title: Asia C-259/09: Kanne 10.7.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

text:
               12.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 220/24

         Kanne 10.7.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   (Asia C-259/09)
   2009/C 220/48
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Marghelis ja P. Van den Wyngaert)

      Vastaaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut kaivannaisteollisuuden jätehuollosta 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/21/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä eikä ilmoittanut niistä komissiolle.

               —

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Määräaika direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä päättyi 1.5.2008.

      (1)  EUVL L 102, s. 15.


title: Asia C-386/05: Oberste Gerichtshofin  28.9.2005  tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Color Drack GmbH vastaan LEXX International Vertriebs GmbH

text:
               14.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 10/11

         Oberste Gerichtshofin 28.9.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Color Drack GmbH vastaan LEXX International Vertriebs GmbH
   (Asia C-386/05)
   (2006/C 10/22)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Oberste Gerichtshof on pyytänyt 28.9.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 24.10.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Color Drack GmbH vastaan LEXX International Vertriebs GmbH seuraavaan kysymykseen:
   Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22 päivänä joulukuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (EYVL 2001, L 12, s. 1) 5 artiklan 1 kohdan b alakohtaa tulkittava siten, että ostaja voi nostaa sellaista irtainten tavaroiden myyjää vastaan, jolla on kotipaikka jäsenvaltiossa ja joka toimitti tavarat ostajalle, jolla on kotipaikka toisessa jäsenvaltiossa, sopimuksen mukaisesti tämän toisen jäsenvaltion eri paikkakunnille, kaikkia (osa)toimituksia koskevan, sopimukseen perustuvan vaatimuksen sisältävän kanteen tuomioistuimessa, joka sijaitsee jollakin näistä (täytäntöönpano)paikkakunnista — mahdollisesti ostajan valitsemalla paikkakunnalla?


title: Asia C-12/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Genova (Italia) on esittänyt 18.1.2007 — Autostrada dei Fiori SpA ja AISCAT, Associazione Nazionale dei Gestori delle Autostrade v. Italian tasavallan hallitus, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Economia e delle Finanze ja Azienda nazionale autonoma delle strade (ANAS)

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Genova (Italia) on esittänyt 18.1.2007 — Autostrada dei Fiori SpA ja AISCAT, Associazione Nazionale dei Gestori delle Autostrade v. Italian tasavallan hallitus, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Economia e delle Finanze ja Azienda nazionale autonoma delle strade (ANAS)
   (Asia C-12/07)
   (2007/C 82/24)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunale di Genova
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Autostrada dei Fiori SpA ja AISCAT, Associazione Nazionale dei Gestori delle Autostrade

      Vastaajat: Italian tasavallan hallitus, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Economia e delle Finanze ja Azienda nazionale autonoma delle strade (ANAS)
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko oikeussubjektin, joka on muodoltaan osakeyhtiö ja jolla on Italian valtion ANAS spa:lle (siten kuin käy ilmi erityisesti uuden yksikön perustamiskirjasta, sen säännöistä, jotka on hyväksytty 18.12.2002 annetulla ministeriöiden välisellä asetuksella, ja uudesta lainsäädännöstä, erityisesti 3.10.2006 annetun asetuksen, joka on muutettu laiksi hallituksen muutossäännöksillä (maxiemendamento), jotka liittyvät vuoden 2007 legge finanziaria -nimisen lain 1 §:n 1034 momenttiin, 2 §:n 82-90 momentista) osoittamat tavoitteet, tehtävät ja toimivalta toteuttaa toimenpiteitä markkinoilla, katsoa olevan yhteisön oikeudessa tarkoitettu, vaikkakin julkinen, yritys, johon on sovellettava kilpailusääntöjä (perustamissopimuksen 86 artiklaa)?
               Mikäli vastaus on myöntävä,

               2)

               ovatko esillä olevan asian kohteena olevan kaltaiset säännökset, myös sellaisina kuin ne ovat muutettuina lailla nro 286/2006, joissa säädetään — ANASin kaltaisen markkinoilla kilpailevan julkisen yrityksen pakkolunastusta koskevan oikeuden yhteydessä — ”mahdollisesta oikeudesta korvaukseen ”yhteensopivia yhteisön oikeudessa suojatun omaisuudensuojaa koskevan perusoikeuden kanssa?

               3)

               Onko — ottaen huomioon esillä olevan asian kohteena olevat säännökset, sellaisina kuin ne ovat muutettuina muutettaessa kyseinen asetus laiksi ja kyseisillä muutossäännöksillä, joilla on muutettu vuoden 2007 legge finanziariaa — yhteisön oikeuden ja erityisesti kilpailusääntöjen ja sisämarkkinoita koskevien määräysten (EY 43 artikla ja sitä seuraavat artiklat ja EY 81 artikla ja sitä seuraavat artiklat) vastaista, että ANASin kaltaisen yrityksen, joka on kokonaan julkisessa omistuksessa, tehtäväksi annetaan julkisen palvelun tai julkisten infrastruktuurien hallinnointi tarjouskilpailua järjestämättä?

               4)

               Onko julkisia rakennusurakoita koskevien hankintamenettelyjen vastaista, että jäsenvaltio ulottaa julkisia tavaranhankintoja ja palveluhankintoja koskevissa direktiiveissä säädetyn järjestelmän koskemaan myös yksityisten konsessionhaltijayritysten hankintaviranomaisena toteuttamia ”vertikaalisia ”toimia siten, että jäsenvaltio varaa samalla itselleen oikeuden nimetä konsessionhaltijoiden ilmoittamien tarjouskilpailujen hankintalautakuntien jäsenet?

               5)

               Ovatko ANASin hyväksi asetuksen nro 138/2002 7 §:n 12 momentin ja 1quater momentin sekä vuoden 2005 legge finanziarian (30.12.2004 annettu laki nro 311) 1 §:n 453 momentin nojalla toteutettujen kaltaiset rahoitustoimet, joissa sallitaan ANASin saavan Cassa depositi e Prestiti spa:lta edullisia lainoja, sekä lain nro 311/2003 (vuoden 2005 Legge Finanziaria) 1 §:n 299 momentin c kohdassa ja 1 §:n 453 momentissa ja/tai lain nro 289/2003 76 §:n 2 momentissa säädettyjen kaltaiset toimet, joiden nojalla ANAS saa huomattavia julkisia maksuja, joiden on todettu tulevan infrastruktuureja koskevia töitä varten mutta joiden osalta ei ole erillistä kirjanpitoa koskevaa velvoitetta, EY 87 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa kiellettyjä valtiontukia, siltä osin kuin niillä myönnetään etuja, joita ei myönnetä yksityisille kilpailijoille ja siltä osin kuin niiden osalta ei ole erillistä kirjanpitoa koskevaa velvoitetta? Ovatko sen toimenpiteen kaltainen toimi, jonka nojalla konsessiosopimusta jatketaan ANASin hyväksi, jolloin ANAS vapautuu tarjouskilpailumenettelystä, sekä lain nro 286/2006 (jolla asetus nro 262/2006 muutettiin laiksi) 2 §:n 87 ja 88 momentin kaltaiset säännökset, joiden nojalla ANAS tulee automaattisesti — vaikkakin tilapäisesti mutta ilman mitään enimmäismääräaikaa — niiden alihankkijoiden tilalle, joiden osalta konsessiosopimus on päättynyt, valtiontukia?


