title: Asia C-40/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Saksa) on esittänyt 28.1.2011 — Yoshikazu Iida v. Stadt Ulm

text:
               14.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Saksa) on esittänyt 28.1.2011 — Yoshikazu Iida v. Stadt Ulm
   (Asia C-40/11)
   2011/C 145/05
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Yoshikazu Iida

      Vastapuoli: Stadt Ulm

      Ennakkoratkaisukysymykset

   A.   Direktiivin 2004/38/EY
       (1)
      2, 3 ja 7 artikla

               1)

               Onko direktiivin 2004/38/EY 2 artiklan 2 kohdan d alakohtaa tulkittava erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 ja 24 artiklan sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen (jäljempänä Euroopan ihmisoikeussopimus) 8 artiklan valossa laajentavasti siten, että ”perheenjäsenellä” tarkoitetaan unionin kansalaisena liikkumis- ja oleskeluvapauden omaavan lapsen toista vanhempaa ja samalla huoltajaa myös silloin, kun hän on kolmannen maan kansalainen eikä hän ole taloudellisesti riippuvainen lapsesta?

               2)

               Jos vastaus on myöntävä: Onko direktiivin 2004/38/EY 3 artiklan 1 kohtaa tulkittava erityisesti perusoikeuskirjan 7 ja 24 artiklan sekä Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklan valossa laajentavasti siten, että direktiiviä sovelletaan edellä tarkoitettuun vanhempaan suhteessa lähtöjäsenvaltioon, josta unionin kansalaisuuden omaava lapsi on muuttanut pois, myös ilman, että vanhempi tulee lapsen mukana tai seuraa tätä myöhemmin?

               3)

               Jos vastaus on myöntävä: Seuraako tästä, että direktiivin 2004/38/EY 7 artiklan 2 kohtaa on tulkittava erityisesti perusoikeuskirjan 7 ja 24 artiklan sekä Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklan valossa laajentavasti siten, että kyseisellä vanhemmalla on oikeus oleskella unionin kansalaisuuden omaavan lapsen lähtöjäsenvaltiossa yli kolme kuukautta, niin kauan kuin hän on lapsen huoltaja ja tosiasiallisesti toimii huoltajana?

         B.   SEU 6 artiklan 1 kohta luettuna yhdessä perusoikeuskirjan kanssa

               1.a)

               Kuuluuko asia perusoikeuskirjan 51 artiklan 1 kohdan ensimmäisen virkkeen toisen osan nojalla perusoikeuskirjan soveltamisalaan jo sillä perusteella, että oikeudenkäynnin kohde riippuu kansallisesta laista (tai lain osasta), joka on säädetty myös — muttei ainoastaan — direktiivien saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä?

               1.b)

               Jos vastaus on kieltävä: Kuuluuko asia perusoikeuskirjan 51 artiklan 1 kohdan ensimmäisen virkkeen toisen osan nojalla perusoikeuskirjan soveltamisalaan jo sillä perusteella, että kantajalla saattaa olla unionin oikeuteen perustuva oleskeluoikeus ja että hänellä saattaa sen vuoksi olla Euroopan unionin kansalaisten vapaasta liikkuvuudesta annetun lain (FreizügG/EU) 5 §:n 2 momentin ensimmäisen virkkeen nojalla oikeus saada unionin kansalaisen perheenjäsenen oleskelukortti, jonka oikeudellisena perustana on direktiivin 2004/38/EY 10 artiklan 1 kohdan ensimmäinen virke?

               1.c)

               Jos vastaus on kieltävä: Kuuluuko asia perusoikeuskirjan 51 artiklan 1 kohdan ensimmäisen virkkeen toisen osan nojalla ERT-oikeuskäytännön (asia C-260/89, tuomio 18.6.1991, 41–45 kohta) mukaisesti perusoikeuskirjan soveltamisalaan, jos jäsenvaltio rajoittaa unionin alaikäisen kansalaisen huoltajana olevan isän, joka on kolmannen valtion kansalainen, oleskeluoikeutta, kun lapsi oleskelee yhdessä äitinsä kanssa tämän työskentelyn vuoksi pääasiassa muussa EU:n jäsenvaltiossa?

               2.a)

               Jos asia kuuluu perusoikeuskirjan soveltamisalaan: Voidaanko perusoikeuskirjan 24 artiklan 3 kohdasta suoraan johtaa unionin oikeuteen perustuva oleskeluoikeus isälle, joka on kolmannen valtion kansalainen, ainakin niin kauan, kuin hän on unionin kansalaisuuden omaavan lapsen huoltaja ja myös tosiasiallisesti toimii lapsen huoltajana, myös siinä tapauksessa, että lapsi oleskelee pääasiallisesti muussa EU:n jäsenvaltiossa?

               2.b)

               Jos vastaus on kieltävä: Seuraako unionin kansalaisuuden omaavalle lapselle perusoikeuskirjan 45 artiklan 1 kohdan mukaisesti kuuluvasta liikkumis- ja oleskeluvapaudesta, mahdollisesti luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 24 artiklan 3 kohdan kanssa, unionin oikeuteen perustuva oleskeluoikeus isälle, joka on kolmannen valtion kansalainen, ainakin niin kauan, kuin hän on unionin kansalaisuuden omaavan lapsen huoltaja ja myös tosiasiallisesti toimii lapsen huoltajana, erityisesti sen vuoksi, ettei unionin kansalaisuuden omaavan lapsen liikkumis- ja oleskeluvapaudelta vietäisi sen tehokasta vaikutusta?

         C.   SEU 6 artiklan 3 kohta luettuna yhdessä unionin oikeuden yleisten periaatteiden kanssa

               1)

               Voidaanko EU:n ”kirjoittamattomia” perusoikeuksia, joiden kehittäminen on alkanut unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä Stuttgartista käsiteltäväksi tulleessa asiassa 29/69, Stauder, annetusta tuomiosta (7 kohta) ja jatkunut esimerkiksi asiassa C-144/04, Mangold, annettuun tuomioon (75 kohta), soveltaa täysimääräisesti myös silloin, kun käsiteltävänä oleva yksittäistapaus ei kuulu perusoikeuskirjan soveltamisalaan, eli säilyvätkö SEU 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti unionin oikeuden yleisinä periaatteina voimassa olevat perusoikeudet itsenäisesti ja erikseen voimassa SEU 6 artiklan 1 kohdan mukaisten perusoikeuskirjaan sisältyvien uusien perusoikeuksien rinnalla?

               2)

               Jos vastaus on myöntävä: Onko unionin oikeuden yleisistä periaatteista erityisesti Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklaan perustuvan, perhe-elämän kunnioittamista koskevan oikeuden valossa johdettavissa huoltajuuden turvaamiseksi unionin oikeuteen perustuva oleskeluoikeus isälle, joka on kolmannen valtion kansalainen, kun lapsi oleskelee yhdessä äitinsä kanssa tämän työskentelyn vuoksi pääasiassa muussa EU:n jäsenvaltiossa?

         D.   SEUT 21 artiklan 1 kohta luettuna yhdessä Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklan kanssa

   Jollei SEU 6 artiklan 1 tai 3 kohdasta johdu kantajalle unionin oikeuteen perustuvaa oleskeluoikeutta: Onko unionin alaikäisen kansalaisen, joka oleskelee yhdessä äitinsä kanssa tämän työskentelyn vuoksi pääasiassa muussa EU:n jäsenvaltiossa, liikkumis- ja oleskeluvapaudesta johdettavissa isälle, joka on kolmannen valtion kansalainen, asiassa C-200/02, Zhu ja Chen, 19.10.2004 annetusta tuomiosta (45–47 kohta) ilmenevää oikeuskäytäntöä kehittäen huoltajuuden turvaamiseksi SEUT 21 artiklan 1 kohdan mukainen, mahdollisesti luettuna yhdessä Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklan kanssa, unionin oikeuteen perustuva oikeus oleskeluun unionin kansalaisuuden omaavan lapsen lähtöjäsenvaltiossa?
   E.   Direktiivin 2004/38/EY 10 artikla

   Jos unionin oikeuteen perustuvan oleskeluoikeuden todetaan olevan olemassa: Onko vanhemmalla, joka on kolmannen valtion kansalainen ja kantajan kaltaisessa asemassa, oikeus saada unionin kansalaisen perheenjäsenen oleskelukortti mahdollisesti direktiivin 10 artiklan 1 kohdan ensimmäisen virkkeen nojalla?

      (1)  Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EUVL L 158, s. 77).


title: Asia T-373/16: Kanne 13.7.2016 – Victaulic Europe v. komissio

text:
               26.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 350/20

         Kanne 13.7.2016 – Victaulic Europe v. komissio
   (Asia T-373/16)
   (2016/C 350/26)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Victaulic Europe (Nazareth, Belgia) (edustaja: C. Fairpo, solicitor)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               ottaa kumoamiskanteen tutkittavaksi

               —

               kumoaa Belgian kuningaskunnan ylimääräistä voittoa koskevasta valtiontukijärjestelmästä 11.1.2016 annetun komission päätöksen SA.37667 (2015/C) (ent. 2015/NN) niiltä osin kuin päätöksessä luokitellaan virheellisesti ylimääräistä voittoa koskeva järjestelmä tukijärjestelmäksi, ei kuvailla kunnollisesti väitettyä valtion tukitoimenpidettä, arvioidaan ylimääräistä voittoa koskeva päätös yhteensopimattomaksi SEUT 107 artiklan kanssa ja virheellisesti vaaditaan Belgiaa maksamaan takaisin määrittelemättömiä summia ylimääräistä voittoa koskevan järjestelmän puitteissa tehtyjen päätösten kohteille ja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste koskee komission oikeudellista virhettä kun se luokitteli ylimääräistä voittoa koskevan järjestelmän tukijärjestelmäksi.

               2.

               Toinen kanneperuste koskee komission oikeudellista virhettä kun se ei arvioinut, onko väitetty tuki tarjottu etuisuutena.

