title: Franco Campolin 6.8.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-235/97)

text:
 C 318/32              I FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     18.10.97
 helisistä heidän puolisoilleen myönnetyt kotitalouslisät.            sasta siirrettävät eläkeoikeudet, kun kantaja oli maksanut
 Kantajille ilmoitettiin heinäkuussa 1996 hallinnon toden            eläkevakuutusmaksuja näihin kassoihin ennen kuin komis
 neen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa                 sio otti hänet palvelukseensa. Vastaaja perusteli kantaansa
 T-147/95 , Pavan vastaan parlamenti, 11.6.1996 antaman               sillä, että eläkeoikeuksia siirrettäessä huomioon otettava
 tuomion ja kyseisen kotitalouslisän myöntämisedellytysten            vakuutuskausi määräytyy erikseen kunkin siirron osalta .
 tarkastelun perusteella, että kotitalouslisän ei enää voitu          Kantajan laskutavan mukaan muunnettavia vuoden mittai
 katsoa vastaavan henkilöstösääntöjen liitteessä VII ole             sia kausia olisi enemmän kuin niitä, joiden aikana kantaja
 vassa 1 artiklassa säädettyä perheenhuoltajanlisää, ja että          on kuulunut näihin tanskalaisiin kassoihin .
 tästä syystä oli päätetty, että tätä lisää ei enää vähennet
 täisi kantajille myönnetyistä perheenhuoltajanlisistä . Kan
 tajat vaativat tuolloin, että kaikki vähennetyt summat vii          Kantaja katsoo, että henkilöstösääntöjen liitteen VIII
 västyskorkoineen korvataan taannehtivasti . Vastaaja hyl            11 artiklan 2 kohta on tältä osin täysin yksiselitteinen,
 käsi nämä vaatimukset.                                               sillä se koskee vanhuuseläkeoikeutta, joka on saatu virka
                                                                      miehen palkkatyön tai ammatinharjoittamisen perusteella
                                                                      ennen yhteisöjen palvelukseen tuloa. Tällä tavoin aikai
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut, jotka           sempi palvelukausi tulee hyvitetyksi ja otetuksi huomioon
 kantajat esittävät näiden hylkäävien päätösten kumoami              henkilöstösääntöjen mukaista vanhuuseläkettä lasket
 sen perusteiksi, ovat samansisältöiset kuin asiassa T-181 /          taessa . Kantajan mukaan tästä johtuu, että henkilöstösään
 97 m .                                                               töjen sanamuoto ja sen taustalla oleva lainsäätäjän tarkoi
                                                                      tus velvoittavat yhteisön toimielimen ottamaan huomioon
 (') Asia T-181 /97, Meyer ym . v. yhteisöjen tuomioistuin, EYVL      virkamiehen saavuttamat oikeudet kokonaisuudessaan,
     C 252, 16.8.1997, s . 35 .                                       myös palvelukseen ottamista edeltävältä ajalta .
                                                                      Kantaja väittää tältä osin, että laskennassa on otettava
                                                                      huomioon mainitun toiminnan perusteella saadut vanhuus
                                                                      eläkeoikeudet, olipa kyse sitten palkkatyöstä tai ammatin
                                                                      harjoittamisesta . Näin ollen vastaajan olisi pitänyt ottaa
 Folmer Bang-Hansenin 8.8.1997 Euroopan yhteisöjen                    huomioon kaikki eläkkeeseen oikeuttavat maksut ja pitää
                 komissiota vastaan nostama kanne                     olennaisena sitä, minkälaisia oikeuksia näiden maksujen
                          ( Asia T-233/97 )                           perusteella saadaan. Henkilöstösääntöjen edellä mainitun
                                                                      säännöksen sanamuoto ja tarkoitus perustuvat nimenomai
                            ( 97/C 318/61 )                           sesti näiden oikeuksien luonteeseen, niitä koskevat maksut
                                                                     tai maksunsaajat eivät sellaisenaan ole olennaisia .
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                     Mikään ei siis estä sitä, että kyseiset siirtomäärät lasketaan
Folmer Bang-Hansen, kotipaikka Overijse ( Belgia ), on nos          yhteen huomioon otettavia palvelusvuosia ja niihin perus
tanut 8.8.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus               tuvaa hyvitystä määritettäessä, vaikka siirrettävät oikeudet
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                  saataisiinkin kahdesta eri kassasta, jotka itse määrittele
komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja                vät etuuksien vakuutusmatemaattisen arvon. Kantajan
Eric Boigelot, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa              mukaan eläkeoikeuksien yhteenlaskeminen vastaa yhteisö
asianajotoimisto Louis Schiltz, 2 rue du Fort Rheinsheim.            jen lainsäätäjän tarkoitusta, koska kantaja on saavuttanut
                                                                     kyseiset oikeudet kokonaisuudessaan vanhuuseläkkeenä .
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuin                                                                 Kantaja väittää lopuksi, että kaikki vastaajan puoltamaa
                                                                     tulkintaa vastaava henkilöstösääntöjen yleisten täytän
                                                                     töönpanosäännösten soveltaminen on lainvastaista .
— kumoaa komission 16.10.1996 tekemän, E. Tserepan
      ( siirroista vastaavan yksikön päällikkö ) allekirjoitta
     man päätöksen, jolla eläkeoikeutta siirrettäessä huomi
     oon otettava vakuutuskausi määriteltiin siten, että se
     lasketaan kunkin siirron osalta erikseen, ja jolla hylät
     tiin kantajan vaatimus Andelpensionsforeningenilta ja
     Juristernes Pensionskasselta saatavien eläkeoikeuksien          Franco Campolin 6.8.1997 Euroopan yhteisöjen komis
     yhteenlaskemisesta siirtoa varten,                                                siota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-235/97)
— velvoittaa korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                ( 97/C 318/62 )
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Kantaja väittää, että vastaajan olisi pitänyt eläkeoikeuksia
siirrettäessä huomioon otettavaa vakuutuskautta määrit              Franco Campoli on nostanut 6.8.1997 Euroopan yhteisö
täessään laskea yhteen kahdesta tanskalaisesta eläkekas             jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
 ---pagebreak--- 18.10.97                    FI                   Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 318/33
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
jana on asianajaja Sergio Diana, Cagliari, osoite rue Bel           tuin
liard 205, Bryssel .
                                                                     1 . kumoaa komission päätöksen olla korottamatta sitä
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois                     määrää, joka Tanskan kruunuissa siirretään kantajan
tuin                                                                        säästötilille ja
                                                                     2 . velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission
— kumoaa nimittävän viranomaisen päätöksen, jolla
        hylätään kaptajan vaatimus tulla luokitelluksi palkka
        luokkaan A 7 palvelussuhteen alkamisajankohdasta                    — maksamaan 3 ecua päivältä 28.8.1996 lähtien kor
        lukien,                                                                 vaukseksi kantajalle aiheutuneesta aineettomasta
                                                                                vahingosta ja
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku                         — korvaamaan tämän asian oikeudenkäyntikulut.
        lut.
                                                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                     Kanteella vaaditaan kumoamaan komission päätös, jolla
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat             komissio hylkäsi kantajan hakemuksen siitä, että kantajan
                                                                     nimissä olevalle säästötilille kuukausittain siirrettävä
samat kuin asiassa T-16/97, Chauvin vastaan komissio ( J ).
                                                                     summa korotettaisiin 15 000 Tanskan kruunuun .
Kantaja väittää, että asiassa T-l 7/95, Alexopoulou vastaan          Tältä osin kantaja täsmentää nostaneensa kanteensa asi
komissio, 5.10.1995 annettu tuomio (2 ) ja maaliskuussa              assa T-111 /94 11.6.1996 annetun ensimmäisen oikeusas
1996 julkaistu komission päätös ovat uusia seikkoja ja               teen tuomioistuimen tuomion ( l ) johdosta; ensimmäisen
osoituksia hallinnon halusta soveltaa uudelleen henkilöstö          oikeusasteen tuomioistuin jätti kanteen tutkimatta tuossa
sääntöjen säännöstä ( 31 artiklan 2 kohta ), jota se lainvas        asiassa, koska se katsoi, ettei asiassa ollut käyty oikeuden
taisesti ei ollut soveltanut. Tältä osin todetaan, että kun          käyntiä edeltävää menettelyä, ettei ollut olemassa virka
vastaaja edellä mainitussa tuomiossa määrätyin tavoin                miehelle vastaista päätöstä ja ettei ennen kanteen nosta
korjasi oman toimintansa lainvastaisuuden, sen olisi pitä           mista ollut tehty hakemusta, jossa olisi vaadittu kantajaa
nyt soveltaa henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohtaa                koskevan päätöksen tekemistä .
siten, että soveltamista ei olisi ajallisesti rajoitettu ainoas
taan kyseisen tuomion antamispäivän jälkeiseen aikaan.
                                                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat suu
(M EYVL C 74, 8.3.1997, s . 27.                                      relta osin samat kuin asiassa T-l 10/94 ( 2 ) ja asiassa T-111 /
( 2 ) Asia T-17/95, Alexopoulou v. komissio, tuomio 5.10.1995        94 ( 3 ) jo esitetyt eli ne lähinnä koskevat siinä säännös
      ( Kok. H 1995 , s . 11-683 ).                                  tössä, jota sovelletaan korotettaessa tilille siirrettävää sum
                                                                     maa, asettujen edellytysten arvioinnissa tapahtunutta vir
                                                                     hettä sekä perusteluvelvollisuuden rikkomista .
                                                                     (') Kok. H. 1996 , s . 11-819 .
                                                                     (2 ) EYVL C 120 , 30.4.1994, s . 27.
                                                                     ( 3 ) EYVL C 120 , 30.4.1994, s . 28 .
Giovanni Ouzounoff Popoffin 11.8.1997 Euroopan yhtei
             söjen komissiota vastaan nostama kanne
                             (Asia T-236/97)
                               ( 97/C 318/63 )
                                                                     Comunidad Autónoma de Cantabrian 14.8.1997 Euroo
                                                                              pan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
                  (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                                (Asia T-238/97)
                                                                                ( 97/C 318/64 )
Giovanni Ouzounoff Popoff, kotipaikka Bryssel, on nosta
nut 11.8.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeu
sasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                                    (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat
Antonio Creus Carreras ja Alex Subirachs Amigó, Barce
lona, ja prosessiosoite on 78 , Avenue D'Auderghem, Brys            Comunidad Autonoma de Cantabria, Espanja, on nostanut
sel .                                                                14.8.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen


title: Asia C-274/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 23.10.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 89/48/ETY — Työntekijät — Tutkintotodistusten tunnustaminen)

text:
               6.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 23.10.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-274/05) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 89/48/ETY - Työntekijät - Tutkintotodistusten tunnustaminen)
   (2008/C 313/02)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Zavvos ja H. Støvlbæk)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta (asiamies: E. Skandalou)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21.12.1988 annetun neuvoston direktiivin 89/48/ETY (EYVL) 1, 3, 4, 7, 8 ja 10 artiklan rikkominen — Toisessa jäsenvaltiossa hankitun ammatillisen pätevyyden tunnustaminen siltä osin kuin kyse on työskentelystä julkisella sektorilla ja kirjautumisesta Techniko Epimelytyrio Elladasiin
   Tuomiolauselma