title: Asia T-204/00: CCBB Vervoer- en Distributiecentrum BV:n 31.7.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
21.10.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 302/29
Beemsterboer Coldstore Services B. V:n 1.8.2000 Euroo-                    CCBB Vervoer- en Distributiecentrum BV:n 31.7.2000
     pan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                       Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                           (Asia T-203/00)                                                           (Asia T-204/00)
                           (2000/C 302/69)                                                          (2000/C 302/70)
                     (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                                           (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
Beemsterboer Coldstore Services B. V., kotipaikka Harderwijk              CCBB Vervoer- en Distributiecentrum, kotipaikka Rotterdam
(Alankomaat), on nostanut 1.8.2000 Euroopan yhteisöjen                    (Alankomaat) on nostanut 31.7.2000 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-                  ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on                 pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on
K. H. L. van Waasbergen Den Hollander Advocaten -nimisestä                asianajaja R. G. Snouckaert van Schauburg, Amsterdam.
asianajotoimistosta, Hellevoetsluis (Alankomaat), ja prosessi-
osoite Luxemburgissa on c/o J.-J. Soisson, Ernst & Young SA,              Kantaja vaatii ensisijaisesti, että ensimmäisen oikeusasteen
Rue Richard Coudenhove Kalergi, Kirchberg.                                tuomioistuin
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                –     kumoaa Euroopan yhteisöjen komission 4.2.1998 teke-
                                                                                män päätöksen (Päätös C(98) 241 lopull.), jossa komissio
–      kumoaa tuontitullien peruuttamishakemuksesta 11 päi-                     hylkäsi Alankomaiden kantajan puolesta tekemän hake-
       vänä huhtikuuta 2000 tehdyn komission päätöksen (REM                     muksen Turkista marraskuussa 1993 tuotujen televisio-
       34/99), joka on osoitettu Alankomaiden kuningaskun-                      laitteiden tullien jälkitullauksesta vapauttamisesta tai tul-
       nalle                                                                    lien peruuttamisesta,
–      velvoittaa komission korvamaan oikeudenkäyntikulut.                –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut,
                                                                          toissijaisesti siltä varalta, ettei päätöstä kumottaisi, että kysei-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       nen tuomioistuin:
Kanne koskee kosher-menetelmän mukaisesti teurastettua ja                 –     velvoittaa komission siitä huolimatta vastaamaan tämän
valmistettua kalkkunan lihaa. Maahantuonnin yhteydessä kan-                     oikeudenkäynnin oikeudenkäyntikuluista (omistaan ja
taja ilmoitti sen kuuluvan tavaranimikkeeseen 1602 3111 kun                     kantajan)
taas tulliviranomaisten mukaan se oli ilmoitettava tavaranimik-
keeseen 0207 2710 kuuluvaksi. Tulliviranomaiset odottivat                 tai ainakin
kuitenkin yli vuoden ennen kuin ne ilmoittivat asiasta kantajal-
le ja vaativat tätä maksamaan tuontitulleja. Riidanalaisella              –     velvoittaa komission vastaamaan omista oikeudenkäynti-
päätöksellä Beemsterboerin hakemus tuontitullien peruuttami-                    kuluistaan.
sesta hylättiin.
Kantaja esittää kumoamisvaatimuksensa tueksi kaksi perus-                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
tetta:
                                                                          Kantaja ilmoitti vuonna 1993 Rotterdamin tullissa 640 televi-
–      yhteisön tullikoodeksin 239 artiklan rikkominen tai                siota luovutettavaksi vapaaseen liikkeeseen. Koska kantaja oli
       virheellinen soveltaminen. Kantajan mukaan komissio on             esittänyt ilmoituksen yhteydessä EY-Turkki assosiaationeuvos-
       virheellisillä perusteilla ja selittämättä sitä seikkaa, että      ton päätöksen N:o 5/72 mukaisesti Turkin viranomaisten
       kului yli puoli vuotta siitä, kun havaittiin, että liha oli        antaman A.TR-tavaratodistuksen kantajalta ei kannettu tuonti-
       tullattu tulliviranomaisten mukaan virheellisellä tavarani-        tullia.
       mikkeellä, ja sen välillä, kun asiaa koskeva syvällinen
       tutkimus aloitettiin, päätellyt, että kyse on yhteisön
       tullikoodeksin 239 artiklassa tarkoitetusta ”erityistapauk-        Rotterdamin tulli ilmoitti vuonna 1995 kantajalle, että Euroo-
       sesta”.                                                            pan yhteisöjen komission suorittamien tutkimusten mukaan
                                                                          Turkin viranomaiset olivat antaneet perusteetta kantajan aikoi-
–      Perusteluvelvollisuuden rikkominen. Komission kantoja              naan esittämän A.TR.tavaratodistuksen. Tuontitullit kannettiin
       ei ole perusteltu tai kannat perustuvat tosiasiallisesti ja        sen jälkeen jälkitullauksin.
       oikeudellisesti paikkanpitämättömiin seikkoihin, joilla
       näitä kantoja ei voida perustella.                                 Tullivirasto siirsi asian Euroopan komissiolle, joka antoi
                                                                          4.2.1998 päätöksen, jonka mukaan jälkitullauksien kannettu-
                                                                          jen tullien palauttaminen ei ollut perusteltua. Nyt kysymyk-
                                                                          sessä oleva kanne koskee tätä päätöstä.
 ---pagebreak--- C 302/30               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     21.10.2000
Kantaja esittää kanteensa tueksi neljä kanneperustetta.                Nuno Antas de Camposin 8.8.2000 Euroopan parlamenttia
                                                                                vastaan nostama kanne
Ensimmäinen kanneperuste: EY:n perustamissopimuksen
173 artiklassa (josta on muutettuna tullut EY 230 artikla)                                       (Asia T-207/00)
tarkoitettu olennaisen menettelymääräyksen rikkominen:
                                                                                (2000/C 302/71)
Komission kyseiseen aikaan voimassa olleen työjärjestyksen
16 artiklan vastaisesti päätöksen allekirjoittajina eivät olleet
asian osalta toimivaltainen komission jäsen ja komission                                 (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
pääsihteeri.
                                                                       Nuno Antas de Campos, kotipaikka Lissabon, on nostanut
Toinen kanneperuste: yhteisön tullikoodeksin täytäntöönpano-           8.8.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
säännöksistä annetun komission asetuksen N:o 2454/93                   mioistuimessa kanteen Euroopan parlamenttia vastaan. Kanta-
905–909 artiklan rikkominen tai niiden virheellinen sovelta-           jan edustajana on asianajaja Carlos Botelho Moniz, Lissabon.
minen sekä oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen:
                                                                       Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Päätös on tehty 4.2.1998 ja tulli antoi sen tiedoksi kantajalle
vasta 6.6.2000, eli 28 kuukautta myöhemmin.
                                                                       –     toteaa, että liikkuvuuspolitiikan täytäntöönpanosta
                                                                             16.12.1998 annettu Euroopan parlamentin puhemiehis-
Kolmas kanneperuste: Yhteisön tullikoodeksista annetun ase-                  tön asetus on lainvastainen,
tuksen N:o 2913/92 220 artiklan toisen kohdan b alakohdan
rikkominen tai sen virheellinen soveltaminen
                                                                       –     kumoaa päätöksen, joka on annettu kantajalle tiedoksi
                                                                             30.3.2000 päivätyllä henkilöstöosaston kirjeellä nro
Tämän säännöksen mukaan tileihin kirjaamista ei tapahdu                      107 854 ja jonka nojalla kantajaan on päätetty soveltaa
jälkikäteen, jos lain mukaan kannettavien tullien määrät ovat                liikkuvuusjärjestelmää viranhoitovuonna 2000,
jääneet kirjaamatta tileihin tulliviranomaisten erehdyksen
vuoksi, jota osaltaan vilpittömässä mielessä toiminut ja kaikkia       –     velvoittaa vastaajana olevan toimielimen korvaamaan
voimassa olevia tulli-ilmoitusta koskevia säännöksiä noudatta-               kantajan oikeudenkäyntikulut.
nut velan maksamisesta vastuussa ollut ei ole voinut kohtuu-
della havaita.
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Tämän asian käsittely on kestänyt kauan Turkin viranomaisten
ja Euroopan yhteisöjen komission välillä.
                                                                       Kantaja on nostanut Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovel-
                                                                       lettavien henkilöstösääntöjen 91 artiklan 1 kohdan nojalla
Asia on ollut kokonaisuudessaan selvä vuodesta 1994 alkaen,            kanteen päätöksestä, joka on annettu hänelle tiedoksi
sillä Turkin viranomaiset ovat sopeuttaneet vientisäännöksensä         30.3.2000 päivätyllä Euroopan parlamentin henkilöstöasioista
komission toiveiden mukaisesti.                                        vastaavan pääosaston kirjeellä nro 107 854 ja jonka nojalla
                                                                       kantajaan on päätetty soveltaa liikkuvuusjärjestelmää viranhoi-
Asetuksen N:o 2913/92 220 artikla ei koske pelkästään Euroo-           tovuonna 2000.
pan unionin jäsenmaiden tulliviranomaisten erehdyksiä. Sään-
nöksen soveltamisalaan on kuuluttava myös Euroopan Unio-               Kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä
nin tekemien sopimusten soveltamisalaan kuuluvien kolman-
sien maiden tulliviranomaisten erehdykset.
                                                                       –     loukataan oikeusvarmuuden periaatetta
Neljäs kanneperuste: Asetuksen N:o 2913/92 239 artiklan                      Takuu siitä, että Lissabonin kaupunki olisi paikka, jossa
rikkominen tai sen virheellinen soveltaminen:                                kantaja hoitaisi tehtäviä, joita varten hänet on otettu
                                                                             palvelukseen, oli kantajalle ratkaiseva tekijä hänen päät-
Kantajan mukaan komissio on virheellisesti jättänyt ottamatta                täessään hyväksyä Euroopan parlamentin hänelle esittä-
huomioon sen, että tässä asiassa on kysymys asetuksen                        män työpaikkatarjouksen.
N:o 2913/92 239 artiklassa tarkoitetusta ja asetuksen
N:o 2454/93 905 artiklassa tarkemmin säädetystä erityistilan-                Parlamentin on noudatettava kantajan palvelukseen otta-
teesta, joka ei johdu olosuhteista, joissa asianomaisen ei voida             misen yhteydessä antamiaan sitoumuksia työtehtävien
osoittaa syyllistyneen manipulaatioon tai ilmeiseen laiminlyön-              suorituspaikasta, koska muutoin se loukkaa luottamuk-
tiin.                                                                        sensuojan periaatetta.
                                                                       –     Oikeusnormien taannehtivan vaikutuksen kiellon periaat-
                                                                             teen loukkaaminen


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 3 päivänä heinäkuuta 2003 asiassa C-220/01, (High Court of Justice (England & Wales) Queen's Bench Division Commercial Court esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Joseph Lennox, joka toimii toiminimellä R. Lennox & Son, vastaan Industria Lavorazione Carni Ovine (Maatalous – Eläinten terveys – Lampaiden tuonti – Terveystodistus – Kansalliset varotoimenpiteet tarttuvia spongiformisia enkefalopatioita vastaan)

