tavaramerkkioikeus: Kuviomerkki ”BASILE” (italialainen rekisteröinti nro 738 901 ja kansainvälinen rekisteröinti nro R 413 396 B) luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Kumoamisvaatimuksen hyväksyminen ja yhteisön tavaramerkin julistaminen kokonaisuudessaan mitättömäksi

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 /EYVL L 11, s. 1) 52 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja 53 artiklan 2 kohtaa (joista on tullut yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1) 53 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 54 artiklan 2 kohta) on sovellettu virheellisesti, koska sekaannusvaaraa ei ole olemassa.