               1)

               Helleenien tasavalta ei ole noudattanut vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21.12.1988 annetun neuvoston direktiivin 89/48/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 14.5.2001 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/19/EY, 1, 3, 4, 7, 8 ja 10 artiklan mukaisia velvoitteitaan

                           —

                           koska se ei ole tunnustanut toisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten sopimuksen, jonka nojalla tämä viranomainen tunnustaa yksityisen oppilaitoksen Kreikassa antaman koulutuksen, perusteella myöntämiä tutkintotodistuksia

                           —

                           koska se on säätänyt korvaavien toimenpiteiden soveltamisesta useammissa tapauksissa kuin direktiivin 89/48, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2001/19, mukaan on mahdollista

                           —

                           koska se on antanut korkeammasta koulutuksesta annettavien tutkintotodistusten ammatillisen vastaavuuden tunnustamisesta vastaavalle neuvostolle toimivallan arvioida, ”onko toisen jäsenvaltion oppilaitos sellainen oppilaitos, jossa annetaan korkeampaa koulutusta” ja ”onko hakijalla tarvittava ammatillinen kokemus siinä tapauksessa, että koulutuksen kesto on vähintään vuoden lyhyempi kuin saman ammatin harjoittamiseksi Kreikassa edellytetyn koulutuksen kesto”

                           —

                           koska se ei ole sallinut julkisella sektorilla sellaisten henkilöiden, jotka on otettu palvelukseen alempaan virka-asteeseen kuin mihin he olisivat voineet hakea, jos heidän tutkintotodistuksensa olisi tunnustettu direktiivin 89/48, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2001/19, 3 artiklan mukaisesti, virka-aseman uudelleen määrittämistä ylempään virka-asteeseen.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan kaksi kolmasosaa komission oikeudenkäyntikuluista, ja se vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               4)

               Euroopan yhteisöjen komissio vastaa kolmasosasta omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 129, 9.6.2007.


title: Asia T-121/13: Kanne 28.2.2013 — Oil Pension Fund Investment Company v. neuvosto

text:
               4.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/24

         Kanne 28.2.2013 — Oil Pension Fund Investment Company v. neuvosto
   (Asia T-121/13)
   2013/C 129/48
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Oil Pension Fund Investment Company (Teheran, Iran) (edustaja: asianajaja K. Kleinschmidt)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan välittömin oikeusvaikutuksin Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 21.12.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/829/YUTP ja asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 21.12.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1264/2012 siltä osin kuin kyseiset toimet koskevat kantajaa

               —

               kehottamaan unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 64 artiklan mukaisen prosessinjohtotoimena vastaajaa esittämään kaikki kanteen kohteena olevaan päätökseen liittyvät asiakirjat siltä osin kuin ne koskevat kantajaa

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin, puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen ja tehokkaan oikeussuojan loukkaamiseen
               Kantaja väittää tältä osin muun muassa, että kanteen kohteena olevien toimien perustelut ovat kantajan kannalta käsittämättömät ja ettei vastaaja ole erikseen esittänyt kantajalle järkeviä syitä. Kantajan puolustautumisoikeuksia ja oikeussuojaa on näin ollen loukattu. Myös oikeutta tulla kuulluksi on loukattu. Kantaja väittää, ettei vastaaja ole antanut kanteen kohteena oleva toimia sille tiedoksi ja ettei kantajaa kuultu. Kantaja väittää myös, ettei vastaaja arvioinut sen tilannetta oikein. Kantaja katsoo, ettei sille annettu mahdollisuutta lakiin perustuvaan oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, koska sillä ei riittävien tietojen puuttumisen takia ollut tilaisuutta ottaa yksityiskohtaisesti kantaa neuvoston asiaa koskeviin väitteisiin ja väitettyyn näyttöön tai esittää oikeudenkäynnissä vastakkaista näyttöä.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu ilmeisiin arviointivirheisiin ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen
               Kantajan mukaan neuvosto teki ilmeisen arviointivirheen toteuttaessaan kanteen kohteena olevat toimet. Neuvosto ei riittävästi/asianmukaisesti tutkinut riidanalaisten toimien taustalla olevia tosiseikkoja. Kantaja väittää tältä osin muun muassa, ettei rajoittavien toimenpiteiden toteuttamista koskevia perusteita, joihin kanteen kohteena olevissa toimissa viitataan, voida soveltaa. Kanteen kohteena olevat toimet ovat myös ristiriidassa suhteellisuusperiaatteen kanssa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin perusoikeuskirjassa taattujen oikeuksien loukkaamiseen
               Kantaja väittää, että kanteen kohteena olevilla toimilla loukataan sen perusoikeuksia, sellaisina kuin ne taataan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa (EUVL 2010, C 83, s. 389; jäljempänä perusoikeuskirja). Kantaja vetoaa tältä osin siihen, että sen oikeutta harjoittaa elinkeinoa Euroopan unionissa (perusoikeuskirjan 16 artikla) ja oikeutta nauttia laillisesti hankkimastaan omaisuudesta sekä luovuttaa sitä (perusoikeuskirjan 17 artikla) loukataan. Kantaja vetoaa lisäksi yhdenvertaisen kohtelun periaatteen (perusoikeuskirjan 20 artikla) ja syrjintäkiellon periaatteen (perusoikeuskirjan 21 artikla) loukkaamiseen.


title: Asia C-349/09: Kanne 1.9.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta

text:
               19.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 312/11

         Kanne 1.9.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-349/09)
   2009/C 312/18
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: K. Herrmann ja M. Simerdova)

      Vastaaja: Puolan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               Yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Puolan tasavalta ei ole noudattanut ihmisille tarkoitettujen tutkimuslääkkeiden hyvän kliinisen tutkimustavan periaatteista ja yksityiskohtaisista ohjeista sekä kyseisten valmisteiden valmistus- tai tuontilupaa koskevista vaatimuksista 8.4.2005 annetun komission direktiivin 2005/28/EY (1) 31 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole saattanut kyseistä direktiiviä täysimääräisesti osaksi kansallista oikeuttaan tai joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut direktiivin täytäntöönpanemiseksi toteuttamistaan toimenpiteistä komissiolle.

               —

               Puolan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin 2005/28/EY täytäntöönpanolle varattu määräaika päättyi 29.1.2006.

      (1)  EUVL L 91, s. 13.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto) 8 päivänä syyskuuta 2005, asiassa C-191/03 (Labour Courtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): North Western Health Board vastaan Margaret McKenna (Miesten ja naisten samapalkkaisuus — Ennen äitiyslomaa ilmennyt sairaus — Raskaudentilaan liittyvä sairaus — Yleiseen sairauslomajärjestelmään kuuluminen — Vaikutus palkkaan — Työstä poissaolon laskeminen mukaan palkallisten sairauslomapäivien yhteenlaskettuun enimmäismäärään tietyn ajanjakson aikana)

text:
               12.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/2

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   8 päivänä syyskuuta 2005,
   asiassa C-191/03 (Labour Courtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): North Western Health Board vastaan Margaret McKenna (1)

   (Miesten ja naisten samapalkkaisuus - Ennen äitiyslomaa ilmennyt sairaus - Raskaudentilaan liittyvä sairaus - Yleiseen sairauslomajärjestelmään kuuluminen - Vaikutus palkkaan - Työstä poissaolon laskeminen mukaan palkallisten sairauslomapäivien yhteenlaskettuun enimmäismäärään tietyn ajanjakson aikana)
   (2005/C 281/05)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asiassa C-191/03, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Labour Court (Irlanti) on esittänyt 14.4.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 12.5.2003, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa North Western Health Board vastaan Margaret McKenna, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit C. Gulmann (esittelevä tuomari) ja R. Schintgen, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: johtava hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 8.9.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Sairauslomajärjestelmä, jossa naispuolisia työntekijöitä, joilla on raskauteen liittyvä sairaus, kohdellaan samalla tavalla kuin muita sellaisia työntekijöitä, joilla on muusta kuin raskaudentilasta johtuva sairaus, kuuluu EY 141 artiklan ja miesten ja naisten samapalkkaisuuden periaatteen soveltamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 10 päivänä helmikuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/117/ETY soveltamisalaan.

               2)

               EY 141 artiklaa ja direktiiviä 75/117 on tulkittava siten, ettei sukupuoleen perustuvaa syrjintää ole

                           —

                           sairauslomajärjestelmän sääntö, jonka mukaan sellaisen naispuolisen työntekijän, joka on poissa työstä ennen äitiysloman alkamista hänen raskaudentilaansa liittyvän sairauden vuoksi samoin kuin sellaisen miespuolisen työntekijän, joka on poissa työstä minkä tahansa muun sairauden vuoksi, palkkaa vähennetään silloin kun poissaolo ylittää tietyn keston, sillä edellytyksellä, että yhtäältä naispuolista työntekijää kohdellaan samalla tavalla kuin sairauden vuoksi poissa olevaa miespuolista työntekijää ja että toisaalta maksettujen etuuksien määrä ei ole niin vähäinen, että raskaana olevien työntekijöiden suojaamista koskeva tavoite vaarantuisi

                           —

                           sairauslomajärjestelmän sääntö, jonka mukaan sairaudesta johtuvat poissaolot lasketaan mukaan siihen palkallisten sairauslomapäivien yhteenlaskettuun enimmäismäärään, johon työntekijällä on oikeus tietyn ajanjakson aikana, riippumatta siitä, liittyykö sairaus raskaudentilaan vai ei, sillä edellytyksellä, ettei raskauteen liittyvästä sairaudesta johtuvien poissaolojen mukaan laskeminen johda siihen, että naispuolinen työntekijä saa äitiysloman päättymisen jälkeen sellaisen poissaolon aikana, johon kyseinen mukaan laskeminen kohdistuu, etuuksia, jotka ovat pienempiä kuin se vähimmäismäärä, johon kyseisellä työntekijällä oli oikeus hänen raskautensa aikana ilmenneen sairauden aikana.