text:
C 213/2                  FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                                6.9.2003
nään: M. A. Fierstra, ja sittemmin J. van Bakel) Euroopan                nyt kuningaskunta) on saattanut EY 234 artiklan nojalla
parlamentti (asiamiehinään: J. Schoo ja H. Duintjer Tebbens)             yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-
ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään: J. Aussant,                 sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Joseph
F. van Craeyenest ja F. Anton) vastaan Euroopan investointi-             Lennox, joka toimii toiminimellä R. Lennox & Son, ja Industria
pankki (asiamiehinään: A. Morbilli, ja sittemmin E. Uhlmann,             Lavorazione Carni Ovine, ennakkoratkaisun eläinten terveyttä
sekä A. Barav), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta           koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä lampaiden ja vuo-
kumoamaan yhteistyöstä Euroopan petostentorjuntaviraston                 hien kaupassa 28 päivänä tammikuuta 1991 annetun neuvos-
(OLAF) kanssa 10.11.1999 tehdyn Euroopan investointipan-                 ton direktiivin 91/68/ETY (EYVL L 46, s. 19) 9 artiklan ja
kin hallituksen päätöksen, yhteisöjen tuomioistuin, toimien              useiden muiden yhteisön säännösten tulkinnasta, yhteisöjen
kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen           tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: tuomari
puheenjohtajat J.-P. Puissochet, M. Wathelet ja R. Schintgen             D. A. O. Edward, joka hoitaa viidennen jaoston puheenjohtajan
sekä tuomarit C. Gulmann, D. A. O. Edward, A. La Pergola                 tehtäviä, sekä tuomarit A. La Pergola, P. Jann, S. von Bahr ja
(esittelevä tuomari), P. Jann, V. Skouris, F. Macken, N. Colneric,       A. Rosas (esittelevä tuomari), julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja:
S. von Bahr ja A. Rosas, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja:         johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 3.7.2003
R. Grass, on antanut 10.7.2003 tuomion, jonka tuomiolausel-              tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
ma on seuraava:
1)     Yhteistyöstä Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) kanssa
       10.11.1999 tehty Euroopan investointipankin hallituksen
       päätös kumotaan.
                                                                         1)     Jäsenvaltio ei voi vastustaa välittömästi saapumisen jälkeen
2)     Euroopan investointipankki velvoitetaan korvaamaan oikeuden-             teurastettavaksi tarkoitettujen lampaiden tuontia sen alueelle
       käyntikulut.                                                             ainoastaan sillä perusteella, että niiden mukana on eläinten
                                                                                terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä lampaiden
3)     Alankomaiden kuningaskunta, Euroopan parlamentti ja Euroo-               ja vuohien kaupassa 28 päivänä tammikuuta 1991 annetun
       pan unionin neuvosto vastaavat omista oikeudenkäyntikuluis-
                                                                                neuvoston direktiivin 91/68/ETY liitteessä E vahvistetun mallin
       taan.                                                                    II mukainen terveystodistus, joka on tarkoitettu jäsenvaltioiden
                                                                                välistä lihotuslampaiden ja -vuohien kauppaa varten.
( 1) EYVL C 122, 29.4.2000.
                                                                         2)     Pääasian tosiseikkojen tapahtumisaikana ei ollut yhteisön
                                                                                oikeuden eikä erityisesti direktiivin 91/68/ETY ja eläinlääkä-
                                                                                rin- ja kotieläinjalostustarkastuksista yhteisön sisäisessä tietty-
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                       jen elävien eläinten ja tuotteiden kaupassa 26 päivänä kesäkuu-
                                                                                ta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/425/ETY 10 artik-
                            (viides jaosto)                                     lan vastaista se, että jäsenvaltio vaatii 24.12.1996 annetun
                                                                                Italian määräyksen nro 600.3/VET/340/2/8920, jota on
                                                                                täsmennetty 3.1.1997 annetulla selittävällä tiedonannolla
                    3 päivänä heinäkuuta 2003
                                                                                nro 600.3/340/2/73, kaltaisessa kansallisessa säädöksessä,
                                                                                että tuotaessa Ranskasta, Portugalista, Irlannista tai Yhdisty-
asiassa C-220/01, (High Court of Justice (England & Wales)                      neestä kuningaskunnasta peräisin olevia nauta- ja lammaseläi-
Queen’s Bench Division Commercial Court esittämä en-                            miä Italiaan teurastusta, jalostusta tai lihotusta varten kyseisten
nakkoratkaisupyyntö), Joseph Lennox, joka toimii toimi-                         eläinten mukana olevaan terveystodistukseen sisältyy maininta,
nimellä R. Lennox & Son, vastaan Industria Lavorazione                          jossa todetaan, että eläimet ovat syntyneet ja kasvaneet tiloilla,
                           Carni Ovine (1)                                      joilla ei ole havaittu tarttuvien spongiformisten enkefalopatioi-
                                                                                den tapauksia viimeisen kuuden vuoden aikana.
(Maatalous – Eläinten terveys – Lampaiden tuonti – Terveys-
todistus – Kansalliset varotoimenpiteet tarttuvia spongifor-
                  misia enkefalopatioita vastaan)
                          (2003/C 213/03)
                                                                         (1 ) EYVL C 200, 14.7.2001.
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-220/01, jonka High Court of Justice (England &
Wales), Queen’s Bench Division (Commercial Court) (Yhdisty-


title: Asia T-641/11 P: Valitus, jonka Harald Mische on tehnyt 8.12.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-70/05, Mische v. komissio, 29.9.2011 antamasta tuomiosta

text:
               18.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 49/30

         Valitus, jonka Harald Mische on tehnyt 8.12.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-70/05, Mische v. komissio, 29.9.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia T-641/11 P)
   2012/C 49/54
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Harald Mische (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat R. Holland, J. Mische ja M. Velardo)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio ja Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa virkamiestuomioistuimen asiassa F-70/05, Mische vastaan komissio, 29.9.2011 antaman tuomion ja mahdollisuuksien mukaan antaa uuden tuomion unionin yleisen tuomioistuimen käytettävissä olevien seikkojen perusteella

               —

               kumoaa komission 11.11.2004 tekemän päätöksen siltä osin kuin siinä määritellään valittajan palkkataso

               —

               velvoittaa komission korvaamaan kaikki aiheutuneet vahingot (mukaan luettuna valittajan uralle aiheutunut vahinko, sääntöjenmukainen palkka, aineeton vahinko, lailliset korot jne.)

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut tässä oikeusasteessa ja virkamiestuomioistuimessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa kolmeen valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisen valitusperusteen mukaan virkamiestuomioistuin jätti virheellisesti tutkimatta kanneperusteen Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdan ja saman artiklan vahingonkorvausoikeutta koskevan 3 kohdan rikkomisesta ja erityisesti mainitussa artiklassa esitetyt edellytykset oikeudenmukaisuudesta ja kohtuullisesta ajasta, sikäli kuin kyse on valittajan asioiden tutkimisesta suhteessa eräisiin tosiasiallisiin tilanteisiin, vaikka kanneperuste tällaisesta rikkomisesta oli esitetty.

               2)

               Toisen valitusperusteen mukaan virkamiestuomioistuin jätti virheellisesti tutkimatta kanneperusteen, jonka mukaan asiassa oli rikottu henkilöstösääntöjen (1) 5 artiklan 5 kohtaa, jossa asetetaan erityinen edellytys siitä, että ”virkamiehiin sovellettavat palvelukseen ottamisen ja urakehityksen edellytykset” eivät ole pelkästään yhdenvertaisia, vaan ”samoja”.

               3)

               Kolmannen valitusperusteen mukaan virkamiestuomioistuin jätti virheellisesti huomiotta väliaikaisten virkamiesten uran lainmukaisen jatkuvuuden, sellaisena kuin unionin tuomioistuin on sitä selventänyt viimeaikaisessa oikeuskäytännössään (asia C-177/10). Virkamiestuomioistuin jätti lisäksi virheellisesti tutkimatta kanneperusteen, joka koski henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 5 artiklan 4 kohdan lainvastaisuutta, katsoen, että valittajaa ei ollut nimitetty palkkaluokkaan mainitun säännöksen nojalla.

      (1)  Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta 22.3.2004 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 723/2004 (EUVL L 124, s. 1).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 5 päivänä joulukuuta 2000 asiassa C-448/98 (Tribunal de police de Belleyn esittämä ennakkoratkaisupyyntö): rikosasia jossa vastaajana on Jean-Pierre Guimont (Määrällisiä rajoituksia vaikutuksiltaan vastaavat toimenpiteet – Täysin jäsenvaltion sisäinen tilanne – Kuorettoman emmental-juuston valmistus ja markkinointi)

text:
10.3.2001                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                 C 79/5
(asiamiehenään professori U. Leanza, avustajanaan I.M. Bra-                mien kokoonpanossa: presidentti G.C. Rodrı́guez Iglesias,
guglia), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta totea-             jaostojen puheenjohtajat C. Gulmann (esittelevä tuomari),
maan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut neuvoston                  M. Wathelet ja V. Skouris sekä tuomarit D.A.O. Edward,
direktiivien 90/387/ETY ja 92/44/ETY muuttamisesta niiden                  J.-P. Puissochet, P. Jann, L. Sevón ja R. Schintgen, julkisasiamies:
mukauttamiseksi kilpailuympäristöön televiestinnän alalla                  A. Saggio, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut
6 päivänä lokakuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja                   5.12.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
neuvoston direktiivin 97/51/EY (EYVL L 295, s. 23) mukaisia
velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin               On EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan (josta on muutettuna
noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia             tullut EY 28 artikla) vastaista, että jokin jäsenvaltio soveltaa toisesta
määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle, yhteisö-           jäsenvaltiosta maahan tuotuihin, siellä laillisesti valmistettuihin ja
jen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa:                   markkinoituihin tuotteisiin kansallista säännöstöä, jossa kielletään
jaoston puheenjohtaja C. Gulmann (esittelevä tuomari) sekä                 ensiksi mainitussa jäsenvaltiossa kuorettoman juuston markkinointi
tuomarit J.-P. Puissochet ja F. Macken, julkisasiamies: S. Alber,          käyttämällä nimitystä emmental.
kirjaaja: R. Grass, on antanut 30.11.2000 tuomion, jonka
tuomiolauselma on seuraava:
                                                                           (1) EYVL C 33, 6.2.1999.
1)     Italian tasavalta ei ole noudattanut neuvoston direktiivien
       90/387/ETY ja 92/44/ETY muuttamisesta niiden mukautta-
       miseksi kilpailuympäristöön televiestinnän alalla 6 päivänä
       lokakuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston
       direktiivin 97/51/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
       antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudatta-
       misen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää-                 YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
       räyksiä.
                                                                                5 päivänä joulukuuta 2000
2)     Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                           asiassa C-477/98 (Court of Appeal in Northern Irelandin
( 1) EYVL C 20, 22.1.2000.                                                 esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Eurostock Meat Marke-
                                                                           ting Ltd vastaan Department of Agriculture for Northern
                                                                                Ireland (1)
                                                                           (Maatalous – Eläinten terveys – BSE:hen liittyvät kiireelliset
                                                                           kansalliset toimenpiteet – Erikseen määritetyt riskiainekset)
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                            (2001/C 79/09)
                    5 päivänä joulukuuta 2000
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
asiassa C-448/98 (Tribunal de police de Belleyn esittämä
ennakkoratkaisupyyntö): rikosasia jossa vastaajana on
                                                                           (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                       Jean-Pierre Guimont (1)
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Määrällisiä rajoituksia vaikutuksiltaan vastaavat toimenpi-
                                                                           Asiassa C-477/98, jonka Court of Appeal in Northern Ireland
teet – Täysin jäsenvaltion sisäinen tilanne – Kuorettoman
          emmental-juuston valmistus ja markkinointi)                      (Yhdistynyt kuningaskunta) on saattanut EY:n perustamissopi-
                                                                           muksen 177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla
                                                                           yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-
                             (2001/C 79/08)                                sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Eurostock
                                                                           Meat Marketing Ltd vastaan Department of Agriculture for
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        Northern Ireland ennakkoratkaisun eläinlääkärintarkastuksista
                                                                           yhteisön sisäisessä kaupassa sisämarkkinoiden toteuttamista
                                                                           varten 11 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston direk-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen           tiivin 89/662/ETY (EYVL L 395, s. 13) 9 artiklan, riskiaineksen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                     käytön kieltämisestä tarttuvien spongiformisten enkefalopa-
                                                                           tioiden vuoksi 30 päivänä heinäkuuta 1997 tehdyn komission
Asiassa C-448/98, jonka Tribunal de police de Belley (Ranska)              päätöksen 97/534/EY (EYVL L 216, s. 95) sekä EY:n perusta-
on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta                 missopimuksen 36 artiklan (josta on muutettuna tullut EY
on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen                30 artikla) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien ko-
käsiteltäväksi saadakseen ensin mainitussa tuomioistuimessa                koonpanossa: presidentti G.C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen
vireillä olevassa rikosasiassa, jossa vastaajana on Jean-Pierre            puheenjohtajat C. Gulmann, A. La Pergola, M. Wathelet ja
Guimont, ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 3 ar-                  V. Skouris sekä tuomarit D.A.O. Edward, J.-P. Puissochet,
tiklan a alakohdan (josta on muutettuna tullut EY 3 artiklan               P. Jann, L. Sevón (esittelevä tuomari), R. Schintgen ja F. Macken,
1 kohdan a alakohta) ja EY:n perustamissopimuksen 30 artik-                julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett,
lan (josta on muutettuna tullut EY 28 artikla) sekä sitä                   on antanut 5.12.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraavien artiklojen tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toi-           seuraava:


title: Asia C-323/15 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.3.2017 – Valittajana Polynt SpA sekä muina osapuolina New Japan Chemical, REACh ChemAdvice GmbH, Sitre Srl, Euroopan kemikaalivirasto (ECHA), Alankomaiden kuningaskunta ja Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Asetus (EY) N:o 1907/2006 (REACH-asetus) — 57 artiklan f alakohta — Lupa — Erityistä huolta aiheuttavat aineet — Tunnistaminen — Samantasoinen huoli — Sykloheksaani-1,2-dikarboksyylianhydridi, cis-sykloheksaani-1,2-dikarboksyylianhydridi ja trans-sykloheksaani-1,2-dikarboksyylianhydridi)

text:
               15.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.3.2017 – Valittajana Polynt SpA sekä muina osapuolina New Japan Chemical, REACh ChemAdvice GmbH, Sitre Srl, Euroopan kemikaalivirasto (ECHA), Alankomaiden kuningaskunta ja Euroopan komissio
   (Asia C-323/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Asetus (EY) N:o 1907/2006 (REACH-asetus) - 57 artiklan f alakohta - Lupa - Erityistä huolta aiheuttavat aineet - Tunnistaminen - Samantasoinen huoli - Sykloheksaani-1,2-dikarboksyylianhydridi, cis-sykloheksaani-1,2-dikarboksyylianhydridi ja trans-sykloheksaani-1,2-dikarboksyylianhydridi))
   (2017/C 151/06)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Polynt SpA (edustajat: C. Mereu ja M. Grunchard, avocats)

      Muut osapuolet: New Japan Chemical, REACh ChemAdvice GmbH ja Sitre Srl (edustajat: C. Mereu ja M. Grunchard, avocats) Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) (asiamiehet: M. Heikkilä, C. Buchanan, W. Broere ja T. Zbihlej, avustajanaan J. Stuyck, advocaat), Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: C. Schillemans ja M. Bulterman) ja Euroopan komissio (asiamiehet: D. Kukovec ja K. Mifsud-Bonnici)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Polynt SpA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan kemikaaliviraston (ECHA) oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Alankomaiden kuningaskunta ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               4)

               New Japan Chemical ja REACh ChemAdvice GmbH vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 311, 21.9.2015.


title: Asia T-415/12: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 21.1.2014 — Xeda International ym. v. komissio

text:
               15.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 21.1.2014 — Xeda International ym. v. komissio
   (Asia T-415/12) (1)

   2014/C 78/38
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 355, 17.11.2012.


title: Asia C-286/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto)  4.5.2006  (Verwaltungsgerichtshof Baden-Württembergin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Reinhold Haug v. Land Baden-Württemberg (Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaaminen — Asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 — Yhteisön tuen palauttaminen — Lievempien hallinnollisten seuraamusten takautuva soveltaminen)

text:
               15.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/11

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 4.5.2006 (Verwaltungsgerichtshof Baden-Württembergin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Reinhold Haug v. Land Baden-Württemberg
   (Asia C-286/05) (1)

   (Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaaminen - Asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 - Yhteisön tuen palauttaminen - Lievempien hallinnollisten seuraamusten takautuva soveltaminen)
   (2006/C 165/18)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Reinhold Haug

      Vastaaja: Land Baden-Württemberg
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg — Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 (EYVL L 312, s. 1) 2 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen, 4 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 1 kohdan tulkinta sekä tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3508/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 11 päivänä joulukuuta 2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2419/2001 (EYVL L 327, s. 11) 31 artiklan 3 kohdan tulkinta — Lievemmän säännöksen soveltaminen taannehtivasti — Hallinnollisen toimenpiteen ja hallinnollisen seuraamuksen käsitteet — Aiheettomasti saadun aluetuen palauttaminen
   Tuomiolauselma
   Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 2 artiklan 2 kohdan toista virkettä ei sovelleta silloin kun sen jälkeen kun on todettu tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevan yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 23 päivänä joulukuuta 1992 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3887/92 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu yli 20 prosentin suuruinen määritetyn pinta-alan ylitys, alun perin myönnetyn yhteisön tuen koko määrä vaaditaan maksettavaksi takaisin, lisättynä koroilla, vaikka asianomainen talouden toimija väittää, että tuen takaisin maksettava määrä voisi tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3508/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 11 päivänä joulukuuta 2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2419/2001 31 artiklan 3 kohdan perusteella olla pienempi.

      (1)  EUVL C 229, 17.9.2005.


title: Asia C-571/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunalul Comercial Cluj (Romania) on esittänyt 14.11.2011 — SC Volksbank România SA v. Andreia Câmpan ja Ioan Dan Câmpan

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/35

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunalul Comercial Cluj (Romania) on esittänyt 14.11.2011 — SC Volksbank România SA v. Andreia Câmpan ja Ioan Dan Câmpan
      (Asia C-571/11)
      (2012/C 25/68)
      Oikeudenkäyntikieli: romania

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunalul Comercial Cluj

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: SC Volksbank România SA

         Vastapuolet: Andreia Câmpan ja Ioan Dan Câmpan

         Ennakkoratkaisukysymykset

      Kun otetaan huomioon, että direktiivin 93/13/ETY (1) 4 artiklan 2 kohdan mukaan sopimusehtojen kohtuuttoman luonteen arviointi ei saa koskea yhtäältä sopimuksen pääkohteen määrittelyä eikä hinnan tai korvauksen riittävyyttä eikä toisaalta vastineena toimitettavia palveluja ja tavaroita, jos ehdot on laadittu selkeästi ja ymmärrettävästi
      ja
      että direktiivin 2008/48/EY (2) 2 artiklan 1 kohdan [oikaistu: 2 kohdan] a alakohdan mukaan direktiivin 2008/48/EY 3 artiklan g alakohdassa olevaa määritelmää, jonka mukaan kuluttajalle aiheutuvilla luoton kokonaiskustannuksilla tarkoitetaan kaikkia kustannuksia, jotka kuluttajan on maksettava luottosopimuksen yhteydessä, ei voida soveltaa määritettäessä sellaisen luottosopimuksen pääkohdetta, jonka vakuutena on kiinnitys kiinteään omaisuuteen,
      kysytään,
      voidaanko direktiivin 93/13/ETY 4 artiklan 2 kohdassa mainittuja käsitteitä ”pääkohde” ja/tai ”hinta” tulkita siten, että sellaisessa luottosopimuksessa, jonka vakuutena on kiinnitys kiinteään omaisuuteen, osapuolten ”riskipalkkioksi” kutsuma palkkio, jonka määrä on ”0,22 prosenttia luoton määrästä” ja joka erääntyy maksettavaksi kuukausittain luottosopimuksen koko voimassaolon ajan, kuuluu luottosopimuksen, jonka vakuutena on kiinnitys kiinteään omaisuuteen, ”pääkohteeseen” ja/tai ”hintaan”?

         (1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29).

         (2)  Kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta 23.4.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/48/EY (EUVL L 133, s. 66).


title: Asia T-201/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 17.9.2007 — Microsoft v. komissio (Kilpailu — Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö — Asiakastietokoneiden käyttöjärjestelmät — Työryhmäpalvelinten käyttöjärjestelmät — Jatkuvan vastaanoton mahdollistavat multimediasoittimet — Päätös, jolla EY 82 artiklan rikkomiset todetaan — Määräävässä asemassa olevan yrityksen kieltäytyminen toimittamasta yhteentoimivuuden edellyttämiä tietoja ja sallimasta niiden käyttämistä — Määräävässä asemassa oleva yritys toimittaa asiakastietokoneiden käyttöjärjestelmänsä vain siinä tapauksessa, että samanaikaisesti hankitaan sen jatkuvan vastaanoton mahdollistava multimediasoitin — Korjaustoimenpiteet — Riippumattoman asiamiehen nimeäminen — Sakko — Sakon suuruuden määrittäminen — Oikeasuhteisuus)

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/45

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 17.9.2007 — Microsoft v. komissio
   (Asia T-201/04) (1)

   (Kilpailu - Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö - Asiakastietokoneiden käyttöjärjestelmät - Työryhmäpalvelinten käyttöjärjestelmät - Jatkuvan vastaanoton mahdollistavat multimediasoittimet - Päätös, jolla EY 82 artiklan rikkomiset todetaan - Määräävässä asemassa olevan yrityksen kieltäytyminen toimittamasta yhteentoimivuuden edellyttämiä tietoja ja sallimasta niiden käyttämistä - Määräävässä asemassa oleva yritys toimittaa asiakastietokoneiden käyttöjärjestelmänsä vain siinä tapauksessa, että samanaikaisesti hankitaan sen jatkuvan vastaanoton mahdollistava multimediasoitin - Korjaustoimenpiteet - Riippumattoman asiamiehen nimeäminen - Sakko - Sakon suuruuden määrittäminen - Oikeasuhteisuus)
   (2007/C 269/80)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Microsoft Corp. (Redmond, Washington, Yhdysvallat) (edustajat: asianajaja J.-F. Bellis ja QC I. Forrester)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aluksi R. Wainwright, F. Castillo de la Torre, P. Hellström ja A. Whelan, sittemmin F. Castillo de la Torre, P. Hellström ja A. Whelan)