               3.

               Kolmas kanneperuste koskee komission oikeudellista virhettä kun se arvioi ylimääräistä voittoa koskevan järjestelmän valikoivaksi.

               4.

               Neljäs kanneperuste siihen, että Belgian velvollisuus maksaa takaisin väitetty tuki loukkaa oikeusvarmuuden periaatetta.


title: Yhdistetyt asiat T-213/01 ja T-214/01: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 7.6.2006 — Österreichische Postsparkasse ja Bank fûr Arbeit und Wirtschaft v. komissio (Kumoamiskanne — Kilpailu — Asetus N:o 17 — Asetus (EY) N:o 2842/98 — Päätös 2001/462/EY/EHTY — Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja — Toimet, joilla on oikeusvaikutuksia — Tutkittavaksi ottaminen — Oikeutettu intressi — Hakijan tai kantelijan asema — Tavaroita tai palveluja ostava kuluttaja — Oikeus tutustua väitetiedoksiantoon — Luottamukselliset tiedot — Riittävä intressi)

text:
               12.8.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/16

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 7.6.2006 — Österreichische Postsparkasse ja Bank fûr Arbeit und Wirtschaft v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-213/01 ja T-214/01) (1)

   (Kumoamiskanne - Kilpailu - Asetus N:o 17 - Asetus (EY) N:o 2842/98 - Päätös 2001/462/EY/EHTY - Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja - Toimet, joilla on oikeusvaikutuksia - Tutkittavaksi ottaminen - Oikeutettu intressi - Hakijan tai kantelijan asema - Tavaroita tai palveluja ostava kuluttaja - Oikeus tutustua väitetiedoksiantoon - Luottamukselliset tiedot - Riittävä intressi)
   (2006/C 190/26)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantajat: Österreichische Postsparkasse AG (Wien, Itävalta) (edustajat: aiemmin asianajajat M. Klusmann, F. Wiemer ja A. Reidlinger, sittemmin asianajaja H.-J. Niemeyer) ja Bank für Arbeit und Wirtschaft AG (Wien) (edustaja: asianajaja H.-J. Niemeyer)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: S. Rating)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, jossa on kyse kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan 9.8.2001 ja 25.7.2001 tekemien sellaisten päätösten kumoamisesta, joiden mukaan itävaltalaiselle puolueelle (Freiheitliche Partei Österreichs) toimitetaan väitetiedoksiannoista, jotka koskevat EY 81 artiklan soveltamista pankkimaksujen vahvistamiseen, versiot, jotka eivät sisällä luottamuksellisia tietoja (COMP/36.571–Itävaltalaiset pankit)
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanteet hylätään.

               2)

               Kantajat velvoitetaan korvaamaan kaksi kolmasosaa pääasiaan liittyvistä oikeudenkäyntikuluista ja kaikki välitoimimenettelyihin liittyvät oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan yksi kolmasosa pääasiaan liittyvistä oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EYVL C 331, 24.11.2001.


title: Asia T-272/11: Kanne 25.5.2011 — Coin v. SMHV — Dynamiki Zoi (Fitcoin)

text:
               30.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 226/26

         Kanne 25.5.2011 — Coin v. SMHV — Dynamiki Zoi (Fitcoin)
   (Asia T-272/11)
   2011/C 226/54
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Coin SpA (Mestre, Italia) (edustajat: asianajajat P. Perani ja G. Ghisletti)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Dynamiki Zoi AE (Ateena, Kreikka)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 21.2.2011 asiassa R 1836/2010-2 tekemän päätöksen

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen ainoastaan siltä osin kuin yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 3725298 hyväksyttiin luokkaan 25 kuuluvien tavaroiden osalta ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”Fitcoin” luokkiin 16, 25, 28, 35, 36 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — Yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 3725298

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön tavaramerkiksi nro 109827 luokkiin 16, 25, 28 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten rekisteröity kuviomerkki ”coin”; yhteisön tavaramerkiksi nro 3308401 luokkiin 16, 25, 28 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten rekisteröity kuviomerkki ”coin”; yhteisön tavaramerkiksi nro 3364511 luokkiin 16, 35 ja 36 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten rekisteröity kuviomerkki ”coinyou”; Italiassa tavaramerkiksi nro 160126 luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity kuviomerkki ”coin”; Italiassa tavaramerkiksi nro 253233 luokkiin 16, 25, 28, 35, 36 ja 41 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity kuviomerkki ”coin”; Italiassa tavaramerkiksi nro 240305 luokkiin 16, 25, 35, 36 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten rekisteröity kuviomerkki ”coin”; Italiassa tavaramerkiksi nro 169548 luokkaan 16 ja 28 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity kuviomerkki ”coin”; Italiassa tavaramerkiksi nro 240286 luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity kuviomerkki ”coin”; kansainväliseksi tavaramerkiksi nro R381015 luokkiin 16, 25, 28, 35, 36 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten rekisteröity kuviomerkki ”coin”; kansainväliseksi tavaramerkiksi nro R363492 luokkiin 16, 28, 35, 36 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten rekisteröity kuviomerkki ”coin”; kansainväliseksi tavaramerkiksi nro 260545 luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity kuviomerkki ”coin”; kansainväliseksi tavaramerkiksi nro R299708 luokkiin 35, 36 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten rekisteröity kuviomerkki ”coin”; kansainväliseksi tavaramerkiksi nro 299710 luokkiin 16 ja 28 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity kuviomerkki ”coin”; kansainväliseksi tavaramerkiksi nro R363491 luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity kuviomerkki ”coin”

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Riidanalaisen päätöksen osittainen kumoaminen, hyväksyminen luokkiin 28 ja 41 kuuluvien tavaroiden osalta ja valituksen hylkääminen muiden tavaroiden ja palveluiden osalta ja näin ollen hakemuksen hyväksyminen luokkiin 16, 25, 28, 35, 36 ja 41 kuuluvien tavaroiden osalta.

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta on ottanut huomioon ainoastaan yhden sanan FIT mahdollisista merkityksistä ja katsonut tällaisen osittaisen arvion perusteella, että useimpien merkityksellisten tavaroiden ja palveluiden osalta on olemassa sekaannusvaara.


title: Asia T-330/08: Kanne 12.8.2008 — Ligny Pesca di Guaiana Francesco ym. v. komissio

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/38

         Kanne 12.8.2008 — Ligny Pesca di Guaiana Francesco ym. v. komissio
   (Asia T-330/08)
   (2008/C 272/78)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantajat: Ligny Pesca di Guaiana Francesco (Trapani, Italia), Macaluso Gaetano (Palermo, Italia), Gallo (Salerno, Italia), Severino Pesca (Salerno, Italia), Gallo Pesca (Salerno, Italia), Fulvia di Pappalardo Luigi Matteo (Cetara, Italia), Federazione Nazionale delle Imprese di Pesca (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat A. Clarizia ja P. Ziotto)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Kanteen johdanto-osassa esitetyt vaatimukset on hyväksyttävä ja tämän seurauksena asetus, jolla kielletään Italian lipun alla purjehtivilta kurenuotta-aluksilta tonnikalan kalastus Atlantin valtamerellä pituuspiirin 45 astetta läntistä pituutta itäpuolella sekä Välimerellä 16 päivästä kesäkuuta 2008 (asetuksen 1 artikla), ja jonka mukaan yhteisön toimijat eivät 16 päivästä kesäkuuta 2008 saa hyväksyä kurenuotta-alusten Atlantin valtamerellä pituuspiirin 45 astetta läntistä pituutta itäpuolella sekä Välimerellä pyytämien tonnikalasaaliiden purkamista, altaaseen lihotettavaksi tai kasvatettavaksi panemista tai jälleenlaivaamista yhteisön vesillä tai satamissa (asetuksen 3 artiklan 1 kohta), on kumottava.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan mukaisesti, mukaan luettuna kantajien oikeudenkäyntiavustajien palkkiot.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-305/08, Italian tasavalta v. komissio ja asiassa T-313/08, Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c. v. komissio. Kantaja vetoaa erityisesti kanteen kohteena olevan asetuksen virheelliseen oikeusperustaan, koska elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 (EUVL L 358, s. 59) 7 artikla ei sovellu kanteen kohteena olevassa asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden toteuttamiseen, vaan olisi pitänyt valita saman asetuksen 26 artiklan 2 ja 3 kohtaan sisältyvä säännös.


title: Asia C-374/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 7.7.2016 – RGEX GmbH, selvitystilassa, edustajanaan selvitysmies Rochus Geissel v. Finanzamt Neuss

text:
               24.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 392/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 7.7.2016 – RGEX GmbH, selvitystilassa, edustajanaan selvitysmies Rochus Geissel v. Finanzamt Neuss
   (Asia C-374/16)
   (2016/C 392/06)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof (Saksa)

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: RGEX GmbH, selvitystilassa, edustajanaan selvitysmies Rochus Geissel

      Vastapuoli: Finanzamt Neuss

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Sisältääkö yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 168 artiklan a alakohdan, luettuna yhdessä 178 artiklan a alakohdan kanssa, mukaan vähennysoikeuden käyttämiseksi edellytettävä lasku saman direktiivin 226 artiklan 5 alakohdassa tarkoitetun ”täydellisen osoitteen”, jos luovutuksen suorittava elinkeinonharjoittaja ilmoittaa laatimassaan laskussa osoitteen, johon sille voidaan lähettää postia mutta jossa se ei harjoita liiketoimintaa?

               2)

               Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 168 artiklan a alakohta, luettuna yhdessä 178 artiklan a alakohdan kanssa, tehokkuusperiaate huomioon ottaen esteenä kansalliselle käytännölle, jossa vähennysoikeuden edellytysten täyttymistä koskeva hankkijan vilpitön mieli otetaan huomioon ainoastaan veron vahvistusmenettelyn ulkopuolella erillisessä kohtuullistamismenettelyssä? Voidaanko tältä osin vedota yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 168 artiklan a alakohtaan, luettuna yhdessä 178 artiklan a alakohdan kanssa?