      (1)  EUVL C 158, 5.7.2003.


title: Asia T-355/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.1.2015 – easyJet Airline v. komissio (Kilpailu – Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö – Lentoasemapalvelujen markkinat – Päätös kantelun hylkäämisestä – Asetuksen (EY) N:o 1/2003 13 artiklan 2 kohta – Jäsenvaltion kilpailuviranomaisen käsittelemä asia – Kantelun hylkääminen tärkeysjärjestyksestä johtuen – Kilpailuviranomaisen päätös, jossa tehdään kilpailuoikeuteen perustuvat päätelmät kyseessä olevalla alalla sovellettavan kansallisen lainsäädännön osalta suoritetusta tutkimuksesta – Perusteluvelvollisuus)

text:
               2.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/25

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.1.2015 – easyJet Airline v. komissio
      (Asia T-355/13) (1)

      (Kilpailu - Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö - Lentoasemapalvelujen markkinat - Päätös kantelun hylkäämisestä - Asetuksen (EY) N:o 1/2003 13 artiklan 2 kohta - Jäsenvaltion kilpailuviranomaisen käsittelemä asia - Kantelun hylkääminen tärkeysjärjestyksestä johtuen - Kilpailuviranomaisen päätös, jossa tehdään kilpailuoikeuteen perustuvat päätelmät kyseessä olevalla alalla sovellettavan kansallisen lainsäädännön osalta suoritetusta tutkimuksesta - Perusteluvelvollisuus)
      (2015/C 073/32)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: easyJet Airline Co. Ltd (Luton, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat M. Werner ja R. Marian)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Biolan ja F. Ronkes Agerbeek)

         Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Luchthaven Schiphol NV (Schiphol, Alankomaat) (edustajat: asianajajat J. de Pree, G. Hakopian ja S. Molin)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne, jossa on kyse kantajan Luchthaven Schipholista tekemän kantelun, joka koskee väitettyä kilpailua rajoittavaa toimintaa lentoasemapalvelujen markkinoilla, hylkäämisestä 3.5.2013 annetun komission päätöksen C(2013) 2727 final (asia COMP/39.869 – easyjet/Schiphol) kumoamisvaatimuksesta

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  easyJet Airline Co. Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 260, 7.9.2013.


title: Asia C-653/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší soud České republiky (Tšekki) on esittänyt 19.12.2016 – Jitka Svobodová v. Česká republika – Okresní soud v Náchodě

text:
               13.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší soud České republiky (Tšekki) on esittänyt 19.12.2016 – Jitka Svobodová v. Česká republika – Okresní soud v Náchodě
   (Asia C-653/16)
   (2017/C 078/16)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Nejvyšší soud České republiky

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Jitka Svobodová

      Vastapuoli: Česká republika – Okresní soud v Náchodě

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Merkitseekö Tšekin lainsäädäntö, jonka mukaan tuomareilla ei ole oikeutta saada korvausta päivystystehtävästä, vaikka muilla työntekijöillä (julkisella ja yksityisellä sektorilla) on oikeus tällaiseen korvaukseen työlain (zákoník práce) tai muiden lain säännösten perusteella, neuvoston direktiivissä 2000/78/EY (1) kiellettyä epäyhdenvertaista kohtelua palkkauksessa?

               2)

               Merkitseekö Tšekin lainsäädäntö, jonka mukaan kaikilla tuomareilla on oikeus (hyväksi luettavien palvelusvuosien perusteella) samaan palkkaan, vaikka he kaikki työskentelevät erilaisia tuntimääriä päivystystehtävissä, neuvoston direktiivissä 2000/78/EY kiellettyä epäyhdenvertaista kohtelua palkkauksessa?

      (1)  EYVL 2000, L 303, s. 16.


title: Asia T-51/11: Kanne 24.1.2011 — Aecops v. komissio

text:
               7.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 139/19

         Kanne 24.1.2011 — Aecops v. komissio
   (Asia T-51/11)
   2011/C 139/37
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: AECOPS — Associação de Empresas de Construção, Obras Públicas e Serviços (Lissabon, Portugal) (edustajat: asianajajat J. da Cruz Vilaça ja L. Pinto Monteiro)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               asiaa 88 0369 P1 koskeva, 27.10.2010 tehty komission päätös, jolla pienennetään 29.4.1988 tehdyllä komission päätöksellä C(88) 831 myönnettyä rahoitustukea 37 056 405 PTE ja jossa vaaditaan samanaikaisesti 294 298,41 euron palauttamista, on kumottava SEUT 263 artiklan nojalla

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen perusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee sitä, että päätöstä ei ole tehty kohtuullisessa ajassa, mistä on aiheutunut seuraavaa:

                           —

                           menettelyn vanhentuminen: kantaja väittää, että riidanalainen päätös on tehty menettelyn vanhentumiselle vahvistetun neljän vuoden ajan päätyttyä, sellaisena kuin siitä säädetään Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annetun neuvoston asetuksen N:o 2988/95 3 artiklassa. Samoin, vaikka katsottaisiin, että menettelyn vanhentumiselle vahvistettu määräaika olisi keskeytetty jollakin tapaa, edellä mainitun asetuksen 3 artiklan 1 kohdan neljännessä alakohdassa tarkoitettu kaksinkertainen vanhentumisaika on päättynyt ilman, että asiassa olisi tehty mitään päätöstä. Koska vastaavan oikeuden käyttäminen on vanhentunut, on katsottava, että riidanalainen päätös on lainvastainen eikä sitä voida panna täytäntöön.

                           —

                           oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen: kantaja katsoo, että se, että komissio on antanut kulua yli 20 vuotta väitettyjen sääntöjenvastaisuuksien ja lopullisen päätöksen tekemisen välillä, tarkoittaa, että oikeusvarmuuden periaatetta ei ole noudatettu. Tämän Euroopan unionin oikeusjärjestykseen kuuluvan perusperiaatteen mukaan kaikilla henkilöillä on oikeus siihen, että unionin toimielimet käsittelevät niitä koskevat asiat kohtuullisessa ajassa.

                           —

                           Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen: kantaja katsoo, että sen puolustautumisoikeuksia on loukattu, koska kun otetaan huomioon, että väitettyjen sääntöjenvastaisuuksien ja lopullisen päätöksen välillä on kulunut yli 20 vuotta, kantajalla ei ole ollut mahdollisuutta esittää huomautuksiaan ajoissa eli silloin, kun sillä vielä oli käytettävissään asiakirjoja, joilla voitaisiin oikeuttaa menot, joita komissio ei ole hyväksynyt.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka koskee perusteluvelvollisuuden loukkaamista: kantaja väittää, että riidanalainen päätös ei täytä SEUT 296 artiklassa asetettuja perusteluvelvollisuutta koskevia edellytyksiä. Riidanalaisessa päätöksessä ei näet selosteta edes pääpiirteittäin syitä, jotka johtivat ESR:n rahoitustuen pienentämiseen, eikä myöskään IGFSE:n [Instituto de Gestão do Fundo Social Europeu] kirjeessä, jolla riidanalainen päätös annettiin kantajalle tiedoksi, selosta millään tavalla ymmärrettävästi syitä, joiden perusteella kyseistä tukea pienennettiin tai mitkä menot hyväksyttiin tai jätettiin hyväksymättä. Kantajan mukaan perusteluvelvollisuuden noudattamatta jättämistä koskevasta virheestä seuraa, että riidanalainen päätös on kumottava.


title: Orlando Lopesin 6.3.1996 Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta vastaan nostama kanne (Asia T-26/96)

text:
4.5.96                M                         Euroopan yhteisôjen virailinen lehti                                N:o C 133/27
U:n 27.2.1996 Euroopan ammatillisen koulutuksen kehit              otta vastaa yksi kuukausi, mutta kuitenkin vähintään
     tämiskeskusta ( CEDEFOP) vastaan nostama kanne                 kuudeksi kuukaudeksi , tai he voivat vaatia muita vastaavia
                        (Asia T-24/96 )                             toimenpiteitä . Jos tämän ajanjakson kuluttua eivät ole
                                                                    muuttuneet ne syyt, joiden perusteella siirto myönnettiin,
                         ( 96/C 133/59 )                            voidaan siirron kestoa pidentää . Keskuksen johtaja sitoutui
                                                                    työnantajan velvollisuutensa täyttääkseen löytämään
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                      asianomaisten henkilöiden ja keskuksen etujen mukaiset
                                                                    erityiset ratkaisut.
U on nostanut 27.2.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen             Keskuksen johtajan 7.7.1995 tekemän yleisen päätöksen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan ammatil             mukaan, jossa nimenomaisesti viitataan puitesopimukseen,
lisen koulutuksen kehittämiskeskusta vastaan . Kantajan             kantaja oli siirrettävä kuudeksi kuukaudeksi yhteisöjen
edustajana on asianajaja Frank Montag, Bryssel , ja proses         Berliinissä sijaitsevaan toimielimeen taikka hänellä oli
siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse May, 31              oltava mahdollisuus valita muu kuin yhteisöjen toimielin
Grande Rue .
                                                                    Berliinissä . Keskuksen johtaja päätti 31.7.1995 tekemäs
                                                                    sään yksinomaan kantajaa koskevassa päätöksessä, että
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio               kantajan on jatkettava työskentelyään Euroopan yhteisöjen
istuin                                                              komission Berliinin edustustossa . Kantaja on tämän
                                                                    päätöksen mukaisesti ollut 1.9.1995 lähtien komission
— kumoaa CEDEFOPin johtajan 8.2.1996 tekemän                        Berliinin edustuston palveluksessa .
     päätöksen ja
                                                                    Kantaja vaati 31.1.1996 jatkamaan " komennustaan " tässä
— velvoittaa CEDEFOPin korvaamaan oikeudenkäyntiku                 palveluspaikassa . Keskuksen johtaja ilmoitti kantajalle
     lut .                                                          12.2.1996 päivätyssä kirjeessään 8.2.1 996 tekemästään
                                                                    päätöksestä siirtää kantaja 1.3.1996 lähtien keskuksen
                                                                    toimipaikkaan Thessalonikiin . Kirjeen mukaan kantajan
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 kieltäytyminen saapumasta sinne kyseisenä päivänä katso
                                                                    taan irtisanoutumisilmoitukseksi .
Kantaja on ollut vuodesta 1993 lähtien Euroopan amma
tillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen palveluksessa .            Kantaja väittää, että vastaaja on toisaalta riidanalaisessa
Työsuhde perustui ensin toistaiseksi voimassa olevaan               päätöksessään kieltäytynyt jatkamasta kantajan työkomen
12.11.1 993 tehtyyn työsopimukseen, jossa kantajan asema           nusta Berliinissä ; toissaalta vastaaja on siirtänyt kantajan
paikaksi sovittiin keskuksen silloinen toimipaikka Ber             asemapaikan Thessalonikiin . Kumpikin näistä toimen
liini .                                                             piteistä on säännöstenvastainen, koska niitä ei ole perusteltu
                                                                    riittävästi, niillä puututaan kantajan subjektiivisiin oikeuk
Neuvosto antoi komission ehdotuksesta Euroopan amma                siin ja ne ovat ristiriidassa hallinnon velvoittautumista
tillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen perustamisesta             koskevan periaatteen ja luottamuksensuojan periaatteen
annetun asetuksen ( ETY ) N:o 337/75 muuttamisesta 16               sekä työnantajan velvollisuuksien kanssa . Asemapaikkansa
päivänä toukokuuta 1994 asetuksen ( EY ) N:o 1131 /94 ,             muuttamisen osalta kantaja väittää myös, että vastaaja on
jonka mukaan keskus sijaitsee Thessalonikissa . Tämän               rikkonut työnantajan velvollisuuksiaan asettamalla koh
asetuksen viimeisessä perustelukappaleessa todetaan seu            tuuttoman lyhyen määräajan muuttamiselle ja että tämän
raavaa : " Niistä ehdotuksen kohdista, jotka koskevat kes          toimenpiteen tarkoituksena on saada kantaja jättämään
kuksen henkilökuntaa, olisi säädettävä myöhemmin; tällä             irtisanoutumisilmoituksensa eikä se tämän vuoksi perustu
asetuksella ei ole vaikutusta keskuksen henkilökunnan               asianmukaiseen harkintavallan käyttöön .
asemaan ."
Keskuksen johtaja teki 23.1.1995 henkilöstön edustajien
kanssa puitesopimuksen tämän toimipaikan siirtämisen
yhteydessä toteuttavista sosiaalisista toimenpiteistä . Tässä
puitesopimuksessa sovittiin muun muassa sellaisen menet            Orlando Lopesin 6.3.1996 Euroopan yhteisöjen tuomio
telyn toteuttamisesta , jonka tavoitteena on myöntää kes                           istuinta vastaan nostama kanne
kuksen työntekijöille Euroopan yhteisöjen virkamiesten
asema . Kantajan esittämien tietojen mukaan sen jälkeen,                                     ( Asia T-26/96 )
kun keskuksen työntekijöihin alettiin soveltaa Euroopan                                        ( 96/C 133/60 )
yhteisöjen virkamiehiin ja muihin toimenhaltijoihin sovel
lettavia säännöksiä, kantaja osallistui sisäiseen valintame
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
nettelyyn ja hän on ollut 1.1.1996 lähtien " vakinaisessa
virassa ". Lisäksi puitesopimuksessa sovittiin toimenpitei
stä, jotka koskevat niitä , " jotka eivät voi siirtyä pois          Orlando Lopes, kotipaikka Luxemburg, on nostanut
Berliinistä " (4.3 kohta ). Henkilöt, joita tämä seikka koskee      6.3.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
ja jotka voivat esittää asianmukaiset perustelut, voivat            tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen tuomiois
pyytää siirtoa toisen toimielimen palvelukseen ajaksi , jonka       tuinta vastaan . Kantajan edustaja on asianajaja Marc Kleyr,
pituus lasketaan keskuksen palveluksessa olemisen ajan              Luxemburg, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajoto
perusteella, jolloin jokaista täyttä tai osittaista palvelusvu     imisto Marc Kleyr, 17 rue Louvigny .
 ---pagebreak--- N:o C 1.33/28         FI                        Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                        4.5.96
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio               Sen päätöksen osalta, jolla ei ole hyväksytty kantajan
istuin                                                              henkilöstösääntöjen 90 artiklan nojalla tekemää hakemus
                                                                    ta, kantaja toteaa ensinnäkin, että vastaaja on arvioinut
— kumoaa yhteisön tuomioistuimen henkilöstön valituk               hakemuksen perustana olleita tosiseikkoja virheellisesti .
     sia käsittelevän komitean 31.1.1996 tiedoksi annetun
                                                                    Kantaja toteaa myös, että päätöstä ei ole perusteltu riittävän
    päätöksen, jolla kantajan 3.10.1995 tekemä valitus on           yksityiskohtaisesti siten kuin henkilöstösäännön 25 artik
    hylätty,                                                        lassa edellytetään ja lisäksi se on ristiriidassa taannehti
— kumoaa portugalin kielen käännösosaston päällikön                 vuuskiellon periaatteen kanssa . Lopuksi hän moittii vastaa
    21.1.1994 antaman lausunnon, joka on ensimmäisen                jaa siitä , että tämä on tällä päätöksellä asettunut tukemaan
     oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T          henkilöitä, jotka ovat vastuussa niistä lainvastaisista toimi
     547/93 ja T-280/94 , Orlando Lopes v. Euroopan                 sta , joiden kohteena hän ollut vuodesta 1987 alkaen .
    yhteisöjen tuomioistuin, asioiden osapuolille esittämiin
     kysymyksiin yhteisöjen tuomioistuimen hallinnon anta
    mien vastausten liitteenä 2 ,
— kumoaa asiakirjan nimeltä Analyse de l'échantillon I,
    joka on yhteisöjen tuomioistuimen hallinnon ensimmäi
     sen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa         Boubeker Maayouchin 6.3.1996 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
    T-547/93 ja T-280/94 esittämiin kysymyksiin 29.6.1995
     antamien vastausten liitteenä 1 ,                                                       ( Asia T-27/96 )
                                                                                ( 96/C 133/61 )
— kumoaa päätöksen, jolla ei ole hyväksytty kantajan
     7.7.1995 tekemää hakemusta , jonka tarkoituksena oli
     saada loppumaan portugalin kielen käännösosaston                                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
    päällikön ja juristi-reviisorien kantajaa kohtaan harjoit
     tama vallan ja toimivallan väärinkäyttö; päätös on             Boubeker Maayouchi, kotipaikka Rabat ( Marokko ), on
     annettu kantajalle tiedoksi yhteisöjen tuomioistuimen          nostanut 6.3.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
     kirjaajan muistiolla 21.7.1995 ,                               oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
— velvoittaa kantajalle suoritettavaksi vahingonkor                jen komissiota vastaan . Kantajan edustaja on asianajaja
     vausta, jonka määrä ei saa alittaa 20 000 000:aa Belgian       Nicolas Lhoëst, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa
     frangia ( BEF), korvaukseksi siitä aineellisesta ja aineet    Fiduciaire Myson Sari, 1 rue Glesener .
    tomasta vahingosta, joka kantajalle on aiheutunut
     yhteisöjen tuomioistuimen palveluksessa olevien henki         Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
     löiden toiminnasta ,                                           istuin
— velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyn
     tikulut.                                                       — toteaa, että komissio on laiminlyönyt tutkia yhteisön
                                                                         ulkopuolisen henkilöstön edustajien vaalimenettelyn
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      sääntöjenmukaisuuden ja lainmukaisuuden,
Kantaja väittää ensinnäkin, että päätöksellä, jolla valitus oli     — toteaa, että komission Marokon edustuston päällikön
hylätty, oli ilmeisellä tavalla loukattu henkilöstösääntöjen             laatima paikallisten toimenhaltijoiden kollegion vaalilu
24 artiklan 1 kohtaa , ottaen huomioon, että valituksen                  ettelo oli epätäydellinen,
kohteena olevat toimet olivat omiaan saattamaan vaaraan
hänen henkilökohtaisen ja ammatillisen maineensa, eikä              — kumoaa vaalikomitean päätöksen, jolla se on hylännyt
vastaajana olevan toimielimen hallinto ollut ryhtynyt tar               kaksi paikallisten toimenhaltijoiden antamaa ääntä
peellisiin toimiin todetakseen, ovatko kantajan kiistämät                komission Marokon edustuston alueellisessa vaalissa,
häntä vastaan esitetyt vakavat syytökset perusteltuja .
                                                                    — kumoaa vaalikomitean 13.2.1995 pitämässään kokouk
Kantaja korostaa 21.1.1994 tehtyyn asiakirjaan sisältyvien               sessa esittämän vaalin tuloksen siltä osin kuin siinä
arviointien osalta, että niitä ei ole otettu häntä koskeviin
                                                                         todetaan, että maantieteellisen alueen nro 7 paikallisten
kertomuksiin, eikä niitä ole annettu hänelle tiedoksi, mikä
                                                                         toimenhaltijoiden kollegioon on valittu alueelliseksi
on estänyt häntä käyttämästä oikeuttaan tulla kuulluksi
                                                                          edustajaksi Bassel Kaghadou,
ajoissa siten kuin henkilöstösääntöjen 26 ja 43 artiklassa
edellytetään . Hän toteaa lisäksi, että arviointien sisällöstä ei
                                                                    — kumoaa siltä osin kuin on tarpeen komission nimen
voi päätellä, ovatko ne perusteltuja, mikä merkitsee sitä,
että henkilöstösääntöjen 25 artiklaa on rikottu .                         omaisen päätöksen, jolla kantajan valitus on hylätty,
Valituksen kohteena olevan toisen asiakirjan osalta kantaja         — toteaa ainakin, että vastaaja on menetellyt virheellisesti
toteaa, että se ei ole puolueeton ja objektiivinen analyysi               vaalin järjestämisessä ja Marokossa annettujen äänten
 hänen työstään, ja hän kiistää siihen sisältyvien arviointien            laskemisessa, ja velvoittaa vastaajan suorittamaan kan
 oikeellisuuden . Hän huomauttaa lisäksi, että asiakirjassa on            tajalle yhden frangin suuruisen kuvaannollisen korvauk
 hänen toimintaansa koskevia arviointeja , jotka on annettu               sen aineettomasta vahingosta,
 tavalla, joka loukkaa puolustautumisoikeuden ja taanneh
 tivuuskiellon periaatteita, ja jotka ovat ristiriidassa henki      — velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyn
 löstösäännön 21 ja 11 artiklan kanssa .                                  tikulut .


title: Asia C-15/07: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 23.4.2007 (Bundesverwaltungsgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — 01081 Telecom AG v. Saksan liittotasavalta, muu osapuoli: E-Plus Mobilfunk GmbH & Co. KG

text:
               4.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/30

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 23.4.2007 (Bundesverwaltungsgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — 01081 Telecom AG v. Saksan liittotasavalta, muu osapuoli: E-Plus Mobilfunk GmbH & Co. KG
   (Asia C-15/07) (1)

   (2007/C 183/59)

      Oikeudenkäyntikieli: saksa

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 69, 24.3.2007.


title: Asia T-43/09: Kanne 3.2.2009 — Cachuera v. SMHV — Gelkaps (Ayanda)

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/53

         Kanne 3.2.2009 — Cachuera v. SMHV — Gelkaps (Ayanda)
   (Asia T-43/09)
   (2009/C 69/115)
   Kannekirjelmän kieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Cachuera (Misiones, Argentiina) (edustaja: abogado E. Armijo Chàvarri)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Gelkaps GmbH (Pritzwalk, Saksa)
   Vaatimukset

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on todettava, että kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 19.11.2008 tekemästä päätöksestä on nostettu määräajassa ja että se täyttää muotovaatimukset, ja sen on asianmukaisessa menettelyssä kumottava edellä mainittu päätös ja velvoitettava SMHV korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Gelkaps GmbH

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”AYANDA” (asia N:o 3315405) luokkiin 3, 5, 28, 29, 30, 32 ja 44 kuuluville tavaroille ja palveluille.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Cachuera.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Espanjalainen kuva- ja sanamerkki ”AMANDA” luokkaan 30 kuuluville tavaroille.

      Väiteosaston ratkaisu: Väite on osittain hyväksytty.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylätään.

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on sovellettu väärin.


title: Asia C-616/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 12.7.2012 (Rechtbank 's-Gravenhagen (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Solvay SA v. Honeywell Fluorine Products Europe BV, Honeywell Belgium NV ja Honeywell Europe NV (Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano — Asetus (EY) N:o 44/2001 — Eurooppapatentin loukkausta koskeva kanne — Erityinen ja yksinomainen toimivalta — 6 artiklan 1 alakohta — Asia, jossa on useita vastaajia — 22 artiklan 4 alakohta — Patentin pätevyyden riitauttaminen — 31 artikla — Väliaikaiset toimenpiteet ja turvaamistoimet)

text:
               22.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 12.7.2012 (Rechtbank 's-Gravenhagen (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Solvay SA v. Honeywell Fluorine Products Europe BV, Honeywell Belgium NV ja Honeywell Europe NV
   (Asia C-616/10) (1)

   (Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano - Asetus (EY) N:o 44/2001 - Eurooppapatentin loukkausta koskeva kanne - Erityinen ja yksinomainen toimivalta - 6 artiklan 1 alakohta - Asia, jossa on useita vastaajia - 22 artiklan 4 alakohta - Patentin pätevyyden riitauttaminen - 31 artikla - Väliaikaiset toimenpiteet ja turvaamistoimet)
   2012/C 287/11
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank 's-Gravenhage

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Solvay SA

      Vastaajat: Honeywell Fluorine Products Europe BV, Honeywell Belgium NV ja Honeywell Europe NV

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Rechtbank 's-Gravenhage — Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (EYVL 2001, L 12, s. 1) 6 artiklan 1 alakohdan, 22 artiklan 4 alakohdan ja 31 artiklan tulkinta — Erityinen ja yksinomainen toimivalta — Asia, jossa on useita vastaajia — Eurooppapatentin haltijan vireille panema välitoimimenettely rajat ylittävän patentinloukkauskiellon saamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 6 artiklan 1 alakohtaa on tulkittava siten, että jos kahta tai useampaa yhtiötä vastaan, joiden kotipaikat ovat eri jäsenvaltioissa, ajetaan jonkin näistä jäsenvaltioista tuomioistuimessa kannetta, jossa kunkin yhtiön erikseen väitetään loukanneen eurooppapatentin, sellaisena kuin se on voimassa jossain muussa jäsenvaltiossa, samaa kansallista osaa ryhtymällä samaa tuotetta koskeviin yksinoikeuden piiriin kuuluviin toimiin, tällainen tilanne voi mainitussa säännöksessä tarkoitetulla tavalla johtaa keskenään ristiriitaisiin ratkaisuihin, jos kanteet käsitellään eri oikeudenkäynneissä. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana on arvioida, onko kyse tällaisesta vaarasta, ottamalla huomioon kaikki asian kannalta merkitykselliset seikat.

               2)

               Asetuksen N:o 44/2001 22 artiklan 4 alakohtaa on tulkittava siten, ettei se ole pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa olosuhteissa esteenä mainitun asetuksen 31 artiklan soveltamiselle.

      (1)  EUVL C 89, 19.3.2011.


title: Asia T-336/04: TV Danmark A/S:n ja Kanal 5 Denmark Ltd:n 13.8.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               23.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/51

         TV Danmark A/S:n ja Kanal 5 Denmark Ltd:n 13.8.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-336/04)
   (2004/C 262/95)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   TV Danmark A/S, kotipaikka Kööpenhamina, Tanska, ja Kanal 5 Denmark Ltd, kotipaikka Hounslow, Yhdistynyt kuningaskunta, ovat nostaneet 13.8.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat D. Vandermeersch, K. Karl ja H. Peytz ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa Tanskan julkisen yleisradioyhtiö TV2/Danmarkin valtion rahoituksesta lupamaksuilla ja muilla toimenpiteillä koskevan 19.5.2004 tehdyn komission päätöksen C 2/03 1 artiklan siltä osin, kuin komissio katsoi TV2/Danmarkille vuosina 1995—2002 lupamaksujen ja muiden päätöksessä eriteltyjen toimenpiteiden muodossa annetun tuen soveltuvan yhteismarkkinoille EY 86 artiklan 2 kohdan mukaisesti;

               —

               velvoittaa komission korvaamaan kantajan tämän kanteen käsittelyyn liittyvät oikeudenkäyntikulut ja muut kustannukset.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Riitautetussa päätöksessä komissio katsoi, että vuosina 1995—2002 Tanskan julkinen yleisradioyhtiö TV2/DANMARK sai EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtion tukea. Komissio totesi, että tuki soveltui yhteismarkkinoille EY 86 artiklan 2 kohdan mukaisesti lukuun ottamatta 628,2 miljoonan DKK:n suuruista liian suurta korvausta, joka TV2/DANMARK A/S:n olisi maksettava takaisin.
   Kantajat vaativat päätöksen 1 artiklan kumoamista siltä osin, kuin siinä katsottiin osan tuesta soveltuvan yhteismarkkinoille. Kantajat väittävät, että tekemällä tämän osan päätöksestä komissio on rikkonut EY 86 artiklan 2 kohtaa, EY 87 artiklaa ja EY 88 artiklaa sekä EY:n perustamissopimuksen liitteenä olevaa jäsenvaltioiden julkisen palvelun yleisradiotoiminnasta tehtyä pöytäkirjaa.
   Kantajat väittävät, että komissio rikkoi EY 87 ja EY 88 artiklaa, kun se todettuaan ensin tuen olevan uutta tukea kuitenkin katsoi tämän jälkeen tuen (liian suureksi korvaukseksi todettua määrää lukuun ottamatta) soveltuvan yhteismarkkinoille, vaikka sen olisi pitänyt katsoa koko tuki lainvastaiseksi, koska sitä ei ollut ilmoitettu.
   Lisäksi kantajat väittävät, että komissio rikkoi EY 86 artiklan 2 kohtaa, EY 87 artiklaa ja EY 88 artiklaa sekä pöytäkirjaa, kun se katsoi, että kaikki TV2:n kustannukset liittyvät julkisen palvelun velvoitteisiin, ja näin ollen valtio sai rahoittaa ne huolimatta siitä, ettei TV2:n julkisen palvelun velvoitteita ole määritetty riittävän tarkasti. Komissio rikkoi mainittuja artikloja myös sillä, että se hyväksyi valtion tuen käyttäen arviointiperusteena sitä, pyrkikö TV2 ”voiton maksimointiin”, ja asetti todistustaakan kantajille. Se teki ilmeisen arviointivirheen jättäessään huomioimatta todisteet siitä, että TV2 sovelsi hintatasoa, joka oli alhaisempi kuin sellaisilla yhtiöillä, jotka toimivat tehokkaasti yksin toiminnoista aiheutuvien kustannusten kannalta.
   Kantajat väittävät myös, että komissio rikkoi EY 86 artiklan 2 kohtaa ja pöytäkirjaa hyväksyessään tuen siitä huolimatta, että se totesi itse olevansa epävarma TV2:n hinnoittelukäyttäytymisen ja Tanskan hintatason osalta. Lisäksi komissio rikkoi EY 86 artiklan 2 kohtaa jättäessään tutkimatta, olivatko TV2:n nettokustannukset oikeassa suhteessa julkisen palvelun velvoitteisiin nähden, ja hyväksyessään sen, että Tanska ei valvo mitenkään tai vaihtoehtoisesti riittävästi sitä, miten TV2 suorittaa julkisen palvelun tehtävänsä.


title: Asia C-487/15 P: Valitus, jonka Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG on tehnyt 10.9.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-548/12, Deutsche Rockwool Mineralwoll v. SMHV, 8.7.2015 antamasta tuomiosta

text:
               30.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 191/3

         Valitus, jonka Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG on tehnyt 10.9.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-548/12, Deutsche Rockwool Mineralwoll v. SMHV, 8.7.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-487/15 P)
   (2016/C 191/04)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Asianosaiset

      Valittaja: Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG (edustaja: Rechtsanwalt J. Krenzel)

      Muu osapuoli: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
   Unionin tuomioistuin jätti 25.2.2016 antamallaan määräyksellä valituksen tutkimatta sillä perusteella, että sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuivat.


title: Asia T-461/09: Kanne 16.11.2009 — CheapFlights International v. SMHV — Cheapflights (Cheapflights)

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/58

         Kanne 16.11.2009 — CheapFlights International v. SMHV — Cheapflights (Cheapflights)
   (Asia T-461/09)
   2010/C 24/104
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: CheapFlights International Ltd (Ballybofey, Irlanti) (edustajat: asianajajat H. Hartwig ja A. von Mühlendahl)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Cheapflights Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 31.8.2009 asiassa R 1607/2007-4 tekemä päätös on kumottava

               —

               valitus, jonka vastapuoli valituslautakunnassa teki vastaajan väiteosaston 10.8.2007 tekemästä päätöksestä väitemenettelyssä B 849 150, on hylättävä

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut kantajalle valituslautakunnassa aiheutuneet kulut mukaan lukien ja

               —

               vastapuoli valituslautakunnassa on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut kantajalle valituslautakunnassa aiheutuneet kulut mukaan lukien, jos se on väliintulijana tässä asiassa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Mustavalkoinen kuviomerkki Cheapflights luokkiin 38, 39, 41, 42, 43 ja 44 kuuluvia palveluja varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Värillisen kuviomerkin CheapFlights irlantilainen tavaramerkkirekisteröinti luokkiin 35, 36, 38, 39, 41, 42, 43 ja 44 kuuluvia palveluja varten, sanamerkin CHEAPFLIGHTS irlantilainen tavaramerkkihakemus luokkiin 35, 39 ja 43 kuuluvia palveluja varten, sanamerkin CHEAPFLIGHTS irlantilainen tavaramerkkirekisteröinti luokkiin 38, 41, 42 ja 44 kuuluvia palveluja varten, kuviomerkin CheapFlights.ie irlantilainen tavaramerkkirekisteröinti luokkiin 35, 39, 41, 42 ja 43 kuuluvia palveluja varten ja kuviomerkin CheapFlights kansainvälinen tavaramerkkirekisteröinti luokkiin 35, 38, 39 ja 42 kuuluvia palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: Riidanalaisen päätöksen kumoaminen ja väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että asianomaisten tavaramerkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa.


title: Asia T-449/08: Kanne 2.10.2008 — S.L.V. Elektronik v. SMHV — Jiménez Muñoz (LINE)

text:
               20.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 327/36

         Kanne 2.10.2008 — S.L.V. Elektronik v. SMHV — Jiménez Muñoz (LINE)
   (Asia T-449/08)
   (2008/C 327/64)
   Kannekirjelmän kieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: S.L.V. Elektronik GmbH (Übach-Palenberg, Saksa) (edustaja: asianajaja C. König)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Angel Jiménez Muñoz (Gelida, Espanja)
   Kantajan vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljännen valituslautakunnan asiassa R 759/2007-4 18.7.2008 tekemä päätös on kumottava siltä osin kuin haetun tavaramerkin N:o 003316908 rekisteröinti seuraavia tavaroita varten evätään: ”Verkkokäyttöiset lamput, valaisimet ja valaisinlaitteet, valotekniset näyttämötehostelaitteet; sähkölamput; edellä mainittujen tuotteiden yksittäisosat” ja sisämarkkinoiden harmonisointivirasto on velvoitettava korvaamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki LINE luokkaan 11 kuuluvia tavaroita varten — hakemus N:o 3 316 908

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Angel Jiménez Muñoz

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansalliset sana- ja kuviomerkit ”Line” luokkiin 9, 35, 37 ja 38 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston päätöksen osittainen kumoaminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska kyseisten tavaramerkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa. Lisäksi valituslautakunta ei ole ottanut lähtökohdaksi haettua tavaramerkkiä, vaan tavaramerkin, joka ei ole sama kuin se.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 9 päivänä joulukuuta 1997, yhdistetyissä asioissa T-195/94 ja T-202/94, Friedhelm Quiller ja Johann Heusmann vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (Vahingonkorvauskanne - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Maito - Lisämaksu - Viitemäärä - Asetus (ETY) N:o 2055/93 - Tuottajien saamat korvaukset - Vanhentuminen)

text:
24.1.98               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 26/5
                                        ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                               YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
               27 päivänä marraskuuta 1997,                                        9 päivänä joulukuuta 1997,
asiassa T-290/94, Kaysersberg SA vastaan Euroopan                 yhdistetyissä asioissa T-195/94 ja T-202/94, Friedhelm
                    yhteisöjen komissio (1)                       Quiller ja Johann Heusmann vastaan Euroopan unionin
                                                                           neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (1)
(Kilpailu Ð Asetus (ETY) N:o 4064/89 Ð Päätös, jolla
todetaan yrityskeskittymä yhteismarkkinoille soveltuvaksi         (Vahingonkorvauskanne Ð Sopimussuhteen ulkopuolinen
Ð Sitoumukset Ð Naisten hygieniatuotteet Ð Kumoamis-              vastuu Ð Maito Ð Lisämaksu Ð Viitemäärä Ð Asetus
kanne Ð Tutkittavaksi ottaminen Ð Olennaisten menette-            (ETY) N:o 2055/93 Ð Tuottajien saamat korvaukset Ð
lymääräysten rikkominen Ð Ulkopuolisten kuuleminen Ð                                     Vanhentuminen)
                 Määräävä markkina-asema)
                                                                                (98/C 26/10)
                         (98/C 26/09)
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Asiassa T-290/94, Kaysersberg SA, kotipaikka Kaysersberg          Yhdistetyissä asioissa T-195/94, Friedhelm Quiller, koti-
(Ranska), edustajinaan asianajajat Dominique Voillemot ja         paikka Lienen (Saksa), ja T-202/94, Johann Heusmann,
Jacques-Philippe Gunther, Pariisi, prosessiosoite Luxem-          kotipaikka Loxstedt (Saksa), edustajinaan asianajajat
burgissa asianajotoimisto Jacques Loesch, 11 rue Goethe,          Bernd Meisterernst, Mechtild Düsing, Dietrich Manstetten,
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinä aluksi          Frank Schulze ja Winfried Haneklaus, Münster, prosessi-
Francisco GonzaÂlez Díaz ja GeÂraud de Bergues sekä myö-          osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Lambert Dupong
hemmin Giuliano Marenco ja Guy Charrier), jota tukee              ja Guy Konsbrück, 14 a rue des Bains, vastaan Euroopan
Procter & Gamble GmbH, kotipaikka Schwalbach                      unionin neuvosto (asiamiehinään Arthur Brautigam, Hans-
(Saksa), edustajinaan asianajaja Mario Siragusa, Rooma,           Jürgen Rabe ja Georg M. Berrisch) ja Euroopan yhteisöjen
asianajaja Giuseppe Scasselati-Sforzolini, Bologna, ja bar-       komissio (asiamiehenään Dierk Booû, Hans-Jürgen Rabe
rister Nicholas Levy, Englannin ja Walesin asianajajayh-          ja Georg M. Berrisch), jossa kantajat vaativat EY:n perus-
teisö, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Elvin-       tamissopimuksen 178 artiklan ja 215 artiklan toisen koh-
ger ja Hoss, 2 place Winston Churchill, jossa kantaja vaa-        dan nojalla korvausta vahingoista, joita heille on aiheutu-
tii kumottavaksi yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä        nut siitä, että heitä on estetty pitämästä kaupan maitoa
joulukuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY)                 asetuksen (ETY) N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun
N:o 4064/89 soveltamisesta 21.6.1994 tehdyn komission             maksun soveltamista maito- ja maitotuotealalla koskevista
päätöksen 94/893/EY (2) (IV/M.430 Ð Procter &                     yleisistä säännöistä 31 päivänä maaliskuuta 1984 annetun
Gamble / VP Schickedanz (II)) (EYVL L 354, s. 32), jolla          neuvoston asetuksen (ETY) N:o 857/84 (EYVL L 90,
todetaan yrityskeskittymä yhteismarkkinoille soveltuvaksi         1.4.1984, s. 13), sellaisena kuin se on täydennettynä
ja ETA-sopimuksen mukaiseksi, ensimmäisen oikeusasteen            16 päivänä toukokuuta 1984 annetulla komission asetuk-
tuomioistuin (laajennettu toinen jaosto), toimien kokoon-         sella (ETY) N:o 1371/84 (EYVL L 132, 18.5.1984, s. 11)
panossa: jaoston puheenjohtaja C. W. Bellamy sekä                 ja sittemmin muutettuna 20 päivänä maaliskuuta 1989
tuomarit C. P. BrieÈt, A. Kalogeropoulos, A. Potocki ja           annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 764/89 (EYVL
M. Jaeger, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio GonzaÂlez,      L 84, 29.3.1989, s. 2), soveltamisen seurauksena, yhteisö-
on antanut 27.11.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma               jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu
on seuraava:                                                      ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti
                                                                  A. Saggio sekä tuomarit C. P. BrieÈt, A. Kalogeropoulos, V.
                                                                  Tiili ja R. M. Moura Ramos, kirjaaja: hallintovirkamies
1) Kanne hylätään.                                                A. Mair, on 9.12.1997 antanut tuomion, jonka tuomiolau-
                                                                  selma on seuraava:
2) Kantaja velvoitetaan vastaamaan omista oikeuden-
     käyntikuluistaan ja korvaamaan vastaajan sekä väliin-
                                                                  1) Vastaajien velvollisuutena on korvata kantajien vahin-
     tulija P&G:n oikeudenkäyntikulut tässä oikeusas-
                                                                       got, jotka ovat yhtäältä aiheutuneet asetuksen (ETY)
     teessa.
                                                                       N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun maksun sovelta-
                                                                       mista maito- ja maitotuotealalla koskevista yleisistä
(1) EYVL C 316, 12.11.1994.                                            säännöistä 31 päivänä maaliskuuta 1984 annetun neu-
(2) EYVL L 354, 31.12.1994, s. 32.                                     voston asetuksen (ETY) N:o 857/84, sellaisena kuin se
                                                                       on täydennettynä asetuksen (ETY) N:o 804/68
                                                                       5 c artiklassa tarkoitetun lisämaksun yksityiskohtai-
                                                                       sista soveltamissäännöistä 16 päivänä toukokuuta
 ---pagebreak--- C 26/6                 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   24.1.98
     1984 annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 1371/           Wallonie (FeÂd. Horeca-Wallonie), kotipaikka Namur (Bel-
     84, soveltamisesta siltä osin kuin kyseisissä asetuksissa      gia), edustajanaan asianajaja Gilles BouneÂou, Luxemburg,
     ei ole säädetty viitemäärän antamisesta tiloille, joita        sekä asianajajat Jean Materne ja Alain Bernard, LieÁge,
     rasittaa maidon ja maitotuotteiden kaupan pitämisestä          prossesiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto BouneÂou,
     luopumista ja lypsykarjan tuotannon muuttamista kos-           15 avenue du Bois, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
     kevasta palkkiojärjestelmästä 17 päivänä toukokuuta            (asiamiehenään GeÂrard Rozet), jossa kantaja pääasiallisesti
     1977 annetun asetuksen (ETY) N:o 1078/77 mukai-                vaatii Belgian kuningaskunnalle osoitettuun ja 24.9.1996
     sesti tehty sitoumus, sikäli kuin tuottajat eivät ole toi-     päivättyyn kirjeeseen SG(96) D/8253 sisältyvän komission
     mittaneet maitoa kyseisen jäsenvaltion hyväksymänä             päätöksen kumoamista, jossa se ei ollut vastustanut Vallo-
     viitevuotena, sekä toisaalta asetuksen (ETY) N:o 857/          nian aluehallinnon päätöstä toteuttaa sosiaaliperusteista
     84, sellaisena kuin se on muutettuna 20 päivänä maa-           matkailua koskevaa asetusehdotusta, ensimmäisen oikeus-
     liskuuta 1989 annetulla asetuksella (ETY) N:o 764/89,          asteen tuomioistuin (laajennettu toinen jaosto), toimien
     soveltamisesta siltä osin kuin sen 3 a artiklan 1 kohdan       kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Kalogeropoulos
     toisessa luetelmakohdassa on suljettu pois erityisviite-       sekä tuomarit C. P. BrieÈt, C. W. Bellamy, A. Potocki ja
     määrän antaminen asetuksen (ETY) N:o 1078/77                   J. Pirrung, kirjaaja: H. Jung, on antanut 20.11.1997 mää-
     perusteella myönnetyn palkkion luovutuksensaajille.            räyksen, jonka määräysosa on seuraava:
2) Ajanjakso, jolta kantajien on saatava korvaus asetuk-            1) Kanne jätetään tutkimatta.
     sen (ETY) N:o 857/84 soveltamisesta aiheutuneista
     vahingoista, alkaa asian T-195/94 osalta 12.1.1989 ja
                                                                    2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
     päättyy 28.7.1993, ja asian T-202/94 osalta se alkaa
                                                                         lut.
     3.9.1987 ja päättyy 31.1.1993.
                                                                    (1) EYVL C 166, 31.5.1997.
3) Asianosaiset ilmoittavat yhteisöjen tuomioistuimelle
     yhteisellä sopimuksella maksettaviksi vahvistamansa
     määrät 12 kuukauden kuluessa tämän tuomion julista-
     misesta.
4) Jollei sopimukseen päästä, asianosaiset toimittavat                   YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
     yhteisöjen tuomioistuimelle samassa määräajassa omat                        TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,
     vaatimuksensa korvattavasta määrästä.                                         24 päivänä marraskuuta 1997,
                                                                    asiassa T-266/94 (92), Foreningen af Jernskibs- og
                                                                    Maskinbyggerier i Danmark, Skibsvñrftsforeningen ym.
5) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                                                                              vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
(1) EYVL C 188, 9.7.1994 ja EYVL C 218, 6.8.1994.                   (Valtion tuet Ð Laivanrakennus Ð Oikeudenkäyntikulu-
                                                                                jen vahvistaminen)
                                                                                (98/C 26/12)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
                                                                    Asiassa T-266/94 (92), Foreningen af Jernskibs- og
              TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,
                                                                    Maskinbyggerier i Danmark, Skibsvñrftsforeningen, koti-
                20 päivänä marraskuuta 1997,                        paikka Kööpenhamina, Assens Skibsvñrft A/S, kotipaikka
                                                                    Assens (Tanska), Burmeister & Wain Skibsvñrft A/S, koti-
asiassa T-85/97, Interprovinciale des feÂdeÂrations d'hôte-         paikka Kööpenhamina, Danyard A/S, kotipaikka Frede-
liers, restaurateurs, cafetiers et entreprises assimileÂes de       rikshavn (Tanska), Fredericia Skibsvñrft A/S, kotipaikka
Wallonie ASBL (FeÂd. Horeca-Wallonie) vastaan Euroopan              Fredericia (Tanska), Odense Staalskibsvñrft A/S, koti-
                     yhteisöjen komissio (1)                        paikka Odense (Tanska), Svendborg Vñrft A/S, kotipaikka
(Oikeudenkäyntimenettely Ð Määräaika Ð Laskentatavat                Svendborg (Tanska), érskov Christensens Staalskibsvñrft
                   Ð Tutkimatta jättäminen)                         A/S, kotipaikka Frederikshavn (Tanska), Aarhus Flydedok
                                                                    A/S, kotipaikka rhus (Tanska), edustajinaan asianajaja
                          (98/C 26/11)                              Jan-Erik Svensson, Kööpenhamina, prosessiosoite Luxem-
                                                                    burgissa asianajotoimisto Philippe Dupont, 8Ð10 rue
                                                                    Mathias Hardt, joita tukee Tanskan kuningaskunta, (asia-
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      mies Peter Biering), vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
                                                                    (asiamiehet Anders Christian Jessen ja Ben Smulders), jota
                                                                    tukevat Saksan liittotasavalta, (asiamiehet Ernst Röder,
Asiassa T-85/97, Interprovinciale des feÂdeÂrations d'hôte-         Bernd Kloke ja suullisessa käsittelyssä Michael Schütte), ja
liers, restaurateurs, cafetiers et entreprises assimileÂes de       MTW Schiffswerft GmbH (entinen Meerestechnik Werft),


title: Asia T-796/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – Philip Morris v. komissio (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämistä koskevan direktiivin valmisteluvaiheessa laaditut dokumentit — Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen — Tuomioistuinkäsittelyn ja oikeudellisen neuvonnan suojaa koskeva poikkeus — Päätöksentekomenettelyn suojaa koskeva poikkeus — Ylivoimainen yleinen etu)

text:
               24.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 392/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – Philip Morris v. komissio
   (Asia T-796/14) (1)

   ((Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämistä koskevan direktiivin valmisteluvaiheessa laaditut dokumentit - Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen - Tuomioistuinkäsittelyn ja oikeudellisen neuvonnan suojaa koskeva poikkeus - Päätöksentekomenettelyn suojaa koskeva poikkeus - Ylivoimainen yleinen etu))
   (2016/C 392/37)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Philip Morris Ltd (Richmond, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat K. Nordlander ja M. Abenhaïm)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Baquero Cruz ja F. Clotuche-Duvieusart)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, jossa vaaditaan kumoamaan 24.9.2014 annettu komission päätös Ares(2014) 3142109 siltä osin kuin siinä evätään kantajalta täysi oikeus tutustua pyydettyihin asiakirjoihin lukuun ottamatta asiakirjojen sisältämiä muutettuja henkilökohtaisia tietoja.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Philip Morris Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 56, 16.2.2015.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (viides jaosto)  12 päivänä tammikuuta 2006 , asiassa C-69/05: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Asetus (EY) N:o 659/1999 — Maatalousalan valtiontuet — Vuosia 2000 ja 2001 koskevien vuosittaisten kertomusten esittäminen — Valtiontuen arvioimista koskevat suuntaviivat)

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/9

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (viides jaosto)
   12 päivänä tammikuuta 2006,
   asiassa C-69/05: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Asetus (EY) N:o 659/1999 - Maatalousalan valtiontuet - Vuosia 2000 ja 2001 koskevien vuosittaisten kertomusten esittäminen - Valtiontuen arvioimista koskevat suuntaviivat)
   (2006/C 60/18)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-69/05, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 11.2.2005, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään F. Clotuche-Duvieusart ja A. Stobiecka-Kuik) vastaan Luxemburgin suurherttuakunta (asiamiehenään S. Schreiner), yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: R. Silva de Lapuerta, joka hoitaa viidennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit G. Arestis (esittelevä tuomari) ja J. Klučka, julkisasiamies: M. Poiares Maduro, kirjaaja: R. Grass, on antanut 12.1.2006 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut EY 88 artiklan 1 kohdan ja [EY 88] artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 21 artiklan, sellaisina kuin ne on pantu täytäntöön komission tiedonannolla, jonka otsikkona on ”Yhteisön suuntaviivat maatalousalan valtiontuesta” (julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 1.2.2000), mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole 1.7.2001 mennessä ja viimeistään 30.6.2002 mennessä toimittanut vuosittaisia kertomuksia kaikista tukijärjestelmistä, jotka ovat olleet käytössä maatalousalalla vuosina 2000 ja 2001.

               2)

               Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 106, 30.4.2005.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 5 päivänä toukokuuta 1998, asiassa C-386/96 P, Société Louis Dreyfus & Cie vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Yhteisöjen hätäapu entisen Neuvostoliiton valtioille - Laina - Remburssi - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Yksityistä suoraan koskeva päätös)

text:
4.7.98                  FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 209/9
Ennakkoratkaisukysymyksen tutkinnassa ei ole tullut esille            4) Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeuden-
sellaisia seikkoja, jotka vaikuttaisivat tietyistä BSE:hen liit-           käyntikuluistaan.
tyvistä kiireellisistä suojatoimenpiteistä 27 päivänä maalis-
kuuta 1996 tehdyn komission päätöksen 96/239/EY
                                                                      (1) EYVL C 197, 6.7.1996.
1 artiklan pätevyyteen.
(1) EYVL C 197, 6.7.1996.
                                                                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                5 päivänä toukokuuta 1998,
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                  5 päivänä toukokuuta 1998,                          asiassa C-386/96 P, SocieÂteÂ Louis Dreyfus & Cie vastaan
                                                                                Euroopan yhteisöjen komissio (1)
asiassa C-180/96, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin
yhdistynyt kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen                  (Yhteisöjen hätäapu entisen Neuvostoliiton valtioille Ð
     komissio, jota tukee Euroopan unionin neuvosto (1)               Laina Ð Remburssi Ð Kumoamiskanne Ð Tutkittavaksi
                                                                            ottaminen Ð Yksityistä suoraan koskeva päätös)
(Maatalous Ð Eläinten terveys Ð BSE:hen liittyvät kiireel-
liset toimenpiteet Ð ºHullun lehmän taudiksiº nimetty                                          (98/C 209/18)
                              tauti)
                          (98/C 209/17)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                      Asiassa C-386/96 P, SocieÂteÂ Louis Dreyfus & Cie, Ranskan
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan              oikeuden mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka Pariisi,
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                edustajanaan asianajaja Robert Saint-Esteben, Pariisi,
                                                                      prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse
                                                                      May, 31 Grand-Rue, jossa valittaja vaatii muutoksenhaus-
Asiassa C-180/96, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin
                                                                      saan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehinään Lindsey Nicoll,
                                                                      mioistuimen (kolmannen jaoston) asiassa T-485/93, Drey-
avustajinaan Nicholas Lyell, Paul Lasok ja David Ander-
                                                                      fus vastaan komissio, 24.9.1996 antaman tuomion (Kok.
son), vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
                                                                      1996, s. II-1101) kumoamista, vastapuolena: Euroopan
nään Dierk Booss ja James Macdonald Flett), jota tukee
                                                                      yhteisöjen komissio, asiamiehenään oikeudellinen neuvon-
Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään Arthur Brauti-
                                                                      antaja Marie-JoseÂ Jonczy ja Nicholas Khan, yhteisöjen
gam ja Moyra Sims), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuo-
                                                                      tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C.
mioistuinta kumoamaan tietyistä BSE:hen liittyvistä kii-
                                                                      Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat C. Gulmann,
reellisistä suojatoimenpiteistä 27 päivänä maaliskuuta
                                                                      H. Ragnemalm, M. Wathelet (esittelevä tuomari) ja R.
1996 tehdyn komission päätöksen 96/239/EY (EYVL L 78,
                                                                      Schintgen sekä tuomarit G. F. Mancini, J. C. Moitinho de
28.3.1996, s. 47) ja tietyt muut komission toimet, yhteisö-
                                                                      Almeida, P. J. G. Kapteyn, J. L. Murray, D. A. O. Edward,
jen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C.
                                                                      J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann, L. Sevón ja K. M.
Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat C. Gulmann,
                                                                      Ioannou, julkisasiamies: A. La Pergola, kirjaaja: johtava
H. Ragnemalm, M. Wathelet ja R. Schintgen sekä tuoma-
                                                                      hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut
rit G. F. Mancini, J. C. Moitinho de Almeida, J. L. Mur-
                                                                      5.5.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
ray, D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann
ja L. Sevón (esittelevä tuomari), julkisasiamies: G.
Tesauro, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut
                                                                      1) Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
5.5.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                           asiassa T-485/93, Dreyfus vastaan komissio, 24.9.1996
                                                                           antama tuomio kumotaan siltä osin kun siinä jätetään
1) Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kunin-                  tutkimatta Louis Dreyfus & Cie -nimisen yhtiön nos-
     gaskunnan kannetta ei oteta tutkittavaksi siltä osin                  tama kumoamiskanne.
     kuin se koskee komission 10.4., 13.4. ja 8.5. esittämiä
     kannanottoja.
                                                                      2) Asia palautetaan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
2) Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kunin-                  tuomioistuimelle, jotta se ratkaisisi pääasian.
     gaskunnan kanne hylätään siltä osin kuin se koskee
     tietyistä BSE:hen liittyvistä kiireellisistä suojatoimenpi-
     teistä 27 päivänä maaliskuuta 1996 tehdyn komission              3) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
     päätöksen 96/239/EY kumoamista.
                                                                      (1) EYVL C 40, 8.2.1997.
3) Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kunin-
     gaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
     lut.


title: Asia C-516/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 7.5.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2000/60/EY — Yhteisön vesipolitiikan puitteet — Toimivaltaisten viranomaisten nimeäminen vesipiireille)

text:
               4.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 153/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 7.5.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-516/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2000/60/EY - Yhteisön vesipolitiikan puitteet - Toimivaltaisten viranomaisten nimeäminen vesipiireille)
   2009/C 153/15
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: S. Pardo Quintillán)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: B. Plaza Cruz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Laiminlyönti antaa säädetyssä määräajassa yhteisön vesipolitiikan puitteista 23.10.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY (EYVL L 327, s. 1) 3 artiklan 2, 7 ja 8 kohdan noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset

      Tuomiolauselma

               1)

               Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut yhteisön vesipolitiikan puitteista 23.10.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY 3 artiklan 2, 7 ja 8 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole nimennyt direktiivin säännösten soveltamiseksi toimivaltaisia viranomaisia Galician, Baskimaan, Andalucian, Baleaarien ja Kanariansaarten itsehallintoalueille.

               2)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 37, 9.2.2008.


title: Asia F-24/06: Kanne  10.3.2006  — Abarca Montiel ym. v. komissio

text:
               6.5.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/33

         Kanne 10.3.2006 — Abarca Montiel ym. v. komissio
   (Asia F-24/06)
   (2006/C 108/61)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantajat: Sabrina Abarca Montiel ynnä muut (edustaja: asianajaja L. Vogel)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               työsopimusten tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen 21.11.2005 tekemä se päätös on kumottava, jolla hylättiin kantajien eri päivinä 26.7.2005 ja 17.8.2005 välisenä aikana esittämät valitukset, jotka koskevat hallinnollisia päätöksiä, joissa vahvistettiin jokaisen kantajan palkkaluokka ja palkkataso sekä palkan määrä, ja komission jäsenten kollegion 27.4.2005 tekemän sen päätöksen 7 artiklaa, johon sisältyvät ”Yleiset täytäntöönpanosäännökset, jotka koskevat siirtymätoimenpiteitä, joita sovelletaan Brysselin päivähoitopalveluissa työskenteleviin Brysselin infrastruktuuritoimiston palveluksessa oleviin toimihenkilöihin” (yleiset täytäntöönpanosäännökset), ja tämän päätöksen liitettä I ja II

               —

               siltä osin kuin on tarpeellista, myös ne päätökset on kumottava, joita edellä mainitut valitukset koskivat

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat, jotka ovat tällä hetkellä Brysselin päivähoitopalveluiden toimintaan sijoitettuja sopimussuhteisia toimihenkilöitä, hoitivat näitä samoja tehtäviä jo ennen nimittämistään Belgian lainsäädännön soveltamisalaan kuuluvien työsopimusten nojalla. Kantajat riitauttavat palkkaluokkiensa ja palkkatasojensa vahvistamisen sekä palkkojensa määrän, jotka vastaaja vahvisti, kun kantajat nimitettiin sopimussuhteisiksi toimihenkilöiksi.
   Kanteensa ensimmäisessä oikeudellisessa perusteessa kantajat väittävät, että yleisten täytäntöönpanosäännösten ja muiden komission sopimussuhteisia työntekijöitä koskevien säännösten mukaisesti, kun otetaan huomioon kantajien tehtävänimike ja virkaikä, heidän tehtäväryhmäkseen olisi pitänyt vahvistaa tehtäväryhmä III tehtäväryhmän II sijaan.
   Toisessa oikeudellisessa perusteessa kantajat arvostelevat muun muassa sitä, että heille ei makseta yleisten täytäntöönpanosäännösten 6 artiklassa säädettyä vähimmäispalkkaa.
   Kolmannessa oikeudellisessa perusteessaan kantajat väittävät, että muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan 2 kohtaa ja komission ja päivähoitopalveluiden Belgian lainsäädännön soveltamisalaan kuuluvan henkilöstön edustajien välillä 22.1.2002 tehtyä sopimuspöytäkirjaa on rikottu ja että syrjintäkiellon periaatetta ja sosiaaliturvaa koskevia yleisiä periaatteita on loukattu. Täsmällisemmin kantajille taattavaa palkkausta koskevassa laskutoimituksessa ei olisi pitänyt ottaa huomioon perheavustuksia.


title: Asia T-117/15: Kanne 4.3.2015 – Viro v. komissio

text:
               26.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/28

         Kanne 4.3.2015 – Viro v. komissio
   (Asia T-117/15)
   (2015/C 171/33)
   Oikeudenkäyntikieli: viro

      Asianosaiset

      Kantaja: Viron tasavalta (asiamies: Kristi Kraavi-Käerdi)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan komission 22.12.2014 päivättyyn kirjeeseen sisältyvän päätöksen (Ares(2014)4324235), jolla komissio on kieltäytynyt muuttamasta markkinoilta poistamattomista ylijäämäsokerimääristä perittävistä maksuista tehtyä Euroopan komission päätöstä 2006/776/EY (1)

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalainen päätös on ristiriidassa liittymisasiakirjan (2) liitteessä IV olevan 4 luvun 2 kohdan, luettuna yhdessä liittymisasiakirjan 58 artiklan, kanssa.

                           —

                           Kantajan mukaan unionin tuomioistuimen tuomion Pimix (C-146/11, EU:C:2012:450) perusteella on selvää, että komission päätös 2006/776 on jo sen tekemisestä alkaen ollut ristiriidassa liittymisasiakirjan mainittujen määräysten kanssa ja että komission olisi pitänyt muuttaa sitä. Koska komissio kieltäytyi riidanalaisella päätöksellä muuttamasta päätöstä 2006/776, myös riidanalainen päätös on ristiriidassa liittymisasiakirjan mainittujen määräysten kanssa.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen.

                           —

                           Kantajan mukaan komissiolla on hyvän hallinnon periaatteen perusteella velvollisuus soveltaa säädöksiä unionin tuomioistuimen esittämien tulkintojen mukaisesti. Koska komissio ei ole saattanut päätöstä 2006/776 yhteensopivaksi unionin oikeuden kanssa unionin yleisen tuomioistuimen tuomioiden Tšekin tasavalta vastaan komissio (T-248/07, EU:T:2012:170) ja Liettuan tasavalta vastaan komissio (T-262/07, EU:T:2012:171) ja unionin tuomioistuimen tuomion Pimix (C-146/11, EU:C:2012:450) mukaisesti, komissio on loukannut hyvän hallinnon periaatetta.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen.

                           —

                           Kantajan mukaan riidanalainen päätös ja päätös 2006/776 ovat ristiriidassa suhteellisuusperiaatteen kanssa, koska Viro ei voi suhteessa yksityisiin tukeutua asetukseen (EY) N:o 60/2004 (3) ja koska Viroon kyseisten päätösten perusteella kohdistuvat velvollisuudet rajoittuvat unionin talousarvioon suoritettaviin maksuihin eikä niiden avulla ole mahdollista saavuttaa ylijäämäsokerin poistamista koskevan järjestelmän tavoitetta.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosastolla ei ollut toimivaltaa tehdä riidanalaista päätöstä.

                           —

                           Kantaja väittää, että komission jäsenten muodostaman kollegion olisi pitänyt tehdä päätös siitä, onko komission päätöstä 2006/776 muutettava. Kyse on periaatepäätöksestä, jonka tekemistä ei ole mahdollista delegoida.

      (1)  Markkinoilta poistamattomista ylijäämäsokerimääristä perittävistä maksuista 13.11.2006 tehty komission päätös 2006/776/EY (EUVL L 314, s. 35).

      (2)  Asiakirja Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu (EUVL 2003, L 236, s. 33).

      (3)  Sokerialalla sovellettavista siirtymätoimenpiteistä Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian unioniin liittymisen vuoksi 14.1.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 60/2004 (EUVL L 9, s. 8).