      Väliintulijat, jotka tukevat kantajan vaatimuksia: The Computing Technology Industry Association, Inc. (Oakbrook Terrace, Illinois, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat G. van Gerven ja T. Franchoo sekä solicitor B. Kilpatrick); DMDsecure.com BV (Amsterdam, Alankomaat); MPS Broadband AB (Tukholma, Ruotsi); Pace Micro Technology plc (Shipley, West Yorkshire, Yhdistynyt kuningaskunta); Quantel Ltd (Newbury, Berkshire, Yhdistynyt kuningaskunta); Tandberg Television Ltd (Southampton, Hampshire, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja J. Bourgeois); Association for Competitive Technology, Inc. (Washington, DC, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat L. Ruessmann ja P. Hecker sekä barrister K. Bacon); TeamSystem SpA (Pesaro, Italia); Mamut ASA (Oslo, Norja) (edustaja: asianajaja G Berrisch) ja Exor AB (Uppsala, Ruotsi) (edustajat: asianajajat S. Martínez Lage, H. Brokelmann ja R. Allendesalazar Corcho)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Software & Information Industry Association (Washington, DC) (edustajat: J. Flynn, QC, solicitor C. Simpson, solicitor T. Vinje, sekä asianajajat D. Paemen, N. Dodoo ja M. Dolmans); Free Software Foundation Europe eV (Hampuri, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Piana); Audiobanner.com (Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja L. Alvizar Ceballos) ja European Committee for Interoperable Systems (ECIS) (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat D. Paemen, N. Dodoo ja M. Dolmans sekä J. Flynn, QC)
   Oikeudenkäynnin kohde
   (EY) 82 artiklan ja ETA-sopimuksen 54 artiklan mukaisesta menettelystä Microsoft Corporationia vastaan (asia COMP/C-3.37.792 — Microsoft) 24.3.2004 tehdyn komission päätöksen 2007/53/EY (EUVL 2007, L 32, s. 23) kumoamisvaatimus tai toissijaisesti kantajalle tässä päätöksessä määrätyn sakon kumoamis- tai alentamisvaatimus.
   Tuomiolauselma

               1)

               (EY) 82 artiklan ja ETA-sopimuksen 54 artiklan mukaisesta menettelystä Microsoft Corporationia vastaan (asia COMP/C-3.37.792 — Microsoft) 24.3.2004 tehdyn komission päätöksen 7 artikla on kumottava sikäli kuin

                           —

                           siinä velvoitetaan Microsoft tekemään ehdotus järjestelystä, johon kuuluu sellaisen riippumattoman asiamiehen nimeäminen, jolla on toimivalta saada komissiosta riippumatta Microsoftilta apua ja tutustua tämän tietoihin, asiakirjoihin, toimitiloihin ja työntekijöihin sekä Microsoftin asianomaisten tuotteiden ohjelmistokoodiin

                           —

                           siinä vaaditaan, että ehdotuksessa tällaisesta järjestelystä todetaan, että Microsoft vastaa kaikista kustannuksista, jotka liittyvät asiamiehen nimeämiseen tämän palkkio mukaan lukien

                           —

                           siinä varataan komissiolle oikeus ottaa päätöksellä käyttöön edellä ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa tarkoitettu järjestely.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Microsoft vastaa 80 prosentista omista oikeudenkäyntikuluistaan ja 80 prosentista komission oikeudenkäyntikuluista lukuun ottamatta komission oikeudenkäyntikuluja, jotka liittyvät The Computing Technology Industry Association, Inc:n, Association for Competitive Technology, Inc:n, TeamSystem SpA:n, Mamut ASA:n, DMDsecure.com BV:n, MPS Broadband AB:n, Pace Micro Technology plc:n, Quantel Ltd:n, Tandberg Television Ltd:n ja Exor AB:n väliintuloihin.

               4)

               Microsoft vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja komission oikeudenkäyntikuluista, jotka liittyvät välitoimimenettelyyn asiassa T 201/04 R, lukuun ottamatta komission oikeudenkäyntikuluja, jotka liittyvät The Computing Technology Industry Associationin, Association for Competitive Technologyn, TeamSystemin, Mamutin, DMDsecure.com:n, MPS Broadbandin, Pace Micro Technologyn, Quantelin, Tandberg Televisionin ja Exorin väliintuloihin.

               5)

               Microsoft vastaa Software & Information Industry Associationin, Free Software Foundation Europen, Audiobanner.com:n ja European Committee for Interoperable Systemsin (ECIS) oikeudenkäyntikuluista välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

               6)

               Komissio vastaa 20 prosentista omista oikeudenkäyntikuluistaan ja 20 prosentista Microsoftin oikeudenkäyntikuluista lukuun ottamatta tämän jälkimmäisen oikeudenkäyntikuluja, jotka liittyvät Software & Information Industry Associationin, Free Software Foundation Europen, Audiobanner.com:n ja ECIS:n väliintuloihin.

               7)

               The Computing Technology Industry Association, Association for Competitive Technology, TeamSystem, Mamut, DMDsecure.com, MPS Broadband, Pace Micro Technology, Quantel, Tandberg Television ja Exor vastaavat kukin omista oikeudenkäyntikuluistaan välitoimimenettelyyn liittyvät kulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 179, 10.7.2004.


title: Asia T-485/11: Kanne 12.9.2011 — Akzo Nobel ja Akcros Chemicals v. komissio

text:
               12.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/25

         Kanne 12.9.2011 — Akzo Nobel ja Akcros Chemicals v. komissio
   (Asia T-485/11)
   2011/C 331/49
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Akzo Nobel NV (Amsterdam, Alankomaat) ja Akcros Chemicals Ltd (Warwickshire, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat C. Swaak ja R. Wesseling)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan (nykyisin SEUT 101 artikla) ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia COMP/38.589 — Lämmönkestäväksi tekevät aineet) 11.11.2009 tehdyn komission päätöksen K(2009) 8682 lopullinen muuttamisesta 30.6.2011 annettu komission päätös on kumottava kokonaan tai osittain siltä osin kuin se koskee kantajia

               —

               toissijaisesti 30.6.2011 annetun komission päätöksen 1 artiklan 2, 4, 19 ja 21 kohdassa määrättyä sakkoa on alennettava, ja

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on katsonut virheellisesti kantajien ja Elementis-konsernin yhtiöiden olevan yhteisvastuussa ja soveltanut virheellisesti yhteisvastuullisuuden käsitettä katsoessaan, että kantajat ovat vastuussa siitä sakon osasta, joka on määrätty Elementis-konserniin kuuluville yhtiöille.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on virheellisesti muuttanut vuonna 2009 tehtyä päätöstä kantajien vahingoksi (vaikka kanne vuonna 2009 tehdyn päätöksen kumoamiseksi on vireillä) oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden vastaisesti.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on virheellisesti muuttanut vuonna 2009 tehtyä päätöstä antamatta uutta täydentävää väitetiedoksiantoa ja on siten loukannut kantajien puolustautumisoikeuksia ja erityisesti oikeutta tulla kuulluksi.


title: Asia C-73/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 12.2.2007 — Tietosuojavaltuutettu

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 12.2.2007 — Tietosuojavaltuutettu
   (Asia C-73/07)
   (2007/C 95/34)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Korkein hallinto-oikeus
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Tietosuojavaltuutettu

      Muut asianosaiset: Satakunnan Markkinapörssi Oy ja Satamedia Oy
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 95/46/EY (1) 3 artiklan 1 kohdan tarkoittamana henkilötietojen käsittelynä pidettävä toimintaa, jossa luonnollisten henkilöiden ansio- ja pääomatulo- sekä varallisuustietoja:

                           a)

                           kerätään veroviranomaisten julkisista asiakirjoista ja niitä käsitellään julkaisemista varten,

                           b)

                           julkaistaan aakkosjärjestyksessä tuloluokittain laajoina kuntakohtaisina luetteloina painotuotteessa,

                           c)

                           luovutetaan edelleen CD-ROM-levykkeellä käytettäväksi kaupallisessa tarkoituksessa,

                           d)

                           käsitellään tekstiviestipalvelussa, jossa matkapuhelimen käyttäjät voivat ilmoittamalla henkilön nimen ja kotikunnan ja lähettämällä tekstiviestin määrättyyn numeroon saada paluuviestinä ilmoitetun henkilön ansio- ja pääomatulo- sekä varallisuustiedot.

               2)

               Onko direktiiviä 95/46/EY tulkittava niin, että edellä 1 a — 1 d kohdissa mainittuja eri toimintoja voidaan pitää direktiivin 9 artiklan tarkoittamana ainoastaan journalistiseen tarkoitukseen toteutettavana henkilötietojen käsittelynä, kun otetaan huomioon, että tietoja on kerätty yli miljoonan verovelvollisen osalta kansallisen julkisuuslainsäädännön nojalla julkisista tiedoista? Onko asian arvioinnissa merkitystä sillä, että toiminnan pääasiallisena tarkoituksena on mainittujen tietojen julkaiseminen?

               3)

               Onko direktiivin 95/46/EY 17 artiklaa tulkittava yhdessä direktiivin periaatteiden ja tarkoituksen kanssa siten, että sen vastaista on journalistiseen tarkoitukseen kerättyjen tietojen julkaiseminen ja luovuttaminen edelleen käytettäväksi kaupallisessa tarkoituksessa?

               4)

               Voidaanko direktiiviä 95/46/EY tulkita siten, että sen soveltamisalan ulkopuolelle jäävät kokonaan sellaiset henkilörekisterit, jotka sisältävät vain tiedotusvälineissä julkaistua aineistoa sellaisenaan?