      (1)  EUVL 2006, L 347, s. 1.


title: Asia T-550/13: Kanne 15.10.2013 — Helleenien tasavalta v. komissio

text:
               21.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 377/17

         Kanne 15.10.2013 — Helleenien tasavalta v. komissio
   (Asia T-550/13)
   2013/C 377/40
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: I. Chalkias, X. Basakou ja A. Vasilopoulou)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan numerolla C(2013) 5225 tiedoksiannetun ja virallisessa lehdessä L 219 vuonna 2013 julkaistun Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 13.8.2013 annetun komission lopullisen ja pysyvän päätöksen Helleenien tasavaltaa koskevilta osin

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kumoamisperusteisiin:

               Ensimmäisessä kumoamisperusteessaan, joka koskee oikaisua persikoiden ja päärynöiden jalostuksen tukijärjestelmässä, Helleenien tasavalta väittää, että kun komissio ei ole toiminut neljään vuoteen, oikaisujen määräämisellä vuonna 2013 valvontajärjestelmän heikkouksien vuoksi, jotka koskevat varainhoitovuosia 2006 ja 2007 ja jotka oli todettu jo vuonna 2008, loukataan oikeusvarmuuden, käsittelyaikojen kohtuullisuuden ja komission oikea-aikaisen toiminnan yleistä periaatetta on loukattu, koska menettely on kestänyt perusteetta liian pitkään, mikä vahingoittaa Helleenien tasavaltaa vallitsevassa talousarviotilanteessa aiheuttaen täyden yllätyksen talousarvion kannalta.

               Toisessa kumoamisperusteessaan, joka koskee oikaisua persikoiden ja päärynöiden jalostuksen tukijärjestelmässä, Helleenien tasavalta väittää, että komissio teki tosiseikkoja koskevan virheen ja esitti täysin puutteelliset perustelut, kun se päätteli, ettei kaksia olennaisia valvontatoimia ollut suoritettu, ja ehdotti kiinteää enintään 10 prosentin osuuden suuruista oikaisua, sekä ettei kyseinen osuus voi missään nimessä ylittää 5 prosenttia, jonka suuruinen oikaisu määrätään tapauksissa, joissa on todettu puutteita olennaisissa valvontatoimissa.

               Kolmannessa kumoamisperusteessaan, joka koskee oikaisua POSEI — Egeanmeren pienet saaret — alalla, Helleenien tasavalta väittää, että komission päätökseltä puuttuu tarkka perustelu, jolla oikeutettaisiin määrätty oikaisu.


title: Asia T-419/17: Kanne 4.7.2017 – Mendes v. EUIPO – Actial Farmaceutica (VSL#3)

text:
               21.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 277/55

         Kanne 4.7.2017 – Mendes v. EUIPO – Actial Farmaceutica (VSL#3)
   (Asia T-419/17)
   (2017/C 277/80)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Mendes SA (Lugano, Sveitsi) (edustaja: asianajaja G. Carpineti)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Actial Farmaceutica Srl (Rooma, Italia)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”VSL#3” – EU-tavaramerkki nro 1 437 789

      EUIPO:ssa käyty menettely: Menettämismenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 3.5.2017 asiassa R 1306/2016-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               pääasiallisesti kumoaa SMHV:n valituslautakunnan riidanalaisen päätöksen asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla

               —

               toissijaisesti kumoaa SMHV:n valituslautakunnan riidanalaisen päätöksen asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan c alakohdan nojalla

               —

               joka tapauksessa määrää, että kantajan oikeudenkäyntikulut on korvattava kokonaisuudessaan tai ainakin jaettava kokonaisuudessaan.

      Kanneperuste

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu.


title: Kantongerecht te Groningenin 20.5.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Henrik van der Woude vastaan Stichting Beatrixoord (Asia C-222/98)

text:
C 258/28                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     15.8.98
Kantongerecht te Groningenin 20.5.1998 tekemällään pää-                 Tribunal du travail de LieÁgen (seitsemäs jaosto) 17.6.1998
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Henrik                  tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
         van der Woude vastaan Stichting Beatrixoord                    asiassa Marie-Nathalie D'Hoop vastaan Office national
                                                                                de l'emploi
                          (Asia C-222/98)
                                                                                (Asia C-224/98)
                           (98/C 258/45)
                                                                                (98/C 258/47)
Kantongerecht te Groningen on pyytänyt 20.5.1998 teke-
mällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisö-                 Tribunal du travail de LieÁge (seitsemäs jaosto) on pyytänyt
jen tuomioistuimeen 17.6.1998, yhteisöjen tuomioistui-                  17.6.1998 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
melta asiassa Henrik van der Woude vastaan Stichting                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen 22.6.1998, yhteisö-
Beatrixoord ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                    jen tuomioistuimelta asiassa Marie-Nathalie D'Hoop vas-
                                                                        taan Office national de l'emploi ennakkoratkaisua seuraa-
                                                                        viin kysymyksiin:
Onko kyseisen työehtosopimuksen II.G § (jossa määrä-
tään, ettei tästä sopimuksesta (1) saa poiketa (2)) ja 32 §             Kun otetaan huomioon, että yhteisöjen tuomioistuin on jo
(sairauskulujärjestelmä (3)) ristiriidassa EY:n perustamisso-           tulkinnut EY:n perustamissopimuksen 48 artiklaa ja ase-
pimuksen 85 ja 86 artiklan kanssa?                                      tuksen (ETY) N:o 1612/68 (1) 7 artiklaa siten, että
                                                                        25.11.1991 tehdyn kuninkaan päätöksen 36 § ei voi estää
(1) Sairaala-alan työehtosopimus.                                       työmarkkinatuen myöntämistä yhteisön jäsenvaltion kan-
(2) ºei saa ± ± sopia työntekijän kanssa sellaisista työehdoista,       salaisuuden omaavan siirtotyöläisen huollettavana olevalle
    joista ei ole määrätty tässä työehtosopimuksessaº.                  opiskelijalle, joka on suorittanut keskiasteen opintonsa
(3) Työntekijä (entinen työntekijä) voi osallistua kollektiiviseen      muun jäsenvaltion kuin Belgian oppilaitoksessa, onko
    sairauskulujärjestelmään IZZ. Beatrixoord maksaa tämän §:n          näitä säännöksiä tulkittava siten, että niiden vastaista on
    mukaisesti puolet siitä vakuutusmaksusta, joka maksetaan Van        myös se, että kyseinen 25.11.1991 tehdyn kuninkaan pää-
    der Wouden osalta kollektiiviseen (yksilölliseen) IZZ:n sairaus-
                                                                        töksen 36 § estää työmarkkinatuen myöntämisen belgialai-
    kulujärjestelmään.
                                                                        selle opiskelijalle, joka hakee ensimmäistä työpaikkaansa
                                                                        ja joka on samalla tavoin suorittanut keskiasteen opinto-
                                                                        nsa muun jäsenvaltion kuin Belgian oppilaitoksessa?
                                                                        (1) Työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella
                                                                            15 päivänä lokakuuta 1968 annettu neuvoston asetus (ETY)
                                                                            N:o 1612/68 (EYVL L 257, 19.10.1968, s. 2).
Kammarrätten i Stockholmin 16.6.1998 tekemällään
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö Adidas AG:n
                            valitusasiassa
                          (Asia C-223/98)
                           (98/C 258/46)
                                                                             Euroopan yhteisöjen komission 22.6.1998 Ranskan
                                                                                tasavaltaa vastaan nostama kanne
Kammarrätten i Stockholm on pyytänyt 16.6.1998 teke-                                           (Asia C-225/98)
mällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisö-
jen tuomioistuimen kirjaamoon 18.6.1998, Euroopan                                               (98/C 258/48)
yhteisöjen tuomioistuimelta Adidas AG:n valitusasiassa
ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.6.1998
                                                                        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan
Onko väärennettyjen ja laittomasti valmistettujen tavaroi-              tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission
den vapaaseen liikkeeseen luovutuksen, viennin, jälleen-                oikeudellisen yksikön virkamies Michel Nolin ja prosessi-
viennin tai suspensiomenettelyyn asettamisen kieltämistä                osoite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la Cruz,
koskevista toimenpiteistä 22 päivänä joulukuuta 1994                    Centre Wagner, Kirchberg.
annettu neuvoston asetus (EY) N:o 3295/94 (1) ristiriidassa
sellaisten kansallisten oikeussääntöjen kanssa, joiden
mukaan tavaramerkin haltijoiden väärennetyiksi toteamien                Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo-
tuontitavaroiden vastaanottajien tai ilmoittajien nimiä ei              mioistuin
ole oikeutta luovuttaa tavaramerkin haltijoille?
                                                                        toteaa, että Ranskan tasavalta on useissa tarjouskilpai-
(1) EYVL L 341, 30.12.1994, s. 8.                                       luissa, jotka liittyvät julkisia rakennusurakoita koskeviin
                                                                        sopimuksiin, jotka koskevat Calais'n Nord-Pas'n alueen ja
                                                                        deÂpartement du Nordin kolmen vuoden ajan suorittamia
                                                                        koulurakennusten rakennus- ja kunnostustöitä, laiminlyö-


               13.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 120/26

         Oslo tingrettin 31 päivänä elokuuta 2016 päivätty pyyntö saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa Mobil Betriebskrankenkasse v Tryg Forsikring
   (Asia E-11/16)
   (2017/C 120/14)
   Oslo tingrett (Oslon käräjäoikeus) on esittänyt 31 päivänä elokuuta 2016 päivätyllä kirjeellä pyynnön saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa Mobil Betriebskrankenkasse v Tryg Forsikring. Pyyntö saapui tuomioistuimen kirjaamoon 7 päivänä syyskuuta 2016 ja koskee seuraavia kysymyksiä:
   Ensimmäinen kysymys, joka koskee yhteensovittamisasetuksen 85 artiklan 1 kohdan a alakohdan tulkintaa:
   Kun vahinkoa kärsineen osapuolen kotimaassa sijaitseva etuuksien myöntämisestä vastaava laitos saa kyseisen maan lainsäädännön perusteella oikeudet, jotka vahinkoa kärsineellä osapuolella on kolmanteen osapuoleen nähden, laitoksen sijaantulo-oikeus on tunnustettava muissa ETA-valtioissa. Tarkoitetaanko tällä,

               —

               että muiden ETA-valtioiden on tunnustettava, että saatava on siirtynyt vahinkoa kärsineeltä osapuolelta laitokselle ja että saatavan olemassaolo ja soveltamisala riippuvat kotimaan lainsäädännöstä,

               —

               että muiden ETA-valtioiden on tunnustettava, että saatava on siirtynyt vahinkoa kärsineeltä osapuolelta laitokselle ja että saatavan olemassaolo ja soveltamisala riippuvat sen maan lainsäädännöstä, jossa tapaturma on sattunut, vai

               —

               että muiden ETA-valtioiden on tunnustettava, että saatava on siirtynyt vahinkoa kärsineeltä osapuolelta laitokselle, mutta että yhteensovittamisasetus ei vaikuta saatavan olemassaoloon ja soveltamisalaan sovellettavan lainsäädännön valintaan?

