title: Unicem S.p.A:n 21. 2. 1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-50/95)

text:
13.5.95                FI                        Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                N:o C 119/15
— toissijaisesti kumoamaan 9 artiklan 22 kohdassa ja                 Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
     10 artiklan 3 kohdassa määrätyn sakon tai ainakin               tuomioistuin:
     alentamaan sitä;
                                                                     — julistaa mitättömäksi ETY:n perustamissopimuksen
— velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäynti                     85 artiklan soveltamisesta 30. 11 . 1994 tehdyn päätök
     kulut.                                                              sen 94/815/EY i1 ) (IV/33 . 126 ja 33.322 ) airiakin kanta
                                                                         jaa koskevilta osin,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                     —- toissijaisesti poistaa kantajalle määrätyn sakon tai
Kantaja vaatii päätöksen mitätöintiä seuraavilla perus                  alentaa sen määrää,
teilla:
                                                                     — joka tapauksessa velvoittaa vastaajan korvaamaan kan
1 ) Puolustautumisoikeuksia on loukattu, kun menettely ei                tajan oikeudenkäyntikulut ja kantajalle vakuuden aset
     ole ollut sääntöjenmukainen sekä hyväksyttäessä kan                tamisesta aiheutuneet kulut ja korot, kokonaisuudes
     sainväliset väitteet että erotettaessa kansalliset väitteet         saan tai siltä osin kuin sakkoa mahdollisesti alenne
     näistä .                                                            taan .
2 ) EY:n perustamissopimuksen 85 artiklaa on rikottu
     arvioimalla ilmeisen virheellisesti sekä väitetyn yritysten     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     välisen järjestelyn kokonaisuutta että relevantteja mark
     kinoita .                                                       Kanne perustuu seuraaviin kanneperusteisiin:
3 ) EY:n perustamissopimuksen 85 artiklaa on rikottu,                  I. Olennaisten menettelymääräysten rikkominen:
     koska komissio on arvioinut ilmeisen virheellisesti
     kantajan syyksi esitettyjä rikkomuksia, jotka koske                  a ) päätöksen tekemistä edeltäneenä aikana:
     vat:
                                                                                — kantajalle ei ole annettu tiedoksi asiakirjoja,
     — osallisuutta " Cembureau-periaatteeseen ";                                   joihin komissio perustaa väitteensä,
     — osallisuutta "kreikkalaiseen ongelmaan ";                                — sitä, johon väitteet on kohdistettu, ei ole yksi
                                                                                löity,
     — osallisuutta vientikomiteaan;
                                                                                — välittömyysperiaatteen rikkominen,
     — osallisuutta kahdenkeskisiin soveltamistoimenpitei
          siin;                                                            b ) päätöstä tehtäessä:
     — osallisuutta White Cernent Committeen toimin                            — uusien ja aikaisemmista poikkeavien väitteiden
          taan .                                                                    esittäminen; ristiriita aikaisemmin tehdyn pää
                                                                                töksen kanssa,
Toissijaisesti kantaja vaatii:
                                                                                — kantajan puolustautumisoikeuden rikkominen:
1 ) Sakon mitätöimistä, koska EY:n perustamissopimuksen                             uusien, väitetiedoksiannossa esitetyistä syytök
      190 artiklaa, asetuksen N:o 17/62 15 artiklan 2 kohtaa                        sistä poikkeavien väitösten esittäminen,
     ja asetusta (ETY) N:o 2988/74 on rikottu.
                                                                                — päätöksen virheellinen vahvistaminen,
2 ) Sakon määrän alentamista, koska suhteellisuusperiaa
     tetta sekä luottamuksensuojan ja syrjintäkiellon peri                     — osapuolten puolustuskirjelmien käyttäminen
     aatteita on loukattu .                                                         perusteina näitä ja muita osapuolia, joille ei ole
                                                                                annettu mahdollisuutta antaa vastaavanlaista
                                                                                vastinetta, vastaan
                                                                                — niiden, joille päätös on osoitettu, virheellinen
      Unicem S.p.A:n 21 . 2. 1995 Euroopan yhteisöjen                               yksilöiminen: yhtäläisen kohtelun periaatteen
                komissiota vastaan nostama kanne                                    ja kantajan puolustautumisoikeuden rikkomi
                                                                                nen,
                          (Asia T-50/95 )
                           ( 95/C 119/36 )                                      — määräaikaa päätöksessä väitettyjen rikkomus
                                                                                ten lopettamiseksi ei ole määritelty.
                   (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                      II. Perusteluiden puuttuminen, oikeussääntöjen rikkomi
Unicem S.p.A., kotipaikka Torino, Italia, edustajinaan                     nen ja todistusaineiston virheellinen arviointi siltä osin
asianajaja Grande Stevens, Torino, asianajajat Magröne ja                  kuin kyseessä on:
Osti, Rooma, ja asianajaja Gandini, Torino, prosessiosoite
Luxemburgissa asianajotoimisto Marc Loesch, 11 , rue                       a ) relevanttien markkinoiden määrittäminen,
Goethe, on nostanut 21 . 2 . 1995 yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö                    b) jäsenmaiden sisäisten markkinoiden rajoittami
jen komissiota vastaan.                                                         sesta tehty ns. Cembureau-sopimus,
 ---pagebreak---  N:o C 119/16           FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      13.5.95
       c) hintatietojen vaihtaminen,                                — toissijaisesti julistaa mitättömäksi saman päätöksen
                                                                        9 kohdan siltä osin kuin siinä määrätään kantajalle
       d) Euroopan Task Forcen perustamisesta tehty sopi               sakko,
           mus ,
                                                                    — alentaa kantajalle määrätyn sakon määrää,
       e) Joint Trading Companyn perustamisesta tehty
           sopimus,                                                 — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                        lut,
       f) Italian markkinoiden suojelemisesta tehty sopimus
           ja tähän liittyvät tietyt yhdenmukaistetut menette      — velvoittaa komission korvaamaan kaikki kantajalle
           lytavat,                                                     hallintomenettelystä aiheutuneet kulut,
       g) väitetyt       yhdenmukaistetut       menettelytavan      — velvoittaa komission korvaamaan kaikki päätöksessä
           ECEC:ssä .                                                   määrätyn sakon suorittamiseksi asetetun vakuuden
                                                                        maksamisesta aiheutuneet kulut.
 III. Kantaja väittää sakon osalta, että:
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       a ) Unicem ei ole toiminut tietoisesti niin kuin komis
           sio on väittänyt: Unicemin menettely ei ole voinut       Kanne perustuu seuraaviin kanneperusteisiin:
           olla tahallista,
                                                                    1 ) Puolustautumisoikeuden ja menettelymääräysten va
       b) osa rikkomuksista, joista Unicemia syytetään, on              kava rikkominen seuraavilta osin :
           vanhentunut, niistä ei ole ilmoitettu väitetiedoksi
           annossa, eivätkä ne ole voineet kestää niin kauan            a) väitteiden ja päätöksen välinen vastaavuus puut
           kuin on väitetty,                                                 tuu,
      c) rikkomukset, joista Unicemia syytetään, eivät ole              b ) tarkat, yksilöivät määrittelyt puuttuvat ja väitteet
           niin vakavia kuin komissio on arvioinut: suhteelli               ovat puutteellisia,
           suusperiaatteen rikkominen ja yhtäläisen kohtelun
           periaatteen rikkominen,                                      c) puolustukselle ei ole varattu mahdollisuutta esittää
                                                                             kohtuullisessa ajassa huomautuksiaan,
      d) sakon määrääminen perustuu virheellisiin oletta
           muksiin ja saa aikaan yhdenvertaisuusperiaatteen             d ) päätösluonnoksen olennaisista ja merkityksellisistä
           vastaisen kohtelun.                                               kohdista on laiminlyöty tiedottaa neuvoa-antavalle
                                                                             komitealle,
(!) EYVL N:o L 343 , 30. 12 . 1994, s. 1
                                                                   2) EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan
                                                                        rikkominen tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen
                                                                        virheellisen tai puutteellisen arvioinnin vuoksi,
                                                                   3 ) vastuun henkilökohtaisuuden periaatteen rikkominen,
   Fratelli Buzzi S.p.A:n 22. 2. 1995 Euroopan yhteisöjen
               komissiota vastaan nostama kanne                    4) ne bis in idem -periaatteen rikkominen,
                           (Asia T-51/95 )                         5 ) in dubio pro reo -periaatteen rikkominen,
                            ( 95/C 119/37)
                                                                   6) 26 päivänä marraskuuta 1974 annetun neuvoston
                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)                         asetuksen (ETY) N:o 2988/74 1 artiklan b alakohdan ja
                                                                        2 artiklan 3 kohdan rikkominen,
Fratelli Buzzi S.p.A., kotipaikka Casale Monferrato, Italia,       7) 6 päivänä helmikuuta 1962 annetun neuvoston asetuk
edustajinaan asianajajat Brosio ja Pavesio, Torino, asian              sen N:o 17/62 15 artiklan 2 kohdan rikkominen
ajajat ( dr. proc.) Crescenza, Rooma, ja Ceraolo, Torino,               seuraavilta osin :
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Faltz, 6, rue
Heine, on nostanut 22 . 2 . 1 995 Euroopan yhteisöjen                   a ) sellaisen liikevaihdon huomioon ottaminen, joka ei
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu
                                                                             liity aikaisempaan toimintaan,
roopan yhteisöjen komissiota vastaan.
                                                                        b) yksilöllisten seikkojen huomioon ottamisen laimin
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio                        lyönti,
istuin:
                                                                        c) rikkomisen keston ja vakavuuden virheellinen
— julistaa mitättömäksi kokonaisuudessaan tai osittain                       arviointi,
     30. 11 . 1994 tehdyn komission päätöksen (IV/33 . 126 ja
     33.322 — Sementti ) f 1 ) kantajaa koskevilta osin,           8 ) yhdenvertaisuusperiaatteen rikkominen,