      (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY, annettu 24 päivänä lokakuuta 1995, yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta, EYVL nro L 281, s. 31.


title: Asian T-106/92 poistaminen rekisteristä

text:
16.3.96              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 77/ 19
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio            oikeuttaneetkin; tämä on aiheuttanut hänelle kiistämättö
istuin                                                           mästi aineellista ja aineetonta vahinkoa .
— kumoaa jaksolle            1.7.1991 —30.6.1993      tehdyn
                                                                 (') Asia T-161 /95 ( EYVL N:o C 268 , 14.10.1995 , s. 27 )
    6.11.1 995 päivätyn ja 9.11.1995 kantajalle tiedoksi
    annetun lopullisen arviointikertomuksen,
— tuomitsee kantajalle vahingonkorvauksena 250 000
    Belgian frangia ( BEF ) hänen kärsimästään aineellisesta
    vahingosta kaikkien hänen ylenemismahdollisuuksiensa                  Asian T-106/92 ( 1 ) poistaminen rekisteristä
    syrjäytymisen vuoksi, summan nostamista tai vähentä                                   ( 96/C 77/40 )
    mistä oikeudenkäynnissä koskevin varauksin,
— tuomitsee kantajalle vahingonkorvauksena 75 000 Bel                           (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
    gian frangia ( BEF ) hänen kärsimästään aineettomasta
    vahingosta, summan nostamista tai vähentämistä oikeu        Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
    denkäynnissä koskevin varauksin,                             istuimen toisen jaoston puheenjohtajan 25.1.1996 anta
— velvoittaa neuvoston korvaamaan kaikki oikeuden               malla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu
    käyntikulut.                                                 asia T-106/92 ( 92 ), Erik Dan Frederiksen vastaan Euroopan
                                                                 parlamentti .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                 (>) EYVL N:o C 34 , 6.2.1993
Kantaja esittää olleensa eri mieltä hänen jaksoa 1991/1993
koskevan arviointikertomuksensa        ensimmäisen version
osalta , minkä vuoksi tiettyjen sisäisten toimenpiteiden
jälkeen hän nosti kanteen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa ( ! ). Vastaaja laati sen jälkeen uuden
samaa jaksoa koskevan arviointikertomuksen . Tämä lopul                  Asian T-197/94 ( 1 ) poistaminen rekisteristä
linen kertomus on kanteen kohteena esillä olevassa asi                                    ( 96/C 77/41 )
assa .
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Kantaja vetoaa ensimmäiseksi siihen, että on rikottu henki
löstösääntöjen 43 artiklaa ja arviointia koskevaa ohjetta,
                                                                 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
joissa määrätään jaksottaisen arviointikertomuksen laati
                                                                 istuimen laajennetun kolmannen jaoston puheenjohtajan
misesta vähintään joka toinen vuosi; kantaja katsoo, että
ensimmäinen kertomus annettiin hänelle tiedoksi enemmän          31.1.1996 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste
                                                                 ristä on poistettu asia T-l 97/94 , Schöller Lebensmittel
kuin viisitoista kuukautta myöhässä ja toinen melkein kaksi
                                                                 GmbH &Co . KG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio .
vuotta myöhässä . Myöhästymisen vuoksi kantajaa voitiin
arvioida ylennystä käsittelevissä komiteoissa vain hänen         (') EYVL N:o C 188 , 9.7.1994
harjoittelujaksoaan koskevan kertomuksen perusteella .
Hän arvioi, että voidaan hyvin ajatella, että jos arviointi
kertomus olisi laadittu ajoissa , hänen ammatillinen ase
mansa olisi helpottunut suuresti tämän vuoksi .
Kantaja korostaa myös, että noudatettu menettely oli                      Asian T-92/95 ( ) poistaminen rekisteristä
sääntöjen vastainen, koska tutkittaessa näitä kahta kerto                                 ( 96/C 77/42 )
musta huomataan, että arvioijat olivat allekirjoittaneet
kertomukset ennen arvioinnin kohteena olevaa henkilöä ,                           (Oikeudenkäyntikieli: italia)
vaikka arviointia koskevassa ohjeessa määrätään, että
toinen arvioija allekirjoittaa kertomuksen vasta sen jälkeen,    Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
kun arvioinnin kohteena ollut virkamies on voinut esittää
                                                                 istuimen toisen jaoston puheenjohtajan 29.1.1996 anta
huomionsa ja huomautuksensa ja pyytää tarvittaessa neu          malla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu
vottelua tai keskustelua toisen arvioijan kanssa .               asia T-92/95 , Tiziano Boggian vastaan Euroopan yhteisöjen
Kantaja korostaa lopuksi, että näiden sääntöjenvastaisuuk       komissio .
sien vuoksi hän menetti kaikki mahdollisuutensa ylennyk
seen, vaikka hänen ansionsa ja tilanteensa olisivat tämän        (M EYVL N:o C 159, 24.6.1995


title: Asia T-96/17: Kanne 13.2.2017 – King.com v. EUIPO – TeamLava (animoidut ikonit)

text:
               10.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/45

         Kanne 13.2.2017 – King.com v. EUIPO – TeamLava (animoidut ikonit)
   (Asia T-96/17)
   (2017/C 112/63)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: King.com Ltd (St. Julians, Malta) (edustajat: solicitor M. Hawkins ja asianajaja T. Dolde)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: TeamLava LLC (Redwood Suite, Kalifornia, Yhdysvallat)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen mallin haltija: Kantaja

      Riidanalainen malli: Yhteisömalli nro 2216416-0049

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 1.12.2016 asiassa R 1948/2015-3 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n ja muun osapuolen, jos tämä osallistuu väliintulijana menettelyyn, korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, kun sitä luetaan yhdessä kyseisen asetuksen 5, 6 ja 7 artiklan kanssa, on rikottu.


title: Asia C-142/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 8.5.2013 (Administrativen sad — Varnan (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Hristomir Marinov, joka toimii Lampatov — H — Hristomir Marinovin nimissä, v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — 18 artiklan c alakohta, 74 artikla ja 80 artikla — Verollisen liiketoiminnan lopettaminen — Se, että veroviranomaiset poistavat verovelvollisen arvonlisäverorekisteristä — Arvonlisäveron vähentämiseen oikeuttaneiden tavaroiden hallussapito — Veron peruste — Käypä markkina-arvo vai hankinta-arvo — Määrittäminen liiketoimen toteuttamishetkellä — 74 artiklan välitön oikeusvaikutus)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/29

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 8.5.2013 (Administrativen sad — Varnan (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Hristomir Marinov, joka toimii Lampatov — H — Hristomir Marinovin nimissä, v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Asia C-142/12) (1)

   (Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 18 artiklan c alakohta, 74 artikla ja 80 artikla - Verollisen liiketoiminnan lopettaminen - Se, että veroviranomaiset poistavat verovelvollisen arvonlisäverorekisteristä - Arvonlisäveron vähentämiseen oikeuttaneiden tavaroiden hallussapito - Veron peruste - Käypä markkina-arvo vai hankinta-arvo - Määrittäminen liiketoimen toteuttamishetkellä - 74 artiklan välitön oikeusvaikutus)
   2013/C 225/47
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad — Varna

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Hristomir Marinov, joka toimii Lampatov — H — Hristomir Marinovin nimissä

      Vastaaja: Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Administrativen sad — Varna — Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 18 artiklan c alakohdan, 74 artiklan ja 80 artiklan tulkinta — Tavaroiden vastikkeelliseen luovutukseen rinnastettavat liiketoimet — Verovelvollisen verollisen liiketoiminnan lopettaminen, joka johtuu siitä, että verovelvollisella ei arvonlisäverovelvollisten rekisteristä poistamisen vuoksi enää ole mahdollisuutta laskuttaa ja vähentää arvonlisäveroa — Veron perusteen määrittämismenetelmä rekisteristä poistamisen hetkellä olemassa olevan omaisuuden osalta

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 18 artiklan c alakohtaa on tulkittava siten, että se kattaa myös verollisen liiketoiminnan lopettamisen, joka johtuu siitä, että verovelvollinen on poistettu arvonlisäverorekisteristä.

               2)

               Direktiivin 2006/112 74 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle kansalliselle säännökselle, jossa säädetään, että liiketoimen veron perusteena on verollisen liiketoiminnan lopettamistapauksissa kyseisen lopettamisen hetkellä olemassa olevien tavaroiden käypä markkina-arvo, jollei kyseinen arvo vastaa käytännössä kyseisten tavaroiden jäännösarvoa kyseisellä hetkellä ja jollei kyseisten tavaroiden arvon muuttumista niiden ostohetken ja verollisen liiketoiminnan lopettamishetken välisenä ajanjaksona ole näin ollen otettu huomioon.

               3)

               Direktiivin 2006/112 74 artiklalla on välitön oikeusvaikutus.

      (1)  EUVL C 151, 26.5.2012.


title: Asia C-253/12: Unionin tuomioistuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräys 27.3.2013 (Nejvyšší správní soudin (Tšekin tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — JS v. Česká správa sociálního zabezpečení

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/57

         Unionin tuomioistuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräys 27.3.2013 (Nejvyšší správní soudin (Tšekin tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — JS v. Česká správa sociálního zabezpečení
   (Asia C-253/12) (1)

   2013/C 225/115
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki
   Unionin tuomioistuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 273, 8.9.2012.


title: Asia T-388/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.9.2010 — Rosenruist v. SMHV (Kahta taskuun painettua, yhdessä kohdassa ristiin menevää kaarta esittävä merkki) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sellaisen kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi, joka esittää kahta taskuun painettua, yhdessä kohdassa ristiin menevää kaarta — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               20.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 317/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.9.2010 — Rosenruist v. SMHV (Kahta taskuun painettua, yhdessä kohdassa ristiin menevää kaarta esittävä merkki)
   (Asia T-388/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sellaisen kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi, joka esittää kahta taskuun painettua, yhdessä kohdassa ristiin menevää kaarta - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2010/C 317/57
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Rosenruist — Gestão e serviços, Lda (Funchal, Portugali) (edustajat: asianajajat S. Rizzo ja S. González Malabia)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 18.6.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 237/2009-2), joka koskee hakemusta sellaisen kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi, joka esittää kahta taskuun painettua, yhdessä kohdassa ristiin menevää kaarta

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Rosenruist — Gestão e serviços, Lda velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 282, 21.11.2009.


title: Asia T-60/10: Kanne 10.2.2010 — Jackson International v. SMHV — Royal Shakespeare (ROYAL SHAKESPEARE)

text:
               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/57

         Kanne 10.2.2010 — Jackson International v. SMHV — Royal Shakespeare (ROYAL SHAKESPEARE)
   (Asia T-60/10)
   2010/C 100/85
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Jackson International Trading Company Kurt D. Brühl Gesellschaft m.b.H. & Co. KG (Graz, Itävalta) (edustajat: asianajajat S. Di Natale ja H.G. Zeiner)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: The Royal Shakespeare Company (Stratford-upon-Avon, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 19.11.2009 asiassa R 317/2009-1 tekemä päätös on kumottava

               —

               vastaaja ja muu osapuoli valituslautakunnassa on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: sanamerkki ROYAL SHAKESPEARE luokkiin 32, 33 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten

      Yhteisön tavaramerkin haltija: kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: vastapuoli valituslautakunnassa

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjän tavaramerkkioikeus: yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki RSC-ROYAL SHAKESPEARE COMPANY luokkaan 41 kuuluvia palveluita varten, Yhdistyneessä kuningaskunnassa tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki RSC ROYAL SHAKESPEARE COMPANY luokkaan 41 kuuluvia palveluita varten ja rekisteröimätön tavaramerkki ROYAL SHAKESPEARE COMPANY, jota on käytetty useiden palveluiden kaupassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskeva vaatimus hylättiin.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Mitättömyysosaston päätös kumottiin ja tämän seurauksena yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista oli vaadittu, julistettiin mitättömäksi.