         Toinen kysymys, joka koskee yhteensovittamisasetuksen 85 artiklan 1 kohdan b alakohdan tulkintaa:
   Jos etuuksien myöntämisestä vastaavalla laitoksella on välittömiä oikeuksia kolmanteen osapuoleen nähden, muut ETA-valtiot tunnustavat tällaiset oikeudet. Tarkoitetaanko tällä,

               —

               että muiden ETA-valtioiden on tunnustettava nämä oikeudet täysimääräisesti, mukaan lukien se, että niiden olemassaolo ja soveltamisala riippuvat kotimaan lainsäädännöstä, vai

               —

               että muiden ETA-valtioiden on tunnustettava nämä oikeudet, ottaen huomioon sen maan oikeussäännöistä johtuvat rajoitukset, jossa tapaturma on sattunut?


title: Hof van Beroep te Gentin 15.1.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Openbaar Ministerie vastaan Jean Claude Becu, Annie Verweire, NV Smeg ja NV Adia Interim (Asia C-22/98)

text:
28.3.98                 FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 94/11
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburgin 21.1.1998
                                                                   tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen koh-              asiassa Karl-Heinz Meinert vastaan Bezirkshauptmann-
dan ja 5 artiklan ensimmäisen kohdan pakottavan luon-                                  schaft Salzburg-Umgebung
teen vuoksi jäsenvaltioiden on toteutettava direktiivin täy-                                 (Asia C-20/98)
täntöönpanon edellyttämät toimenpiteet ennen tätä tarkoi-
tusta varten säädetyn määräajan päättymistä. Tämä                                              (98/C 94/21)
määräaika päättyi 1.7.1995 ilman, että Espanjan kunin-
gaskunta olisi toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä.
(1) EYVL L 141, 11.6.1993, s. 27.                                  Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg on pyytänyt
                                                                   21.1.1998 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
                                                                   yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 26.1.1998, Euroo-
                                                                   pan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa
                                                                   Karl-Heinz Meinert vastaan Bezirkshauptmannschaft Salz-
                                                                   burg-Umgebung seuraavaan kysymykseen:
    Euroopan yhteisöjen komission 23.1.1998 Espanjan
            kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                         (Asia C-19/98)
                                                                   Onko EY:n perustamissopimuksen 30Ð36 artiklaa (tava-
                           (98/C 94/20)                            roiden vapaata liikkkuvuutta koskevat määräykset) ja
                                                                   muita yhteisön oikeuden voimassa olevia säännöksiä tul-
                                                                   kittava niin, että niissä kielletään jäsenvaltiota rajoitta-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.1.1998                 masta teuraseläinkuljetuksia siltä osin kuin teuraseläinkul-
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan              jetukset saadaan suorittaa vain lähimpään asianmukaiseen
kuningaskuntaaa vastaan. Kantajan edustajina ovat Chris-           kotimaiseen teurastamoon ja siltä osin kuin teuraseläinkul-
tina Tufvesson ja Eric Gippini Fournier, prosessiosoite            jetuksia saadaan suorittaa vain sillä edellytyksellä, että
Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos           moottoriajoneuvo- ja liikennesäännöksissä määrättyä
Gómez de la Cruz, 251 Centre Wagner.                               yhteensä kuuden tunnin kuljetusaikaa ja 130 kilometrin
                                                                   matkaa ei ylitetä, jolloin moottoritiellä ajetuista kilomet-
Kantaja vaatii, että tuomioistuin                                  reistä otetaan huomioon vain puolet matkaa laskettaessa?
Ð toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudatta-
     nut EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoittei-
     taan, koska se ei ole antanut ja saattanut voimaan sää-
     detyssä määräajassa moottoriajoneuvojen käyttöön
     liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koske-
     van jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
     30 päivänä joulukuuta 1983 annetun neuvoston direk-           Hof van Beroep te Gentin 15.1.1998 tekemällään päätök-
     tiivin 84/5/ETY (1) edellyttämiä lakeja, asetuksia ja         sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Openbaar
     hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ole ilmoittanut     Ministerie vastaan Jean Claude Becu, Annie Verweire, NV
     näistä toimenpiteistä komissiolle ja erityisesti koska se                          Smeg ja NV Adia Interim
     ei ole saattanut osaksi sisäistä lainsäädäntöään direk-
                                                                                (Asia C-22/98)
     tiivin 1 artiklan 4 kohdan toista alakohtaa,
                                                                                (98/C 94/22)
Ð toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudatta-
     nut EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoittei-
     taan, koska se ei ole vastannut 22.2.1994 ja
     10.10.1994 päivättyihin kirjeisiin eikä 14.2.1996 päi-        Hof van Beroep te Gent on pyytänyt 15.1.1998 tekemäl-
     vättyyn viralliseen huomautukseen,                            lään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
                                                                   tuomioistuimeen 28.1.1998, yhteisöjen tuomioistuimelta
Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.             asiassa Openbaar Ministerie vastaan Jean Claude Becu,
                                                                   Annie Verweire, NV Smeg ja NV Adia Interim ennakkorat-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                kaisua seuraaviin kysymyksiin:
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
samat kuin asiassa C-18/98 (2); direktiivin täytäntöönpane-        1. Seuraako EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan
miseksi säädetty määräaika päättyi 31.12.1987.                          1 kohdasta ja EY:n perustamissopimuksen 7, 85 ja
                                                                        86 artiklasta yhteisön oikeuden nykyisessä kehitysti-
(1) EYVL L 8, 11.1.1984, s. 17.                                         lassa yhteisön oikeuden alaisuuteen kuuluville Ð luon-
(2) Katso tämän virallisen lehden sivu 10.                              nollisille tai juridisille Ð henkilöille sellaisia oikeuksia,
                                                                        jotka jäsenvaltioiden on otettava huomioon silloin kun
                                                                        satama-alueella lastataan ja puretaan erityisesti sellai-
 ---pagebreak--- C 94/12                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       28.3.98
    sia tavaroita, joita kuljetetaan meriteitse jäsenvaltiosta      Juzgado de lo Social no 1 de Santiago de Compostelan
    toiseen, ja että satamassa tehtävää työtä saavat ylei-          13.1.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
    sesti tehdä yksinomaan sellaiset ºtunnustetut satama-           kaisupyyntö asiassa Dorinda Teresa López Touris vastaan
    työntekijätº, joita varten kuningas vahvistaa kyseistä          Instituto Nacional de Empleo ja Instituto Nacional de la
    satamaa varten asetetun sekakomitean lausunnon jäl-                                     Seguridad Social
    keen tunnustamista koskevat edellytykset ja menette-
                                                                                (Asia C-25/98)
    lyn, minkä ohessa vahvistettuja tariffeja on käytettävä
    myös silloin kun näitä töitä saavat tehdä tavalliset eli                                  (98/C 94/24)
    muut kuin tunnustetut työntekijät?
                                                                    Juzgado de lo Social no 1 de Santiago de Compostela on
                                                                    pyytänyt 13.1.1998 tekemällään päätöksellä, joka on saa-
2. Ovatko 8.6.1972 annetun lain 1 artiklassa tarkoitetut
                                                                    punut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 29.1.1998,
    työntekijät, joilla on yksinoikeus kyseisissä lainsään-
                                                                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Dorinda
    nöksissä tarkemmin säädetyllä alueella tehtäviin sata-
                                                                    Teresa López Touris vastaan Instituto Nacional de Empleo
    matöihin, katsottava henkilöiksi, jotka tuottavat EY:n
                                                                    ja Instituto Nacional de la Seguridad Social ennakkorat-
    perustamissopimuksen 90 artiklan 2 kohdassa tarkoi-
                                                                    kaisua seuraaviin kysymyksiin:
    tettuja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä pal-
    veluja ja jotka eivät voi enää hoitaa heille uskottuja
    erityistehtäviä, jos heihin olisi sovellettava 90 artiklan
    1 kohtaa ja EY:n perustamissopimuksen 7, 85 ja                  1. Onko asetuksen (ETY) N:o 1408/71 67 artiklan 1 koh-
    86 artiklan kieltoja?                                               taa (sellaisena kuin se tällä hetkellä on) tulkittava rat-
                                                                        kaistavan asian tosiseikat huomioon ottaen niin, että
                                                                        siinä velvoitetaan toimivaltainen laitos ottamaan huo-
                                                                        mioon minkä tahansa jäsenvaltion lainsäädännön
                                                                        mukaisesti täyttyneet vakuutus- tai työskentelykaudet
                                                                        sen yli 52-vuotiaille henkilöille tarkoitetun työttömyys-
                                                                        korvauksen myöntämiseksi, josta säädetään Ley Gene-
                                                                        ral de la Seguridad Socialin kodifikaation hyväksymi-
                                                                        sestä 20.6.1994 annetun Real Decreto Legislativo 1/
Hoge Raad der Nederlandenin 12.11.1997 tekemällään                      94:n 215 §:n 3 momentissa, siltä osin kuin henkilö
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa                      täyttäisi näinä kausina maksettujen maksujen johdosta
Staatssecretaris van FinancieÈn vastaan J. Heerma ja yhtiö              ikää lukuunottamatta edellytykset oikeudelle saada
              J. Heerma / K. Heerma-Graanstra                           vanhuuseläkettä jossain toisessa jäsenvaltiossa kuin
                                                                        siinä, missä toimivaltainen laitos sijaitsee?
                        (Asia C-23/98)
                          (98/C 94/23)
                                                                    2. Siinä tapauksessa, että asetuksen (ETY) N:o 1048/71
                                                                        67 artiklaa ei voitaisi soveltaa, koska kyse on vanhuus-
                                                                        eläkkeen saamiseksi välttämättömän edellytyksen täyt-
                                                                        tämisestä, onko EY:n perustamissopimuksen 51 artiklaa
Hoge Raad der Nederlanden on pyytänyt 12.11.1997 teke-                  sovellettava suoraan ja onko toimivaltaisen laitoksen
mällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisö-                 otettava huomioon jossain toisessa jäsenvaltiossa han-
jen tuomioistuimeen 28.1.1998, yhteisöjen tuomioistui-                  kittu oikeus vanhuuseläkkeeseen, jotta se voisi katsoa,
melta asiassa Staatssecretaris van FinancieÈn vastaan J.                että ikäedellytystä lukuunottamatta hakija täyttää Ley
Heerma ja yhtiö J. Heerma / K. Heerma-Graanstra ennak-                  General de la Seguridad Socialin kodifikaation 215 §:n
koratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                                     3 momentissa säädetyn edellytyksen, jonka mukaan
                                                                        hakijalla on oltava oikeus vanhuuseläkkeeseen?
                                                                    3. Siitä riippumatta, sovelletaanko asiaan asetuksen
Onko kuudennen direktiivin 4 artiklan 1 kohtaa tulkittava
                                                                        (ETY) N:o 1408/71 67 artiklaa vai EY:n perustamisso-
siten, että kun henkilön harjoittamana ainoana taloudelli-
                                                                        pimuksen 51 artiklaa, jos toimivaltaisen laitoksen on
sena toimintana on kiinteän omaisuuden vuokraaminen
                                                                        otettava huomioon jossain toisessa jäsenvaltiossa han-
yhtiölle, jonka yhtiömies hän on, onko tämä vuokraami-
                                                                        kittu oikeus vanhuuseläkkeeseen, edellyttäen, että
nen, vaikkakain kysymyksessä on taloudellinen toiminta,
                                                                        kyseisellä työntekijällä olisi ollut oikeus saada etuuksia
katsottava toiminnaksi, jota hän ei harjoita itsenäisesti,
                                                                        espanjalaisesta sosiaaliturvajärjestelmästä joko pelkäs-
koska yhtiömies on katsottava yhdessä yhtiön kanssa
                                                                        tään kansallisen lain nojalla tai yhteisön lainsäädännön
4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi yhdeksi verovelvolli-
                                                                        nojalla, riittäisikö siihen, että kyseinen työntekijä voisi
seksi?
                                                                        saada 52 vuotta täytettyään laissa yli 52-vuotiaille
                                                                        työttömille tarkoitettua työttömyyskorvausta pelkäs-
                                                                        tään jossain toisessa jäsenvaltiossa maksettujen maksu-
                                                                        jen tai hänen Espanjassa sekä tässä toisessa tai useam-
                                                                        missa muissa jäsenvaltioissa maksamiensa yhteenlas-


title: Yhdistetyt asiat C-144/13, C-154/13 ja C-160/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.2.2015 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – VDP Dental Laboratory NV v. Staatssecretaris van Financiën (asia C-144/13), Staatssecretaris van Financiën v. X BV (asia C-154/13) ja Staatssecretaris van Financiën v. Nobel Biocare Nederland BV (asia C-160/13) (Ennakkoratkaisupyyntö — Arvonlisävero — Vähennykset — Vapautukset — Hammasproteesien luovutukset)

text:
               27.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.2.2015 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – VDP Dental Laboratory NV v. Staatssecretaris van Financiën (asia C-144/13), Staatssecretaris van Financiën v. X BV (asia C-154/13) ja Staatssecretaris van Financiën v. Nobel Biocare Nederland BV (asia C-160/13)
   (Yhdistetyt asiat C-144/13, C-154/13 ja C-160/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Arvonlisävero - Vähennykset - Vapautukset - Hammasproteesien luovutukset))
   (2015/C 138/05)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: VDP Dental Laboratory NV (C-144/13) ja Staatssecretaris van Financiën (C-154/13 ja C-160/13)

      Vastaajat: Staatssecretaris van Financiën (asia C-144/13), X BV (C-154/13) ja Nobel Biocare Nederland BV (C-160/13)

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.12.2007 annetulla neuvoston direktiivillä 2007/75/EY, 168 artiklaa on tulkittava siten, että kun kansallisessa oikeudessa säädetty arvonlisäverovapautus on direktiivin 2006/112, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2007/75, vastainen, verovelvollinen ei voi kyseisen direktiivin 168 artiklan nojalla sekä saada kyseistä verovapautusta että vedota vähennysoikeuteen.

               2)

               Direktiivin 2006/112, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2007/75, 140 artiklan a ja b alakohtaa sekä 143 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että niissä säädettyä vapautusta arvonlisäverosta sovelletaan hammaslääkärien ja hammasteknikoiden luovuttamien hammasproteesien yhteisöhankintoihin ja lopullisiin maahantuonteihin, kun luovutus- tai tuontijäsenvaltio ei ole pannut täytäntöön direktiivin 2006/112, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2007/75, 370 artiklassa säädettyä siirtymäsääntelyä.

               3)

               Direktiivin 2006/112, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2007/75, 140 artiklan a ja b alakohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä tarkoitettua arvonlisäverovapautusta sovelletaan myös silloin, kun hammasproteesien yhteisöhankinta on peräisin jäsenvaltiosta, joka on pannut täytäntöön tämän direktiivin 370 artiklassa säädetyn poikkeus- ja siirtymäjärjestelyn.

      (1)  EUVL C 178, 22.6.2013.


title: Asia C-248/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Augstākās tiesas Senāta (Latvia) on esittänyt 7.7.2009 — SIA Pakora Pluss v. Valsts ieņēmumu dienests

text:
               12.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 220/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Augstākās tiesas Senāta (Latvia) on esittänyt 7.7.2009 — SIA Pakora Pluss v. Valsts ieņēmumu dienests
   (Asia C-248/09)
   2009/C 220/43
   Oikeudenkäyntikieli: latvia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Augstākās tiesas Senāts

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: SIA Pakora Pluss

      Vastaaja: Valsts ieņēmumu dienests

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko liittymisasiakirjan [liitteessä IV olevan 5 luvun] 1 kohdassa tarkoitettuja vientimuodollisuuksia pitää suoritettuina silloin, jos on laadittu rahtikirja mutta ei ole toteutettu asetuksen N:o 2454/93 (1) 448 artiklassa edellytettyjä toimia (jos Saksan tulliviranomainen ei ole ilmoittanut meriliikenneyhtiön hakemuksesta asianmukaisesti Latvian tulliviranomaiselle)?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, voidaanko katsoa, ettei pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa voida missään olosuhteissa soveltaa kyseistä tullimenettelyä säänteleviä normeja (asetus N:o 2913/92 (2) ja asetus N:o 2454/93)?

               3)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko liittymisasiakirjan liitteessä IV olevan 5 luvun 1 kohtaa tulkittava siten, että jos tavaroita, jotka ovat kuljetettavina laajentuneessa yhteisössä sen jälkeen, kun niille on suoritettu vientimuodollisuudet, ei luovuteta vapaaseen liikkeeseen, niitä ei vapauteta tulleista ja muista tullitoimenpiteistä, vaikka kyseisillä tavaroilla on kiistattomasti yhteisöasema? Onko tässä tapauksessa toisin sanoen ratkaisevaa se, että vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskeva tullimenettely on saatettu päätökseen?

               4)

               Onko arvonlisävero sisällytettävä asetuksen N:o 2913/92 4 artiklan 10 kohdassa määriteltyyn tuontitullien käsitteeseen?

               5)

               Jos neljänteen kysymykseen vastataan myöntävästi, kumpi on velvollinen maksamaan tavaroista tuontitullina perittävän arvonlisäveron, passituksesta vastaava vai tavaroiden lopullinen vastaanottaja? Onko olemassa tiettyjä olosuhteita, joissa arvonlisäverovelvollisuus voidaan jakaa näiden kesken?

      (1)  Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annettu komission asetus (ETY) N:o 2454/93/(EYVL L 253, s. 1).

      (2)  Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1).


title: Asian C-393/00 poistaminen rekisteristä

text:
C 144/30              FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   15.6.2002
          Asian C-425/99 (1) poistaminen rekisteristä                        Asian C-369/00 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2002/C 144/53)                                                     (2002/C 144/56)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 11.12.2001
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 6.3.2002
tu asia C-425/99 (Bundessozialgerichtin esittämä ennakkorat-        antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
kaisupyyntö), Akhtar Seyed Abbasy vastaan Landeskreditbank          tu asia C-369/00, Alankomaiden kuningaskunta vastaan Eu-
Baden-Württemberg - Förderbank                                      roopan unionin neuvosto.
                                                                    (1) EYVL C 316, 4.11.2000.
(1) EYVL C 34, 5.2.2000.
                                                                             Asian C-387/00 (1) poistaminen rekisteristä
          Asian C-29/00 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2002/C 144/54)                                                     (2002/C 144/57)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 7.2.2002             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 22.3.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-29/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Saksan        tu asia C-387/00, Euroopan parlamentti vastaan Euroopan
liittotasavalta.                                                    unionin neuvosto.
(1) EYVL C 149, 27.5.2000.                                          (1) EYVL C 355, 9.12.2000.
          Asian C-321/00 (1) poistaminen rekisteristä                        Asian C-393/00 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2002/C 144/55)                                                     (2002/C 144/58)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 20.3.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen neljännen jaoston pu-
tu asia C-321/00, Saksan liittotasavalta vastaan Euroopan           heenjohtajan 24.1.2002 antamalla määräyksellä tuomioistui-
yhteisöjen komissio.                                                men rekisteristä on poistettu asia C-393/00, Euroopan yhteisö-
                                                                    jen komissio vastaan Helleenien tasavalta
(1) EYVL C 335, 25.11.2000.                                         (1) EYVL C 355, 9.12.2000.


title: Asia C-440/07 P: Unionin tuomioistuimen määräys 9.6.2010 — Euroopan komissio v. Schneider Electric SA, Saksan liittotasavalta ja Ranskan tasavalta (Muutoksenhaku — Valituksenalaisen tuomion osittainen kumoaminen — Ratkaisukelpoinen asia — Sopimussuhteen ulkopuolinen yhteisön vastuu — Vahingon arviointi)

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/13

      Unionin tuomioistuimen määräys 9.6.2010 — Euroopan komissio v. Schneider Electric SA, Saksan liittotasavalta ja Ranskan tasavalta
      (Asia C-440/07 P) (1)

      (Muutoksenhaku - Valituksenalaisen tuomion osittainen kumoaminen - Ratkaisukelpoinen asia - Sopimussuhteen ulkopuolinen yhteisön vastuu - Vahingon arviointi)
      (2010/C 288/20)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Petite, F. Arbault, T. Christoforou, R. Lyal ja C-F Durand)

         Valittajan vastapuolet: Schneider Electric SA (edustajat: asianajajat M. Pittie ja A. Winckler), Saksan liittotasavalta ja Ranskan tasavalta

         Oikeudenkäynnin kohde

      Valitus asiassa T-351/03, Schneider Electirc SA v. komissio, 11.7.2007 annetusta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin velvoitti Euroopan yhteisön korvaamaan yhtäältä kulut, joita Schneider Electricille on aiheutunut osallistumisesta keskittymän valvontamenettelyyn, joka aloitettiin uudelleen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asioissa T-310/01 ja T-77/02, Schneider Electric vastaan komissio, 22.10.2002 antamien tuomioiden julistamisen jälkeen, ja toisaalta kaksi kolmannesta vahingoista, joita Schneider Electricille on aiheutunut siitä, että Schneider Electricin piti myöntää luovutuksensaajalle Legrand SA:n luovutushinnasta alennus vastineeksi siitä, että Legrandin myynnin tosiasiallista toteuttamista lykättiin 10.12.2002 saakka — Sopimussuhteen ulkopuolisen yhteisön vastuun syntymisedellytykset — Virhettä, vahinkoa sekä tehdyn virheen ja aiheutuneen vahingon välistä välitöntä syy-yhteyttä koskevat käsitteet — Keskittymän soveltuvuutta yhteismarkkinoille koskevaan valvontamenettelyyn liittyvän yhteisön oikeuden ”riittävän ilmeinen” rikkominen

         Määräysosa

                  1)

                  Summaksi, joka vastaa korvattavaa vahinkoa, josta on kyse asiassa C-440/07 P, komissio vastaan Schneider Electric, 16.7.2009 annetun Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomion (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) tuomiolauselman 3 kohdassa, vahvistetaan 50 000 euroa.

                  2)

                  Schneider Electric SA:n vaatimus, joka koskee oikeudenkäyntikuluja, hylätään.

         (1)  EUVL C 22, 26.1.2008.


title: Asia T-335/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.7.2010 — BNP Paribas ja BNL v. komissio (Valtiontuet — Italian viranomaisten tiettyjen uudelleenjärjesteltyjen pankkien osalta toteuttamat toimenpiteet — Omaisuuserien verotusarvojen täsmäytysjärjestelmä — Päätös, jolla tukijärjestelmä todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja jolla määrätään tuen takaisinperimisestä — Kumoamiskanne — Toimi koskee kantajaa erikseen — Tutkittavaksi ottaminen — Valtiontuen käsite — Etu — Valikoivuus — Perusteluvelvollisuus)

text:
               14.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.7.2010 — BNP Paribas ja BNL v. komissio
   (Asia T-335/08) (1)

   (Valtiontuet - Italian viranomaisten tiettyjen uudelleenjärjesteltyjen pankkien osalta toteuttamat toimenpiteet - Omaisuuserien verotusarvojen täsmäytysjärjestelmä - Päätös, jolla tukijärjestelmä todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja jolla määrätään tuen takaisinperimisestä - Kumoamiskanne - Toimi koskee kantajaa erikseen - Tutkittavaksi ottaminen - Valtiontuen käsite - Etu - Valikoivuus - Perusteluvelvollisuus)
   2010/C 221/62
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: BNP Paribas (Pariisi, Ranska) ja Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat R. Silvestri, G. Escalar ja M. Todino)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Di Bucci ja E. Righini)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valtiontuesta C 15/07 (aiempi NN 20/07), jota Italia on myöntänyt verokannustimina tietyille uudelleenjärjestelyn kohteena olleille luottolaitoksille, 11.3.2008 tehdyn komission päätöksen 2008/711/EY (EUVL L 237, s. 70) kumoamisvaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               BNP Paribas ja Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 272, 25.10.2008.


title: Asia F-6/09: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 28.10.2010 — Fares v. komissio (Henkilöstö — Sopimussuhteiset toimihenkilöt — Palkkaluokan määrittäminen — Työkokemuksen huomioon ottaminen)

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/59

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 28.10.2010 — Fares v. komissio
   (Asia F-6/09) (1)

   (Henkilöstö - Sopimussuhteiset toimihenkilöt - Palkkaluokan määrittäminen - Työkokemuksen huomioon ottaminen)
   2011/C 30/112
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Soukaïna Fares (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Vogel)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja G. Berscheid)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamisvaatimus päätöksestä, jolla kantajan palkkaluokaksi määritettiin tehtäväryhmä III, palkkaluokka 8.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kumotaan Euroopan komission päätös, jolla Soukaïna Fares’n palkkaluokaksi määritettiin sopimussuhteisten toimihenkilöiden tehtäväryhmä III, palkkaluokka 8, sellaisena kuin tämä päätös ilmenee Fares’n 28.3.2008 tehdystä sopimussuhteisen toimihenkilön palvelussuhdetta koskevasta sopimuksesta.

               2)

               Komissio vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 69, 21.3.2009, s. 54.


title: Asia T-267/10: Kanne 16.6.2010 — Land Wien v. komissio

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 234/42

         Kanne 16.6.2010 — Land Wien v. komissio
   (Asia T-267/10)
   ()
   2010/C 234/76
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Land Wien (edustaja: Rechtsanwalt W.-G. Schärf)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               On kumottava 25.3.2010 tehty päätös,

               —

               on todettava, että Euroopan komissio on rikkonut asetusta (EY) N:o 1049/2001 (1), koska kaikkia pyydettyjä asiakirjoja, jotka koskevat Mochovcen ydinvoimalan yksiköiden 3 ja 4 laajentamista, ei ole toimitettu kantajalle ja komissio on siten syyllistynyt SEUT 265 artiklassa tarkoitettuun laiminlyöntiin ja sen seurauksena rikkonut asetuksen N:o 1049/2001 3 kohtaa ja

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kantajan, Land Wienin, oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja riitauttaa komission 25.3.2010 tekemän päätöksen, jolla lopetettiin sen kantajan tekemän kantelun käsittely, joka koski Mochovcen ydinvoimalan yksiköiden 3 ja 4 valmiiksi rakentamista Slovakiassa. Kantaja arvostelee lisäksi sitä, ettei se ole saanut komissiolta kaikkia pyydettyjä asiakirjoja, jotka koskevat Mochovcen ydinvoimalan yksiköiden 3 ja 4 laajentamista, ja että komissio on siten syyllistynyt SEUT 265 artiklan mukaiseen laiminlyöntiin.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi, että komissio on 25.3.2010 tekemässään päätöksessä rikkonut direktiiviä 2003/35/EY (2) ja loukannut Euroopan unionin perusoikeuskirjan 37 artiklan mukaista perusoikeutta.
   Tiedonsaantipyyntönsä yhteydessä kantaja esittää, että sen epäasianmukainen käsittely on perusoikeuskirjan 42 artiklan vastaista. Lisäksi asetuksen N:o 1049/2001 7 artiklaa on rikottu.
   Kantaja katsoo myös, että komissio on laiminlyödessään toimia kantelun ja tiedonsaantipyynnön suhteen myös rikkonut Euratom-sopimuksessa asetettuja ja asiassa C-115/08, ČEZ, 27.10.2009 annetussa tuomiossa (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) tarkemmin kuvailtuja toimintavelvoitteita.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).

      (2)  Yleisön osallistumisesta tiettyjen ympäristöä koskevien suunnitelmien ja ohjelmien laatimiseen sekä neuvoston direktiivien 85/337/ETY ja 96/61/EY muuttamisesta yleisön osallistumisen sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeuden osalta 26.5.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/35/EY (EUVL L 156, s. 17).


title: Yhdistetyt asiat C-215/13 P ja C-216/13 P: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 31.3.2014 – Acron OAO, Dorogobuzh OAO v. Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio ja Fertilizers Europe

text:
               4.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 253/22

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 31.3.2014 – Acron OAO, Dorogobuzh OAO v. Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio ja Fertilizers Europe
   (Yhdistetyt asiat C-215/13 P ja C-216/13 P) (1)

   2014/C 253/31
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 171, 15.6.2013.


title: Asia F-158/12: Kanne 24.12.2012 — ZZ v. komissio

text:
               23.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/30

         Kanne 24.12.2012 — ZZ v. komissio
   (Asia F-158/12)
   2013/C 86/50
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat A. Salero ja B. Cortese)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vaatimus sen päätöksen kumoamiseksi, jolla hylättiin Luxemburgin infrastruktuuri- ja logistiikkatoimiston tekemä pyyntö ottaa kantaja palvelukseen tehtäväryhmän III sopimussuhteisena toimihenkilönä sekä vahingonkorvausvaatimus

      Vaatimukset

               —

               Euroopan komission ”rekrytoinnin ja palvelussuhteen päättymisen” yksikön (DG HR.B.2) päällikön 6.3.2012 tekemä päätös, jolla hylättiin Luxemburgin infrastruktuuri- ja logistiikkatoimiston tekemä pyyntö ottaa kantaja palvelukseen tehtäväryhmän III sopimussuhteisena toimihenkilönä, on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan kantajalle riidanalaisesta päätöksestä aiheutunut aineellinen vahinko, jonka määräksi on arvioitava summa, joka vastaa tehtäväryhmän III palkkauksen, laskettuna vuoden 2011 lokakuusta alkaen, ja kantajalle maksettavan tehtäväryhmän I sopimussuhteisen toimihenkilön palkkauksen välistä eroa, korotettuna viivästyskorolla, joka on laskettava jokaisen kuukausipalkan maksamispäivästä siihen päivään asti, jona ne tosiasiallisesti maksetaan

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-601/14: Kanne 11.8.2014 – Othman v. neuvosto

text:
               13.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 361/20

         Kanne 11.8.2014 – Othman v. neuvosto
   (Asia T-601/14)
   2014/C 361/30
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Razan Othman (Damaskos, Syyria) (edustajat: asianajat E. Ruchat ja C. Cornet d'Elzius)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi

               —

               tämän seurauksena kumoamaan 28.5.2014 annetun päätöksen 2014/309/YUTP ja sen myöhemmät täytäntöönpanosäädökset siltä osin kuin ne koskevat kantajaa

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut tässä oikeusasteessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osiltaan samat tai samanlaiset kuin ne kanneperusteet, joihin on vedottu asiassa T-432/11, Makhlouf v. neuvosto (1).

      (1)  EUVL C 290, s. 13.


title: Asia T-327/04: Syndicat National de l'Industrie des Viandesin (SNIV) 3.8.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               6.11.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 273/32

         Syndicat National de l'Industrie des Viandesin (SNIV) 3.8.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-327/04)
   (2004/C 273/63)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Syndicat National de l'Industrie des Viandes (SNIV), kotipaikka Pariisi, on nostanut 3.8.2004 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Nocole Coutrelis ja Séverine Henneresse, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa valtiontuesta ”N515/2003 — Ranska — Renderointialalle myönnetyt tuet — Teurastusvero”30.3.2004 tehdyn komission päätöksen ja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Koska renderointia pidetään julkisena palveluna, se rahoitetaan Ranskassa rahastosta, johon varoja kertyy valtion maksamista suorituksista ja teurastamoilta perittävästä teurastusverosta. Tästä järjestelmästä on ilmoitettu komissiolle. Kantaja, joka edustaa teurastamoita, on kiinnittänyt komission huomion siihen, että asiassa on tarpeen aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tukea koskeva muodollinen tutkintamenettely. Komissio on riidanalaisessa päätöksessä kuitenkin katsonut, että kyseessä oleva järjestelmä ei ole ristiriidassa yhteisön oikeuden kanssa sikäli kuin kyse on ”maatilalla kuolleista eläimistä”, eikä se muodosta valtiontukea ”teurastusjätteiden” osalta.
   Kantaja katsoo, että komissio on näin vahvistanut Ranskan hallituksen käyttöön ottaman järjestelmän, ja vaatii riidanalaista päätöstä kumottavaksi vedoten EY 88 artiklan 2 kohdan ja asetuksen 659/1999 (1) 4 artiklan 4 kohdan rikkomiseen. Kantaja katsoo, että kun otetaan huomioon kantajan esiin tuomat merkittävät vaikeudet arvioitaessa kyseessä olevan tuen hyväksyttävyyttä, komissio ei voinut todeta mainitun tuen soveltuvan yhteismarkkinoille aloittamatta muodollista tutkintamenettelyä.
   Kantaja vetoaa riidanalaisessa päätöksessä oleviin useisiin tosiseikkoja koskeviin virheellisyyksiin sekä arviointivirheisiin. Se väittää myös, että teurastusvero on selkeästi ristiriidassa useiden, muun seuraavien yhteisön säännösten kanssa:

               —

               ALV:a koskevat säännökset

               —

               Jäsenvaltioiden välisten määrällisten rajoitusten kielto (EY 28 artikla) sikäli, kun teurastusvero koskee myös asetuksessa 1760/2000 (2) tarkoitettuja ”sekalaista alkuperää” olevia eläimiä, eli eläimiä, jotka ovat lähtöisin yhdestä jäsenvaltiosta mutta jotka on teurastettu Ranskassa

               —

               Asetus 1774/2002 (3)

               —

               Palveluiden vapaa tarjonta (EY 50 artikla) sikäli, kun kussakin departementissa ainoastaan yksi yritys voi tarjota renderointipalveluja kyseisen departementin teurastamoille ja karjankasvattajille

               —

               Yhteisen maatalouspolitiikan järjestelmä. Kantaja väittää tältä osin, että kantamalla kyseisen veron Ranska häiritsee lihan yhteistä markkinajärjestelyä ja rikkoo siihen liittyviä asetuksia korottamalla keinotekoisesti lihan hintaa.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999, EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1—9.

      (2)  Nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän käyttöönottamisesta sekä naudanlihan ja naudanlihatuotteiden pakollisesta merkitsemisestä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 820/97 kumoamisesta 17 päivänä heinäkuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1760/2000, EYVL L 204, 11.8.2000, s. 1—10.

      (3)  Muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden terveyssäännöistä 3 päivänä lokakuuta 2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1774/2002, EYVL L 273, 10.10.2002, s. 1—95.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 14 päivänä marraskuuta 2002 yhdistetyissä asioissa T-94/00, T-110/00 ja T-159/00, Rica Foods (Free Zone) NV ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiojärjestely – Asetus N:o 465/2000 – Sokerin ja sokeri- ja kaakaoseosten tuonti – EY/MMA-alkuperän kasautuminen – Suojatoimenpiteet – Kumoamiskanne – Vahingonkorvauskanne – MMA-päätöksen 109 artikla – Suhteellisuusperiaate – Harkintavallan väärinkäyttö)

text:
C 31/16                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                            8.2.2003
                                             ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
                           Tiedonanto                                asetuksen (EY) N:o 465/2000 (EYVL L 56, s. 39) kumoamista ja
                                                                     korvausta vahingosta, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                         (2003/C 31/22)                              (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-
                                                                     ja M. Jaeger sekä tuomarit K. Lenaerts ja J. Azizi, kirjaaja:
                                                                     hallintovirkamies J. Plingers, on antanut 14.11.2002 tuomion,
                                                                     jonka tuomiolauselma on seuraava:
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi
9.1.2003 pitämässään yleiskokouksessa sueraavaa:                     1)     Asiat T-94/00, T-110/00 ja T-159/00 yhdistetään tuomion
                                                                            antamista varten.
Jaostojen puheenjohtajien nimeämistä ja jaostojen kokoon-            2)     Kanteet hylätään.
panoja ajanjaksolla 1.10.2003–30.9.2003 koskevat 4.7.2002
tehdyt päätökset (EYVL C 202, 24.8.2002) pysyvät Nizzan              3)     Kukin kantaja vastaa omien oikeudenkäyntikulujensa lisäksi
sopimuksen voimaantulon jälkeen voimassa sen ajanjakson                     vireille panemassaan asiassa komissiolle aiheutuneista oikeu-
ajan, jota ne koskevat.                                                     denkäyntikuluista, mukaan lukien välitoimimenettelystä aiheu-
                                                                            tuneet oikeudenkäyntikulut.
                                                                     4)     Väliintulijat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                     (1 ) EYVL C 176, 24.6.2000 ja C 259, 9.9.2000.
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                 14 päivänä marraskuuta 2002
                                                                            YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
yhdistetyissä asioissa T-94/00, T-110/00 ja T-159/00, Rica                             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
Foods (Free Zone) NV ym. vastaan Euroopan yhteisöjen
                           komissio ( 1)                                                14 päivänä marraskuuta 2002
(Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiojärjestely –           yhdistetyissä asioissa T-332/00 ja T-350/00, Rica Foods
Asetus N:o 465/2000 – Sokerin ja sokeri- ja kaakaoseosten            (Free Zone) NV ja Free Trade Foods NV vastaan Euroopan
tuonti – EY/MMA-alkuperän kasautuminen – Suojatoimen-                                       yhteisöjen komissio (1)
piteet – Kumoamiskanne – Vahingonkorvauskanne – MMA-
päätöksen 109 artikla – Suhteellisuusperiaate – Harkinta-            (Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiojärjestely
                      vallan väärinkäyttö)                           – Asetus (EY) N:o 2081/2000 – Sokerin ja sokeri- ja
                                                                     kaakaoseosten tuonti – EY/MMA-alkuperän kasautuminen
                                                                     – Suojatoimenpide – Kumoamiskanne – Vahingonkorvaus-
                         (2003/C 31/23)
                                                                     kanne – MMA-päätöksen 109 artikla – Suhteellisuusperi-
                                                                                aate – Harkintavallan väärinkäyttö)
                   (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                                (2003/C 31/24)
Yhdistetyissä asioissa T-94/00, T-110/00 ja T-159/00, Rica                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
Foods (Free Zone) NV, kotipaikka Oranjestad (Aruba), edustaja-
naan asianajaja G. van der Wal, prosessiosoite Luxemburgissa,
Free Trade Foods NV, kotipaikka Curaçao (Alankomaiden                Yhdistetyissä asioissa T-332/00 ja T-350/00, Rica Foods
Antillit), Suproco NV, kotipaikka Curaçao, edustajinaan asian-       (Free Zone) NV, kotipaikka Oranjestad (Aruba), edustajanaan
ajajat M. Slotboom ja J. Coumans, prosessiosoite Luxembur-           asianajaja G. van der Wal, prosessiosoite Luxemburgissa, jota
gissa, joita tukee Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehenään         tukevat Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehinään J. van
J. van Bakel ja H. Sevenster) vastaan Euroopan yhteisöjen            Bakel, H. Sevenster ja J. S. van den Oosterkamp), ja Free
komissio (asiamiehenään T. van Rijn), jota tukee Espanjan            Trade Foods NV, kotipaikka Curaçao (Alankomaiden Antillit),
kuningaskunta (asiamiehenään N. Díaz Abad) ja, asioissa T-94/        edustajinaan asianajajat M. Slotboom, N. Helder ja J. Coumans,
00 ja T-110/00, Ranskan tasavalta (asiamiehinään G. de               prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen
Bergues ja L. Berheim), joissa kantajat vaativat merentakaisista     komissio (asiamiehenään T. van Rijn), jota tukee Espanjan
maista ja merentakaisilta alueilta tulevien sokerialan EY-MMA-       kuningaskunta (asiamiehinään N. Díaz Abad ja M. López-
alkuperäkumulaatiotuotteiden tuontia koskevista suojatoi-            Monís Gallego), joissa kantajat vaativat yhtäältä merentakaisis-
menpiteistä 29 päivänä helmikuuta 2000 annetun komission             ta maista ja merentakaisilta alueilta tulevien sokerialan EY/


title: Asia C-502/13: Kanne 18.9.2013 — Euroopan komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/49

         Kanne 18.9.2013 — Euroopan komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-502/13)
   2013/C 344/86
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Dintilhac ja C. Soulay)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta

      Vaatimukset

               —

               Unionin tuomioistuimen on todettava, että Luxemburgin suurherttuakunta on jättänyt noudattamatta arvonlisäverodirektiivin (1) 96-99, 110 ja 114 artiklan, luettuna yhdessä direktiivin liitteen II ja III sekä direktiivin täytäntöönpanoasetuksen (2) kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se on soveltanut 3 prosentin arvonlisäverokantaa digitaalisiin (tai sähköisiin) kirjoihin

               —

               Luxemburgin suurherttuakunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio esittää kanteensa tueksi yhden kanneperusteen, joka perustuu siihen, että kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan sähköisten kirjojen luovutuksiin sovelletaan erityisen alennettua 3 prosentin arvonlisäverokantaa 1.1.2012 lähtien, ei ole arvonlisäverodirektiivin mukainen.
   Komission mukaan alennetun arvonlisäverokannan soveltaminen on ristiriidassa arvonlisäverodirektiivin 96 ja 98 artiklan sanamuodon kanssa, koska tällaista verokantaa voidaan soveltaa vain direktiivin liitteessä III tarkoitettuihin tavaroiden luovutuksiin ja palvelujen suorituksiin. Koska mainitussa liitteessä ei nimenomaisesti mainita sähköisten kirjojen luovutuksia, niihin ei voida soveltaa alennettua arvonlisäverokantaa. Tämä vahvistetaan myös direktiivin 98 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa, jossa nimenomaisesti jätetään alennetun arvonlisäverokannan ulkopuolelle sähköiset palvelut, ja sillä, että arvonlisäverokomitea on hyväksynyt suuntaviivat, joiden mukaan alennettuja arvonlisäverokantoja ei sovelleta sähköisten kirjojen luovutuksiin.
   Komissio katsoo myös, että sähköisten kirjojen luovutuksiin sovellettavaan alennettuun 3 prosentin verokantaan, joka siis on alhaisempi kuin arvonlisäverodirektiivin 99 artiklassa säädetty 5 prosentin vähimmäisverokanta, ei voida soveltaa direktiivin 110 artiklassa säädettyä poikkeusta, eikä sitä voida pitää direktiivin 114 artiklan mukaisena.

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1)

      (2)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY täytäntöönpanotoimenpiteistä 15.3.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 282/2011 (EUVL L 77, s. 1).


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 16 päivänä kesäkuuta 2000 asiassa T-84/98, C vastaan Euroopan unionin neuvosto (Henkilöstö – Kumoamiskanne – Työkyvyttömyyslautakunta – Eläkkeelle siirtäminen – Olennaisten menettelymääräysten rikkominen – Harkintavallan väärinkäyttö – Henkinen kärsimys)

text:
C 233/28                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         12.8.2000
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                                ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN
                    MIOISTUIMEN TUOMIO                                                                 MÄÄRÄYS
                                                                                22 päivänä toukokuuta 2000
                   16 päivänä kesäkuuta 2000
                                                                          asiassa T-96/99, Pieter F. Fleurbaay vastaan Euroopan
 asiassa T-84/98, C vastaan Euroopan unionin neuvosto (1)                                          investointipankki (1)
                                                                          (Euroopan investointipankki (EIP) – Työntekijöiden nostama
(Henkilöstö – Kumoamiskanne – Työkyvyttömyyslautakunta                    kanne – Kannekelpoinen päätös – Tutkittavaksi ottamisen
– Eläkkeelle siirtäminen – Olennaisten menettelymääräysten                                  edellytysten selvä puuttuminen)
rikkominen – Harkintavallan väärinkäyttö – Henkinen
                              kärsimys)                                                              (2000/C 233/52)
                          (2000/C 233/51)                                                       (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                          Asiassa T-96/99, Pieter F. Fleurbaay, Euroopan investointipan-
                                                                          kin entinen toimihenkilö, kotipaikka Walbredimus (Luxem-
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                          burg), edustajanaan asianajaja E. Boigelot, Bryssel, prosessi-
                                                                          osoite Luxemburgissa asianajotoimisto L. Schiltz, 2 rue du Fort
Asiassa T-84/98, C, entinen Euroopan unionin neuvoston                    Rheinsheim, vastaan Euroopan investointipankki (asiamie-
virkamies, kotipaikka Dublin, edustajanaan barrister S. O. Tua-           henään L. La Marca), jossa kantaja vaatii, että ensimmäisen
thail, Irlanti, prosessiosoite Luxemburgissa M. O’Toole, Irlan-           oikeusasteen tuomioistuin kumoaa Euroopan investointipan-
nin suurlähetystö, 28 route d’Arlon, vastaan Euroopan unionin             kin tekemän päätöksen, joka ilmenee sen pääjohtajan
neuvosto (asiamiehinään C. Robertson ja T. Blanchet), jossa               18.2.1999 laatimasta kirjeestä, ensimmäisen oikeusasteen tuo-
kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                mioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: puheenjoh-
kumoaa neuvoston 11.7.1997 tekemän päätöksen nro                          taja V. Tiili sekä tuomarit R. M. Moura Ramos ja P. Mengozzi;
677/97, jolla kantaja siirrettiin eläkkeelle ilman eri toimenpi-          kirjaaja: H. Jung, on antanut 22.5.2000 määräyksen, jonka
teitä pysyvän täyden työkyvyttömyyden vuoksi, ja että tuomio-             määräysosa on seuraava:
istuin velvoittaa neuvoston korvaamaan kantajan kärsimän
aineellisen vahingon ja henkisen kärsimyksen, yhteisöjen                  1)    Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edelly-
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto),                     tykset selvästi puuttuvat.
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja B. Vesterdorf                2)    Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikulu-
sekä tuomarit M. Vilaras ja N. Forwood, kirjaaja: H. Jung,                      istaan.
on 16.6.2000 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava:                                                                 3)    Alankomaiden kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäynti-
                                                                                kuluistaan.
1)    Neuvoston 11.7.1997 tekemä päätös nro 677/97, jolla
      kantaja siirrettiin eläkkeelle ilman eri toimenpiteitä pysyvän      (1) EYVL C 226, 7.8.1999.
      täyden työkyvyttömyyden vuoksi, kumotaan.
2)    Neuvosto velvoitetaan suorittamaan kantajalle sen palkan, jota
      hänelle maksettiin ennen eläkkeelle siirtämistä, ja hänelle
      riidanalaisen päätöksen päätöksen perusteella myönnetyn pal-
      kan välinen erotus, samoin kuin kaikki muut summat, joita           ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN
      kantajalle maksettiin ennen hänen eläkkeelle siirtämistään,                                      MÄÄRÄYS
      5,5 prosentin vuotuisine korkoineen.
                                                                                22 päivänä toukokuuta 2000
3)    Neuvosto velvoitetaan maksamaan kantajalle korvauksena hen-         asiassa T-103/99, Associazione delle Cantine sociali vene-
      kisestä kärsimyksestä 2 000 000 Belgian frangia 5,5 prosen-         te vastaan Euroopan oikeusasiamies ja Euroopan parla-
      tin vuotuisine korkoineen maksamishetkeen saakka.                                                  mentti (1)
4)    Kanne hylätään muilta osin.                                         (Laiminlyöntikanne – Oikeusasiamies – Tutkimatta jättä-
                                                                                minen)
5)    Neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (2000/C 233/53)
(1) EYVL C 278, 5.9.1998.                                                                        (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                          Asiassa T-103/99, Associazione delle Cantine sociali venete,
                                                                          kotipaikka Padova (Italia), edustajanaan asianajajat I. Cacciavil-
                                                                          lani ja A. Cimino, Venetsia ja Padova, prosessiosoite Luxembur-