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto) 18 päivänä marraskuuta 2004, asiassa C-420/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Jätteiden laiton sijoittaminen Péra Galinin kaatopaikalle — Jätedirektiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/156/ETY — 4 ja 9 artikla)

text:
               8.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/9

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   18 päivänä marraskuuta 2004,
   asiassa C-420/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Jätteiden laiton sijoittaminen Péra Galinin kaatopaikalle - Jätedirektiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/156/ETY - 4 ja 9 artikla)
   (2005/C 6/14)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asiassa C-420/02, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 21.11.2002, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään M. Konstantinidis) vastaan Helleenien tasavalta (asiamiehenään E. Skandalou), yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit R. Silva de Lapuerta (esittelevä tuomari), K. Lenaerts, S. von Bahr ja K. Schiemann, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. Múgica Arzamendi, on antanut 18.11.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Helleenien tasavalta ei ole noudattanut jätteistä annetun direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/156/ETY, mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä varmistaakseen, että Heraklionin hallintoalueen eräällä osa-alueella sijaitsevalle Péra Galinin kaatopaikalle sijoitetut jätteet hyödynnettäisiin tai että niistä huolehdittaisiin vaarantamatta ihmisten terveyttä, vesiä, ilmaa, maaperää ja kasveja sekä eläimiä, ja tuottamatta melu- tai hajuhaittoja, ja koska se on myöntänyt tälle laitokselle sellaisen käyttöluvan, joka ei sisällä tarvittavia tietoja.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 31, 8.2.2003.


title: Asia C-513/07 P: Valitus, jonka AGC Flat Glass Europe SA, aiemmin Glaverbel SA, on tehnyt 21.11.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-141/06, Glaverbel SA v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 12.9.2007 antamasta tuomiosta

text:
               23.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/31

         Valitus, jonka AGC Flat Glass Europe SA, aiemmin Glaverbel SA, on tehnyt 21.11.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-141/06, Glaverbel SA v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 12.9.2007 antamasta tuomiosta
   (Asia C-513/07 P)
   (2008/C 51/53)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: AGC Flat Glass Europe SA, aiemmin Glaverbel SA (edustajat: asianajajat S. Möbus ja T. Koerl)

      Muu osapuoli: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   Vaatimukset

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-141/06 yhteisön tavaramerkkihakemuksen nro 3183068 osalta 12.9.2007 antama tuomio on kumottava

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antama valituksenalainen tuomio perustuu yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (1) (jäljempänä tavaramerkkiasetus) 7 artiklan 3 kohdan virheelliseen tulkintaan, joka johtuu kohdeyleisön ja huomioon otettavan alueen virheellisestä arvioimisesta.

               1.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arvioinnista poiketen kohdeyleisö muodostuu pelkästään lasiteollisuuden asiantuntijoista. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi siten väärin tavaramerkkiasetuksen 7 artiklan 3 kohtaa kohdeyleisön arvioinnin osalta.

               2.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arvioinnista poiketen vastaaja tutki virheellisesti syntyneestä erottamiskyvystä esitettyä näyttöä kunkin jäsenvaltion osalta erikseen, sillä tämä on selvästi ristiriidassa tavaramerkkiasetuksen 7 artiklan 3 kohdan kanssa, jossa edellytetään käytön perusteella syntynyttä erottamiskykyä koko yhteisössä. Vastaajan olisi pitänyt — sen sijaan, että se arvioi jäsenvaltioiden lukumäärää — tarkastella esitettyä näyttöä kokonaisuudessaan ja arvioida, antaako se yhdenmukaisen kuvan kestävästä käytöstä riittävän laajalla maantieteellisellä alueella riittävän pitkän ajanjakson ajan ennen hakemuksen jättämispäivää.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94, EYVL L 11, 14.1.1994, s. 1.


title: Asia C-29/14: Kanne 21.1.2014 — Euroopan komissio v. Puolan tasavalta

text:
               22.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 85/17

         Kanne 21.1.2014 — Euroopan komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-29/14)
   2014/C 85/32
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Gheorghiu ja M. Owsiany-Hornung)

      Vastaaja: Puolan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               Unionin tuomioistuimen on todettava, että Puolan tasavalta ei ole noudattanut ihmiskudosten ja -solujen luovuttamista, hankintaa, testausta, käsittelyä, säilömistä, säilytystä ja jakelua koskevien laatu- ja turvallisuusvaatimusten vahvistamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/23/EY (1) 31 artiklan, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/23/EY täytäntöönpanosta ihmiskudosten ja -solujen luovuttamista, hankintaa ja testausta koskevien tiettyjen teknisten vaatimusten osalta 8.2.2006 annetun komission direktiivin 2006/17/EY (2) 3 artiklan b kohdan, 4 artiklan 2 kohdan, 7 artiklan eikä liitteen III eikä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/23/EY täytäntöönpanosta siltä osin kuin on kyse jäljitettävyysvaatimuksista, vakavista haittavaikutuksista ja vaaratilanteista ilmoittamisesta sekä ihmiskudosten ja -solujen koodaukseen, käsittelyyn, säilömiseen, säilytykseen ja jakeluun liittyvistä tietyistä teknisistä vaatimuksista 24.10.2006 annetun komission direktiivin 2006/86/EY (3) 11 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on sulkenut sukusolut sekä alkion ja sikiön kudokset niiden kansallisten säännösten soveltamisalan ulkopuolelle, joilla kyseinen direktiivi on pantu täytäntöön.

               —

               Puolan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Puola on pannut puutteellisesti täytäntöön direktiivit 2004/23, 2006/17 ja 2006/86 Puolan oikeusjärjestyksessä, koska solujen, kudosten ja elinten hankinnasta, säilytyksestä ja siirtämisestä 1.7.2005 annetun lain, jolla mainittu direktiivi on pantu täytäntöön Puolan oikeusjärjestyksessä, soveltamisala ja sen perusteella sallitut täytäntöönpanotoimenpiteet eivät käsitä sukusoluja eivätkä alkion ja sikiön kudoksia.
   Tästä seuraa, että Puolan oikeudessa ei ole säännöksiä direktiivien 2004/23 eikä 2006/86 täytäntöönpanosta siltä osin kuin kyseiset direktiivit koskevat sukusoluja ja alkion ja sikiön kudoksia.
   Myöskään direktiivin 2006/17 sukusoluja koskevia määräyksiä eli 3 artiklan b kohtaa, 4 artiklan 2 kohtaa eikä liitettä III ole pantu täytäntöön.
   Oikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyssä Puolan tasavalta on todennut, että vastaavat säännökset puuttuvat kansallisesta oikeudesta, mutta tuonut esiin seuraavaa: ”Sukusolujen ja alkion ja sikiön kudosten osalta direktiivin säännöksiä sovelletaan suuressa määrin päivittäisessä hoitokäytännössä — ne on pantu täytäntöön asiantuntijatasolla.”
   Komission mielestä kyseessä olevat säännökset on pantava täydessä laajuudessa täytäntöön oikeudellisesti sitovilla toimilla.

      (1)  EUVL L 102, s. 48.

      (2)  EUVL L 38, s. 40.

      (3)  EUVL L 294, s. 32.


title: Asia C-582/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.7.2010 — Euroopan komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — 169–171 artikla — Kolmastoista direktiivi 86/560/ETY — 2 artikla — Palautus — Unionin alueelle sijoittautumaton verovelvollinen — Vakuutusalan liiketoimet — Rahoitusalan liiketoimet)

text:
               11.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 246/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.7.2010 — Euroopan komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   (Asia C-582/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 169–171 artikla - Kolmastoista direktiivi 86/560/ETY - 2 artikla - Palautus - Unionin alueelle sijoittautumaton verovelvollinen - Vakuutusalan liiketoimet - Rahoitusalan liiketoimet)
   2010/C 246/05
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: R. Lyal ja M. Afonso)

      Vastaaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: I. Rao ja S. Hathaway, avustajanaan K. Lasok, QC)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 169, 170 ja 171 artiklan ja jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteisön alueelle sijoittautumattomille verovelvollisille suoritettavaa arvonlisäveron palautusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt 17.11.1986 annetun kolmannentoista arvonlisäverodirektiivin 86/560/ETY (EYVL L 326, s. 40) 2 artiklan 1 kohdan rikkominen — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan maksetun arvonlisäveron ylimäärää ei voida palauttaa tiettyjen Euroopan yhteisön alueelle sijoittautumattomien verovelvollisten suorittamien vakuutus- ja rahoitustoiminnan alaan kuuluvien liiketoimien osalta

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 69, 21.3.2009.


title: Asia C-662/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 14.12.2015 – Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG v. BIOS Naturprodukte GmbH

text:
               4.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 14.12.2015 – Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG v. BIOS Naturprodukte GmbH
   (Asia C-662/15)
   (2016/C 118/05)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG

      Vastapuoli: BIOS Naturprodukte GmbH

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko [lääkinnällisistä aineista 14.6.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/42/ETY] (1) 1 artiklan 2 kohdan f alakohtaa, 11 artiklaa, liitteessä I olevaa 13 kohtaa ja liitteessä VII olevan 3 kohdan viimeistä luetelmakohtaa tulkittava siten, että luokkaan 1 kuuluvan lääkinnällisen aineen, jonka valmistaja on suorittanut vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyn ja joka on varustettu CE-merkinnällä, jakelulle on muu vaatimustenmukaisuuden arviointimenettely välttämätön, kun lääkkeen tuotenumeroa (Pharmazentralnummer) koskevat tiedot lääkinnällisen tuotteen ulommassa pakkauksessa on peitetty tarralla, tarra sisältää tietoja tuojasta ja sille luokitelluista lääkkeen tuotenumeroista ja muut tiedot ovat edelleen näkyvissä?

      (1)  EYVL L 169, s. 1.


title: Yhdistetyt asiat T-218/03–T-240/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 13.6.2006 — Boyle ym. v. komissio (Kalastus — Monivuotiset ohjausohjelmat — Pyynnöt, jotka koskevat tavoitteiden kasvattamista turvallisuutta koskevien parannusten huomioon ottamiseksi — Päätös 97/413/EY — Komission kieltäytyminen — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottaminen — Komission toimivalta)

text:
               12.8.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/19

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 13.6.2006 — Boyle ym. v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-218/03–T-240/03) (1)

   (Kalastus - Monivuotiset ohjausohjelmat - Pyynnöt, jotka koskevat tavoitteiden kasvattamista turvallisuutta koskevien parannusten huomioon ottamiseksi - Päätös 97/413/EY - Komission kieltäytyminen - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Komission toimivalta)
   (2006/C 190/32)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: Cathal Boyle (Killybegs, Irlanti) ja 22 muuta kantajaa, joiden nimet on esitetty tuomion liitteessä (edustajat: P. Gallagher, SC, A. Collins, SC, ja solicitor D. Barry)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Braun ja B. Doherty)

      Väliintulija, joka tukee kantajien vaatimuksia: Irlanti (asiamiehet: D. O'Hagan ja C. O'Toole, avustajanaan barrister D. Conlan Smyth)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, jossa vaaditaan kumottavaksi komission saamista pyynnöistä kasvattaa monivuotisen ohjausohjelma IV:n tavoitteita kokonaispituudeltaan yli 12 metrin pituisten alusten turvallisuutta, navigointia, hygieniaa, tuotteiden laatua ja alusten työoloja koskevien parannusten ottamiseksi huomioon 4 päivänä huhtikuuta 2003 tehty komission päätös 2003/245/EY (EYVL L 90, s. 48), sikäli kuin siinä hylätään kantajien alusten kapasiteetin lisäämistä koskevat pyynnöt
   Tuomiolauselma

               1)

               Thomas Fahertyn (T-224/03), Ocean Trawlers Ltd:n (T-226/03), Larry Murphyn (T-236/03) ja O'Neill Fishing Co. Ltd:n (T-239/03) kanteet hylätään.