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen 207/2009 8 artiklan 5 kohtaa on rikottu, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että kyseisen säännöksen soveltamisedellytykset olivat täyttyneet.


title: Asia T-230/09: Kanne 10.6.2009 — BT Pension Scheme Trustees v. komissio

text:
               15.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/25

         Kanne 10.6.2009 — BT Pension Scheme Trustees v. komissio
   (Asia T-230/09)
   2009/C 193/41
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: BT Pension Scheme Trustees Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat J. Derenne ja A. Müller-Rappard)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               päätös on kumottava

               —

               toissijaisesti on kumottava päätöksen 1 artikla siltä osin kuin siinä viitataan valtiontuen sääntöjenvastaiseen myöntämiseen, päätöksen 2 artikla, 3 artiklan 1 luetelmakohta sekä 4 artikla siltä osin kuin siinä viitataan tuen takaisinperimiseen

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteen on nostanut British Telecommunications Pension Schemen (”BTPS”) eli British Telecommunicationsin (”BT”) rahoittaman eläkejärjestelmän edunvalvoja, joka vastaa järjestelmän hallinnoinnista ja erityisesti eläkemaksuerien keräämisestä ja sijoittamisesta sekä eläke-etuuksien maksamisesta eläkkeelle siirtyneille BT:n työntekijöille sekä heidän jälkeensä jääneille BTPS:ää koskevan luovutuskirjan ja yleisen lainsäädännön mukaisesti.
   Kanteellaan kantaja vaatii komission 11.2.2009 tekemän päätöksen K(2009) 685 lopullinen (valtiontuki N:o C 55/2007 (ex NN 63/2007, CP 106/2006)) kumoamista siltä osin kuin siinä katsotaan, että kyseessä oleva toimenpide — BTPS:n ”vapauttaminen” eläketurvarahastolle maksettavista maksuista, ”jotka koskevat valtiontakauksen kattamia edunsaajan eläkesitoumuksia” — on EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla sääntöjenvastainen ja yhteismarkkinoille soveltumaton valtiontuki, ja siltä osin kuin siinä todetaan, että tuki tulisi periä edunsaajalta takaisin korkoineen, ja että korkoa tulisi maksaa siitä päivästä alkaen, jona tukitoimenpide toteutettiin, aina siihen saakka, kunnes tuki on peritty takaisin.
   Kantaja väittää ensimmäisessä kanneperusteessaan, että päätöksellä on rikottu EY 87 artiklan 1 kohtaa neljällä tavalla:
   Ensinnäkään valikoivuutta koskevaa edellytystä ei ole kantajan mukaan noudatettu, koska päätöksessä ei ole selvästi määritetty oikeaa vertailujärjestelmää ja sen tavoitetta, ja komissio on näin ollen katsonut virheellisesti, että BTPS:lle on myönnetty niin sanottu ”vapautus”.
   Toiseksi taloudellista etua koskevaa edellytystä ei ole noudatettu, koska komissio ei ole voinut katsoa, että BT saa EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua taloudellista etua sillä perusteella, että edunvalvoja maksaa alennettuja maksuja eläketurvarahastolle, ilman, että komissio vertaa BT:n kokonaistilannetta tämän sellaisten kilpailijoiden kokonaistilanteeseen, jotka eivät kärsi samanlaisesta eläkekustannuksia koskevasta rakenteellisesta heikkoudesta kuin BT.
   Kolmanneksi edellytystä, joka koskee kilpailun vääristymistä ja vaikutusta kauppaan, on rikottu, koska kuten toisessa osassa on todettu, etua ei ole saatu ja näin ollen mitään kilpailun vääristymistä ja/tai vaikutusta kauppaan ei voi esiintyä.
   Neljänneksi valtion varojen siirtoa koskevaa edellytystä ei ole noudatettu, koska päätöksessä ei ole voitu katsoa valtiontakaukseen liittyvää valtion varojen siirtoa sellaiseksi valtion varojen siirroksi, jonka perusteella sitä, että BTPS:llä ei ollut mahdollisuutta liittyä eläketurvarahastoon, olisi pidettävä valtiontukena.
   Toisessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että päätöksellä rikotaan EY 253 artiklaa, koska päätöksessä ei perustella seuraavia seikkoja:

               —

               yleisen vertailujärjestelmän arviointia koskevat perustelut valikoivan edun olemassaoloa koskevan arvioinnin yhteydessä ovat ristiriitaisia

               —

               erityisesti valikoivuutta koskevan edellytyksen arvioinnin osalta ei ole suoritettu merkityksellisen oikeuskäytännön edellyttämää yksityiskohtaista kolmivaiheista arviointia

               —

               komissio ei ole riittävästi perustellut sitä, miksi se katsoo, että BT:lle sen yksityistämisen seurauksena aiheutuneilla lisäsitoumuksilla ei ole merkitystä vertailtaessa BT:n yleistä markkina-asemaa sen kilpailijoihin

               —

               komissio ei ole selittänyt, miten valtiontakaukseen liittyvä varojen siirto voidaan katsoa sellaiseksi valtion varojen olennaiseksi siirroksi, jolla on myönnetty useita vapautuksia (vuoden 2004 eläkelain säännösten mukaisesti), jotka johtuvat valtiontakausten olemassaolosta.

         Kolmannessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että päätöksellä on rikottu EY 88 artiklan 3 kohdan mukaisen sääntöjenvastaisen tuen käsitettä, tarkasteltuna yhdessä neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 1 artiklan f kohdan ja 14 artiklan kanssa, koska tukea ei pidä periä takaisin BT:ltä eikä BTPS:ltä ja sen edunvalvojalta, sillä väitettyä tukea ei turvatalletussopimuksen vuoksi ole myönnetty.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL 1999 L 83, s. 1)


title: Asia T-280/05: The Black & Decker Corporationin 20.7.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/61

         The Black & Decker Corporationin 20.7.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-280/05)
   (2005/C 217/120)
   Kieli, jolla kannekirjelmä on laadittu: englanti
   The Black & Decker Corporation, kotipaikka Towson, Maryland (USA), on nostanut 20.7.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustaja on solicitor P. Harris.
   Atlas Copco Aktiebolag, kotipaikka Tukholma (Ruotsi), oli vastapuolena valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 794/2004-1 3.5.2005 tekemän riidanalaisen päätöksen

               —

               toteaa, että menettelyssä B622 250 esitetty väite jätetään tutkimatta

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan kantajalle tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat ja valituslautakuntamenettelystä aiheutuneet kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Kantaja

               Haettu tavaramerkki:

               Mustakeltainen värimerkki luokkaan 7 kuuluvia tavaroita varten (käsikäyttöiset siirrettävät sähkötyökalut jne.)

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Atlas Copco Aktiebolag

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Sellaiset rekisteröimättömät tavaramerkit ja merkit, joita on käytetty kaikissa jäsenvaltioissa sähkötyökalujen kaupassa

               Väiteosaston ratkaisu:

               Väitteen tutkimatta jättäminen

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Riidanalaisen päätöksen kumoaminen ja asian palautus väiteosaston käsiteltäväksi

               Kanneperusteet:

               Kantaja väittää, että väite olisi pitänyt jättää tutkimatta, koska siinä ei asetuksen N:o 2868/1995 (1) 18 säännön 1 kohdan vastaisesti yksilöity riittävän tarkasti niitä aikaisempia tavaramerkkejä ja merkkejä, joihin väite perustui.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13 päivänä joulukuuta 1995 annettu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, 15.12.1995, s. 1).


title: Asia F-84/07: Kanne 17.8.2007 — Islamaj v. komissio

text:
               6.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/33

         Kanne 17.8.2007 — Islamaj v. komissio
   (Asia F-84/07)
   (2007/C 235/61)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Islamaj (Grimbergen, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, J. -N. Louis, A. Coolen ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               yleisen talousarvion tutkimukseen tarkoitetuilla määrärahoilla palkattujen virkamiesten ylentämismenettelystä tehdyn komission päätöksen (sellaisena kuin se oli sekä 16.6.2004 että 20.7.2005 laaditussa versiossa) 2 artikla on todettava lainvastaiseksi

               —

               komission päätös poistaa kantajalle väliaikaisena toimihenkilönä kertyneet 38,5 ansiopistettä on kumottava

               —

               komission päätös olla ylentämättä kantajaa vuoden 2006 ylennyskierroksella palkkaluokkaan AST 5 ja tarpeellisin osin päätös hylätä kantajan ylennyskomiteaan tekemä valitus, joka koski tämän ansiopisteiden palauttamista, on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, joka astui väliaikaisena toimihenkilönä komission palvelukseen 1.5.2000 Ispran yhteiseen tutkimuskeskukseen (Italia), nimitettiin virkamieheksi samaan tutkimuskeskukseen 16.4.2004 lukien. Kantaja siirrettiin 16.4.2005 kauppapolitiikan pääosastolle. Kirjeellä, joka oli päivätty 16.6.2006, kantajalle ilmoitettiin, että pisteet, jotka hän oli saanut väliaikaisena toimihenkilönä, oli ensimmäisen riidanalaisen päätöksen nojalla poistettu siltä osin kuin hän oli siirtynyt yleisen talousarvion osaan ”Toiminta” kuuluvaan virkaan ennen kuin kaksi vuotta oli kuulunut siitä, kun hänet oli palkattu koeajalla olevana virkamiehenä virkaan, joka kuului mainitun talousarvion osaan ”Tutkimus”.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa hyvin samankaltaisiin perusteisiin kuin ne perusteet, joihin on vedottu asiassa F-33/07 (1).

