title: Asia T-84/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.2.2013 — EuroChem MCC v. neuvosto (Polkumyynti — Venäjältä peräisin olevan urean ja ammoniumnitraatin liuosseoksen tuonti — Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelupyyntö — Välivaiheen tarkastelupyyntö — Tutkittavaksi ottaminen — Normaaliarvo — Vientihinta — Asetuksen (EY) N:o 384/96 1 artikla, 2 artikla ja 11 artiklan 1–3 kohta (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 1225/2009 1 artikla, 2 artikla ja 11 artiklan 1–3 kohta))

text:
               6.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 101/15

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.2.2013 — EuroChem MCC v. neuvosto
   (Asia T-84/07) (1)

   (Polkumyynti - Venäjältä peräisin olevan urean ja ammoniumnitraatin liuosseoksen tuonti - Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelupyyntö - Välivaiheen tarkastelupyyntö - Tutkittavaksi ottaminen - Normaaliarvo - Vientihinta - Asetuksen (EY) N:o 384/96 1 artikla, 2 artikla ja 11 artiklan 1–3 kohta (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 1225/2009 1 artikla, 2 artikla ja 11 artiklan 1–3 kohta))
   2013/C 101/31
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: EuroChem Mineral and Chemical Company OAO (EuroChem MCC) (Moskova, Venäjä) (edustajat: aluksi asianajajat P. Vander Schueren ja B. Evtimov, sitten B. Evtimov ja solicitor D. O’Keeffe)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: J.-P. Hix ja B. Driessen, avustajanaan asianajaja de G. Berrisch)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: H. van Vliet ja K. Talabér-Ritz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Algeriasta, Valko-Venäjältä, Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevan urean ja ammoniumnitraatin liuosseoksen tuonnissa asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen 19.12.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1911/2006 (EUVL L 365, s. 26) kumoamista osittain.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               EuroChem Mineral and Chemical Company OAO (EuroChme MCC) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 117, 26.5.2007.


title: Asia C-61/15 P: Valitus, jonka Heli-Flight GmbH & Co. KG on tehnyt 11.2.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-102/13, Heli-Flight GmbH & Co. KG v. Euroopan lentoturvallisuusvirasto, 11.12.2014 antamasta tuomiosta

text:
               11.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/11

         Valitus, jonka Heli-Flight GmbH & Co. KG on tehnyt 11.2.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-102/13, Heli-Flight GmbH & Co. KG v. Euroopan lentoturvallisuusvirasto, 11.12.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-61/15 P)
   (2015/C 155/12)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Heli-Flight GmbH & Co. KG (edustaja: Rechtsanwalt T. Kittner)

      Muu osapuoli: Euroopan lentoturvallisuusvirasto

      Vaatimukset

               1.

               Valittaja vaatii ensisijaisesti

                           —

                           unionin yleisen tuomioistuimen 11.12.2014 asiassa Heli-Flight GmbH & Co. KG v. Euroopan lentoturvallisuusvirasto antaman tuomion sekä muun osapuolen 13.1.2012 tekemän valittajan etujen vastaisen päätöksen, jolla hylättiin valittajan hakemus lentoehtojen hyväksymisestä Robinson R66 -tyypin (sarjanumero 0034) helikopteria varten, kumoamista

                           —

                           unionin yleisen tuomioistuimen 11.12.2014 asiassa Heli-Flight GmbH & Co. KG v. Euroopan lentoturvallisuusvirasto antaman tuomion kumoamista sekä Euroopan lentoturvallisuusviraston velvoittamista korvaamaan valittajalle hylkäämispäätöksen seurauksena aiheutuneet vahingot.

               2.

               Valittaja vaatii toissijaisesti

                           —

                           1 kohdassa mainitun unionin yleisen tuomioistuimen tuomion ja siinä mainitun päätöksen kumoamista siltä osin kuin muun osapuolen päätös pysytettiin voimassa

                           —

                           1 kohdassa mainitun unionin yleisen tuomioistuimen tuomion kumoamista siltä osin kuin muun osapuolen valituslautakunnan 17.12.2012 tekemä päätös AP/0l/2012, joka annettiin valittajalle tiedoksi 27.12.2012, pysytettiin voimassa

                           —

                           1 kohdassa mainitun unionin yleisen tuomioistuimen tuomion sekä muun osapuolen valituslautakunnan päätöksen kumoamista siltä osin kuin

                                       —

                                       muun osapuolen valituslautakunnan päätös pysytettiin voimassa

                                       —

                                       valittaja velvoitettiin korvaamaan oikeudenkäyntikulut

                                 sekä valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa nostaman kanteen hyväksymistä.

               3.

               Valittaja vaatii edelleen toissijaisesti 1 kohdassa mainitun tuomion kumoamista ja asian palauttamista unionin yleiseen tuomioistuimeen.

               4.

               Valittaja vaatii muun osapuolen velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kumoamiskanteen virheellisesti sillä perusteella, että se oli nostettu Euroopan parlamentin ja neuvoston 20.2.2008 antaman asetuksen (EY) N:o 216/2008 (1) 50 artiklan vastaisesti pelkästään valituslautakunnan päätöksestä.
   Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin loukkasi valittajan mukaan viran puolesta tutkimista koskevaa periaatetta, koska se tukeutui tosiseikaston selvittämisessä pelkästään asianosaisten esittämiin seikkoihin. Erityisesti se ei tutkinut kysymystä siitä, voitiinko Robinson R66 -merkkisellä helikopterilla lentää turvallisesti.
   Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio on valittajan mukaan kumottava myös siksi, että se on unionin aineellisen oikeuden vastainen, koska siinä ulotettiin ”monitahoisia taloudellisia arviointeja” koskeva periaate virheellisesti koskemaan myös nyt käsiteltävää asiaa. Sen mukaan tässä yhteydessä mainittua oikeuskäytäntöä (mm. tuomio 17.9.2007, Microsoft v. komissio, T-201/04 (2), 87 kohta ja sitä seuraavat kohdat) ei voida ulottaa koskemaan nyt käsiteltävää asiaa. Nyt käsiteltävässä asiassa ei ole sen mukaan kyse kilpailusäännöistä eikä komission päätöksestä. Kyse ei ole myöskään ”monitahoisista taloudellisista arvioinneista”, sillä muu osapuoli tai valituslautakunta eivät käsitelleet sellaisia.
   Viimeiseksi valittaja esittää, että unionin yleinen tuomioistuimen mukaan vahingonkorvausvelvollisuutta ei ole, elleivät kaikki SEUT 340 artiklan mukaiset vahingonkorvausvelvollisuuden edellytykset täyty. Niinpä unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen myös vahingonkorvausvaatimuksen osalta. Koska unionin yleisen tuomioistuimen olisi pitänyt kumota sekä alkuperäinen päätös että valituslautakunnan päätös, sen olisi valittajan mukaan pitänyt myös hyväksyä vahingonkorvausvaatimus.

      (1)  Yhteisistä siviili-ilmailua koskevista säännöistä ja Euroopan lentoturvallisuusviraston perustamisesta sekä neuvoston direktiivin 91/670/ETY, asetuksen (EY) N:o 1592/2002 ja direktiivin 2004/36/EY kumoamisesta 20.2.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 216/2008 (EUVL L 79, s. 1).

      (2)  EU:T:2007:289


title: Asia T-479/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 3.9.2008 — Nuova Agricast v. komissio (Kumoamiskanne — Oikeus tutustua asiakirjoihin — Päätöksen, jolla oikeus tutustua asiakirjoihin evättiin, peruuttaminen — Tietojen antaminen asiakirjojen sisällöstä niiden laatijan nimenomaisen kannan vastaisesti — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/26

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 3.9.2008 — Nuova Agricast v. komissio
   (Asia T-479/07) (1)

   (Kumoamiskanne - Oikeus tutustua asiakirjoihin - Päätöksen, jolla oikeus tutustua asiakirjoihin evättiin, peruuttaminen - Tietojen antaminen asiakirjojen sisällöstä niiden laatijan nimenomaisen kannan vastaisesti - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   (2008/C 272/51)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Nuova Agricast (Foggia, Italia) (edustaja: asianajaja A. Calabrese)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Costa de Oliveira ja G. Conte)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Vaatimus sen komission 17.10.2007 tekemän päätöksen kumoamisesta, jolla evättiin kantajalta oikeus tutustua tiettyihin asiakirjoihin, jotka Italian viranomaiset olivat lähettäneet komissiolle erästä valtiontukijärjestelmää koskevan tutkimusmenettelyn yhteydessä
   Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta ja Tanskan kuningaskunnan väliintulohakemuksesta raukeaa.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 64, 8.3.2008.


title: Asia T-427/10: Kanne 16.9.2010 — Trefilerías Quijano v. komissio

text:
               20.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 317/38

         Kanne 16.9.2010 — Trefilerías Quijano v. komissio
   (Asia T-427/10)
   ()
   2010/C 317/69
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Trefilerías Quijano, SA (Los Corrales de Buelna, Espanja) (edustajat: asianajajat F. González Díaz ja A. Tresandi Blanco)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               komission 30.6.2010 tekemä päätös K(2010) 4387 lopullinen asiassa COMP/38.344 — Jänneteräs on kumottava Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklan nojalla

               —

               toissijaisesti on kumottava kyseisessä päätöksessä asetettu sakko tai alennettava sen määrää Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 261 artiklan nojalla

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Esillä olevassa asiassa on riitautettu sama päätös kuin asiassa T-426/10, Moreda-Riviere Trefilerías vastaan komissio.
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin tuossa asiassa.
   Kantaja riitauttaa sen, että sen katsotaan olevan vastuussa SEUT 101 artiklan rikkomisesta.


title: Asia T-565/16: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 25.10.2015 – Maubert v. neuvosto

text:
               16.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 14/55

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 25.10.2015 – Maubert v. neuvosto
   (Asia T-565/16) (1)

   (2017/C 014/67)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 27, 25.1.2016 (asia on alkujaan rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-137/15, ja siirretty Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).


title: Hoge Raad der Nederlandenin 11.2.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Staatssecretaris van Financiën vastaan B. G. M. Verkooyen (Asia C-35/98)

text:
C 137/6                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     2.5.98
Hoge Raad der Nederlandenin 11.2.1998 tekemällään                  Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
Staatssecretaris van FinancieÈn vastaan B. G. M. Verkooyen
                                                                   Ð velvoittaa Silena SpA:n maksamaan pääomaa 15 000
                        (Asia C-35/98)                                 ecua ja korkoa 4,17 ecua päivässä ajalta 10.5.1995Ð
                                                                       31.12.1996, eli korkoa yhteensä 2 481,15 ecua, ja kor-
                         (98/C 137/11)                                 koa 2,8 ecua päivässä 1.1.1997 lähtien pääoman mak-
                                                                       supäivään saakka;
Hoge Raad der Nederlanden on 11.2.1998 tekemällään                 Ð velvoittaa Silena SpA:n korvaamaan oikeudenkäynti-
päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuo-                 kulut
mioistuimen kirjaamoon 13.2.1998, pyytänyt Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua vireillä ole-
vassa asiassa Staatssecretaris van FinancieÈn vastaan              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
B. G. M. Verkooyen seuraaviin kysymyksiin:
                                                                   Välityslausekkeen nojalla nostetussa kanteessa vaaditaan
                                                                   vastaajaa maksamaan edellä mainittu rahamäärä, koska se
1. Onko neuvoston direktiivin 88/361/ETY (1) 1 artiklan            on luovuttanut oikeutensa markkinoida sopimuksessa nro
     1 kohtaa ja direktiivin liitteessä I olevaa I kohdan          10433-94-09-Ticrispi tarkoitettua teknistä ºpakettiaº.
     2 alakohtaa tulkittava siten, että direktiivin 6 artiklan     Komissio päätti purkaa kyseisen sopimuksen, koska vas-
     1 kohta huomioon ottaen sellainen jäsenvaltion tulove-        taaja laiminlöi sopimusvelvoitteita. Sopimuksen purkami-
     rolainsäädännöstä johtuva rajoitus on kielletty               sen vaikutuksia säännellään Italian lainsäädännössä.
     1.7.1990 lukien, jonka mukaan osingoista ei tiettyyn
     määrään asti kanneta osakkeenomistajilta tuloveroa,
     mutta jonka mukaan vapautus rajoitetaan jäsenval-
     tiossa toimivien yhtiöiden osakkeille maksettaviin osin-
     koihin?
                                                                   Euroopan yhteisöjen komission 18.2.1998 TVR-Tecnolo-
                                                                          gie Vetroresina SpA:ta vastaan nostama kanne
2. Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä,
     onko EY:n perustamissopimuksen 6 ja/tai 52 artiklaa                                  (Asia C-40/98)
     tulkittava siten, että ensimmäisessä kysymyksessä tar-                                (98/C 137/13)
     koitetun kaltainen rajoitus on niiden kanssa ristirii-
     dassa?
                                                                   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 18.2.1998
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen TVR-Tec-
3. Onko edellisiin kysymyksiin annettavien vastausten              nologie Vetroresina SpA:ta, kotipaikka Rooma, vastaan.
     kannalta merkitystä sillä, esittääkö tällaisen verova-        Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen neuvonantaja
     paussäännöksen soveltamista koskevan vaatimuksen              Eugenio de March, jota avustaa asianajaja Alberto Dal
     tavanomainen osakkeenomistaja vai (tytäryhtiön)               Ferro, Vicenza, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos
     työntekijä, joka hallitsee osakkeita henkilöstörahaston       Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
     (werknemersspaarplan) perusteella?
                                                                   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
( ) EYVL L 178, 8.7.1988, s. 5.
 1
                                                                   Ð velvoittaa vastaajan palauttamaan 211 307 ecun suu-
                                                                       ruisen summan 69,47 ecun suuruisine päivittäisine kor-
                                                                       koineen 21.12.1991 alkaen siihen asti kunnes maksu
                                                                       on suoritettu;
                                                                   Ð velvoittaa vastaajan maksamaan 20 000 ecua vahin-
Euroopan yhteisöjen komission 18.2.1998 Silena SpA:ta                  gonkorvauksena;
                    vastaan nostama kanne
                        (Asia C-39/98)                             Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                         (98/C 137/12)
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 18.2.1998                 Kanne, joka on nostettu välityslausekkeen perusteella, kos-
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Silena                kee komission ja TVR-Tecnologie Vetroresina SpA:n väli-
SpA:ta vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellinen            sen sopimuksen (sopimus nro 3440/1/0/187/91/6-BCR-
neuvonantaja Eugenio de March, avustajanaan asianajaja             1(30) perusteella etukäteen maksettujen rahasummien
Alberto Dal Ferro, Vicenza, ja prosessiosoite Luxembur-            palautusta. Sopimus koski komponenttirakenteista valmis-
gissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez          tettujen tuotteiden mittausjärjestelmien tutkimussuunnitel-
de la Cruz, Centre Wagner, Luxembourg.                             maa. Komissio on päättänyt purkaa Italian oikeuden


title: Oikaistaan virallisessa lehdessä julkaistu tiedonanto asiassa T-283/08 P ( EUVL C 272, 25.10.2008, s. 28 )

text:
               6.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/61

         Oikaistaan virallisessa lehdessä julkaistu tiedonanto asiassa T-283/08 P

      (
            Euroopan unionin virallinen lehti C 272, 25.10.2008, s. 28
         )

   (2008/C 313/113)
   Virallisessa lehdessä asiassa T-283/08 P, Pavlos Longinidis v. Cedefop julkaistu tiedonanto kuuluu seuraavasti:

         Valitus, jonka P. Longinidis on tehnyt 16.7.2008 virkamiestuomioistuimen asiassa F-74/06, Pavlos Longinidis v. Cedefop, 24.4.2008 antamasta tuomiosta
         (Asia T-283/08 P)
         (2008/C 272/54)
         Oikeudenkäyntikieli: kreikka
         Asianosaiset

            Valittaja: Pavlos Longinidis (edustajat: asianajajat P. Giatagantsidis ja S. Stavropoulou)

            Muu osapuoli: Cedefop
         Vaatimukset

                     —

                     Euroopan yhteisöjen virkamiestuomioistuimen asiassa F-74/06, Pavlos Longinidis vastaan Cedefop, 24.4.2008 antama tuomio on kumottava;

                     —

                     Cedefopin johtajan 30.11.2005 tekemä päätös, jolla päätettiin valittajan 4.3.2003 tehty toistaiseksi voimassa oleva työsopimus, ja kaikki muut tähän päätökseen liittyvät hallintoelimen toimet on kumottava;

                     —

                     Cedefopin johtajan 11.11.2005 tekemä päätös, jolla muutettiin Cedefobin valituslautakunnan kokoonpanoa, ja kaikki muut tähän päätökseen liittyvät hallintoelimen toimet on kumottava;

                     —

                     Cedefopin valituslautakunnan 24.5.2006 tekemä päätös, jolla hylättiin valittajan 28.2.2006 tekemä hallinnollinen valitus, ja kaikki tähän päätökseen liittyvät hallintoelimen toimet on kumottava;

                     —

                     Valittajan 19.6.2006 nostama kanne on otettava tutkittavaksi ja

                     —

                     Cedefop on velvoitettava korvaamaan sekä asiaa ensimmäisessä vaiheessa käsiteltäessä että muutoksenhaussa syntyneet oikeudenkäyntikulut.

               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
         Kanteellaan valittaja vaatii muun muassa, että kumotaan Cedefopin johtajan päätös toistaiseksi voimassa olevan työsopimuksen päättämisestä. Kanne hylättiin virkamiestuomioistuimen 24.4.2008 antamalla tuomiolla.
         Valittaja katsoo, että valituksenalaista tuomiota tehtäessä rikottiin asian selvittämistä koskevia sääntöjä, sillä tuomio annettiin sellaisten seikkojen perusteella, joita ei ole näytetty toteen. Valittaja toteaa erityisesti, että tutkiessaan valittajan väitettä, jonka mukaan irtisanomisperusteet ilmoitettiin suullisesti valittajalle 23.11.2005 järjestetyssä tapaamisessa, virkamiestuomioistuimen syyllistyi oikeudelliseen virheeseen, koska se muutti näytön kohdetta.
         Lisäksi valittaja väittää, että valituksenalaista tuomiota ei ole perusteltu riittävästi. Valittaja toteaa erityisesti, että virkamiestuomioistuin ei ole perustellut riittävästi kantaansa, joka koskee sitä, että Cedefop olisi antanut valittajalle asianmukaisesti ja riittävästi tietoja valittajan irtisanomisen syistä, ja että se ei ole tutkinut kaikkia niitä seikkoja, joiden se katsoi johtavan valittajan irtisanomiseen.
         Lisäksi valittaja esittää, että virkamiestuomioistuin on tulkinnut ja soveltanut väärin yhteisön oikeutta seuraavien seikkojen osalta: valittaja katsoo ensinnäkin, että esillä olevan asian erityisten olosuhteiden valossa perusteluvelvollisuutta noudattaminen varmistetaan vain, jos valittajan irtisanomisperusteet ilmoitetaan kirjallisesti; toiseksi, että valittajan irtisanominen yksittäisen tapauksen johdosta merkitsee selvää arviointivirhettä; kolmanneksi, että valittajan puolustautumisoikeuksia loukattiin, koska valittajaa kuultiin vasta sen jälkeen, kun päätös hänen irtisanomisestaan oli tehty, ja että asiassa ei tehty mitään tutkimuksia eikä ryhdytty mihinkään kurinpitomenettelyyn ja että valittajalle ei ilmoitettu asian ratkaisevia tietoja eikä häntä pyydetty ottamaan kantaa syytöksiin, joita häntä vastaan oli esitetty.
         Lopuksi valittaja katsoo, että Cedefopin valituslautakunta ei ole tutkinut objektiivisesti ja puolueettomasti valittajan irtisanomisestaan 28.2.2006 tekemää hallinnollista valitusta.


title: Asia C-256/08: Kanne 16.6.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

text:
               2.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 197/16

         Kanne 16.6.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   (Asia C-256/08)
   (2008/C 197/27)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. O'Reilly ja M. Condou-Durande)

      Vastaaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/83/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut niistä komissiolle.

               —

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanon määräaika päättyi 10.10.2006.

      (1)  EUVL L 304, s. 12.


title: Asia C-214/08 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 20.5.2009 — Philippe Guigard v. Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Vahingonkorvauskanne — Yhteisön sopimukseen perustuvan vastuun tai sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun syntymisen edellytykset — Neljännen Lomén sopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Mauritiuksella allekirjoitetulla sopimuksella, 313 artiklan 2 kohdan k alakohta, 314 artikla ja 317 artiklan a kohta)

text:
               18.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 167/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 20.5.2009 — Philippe Guigard v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-214/08 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Vahingonkorvauskanne - Yhteisön sopimukseen perustuvan vastuun tai sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun syntymisen edellytykset - Neljännen Lomén sopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Mauritiuksella allekirjoitetulla sopimuksella, 313 artiklan 2 kohdan k alakohta, 314 artikla ja 317 artiklan a kohta)
   2009/C 167/02
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Philippe Guigard (edustajat: asianajajat S. Rodrigues ja C. Bernard-Glanz)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Bordes ja F. Dintilhac)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) 11.3.2008 asiassa T-301/05, Guigard v. komissio, antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kantajan kanteen korvauksen saamiseksi vahingosta, jonka kantaja on väittänyt kärsineensä komission toiminnan johdosta, kun se ei uusinut hänen työsopimustaan, joka tehtiin yhteisön ja Nigerian tasavallan välisen Euroopan kehitysrahaston rahoittaman teknisen yhteistyön puitteissa — Yhteisön sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun syntymisen edellytykset — Neljännen Lomén sopimuksen (EYVL L 229, s. 1), sellaisena, kuin se on muutettuna Mauritiuksella allekirjoitetulla sopimuksella (EYVL L 156, s. 3), 313 artiklan 2 kohdan k alakohdan ja 314 artiklan rikkominen — Perusteluvelvollisuuden ja puolustautumisoikeuksien loukkaaminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-301/05, Guigard v. komissio, 11.3.2008 antama tuomio kumotaan sikäli kuin siinä on otettu Guigardin kanne tutkittavaksi.

               2)

               Guigardin kanne asiassa T-301/05 hylätään.

               3)

               Guigardin valituksesta ei ole tarpeen lausua.

               4)

               Guigard velvoitetaan korvaamaan Euroopan yhteisöjen komissiolle yhteisöjen tuomioistuimessa ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 223, 30.8.2008.


title: Asia C-327/11 P: Valitus, jonka United States Polo Association on tehnyt 24.6.2011 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-228/09, United States Polo Association v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Textiles CMG, SA, 13.4.2011 antamasta tuomiosta

text:
               22.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/16

         Valitus, jonka United States Polo Association on tehnyt 24.6.2011 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-228/09, United States Polo Association v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Textiles CMG, SA, 13.4.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-327/11 P)
   2011/C 311/25
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: United States Polo Association (edustajat: asianajajat P. Goldenbaum, T. Melchert ja I. Rohr)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-228/09 13.4.2011 antaman tuomion,

               —

               kumoaa valituslautakunnan päätöksen R 08861/2008-4,

               —

               velvoittaa SMHV:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut,

               —

               ja, mikäli Textiles CMG S.A. hyväksytään väliintulijaksi, velvoittaa Textiles CMG S.A.:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää, että unionin yleisen tuomioistuimen tuomiossa on tehty tulkintavirhe ja siinä on sovellettu virheellisesti yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (1).
   Unionin yleinen tuomioistuin on virheellisen tulkinnan ja virheellisen soveltamisen johdosta päätellyt, että valituslautakunta on katsonut perustellusti, että tavaramerkin U.S. POLO ASSN. (riidanalainen hakemus) ja tavaramerkin POLO-POLO (aikaisempi tavaramerkki) välillä on sekaannusvaara.
   Unionin yleinen tuomioistuin ei ole tehnyt asianmukaista ja kokonaisvaltaista sekaannusvaaran arviointia eikä se ole ottanut riittävästi huomioon tai se on soveltanut väärin asiaa koskevaa Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä.
   Valittajan pääasialliset perustelut unionin yleisen tuomioistuimen päätelmien puutteiden osalta ovat seuraavanlaiset:

               1)

               Unionin yleinen tuomioistuin on soveltanut virheellisesti asiassa C-120/04 Medion, 6.10.2005 annetussa tuomiossa (Kok., s. I-8551), vahvistettua periaatetta, joka koskee moniosaisen merkin yhden osatekijän itsenäistä asemaa tunnusmerkkinä tilanteessa, jossa osatekijä ei kuitenkaan yksinään ole hallitseva moniosaisesta merkistä saatavassa kokonaisvaikutelmassa.
               Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin on perustellusti todennut, että osatekijä ”POLO” ei ollut hallitseva osatekijä myöhemmässä tavaramerkissä, mutta on sitten katsonut virheellisesti, että osatekijällä ”POLO” on itsenäinen erottava merkitys siksi, että osatekijät ”U.S.” ja ”ASSN.” ovat alkukirjaimia ja lyhenteitä ja siksi, että merkityssisältö puuttui ja että erottamiskyky ei ollut riittävä. Tämä osoittaa, että edellytys, joka koskee moniosaisen merkin yhden osatekijän itsenäistä asemaa tunnusmerkkinä, on ymmärretty väärin.
               Asiassa Medion annetulla tuomiolla ei missään tapauksessa voida katsoa vahvistetun yleistä sääntöä, jonka mukaan millä tahansa itsenäisellä tavanomaisesti erottamiskykyisellä kahdelle tavaramerkille yhteisellä osatekijällä on katsottava olevan itsenäinen asema tunnusmerkkinä moniosaisessa merkissä. Unionin yleinen tuomioistuin ei ole ottanut huomioon, että asiassa Medion on olemassa sääntö ja poikkeus; säännönmukaisesti keskivertokuluttaja mieltää tavaramerkin kokonaisuutena niin, että yksi tai useampi moniosaisen merkin osatekijä voi olla hallitseva osa tätä kokonaisuutta, ja jos poikkeuksellisesti osatekijä ei ole hallitseva osa kokonaisvaikutelmassa, sillä voi ainoastaan poikkeuksellisessa tilanteessa olla itsenäinen asema ja erottamiskyky. Unionin yleinen tuomioistuin ei ole esittänyt mitään syitä tällaiselle poikkeukselle.

               2)

               Unionin yleinen tuomioistuin on antanut yksinomaisen ja ratkaisevan merkityksen sille, että kahdessa riidanalaisessa merkissä esiintyy molemmissa osatekijä ”POLO”, eikä se ole soveltanut asianmukaisesti, siten kuin asiassa C-251/95, SABEL, 11.11.1997 (Kok., s. I-6191) annetussa tuomiossa tehtiin, sekaannusvaaran kokonaisvaltaista arviointia koskevia periaatteita.
               Unionin yleinen tuomioistuin ei ole ottanut huomioon periaatetta, jonka mukaan kohdeyleisö mieltää tavaramerkin kokonaisuutena eikä arvioi sen eri yksityiskohtia, vaan on — aikaisemman tavaramerkin osalta — ottanut esille vain yhden osatekijän ja verrannut sitä myöhempään tavaramerkkiin.
               Unionin yleinen tuomioistuin ei ole ottanut huomioon kaikkia nyt esillä olevan asian olosuhteita, kun se on ei ole ottanut huomioon riidanalaisten merkkien eroavaisuuksia ja erityisesti sitä, että osatekijä ”POLO” toistetaan huomiota herättävästi aikaisemmassa tavaramerkissä. Yksittäinen osatekijä ”POLO” ei ole hallitseva osa aikaisempaa ”POLO-POLO” -tavaramerkkiä eikä sillä ole itsenäistä asemaa ja erottamiskykyä moniosaisessa merkissä, eikä unionin yleinen tuomioistuin ole edes viitannut tällaiseen seikkaan.
               Lisäksi aikaisempi tavaramerkki ”POLO-POLO” ei kokonaisuutena tarkasteltuna tarkoita mitään yhdelläkään unionin kielellä. Näin ollen minkäänlaista merkityssisältöä koskevaa vertailua ei voida tehdä.

               3)

               Unionin yleinen tuomioistuin ei ole ottanut huomioon periaatetta, jonka mukaan samankaltaisuutta koskeva vertailu voidaan suorittaa yksinomaan yhden osatekijän perusteella vain, mikäli kaikki muut tavaramerkin osatekijät ovat merkityksettömiä.

               4)

               Unionin yleisen tuomioistuimen perustelut ovat ristiriitaisia ja epäjohdonmukaisia seuraavilta osin:
               Unionin yleinen tuomioistuin on todennut yhtäältä, että osatekijöillä ”U.S” ja ”ASSN.” ei ole itsessään merkitystä. Toisaalta se on katsonut, että kohdeyleisö mieltäisi osatekijän ”U.S” viittaukseksi maantieteelliseen alkuperään. Lisäksi on niin, että vaikka oletettaisiin, että jotkut kuluttajat eivät ehkä ymmärtäisi lyhennettä ”ASSN.”, kuluttajilla ei olisi mitään syytä jättää sitä huomiotta, vaan ne mieltäisivät sen sitäkin suuremmalla syyllä erottamiskykyiseksi osatekijäksi asiassa MATRA ZEN vahvistettujen periaatteiden mukaisesti.

      (1)  EUVL L 78, s. 1.


title: Yhdistetyt asiat C-292/09 ja C-293/09: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 13.1.2010 (Commissione tributaria provinciale di Parman (Italia) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Isabella Calestani (C-292/09) ja Paolo Lunardi (C-293/09) v Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma (Ennakkoratkaisupyyntö — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/13

         Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 13.1.2010 (Commissione tributaria provinciale di Parman (Italia) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Isabella Calestani (C-292/09) ja Paolo Lunardi (C-293/09) v Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma
   (Yhdistetyt asiat C-292/09 ja C-293/09) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   2010/C 100/20
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Commissione tributaria provinciale di Parma

      Asianosaiset

      Kantajat: Isabella Calestani (C-292/09) ja Paolo Lunardi (C-293/09)

      Vastaaja: Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Commissione tributaria provinciale di Parma — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste, 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 13 artiklan B kohdan c alakohdan tulkinta — Sellaisten tavaroiden luovutusten vapautus, jotka käytetään kokonaan verosta vapautettuun toimintaan tai joista ei ole vähennysoikeutta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa suljetaan vapautus pois

      Määräysosa

   Commissione tributaria provinciale di Parman (Italia) 9.6. ja 17.6.2009 esittämien ennakkoratkaisupyyntöjen tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat selvästi.

      (1)  EUVL C 233, 26.9.2009.


title: Asia T-176/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.10.2011 — Seven v. SMHV — Seven for all mankind (SEVEN FOR ALL MANKIND) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin SEVEN FOR ALL MANKIND rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat yhteisön tavaramerkeiksi ja kansainväliseksi tavaramerkiksi rekisteröidyt kuviomerkit, jotka sisältävät sanaosan seven — Suhteellinen hylkäysperuste — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta)

text:
               19.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 340/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.10.2011 — Seven v. SMHV — Seven for all mankind (SEVEN FOR ALL MANKIND)
   (Asia T-176/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin SEVEN FOR ALL MANKIND rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat yhteisön tavaramerkeiksi ja kansainväliseksi tavaramerkiksi rekisteröidyt kuviomerkit, jotka sisältävät sanaosan ”seven” - Suhteellinen hylkäysperuste - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta)
   2011/C 340/35
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Seven SpA (Leinì, Italia) (edustaja: asianajaja L. Trevisan)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Seven for all mankind LLC (Vernon, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat A. Gautier-Sauvagnac, B. Guimberteau, ja M. Choukroun)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus SMHV:n toisen valituslautakunnan asiassa R 1514/2008-2 28.1.2010 tekemästä päätöksestä, joka koskee Seven SpA:n ja Seven for all mankind LLC:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan asiassa R 1514/2008 2 28.1.2010 tekemä päätös kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               SMHV velvoitetaan korvaamaan ne kulut, joita Seven SpA:lle on aiheutunut unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä oikeudenkäynnistä ja valituslautakunnassa käydystä menettelystä.

               4)

               Seven for all mankind LLC vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 161, 19.6.2010.


title: Asia C-109/06: Kanne  23.2.2006  — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta

text:
               6.5.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/6

         Kanne 23.2.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-109/06)
   (2006/C 108/08)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: W. Mölls)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta
   Kantajan vaatimukset

               —

               on todettava, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27 päivänä lokakuuta 2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle;

               —

               Saksan liittotasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 31.12.2003.

      (1)  EUVL L 283, s. 51


title: Asia T-3/14: Kanne 2.1.2014 — Anudal Industrial v. komissio

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/50

         Kanne 2.1.2014 — Anudal Industrial v. komissio
   (Asia T-3/14)
   2014/C 52/96
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Anudal Industrial, SL (Badalona, Espanja) (edustajat: asianajajat J. García Muñoz, J. Jiménez-Blanco ja J. Corral García)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan päätöksen 1–6 kohdan

               —

               toissijaisesti kumoamaan päätöksen 4 kohdan siltä osin kuin siinä määrätään tukien takaisinmaksamisesta

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Käsiteltävässä asiassa riitautetaan sama päätös kuin asiassa T-515/13, komissio vastaan Espanja.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen:

               1)

               Riitautetulla päätöksellä rikotaan olennaisia muotomääräyksiä sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 20 ja 21 artiklaa ja 41 artiklan 1 kohtaa, koska se on annettu sellaisen tutkintamenettelyn tuloksena, jossa on tehty huomattavia virheitä.

               2)

               Oikeudellinen virhe, koska SEUT 107 ja 108 artiklaa on rikottu toteamalla, että kyseisen menettelyn kohteena olevat toimet ovat valtiontukea, vaikka niiden valikoivaa luonnetta ole näytetty toteen.

               3)

               Oikeudellinen virhe, koska SEUT 107 ja 108 artiklaa on rikottu toteamalla, että kyseisen menettelyn kohteena olevat toimet ovat valtiontukea, vaikka niiden vaikutuksia yhteisön sisäiseen kauppaan ei ole näytetty toteen.

               4)

               Oikeudellinen virhe, koska SEUT 107 artiklan 1 kohtaa on rikottu ja koska perustelut ovat puutteelliset sikäli kuin on katsottu olevan kyse valtiontuesta taloudellisen eturyhmittymän ja sen rahoittajien hyväksi, vaikka tämä tuki ei luo niille kilpailuetua eikä rajoita yhteisön sisäistä kauppaa sen eri aloilla.

               5)

               Oikeudellinen virhe sikäli kuin mahdollisen tuen takaisinmaksamisesta on määrätty oikeusvarmuuden, luottamuksensuojan ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteiden sekä asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan vastaisesti.


title: Asia T-562/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.2.2015 – Sabbagh v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Syyriaan kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Ilmeinen arviointivirhe — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)

text:
               13.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.2.2015 – Sabbagh v. neuvosto
   (Asia T-562/11) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Syyriaan kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Ilmeinen arviointivirhe - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu))
   (2015/C 118/30)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Bassam Sabbagh (Damaskos, Syyria) (edustajat: asianajajat M.-A. Bastin ja J.-M. Salva)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: B. Driessen ja S. Kyriakopoulou)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä vaatimus kumota Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 442/2011 täytäntöönpanosta 14.11.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1151/2011 (EUVL L 296, s. 3), Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä ja päätöksen 2011/273/YUTP kumoamisesta 1.12.2011 annettu neuvoston päätös 2011/782/YUTP (EUVL L 319, s. 56) ja Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen N:o 442/2011 kumoamisesta 18.1.2012 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 36/2012 (EUVL L 16, s. 1) siltä osin kuin kyseiset toimet koskevat kantajaa ja toisaalta vaatimus vahingonkorvauksen maksamisesta kärsityn vahingon korvaamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Vaatimus kumota Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen N:o 442/2011 kumoamisesta 18.1.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 36/2012 antamisen jälkeen annetut neuvoston täytäntöönpanoasetukset jätetään tutkimatta.

               2)

               Bassam Sabbaghia koskevilta osin kumotaan

                           —

                           asetuksen (EU) N:o 442/2011 täytäntöönpanosta 14.11.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1151/2011

                           —

                           Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä ja päätöksen 2011/273/YUTP kumoamisesta 1.12.2011 annettu neuvoston päätös 2011/782/YUTP

                           —

                           asetus N:o 36/2012.

               3)

               Kumottujen päätösten ja asetusten vaikutukset Bassam Sabbaghiin pysytetään voimassa valituksen tekemisen määräajan päättymiseen saakka tai – jos valitus tehdään kyseisessä määräajassa – valituksen mahdolliseen hylkäämiseen saakka.

               4)

               Vahingonkorvausvaatimus hylätään.

               5)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet Bassam Sabbaghin oikeudenkäyntikuluista.

               6)

               Bassam Sabbagh vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan.

      (1)  EUVL C 58, 25.2.2012.


title: Asia C-529/09: Kanne 18.12.2009 — Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta

text:
               27.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/21

         Kanne 18.12.2009 — Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-529/09)
   2010/C 51/34
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Flynn ja C. Urraca Caviedes)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut SEUT 288 artiklan neljännen kohdan ja Espanjan myöntämästä tuesta Magefesa-yhtymälle ja sen seuraajille 14.10.1998 tehdyn komission päätöksen 1999/509/EY (EYVL 1999, L 198, s. 15) 2 ja 3 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole Industrias Domésticas SA:n (Indosa) osalta toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä kyseisen päätöksen täytäntöön panemiseksi

               —

               Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Espanjan kuningaskunta ei ole Industrias Domésticas SA:n (Indosa) osalta toteuttanut säädetyssä määräajassa päätöksen 1999/509/EY täytäntöön panemiseksi tarvittavia toimenpiteitä.


title: Asia T-95/04: Luciano Lavagnolin 8.3.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/81

         Luciano Lavagnolin 8.3.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-95/04)
   (2004/C 106/159)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Luciano Lavagnoli, kotipaikka Berchem (Luxemburg), on nostanut 8.3.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana ovat asianajajat Gilles Bounéou ja Frédéric Frabetti.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa vuoden 1999—2001 arvostelukierroksen kantajaa koskevilta osin;

               —

               toissijaisesti kumoaa kantajaa koskevan arvostelukertomuksen ajanjaksolta 1.7.1999—30.6.2001 sekä tähän liittyen kyseisen kertomuksen valmistelutoimet;

               —

               ratkaisee kysymyksen kulujen, oikeudenkäynnistä aiheutuvien kustannusten ja asianajajien palkkioiden maksamisesta ja velvoittaa komission korvaamaan ne.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vastustaa nimittävän viranomaisen päätöstä, jolla vahvistettiin kantajan arviointikertomus ajanjaksolle 1999—2001.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa siihen, että

               —

               henkilöstösääntöjen 43 artiklan täytäntöönpanosta annettuja yleisiä säännöksiä on rikottu ja syrjintäkiellon ja hyvän hallinnon periaatetta on loukattu;

               —

               Action & Defensen, jonka pääsihteeri viiteajanjaksona oli juuri kantaja, vuonna 1974 solmimaa puitesopimusta ja henkilöstösääntöjen 24 b artiklaa on rikottu ja vapautta ammattiyhdistystoimintaan on loukattu;

               —

               komission ja OSP:n 18.5.1998 allekirjoittamaa aiepöytäkirjaa on rikottu;

               —

               mielivaltaisen menettelyn kieltoa koskevaa periaatetta ja perusteluvelvollisuutta on loukattu ja asiassa on syyllistytty toimivallan väärinkäyttöön;

               —

               luottamuksensuojan periaatetta on loukattu ja

               —

               huolellisuusvelvoitetta ei ole noudatettu.


title: Asia T-332/17: Kanne 29.5.2017 – E-Control v. ACER

text:
               31.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/35

         Kanne 29.5.2017 – E-Control v. ACER
   (Asia T-332/17)
   (2017/C 249/51)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaft (E-Control) (Wien, Itävalta) (edustaja: asianajaja F. Schuhmacher)

      Vastaaja: Energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyövirasto (ACER)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyöviraston valituslautakunnan 17.3.2017 asiassa A-001-2017 antaman päätöksen (konsolidoitu)

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan valituslautakunta teki oikeudellisen virheen katsoessaan, että ACER oli toimivaltainen muuttamaan siirtoverkkoja koskevaa ehdotusta.

                           —

                           Kantaja väittää, että valituslautakunta teki oikeudellisen virheen katsoessaan, että ACER oli toimivaltainen muuttamaan siirtoverkonhaltijoita koskevaa ehdotusta, sillä komission asetuksessa (EU) 2015/1222 (1) ei anneta tällaista toimivaltaa.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan valituslautakunta teki oikeudellisen virheen katsoessaan, että ACER oli toimivaltainen, vaikka se ei ottanut huomioon kantajan muutospyyntöä.

                           —

                           Kantaja väittää, ettei ACER ottanut huomioon sen komission asetuksen (EU) N:o 2015/1222 9 artiklan 12 kohdan nojalla tekemää muutospyyntöä. Kantajan mukaan valituslautakunta teki oikeudellisen virheen katsoessaan, että ACER oli toimivaltainen siitä huolimatta, että se ei ottanut huomioon kantajan muutospyyntöä.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan valituslautakunta teki oikeudellisen virheen katsoessaan, että ACER oli toimivaltainen ottamaan käyttöön tarjousalueen rajan komission asetuksen (EU) N:o 2015/1222 15 artiklan nojalla.

                           —

                           Kantaja väittää, että valituslautakunta teki ilmeisen oikeudellisen virheen tehdessään johtopäätöksen, jonka mukaan ACER oli toimivaltainen muuttamaan tarjousalueen konfiguraatiota ja ottamaan käyttöön uusia tarjousalueita komission asetuksen (EU) 2015/1222 15 artiklan nojalla. Kantajan mukaan ACER ylitti toimivaltansa ja jätti ottamatta huomioon oikeudellisen kehyksen ja jäsenvaltioiden toimivallan.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan valituslautakunta totesi oikeudellisesti virheellisesti ja asianmukaisia perusteluja esittämättä, että ACER on osoittanut, että Saksan ja Itävallan välisellä rajalla on rakenteellinen siirtorajoitus.

                           —

                           Kantaja väittää, että sen menettelyllisiä oikeuksia ei kunnioitettu, koska valituslautakunta ei tutkinut valituksessa esitettyjä perusteluja vaan sen sijaan tukeutui yleisluontoiseen toteamukseen, jolla ei ollut mitään erityistä suhdetta nyt käsiteltävään asiaan. Jos unionin yleinen tuomioistuin toteaa, että valituslautakunta esitti riittävät perustelut, niin kantajan mukaan valituslautakunta teki oikeudellisen virheen myös hyväksyessään – viittaamatta mihinkään oikeusnormiin – ACER:n päätelmän, joka perustui virheelliseen ylikuormituksen määritelmään.

               5)

               Viides kanneperuste, jonka mukaan valituslautakunta jätti oikeudellisesti virheellisesti ja asianmukaisia perusteluja esittämättä ottamatta huomioon kantajan todisteita koskeneen pyynnön.

                           —

                           Kantaja väittää, että valituslautakunta ei esittänyt pyynnöstä kohtuullista arviointia ja rikkoi tällä tavoin velvoitetta esittää asianmukaiset perustelut. Kantajan mukaan – koska valituslautakunnan on tehtävä perusteltu päätelmä siitä, onko valitus perusteltu – , valituslautakunnalla on velvollisuus pyytää tietoja silloin, kun se on tarpeen käsiteltävänä olevan asian ratkaisemiseksi. Kantajan mukaan valituslautakunta teki tämän vuoksi oikeudellisen virheen hylätessään kantajan tietopyynnön.

               6)

               Kuudes kanneperuste, jonka mukaan valituslautakunta totesi oikeudellisesti virheellisesti ja asianmukaisia perusteluja esittämättä, että tarjousalueen rajan käyttöönotto oli oikeasuhteinen menettely.

                           —

                           Kantaja esittää kaksi erillistä väitettä: Menettelyllisiä oikeuksia on loukattu, koska asianmukaiset perustelut puuttuvat, ja on tehty oikeudellisia velvollisuuksia koskeva oikeudellinen virhe. Kantajan mukaan riidanalaisessa päätöksessä ei otettu huomioon asetuksen (EY) N:o 714/2009 (2) 16 artiklaan sisältyvää suhteellisuusperiaatetta, joka on myös yksi EUT-sopimuksen perusperiaatteista.

      (1)  Kapasiteetin jakamista ja ylikuormituksen hallintaa koskevien suuntaviivojen vahvistamisesta 24.7.2015 annettu komission asetus (EU) 2015/1222 (EUVL 2015, L 197, s. 24).

      (2)  Verkkoon pääsyä koskevista edellytyksistä rajat ylittävässä sähkön kaupassa ja asetuksen (EY) N:o 1228/2003 kumoamisesta 13.7.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 714/2009 (EUVL 2009, L 211, s. 15).


               12.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/40

         EFTAn valvontaviranomaisen 17 päivänä marraskuuta 2016 Islantia vastaan nostama kanne
   (Asia E-18/16)
   (2017/C 9/10)
   EFTAn valvontaviranomainen, Rue Belliard 35, 1040 Bryssel, asiamiehinään Carsten Zatschler ja Marlene Lie Hakkebo, nosti 17 päivänä marraskuuta 2016 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Islantia vastaan.
   EFTAn valvontaviranomainen on pyytänyt EFTAn tuomioistuinta

               1.

               toteamaan, että Islanti ei ole ryhtynyt tarvittaviin toimenpiteisiin saattaakseen ETA-sopimuksen liitteessä II olevan XV luvun l2zzq kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 98/2013, annettu 15 päivänä tammikuuta 2013, räjähteiden lähtöaineiden markkinoille saattamisesta ja käytöstä), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimuksen pöytäkirjalla 1, osaksi sisäistä oikeusjärjestystään ETA-sopimuksen 7 artiklassa tarkoitetulla tavalla;

               2.

               velvoittamaan Islannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Kanteessa todetaan, että Islanti ei ole noudattanut 2 päivään toukokuuta 2016 mennessä EFTAn valvontaviranomaisen 2 päivänä maaliskuuta 2016 antamaa perusteltua lausuntoa. Lausunto koskee sitä, että Islanti ei ole saattanut osaksi kansallista oikeusjärjestystään ETA-sopimuksen liitteessä II olevan XV luvun 12zzq kohdassa tarkoitettua, räjähteiden lähtöaineiden markkinoille saattamisesta ja käytöstä 15 päivänä tammikuuta 2013 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 98/2013, jäljempänä ’säädös’, sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen toteaa, että Islanti on laiminlyönyt säädöksen ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa jättäessään hyväksymättä säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet asetetussa määräajassa.


title: Asia T-236/16: Kanne 10.5.2016 – Biogena Naturprodukte v. EUIPO (ZUM wohl)

text:
               4.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/46

         Kanne 10.5.2016 – Biogena Naturprodukte v. EUIPO (ZUM wohl)
   (Asia T-236/16)
   (2016/C 243/52)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Biogena Naturprodukte GmbH & Co KG (Salzburg, Itävalta) (edustaja: asianajaja I. Schiffer)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen malli: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”ZUM wohl” – Rekisteröintihakemus nro 13 666 871

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 23.2.2016 asiassa R 1982/2015-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               toteaa, että 23.1.2015 tehdyssä rekisteröintihakemuksessa nro 13 666 871 tarkoitettu merkki hakemuksessa mainituille luokkiin 29, 30, 32 ja 43 kuuluville tavaroille ja palveluille on rekisteröitävä kokonaisuudessaan EU-tavaramerkiksi

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan kaikki hakijalle rekisteröintimenettelyssä aiheutuneet kulut

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-268/08 P: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 3.3.2009 — Christos Michail v. Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Henkilöstösääntöjen 12 a ja 24 artikla — Henkinen ahdistelu — Avustamisvelvollisuus — Tosiseikkojen vääristäminen — Tosiseikkojen oikeudelliseen luonnehdintaan liittyvä virhe)

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/19

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 3.3.2009 — Christos Michail v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-268/08 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Henkilöstösääntöjen 12 a ja 24 artikla - Henkinen ahdistelu - Avustamisvelvollisuus - Tosiseikkojen vääristäminen - Tosiseikkojen oikeudelliseen luonnehdintaan liittyvä virhe)
   2009/C 113/37
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Christos Michail (edustaja: dikigoros C. Meïdanis)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Berscheid ja J. Currall, avustajinaan asianajajat E. Bourtzalas ja I. Antypas)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-486/04, Michail vastaan komissio, 16.4.2008 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kanteen, jossa valittaja oli vaatinut kumottavaksi 20.3.2004 tehdyn komission implisiittisen päätöksen hylätä avustamispyyntö, jonka valittaja oli esittänyt henkilöstösääntöjen 24 artiklan nojalla — Henkilöstösääntöjen 12 a artiklan rikkominen — Henkinen ahdistelu — Tosiseikkojen vääristäminen — Tosiseikkojen oikeudellisessa luonnehdinnassa tehdyt virheet

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Michail velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 223, 30.8.2008.


title: Massimo Marzolan 23.5.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-161/97)

text:
N:o C 228/22           FI |                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      26.7.97
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois             Massimo Marzolan 23.5.1997 Euroopan yhteisöjen komis
tuin                                                                                siota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-161/97)
— kumoaa 8.8.1996 tehdyn komission päätöksen, jolla
     komissio hylkäsi kantajan vaatimuksen henkilöstö                                         ( 97/C 228/53 )
     sääntöjen 31 artiklan 2 kohdan mahdollisen soveltu
     vuuden arvioimisesta,                                                            (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
— kumoaa tarpeellisilta osin 3.2.1997 tehdyn komission
      nimenomaisen päätöksen kantajan valituksen hylkää            Massimo Marzola on nostanut 23.5.1997 Euroopan
      misestä ,                                                     yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
                                                                    kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan
— velvoittaa vastaajan korvaamaan asian käsittelystä                edustajina ovat asianajajat Jean-Noel Louis, Thierry
      tässä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntiku           Demaseure ja Ariane Tornel, Bryssel, ja prosessiosoite
      lut .                                                         Luxemburgissa on Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Ces
                                                                    sange .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
samansisältöiset kuin asiassa T-16/97 ( J ).                        tuin
 (') EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s . 27.
                                                                    — kumoaa komission päätöksen, jolla evättiin Yhdysval
                                                                          loissa 1.3.1977—31.8.1985 saatujen eläkeoikeuksien
                                                                          siirto yhteisön eläkejärjestelmään,
Hans Gevaertin 23.5.1997 Euroopan yhteisöjen komis                 — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                 siota vastaan nostama kanne
                        (Asia T-160/97)                             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                         ( 97/C 228/52 )
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      Kantaja toteaa, että kun hänet vakinaistettiin maaliskuussa
                                                                    1986, hän teki hakemuksen siitä, että eläkeoikeudet, joita
 Hans Gevaert, kotipaikka Merelbeke ( Belgia ), on nostanut         hänelle oli kertynyt yksityisen eläkejärjestelmän perusteella
 23.5.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen             Yhdysvalloissa, siirrettäisiin yhteisön eläkejärjestelmään.
 tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota            Koska hakemusta ei hyväksytty, hän ryhtyi useita kertoja
 vastaan . Kantajan edustajana on asianajaja Nicolas                toimenpiteisiin saadakseen eläkeoikeutensa siirrettyä Ita
 Lhoëst, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire        lian eläkejärjestelmään, jotta ne voitaisiin myöhemmin siir
 Myson SARL, 30 rue de Cessange .                                   tää yhteisön järjestelmään. Komission yksiköt pitivät tätä
                                                                    ratkaisua hyväksyttävänä, mutta Italian toimivaltainen
 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois            viranomainen ei hyväksynyt sitä. Lopulta kantaja päätti
 tuin                                                               27.8.1996 tehdä henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdan
                                                                    mukaisen muodollisen hakemuksen riidanalaisten eläkeoi
 — kumoaa 26.8.1996 tehdyn komission päätöksen, jolla               keuksien siirtämisestä yhteisön eläkejärjestelmään . Vas
       komissio hylkäsi kantajan vaatimuksen henkilöstö            taaja hylkäsi tämän hakemuksen sillä perusteella, että sitä
       sääntöjen 31 artiklan 2 kohdan mahdollisen soveltu          ei ollut tehty kuuden kuukauden kuluessa nimittämisestä .
       vuuden arvioimisesta,                                        Tämä hylkäävä päätös on tässä asiassa riidanalainen pää
                                                                    tös .
 — kumoaa tarpeellisilta osin 3.2.1997 tehdyn komission
       nimenomaisen päätöksen kantajan valituksen hylkää
       misestä ,
                                                                     Kantaja väittää ensinnäkin, että henkilöstösääntöjen
                                                                     liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohtaa ja huolenpito
                                                                     velvollisuutta on rikottu, ja vetoaa siihen, että komissio on
 — velvoittaa vastaajan korvaamaan asian käsittelystä
                                                                     antanut hänelle virheellisiä tietoja mahdollisuudesta siirtää
       tässä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntiku
       lut.
                                                                     Yhdysvalloissa saadut eläkeoikeudet yhteisön eläkejärjes
                                                                     telmään ja siitä, millaista menettelyä tällaisen hakemuksen
                                                                     tekemisessä on noudatettava .
  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat           Hän väittää myös, että riidanalainen päätös on henkilöstö
  samansisältöiset kuin asiassa T- 16/97 ( J ).                      sääntöjen 25 artiklan vastainen, koska siitä puuttuvat
                                                                     kaikki asiaan vaikuttavat perustelut.
  (M EYVL N:o C 74 , 8.3.1997, s . 27.


title: Asia C-28/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 21.12.2011 — Euroopan komissio v. Itävallan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 28 ja EY 29 artikla — Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Tuonnin ja viennin määrällisiä rajoituksia vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet — Liikenne — Direktiivit 96/62/EY ja 1999/30/EY — Tiettyjä tavaroita kuljettavia yli 7,5 tonnia painavia tavarankuljetusajoneuvoja koskeva alakohtainen liikennöintikielto — Ilmanlaatu — Terveyden ja ympäristön suojelu — Suhteellisuusperiaate — Johdonmukaisuus)

text:
               18.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 49/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 21.12.2011 — Euroopan komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-28/09) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - EY 28 ja EY 29 artikla - Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Tuonnin ja viennin määrällisiä rajoituksia vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet - Liikenne - Direktiivit 96/62/EY ja 1999/30/EY - Tiettyjä tavaroita kuljettavia yli 7,5 tonnia painavia tavarankuljetusajoneuvoja koskeva alakohtainen liikennöintikielto - Ilmanlaatu - Terveyden ja ympäristön suojelu - Suhteellisuusperiaate - Johdonmukaisuus)
   2012/C 49/03
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Oliver, A. Alcover San Pedro ja B. Schima)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta (asiamiehet: E. Riedl, G. Eberhard ja C. Ranacher, avustajinaan L. Schmutzhard ja J. Thudium)

      Väliintulijat, jotka tukevat kantajan vaatimuksia: Italian tasavalta (asiamiehet: I. Bruni ja G. Palmieri, avustajanaan avvocato dello Stato G. De Bellis) ja Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: C. Wissels, Y. de Vries ja M. Noor)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 28 ja EY 29 artiklan rikkominen — Tavarankuljetusajoneuvoja, joiden kokonaispaino on yli 7,5 tonnia ja jotka kuljettavat tiettyjä tavaroita, koskeva kielto liikennöidä tietyllä moottoritien A12 ”Inntalautobahn” osalla — Kiellon perusteluna EY 30 artikla ja ilmanlaatua koskeva yhteisön lainsäädäntö

      Tuomiolauselma

               1)

               Itävallan tasavalta ei ole noudattanut EY 28 ja EY 29 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on määrännyt yli 7,5 tonnia painaville tiettyjä tavaroita kuljettaville tavarankuljetusajoneuvoille Inn-laaksossa (Itävalta) sijaitsevalla moottoritien A 12 osuudella liikennöintikiellon.

               2)

               Itävallan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Italian tasavalta ja Alankomaiden kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 69, 21.3.2009.


title: Asia T-376/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.6.2015 – Versorgungswerk der Zahnärztekammer Schleswig-Holstein v. EKP (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Päätös 2004/258/EY — Kreikan sekä EKP:n ja eurojärjestelmän kansallisten keskuspankkien välillä 15.2.2012 tehty vaihtosopimus — Liitteet A ja B — Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden osittainen epääminen — Yleinen etu — Unionin ja jäsenvaltion rahapolitiikka — EKP:n ja eurojärjestelmän kansallisten keskuspankkien sisäiset raha-asiat — Unionin rahoitusjärjestelmän vakaus)

text:
               20.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.6.2015 – Versorgungswerk der Zahnärztekammer Schleswig-Holstein v. EKP
   (Asia T-376/13) (1)

   ((Oikeus tutustua asiakirjoihin - Päätös 2004/258/EY - Kreikan sekä EKP:n ja eurojärjestelmän kansallisten keskuspankkien välillä 15.2.2012 tehty vaihtosopimus - Liitteet A ja B - Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden osittainen epääminen - Yleinen etu - Unionin ja jäsenvaltion rahapolitiikka - EKP:n ja eurojärjestelmän kansallisten keskuspankkien sisäiset raha-asiat - Unionin rahoitusjärjestelmän vakaus))
   (2015/C 236/45)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Versorgungswerk der Zahnärztekammer Schleswig-Holstein (Kiel, Saksa) (edustajat: asianajajat O. Hoepner ja D. Unrau)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP) (asiamiehet: A. Sáinz de Vicuña Barroso, S. Lambrinoc ja K. Laurinavičius, avustajinaan asianajajat H.-G. Kamann ja P. Gey)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse sellaisen 22.5.2013 annetun EKP:n päätöksen kumoamista koskevasta vaatimuksesta, joka toimitettiin kantajalle EKP:n pääjohtajan kirjeellä ja jolla hylätään osittain hakemus saada tutustua Helleenien tasavallan sekä Euroopan keskuspankin ja tässä sopimuksessa lueteltujen eurojärjestelmän kansallisten keskuspankkien välillä 15.2.2012 tehdyn vaihtosopimuksen (”Exchange agreement dated 15 February 2012 among the Hellenic Republic and the European Central Bank and the Eurosystem NCBs listed herein”) liitteisiin A ja B.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Versorgungswerk der Zahnärztekammer Schleswig-Holstein velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 260, 7.9.2013.


title: Asia C-351/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale amministrativo regionale del Lazio (Italia) on esittänyt 30.7.2007 — CEPAV DUE — Consorzio ENI per l'Alta Velocità, Consorzio COCIV ja Consorzio IRICAV DUE v. Presidenza del Consiglio dei Ministri ja Ministero dei Trasporti e della Navigazione ym.

text:
               20.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale amministrativo regionale del Lazio (Italia) on esittänyt 30.7.2007 — CEPAV DUE — Consorzio ENI per l'Alta Velocità, Consorzio COCIV ja Consorzio IRICAV DUE v. Presidenza del Consiglio dei Ministri ja Ministero dei Trasporti e della Navigazione ym.
   (Asia C-351/07)
   (2007/C 247/09)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunale amministrativo regionale del Lazio
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: CEPAV DUE — Consorzio ENI per l'Alta Velocità, Consorzio COCIV ja Consorzio IRICAV DUE

      Vastaajat: Presidenza del Consiglio dei Ministri ja Ministero dei Trasporti e della Navigazione ym.
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Onko 31.1.2007 annetun asetuksen (decreto-legge) N:o 7 12 §, joka on muutettu muutoksin 2.4.2007 annetun lain N:o 40 13 §:ksi, ristiriidassa EY 43, EY 49 ja EY 56 artiklan määräysten kanssa sekä oikeusvarmuutta ja luottamuksensuojaa koskevien yhteisön periaatteiden kanssa, sen mukaan kuin [ennakkoratkaisupyynnön] perustelujen 5 kohdassa todetaan, siltä osin kuin siinä säädetään siinä mainittujen suurnopeusjunayhteyksien toteuttamiseen liittyvien konsessiosopimusten purkamisesta ja ulotetaan siihen liittyvät vaikutukset koskemaan pääurakoitsijoiden kanssa tehtyjä sopimuksia ja siltä osin kuin siinä rajoitetaan viimeksi mainituille suoritettavaa korvausta sen mukaan kuin 8 duodevicies kohdassa säädetään?


title: Asia F-22/05 RENV: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 23.9.2009 — Neophytou v. Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö — Asian palauttaminen virkamiestuomioistuimen käsiteltäväksi kumoamisen jälkeen — Avoin kilpailu — Varallaololuetteloon sisällyttämättä jättäminen — Valintalautakunta — Nimitys)

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/63

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 23.9.2009 — Neophytou v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia F-22/05 RENV) (1)

   (Henkilöstö - Asian palauttaminen virkamiestuomioistuimen käsiteltäväksi kumoamisen jälkeen - Avoin kilpailu - Varallaololuetteloon sisällyttämättä jättäminen - Valintalautakunta - Nimitys)
   2009/C 282/118
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Neophytos Neophytou (Itzig, Luxemburg) (edustaja: asianajaja S. A. Pappas)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja H. Krämer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kilpailun EPSO/A/1/03, jonka tarkoituksena oli varallaololuettelon laatiminen kyproslaisista apulaishallintovirkamiehistä (A 8), valintalautakunnan sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla kantaja on päätetty olla sisällyttämättä mainitun kilpailun perusteella laadittuun varallaololuetteloon — Asian T-43/07 palauttaminen käsiteltäväksi sen kumoamisen jälkeen

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Neophytou vastaa puolesta niistä oikeudenkäyntikuluista, joita hänelle on aiheutunut virkamiestuomioistuimessa ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käydyistä menettelyistä.

               3)

               Euroopan yhteisöjen komissio vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluistaan, jotka sille on aiheutunut virkamiestuomioistuimessa ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käydyistä menettelyistä, minkä lisäksi se velvoitetaan korvaamaan puolet niistä kuluista, joita Neophytoulle on aiheutunut kyseisistä menettelyistä.

      (1)  EUVL C 155, 25.6.2005, s. 29.


title: Asia C-314/05 P: Creative Technology Ltd:n  10.8.2005  tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-352/02, Creative Technology Ltd vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), jossa toisena osapuolena sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä oli José Vila Ortiz,  25.5.2005  antamasta tuomiosta

text:
               26.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/12

         Creative Technology Ltd:n 10.8.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-352/02, Creative Technology Ltd vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), jossa toisena osapuolena sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä oli José Vila Ortiz, 25.5.2005 antamasta tuomiosta
   (Asia C-314/05 P)
   (2005/C 296/23)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Creative Technology Ltd, kotipaikka Singapore (Singapore), on 10.8.2005 valittanut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-352/02 (1), Creative Technology Ltd vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), jossa toisena osapuolena sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä oli José Vila Ortiz, 25.5.2005 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajina ovat Solicitor Stephen Jones ja Solicitor Paul Rawlinson.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               i)

               kumoaa tuomion

               ii)

               kumoaa valituslautakunnan päätöksen

               iii)

               kumoaa väiteosaston päätöksen nro 145/2001

               iv)

               sallii kantajan tavaramerkin rekisteröinnin

               v)

               velvoittaa väitteentekijän korvaamaan kantajalle/valittajalle oikeudenkäyntikulut, jotka ovat kantajalle/valittajalle aiheutuneet tästä valituksesta, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostetusta kanteesta, valituslautakunnalle tehdystä valituksesta sekä väiteosastolle tehdystä väitteestä.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja väittää, että yhteisön tavaramerkiksi haettu sana PC WORKS ei ole sekaannusvaaraa aiheuttavalla tavalla samankaltainen kuin aikaisempi espanjalainen tavaramerkki, joka koskee sanat W WORK PRO sisältävää kuviomerkkiä. Valittaja väittää, että väiteosasto, neljäs valituslautakunta ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tekivät kukin virheen kyseisten tavaramerkkien kokonaisarvioinnissa ja erityisesti antaessaan perusteetonta painoarvoa molemmissa tavaramerkeissä esiintyvälle osalle WORK.
   Valittaja väittää edelleen, että väiteosasto, neljäs valituslautakunta ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin eivät havainneet, että kyseessä olevat tavarat eivät ole arkipäiväisiä ostoksia, vaan niitä ostavat kuluttajat huolellisen harkinnan jälkeen, ja lisäksi ne eivät antaneet arvoa kohdeyleisöön kuuluvan kohtuullisen valistuneen, tarkkaavaisen ja huolellisen henkilön todellisille ominaispiirteille, sillä tällainen käsiteltävänä olevassa tapauksessa kohdeyleisöön kuuluva henkilö ei ostaisi kyseessä olevia tavaroita tutkimatta niitä huolellisesti.
   Vastaavasti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toimi virheellisesti pitäessään voimassa väiteosaston ja neljännen valituslautakunnan päätökset ja hylätessään kanteen kokonaan.
   Valittaja väittää näin ollen, että tämä väiteosaston, neljännen valituslautakunnan ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaisuja vastaan tehty valitus olisi hyväksyttävä, ja väiteosaston, neljännen valituslautakunnan ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaisut on kumottava kokonaisuudessaan. Kantaja/valittaja vaatii myös oikeudenkäyntikulujen korvaamista tämän valitusasian sekä väiteosastossa, neljännessä valituslautakunnassa ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa tapahtuneiden käsittelyjen osalta.

      (1)  EUVL C 182, 23.7.2005, s. 35.


title: Asia T-216/06: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2011 — Lucite International ja Lucite International UK v. komissio (Kilpailu — Kartellit — Metakrylaattimarkkinat — Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 51 artiklan rikkominen — Sakot — Rikkomisen vakavuus — Lieventävät olosuhteet — Sopimusten tai rikkomismenettelyjen tosiasiallinen soveltamatta jättäminen)

text:
               22.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2011 — Lucite International ja Lucite International UK v. komissio
   (Asia T-216/06) (1)

   (Kilpailu - Kartellit - Metakrylaattimarkkinat - Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 51 artiklan rikkominen - Sakot - Rikkomisen vakavuus - Lieventävät olosuhteet - Sopimusten tai rikkomismenettelyjen tosiasiallinen soveltamatta jättäminen)
   2011/C 311/55
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Lucite International Ltd (Southampton, Yhdistynyt kuningaskunta) ja Lucite International UK Ltd (Darwen, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: R. Thompson, QC, solicitor S. Rose ja solicitor A. Chandler)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi V. Bottka, F. Amato ja I. Chatzigiannis, sitten V. Bottka, I. Chatzigiannis ja F. Arbault)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus, jonka mukaan kantajille 31.5.2006 tehdyn komission päätöksen K(2006) 2098 (Asia COMP/F/38.645 — Metakrylaatit), joka liittyy EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamismenettelyyn, 2 artiklan d kohdassa määrättyä sakkoa on alennettava.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Komission vaatimus, joka koskee immuniteetin epäämistä, hylätään.

               3)

               Lucite International Ltd ja Lucite International UK Ltd vastaavat 90 prosentista omia ja komission oikeudenkäyntikuluja.

               4)

               Komissio vastaa 10 prosentista omia sekä Lucite International Ltd ja Lucite International UK Ltd:n oikeudenkäyntikuluja.

      (1)  EUVL C 237, 30.9.2006.


title: Asia C-107/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 29.2.2012 — Alankomaiden valtio v. Delta NV

text:
               26.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 29.2.2012 — Alankomaiden valtio v. Delta NV
   (Asia C-107/12)
   2012/C 151/28
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Alankomaiden valtio

      Vastapuoli: Delta NV

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko SEUT 345 artiklaa tulkittava siten, että ”jäsenvaltioiden omistusoikeusjärjestelmät” käsittävät myös järjestelmän, joka koskee tässä asiassa käsiteltävää ehdotonta yksityistämiskieltoa, sellaisena kuin se määritellään verkonhaltijoiden osakkeista tehdyssä päätöksessä, luettuna yhdessä vuoden 1998 sähkölain 93 §:n ja kaasulain 85 §:n kanssa, eli että verkonhaltijan osakkeita voidaan siirtää ainoastaan julkisyhteisöjen piirin sisällä?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, seuraako siitä, ettei pääomien vapaata liikkuvuutta koskevia sääntöjä sovelleta konsernikieltoon tai ainakin ettei konsernikieltoa arvioida pääomien vapaata liikkuvuutta koskevien sääntöjen perusteella?

               3)

               Onko verkon riippumattomasta hallinnasta annetun lain perustana olevilla tavoitteilla eli energiamarkkinoiden avoimuuden lisäämisellä ja kilpailun vääristymien torjumisella laajasti tulkittavan ristikkäistuen (johon sisältyy myös strateginen tietojen vaihto) torjumisen avulla, ainoastaan taloudellinen merkitys vai voidaanko niistä katsoa olevan myös ei-taloudellinen merkitys siten, että ne voivat tarvittaessa muodostaa yleisen edun mukaisen pakottavan syyn, jolla oikeutetaan pääomien vapaan liikkuvuuden rajoitus?


title: Christiane Chvatalin ym. 8.10.1996 Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta vastaan nostama kanne (Asia T-154/96)

text:
23.11.96              FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 354/33
     Union Carbide Corporationin 2.10.1996 Euroopan                Kantaja väittää, että komissio on menetellyt ilmeisen
        yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                virheellisesti, kun
                        ( Asia T-153/96 )
                          ( 96/C 354/64 )                          — se ei ole huolehtinut velvollisuudestaan panna täytän
                                                                       töön päätöksen 94/8 Il /EY hyväksymisehtoja , jotka se
                                                                       nyt aikoi poistaa,
                 fOikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                   — se ei ole huolehtinut velvollisuudestaan todeta kantajan
                                                                       esittämien todisteiden perusteella , että päätökseen 94/
Union Carbide Corporation on nostanut 2.10.1996 Eu                    81 l /EY liitettyjä ehtoja ei ole noudatettu , minkä vuoksi
roopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui                sillä ei ollut toimivaltaa poistaa näitä ehtoja ,
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .
Kantajan edustajana on asianajaja Brian Hartnett, Irlannin         — se totesi , että Montellilla ei ole fusiokontrolliasetuksen
asianajajayhteisö, ja prosessiosoite Luxemburgissa asian              2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua määräävää mark
ajotoimisto Arendt & Medernach, postilokero 39 .                       kina-asemaa PP-teknologian maailmanmarkkinoilla ,
                                                                   — se totesi , että Montellilla ei ole fuusiokontrolliasetuksen
Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio                 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua määräävää mark
istuin                                                                 kina-asemaa PP-teknologian Länsi-Euroopan markki
                                                                       noilla .
— kumoaa kokonaan tai osittain komission asiassa Shell
     vastaan Montecatini tekemän päätöksen K/96 1035               Kantaja katsoo myös, että komissiolla ei ole toimivaltaa
     lopull . ja                                                   muuttaa fuusiokontrolliasetuksen perustuvia päätöksiään
                                                                   ja että päätös K/96 1035 lopull . on sen vuoksi tehty ilman
                                                                   toimivaltaa ( ultra vires ).
— velvoittaa komission korvaamaan kantajan oikeuden
     käyntikulut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus           Lopuksi kantaja väittää , että komission päätös on virheel
     asteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan             linen , koska se on tehty olennaisia menettelymääräyksiä
     mukaisesti .                                                  rikkomalla .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantajayrityksellä on toimintaa monella eri alueella ja
yhdessä Shell Oilin kanssa sillä on yhteisyritys, joka myy
lisenssejä kantajan Unipol PP-teknologiaan; kantaja riitaut       Christiane Chvatalin ym . 8.10.1996 Euroopan yhteisöjen
taa komission päätöksen K/96 1035 lopull . Tämän päätök                        tuomioistuinta vastaan nostama kanne
sen tarkoituksena on muuttaa komission päätöstä 94/                                        ( Asia T-l 54/96
81 l /EY , jossa todetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi
                                                                                ( 96/C 354/65 )
sopimus, jolla perustettiin Royal Dutch Shell Group -yritys
ryhmään kuuluvaan Shell Petroleum N.V:n ( jäljempänä
Shell ) ja Montecatinin tytäryrityksen Montedison Neder                            (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
land N:V:n ( jäljempänä Montedison ) välinen yhteisyritys
Montell , jonka liiketoiminta perustuu polyolefiiniin ja
polypropeenin ( jäljempänä PP ) sekä muiden polyolefiini          Christiane Chvatal , Jean-Yves Delaval , Jean Demaeght,
ryhmän orgaanisten kemikaalien teknologiaan ja tuotanto           Giovanna Dragoni , John Hambly, Marc Kemmerling-
laitoksiin ( asia nro IV/M . 269 ). Kantaja on EY:n perusta       Laleure, Kirsten Lammar, Theo Lippert, Antoinette Losch ,
missopimuksen 173 artiklan neljännen kohdan sekä Eu              Angus Mackay, Kaj Østergaard , Maureen Russell , Yvette
roopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui            Schroeder-Goerens , Ulrike Sinter, Aristides Vlachos ja Hans
men työjärjestyksen 43 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen     Weller, kaikkien kotipaikka Luxemburg, ovat nostaneet
perusteella nostanut kumoamiskanteen , jonka kohteena on           8.10.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
päätös 94/81 l /EY ( asia T-322/94 , Union Carbide v . komis     tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen tuomiois
sio , EYVL N:o C 380 , 31.12.1994 , s . 17 ).                     tuinta vastaan . Kantajien edustajat ovat asianajajat Jean
                                                                  Noel Louis , Thierry Demaseure ja Ariane Tornel , Bryssel , ja
                                                                   prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL , 30,
Komission 24.4.1 996 tekemän päätöksen K/96 1 035 lopull .        rue Cessange .
tarkoituksena on poistaa ne ehdot ja velvoitteet, jotka
komissio liitti päätökseen 94/81 l /EY . Komissio katsoi , että
ottaen huomioon UCC:n ja Shell Oilin lisenssitoiminnan             Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
vuoksi tehty Shell Oilin varojen siirtäminen UCC:lle ,             istuin
päätöksen 94/81 l /EY 116 artiklan teknologiasitoutuminen
ei ollut enää tarpeen , minkä vuoksi Shellin ja Montedisonin      — toteaa 17.1 1.1995 annetun neuvoston asetuksen ( EY,
yhteenliittymä voitiin todeta yhteismarkkinoille soveltu              Euratom , EHTY ) N:o 2688/95 lainvastaiseksi , koska
vaksi ilman lisäehtoja tai -velvoitteita.                              sen soveltamisala on rajoitettu koskemaan vain Euroo
 ---pagebreak--- N:o C 354/34           FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      23.11.96
    pan parlamentissa työskenteleviä Euroopan yhteisöjen                Mainzin kaupungin 9.10.1996 Euroopan yhteisöjen
    virkamiehiä , ja siten                                                        komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                ( Asia T-155/96 )
— kumoaa yhteisöjen tuomioistuimen päätöksen , jolla on                                      ( 96/C 354/66 )
    hylätty kantajien vaatimus lisätä nimensä niiden henki
    löiden luetteloon, jotka ovat ilmaisseet kiinnostuksensa
    saada päätös virkasuhteensa lopullisesta päättymisestä                           (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
    Itävällan, Suomen ja Ruotsin liittymisen yhteydessä ,
                                                                    Mainzin kaupunki, Saksan liittotasavalta , on nostanut
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku                 9.10.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
    lut .                                                           tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                    vastaan . Kantajan asiamiehet ovat asianajajat Martin Hei
                                                                    denhain, Bernhard Maassen, Cord-Georg Hasselmann ja
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 Horst Satzky, asianajotoimisto Hengeler, Mueller, Weitzel
                                                                    ja Wirtz, Berliini, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o
                                                                    asianajaja Jean Hoss, asianajotoimisto Elvinger, Hoss &
Kantajat väittävät, että heidän vaatimustensa hylkäämistä           Prussen, 15 , Cöte d'Eich .
koskevat päätökset ja , siltä osin kuin on tarpeen, heidän
valitustensa hylkäämistä koskevat päätökset ovat lain
vastaisia , koska niissä sovelletaan jo itsessään lainvastaista     Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                    istuin
asetusta , eli Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisen vuoksi
toteutettavista Euroopan yhteisöjen virkamiesten virkasuh
teiden lopullista päättymistä koskevista erityisistä toimen        — kumoaa komission 17.7.1996 tekemän päätöksen, joka
piteistä 17 päivänä marraskuuta 1995 annettua neuvoston                  koskee Mainzin kaupungin myöntämää valtion tukea
asetusta ( EY , Euratom, EHTY ) N:o 2688/95 . Kantajien                  Grundstücksverwaltungsgesellschaft Fort Malakoff
mukaan tämä asetus on lainvastainen , koska sitä sovelle                Mainz GmbH & Co. KG:lle ( valtion tuki nro C 64/94,
taan ainoastaan Euroopan parlamentissa työskenteleviin                   ex NN 2/93 );
Euroopan yhteisöjen virkamiehiin .
                                                                    — velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan
                                                                         oikeudenkäyntikulut.
Kantajat katsovat näet, että tällä asetuksen soveltamisalan
rajoittamisella rikotaan sulautumissopimuksen 24 artiklaa ,
EY:n perustamissopimuksen 210 artiklaa , Euroopan uni              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
onista tehdyn sopimuksen C artiklaa ja henkilöstösääntöjen
1 artiklaa , joissa määrätään yhteisön hallinnon yhtenäi           Kantaja riitauttaa Euroopan yhteisöjen komission
syyttä koskevasta periaatteesta . Sillä loukataan myös virka       17.7.1996 tekemän päätöksen, jolla tämä vahvisti , että
miesten yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaa          Mainzin kaupungissa sijaitsevan tontin myynti Grund
tetta , koska sen seurauksena samassa asemassa olevia               stücksvervvaltungsgesellschaft Fort Malakoff Mainz GmbH
virkamiehiä kohdellaan eri tavoin .                                 & Co . KG:lle, joka on Siemens AG / Siemens Nixdorf
                                                                    Informationssysteme AG:n tytäryhtiö, markkinahintaa
                                                                    alemmalla hinnalla on 4 904 725 Saksan markan suuruinen
Kantajat väittävät toiseksi olennaisia menettelymääräyksiä          EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa tar
rikotun ja erityisesti, että henkilöstösääntöjen 10 artiklassa      koitettu valtion tuki . Tuki on lainvastainen , koska se on
ja sulautumissopimuksen 24 artiklassa määrättyä henki              annettu vastoin EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan
löstösääntöjen muuttamista koskevaa menettelyä ei ole               3 kohtaa . Tämän lisäksi tuki ei sovellu yhteismarkkinoille ,
noudatettu siltä osin kuin komission esitystä , jonka perus        koska se ei täytä 92 artiklan 2 ja 3 kohdassa poikkeuksille ja
teella riidanalainen asetus on annettu , ei ole annettu             poikkeusluville määrättyjä edellytyksiä .
henkilöstösääntökomitean tai Euroopan parlamentin tai
yhteisöjen tuomioistuimen tai tilintarkastustuomioistuimen          Kantaja toteaa , että Euroopan yhteisöjen komission päätös
käsiteltäväksi .
                                                                    tosin on osoitettu Saksan liittotasavallalle, mutta päätös
                                                                    koskee kantajaa suoraan väitettynä tuen myöntäjänä , sillä
Kantajat vetoavat kolmanneksi EY:n perustamissopimuk               jos päätös pidetään voimassa , se on velvollinen perimään
sen 190 artiklan mukaisen perusteluvelvollisuuden noudat           takaisin maksetun tuen .
tamatta jättämiseen korostaen , että ainoa perustelu , joka
sisältyy asetuksen perustelukappaleisiin ja jolla riidanalaista     Kantaja toteaa edelleen , että sovittu kauppahinta on sellai
rajoittamista on perusteltu , on virheellinen .                     nen , jollaisia maksetaan vastaavista tonteista , jotka sijaitse
                                                                    vat vastaavilla alueilla ja joiden ominaisuudet ovat vastaa
                                                                    via ; tämä on vahvistettu myös riippumattomassa asiantun
Kantajat katsovat lopuksi , että kyseinen asetus on seurausta       tijalausunnossa . Kyseessä ei siis ole valtion tuki Fort
tarkoituksellisesta tahdosta suosia yhtä toimielintä muiden
toimielinten ja yksikön edun kustannuksella ; tällöin kyse on
                                                                    Malakoffille . Tonttikaupan sopimuspuolten sopimus on
                                                                    taloudellisesti kannattava kompromissi, jollaisia myös
harkintavallan väärinkäytöstä .
                                                                    muut liike-elämän sopimuskumppanit tekevät . Riitautetun
                                                                    päätöksen oikeudellisena perustana ei siis voi olla EY:n
                                                                    perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohta , joten sen on
                                                                    todettava olevan pätemätön . Päätöstä ei myöskään ole