               2)

               Komission saamista pyynnöistä kasvattaa monivuotisen ohjausohjelma IV:n tavoitteita kokonaispituudeltaan yli 12 metrin pituisten alusten turvallisuutta, navigointia, hygieniaa, tuotteiden laatua ja alusten työoloja koskevien parannusten ottamiseksi huomioon 4 päivänä huhtikuuta 2003 tehty komission päätös 2003/245/EY kumotaan sikäli kuin se koskee muiden kantajien aluksia.

               3)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan 2 kohdassa tarkoitettujen kantajien oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Tuomiolauselman 1 kohdassa mainitut kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               5)

               Irlanti vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 239, 4.10.2003.


title: Asia T-505/17: Kanne 4.8.2017 – Inverni ym. v. komissio ja SRB

text:
               16.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/37

         Kanne 4.8.2017 – Inverni ym. v. komissio ja SRB
   (Asia T-505/17)
   (2017/C 347/48)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Inverni, SL (Madrid, Espanja), Inverindesa, SL (Madrid) ja Isaac Ignacio Fernández (Oviedo, Espanja) (edustajat: asianajajat B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín ja B. Fernández García)

      Vastaajat: Euroopan komissio ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston johdon istunnossa 7.6.2017 tehdyn päätöksen (SRB/EES/2017/08), jolla annetaan Banco Popular Español S.A:ta koskeva kriisinratkaisumääräys

               —

               kumoamaan Banco Popular Español SA:ta koskevan kriisinratkaisumääräyksen hyväksymisestä 7.6.2017 annetun komission päätöksen (EU) 2017/1246.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin jotka on esitetty asiassa T-487/17, Mutualidad de la Abogacia ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real State 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.


title: Asia C-205/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 16.12.2008 (Hof van Beroep te Gentin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rikosoikeudenkäynti Lodewijk Gysbrechtsiä ja Santurel Inter BVBA:ta vastaan (EY 28-EY 30 artikla — Direktiivi 97/7/EY — Kuluttajansuoja etäsopimuksissa — Sopimuksen peruuttamista koskevan oikeuden käyttämiselle asetettu määräaika — Ennen sopimuksen peruuttamista koskevan oikeuden käyttämiselle asetetun määräajan päättymistä vaadittavaa ennakkomaksua tai muuta maksua koskeva kielto)

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/11

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 16.12.2008 (Hof van Beroep te Gentin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rikosoikeudenkäynti Lodewijk Gysbrechtsiä ja Santurel Inter BVBA:ta vastaan
   (Asia C-205/07) (1)

   (EY 28-EY 30 artikla - Direktiivi 97/7/EY - Kuluttajansuoja etäsopimuksissa - Sopimuksen peruuttamista koskevan oikeuden käyttämiselle asetettu määräaika - Ennen sopimuksen peruuttamista koskevan oikeuden käyttämiselle asetetun määräajan päättymistä vaadittavaa ennakkomaksua tai muuta maksua koskeva kielto)
   (2009/C 44/17)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hof van Beroep te Gent
   Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa
   Lodewijk Gysbrechts ja Santurel Inter BVBA
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Hof van Beroep te Gent — EY 28 ja EY 30 artiklan tulkinta — Sellaisen kansallisen lainsäädännön, jonka mukaan on kiellettyä vaatia kuluttajalta ennakkomaksua tai muuta maksua ennen peruutusoikeuden käytölle varatun määräajan päättymistä, vaikutukset jäsenvaltioiden väliseen kauppaan — Yhteensopivuus yhteisön oikeuden kanssa
   Tuomiolauselma
   EY 29 artikla ei ole esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan elinkeinonharjoittaja ei voi rajojen yli tapahtuvan etämyynnin yhteydessä vaatia kuluttajalta ennakkomaksua tai muuta maksua ennen peruuttamisoikeuden käyttämiselle varatun määräajan päättymistä, mutta sama määräys on esteenä sille, että kyseisen kansallisen lainsäädännön nojalla kielletään vaatimasta kuluttajalta maksukortin numeroa ennen mainitun määräajan päättymistä.

      (1)  EUVL C 140, 23.6.2007.


title: Asia C-18/06: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 8.8.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/36

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 8.8.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-18/06) (1)

   (2006/C 294/67)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 60, 11.3.2006.


title: Asia C-253/01: Arrondissementsrechtbank Rotterdamin 27.6.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa S. Klip-Krüger vastaan oikeushenkilöllisyyden omaavan Dienst Wegverkeerin johto

text:
C 289/10                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       13.10.2001
2.    Eikö perusoikeuksien kanssa olisi paremmin sopusoin-                    ole rekisteröity, ajokortin haltija syyllistyy rangaistavaan
      nussa sellainen vaihtoehto, että velvollisuus yhtiötä koske-            tekoon kuljettaessaan moottoriajoneuvoa Alankomaissa?
      vien tietojen julkistamiseen olisi vain niillä yrityksillä,
      joiden osalta riippumaton tilintarkastaja on todennut
      ongelmia tiettyjen yritystä koskevien tunnuslukujen täyt-         2.    Merkitseekö ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitettu
      tymisessä ja joiden osalta yleisön keskuudessa on näin                  kansallinen säännös ja kyseisessä kysymyksessä kuvaillut
      ollen erityinen tiedon tarve?                                           seuraukset henkilöiden vapaan liikkuvuuden estettä, ja
                                                                              jos näin on, voidaanko tätä estettä perustella niillä
                                                                              perusteilla, joiden nojalla on tehty mahdolliseksi uusia
3.    Ovatko ensimmäisessä ja neljännessä direktiivissä sääde-                ajoittain asiakirjaan merkityt tiedot ja mukauttaa asiakirja
      tyt julkistamisvelvollisuudet yhteensopivia Euroopan pe-                tekniseen kehitykseen siltä osin kuin kyse on niistä
      rusoikeuskirjassa mainittujen perusoikeuksien kanssa?                   vaatimuksista, jotka asiakirjojen on täytettävä niiden
                                                                              suojaamiseksi ja niitä koskevien petosten ehkäisemiseksi?
4.    Ovatko julkistamisdirektiivit lakanneet olemasta aineelli-
      sesti voimassa tietosuojadirektiivin, televiestintädirektii-
      vin ja virka-apuasetuksen johdosta?
                                                                        (1) EYVL 1991, L 237, s. 1.
(1) EYVL L 65, s. 8.
(2) EYVL L 222, s. 11.
                                                                        Symvoulio tis epikrateiasin 12.6.2001 tekemällään pää-
                                                                        töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Panagio-
                                                                        tis Markopoulos ja muut vastaan 1) kehitysasioista vastaa-
                                                                           va ministeri ja 2) Somatos Orkoton Elegkton ja muut
Arrondissementsrechtbank Rotterdamin 27.6.2001 teke-
mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
asiassa S. Klip-Krüger vastaan oikeushenkilöllisyyden                                             (Asia C-255/01)
             omaavan Dienst Wegverkeerin johto
                                                                                (2001/C 289/19)
                         (Asia C-253/01)
                                                                        Symvoulio tis epikrateias on pyytänyt 12.6.2001 tekemällään
                         (2001/C 289/18)                                päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                        3.7.2001, ennakkoratkaisua asiassa Panagiotis Markopoulos ja
                                                                        muut vastaan 1) kehitysasioista vastaava ministeri ja 2) Soma-
Arrondissementsrechtbank Rotterdam on pyytänyt 27.6.2001                tos Orkoton Elegkton ja muut seuraaviin kysymyksiin:
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
mioistuimeen 2.7.2001, ennakkoratkaisua asiassa S. Klip-
Krüger vastaan oikeushenkilöllisyyden omaavan Dienst Weg-               a)    Voiko kansallinen lainsäätäjä käyttää 10.4.1984 annetun
verkeerin johto:                                                              neuvoston direktiivin 84/253/ETY (1) 15 artiklan nojalla
                                                                              tässä artiklassa annettua toimivaltaa ja säätää, että eri
                                                                              ryhmiin kuuluvat henkilöt voivat tulla direktiivin muista
1.    Onko yhteisön ajokortista 29 päivänä heinäkuuta 1991                    kuin siirtymäsäännöksistä poiketen eli ilman, että kyseiset
      annettua Euroopan yhteisöjen neuvoston direktiiviä                      henkilöt osallistuisivat ensin ammatillista pätevyyttä tes-
      91/439/ETY (1) – ja erityisesti sen 1 artiklan 1 ja 2 kohtaa            taaviin kokeisiin, hyväksytyiksi suorittamaan kirjanpitoa-
      – tulkittava siten, että sen kanssa sopusoinnussa on                    siakirjojen tarkastuksia, kun asianomainen jäsenvaltio on
      kansallinen täytäntöönpanosäännös, jonka nojalla Saksan                 jo aiemmin ja ennen direktiivin antamista säätänyt näistä
      liittotasavallassa ajokortin antamiseen toimivaltaisen vi-              ammatillista pätevyyttä testaavista kokeista kansallisessa
      ranomaisen antaman sellaisen ajokortin, joka on voi-                    oikeudessa? Voiko kansallinen lainsäätäjä missään ta-
      massa haltijansa eliniän, haltijalla on tai hänelle syntyy              pauksessa käyttää direktiivin edellä mainitun artiklan
      velvollisuus vaihtaa ajokortti vuoden sisällä siitä, kun hän            perusteella uudelleen toimivaltaansa antaa siirtymäsään-
      on vaihtanut vakituisen asuinpaikkansa Alankomaihin,                    nöksiä ja voiko se varsinkaan tehdä näin 1.1.1991
      koska ajokorttia, joka on annettu jossain toisessa jäsenval-            päättyneen lopullisen määräajan (direktiivin 15 artikla,
      tiossa yli kymmenen vuotta sitten, ei voida rekisteröidä                kun sitä luetaan yhdessä 30 artiklan 2 kohdan kanssa)
      Alankomaissa, ja koska tilanteessa, jossa ajokorttia ei                 päättymisen jälkeen?


title: Yhdistetyt asiat T-75/07 ja T-363/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 2.9.2008 — Hamdi v. neuvosto

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/49

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 2.9.2008 — Hamdi v. neuvosto
   (Yhdistetyt asiat T-75/07 ja T-363/07) (1)

   (2008/C 272/95)

      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 117, 26.5.2007.


title: Asia C-146/10: Kanne 26.3.2010 — Euroopan komissio v. Itävallan tasavalta

text:
               5.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 148/18

         Kanne 26.3.2010 — Euroopan komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-146/10)
   2010/C 148/28
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Marghelis ja M. Adam)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               todettava, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut kaivannaisteollisuuden jätehuollosta ja direktiivin 2004/35/EY muuttamisesta 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/21/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut kaikista näistä toimenpiteistä komissiolle

               —

               Itävallan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Määräaika direktiivin saattamiseen osaksi kansallista oikeusjärjestystä on päättynyt 1.5.2008.

      (1)  EUVL L 102, s. 15.


title: Asia C-451/09 P: Valitus, jonka Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia on tehnyt 18.11.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-162/07, Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia v. Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio, 16.9.2009 antamasta tuomiosta

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/31

         Valitus, jonka Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia on tehnyt 18.11.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-162/07, Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia v. Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio, 16.9.2009 antamasta tuomiosta
   (Asia C-451/09 P)
   2010/C 24/57
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Valittaja: Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia (edustajat: asianajajat N. Skandamis ja M. Perakis)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               Tämä valitus on otettava tutkittavaksi ja Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen seitsemännen jaoston asiassa T-162/07 16.9.2009 ensimmäisenä oikeusasteena antama tuomio on kumottava kyseisen tuomion riittämättömien ja epäselvien perustelujen ja valituksessa mainittujen oikeudellisten käsitteiden virheellisen tulkinnan johdosta sekä sen johdosta, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole arvioinut oikein ensimmäisessä oikeusasteessa esitettyjä todisteita.

               —

               On todettava, että asia on ratkaisukelpoinen (yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan ensimmäinen kohta), ja yhteisöjen tuomioistuimen on ratkaistava asia lopullisesti.

               —

               —

               Asia on palautettava Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle, jotta tämä ratkaisisi vahingonkorvauskanteen, jonka valittaja nosti 8.5.2007 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan komissiota vastaan niistä vahingoista, joita valittajalle koitui edellä mainittujen toimielinten toimista ja laiminlyönneistä, sellaisina kuin ne kuvaillaan valittajan kanteessa.

               —

               Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia -niminen yhtiö riitauttaa 18.11.2009 tekemällään valituksella Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-162/07 16.9.2009 antaman tuomion sillä perusteella, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut yhteisön oikeutta perustelemalla riittämättömästi tuomiotaan, tulkitsemalla oikeudellisia käsitteitä virheellisesti ja arvioimalla erheellisesti esitettyjä todisteita.
   Erityisesti esitetään seuraavaa:

               I

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että asetuksen 2454/93 säännökset, joiden mukaan T2M-asiakirja on ainoa mahdollinen todiste kalastussaaliiden, jotka on kalastettu kansainvälisillä vesillä ja jotka on kuljetettu kolmannen maan alueen kautta, yhteisöasemasta, ovat tarpeellisia ja oikeasuhteisia. Valittajan mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole käsitellyt kaikkia valittajan väitteitä ja perusteita eikä varsinkaan niitä, jotka koskevat yhteisön lainsäätäjän mahdollisuutta säätää vaihtoehtoisista todistuskeinoista, kun otetaan huomioon toimenpiteen sopimattomuus kaupan varmistamisen kannalta. Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole perustellut riittävästi johtopäätöstään, joka koskee yhteisön säännsten tarpeellisuutta ja oikeasuhteisuutta, ja se on tulkinnut virheellisesti T2M-tulliasiakirjan luonnetta vapaata liikkumista koskevan oikeuden osatekijänä.

               II

               Valittajan mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole arvioinut oikealla tavalla todisteita, jotka valittaja esitti sille, minkä seurauksena kyseinen tuomioistuin katsoi, että asiakirjat, jotka tunisialaiset tulliviranomaiset antoivat Pigasos-yhtiölle, eivät sisällöltään vastanneet T2M-asiakirjan 13 kohtaa. Kaikista esitetyistä asiakirjoista ilmenee kuitenkin, että Tunisian tulliviranomaiset ovat harjoittaneet jatkuvaa kalastussaaliiden valvontaa, jota myös yhteisön T2M-asiakirja koskee. Tunisian viranomaisten asiakirjoilla nimittäin vahvistetaan, että kalastussaaliit olivat ”kauttakulkujärjestelmässä” (transit) Tunisian alueella eli järjestelmässä, joka sisäisen oikeuden mukaan edellyttää, että tulliviranomaiset jatkuvasti valvovat tuotetta, mikä on todistettava myös T2M-asiakirjan 13 kohdassa.

               III

               Katsoessaan vielä, että Pigasos-yhtiö ei ollut näyttänyt noudattaneensa Tunisiassa harjoittamassaan yritystoiminnassa ”asianmukaista huolellisuutta”, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on valittajan mukaan tulkinnut virheellisesti kyseistä käsitettä siirtämällä liikkeenharjoittajalle kuuluvan varovaisuuden ja huolenpidon rajoja siten, että tämän on yleisesti epäiltävä kolmannen maan täytäntöönpanoelinten intressejä vain siitä syystä, että yhteisön oikeus ei sido näitä elimiä.

         Edellä mainituista syistä valittaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-162/07 antama tuomio kumotaan ja että Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ratkaisee asian tai toissijaisesti palauttaa sen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaistavaksi.


title: Asia C-437/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de grande instance de Périgueux (Ranska) on esittänyt 9.11.2009 — AG2R Prévoyance v. Beaudout Père et Fils SARL

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/26

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de grande instance de Périgueux (Ranska) on esittänyt 9.11.2009 — AG2R Prévoyance v. Beaudout Père et Fils SARL
   (Asia C-437/09)
   2010/C 24/48
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal de grande instance de Périgueux

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: AG2R Prévoyance

      Vastaaja: Beaudout Père et Fils SARL

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko sääntely, joka koskee pakollista liittymistä terveydenhoidon täydentäviä korvauksia koskevaan järjestelmään, sellaisena kuin siitä on säädetty sosiaaliturvalainsäädännön L 912-1 §:ssä ja sopimus, jonka viranomaiset ovat tietyn alan työnantajien ja työntekijöiden etujärjestöjen vaatimuksesta saattaneet velvoittavaksi ja jossa määrätään liittymisestä yhteen laitokseen, joka on määrätty hallinnoimaan terveydenhoidon täydentäviä korvauksia koskevaa järjestelmää ilman, että kyseessä olevan toimialan yrityksillä olisi mahdollisuus saada vapautus liittymisvelvollisuudesta EY 81 ja EY 82 artiklan määräysten mukaisia vai onko niillä asetettu järjestelmää hallinnoimaan määrätty laitos väärinkäytöksi katsottavalla tavalla määräävään asemaan?


title: Asia C-309/99: Nederlandse Raad van Staten 10.8.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa J. C. J. Wouters, Raad van de Balies van de Europese Gemeenschap, J. W. Sahlberg ja Price Waterhouse Belastningsadviseurs BV vastaan Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advokaten

text:
16.10.1999               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 299/15
Ranskan tasavallan 13.8.1999 tekemä valitus Euroopan                     Oikeudenkäyntikulut
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
kolmannen laajennetun jaoston asiassa T-17/96, Télévi-                   — Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen
sion française 1 SA (TF 1) vastaan Euroopan yhteisöjen                        87 artiklan 4 kohdan ja toissijaisesti tämän artiklan 6
komissio, jota Ranskan tasavalta tukee, 3.6.1999 antamas-                     kohdan rikkominen.
                            ta tuomiosta
                                                                         (1) C-107/95 P, Kok. 1997, s. 1-947.
                         (Asia C-308/99 P)
                          (1999/C 299/16)
Ranskan tasavalta on valittanut 10.8.1999 Euroopan yhteisö-
jen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-                  Nederlandse Raad van Staten 10.8.1999 tekemällään
keusasteen tuomioistuimen kolmannen laajennetun jaoston                  päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa J. C.
asiassa T-17/96, Télévision française 1 SA (TF 1) v. Euroopan            J. Wouters, Raad van de Balies van de Europese Gemeen-
yhteisöjen komissio, jota Ranskan tasavalta tukee, 3.6.1999              schap, J. W. Sahlberg ja Price Waterhouse Belastningsadvi-
antamasta tuomiosta. Valittajan asiamiehinä ovat Kareen Ris-             seurs BV vastaan Algemene Raad van de Nederlandse
pal-Bellanger ja Frédérik Million ja prosessiosoite Luxembur-                                   Orde van Advokaten
gissa Ranskan suurlähetystö, 8b boulevard Joseph II.
                                                                                (Asia C-309/99)
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                                (1999/C 299/17)
— kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuo-
    mion tuomiolauselman 2 (siltä osin kuin siinä todetaan,              Nederlandse Raad van State on pyytänyt 10.8.1999 te-
    että kanne täyttää tutkittavaksi ottamisen edellytykset EY:n         kemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomiois-
    90 artiklan (josta on tullut EY 86 artikla) nojalla) ja              tuimeen 13.8.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
    6 kohdan;                                                            ennakkoratkaisua asiassa J. C. J. Wouters, Raad van de Balies
                                                                         van de Europese Gemeenschap, J. W. Sahlberg ja Price
— hyväksyy vaatimukset, jotka komissio esitti ensimmäisen                Waterhouse Belastningsadviseurs BV vastaan Algemene Raad
    oikeusasteen tuomioistuimessa.                                       van de Nederlandse Orde van Advokaten seuraaviin kysymyk-
                                                                         siin:
                                                                         1.a)Onko EY-sopimuksen 85 artiklassa (nyttemmin 81 artikla)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           olevaa käsitettä yritysten yhteenliittymä tulkittava siten,
                                                                              että tällaisesta yhteenliittymästä on kyse vain silloin ja siltä
Tutkittavaksi ottaminen EY:n perustamissopimuksen 90 artik-                   osin kuin tällainen yhteenliittymä huolehtii ammatillisista
lan nojalla                                                                   eduista, jolloin ratkaistaessa sitä, voidaanko säännöstä
                                                                              soveltaa, on erotettava, milloin yhteenliittymä toimii ylei-
                                                                              sen edun valvomiseksi ja milloin muussa tarkoituksessa,
— Oikeudellinen virhe, tosiseikkojen virheellinen oikeudelli-                 vai onko se seikka, että yhteenliittymä voi toimia myös
    nen luonnehdinta: Laiminlyöntikanteen tutkittavaksi otta-                 ammatillisten etujen puolesta, jo sellaisenaan riittävä perus-
    minen edellyttää toimintavelvollisuuden olemassaoloa. Ko-                 te sille, että sitä kaikessa toiminnassaan voidaan pitää
    missiolla ei kuitenkaan ole perustamissopimuksen nojalla                  sopimuksessa tarkoitettuna yhteenliittymänä? Onko yh-
    velvollisuutta toimia 90 artiklan 3 kohdan perusteella, sillä             teisön oikeuden kilpailusääntöjen kannalta merkitystä sillä,
    tässä kohdassa komissiolle osoitetaan vastaava harkintaval-               että kyseisen elimen antamat yleisesti sitovat määräykset
    ta kuin sillä EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan (josta               on annettu laissa annetun toimivallan nojalla ja varsinaisen
    on tullut EY 226 artikla) soveltamisessa.                                 lainsäätäjän ominaisuudessa?
    Ranskan hallitus katsoo toissijaisesti, että ensimmäisen             1.b)Mikäli kysymykseen 1a vastataan niin, että tällaisesta
    oikeusasteen tuomioistuin ei voinut hyväksyä tilanteen                    yhteenliittymästä on kyse vain silloin ja siltä osin kuin
    määrittelyä yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä                   tällainen yhteenliittymä huolehtii ammatillisista eduista,
    tarkoitetuksi ”poikkeukselliseksi tilanteeksi” laiminlyömät-              ratkaistaanko yhteisön oikeuden perusteella myös se, mil-
    tä samalla tämän käsitteen rajoitetun tulkinnan omaksu-                   loin on kyse toiminnasta yleisen edun valvomiseksi ja
    mista. Asiassa Bundesverband der Bilanzbuchhalter anne-                   milloin ei?
    tussa tuomiossa (1) tarkoitettu poikkeuksellinen tilanne
    koskee Ranskan hallituksen mukaan vain niitä tapauksia,              1.c)Mikäli kysymykseen 1 a vastataan niin, että asia ratkaistaan
    joissa valtion toteuttamat toimenpiteet vain tukevat tai                  yhteisön oikeuden perusteella, voidaanko sitä seikkaa,
    vahvistavat sellaista 90 artiklassa tarkoitettua yritysten                että asianajajayhdistyksen kaltainen elin, sen toimivallan
    omasta aloitteestaan omaksumaa kilpailunvastaista käyt-                   nojalla, joka on annettu laissa sen turvaamiseksi, että
    täytymistä, sen välttämiseksi, etteivät nämä luonteeltaan                 oikeudellista apua antava asianajaja toimii riippumatto-
    julkiset toimet toimi tällaista käyttäytymistä suojaavana                 masti ja ajaa asianosaisen etua, antaa yleisesti sitovia
    ”kilpenä”, kun muussa tapauksessa käyttäytymisestä pitäisi                määräyksiä, jotka koskevat asianajajan ryhtymistä yhteis-
    määrätä seuraamus perustamissopimuksen 85 ja 86 artik-                    työsuhteeseen muiden ammatinharjoittajien kanssa, pitää
    lan (joista on tullut EY 81 ja 82 artikla) nojalla.                       yhteisön oikeudenkin mukaan yleisen edun valvomisena?
 ---pagebreak--- C 299/16               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      16.10.1999
2. Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan niin, että                      siitä riippuen, miten asianomaiset tosiasiassa järjestävät
   myös asetuksen kaltaista sääntelyä on pidettävä EY-                       yhteistyönsä – on joko sijoittautumisoikeutta tai palvelujen
   sopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa (nyttemmin 81 artiklan                  tarjoamisen vapautta koskevien määräysten mukainen?
   1 kohta) tarkoitettuna yritysten yhteenliittymän päätökse-
   nä, voidaanko silloin otaksua, että tällaisen päätöksen –
   siltä osin kuin siinä annetaan tässä kyseessä olevan kaltai-         8. Merkitseekö edellä mainitun kaltainen kokonaisvaltaisen
   sia, yleisesti sitovia määräyksiä tällaiseen yhteistyösuhtee-             yhteistyön kieltäminen asianajajien ja tilintarkastajien
   seen ryhtymisestä, kun määräysten tarkoituksena on turva-                 välillä sijoittautumisvapauden tai palvelujen tarjoamisen
   ta, että oikeudellista apua antava asianajaja toimii riippu-              vapauden taikka molempien rajoittamista?
   mattomasti ja ajaa asianosaisen etua – tarkoituksena on
   rajoittaa kilpailua yhteismarkkinoilla tai sen seurauksena           9. Jos edellä mainittuun kysymykseen vastataan, että kyse on
   kilpailu rajoittuu yhteismarkkinoilla ja siten se vaikuttaa               jommastakummasta tai molemmista rajoituksista, onko
   jäsenvaltioiden väliseen kauppaan? Mitä kriteereitä tämän                 kyseessä oleva rajoitus silloin perusteltu sen vuoksi, että se
   kysymyksen ratkaisemiseen yhteisön oikeuden mukaan on                     käsittää vain asiassa Keck ja Mithouard annetussa tuo-
   käytettävä?                                                               miossa tarkoitetun ”myyntimuodon” eikä kyse ole syr-
                                                                             jinnästä, vai onko rajoitus perusteltu sen vuoksi, että se
                                                                             täyttää tuomioistuimen muissa tuomioissa – erityisesti
                                                                             asiassa Gebhard annetussa tuomiossa – sille asettamat
3. Onko EY-sopimuksen 86 artiklassa (nyttemmin 82 artikla)                   kriteerit?
   olevaa yrityksen käsitettä tulkittava siten, että asianajajayh-
   distyksen kaltainen elin – sikäli kuin sitä on pidettävä
   yritysten yhteenliittymänä – pidettävä myös mainitussa
   artiklassa tarkoitettuna yrityksenä tai yritysryhmänä, vaik-
   kei se itse harjoittaisikaan mitään ammattitoimintaa?
4. Mikäli edellä esitettyyn kysymykseen vastataan myöntäväs-
   ti, ja voidaan katsoa, että asianajajayhdistyksen kaltaisella
   elimellä on määräävä asema, käyttääkö tällainen elin
   määräävää asemaansa väärin, jos se velvoittaa siihen                 Italian tasavallan 13.8.1999 Euroopan yhteisöjen komis-
   kuuluvat asianajajat toimimaan suhteessa muihin tavalla,                                siota vastaan nostama kanne
   joka rajoittaa kilpailua oikeudellisten palvelujen alalla?
                                                                                (Asia C-310/99)
5. Mikäli asianajajayhdistyksen kaltaista elintä yhteisön oikeu-
   den kilpailusääntöjä sovellettaessa on kokonaisuutena pi-                                      (1999/C 299/18)
   dettävä yritysten yhteenliittymänä, onko EY-sopimuksen
   90 artiklan 2 kohtaa (nyttemmin 86 artiklan 2 kohta)
   tulkittava niin, että asianajajayhdistyksen kaltaiseen eli-          Italian tasavalta on nostanut Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
   meen – joka antaa sen turvaamiseksi, että oikeudellista              messa 13.8.1999 kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
   apua antava asianajaja toimii riippumattomasti ja ajaa               vastaan. Kantajan asiamiehenä on professori Umberto Leanza,
   asianosaisen etua, yleisesti sitovia määräyksiä, jotka koske-        jota avustaa valtionasiamies Oscar Fiumara, ja prosessiosoite
   vat asianajajan ryhtymistä yhteistyösuhteeseen muiden                Luxemburgissa on Italian suurlähetystö, 5 rue Marie-Adélaïde.
   ammatinharjoittajien kanssa – sovelletaan myös kilpai-
   lusääntöjä?
                                                                        Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
6. Jos asianajajayhdistystä on pidettävä yritysten yhteenliit-          — kumoaa 11.5.1999 tehdyn Euroopan yhteisöjen komission
   tymänä taikka yrityksenä tai yritysryhmänä, estävätkö                     päätöksen C (1999) 1364 lopull. (1), esillä olevassa kan-
   EY-sopimuksen 3 g artikla, 5 artiklan 2 kohta sekä 85 ja                  teessa riitautetuilta osin;
   86 artikla (nyttemmin 3 g artikla, 10 artiklan 2 kohta sekä
   81 ja 82 artikla) jäsenvaltiota säätämästä, että toimielin (tai
   jokin sen päättävistä elimistä) voi antaa määräyksiä, jotka          — toissijaisesti kumoaa edellä mainitun päätöksen siltä osin
   voivat koskea muun muassa asianajajien yhteistyötä mui-                   kuin siinä määrätään yhteismarkkinoille soveltumattoman
   den ammatinharjoittajien kanssa, kun valtion kontrolli                    tuen palauttamisesta;
   näihin määräyksiin nähden rajoittuu vain oikeuteen kumo-
   ta määräykset ilman että valtio antaa kumottujen määräys-            — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
   ten sijaan omia määräyksiään?
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
7. Voidaanko sopimuksen sijoittautumisoikeutta ja palvelu-
   jen tarjoamisen vapautta koskevia määräyksiä soveltaa
   esillä olevan kaltaiseen asianajajien ja tilintarkastajien           1. Komission päätökseen liittyy harkintavallan väärinkäyttö
   välistä yhteistyötä koskevaan kieltoon, vai onko EY-                      ja perustelujen puutteellisuus (tai epäloogisuus) siltä osin
   sopimusta tulkittava siten, että tällainen kielto – esimerkiksi           kuin siinä on määritelty ”nuorten” ryhmä työmarkkinoiden


title: Asia T-367/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 27.11.2008 — Dow AgroSciences ym. v. komissio

text:
               24.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 19/36

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 27.11.2008 — Dow AgroSciences ym. v. komissio
   (Asia T-367/07) (1)

   (2009/C 19/71)

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 283, 24.11.2007.


title: Asia C-255/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 5.7.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi — Jätteiden hyödyntäminen — Brescian jätteidenpolttolaitoksen kolmannen linjan toteuttaminen — Lupahakemuksen julkistaminen — Direktiivit 75/442/ETY, 85/337/ETY ja 2000/76/EY)

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 5.7.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-255/05) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi - Jätteiden hyödyntäminen - Brescian jätteidenpolttolaitoksen ’kolmannen linjan’ toteuttaminen - Lupahakemuksen julkistaminen - Direktiivit 75/442/ETY, 85/337/ETY ja 2000/76/EY)
   (2007/C 199/07)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: M. Konstantinidis, avustajinaan asianajajat F. Louis ja A. Capobianco)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamies: I. M. Braguglia, avustajanaan asianajaja M. Fiorilli)

      Väliintulija: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamies: T. Harris, avustajanaan barrister J. Maurici)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY (EYVL L 175, s. 40), sellaisena kuin se on muutettuna 3.3.1997 annetulla direktiivillä 97/11/EY (EYVL L 73, s. 5), 2 artiklan 1 kohdan ja 4 artiklan 1 kohdan rikkominen — Jätteenpoltosta 4.12.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/76/EY (EYVL L 332, s. 91) 12 artiklan 1 kohdan rikkominen — Lupa on myönnetty ilman arviointia ja ilman, että hakemus olisi julkistettu ennen luvan myöntämistä — Se, että ASM di Brescia S.p.A on toteuttanut kolmannen jätteidenpolttolinjan
   Tuomiolauselma

               1)

               Italian tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 3.3.1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY, 2 artiklan 1 kohdan ja 4 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole edellyttänyt kyseisen direktiivin 5–10 artiklassa säädetyn ympäristövaikutusten arvioinnin tekemistä ASM Brescia SpA -nimiselle yhtiölle kuuluvan polttolaitoksen ”kolmatta linjaa” koskevasta hankkeesta ennen rakennusluvan myöntämistä sille.

               2)

               Italian tasavalta ei ole noudattanut jätteenpoltosta 4.12.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/76/EY 12 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole asettanut polttolaitoksen kolmannen linjan toiminnan aloittamista koskevaa ilmoitusta yleisön saataville riittäväksi ajaksi yhdessä tai useammassa julkisessa tilassa, jotta yleisö voi esittää huomautuksensa ennen kuin toimivaltainen viranomainen tekee asiassa päätöksen, ja koska se ei ole antanut yleisön saataville tätä ilmoitusta koskevia päätöksiä ja vähintään jäljennöstä luvasta.

               3)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 205, 20.8.2005.


title: Asia C-100/17 P: Valitus, jonka Gul Ahmed Textile Mills Ltd on tehnyt 24.2.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-199/04 RENV, Gul Ahmed Textile Mills v. neuvosto, 15.12.2016 antamasta tuomiosta

text:
               29.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 168/21

         Valitus, jonka Gul Ahmed Textile Mills Ltd on tehnyt 24.2.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-199/04 RENV, Gul Ahmed Textile Mills v. neuvosto, 15.12.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-100/17 P)
   (2017/C 168/28)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Gul Ahmed Textile Mills Ltd (edustaja: L. Ruessmann, avocat, J. Beck, solicitor)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               ottaa valituksen tutkittavaksi ja toteaa sen perustelluksi

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen tuomion

               —

               ratkaisee asiakysymyksen ja kumoaa asetuksen N:o 397/2004 (1) tai palauttaa asian unionin yleisen tuomioistuimeen, jotta se ratkaisee kumoamisvaatimuksen

               —

               velvoittaa neuvoston korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut sekä muutoksenhakumenettelyn että unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyn menettelyn osalta.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää valituksensa tueksi seuraavaa.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, että valittajalla ei enää ole intressiä toisen ja kolmannen perusteen osalta. Kun unionin yleinen tuomioistuin ratkaisee, onko valittajalla edelleen intressi asiassa, sen on otettava huomioon kaikki sille esitetty näyttö ja tiedot ja tarkasteltava asiayhteyttä kokonaisuudessaan. Neuvoston polkumyyntimarginaaleja koskevissa laskelmissa tekemät virheet liittyvät käytettyyn menetelmään ja tulevat todennäköisesti toistumaan tulevaisuudessa.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se valittajan väitteitä asianmukaisesti tarkastelematta (ja eräissä tapauksissa kokonaan huomioon ottamatta) totesi, että Euroopan unionin teollisuustuotannon siirtyminen unionin vuodeliinavaatemarkkinoiden kalleimpiin tuotteisiin ja vuodeliinavaatteiden lisääntynyt tuonti unioniin turkkilaisten, unionin teollisuuteen liittyvien tuottajien toimesta ei rikkonut syy-yhteyttä väitetyn polkumyynnin ja sen aineellisen vahingon välillä, jonka väitettiin aiheutuneen unionin teollisuudelle. Unionin yleisen tuomioistuimen toteamukset perustuvat lisäksi tosiseikkojen, sellaisina kuin ne on esitetty asetuksessa N:o 397/2004, huomioon ottamiseen vääristyneellä tavalla, ja tosiseikkojen virheelliseen oikeudelliseen luonnehdintaan.

      (1)  Lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Pakistanista peräisin olevien puuvillan tyyppisten vuodeliinavaatteiden tuonnissa 2.3.2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 397/2004 (EUVL 2004, L 66, s. 1).


title: Asia F-122/07: Kanne 25.10.2007 — Marcuccio v. komissio

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/65

         Kanne 25.10.2007 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-122/07)
   (2008/C 64/108)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustajat: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaajat: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               on kumottava 30.11.2006 päivätty muistio, pöytäkirja RELEX.K.4 D (2006)522434

               —

               on kumottava 15.2.2007 päivätty muistio, pöytäkirja D(2007) 502458

               —

               on kumottava päätös, jolla päätettiin lopettaa 6.9.2001 sattuneen tapahtuman tutkimukset; tuolloin kantaja pyysi Euroopan yhteisöjen komission Angolan edustuston turvallisuuspalvelun apua oman henkilöautonsa puhjenneen renkaan vaihtamiseksi

               —

               on kumottava päätös, olipa se missä muodossa hyvänsä, jolla vastaaja hylkäsi kantajan 1.9.2006 päivätyn, nimittävälle viranomaiselle toimittaman vaatimuksen

               —

               on kumottava tarpeellisilta osin 16.7.2007 päivätty muistio, pöytäkirja ADMIN.B.2/MB/nb D(07) 16072

               —

               on kumottava tarpeellisilta osin vastaajan päätös, olivatpa sen perusteet mitkä hyvänsä, jolla hylättiin kantajan 26.3.2007 päivätty, nimittävälle viranomaiselle tekemä valitus

               —

               vastaaja on velvoitettava tutkimaan tapahtumat, jotka sattuivat 5.5.2003, jolloin komission Angolan edustuston tilapäinen hallintojohtaja kuljetti kantajan henkilöautoa asuinpaikan pihalta noin neljän kilometrin päässä sijaitsevaan paikkaan, ja tapahtumat, jotka sattuivat 6.9.2001, sekä sen, vallitseeko näiden tapahtumien välillä mahdollisesti jokin yhteys, ja ilmoitettava kantajalle viipymättä näiden tutkimusten tuloksista. Vastaajan on myös asetettava sopiviin paikkoihin esille tiedotteita, joissa esitetään tiivistelmä tutkimuksen tuloksista ja varmistettava, että nämä tulokset ovat saatavilla; tai toissijaisesti velvoitettava vastaaja suorittamaan kantajalle korvauksena jo peruuttamattomasta vahingosta, joka on aiheutunut hänen 1.9.2006 tekemänsä vaatimuksen hylkäävästä päätöksestä, 100 000 euroa tai virkamiestuomioistuimen oikeaksi ja kohtuulliseksi katsoma muu summa, ja tämän päivän jälkeen vielä aiheutuvasta vahingosta 20 euroa tai virkamiestuomioistuimen oikeaksi ja kohtuulliseksi katsoma muu summa kultakin päivältä huomisen ja sen päivän välillä, jolloin tutkimuksen päätyttyä sen tulokset on ilmoitettu kantajalle ja riittävällä tavalla julkistettu

               —

               vastaaja on velvoitettava suorittamaan kantajalle korvauksena jo peruuttamattomasta vahingosta, joka on aiheutunut siitä, että hänelle kieltäydyttiin toimittamasta 30.11.2006 päivätyn muistion italian kielistä käännöstä, 20 000 euroa tai virkamiestuomioistuimen oikeaksi ja kohtuulliseksi katsoma muu summa, ja tämän päivän jälkeen vielä aiheutuvasta vahingosta 20 euroa tai virkamiestuomioistuimen oikeaksi ja kohtuulliseksi katsoma muu summa kultakin päivältä huomisen ja sen päivän välillä, jolloin kaikki kyseisen kieltäytymistä koskevan päätöksen kumoamisen täytäntöönpanotoimet on toteutettu

               —

               vastaaja on velvoitettava suorittamaan kantajalle korvauksena sekä jo aiheutuneesta että tulevaisuudessa mahdollisesti aiheutuvasta vahingosta, joka perustuu päätökseen tutkimusten lopettamisesta, siltä osin kuin kysymys on jo peruuttamattomista vahingoista, 20 000 euroa tai virkamiestuomioistuimen oikeaksi ja kohtuulliseksi katsoma muu summa, joka on suoritettava välittömästi sen jälkeen, kun tässä asiassa on annettu tuomio; tämän päivän jälkeen vielä aiheutuvasta vahingosta 25 euroa tai virkamiestuomioistuimen oikeaksi ja kohtuulliseksi katsoma muu summa kultakin päivältä huomisen ja sen päivän välillä, jolloin vastaaja on toteuttanut kaikki toimenpiteet, joita tutkimusten lopettamista koskevan päätöksen kumoamisen täytäntöönpano edellyttää

               —

               on todettava lainvastaiseksi se, että kantajalle ei siihen mennessä, kun hän sai 30.11.2006 päivätyn muistion, ollut ilmoitettu mitään tutkimusten lopettamisesta

               —

               on todettava lainvastaiseksi se, että tutkimusten lopettamisesta ei ilmoitettu

               —

               vastaaja on velvoitettava suorittamaan korvausta vahingosta, joka kantajalle aiheutui siitä, että tutkimusten lopettamisesta ei ilmoitettu, 50 000 euroa tai virkamiestuomioistuimen oikeaksi ja kohtuulliseksi katsoma muu summa

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja esittää kanteensa tueksi seuraavat kolme kanneperustetta: 1) perusteluvelvollisuus on täysin laiminlyöty sen vuoksi, että perusteltu ovat epäloogisia, epäjohdonmukaisia, järjettömiä ja sekavia, minkä lisäksi tutkimukset olivat riittämättömiä; 2) on syyllistytty ilmeiseen ja vakavaan lain rikkomiseen 3) huolenpitovelvollisuus on laiminlyöty ja hyvän hallinnon periaatetta on loukattu.


title: Asia T-710/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.9.2016 – Drex Technologies v. neuvosto

text:
               7.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 410/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.9.2016 – Drex Technologies v. neuvosto
   (Asia T-710/15) (1)

   (2016/C 410/63)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 59, 15.2.2016.


title: Asia T-424/17: Kanne 10.7.2017 – Fruit of the Loom v. EUIPO – Takko (FRUIT)

text:
               25.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 318/14

         Kanne 10.7.2017 – Fruit of the Loom v. EUIPO – Takko (FRUIT)
   (Asia T-424/17)
   (2017/C 318/19)
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Fruit of the Loom, Inc. (Bowling Green, Kentucky, Yhdysvallat) (edustajat: S. Malynicz, QC, ja V. Marsland, solicitor)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Takko Holding GmbH (Telgte, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki FRUIT – EU-tavaramerkki nro 5 077 508

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 25.4.2017 asiassa R 2119/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n ja muun osapuolen vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 65 artiklan 6 kohtaa on rikottu.


title: Asia C-54/02: Italian tasavallan Euroopan yhteisöjen 14.02.2002 komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 97/6                   FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      20.4.2002
Italian tasavallan Euroopan yhteisöjen 14.2.2002 komis-                  Italian hallitus katsoo, että sen on pakko riitauttaa kyseinen
                  siota vastaan nostama kanne                            komission päätös, jotta estettäisiin se, että päätöksen lopulli-
                                                                         suus muodostuisi esteeksi asiassa C-231/00 annettavan tuo-
                                                                         mion oikeusvaikutuksille.
                            (Asia C-54/02)
                           (2002/C 97/12)                                Italian hallitus riitauttaa ennakkojen vähentämisen ja komis-
                                                                         sion päätöksen lopullisuuden, minkä lisäksi se vaatii päätöksen
                                                                         kumoamista asetuksen (ETY) N:o 729/70 3, 5 ja 8 artiklan
                                                                         rikkomisen perusteella sekä siksi, että päätöksellä vähennettiin
                                                                         ennakkoja vuoden 1995/1996 osalta liikaa suhteessa suoritet-
Italian tasavalta on nostanut 14.2.2002 Euroopan yhteisöjen              taviin lisämaksuihin.
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan asiamiehenä on Umberto Leanza, jota avus-
taa avvocato dello Stato Gianni De Bellis.
                                                                         Viivästyskorkoja koskeva        vaatimus   markkinointivuosilta
                                                                         1995/1996 ja 1996/1997
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–     kumoaa 12.12.2001 tehdyn komission päätöksen                       Komissio on laskenut kultakin kuukaudelta suoritettavalle
      2001/889/EY siltä osin kuin siinä                                  lisämaksulle kerääntyvän koron oikein siltä osin kuin se on
                                                                         jättänyt pääomasta pois EMOTR:ille 1.9.1996 (ja 1997) ja
                                                                         joulukuun 2001 välillä ilmoitetut määrät. Se on kuitenkin
      a)   määrätään maatalouden menoista suoritettavien en-             jättänyt ottamatta huomioon vuonna 1997 toteutettua ennak-
           nakkojen vähentämisestä niihin liittyvien korkoi-             kojen vähentämistä.
           neen
                                                                         Markkinointivuoden 1995/1996 osalta komissio on jo saanut
      b)   määrätään toissijaisesti näistä menoista suoritetta-
                                                                         rahaston varoihin kokonaisuudessaan lisämaksuja vastaavan
           vien ennakkojen lopullisesta ja väliaikaisesta vähen-
                                                                         määrän vähennettyään Italialle suoritettavia ennakkoja (ennak-
           tämisestä
                                                                         koja on vähennetty todellisuudessa tätäkin suurempi määrä).
      c)   jätetään palauttamatta Italialle 45 145 363 199 Ita-
           lian liiran suuruinen summa (23315634,29 euroa),              Ennakkojen vähentämistä markkinointivuoden 1996/1997
           koska se oli alun perin saanut sen perusteettomasti           osalta, vaikka tämä määrä ei riitäkään kattamaan lisämaksuista
                                                                         saatavaa kokonaissummaa, ei ole korkoja laskettaessa otettu
                                                                         huomioon.
      d)   määrätään virheellisesti rahastolle suoritettavien
           korkojen määrä, koska niissä ei ole otettu huomioon
           päätöksessä määrättyä ennakkojen vähentämistä.
–     velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan
      oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 22.2.2002 Portugalin
                                                                                tasavaltaa vastaan nostama kanne
Ennakkojen vähentäminen ja rahoituksesta kieltäytyminen
markkinointivuoden 1996/1997 osalta
                                                                                (Asia C-55/02)
Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio on esittänyt
EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimelle ennakko-                                       (2002/C 97/13)
ratkaisupyynnön asiassa C-231/00 (Lattepiù), joka koskee
maitoalan yhteisön säännösten asianmukaista tulkintaa sekä
sitä, onko kansallisia säännöksiä jätettävä soveltamatta. Tässä
yhteydessä komission päätöstä sulkea tietyt Italian suorittamat
menot yhteisön rahoituksen ulkopuolelle ei voida hyväksyä                Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut Euroopan yhteisö-
sen lopullisuuden vuoksi, koska näyttää siltä, että siinä ei oteta       jen tuomioistuimessa kanteen Portugalin tasavaltaa vastaan.
huomioon sitä, että asiassa C-231/00 aloitettu ennakkoratkai-            Kantajan asiamiehinä ovat Jörn Sack ja Miguel França, proses-
sukysymysmenettely on jo vireillä.                                       siosoite Luxemburgissa.


title: Asia C-156/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 23.11.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ruotsin kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2002/87/EY — Finanssiryhmittymään kuuluvat luottolaitokset, vakuutusyritykset ja sijoituspalveluyritykset — Lisävalvonta — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/21

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 23.11.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ruotsin kuningaskunta
   (Asia C-156/06) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2002/87/EY - Finanssiryhmittymään kuuluvat luottolaitokset, vakuutusyritykset ja sijoituspalveluyritykset - Lisävalvonta - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2006/C 331/36)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: D. Maidani ja K. Simonsson)

      Vastaaja: Ruotsin kuningaskunta (asiamies: A. Falk)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Finanssiryhmittymään kuuluvien luottolaitosten, vakuutusyritysten ja sijoituspalveluyritysten lisävalvonnasta sekä neuvoston direktiivien 73/239/ETY, 79/267/ETY, 92/49/ETY, 92/96/ETY, 93/6/ETY ja 93/22/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 98/78/EY ja 2000/12/EY muuttamisesta 16.12.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/87/EY (EYVL L 35, s. 1) säädetyssä määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti
   Tuomiolauselma

               1)

               Ruotsin kuningaskunta ei ole noudattanut finanssiryhmittymään kuuluvien luottolaitosten, vakuutusyritysten ja sijoituspalveluyritysten lisävalvonnasta sekä neuvoston direktiivien 73/239/ETY, 79/267/ETY, 92/49/ETY, 92/96/ETY, 93/6/ETY ja 93/22/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 98/78/EY ja 2000/12/EY muuttamisesta 16.12.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/87/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Ruotsin kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 131, 3.6.2006.


title: Asia C-293/99: Commissione Tributaria di primo grado di Trenton - sezione nro 6 - 10.6.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Energy Service Srl vastaan Direzione delle Entrate per la Provincia di Trento

text:
30.10.1999                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 314/3
Tribunale di Triesten, I Sezione Civile, 24.5.1999 te-                   Onko 30.9.1992 annetun asetuksen nro 324 säännös, jonka
kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                     mukaan 0,75 prosentin suuruinen vuotuinen yhtenäinen vero
   asiassa Crossbow Srl vastaan Ministero delle Finanze                  kannetaan rajoitetusti yhdestä ainoasta nettovarallisuuden osa-
                                                                         tekijästä, joka muodostuu yksinomaan vuosittaisesta taseesta
                                                                         ilmenevästä pääomasta, josta on jo kannettu yhden prosentin
                           (Asia C-291/99)                               suuruinen pääoman hankintavero, yhteensopiva yhteisön oi-
                                                                         keuden ja erityisesti 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun
                           (1999/C 314/04)                               direktiivin 69/335/ETY (1) kanssa?
Tribunale di Trieste, I Sezione Civile, on pyytänyt 24.5.1999
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
mioistuimeen 3.8.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimel-               (1) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.
ta ennakkoratkaisua asiassa Crossbow Srl vastaan Ministero
delle Finanze seuraaviin kysymyksiin:
1. Säilytettinkö ETY:n perustamissopimuksen 234 (1) artik-
     lassa Triesten sataman ekstraterritoriaalisuutta koskeva
     oikeudellinen järjestelmä sellaisena kuin se oli määritelty
     vuoden 1947 rauhansopimuksen liitteessä VIII olevissa
     1-20 artiklassa ja myöhemmässä vuoden 1954 pöytäkir-
     jassa?
2. Onko Triesten satamassa olevia vapaa-alueita koskeva
     järjestelmä asetuksessa 2913/92 (2) ja sitä edeltäneessä            Dioikitiko Protodikeio Athinasin (23. jaosto kolmen tuo-
     asetuksessa 1496/68 (3) tarkoitettu järjestelmä sillä perus-        marin kokoonpanossa) 26.7.1999 tekemällään päätöksellä
     teella, että nämä alueet kuuluvat mahdollisesti yhteisön            esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Athinaïki Zytho-
     tullialueeseen?                                                                     poiïa AE vastaan Kreikan valtio
3. Vai onko tämän alueen osalta kyseessä pikemminkin
     neuvoston direktiivissä 69/75/ETY (4) ja myöhemmässä                                         (Asia C-294/99)
     asetuksessa 2454/93 (5) tarkoitettu järjestelmä?
                                                                                (1999/C 314/06)
(1) EY:n perustamissopimuksen 234 artikla, josta on muutettuna
    tullut EY 41 artikla.
(2) Neuvoston asetus, EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1.
(3) EYVL L 238, 28.9.1968, s. 1.                                         Dioikitiko Protodikeio Athinas (23. jaosto kolmen tuomarin
(4) EYVL L 58, 8.3.1969, s. 11.                                          kokoonpanossa) on pyytänyt 26.7.1999 tekemäillään
(5) 2.7.1993 annettu komission asetus, EYVL L 253, 11.10.1993,           päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
    s. 1.                                                                5.8.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Athi-
                                                                         naïki Zythopoiïa AE vastaan Kreikan valtio ennakkoratkaisua
                                                                         seuraavaan kysymykseen:
                                                                         Vastaako 23.7.1990 annetun neuvoston direktiivin
                                                                         90/435/ETY (1) 5 artiklan 1 kohdassa käytettyä ilmaisua ”enna-
                                                                         konpidätys” sellainen kansallisen lainsäädännön säännös,
                                                                         jonka mukaan, kun tytäryhtiö, joka on osakeyhtiö tai muu
Commissione Tributaria di primo grado di Trenton – se-                   vastaava yhteisö, jakaa voittoa emoyhtiölleen, tytäryhtiön
zione nro 6 – 10.6.1999 tekemällään päätöksellä esittämä                 verotettavien tulojen määrittämiseksi otetaan huomioon tytä-
ennakkoratkaisupyyntö asiassa Energy Service Srl vastaan                 ryhtiön nettomääräiset kokonaistulot, joihin sisältyvät tulot,
      Direzione delle Entrate per la Provincia di Trento                 joihin sovelletaan erityisverotusta, jonka takia verovelka lak-
                                                                         kaa, sekä verovapaat tulot, ja kun näitä kahta viimeksi
                                                                         mainittua tulolajia ei kansallisen lainsäädännön perusteella
                           (Asia C-293/99)                               verotettaisi, jos tytäryhtiö pitäisi nämä tulot itsellään jakamatta
                                                                         niitä emoyhtiölle?
                           (1999/C 314/05)
Commissione Tributaria di primo grado di Trento – sezione                (1) EYVL L 225, 20.8.1990, s. 6.
nro 6 – on pyytänyt 10.6.1999 tekemällään päätöksellä, joka
on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
5.8.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Ener-
gy Service Srl vastaan Direzione delle Entrate per la Provincia
di Trento ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:


title: Asia T-387/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.3.2011 — Portugali v. komissio (EAKR — Taloudellisen tuen alentaminen — Kaikenkattava paikallista investointia koskeva tuki Portugalille — Kumoamiskanne — Todelliset menot — Välityslauseke)

text:
               9.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/12

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.3.2011 — Portugali v. komissio
   (Asia T-387/07) (1)

   (EAKR - Taloudellisen tuen alentaminen - Kaikenkattava paikallista investointia koskeva tuki Portugalille - Kumoamiskanne - Todelliset menot - Välityslauseke)
   2011/C 113/22
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes, S. Rodrigues ja A. Gattini)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Guerra e Andrade ja L. Flynn)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jolla vaaditaan osittain kumottavaksi 31.7.2007 tehty komission päätös K(2007) 3772, jolla on alennettu Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) tukea, joka koskee 28.7.1995 tehdyllä komission päätöksellä K(95) 1769 Portugalin paikallisia investointeja varten myönnettyä kaikenkattavaa tukea.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Portugalin tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 297, 8.12.2007.


title: Asia T-559/17: Kanne 9.8.2017 – Abdulkarim v. neuvosto

text:
               16.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/43

         Kanne 9.8.2017 – Abdulkarim v. neuvosto
   (Asia T-559/17)
   (2017/C 347/57)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Mouhamad Wael Abdulkarim (Dubai, Arabiemiirikunnat) (edustajat: asianajajat J.-P. Buyle ja L. Cloquet)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP muuttamisesta 29.5.2017 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2017/917 kantajaa koskevilta osin

               —

               kumoamaan Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 29.5.2017 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/907 kantajaa koskevilta osin

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajalle aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu vastaajan ilmeiseen arviointivirheeseen siltä osin kuin on kyse siitä, että vastaaja on katsonut kantajan tukeneen Syyrian hallintoa. Sen osalta, mitä riidanalaisissa toimissa on ilmoitettu, kantaja esittää seuraavat argumentit:

                           —

                           Abdulkarimia ei voida pitää ”vaikutusvaltaisena liikemiehenä”

                           —

                           Abdulkarim ei ole kytköksissä hallintoon, hänellä ei ole hallintoon nähden minkäänlaista vaikutusvaltaa eikä hän merkitse minkäänlaista todellista vaaraa siltä osin kuin on kyse Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä

                           —

                           se, että Abdulkarim on aiemmin ollut mukana Alkarim For Trade and Industry L.L.C:n tai muiden öljyntuotannon, teollisuusöljyjen, voiteluöljyjen ja rasvojen alalla Lähi-idässä toimivien yhtiöiden toiminnassa, ei voi johtaa siihen, että häntä pidettäisiin ”merkittävänä liikemiehenä”

                           —

                           Abdulkarim ei asu Syyriassa eikä näin ollen harjoita toimintaansa siellä.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen sillä perusteella, että riidanalaisilla toimilla toteutetuilla toimenpiteillä on sellaisia vaikutuksia, että jo pelkästään niitä voidaan pitää suhteettomina.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu omaisuudensuojan ja ammattitoiminnan harjoittamista koskevan oikeuden suhteettomaan loukkaamiseen sillä perusteella, että riidanalaiset toimenpiteet aiheuttavat sen, että kantajaa estetään nauttimasta rauhassa omaisuudestaan ja taloudellisesta vapaudestaan.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu harkintavallan väärinkäyttöön sillä perusteella, että riidanalaiset toimet on annettu muussa kuin ilmoitetussa tarkoituksessa, eli tarkoituksena on siirtää kantaja markkinoilta muiden markkinatoimijoiden suosimiseksi, mikä merkitsee, että toimia leimaa harkintavallan väärinkäyttö.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu SEUT 296 artiklan toisessa kohdassa määrätyn perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin sillä perusteella, että kanteen kohteena olevien toimien perustelut ovat tosiasiassa puhtaasti muodolliset eikä niihin todennäköisesti liity minkäänlaista vastaajan suorittamaa pohdiskelua.


title: Asian T-42/00 poistaminen rekisteristä

text:
C 317/36                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     10.11.2001
Kantajan mukaan varastoa hoitava yhtiö suoritti huonosti                 päätöksellä sopimuksen erästä N:o 5, joka koski 65 000 tonnin
lastauksen ja Puolan poliisi, joka totesi ylipainoa, määräsi             suuruisen rasvattoman maitojauhe-erän kuljettamista Irlannis-
kantajalle sakkoja. Tämän lisäksi varastointiyhtiö vaati ennak-          ta Venäjälle.
komaksua näistä lastaustoimista aiheutuneista ylimääräisistä
kustannuksista.                                                          Kantajan mukaan interventioelin, Department of Agriculture,
                                                                         Food and Rural Development (D.A.F.) luovutti tavarat sille
Näiden vaatimustensa tueksi kantaja väittää, että komissiolla            huomattavalla viiveellä, minkä johdosta sen oli maksettava
on sopimukseen perustuva vastuu sekä sopimuksen ulkopuoli-               laivanvarustajalle rahtaamansa aluksen seisontakustannuksia.
nen vastuu.
                                                                         Näiden vaatimustensa tueksi, joilla pyritään saamaan korvausta
Kantaja vetoaa samoihin perusteluihin kuin asiassa T-215/01              kantajalle aiheutuneista vahingoista, kantaja vetoaa komission
ottaen huomioon sen, että tässä tapauksessa ylimääräiset                 sopimussuhteeseen perustuvaan vastuuseen, sekä toissijaisesti
kustannukset olivat seurausta interventioelimen varaston toi-            tämän sopimussuhteen ulkopuoliseen vastuuseen esittäen sa-
minnasta, sillä tämä vaati ennakolta tavaroiden vapauttamises-           mankaltaiset perusteet ja perustelut kuin asiassa T-215/01.
ta ja lastaamisesta aiheutuvien kustannusten lisäysten maksa-
mista sekä suoritti huonosti tähän toimintaan liittyvät toimet,          (1) Rasvattoman maitojauheen toimittamisesta Venäjälle 18 päivänä
minkä johdosta kantaja joutui maksamaan sakkoa.                              elokuuta 1999 annettu komission asetus (EY) N:o 1815/1999
                                                                             (EYVL L 220, s. 13).
Galberson G.E.:n 24.9.2001 Euroopan yhteisöjen komis-
                  siota vastaan nostama kanne                                      Asian T-42/00 (1) poistaminen rekisteristä
                          (Asia T-221/01)                                                         (2001/C 317/71)
                          (2001/C 317/70)                                                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         men toisen jaoston puheenjohtajan 5.6.2001 antamalla mää-
Galberson G.E. -niminen yhtiö, kotipaikka Pariisi, on nostanut           räyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
24.9.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                   T-42/00, City-Broker Deutschland GmbH vastaan Sisämarkki-
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                  noiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV).
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Thierry Gallois.
                                                                         (1) EYVL C 135, 13.5.2000.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     velvoittaa komission maksamaan kantajalle vahingonkor-
      vausta, jonka määrä vastaa suurudeltaan laskua BRU
      114 4316 (25 761,11 Yhdysvaltain dollaria) ja laskua
      BRU 413 1828 (23 115,40 euroa)                                              Asian T-359/00 (1) poistaminen rekisteristä
–     toteaa, että vahingonkorvaukselle on laskettava korkoa                                      (2001/C 317/72)
      kunkin maksamattoman laskun kahdeksannesta päivästä
      lukien                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
–     velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-             Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
      kulut.                                                             men neljännen jaoston puheenjohtajan 21.6.2001 antamalla
                                                                         määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
                                                                         T-359/00, Organización de Productores Asociados de Grandes
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Atuneros Congeladores (OPAGAC) y Empresarios Asociados
                                                                         vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
Kantaja väittää, että komissio on tehnyt asetuksen
N:o 1815/1999 (1) perusteella sen kanssa 23.9.1999 päivätyllä            (1) EYVL C 45, 10.2.2001.