      (1)  EUVL C 129, 9.6.2007, s. 26.


title: Asia C-110/10 P: Valitus, jonka Solvay SA on tehnyt 1.3.2010 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-58/01, Solvay v. komissio, 17.12.2009 antamasta tuomiosta

text:
               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/16

      Valitus, jonka Solvay SA on tehnyt 1.3.2010 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-58/01, Solvay v. komissio, 17.12.2009 antamasta tuomiosta
      (Asia C-110/10 P)
      (2010/C 161/22)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Valittaja: Solvay SA (edustajat: asianajajat P.-A. Foriers, R. Jafferali, F. Louis ja A. Vallery)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio

         Vaatimukset

                  —

                  Esillä oleva valitus on yhdistettävä valittajan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-57/01 17.12.2009 antamasta tuomiosta tekemään valitukseen

                  —

                  17.12.2009 annettu tuomio on kumottava

                  —

                  kanne on tutkittava näin ollen uudelleen kumotuilta osin ja 13.12.2000 tehty komission päätös on kumottava kokonaisuudessaan

                  —

                  sakko, jonka suuruus on 2,25 miljoonaa euroa, on kumottava tai muussa tapauksessa sen määrää on alennettava hyvin olennaisesti korvauksena siitä vakavasta vahingosta, joka valittajalle on aiheutunut menettelyn poikkeuksellisesta kestosta

                  —

                  komissio on velvoitettava korvaamaan valituksesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut sekä unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kolmeen valitusperusteeseen.
      Ensimmäisessä valitusperusteessaan, jossa on viisi osaa, valittaja vetoaa ratkaisun saamista kohtuullisessa ajassa koskevan oikeuden loukkaamiseen. Solvay moittii unionin yleistä tuomioistuinta erityisesti siitä, ettei se ole arvioinut kokonaisvaltaisesti kulunutta aikaa sisällyttääkseen siihen sekä menettelyn hallinnollisen vaiheen että tuomioistuinvaiheen (ensimmäinen osa), ettei se ole ottanut huomioon unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyn oikeudenkäyntimenettelyn kestoa (toinen osa), että se on katsonut, että kohtuullisen ajan ylittämisestä määrättävä seuraamus riippuu valittajan puolustautumisoikeuksien konkreettisen loukkaamisen osoittamisesta vaikka nämä kaksi periaatetta ovat itsenäisiä ja erillisiä (kolmas osa), että se on todennut, ettei tällaisesta loukkaamisesta ollut kyse esillä olevassa asiassa (neljäs osa) ja että se on ottanut vääristyneellä tavalla huomioon asian tosiseikat siltä osin kuin se on katsonut, että valittaja oli luopunut vaatimasta toissijaisesti sakon määrän alentamista kohtuullisen ajan ylittämisen vuoksi (viides osa), vaikka tämä on nimenomaisesti vaatinut sakon kumoamista tai ainakin sen määrän alentamista tällä perusteella.
      Valittaja vetoaa toisessa valitusperusteessaan, joka jakautuu viiteen osaan, siihen, että unionin yleinen tuomioistuin on loukannut puolustautumisoikeuksia, koska sen mukaan valittajan olisi pitänyt osoittaa, että komission kadottamista asiakirjavihkoon kuuluvista asiakirjoista olisi voinut olla hyötyä sen puolustautumiselle (ensimmäinen osa). Viran puolesta ei näet voida pitää mahdottomana asiakirjavihkoa lainkaan väliaikaisesti tutkimatta, että kysymyksissä olevilla asiakirjoilla on voinut olla vaikutusta komission tekemään päätökseen (toinen ja kolmas osa). Se moittii unionin yleistä tuomioistuinta vielä siitä, että se on valituksenalaisessa tuomiossa katsonut, ettei valittaja ollut osoittanut, että kadonneista asiakirjoista olisi voinut olla hyötyä sen puolustautumiselle, sillä perusteella, ettei valittaja ollut esittänyt unionin yleisessä tuomioistuimessa mitään väitettä kiistääkseen sen, että sopimus oli olemassa, minkä valittaja olisi voinut tehdä siitä huolimatta, ettei se olisikaan päässyt tutustumaan asiakirjavihkoon, vaikka valittaja oli esittänyt kyseisen väitteen komissiossa eikä kukaan voi enää määrittää kadonneiden asiakirjojen sisältöä (neljäs osa). Se moittii lopuksi unionin yleistä tuomioistuinta siitä, että se on kieltänyt kadotettujen asiakirjojen merkityksen sillä perusteella, että se oli jo hylännyt valittajan esittämän aineellisoikeudellisen kanneperusteen jäsenvaltioiden väliseen kauppaan kohdistuvan vaikutuksen puuttumisesta, vaikka se ei ollut tietoinen kadotettujen asiakirjojen sisällöstä eikä näin ollen voida pitää mahdottomana, että valittaja olisi kyseisten asiakirjojen perusteella voinut esittää lisäväitteitä tai jopa täysin uusia kanneperusteita sekä asiakysymyksen osalta että sakon suuruuden tai menettelyn sääntöjenmukaisuuden osalta (viides osa).
      Valittaja vetoaa kolmannessa ja viimeisessä valitusperusteessaan siihen, että sen oikeutta tulla kuulluksi sen jälkeen, kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi ensimmäisen päätöksen, jolla sille määrättiin sakko, ja ennen kuin komissio teki riidanalaisen päätöksen, on loukattu. Valituksenalainen tuomio ei näet vastaa sen kumoamiskannetta ja siinä kieltäydytään tunnustamasta komission velvollisuutta kuulla kyseistä yritystä silloin, kun valmisteleviin toimiin vaikuttanut oikeudenkäyntivirhe on todettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen aikaisemmalla tuomiolla.


title: Asia T-315/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 27.8.2008 — Adomex International v. komissio (Kumoamiskanne — Alankomaiden viranomaisten kukkaviljelyn alalla myöntämät tuet — Päätös olla vastustamatta tukea — Päätös ei koske kantajaa erikseen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/26

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 27.8.2008 — Adomex International v. komissio
   (Asia T-315/05) (1)

   (Kumoamiskanne - Alankomaiden viranomaisten kukkaviljelyn alalla myöntämät tuet - Päätös olla vastustamatta tukea - Päätös ei koske kantajaa erikseen - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   (2008/C 272/49)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Adomex International BV (Aalsmeer, Alankomaat) (edustajat: asianajajat G. van der Wal ja T. Boesman)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: H. van Vliet ja A. Stobiecka-Kuik)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, jolla vaaditaan kumoamaan komission 16.3.2005 tekemä päätös K(2005) 592 lopullinen, jolla on päätetty olla vastustamatta Alankomaiden viranomaisten tiedoksi antamaa kukkaviljelyn alalla myönnettävää tukea N 372/2003
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Adomex International BV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 281, 12.11.2005.


title: Asia T-314/16: Kanne 15.12.2016 – MS v. komissio

text:
               27.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/29

         Kanne 15.12.2016 – MS v. komissio
   (Asia T-314/16)
   (2017/C 063/40)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: MS (Castries, Ranska) (edustajat: asianajajat L. Levi ja M. Vandenbussche)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan tämän kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi

         ja tämän johdosta

               —

               kumoamaan komission 2.2.2016 tekemän päätöksen evätä kantajan oikeus tutustua asiakirjoihin ja tämän epäämisen vahvistamisesta 19.4.2016 tekemän päätöksen

               —

               määräämään korvattavaksi komission virheellisestä toiminnasta aiheutuneen aineettoman vahingon, jonka kohtuulliseksi määräksi arvioidaan 20 000 euroa

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, joka perustuu Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (EYVL 2001, L 145, s. 43) ja erityisesti sen 2 ja 4 artiklan rikkomiseen.
   Kantajan mukaan komissio on vedonnut tutustumispyynnön hylkäämiseksi kahteen asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklassa esitettyyn poikkeukseen, eli yksityiselämän ja yksilön koskemattomuuden suojaan ja tuomioistuinkäsittelyn suojaan. Komissio ei kantajan mukaan ole kuitenkaan osoittanut, että mainittujen asiakirjojen paljastaminen olisi loukannut näissä asiakirjoissa mainittujen henkilöiden yksityiselämän ja yksilön koskemattomuuden suojaa. Mainittujen asiakirjojen sisältämien henkilökohtaisten tietojen toimittaminen oli lisäksi ehdottoman tarpeellista kantajaa vastaan esitettyjen syytösten ymmärtämiseksi. Ilman tätä mahdollisuutta kantajalla ei ole menettelyllistä yhdenvertaisuutta, eikä hän voi valmistella puolustustaan asianmukaisesti. Mahdollisuus tutustua asiakirjoihin ja niiden sisältämiin henkilötietoihin on sitä vastoin tarpeellista, oikeutettua ja oikeasuhteista arvioituna suhteessa hyvän hallinnon, puolustautumisoikeuksien suojelun ja kantajan yksityiselämän kunnioittamisen asettamiin tavoitteisiin. Komissio loukkaa kantajan mukaan paremminkin hänen yksityiselämäänsä, koska se ei käsittele lojaalisti häntä koskevia henkilötietoja.
   Toissijaisesti kantaja väittää, että mainitussa 4 artiklassa olevat poikkeukset voivat estää pyydetyn asiakirjan paljastamisen vain, jos yleinen etu ei oikeuta tätä paljastamista. Hän katsoo, että perusoikeudet ja erityisesti puolustautumisoikeus, voivat muodostaa tällaisen yleisen edun.
   Tutustumispyynnön hylkäämisen vahvistavassa päätöksessään komissio on esittänyt ainoastaan yleisluontoiset perustelut, koska se ei selitä, kuinka oikeudella tutustua osittain asiakirjaan vaarannettaisiin henkilötietojen suojaan liittyvä etu ja asiakirjassa mainittujen henkilöiden yksityiselämä.
   Kantaja katsoo lopuksi, että komission sääntöjenvastaisuudet ovat entistä merkittävämpiä virheitä, koska niistä on aiheutunut kantajalle todellista ja varmaa vahinkoa.


               14.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/1

         2010/C 221/01
   Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallisessa lehdessä

         EUVL C 209, 31.7.2010

      Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 195, 17.7.2010

      EUVL C 179, 3.7.2010

      EUVL C 161, 19.6.2010

      EUVL C 148, 5.6.2010

      EUVL C 134, 22.5.2010

      EUVL C 113, 1.5.2010

   Nämä tekstit ovat saatavilla:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu