title: Asia C-400/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11.1.2007 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — B.A.S. Trucks BV v. Staatssecretaris van Financiën (Yhteinen tullitariffi — Yhdistetty nimikkeistö — Tariffiluokittelu — Alanimike 8704 10 — Ajoneuvo, joka on suunniteltu käytettäväksi rakennustyömailla ja joka on tarkoitettu aineksien kuljettamiseen ja purkamiseen ja jota voidaan käyttää myös teillä)

text:
               24.2.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 42/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11.1.2007 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — B.A.S. Trucks BV v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-400/05) (1)

   (Yhteinen tullitariffi - Yhdistetty nimikkeistö - Tariffiluokittelu - Alanimike 8704 10 - Ajoneuvo, joka on suunniteltu käytettäväksi rakennustyömailla ja joka on tarkoitettu aineksien kuljettamiseen ja purkamiseen ja jota voidaan käyttää myös teillä)
   (2007/C 42/13)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hoge Raad der Nederlanden
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: B.A.S. Trucks BV

      Vastaaja: Staatssecretaris van Financiën
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Hoge Raad der Nederlanden — Rakennustyömailla tapahtuvaa käyttöä varten suunnitellun, aineksien kuljettamiseen ja purkamiseen ja myös teillä tapahtuvaan käyttöön tarkoitetun ajoneuvon tariffiluokittelu — Kuuluminen nimikkeeseen 8704 10”muina kuin tiellä käytettävinä dumppereina”
   Tuomiolauselma
   Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteeseen I, sellaisena kuin se on muutettuna 26.10.1998 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2261/98, sisältyvää yhdistetyn nimikkeistön alanimikettä 8704 10 on tulkittava siten, että siihen kuuluvat sellaiset tässä alanimikkeessä tarkoitetut dumpperit, jotka on suunniteltu erityisesti ja pääsääntöisesti muualla kuin teillä käytettäväksi. Se seikka, että dumppereilla on sellaisia ominaisuuksia, jotka mahdollistavat lisäksi niiden satunnaisen liikkumisen päällystetyllä yleisellä tiellä, ei estä niiden luokittelua tässä alanimikkeessä tarkoitetuiksi dumppereiksi.

      (1)  EUVL C 36, 11.2.2006.


title: Verwaltungsgerichtshofin, Wien (Itävalta) 26.11.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Sutterlüty Gesellschaft mbH & Co vastaan Vorarlberger Landesregierung, vastapuolena Stadt Dornbirn, Gemeinde Bludesch, Marktgemeinde Rankweil ja Gemeinde Lochau (Asia C-460/98)

text:
C 71/4                  FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     13.3.1999
     saattoi syntyä perusteltu luottamus siihen, että komis-         tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat komission
     sio hyväksyisi DAFSE:n antaman vahvistuksen.                    oikeudellinen neuvonantaja Dimitrios Goulousis ja oikeu-
                                                                     dellisen osaston virkamies Antonio Aresu ja prosessiosoite
                                                                     Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies
Ð Tosiseikkoja koskevat virheellisyydet.                             Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
(1) Euroopan sosiaalirahaston tehtävistä tehdyn päätöksen
    83/516/ETY soveltamisesta 17 päivänä lokakuuta 1983
                                                                     Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo-
    annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2950/83 (EYVL L 289,
    22.10.1983, s. 1).                                               mioistuin
(2) Asia Branco v. komissio, tuomio 12.1.1995, Kok. 1995,
    s. II-45.
                                                                     Ð toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut
                                                                          EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan,
                                                                          koska se ei ole säädetyssä määräajassa antanut miesten
                                                                          ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteutta-
                                                                          misesta ammatillisissa sosiaaliturvajärjestelmissä anne-
                                                                          tun direktiivin 86/378/ETY muuttamisesta 20 päivänä
Tampereen käräjäoikeuden 31.3.1998 tekemällään väli-
                                                                          joulukuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Suo-
                                                                          96/97/EY (1) noudattamisen edellyttämiä lakeja, ase-
    men valtio/Tullihallitus vastaan Kaupo Salumets ym.
                                                                          tuksia tai hallinnollisia määräyksiä ja koska toissijai-
                         (Asia C-455/98)                                  sesti se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle,
                          (1999/C 71/06)
                                                                     Ð velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
Tampereen käräjäoikeus on pyytänyt 31.3.1998 tekemäl-                     käyntikulut.
lään välipäätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisö-
jen tuomioistuimen kirjaamoon 14.12.1998, Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Suomen valtio/Tullihal-          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
litus vastaan Kaupo Salumets ym. ennakkoratkaisua seu-
raavaan kysymykseen:
                                                                     EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen koh-
Onko Euroopan Talousyhteisön verodirektiivejä NDir                   dan ja 5 artiklan määräykset, jotka ovat sitovia, velvoitta-
92/12/ETY/25.2.1992 (1), NDir 92/83/ETY/19.10.1992 (2)               vat jäsenvaltiot toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet
ja NDir 77/388/ETY/17.5.1977 (3) sekä tullikoodeksia                 direktiivien saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjes-
NAs (ETY) N:o 2913/92 12.10.1992 (4) tulkittava niin,                tystä ennen tätä varten säädetyn määräajan päättymistä ja
että verovelvollisuutta ja tullivelkaa koskevia säännöksiä           ilmoittamaan välittömästi näistä toimenpiteistä komissiol-
on sovellettava väkiviinan salakuljetukseen?                         le. Kyseinen määräaika päättyi 1.7.1997 ilman, että Hel-
                                                                     leenien tasavalta olisi ilmoittanut komissiolle niitä toimen-
                                                                     piteitä, joita se on toteuttanut kyseisen direktiivin saatta-
(1) Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestel-
    mästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja
                                                                     miseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä.
    valvonnasta (EYVL, Erityispainos 1994, 09/Nide 02, s. 57).
(2) Alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden
                                                                     (1) EYVL L 46, 17.2.1997.
    yhdenmukaistamisesta (EYVL, Erityispainos 1994, 09/Nide
    02, s. 100).
(3) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaista-
    misesta Ð yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen
    määräytymisperuste (EYVL, Erityispainos 1994, 09/Nide 01,
    s. 28).
(4) Yhteisöjen tullikoodeksista (EYVL, Erityispainos 1994,
    02/Nide 16, Täydentävä, s. 4).
                                                                     Verwaltungsgerichtshofin, Wien (Itävalta) 26.11.1998
                                                                     tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                     asiassa Sutterlüty Gesellschaft mbH & Co vastaan Vorarl-
                                                                     berger Landesregierung, vastapuolena Stadt Dornbirn,
                                                                     Gemeinde Bludesch, Marktgemeinde Rankweil ja
                                                                                Gemeinde Lochau
Euroopan yhteisöjen komission 15.12.1998 Helleenien
               tasavaltaa vastaan nostama kanne                                               (Asia C-460/98)
                         (Asia C-457/98)                                                       (1999/C 71/08)
                          (1999/C 71/07)
                                                                     Verwaltungsgerichtshof, Wien (Itävalta) on pyytänyt
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 15.12.1998                  26.11.1998 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien              yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 17.12.1998, Euroo-
 ---pagebreak--- 13.3.1999             FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 71/5
pan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisupyyntöä           Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
asiassa Sutterlüty Gesellschaft mbH & Co vastaan Vorarl-
berger Landesregierung, vastapuolena Stadt Dornbirn,
Gemeinde Bludesch, Marktgemeinde Rankweil ja                     1. kumoaa riidanalaisen tuomion sillä perusteella, että se
Gemeinde Lochau, seuraavaan kysymykseen:                             on lainvastainen, koska ennalta tapahtuvaa kuulemista
                                                                     koskevaa periaatetta ei ollut noudatettu, lukuun
                                                                      ottamatta sitä osaa tuomiosta, jossa hyväksyttiin osa
                                                                     Mediocurson asiassa T-180/96 esittämistä vaatimuksis-
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle esitetään sen varal-            ta;
ta, että se vastaa ainakin osittain myönteisesti sille tämän
tuomioistuimen 18.12.1997 tekemällään päätöksellä Zlen.
97/16/0221 ja 0021 (asia C-437/97 (1)) esittämään kysy-          2. tämän johdosta kumoaa sen takia, että komissio on
mykseen, seuraava ennakkoratkaisukysymys:                            loukannut kyseistä periaatetta, komission päätökset
                                                                     (C) 1185 ja (C) 1186, jotka molemmat oli tehty
                                                                     14.8.1996 ja joista ensimmäinen oli kanteen kohteena
                                                                     asiassa T-180/96 ja toinen asiassa T-181/96;
Onko Vorarlberger Abgabenverfahrensgesetzin (Vorarlber-
gin osavaltion verotuslaki) 82 §:n 2 momentti, jonka
mukaan verovelvollinen voi edellä mainitun lain 82 §:n
                                                                 3. jos yhteisöjen tuomioistuin hylkäisi edellisissä kohdissa
1 momentin mukaan korjata veroilmoitustaan vain kuu-
                                                                     esitetyt vaatimukset, kumoaisi riidanalaisen tuomion
kauden kuluessa sen jättämisestä ja jossa säädetään, että
                                                                     siltä osin kuin siinä molemmissa asioissa pysytetään
verovelvollisen on kuukauden kuluessa ilmoituksen jättä-
                                                                     komission tekemät päätökset, joissa katsotaan, että
misestä tehtävä hakemus siitä, että hänen itse laskemansa
                                                                     opetushenkilökunnan palkat (alaotsake 14.3.1a) ja
veron määrän muuttamisesta tehdään päätös kuukauden
                                                                     kyseisistä palkoista maksettavat arvonlisäverot (alaot-
kuluessa ilmoituksen jättämisestä (sillä poikkeuksella, että
                                                                     sake 14.3.13) ovat kokonaisuudessaan sellaisia meno-
edellytykset menettelyn aloittamiseksi uudelleen täyttyvät),
                                                                     ja, ettei niihin voida myöntää tukea; tämä kumoamis-
ristiriidassa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeus-
                                                                     vaatimus perustuu:
käytännön kanssa (asia C-312/93, Peterbroeck, Van Cam-
penhout & CieSCS vastaan Belgian valtio, tuomio
14.12.1995, Kok. 1995, s. I-4615) ja estääkö se näin ollen           Ð ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tosiseik-
yhteisön oikeuden soveltamisen, erityisesti perustamissopi-               kojen määrittelyn aineelliseen epätarkkuuteen;
muksen 177 artiklassa määrätyn menettelyn?
                                                                     Ð oikeudelliseen virheeseen, joka koskee tuomion
(1) EYVL C 72, 7.3.1998, s. 6.                                            perustelujen epäjohdonmukaisuutta ja suhteelli-
                                                                          suusperiaatteen loukkaamista;
                                                                 4. tämän johdosta kumoaa samoilla perusteilla komission
                                                                     päätökset (C) 1185 ja (C) 1186, jotka molemmat on
                                                                     tehty 14.8.1996, siltä osin kuin niissä katsotaan, että
                                                                     opetushenkilökunnan palkat (alaotsake 14.3.1a) ja
Mediocurso Ð Estabelecimento de Ensino Particular, SA:n              kyseisistä palkoista maksettavat arvonlisäverot (alaot-
17.12.1998 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäi-              sake 14.3.13) ovat kokonaisuudessaan sellaisia meno-
sen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston                    ja, ettei niihin voida myöntää tukea;
yhdistetyissä asioissa T-180/96 ja T-181/96, Mediocurso
Ð Estabelecimento de Ensino Particular, Lta vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio, 15.9.1998 antamasta tuo-           5. kumoaa riidanalaisen tuomion tuomiolauselman
                            miosta                                   4 kohdan siltä osin kuin siinä velvoitetaan Mediocurso
                                                                     vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan asiassa
                     (Asia C-462/98 P)
                                                                     T-180/96;
                       (1999/C 71/09)
                                                                 6. kumoaa riidanalaisen tuomion tuomiolauselman
                                                                     5 kohdan siltä osin kuin siinä velvoitetaan Mediocurso
                                                                     vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan asiassa
Mediocurso Ð Estabelicimento de Ensino Particular, SA
                                                                     T-181/96.
on valittanut 17.12.1998 Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
sen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston
yhdistetyissä asioissa T-180/96 ja T-181/96, Mediocurso
Ð Estabelecimento de Ensino Particular, Lta vastaan              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Euroopan yhteisöjen komissio, 15.9.1998 antamasta tuo-
miosta. Valittajan edustaja on asianajaja Carlos Botelho
Moniz, Lissabon, ja prosessiosoite Luxemburgissa asian-          Ð Valittaja ensinnäkin väittää, että ensimmäisen oike-
ajotoimisto Aloyse May, 31 Grand-rue.                                usasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen,


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 27 päivänä marraskuuta 2001 yhdistetyissä asioissa C-285/99 ja C-286/99 (Consiglio di Staton esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Impresa Lombardini SpA – Impresa Generale di Costruzioni vastaan ANAS – Ente nazionale per le strade, Società Italiana per Condotte d'Acqua SpA (C-285/99), ja Impresa Ing. Mantovani SpA vastaan ANAS – Ente nazionale per le strade, Ditta Paolo Bregoli (C-286/99), Coopsette Soc. coop. arl:n osallistuessa asian käsittelyyn (C-286/99) (Direktiivi 93/37/ETY – Julkiset rakennusurakat – Hankintamenettelyn ratkaiseminen – Poikkeuksellisen alhaiset tarjoukset – Säännökset ja määräykset, joita jäsenvaltio soveltaa selvityksiin ja tarjouksen poissulkemiseen – Yhteisön oikeuteen perustuvat hankintaviranomaisen velvollisuudet)

text:
6.4.2002                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                  C 84/7
päätöksestä, jolla valittajan palkkaluokkaa alennettiin kurinpi-         (C-286/99), ennakkoratkaisun julkisia rakennusurakoita kos-
dollisena seuraamuksena, vastapuolena: Euroopan parlamentti              kevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta
(asiamiehenään H. Krück), yhteisöjen tuomioistuin, toimien               14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja F. Macken sekä tuoma-               93/37/ETY (EYVL L 199, s. 54) 30 artiklan 4 kohdan
rit N. Colneric, C. Gulmann, J.-P. Puissochet ja V. Skouris              tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien
(esittelevä tuomari), julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: johta-     kokoonpanossa: toisen jaoston puheenjohtaja N. Colneric,
va hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut 27.11.2001                   joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                               tuomarit C. Gulmann, J.-P. Puissochet, R. Schintgen (esittelevä
                                                                         tuomari) ja V. Skouris, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer,
                                                                         kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 27.11.2001
1)    Valitus hylätään.
                                                                         tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
2)    Z velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen
                                                                         yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston
(1) EYVL C 281, 2.10.1999.                                               direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan 4 kohtaa on tulkittava seuraa-
                                                                         vasti:
                                                                         –      Tämän säännöksen vastaisina on pidettävä sellaisia jäsenvaltion
                                                                                säännöksiä, määräyksiä ja hallintokäytäntöä, joiden mukaan
                                                                                hankintaviranomainen voi hylätä poikkeuksellisen alhaisina
                                                                                tarjoukset, joissa ehdotetaan poikkeuksellista tarjousta koskevaa
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                       kynnystä suurempaa alennusta, ja ottaa päätöstä tehdessään
                                                                                huomioon ainoastaan sellaiset ehdotettuja hintoja koskevat
                                                                                selvitykset, jotka vastaavat vähintään 75:tä prosenttia hankin-
                           (kuudes jaosto)                                      tasopimusta koskevassa ilmoituksessa mainitusta pohjahinnas-
                                                                                ta ja jotka tarjoajien on liitettävä tarjoukseensa, antamatta
                  27 päivänä marraskuuta 2001                                   kuitenkaan tarjoajille mahdollisuutta esittää tarjouskirjeiden
                                                                                avaamisen jälkeen kantaansa niistä ehdottamistaan hinnan
                                                                                osatekijöistä, jotka ovat antaneet aihetta epäilyksille.
yhdistetyissä asioissa C-285/99 ja C-286/99 (Consiglio di
Staton esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Impresa Lom-                     –      Tämän säännöksen vastaisena on pidettävä myös sellaisia
bardini SpA – Impresa Generale di Costruzioni vastaan                           jäsenvaltion säännöksiä, määräyksiä ja hallintokäytäntöä,
ANAS – Ente nazionale per le strade, Società Italiana                           joissa hankintaviranomainen velvoitetaan ottamaan huomioon
per Condotte d’Acqua SpA (C-285/99), ja Impresa Ing.                            poikkeuksellisen alhaisia tarjouksia tarkastaessaan ainoastaan
Mantovani SpA vastaan ANAS – Ente nazionale per le                              selvitykset, jotka koskevat rakennusmenetelmän taloudellisuut-
strade, Ditta Paolo Bregoli (C-286/99), Coopsette Soc.                          ta, teknisiä ratkaisuja tai tarjoajaa suosivia erityisen edullisia
  coop. arl:n osallistuessa asian käsittelyyn (C-286/99) (1)                    olosuhteita, mutta ei selvityksiä niistä osatekijöistä, joiden
                                                                                vähimmäisarvot on vahvistettu laissa, asetuksessa tai hallinnol-
(Direktiivi 93/37/ETY – Julkiset rakennusurakat – Hankin-                       lisessa määräyksessä tai jotka voidaan johtaa virallisista luette-
tamenettelyn ratkaiseminen – Poikkeuksellisen alhaiset tar-                     loista.
joukset – Säännökset ja määräykset, joita jäsenvaltio sovel-
taa selvityksiin ja tarjouksen poissulkemiseen – Yhteisön                –      Sitä vastoin edellyttäen, että kaikkia tässä säännöksessä säädet-
 oikeuteen perustuvat hankintaviranomaisen velvollisuudet)                      tyjä vaatimuksia muutoin noudatetaan ja ettei direktiivin
                                                                                93/37/ETY tavoitteita vaaranneta, sen vastaisena ei ole peri-
                                                                                aatteessa pidettävä sellaisia jäsenvaltion säännöksiä, määräyk-
                            (2002/C 84/12)
                                                                                siä ja hallintokäytäntöä, joissa yhtäältä poikkeuksellisen alhais-
                                                                                ten tarjousten määrittämistä ja näiden tarjousten tarkastusta
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)                             varten kaikki tarjoajat velvoitetaan hankintamenettelystä pois-
                                                                                sulkemisen uhalla liittämään tarjoukseensa sellaiset ehdotta-
                                                                                maansa hintaa koskevat selvitykset, jotka vastaavat vähintään
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
                                                                                75:tä prosenttia urakan pohjahinnasta, ja joissa toisaalta
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                sovelletaan sellaista poikkeuksellista tarjousta koskevan kynnyk-
                                                                                sen laskutapaa, joka perustuu kaikkien kyseisessä hankintame-
                                                                                nettelyssä esitettyjen tarjousten keskiarvoon, minkä vuoksi
Yhdistyissä asioissa C-285/99 ja 286/99, jotka Consiglio di                     tarjoajat eivät voi tietää tätä kynnystä tarjouksensa jättäessään,
Stato (Italia) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen                  mutta hankintaviranomaisen on kuitenkin voitava harkita
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa                    uudelleen tulosta, johon tällaisen laskutavan soveltaminen
tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa, Impresa Lombardini                 johtaa.
SpA – Impresa Generale di Costruzioni ja ANAS – Ente
nazionale per le strade, Società Italiana per Condotte d’Acqua
                                                                         (1) EYVL C 314, 30.10.1999.
SpA (C-285/99), sekä Impresa Ing. Mantovani SpA ja ANAS –
Ente nazionale per le strade, Ditta Paolo Bregoli (C-286/99),
Coopsette Soc. coop. arl:n osallistuessa asian käsittelyyn


title: Asia F-102/06: Kanne 4.9.2006 — Haelterman v. komissio

text:
               28.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/35

         Kanne 4.9.2006 — Haelterman v. komissio
   (Asia F-102/06)
   (2006/C 261/71)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Geert Haelterman (Ninove, Belgia) (edustajat: asianajajat A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               ne yksittäispäätökset on kumottava, joilla hylätään kantajien esittämät vaatimukset siitä, että nimittävän viranomaisen on toteutettava siirtymätoimenpiteitä, joilla taataan vuoden 2005 ylennyskierroksella ja sitä seuraavilla ylennyskierroksilla yhdenvertainen kohtelu ja kantajien saavutetut oikeudet

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi kanneperusteisiin, jotka ovat samat kuin asian F-47/06 (1) yhteydessä esitetyt kanneperusteet.

      (1)  EUVL C 154, 1.7.2006, s. 25.


title: Asia C-664/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Alba Iulia (Romania) on esittänyt 21.12.2016 – Lucrețiu Hadrian Vădan v. Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor ja Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Alba

text:
               3.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/27

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Alba Iulia (Romania) on esittänyt 21.12.2016 – Lucrețiu Hadrian Vădan v. Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor ja Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Alba
   (Asia C-664/16)
   (2017/C 104/41)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Alba Iulia

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Lucrețiu Hadrian Vădan

      Vastapuolet: Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor ja Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Alba

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko direktiiviä 2006/112 (1) yleisesti ja sen 167, 168, 178, 179 ja 273 artiklaa erityisesti sekä suhteellisuusperiaatetta ja neutraalisuusperiaatetta tulkita siten, että niissä annetaan verovelvolliselle, joka täyttää arvonlisäveron vähentämisen aineelliset edellytykset, mahdollisuus käyttää vähennysoikeuttaan siinä tapauksessa, että hän ei kykene pääasian oikeudenkäynnin kohteena olevassa erityisessä asiayhteydessä esittämään näyttöä tavaroiden luovutuksesta ja palvelujen suorituksesta vaihdannan aikaisemmassa vaiheessa maksetuista rahamääristä esittämällä laskut?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, voidaanko direktiiviä 2006/112 sekä suhteellisuusperiaatetta ja neutraalisuusperiaatetta tulkita siten, että epäsuora arviointi, jonka riippumaton asiantuntija on tehnyt epäsuorasti (tukeutumalla tuomioistuimen hankkimaan asiantuntijalausuntoon) lausunnosta ilmenevän töiden määrän tai rakennuksella työskentelevän työvoiman määrän perusteella, voi olla hyväksyttävä ja asianmukainen toimenpide vähennysoikeuden laajuuden määrittämiseen siinä tapauksessa, että tavaroiden (rakennusmateriaalien) luovutukset ja palvelujen suoritukset (kiinteistöjen rakentamiseen tarvittava työvoima) ovat peräisin arvonlisäverovelvollisilta?

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s. 1).


title: Asia T-298/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19.11.2009 — Agencja Wydawnicza Technopol v. SMHV (1000) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin 1000 rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))

text:
               16.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 11/22

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19.11.2009 — Agencja Wydawnicza Technopol v. SMHV (1000)
   (Asia T-298/06) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin 1000 rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))
   2010/C 11/41
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (Częstochowa, Puola) (edustajat: asianajajat V. von Bomhard, A. Renck ja T. Dolde)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan SMHV:n neljännen valituslautakunnan 7.8.2006 (asia R 447/2006-4) tekemän sen päätöksen kumoamista, joka koskee hakemusta sanamerkin 1000 rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 310, 16.12.2006.


title: Asia C-606/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 28.11.2011 — Grattan plc v. The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               3.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 28.11.2011 — Grattan plc v. The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Asia C-606/11)
   2012/C 65/05
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Grattan plc

      Vastaaja: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Jos unionin tuomioistuin vastaa kieltävästi asiassa C-591/10, Littlewoods Retail Limited vastaan The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, esitettyyn ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen:

               1)

               Edellyttääkö EU-oikeuden mukainen tehokkuus- ja/tai yhdenvertaisuusperiaate sitä, että oikeuskeinon, josta säädetään, jos arvonlisäveroa on kannettu unionin oikeuden vastaisesti liikaa, on oltava sama liikaa maksettujen pääomien palautusta ja liikaa maksettujen rahamäärien käyttöarvoa ja/tai korkoa varten?

               2)

               Loukataanko tehokkuus- ja yhdenvertaisuusperiaatetta tilanteessa, jossa kansallisessa lainsäädännössä säädetään vaihtoehtoisista oikeussuojakeinoista, jos näistä oikeussuojakeinoista ei säädetä säännöksissä, jotka koskevat pääomien palautusvaatimuksen esittämistä ja valituksia, joita tehdään näistä vaatimuksista tehdyistä hallintopäätöksistä.

               3)

               Onko tehokkuus- ja yhdenvertaisuusperiaatteen vastaista edellyttää, että kantajan on esitettävä pääoman palautusvaatimus ja yksinkertaista korkoa koskeva vaatimus yhdessä ja samassa menettelyssä Tax Tribunalissa ja muut unionin oikeuden mukaiset korvausvaatimukset liikaa maksettujen rahamäärien käyttöarvosta ja/tai korosta erillisessä menettelyssä High Courtissa?


title: Asia F-127/07: Kanne 30.10.2007 — Coto Moreno v. komissio

text:
               26.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/57

         Kanne 30.10.2007 — Coto Moreno v. komissio
   (Asia F-127/07)
   (2008/C 22/111)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Juana Maria Coto Moreno (Gaborone, Botswana) (edustajat: asianajajat K. Lemmens ja C. Doutrelepont)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               päätös, joka tehtiin 12.2.2007 ja jolla kilpailun EPSO/AD/28/05 valintalautakunta kieltäytyi merkitsemästä kantajaa tämän kilpailun varallaololuetteloon, on kumottava ja näin ollen

                           —

                           kantajalle on myönnettävä 25 000 euron suuruinen summa korvauksena henkisestä kärsimyksestä

                           —

                           kantajalle on myönnettävä korvaus, joka kattaa asianajajakulut, joiden määräksi on arvioitu 8 000 euroa ja joista on esitetty tosite

                           —

                           on todettava pääasiallisesti, että toimivaltaisten viranomaisten on toteutettava sellaiset toimenpiteet, jotka ovat omiaan korvaamaan kohtuullisella tavalla kumotusta toimenpiteestä aiheutuneen haitan, eli kantaja on merkittävä varallaololuetteloon, tai

                           —

                           kantajalle on myönnettävä, jos häntä ei merkitä varallaololuetteloon, toissijaisesti, 384 000 euron suuruinen summa korvauksena aineellisesta vahingosta

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja osallistui kilpailuun EPSO/AD/28/05. Kilpailun valintalautakunta kieltäytyi merkitsemästä kantajaa tämän kilpailun varallaololuetteloon 12.2.2007 tekemällään päätöksellä, jonka kumoamista kantaja vaatii.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi neljä kanneperustetta:
   Ensimmäinen kanneperuste koskee ensisijaisesti sitä, että on tapahtunut ilmeinen arviointivirhe, joko itsenäisesti tai yhdistettynä puuttuviin perusteluihin ja/tai patere legem quam ipse fecisti -periaatteen loukkaamiseen. Valintalautakunta, jonka kanta on tältä osin epäselvä, katsoi, että kantajan vastaukset olivat ”riittävät” mutta että niissä oli puutteita. Kantajan mukaan on ilmeistä, ettei asia ollut näin, sitä suuremmalla syyllä, koska kantajan vastaukset olivat komission sääntöjen mukaiset.
   Toinen kanneperuste koskee, jälleen ensisijaisesti, sitä, että kilpailuilmoitusta on rikottu ja yhdenvertaisuuden periaatetta on loukattu itsenäisesti tai yhdistettynä kohtuullisuusperiaatteen noudattamisen kanssa.
   Kolmas kanneperuste koskee, edelleen ensisijaisesti, sitä, että perusteluvelvollisuutta on laiminlyöty siltä osin kuin kantaja esitti valintalautakunnalle selvän kysymyksen siitä, minkä vuoksi hänen suullisessa kokeessa antamaansa vastausta pidettiin virheellisenä tai ainakin puutteellisena. Kantaja ei saanut vastausta perusteluvelvollisuudesta huolimatta.
   Lopuksi kantaja vetoaa toissijaisesti siihen, että on tapahtunut ilmeinen arviointivirhe, joko itsenäisesti tai yhdistettynä yhdenvertaisuuden periaatteeseen ja suhteellisuusperiaatteeseen. Kantajalle annettu arvosana on lisäksi epäsuhteessa tulosten kanssa (kantaja sai arvosanan 25/50) ja sillä loukataan yhdenvertaisuuden periaatetta, koska kantajaa kohdeltiin kenen hyvänsä muun sellaisen hakijan tavoin, jonka vastausten katsottiin olevan tyydyttävät, sekä tietojen että muiden kriteerien osalta.


title: Euroopan yhteisöjen komission 18.3.1997 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-112/97)

text:
31.5.97              FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 166/5
     ka mukaan kysymyksen ollessa sellaisista kuvaavista              ten laitteistojen asentaminen asuintiloihin uusia lämmön
     merkinnöistä, joiden osalta on olemassa vapaanapitä             tuotantolaitoksia perustettaessa tai jo olemassa olevia uu
     mistarve, vaaditaan, että yli 50 prosenttia asianomai           distettaessa .
     sesta kohderyhmästä tuntee sen (Verkehrsdurchset
     zung), minkä lisäksi tällainen tunnettuisuus on voitava          Tällainen yleisluonteinen kielto on direktiivin 90/396/ETY
     todistaa ?                                                       4 artiklan vastainen, koska sillä estetään direktiivivissä tar
                                                                      koitettujen, siinä säädetyt olennaiset vaatimukset täyttä
     Säädetäänkö tässä säännöksessä niistä vaatimuksista,             vien laitteiden käyttöönotto .
     joiden mukaisesti on todettava se, että merkintä on
     tullut käytössä erottuvaksi ?                                    Perustelu, jonka mukaan DRP 412/93:n 5 pykälän 10 mo
                                                                      mentti on direktiivin 90/396/ETY mukainen, koska se pe
H Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä            rustuu turvallisuusnäkökohtiin, on perusteeton. Ne oleelli
    21 päivänä joulukuuta 1988 annettu neuvoston ensimmäinen          set edellytykset, jotka direktiivissä asetetaan kaasumaisia
    direktiivi 89/104/ETY ( EYVL N:o L 40 , 11.2.1989 , s . 1 ).      polttoaineita käyttävien laitteistojen asennukselle ja käyt
                                                                      tämiselle ja jotka koskevat myös " avoimia " lämpölaitteis
                                                                      toja , ovat nimittäin tyhjentäviä, koska niissä on otettu
                                                                      huomioon kaikki oleelliset turvallisuusvaatimukset, ja ne
                                                                      ovat lisäksi pakottavia . Nyt esillä olevassa asiassa kansal
                                                                      listen viranomaisten ei pidä enää pysyttää voimassa eikä
Euroopan yhteisöjen komission 18.3.1997 Italian tasaval              antaa sellaisia kansallisia säännöksiä, joissa määrätään
                   taa vastaan nostama kanne
                                                                      noudattamaan uusia vaatimuksia, sillä tällaisella menette
                         ( Asia C-l 12/97 )                           lyllä estetään lainvastaisesti sisämarkkinoiden toteutumista
                           ( 97/C 166/08 )                            ja toimintaa .
                                                                      Toinen perustelu, jonka mukaan DPR 412/93:n 5 artiklan
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 18.3.1997 Eu                 10 momenttia on pidettävä lainmukaisena poikkeuksena
roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasa              EY:n perustamissopimuksen 36 artiklassa, 100 a artiklan
valtaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat komission oi               4 kohdasssa ja 129 a artiklassa määrätystä tavaroiden va
keudellisen yksikön virkamiehet Paolo Stancanelli ja Hans             paata liikkuvuutta koskevasta periaatteesta, on myös pe
Stovlbaek, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o Carlos              rusteeton .
Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                       (■) EYVL N:o L 196 , 26.7.1990 , s . 15 .
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin kaikki vasta
väitteet hylättyään
— toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut yhtei
      sön oikeuden mukaisia velvoitteitaan, koska se on an
      tanut ja solveltanut lainsäädäntöä, jossa säädetään,             Euroopan yhteisöjen komission 19.3.1997 Espanjan ku
      että asuintiloihin saadaan asentaa ainoastaan " suljettu                    ningaskuntaa vastaan nostama kanne
      ja " lämmityslaitteistoja , ja koska se näin on implisiitti                            (Asia C-l 14/97)
      sesti kieltänyt toisentyyppisten, direktiivin 90/396/
      ETY (') mukaisten lämmityslaitteistojen asentamisen,                                      ( 97/C 166/09 )
      ja
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.3.1997 Eu
— velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeuden                   roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan ku
      käyntikulut.                                                     ningaskuntaa vastaan . Kantajan asiamiehet ovat A. Caeiro
                                                                       ja F. Castillo de la Torre, ja prosessiosoite Luxemburgissa
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner C 254 .
 Italian tasavallan presidentin 26.8.1993 annetun asetuksen            Kantaja vaattii, että yhteisöjen tuomioistuin
 (jäljempänä DPR 412/93 ) 5 pykälän 10 momentissa sääde
 tään, että jos uusia lämmöntuotantolaitoksia perustet                 1 . toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudatta
 taessa tai jo olemassa olevia uudistettaessa — lukuunotta                 nut perustamissopimuksen ja erityisesti sen 48 , 52 ja
 matta tapauksia, joissa on kysymys vain vaihtamisesta —                    59 mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voi
 niihin asennetaan yksittäisiä lämmityslaitteistoja, tällöin                massa 30.7.1992 annetun lain 23/1992 ( ] ) 7, 8 ja 10
 saadaan käyttää vain sellaisia laitteistoja, jotka on eristetty            pykälät siltä osin kuin niiden mukaan luvan saaminen
 asuintiloista . Laitteistojen tyypillä ei ole merkitystä, jos ne           yksityisten turvallisuuspalvelujen suorittamiseen edel
 on asennettu asuintilojen ulkopuolelle tai teknisesti tähän                lyttää niin sanottujen turvallisuudenvalvontayritysten
 tarkoitukseen soveltuviin tiloihin .                                       osalta Espanjan kansallisuutta ja sitä, että niiden halli
                                                                            tusten jäsenet ja johtajat asuvat Espanjassa , ja niin sa
 Vaikka DPR 412/93:n 5 pykälän 10 momentissa ei kielle                     nottujen turvallisuudenvalvojien osalta Espanjan kan
 täkään saattamasta markkinoille eristämättömiä lämpö                      salaisuutta ;
 laitteistoja (" avoimia " lämpölaitteistoja ) eikä siinä yleisesti
 kielletä tällaisten laitteistojen asentamista, tässä säännök          2 . velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oi
 sessä kielletään erityisesti, vaikkakin implisiittisesti, tällais         keudenkäyntikulut.


title: Asia T-336/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 10.4.2008 — 2K-Teint ym. v. komissio ja EIP (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Marokon kanssa tehty rahoitussopimus — EIP:n väitetyt velvollisuuksien noudattamatta jättämiset ja laiminlyönnit yhteisön talousarviosta rahoitetun lainan seurannassa — Vanhentuminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               7.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/25

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 10.4.2008 — 2K-Teint ym. v. komissio ja EIP
   (Asia T-336/06) (1)

   (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Marokon kanssa tehty rahoitussopimus - EIP:n väitetyt velvollisuuksien noudattamatta jättämiset ja laiminlyönnit yhteisön talousarviosta rahoitetun lainan seurannassa - Vanhentuminen - Tutkimatta jättäminen)
   (2008/C 142/46)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantajat: 2K-Teint SARL (Casablanca, Marokko); Mohammed Kermoudi, Khalid Kermoudi, Laila Kermoudi, Mounia Kermoudi, Salma Kermoudi ja Rabia Kermoudi (Casablanca) (edustaja: asianajaja P. Thomas)

      Vastaajat: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Aresu ja V. Joris) ja Euroopan investointipankki (EIP) (asiamiehet: C. Gómez de la Cruz ja J.-P. Minnaert)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Korvausvaatimus vahingosta, jonka kantajat väittävät kärsineensä niiden velvollisuuksien noudattamatta jättämisen ja laiminlyöntien seurauksena, joihin EIP on syyllistynyt 2K-Teintin hankkeen toteuttamiseen osoitettujen varojen käytön seurannassa sen rahoitussopimuksen täytäntöönpanemiseksi, joka oli tehty yhteisön valtuuttamana toimineen EIP:n ja Marokon kuningaskunnan välillä.
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               2K-Teint SARL, Mohammed Kermoudi, Khalid Kermoudi, Laila Kermoudi, Mounia Kermoudi, Salma Kermoudi ja Rabia Kermoudi vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja heidät velvoitetaan korvaamaan komission ja Euroopan investointipankin (EIP) oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 20, 27.1.2007.


title: Sarrió SA:n 28.7.1998 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun kolmannen jaoston 14.5.1998 antamasta tuomiosta asiassa T-334/94, Sarrió SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Asia C-291/98 P)

text:
26.9.98                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 299/19
2. velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                  kia arvopapereita (ja suorittaa Depotgesetzin 12 §:n
                                                                         mukaisia liiketoimia) ainoastaan, jos asiakkaan henki-
                                                                         löllisyys on tätä ennen selvitetty ja 40 §:n 2 momenttia
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      noudatetaan. Tällä säännöksellä rikotaan silti direktii-
                                                                         vin 3 artiklan 5 ja 6 kohtaa, koska se ei ulotu siihen
                                                                         tapaukseen, että tällaisen arvopaperitalletuksen haltija
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen koh-                    myy näillä tileillä olevat arvopaperit, jos tällaiset arvo-
dan ja 5 artiklan ensimmäisen kohdan perusteella jäsenval-               paperit maksetaan takaisin tai kuoletetaan.
tioiden on saatettava niille osoitetut direktiivit osaksi kan-
sallista oikeusjärjestystä niin, että direktiiveillä on täysi
oikeusvaikutus niiden täytäntöönpanolle asetetun määrä-             (1) EYVL L 166, 28.6.1991, s. 77.
ajan päätyttyä. Direktiivin 16 artiklassa säädetty määrä-
aika, joka Itävallan osalta päättyi Euroopan talousalueesta
tehdyn sopimuksen perusteella 1.1.1994, on päättynyt,
eikä Itävalta ole toteuttanut tarpeellisia toimenpiteitä seu-
raavien sääntelyalojen osalta:
                                                                    Sarrió SA:n 28.7.1998 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen
Ð Direktiivin soveltamisalan rajoittaminen: Strafgesetz-            ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun kol-
     buchin 165 § mukaan rahanpesu on rangaistavaa vain,            mannen jaoston 14.5.1998 antamasta tuomiosta asiassa
     jos 100 000 ATS:n kynnysarvo ylittyy. Tämä säännös             T-334/94, Sarrió SA vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
     on komission mielestä yhteisön oikeuden vastainen                                              sio
     siitä viittauksesta huolimatta, joka on tehty Strafge-
                                                                                (Asia C-291/98 P)
     setzbuchin 278 a §:n 2 momentiin sisältyvään rahanpe-
     susääntelyyn.                                                                             (98/C 299/30)
Ð Asiakkaiden henkilöllisyyden selvittäminen: Se, että
     Bankwesensgesetzin 40 §:ssä on nimenomaisesti sal-             Sarrió SA on valittanut 28.7.1998 Euroopan yhteisöjen
     littu nimettömät säästötilit, on ristiriidassa direktiivin     tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
     3 artiklan 1 kohdan kanssa, jonka mukaan luotto- ja            asteen tuomioistuimen laajennetun kolmannen jaoston
     rahoituslaitosten on selvitettävä asiakkaidensa henki-         asiassa T-334/94, Sarrió SA v. Euroopan yhteisöjen komis-
     löllisyys, ºkun ne aloittavat liikesuhteen, erityisesti        sio, 14.5.1998 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajat
     kun ne avaavat tilin tai säästötilinº.                         ovat asianajajat Alberto Mazzoni, Milano, Mario Sira-
                                                                    gusa, Rooma, ja Francesca Maria Moretti, Venetsia,
                                                                    prosessiosoite Luxemburgissa Elvinger, Hoss & Prussen, 2
     Lisäksi Bankwesensgesetzin 40 §:n 2 momentti on                place Winston Churchill.
     direktiivin 3 artiklan 5 kohdan vastainen, jonka
     mukaan luotto- ja rahoituslaitosten epäillessä sitä, toi-
     mivatko asiakkaat omaan lukuunsa, tai ollessa var-             Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     moja siitä, että he eivät toimi omaan lukuunsa, näiden
     laitosten on kohtuullisella tavalla koetettava hankkia
     tieto niiden todellisesta henkilöllisyydestä, joiden puo-      1. kumoaa asiassa T-334/94, Sarrió v. komissio,
     lesta nuo asiakkaat toimivat.                                       14.5.1998 annetun yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
                                                                         teen tuomioistuimen tuomion siltä osin kuin ensimmäi-
                                                                         sen oikeusasteen tuomioistuin
     Bankwesensgesetzin 40 §:n 1 momentin 1 kohta on
     direktiivin 3 artiklan 6 kohdan vastainen, koska                    Ð toteaa, ettei komission päätöksessä ole katsottu
     nimettömään säästötiliin liittyvissä liiketoimissa liike-                kantajan rikkoneen kilpailusääntöjä myyntihinto-
     toimen suorittavan asiakkaan henkilöllisyyden selvittä-                  jen osalta, eikä ole pitänyt tarpeellisena arvioida
     misellä ei ole käytännön merkitystä ja koska tästä ei                    Sarrión tosiasiallista toimintaa sovellettujen hinto-
     voida päätellä mitään sen suhteen, millaisia taloudelli-                 jen osalta;
     set olosuhteet todellisuudessa ovat. Sitä henkilöllisyy-
     den selvittämistä koskevaa velvollisuutta, josta on sää-
     detty Bankwesensgesetzin 40 §:n 1 momentin 2 ja                     Ð toteaa, että Sarrión osallistuminen PG Paperboar-
     3 kohdassa, ei voida nimettömiin säästötileihin liitty-                  din kokouksiin on sellaisenaan riittävä osoitus
     vien liiketoimien osalta soveltaa järkevällä ja rahanpe-                 siitä, että se on osallistunut myös markkinaosuuk-
     sudirektiivin tarkoituksen mukaisella tavalla.                           sia ja tarjonnan valvontaa koskevaan salaiseen
                                                                              yhteistyöhön tai Ð toissijaisesti Ð ei ota huomi-
                                                                              oon sitä, ettei Sarrió ole toteuttanut mahdollisia
     Lopuksi henkilöllisyyden selvittämistä koskeva velvol-                   yhdenmukaistettuja aloitteita tekijänä, joko vähen-
     lisuus on otettu arvopaperitilien osalta käyttöön vasta                  täisi Sarrión rikkomisen vakavuutta muiden yritys-
     1.8.1996 alkavin vaikutuksin, minkä vuoksi Itävallan                     ten rikkomisiin nähden, eikä ota huomioon valitta-
     on katsottava rikkoneen direktiiviä kyseiseen päivä-                     jan tältä osin esittämää näyttöä tai Ð edelleen
     määrään asti. Bankwesensgesetzin 40 §:n 5 momentin                       toissijaisesti Ð katsoo virheellisesti Sarrión osallis-
     mukaan sellaisia arvopaperitilejä varten, jotka on                       tuneen markkinaosuuksien ja tarjonnan valvon-
     avattu ennen 1.8.1996, saadaan ottaa vastaan ja hank-                    taan;
 ---pagebreak--- C 299/20               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       26.9.98
    Ð ei pidä tarpeellisena Sarriólle määrätyn sakon               Ð Laiminlyönti arvioida sitä, ettei sakkoa laskettaessa
         kumoamista kokonaan tai osittain perustelujen                 ole esitetty perusteluja, ja sitä, että perustelut ja pää-
         puutteellisuuden vuoksi, vaikka päätöksessä ei                tösosa ovat ristiriitaisia.
         ilmoitettu tekijöitä, jotka komissio olisi järjestel-
         mällisesti ottanut huomioon sakon määrää laskies-
         saan;                                                     Ð Laiminlyönti arvioida sakon laskentatavan virheelli-
                                                                       syyttä.
    Ð hyväksyy menetelmän, jota komissio käytti laskies-
         saan sakon määrää ja jonka mukaan se muunsi vii-          Ð Sakon alentamista koskevien perustelujen ja tuomio-
         tetilikauden liikevaihdon ecuiksi tuon vuoden kes-            lauselman väliset ristiriitaisuudet.
         kikurssilla ja määräsi sen perusteella suoraan
         sakon suuruuden, eikä arvioinut tämän menettelyn
         oikeudellisia seurauksia eikä Sarriólle tästä lasken-
         tatavasta aiheutunutta vahinkoa;
    Ð määrittelee Prat Cartonille vähäisemmästä osallis-
                                                                   Euroopan yhteisöjen komission 28.7.1998 Italian tasaval-
         tumisesta rikkomiseen myönnetyn sakon alentami-
                                                                                taa vastaan nostama kanne
         sen 1,5 miljoonaan ecuun,
                                                                                (Asia C-292/98)
                                                                                (98/C 299/31)
2. palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
    men käsiteltäväksi, jos katsoo, ettei voi ratkaista asiaa
    lopullisesti kaikilta tai joiltakin osin,
                                                                   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 28.7.1998
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian
                                                                   tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellisen
3. kumoaa komission päätöksen kaikilta niiltä osin, joi-
                                                                   yksikön virkamies Francesco P. Ruggeri Laderchi ja
    den osalta se hyväksyy tämän ensimmäisen oikeusas-
                                                                   prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la
    teen tuomioistuimen tuomiota koskevan valituksen,
                                                                   Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
4. alentaa sakon kohtuulliseksi katsomaansa määrään,               Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
5. velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut             1. toteaa, ettei Italian tasavalta ole noudattanut perusta-
    sekä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa että                missopimuksen sekä
    yhteisöjen tuomioistuimessa aiheutuneiden kulujen
    osalta.
                                                                       a) eläinten suojelemisesta kuljetuksen aikana annetun
                                                                           direktiivin 91/628/ETY muuttamisesta 29 päivänä
                                                                           kesäkuuta 1995 annetun neuvoston direktiivin 95/
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                           29/EY (1) ja
Valittaja riitauttaa valituksellaan sellaisia erityisiä kohtia         b) haitallisista aineista ja tuotteista eläinten ruokin-
tuomiosta, joiden osalta Sarrió katsoo ensimmäisen                         nassa annetun neuvoston direktiivin 74/63/ETY
oikeusasteen tuomioistuimen soveltaneen yhteisön oikeut-                   muuttamisesta 16 päivänä helmikuuta 1996 anne-
taa virheellisesti ja laiminlyöneen sille kuuluvan perustelu-              tun komission direktiivin 96/6/EY (2)
velvollisuuden.
                                                                       mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseis-
Sarrió katsoo ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                  ten direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, ase-
tehneen erityisesti seuraavat oikeudelliset arviointivirheet:          tuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ilmoittanut
                                                                       näistä toimenpiteistä säädetyssä määräajassa,
Ð Päätöksen virheellinen tulkinta tosiasiallisesti riitaute-       2. velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeuden-
    tun rikkomisen osalta.                                             käyntikulut.
Ð Yhteisön oikeuden virheellinen tulkinta ja soveltami-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    nen siltä osin kuin Sarrión osallistumisen tuottajien
    kokouksiin on katsottu automaattisesti merkitsevän
    kilpailun vastaista menettelyä; toissijaisesti laimin-         EY:n perustamissopimuksen 189 artikla, jonka mukaan
    lyönti arvioida sitä, ettei Sarrió ole pannut sopimusta        direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden
    täytäntöön; edelleen toissijaisesti tehdyn rikkomisen          jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, merkitsee sitä, että
    virheellinen luokittelu.                                       jäsenvaltioilla on velvollisuus noudattaa direktiiveissä


title: Asia C-73/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 6.10.2015 – Euroopan unionin neuvosto v. Euroopan komissio (Kumoamiskanne — Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimus — Kansainvälinen merioikeustuomioistuin — Laiton, ilmoittamaton ja sääntelemätön kalastus — Neuvoa-antavaa lausuntoa koskeva menettely — Se, että Euroopan komissio on esittänyt kirjallisen lausunnon Euroopan unionin puolesta — Se, ettei Euroopan unionin neuvosto ole etukäteen hyväksynyt tällaisen lausunnon sisältöä — SEU 13 artiklan 2 kohta, SEU 16 artikla ja SEU 17 artiklan 1 kohta — SEUT 218 artiklan 9 kohta ja SEUT 335 artikla — Euroopan unionin edustaminen — Annetun toimivallan ja toimielinten välisen tasapainon periaatteet — Vilpittömän yhteistyön periaate)

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 6.10.2015 – Euroopan unionin neuvosto v. Euroopan komissio
   (Asia C-73/14) (1)

   ((Kumoamiskanne - Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimus - Kansainvälinen merioikeustuomioistuin - Laiton, ilmoittamaton ja sääntelemätön kalastus - Neuvoa-antavaa lausuntoa koskeva menettely - Se, että Euroopan komissio on esittänyt kirjallisen lausunnon Euroopan unionin puolesta - Se, ettei Euroopan unionin neuvosto ole etukäteen hyväksynyt tällaisen lausunnon sisältöä - SEU 13 artiklan 2 kohta, SEU 16 artikla ja SEU 17 artiklan 1 kohta - SEUT 218 artiklan 9 kohta ja SEUT 335 artikla - Euroopan unionin edustaminen - Annetun toimivallan ja toimielinten välisen tasapainon periaatteet - Vilpittömän yhteistyön periaate))
   (2015/C 398/05)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: A. Westerhof Löfflerová, E. Finnegan ja R. Liudvinaviciute-Cordeiro)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: K. Banks, A. Bouquet, E. Paasivirta ja P. Van Nuffel)

      Väliintulijat, jotka tukevat kantajan vaatimuksia: Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek, E. Ruffer, J. Vláčil ja M. Hedvábná), Helleenien tasavalta (asiamiehet: G. Karipsiadis ja K. Boskovits), Espanjan kuningaskunta (asiamies: M. Sampol Pucurull), Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues, D. Colas, F. Fize ja N. Rouam), Liettuan tasavalta (asiamiehet: D. Kriaučiūnas ja G. Taluntytė), Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: M. Bulterman, M. Gijzen ja M. de Ree), Itävallan tasavalta (asiamiehet: C. Pesendorfer ja G. Eberhard), Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes ja M.L. Duarte), Suomen tasavalta (asiamiehet: J. Heliskoski ja H. Leppo) sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: E. Jenkinson ja M. Holt, avustajanaan barrister J. Holmes)

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Tšekin tasavalta, Helleenien tasavalta, Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta, Liettuan tasavalta, Alankomaiden kuningaskunta, Itävallan tasavalta, Portugalin tasavalta, Suomen tasavalta sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 93, 29.3.2014.


title: Asia C-205/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van beroep te Gent (Belgia) on esittänyt 19.4.2007 — Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat Lodewijk Gysbrechts ja Santurel Inter BVBA

text:
               23.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 140/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van beroep te Gent (Belgia) on esittänyt 19.4.2007 — Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat Lodewijk Gysbrechts ja Santurel Inter BVBA
   (Asia C-205/07)
   (2007/C 140/23)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hof van beroep te Gent
   Pääasian asianosaiset
   Lodewijk Gysbrechts ja Santurel Inter BVBA
   Ennakkoratkaisukysymys
   Onko kaupallisista menettelyistä ja kuluttajalle tiedottamisesta ja kuluttajansuojasta 14.7.1991 annettua Belgian lakia pidettävä EY 28–30 artiklassa tarkoitettuna vaikutukseltaan vastaavana toimenpiteenä niiltä osin kuin kyseisen kansallisen lain 80 §:n 3 momentissa säädetään kiellosta, joka koskee ennakkomaksun tai muun maksun vaatimista peruutusoikeuden käytölle varatun pakollisen määräajan kuluessa ja joka aiheuttaa sen, että kaupallisista menettelyistä ja kuluttajalle tiedottamisesta ja kuluttajansuojasta 14.7.1991 annettu laki ei tosiasiallisesti vaikuta samalla tavalla silloin, kun kyse on tavaroiden kaupasta omassa maassa, ja silloin, kun kyse on toisessa jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden kanssa käytävästä kaupasta, ja merkitseekö se näin ollen EY 23 artiklassa suojattuun tavaroiden vapaaseen liikkuvuuteen kohdistuvaa rajoitusta?


title: Asia T-627/15: Kanne 11.11.2015 – Frame v. SMHV – Bianca-Moden (BIANCALUNA)

text:
               22.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 68/29

         Kanne 11.11.2015 – Frame v. SMHV – Bianca-Moden (BIANCALUNA)
   (Asia T-627/15)
   (2016/C 068/38)
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Frame Srl (San Giuseppe Vesuviano, Italia) (edustajat: asianajajat M. Borghese, R. Giordano ja E. Montelione)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Bianca-Moden GmbH & Co. KG (Ochtrup, Saksa)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi haettu sanamerkki BIANCALUNA – hakemus nro 11 251 808

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n viidennen valituslautakunnan 7.8.2015 asiassa R 2952/2014-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja/tai

               —

               palauttaa asian SMHV:hen, jotta se arvioi asianmukaisesti sekaannusvaaraa ottaen huomioon Bianca-Moden GmbH & Co. KG:n käytöstä esittämän näytön tulokset

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut sekä ensimmäisessä oikeusasteessa että tässä menettelyssä

               —

               toissijaisesti muuttaa riidanalaista päätöstä siten, että seuraavat luokkaan 25 kuuluvat tavarat rekisteröidään: ”Alusvaatteet, pyjamat, t-paidat, naisten alushousut ja alusasut”.

      Kanneperusteet

               —

               Asetusta N:o 207/2009 on tulkittu virheellisesti valitsemalla vain yksi aikaisempi oikeus

               —

               asetusta N:o 207/2009 on tulkittu virheellisesti kyseisten merkkien välisen sekaannusvaaran arvioinnissa.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 11 päivänä lokakuuta 2001 asiassa C-457/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi 95/69/EY – Eläinten ruokinta – Täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
8.12.2001                FI                              Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 348/5
täväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä                      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
olevassa asiassa Riksskatteverket vastaan Soghra Gharehveran
ennakkoratkaisun työntekijöiden suojaa työnantajan maksuky-
vyttömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön                                              (neljäs jaosto)
lähentämisestä 20 päivänä lokakuuta 1980 annetun neuvoston
direktiivin 80/987/ETY (EYVL L 283, s. 23) tulkinnasta,                                           11 päivänä lokakuuta 2001
sellaisena kuin direktiivi on muutettuna asiakirjalla Itävallan
tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan
liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin                  asiassa C-457/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
euroopan unioni perustuu (EYVL 1994, C 241, s. 21 ja EYVL                                           Helleenien tasavalta (1)
1995, L 1, s. 1), yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit
                                                                              (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
A. La Pergola (esittelevä tuomari) L. Sevón, M. Wathelet ja
C. W. A. Timmermans, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja:                vi 95/69/EY – Eläinten ruokinta – Täytäntöönpanon laimin-
                                                                                lyönti)
R. Grass, on antanut 18.10.2001 tuomion, jonka tuomiolau-
selma on seuraava:
                                                                                (2001/C 348/09)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
1)    Työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyystilan-
      teessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä            (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
      20 päivänä lokakuuta 1980 annetun neuvoston direktiivin                          yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
      80/987/ETY liitteessä olevan I kohdan G alakohtaa, sellaisena
      kuin direktiivi on muutettuna asiakirjalla Itävallan tasavallan,
      Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdois-
      ta ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni           Asiassa C-457/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
      perustuu, on tulkittava siten, että Ruotsin kuningaskunta ei            nään M. Condou-Durande) vastaan Helleenien tasavalta (asia-
      voi sen mukaan jättää direktiivissä säädetyn palkkaturvan               miehinään I.-K. Chalkias ja D. Tsagkaraki), jossa kantaja vaatii
      ulkopuolelle sellaisia työntekijöitä, joiden lähiomainen omistaa        yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Helleenien tasavalta
      vähintään viidesosan sellaisen yrityksen osakkeista tai yhtiöo-         ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen ja seuraavien
      suuksista, jonka palveluksessa he ovat olleet kyseisen yrityksen        direktiivien mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
      konkurssihakemusta edeltäneiden kuuden kuukauden aikana,                kyseisten direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, ase-
      vaikka näillä työntekijöillä ei itsellään ole ollut omistusosuutta      tuksia ja hallinnollisia määräyksiä:
      kyseisen yrityksen pääomasta.
                                                                              –     rehujen virallisen valvonnan järjestämistä koskevista peri-
                                                                                aatteista 25 päivänä lokakuuta 1995 annettu neuvoston
                                                                                direktiivi 95/53/EY (EYVL L 265, s. 17),
2)    Jos jäsenvaltio on nimennyt itsensä velvollisksi maksamaan
      direktiivin 80/987/ETY mukaan turvatut palkkasaatavat,                  –     tiettyjen rehualan tuotantolaitosten ja välittäjien hyväksy-
      työntekijä, jonka puoliso oli hänen työnantajanaan olevan                     mis- ja rekisteröintimenettelyssä sovellettavista vaatimuk-
      yrityksen omistaja, voi perustellusti vedota kansallisessa tuo-               sista ja yksityiskohtaisista säännöistä sekä direktiivien
      mioistuimessa kyseistä jäsenvaltiota vastaan oikeuteensa saada                70/524/ETY, 74/63/ETY, 79/373/ETY ja 82/471/ETY
      maksu palkkasaatavastaan siitä huolimatta, että kyseisen                      muuttamisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annettu
      jäsenvaltion laissa palkkaturvaa koskevan oikeuden saajien                    neuvoston direktiivi 95/69/EY (EYVL L 332, s. 15) ja
      ulkopuolelle nimenomaisesti ja direktiivin vastaisesti rajataan
      työntekijät, joiden lähiomainen omisti vähintään viidesosan             –     rehujen lisäaineista annetun neuvoston direktiivin
      tämän yhtiön osakkeista tai yhtiöosuuksista mutta joilla ei                   70/524/ETY muuttamisesta 15 päivänä joulukuuta 1997
      itsellään ollut omistusosuutta tämän yrityksen pääomasta.                     annettu komission direktiivi 97/72/EY (EYVL L 351,
                                                                                s. 55),
                                                                              yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                              nossa: jaoston puheenjohtaja S. von Bahr sekä tuomarit
                                                                              D. A. O. Edward ja A. La Pergola (esittelevä tuomari),
(1) EYVL C 43, 5.2.2000.                                                      julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: R. Grass, on antanut
                                                                              11.10.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                              1)    Helleenien tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen rehualan
                                                                                tuotantolaitosten ja välittäjien hyväksymis- ja rekisteröintime-
                                                                                nettelyssä sovellettavista vaatimuksista ja yksityiskohtaisista
                                                                                säännöistä sekä direktiivien 70/524/ETY, 74/63/ETY,
                                                                                79/373/ETY ja 82/471/ETY muuttamisesta 22 päivänä
 ---pagebreak--- C 348/6                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            8.12.2001
      joulukuuta 1995 annetun neuvoston direktiivin 95/69/EY               puheenjohtaja F. Macken sekä tuomarit N. Colneric, C. Gul-
      mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä          mann (esittelevä tuomari), J.-P. Puissochet ja R. Schintgen,
      määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä          julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
      lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.                      H. A. Rühl, on antanut 23.10.2001 tuomion, jonka tuomiolau-
                                                                           selma on seuraava:
2)    Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
      kulut.
(1) EYVL C 47, 19.2.2000.                                                  1)    Washingtonissa 3.3.1973 tehdyn villieläimistön ja -kasviston
                                                                                uhanalaisten lajien kansainvälistä kauppaa koskevan yleissopi-
                                                                                muksen liitteessä I mainittujen lajien osalta luonnonvaraisen
                                                                                eläimistön ja kasviston uhanalaisten lajien kansainvälistä
                                                                                kauppaa koskevan yleissopimuksen soveltamisesta yhteisössä
                                                                                3 päivänä joulukuuta 1982 annettua neuvoston asetusta (ETY)
                                                                                N:o 3626/82 on tulkittava siten, että jäsenvaltio voi antaa
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                        sellaisia säännöksiä, joissa jäsenvaltion alueella yleisesti kielle-
                                                                                tään kaikenlainen vankeudessa syntyneiden ja kasvatettujen
                            (kuudes jaosto)                                      yksilöiden käyttäminen kaupallisiin tarkoituksiin.
                   23 päivänä lokakuuta 2001                                     Luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelusta niiden kauppaa
                                                                                sääntelemällä 9 päivänä joulukuuta 1996 annetun neuvoston
asiassa C-510/99 (Tribunal de grande instance de Grenob-                         asetuksen (EY) N:o 338/97 liitteessä A mainittujen lajien
len esittämä ennakkoratkaisupyyntö), rikosasia, jossa vas-                       osalta tätä asetusta on tulkittava siten, että jäsenvaltio voi
taajana on Xavier Tridon, Fédération départementale                              antaa sellaisia säännöksiä, joissa jäsenvaltion alueella yleisesti
des chasseurs de l’Isèren ja Fédération Rhône-Alpes de                           kielletään kaikenlainen vankeudessa syntyneiden ja kasvatettu-
protection de la nature (Frapna), section Isèren osallis-                        jen yksilöiden käyttäminen kaupallisiin tarkoituksiin.
                    tuessa asian käsittelyyn (1)
(Luonnonvarainen eläimistö ja kasvisto – Lajit, joita uhkaa
                                                                           2)    Tämän yleissopimuksen liitteessä II mainittujen lajien yksilöi-
sukupuuttoon kuoleminen – Washingtonin yleissopimuksen
                                                                                den käyttämistä kaupallisiin tarkoituksiin ei asetuksessa
                      soveltaminen yhteisössä)
                                                                                N:o 3626/82 kielletä muutoin kuin asetuksen 6 artiklan
                                                                                2 kohdassa tarkoitetussa tilanteessa, jossa yksilöt on tuotu
                           (2001/C 348/10)                                       tämän asetuksen 5 artiklan vastaisesti.
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                Asetuksessa N:o 338/97 ei kielletä sen liitteessä B mainittujen
                                                                                lajien yksilöiden käyttämistä kaupallisiin tarkoituksiin, jos
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tämän asetuksen 8 artiklan 5 kohdan mukaiset edellytykset
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                täyttyvät.
Asiassa C-510/99, jonka tribunal de grande instance de                     Näiden asetusten vastainen on sellainen jäsenvaltion säännöstö,
Grenoble (Ranska) on saattanut EY 234 artiklan nojalla                     jossa yleisesti kielletään valtion alueella kaikenlainen näiden lajien
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-             vankeudessa syntyneiden ja kasvaneiden yksilöiden käyttäminen
sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa rikosoikeuden-               kaupallisiin tarkoituksiin, kun sitä sovelletaan muista jäsenvaltioista
käynnissä, jossa vastaajana on Xavier Tridon, Fédération                   tuotuihin yksilöihin, jos on ilmeistä, että viimeksi mainittujen
départementale des chasseurs de l’Isèren ja Fédération Rhône-              suojelutavoite, sellaisena kuin siitä säädetään asetuksen
Alpes de protection de la nature (Frapna), section Isèren                  N:o 3626/82 15 artiklassa ja perustamissopimuksen 36 artiklassa
osallistuessa asian käsittelyyn, ennakkoratkaisun EY:n perusta-            (jota on muutettuna tullut EY 30 artikla), voidaan saavuttaa
missopimuksen 30 ja 36 artiklan (joista on muutettuina tullut              yhtä tehokkaasti yhteisön sisäistä kauppaa vähemmän rajoittavilla
EY 28 ja EY 30 artikla), luonnonvaraisen eläimistön ja                     toimenpiteillä.
kasviston uhanalaisten lajien kansainvälistä kauppaa koskevan
yleissopimuksen soveltamisesta yhteisössä 3 päivänä joulukuu-
ta 1982 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3626/82
(EYVL L 384, s. 1) ja erityisesti sen 6 ja 15 artiklan,
luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelusta niiden kauppaa             (1) EYVL C 47, 19.2.2000.
sääntelemällä 9 päivänä joulukuuta 1996 annetun neuvoston
asetuksen (EY) N:o 338/97 (EYVL L 61, s. 1) sekä Washingto-
nissa 3.3.1973 tehdyn villieläimistön ja -kasviston uhanalais-
ten lajien kansainvälistä kauppaa koskevan yleissopimuksen ja
erityisesti sen VII ja XIV artiklan tulkinnasta, yhteisöjen
tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston


title: Asia T-328/14: Kanne 13.5.2014 – Jannatian v. neuvosto

text:
               7.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/40

         Kanne 13.5.2014 – Jannatian v. neuvosto
   (Asia T-328/14)
   2014/C 212/52
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Mahmoud Jannatian (Teheran, Iran) (edustajat: asianajajat I. Smith Monnerville ja S. Monnerville)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               Kumoamaan seuraavat päätökset ja asetukset siltä osin kuin ne koskevat kantajaa: (i) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annettu neuvoston päätös 2010/413/YUTP (EUVL L 195, s. 39); (ii) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta tehdyn päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 25.10.2010 annettu neuvoston päätös 2010/644/YUTP (EUVL L 281, s. 81); (iii) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 961/2010 (EUVL L 281, s. 1); (iv) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 267/2012 (EUVL L 88, s. 1): (v) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 23.3.2012 annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 23.4.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 350/2012 (EUVL L 110, s. 17); (vi) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 23.3.2012 annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 2.8.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 709/2012 (EUVL L 208, s. 2); (vii) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 23.3.2012 annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 15.10.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 945/2012 (EUVL L 282, s. 16), (viii) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 23.3.2012 annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 21.12.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1264/2012 (EUVL L 356, s. 55); (ix) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 23.3.2012 annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 6.6.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 522/2013 (EUVL L 156, s. 3); (x) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 23.3.2012 annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 26.11.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1203/2013 (EUVL L 316, s. 1) ja (xi) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 23.3.2012 annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 16.4.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 397/2014 (EUVL L 356, s. 1);

               —

               velvoittamaan neuvosto suorittamaan 40  000 euron suuruisen korvauksen vahingosta, joka on aiheutunut siitä, että kantaja on virheellisesti merkitty luetteloon;

               —

               velvoittamaan neuvosto korvaamaan kaikki tästä oikeudenkäynnistä aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan neuvostolla ei ole toimivaltaa

                           —

                           Kantaja toteaa, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 215 artiklan mukaan rajoittavia toimenpiteitä voidaan hyväksyä vain ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ja komission yhteisestä ehdotuksesta. Neuvosto antoi riidanalaiset päätökset ja asetukset yksin. Niiden antamiseen tarvittava toimivalta on siis puuttunut.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan perusteluvelvollisuus on laiminlyöty

                           —

                           Kantaja toteaa, että ilmoitettu syy hänen merkitsemiselleen liitteeseen II on liian epätäsmällinen täyttääkseen perusteluvelvollisuutta koskevassa oikeuskäytännössä asetetut edellytykset. Jotta neuvosto olisi noudattanut perusteluvelvollisuutta, sen olisi pitänyt osoittaa ne konkreettiset ja erityiset seikat, joilla olisi voitu osoittaa, että kantaja tosiasiallisesti tukee Iranin hallitusta tai Iranin harjoittamaa, joukkotuhoaseiden leviämistä edistävää ydinenergia-alan toimintaa. Riidanalaisia päätöksiä ja asetuksia rasittaa siis perusteluvelvollisuuden laiminlyönti.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan kantajan perusoikeuksia on loukattu

                           —

                           Kantaja toteaa, että ensiksikin riidanalaisilla päätöksillä ja asetuksilla loukataan kantajan puolustautumisoikeuksia, koska niitä ei ole perusteltu. Toiseksi riidanalaisten päätösten ja asetusten lainvastaisuus haittaa tätä oikeudenkäyntiä, koska yhtäältä se estää kantajaa puolustautumasta ja toisaalta unionin yleisen tuomioistuimen kykyä tutkia kyseisten päätösten ja asetusten laillisuus heikennetään. Tästä seuraa, että kantajan oikeuksia tehokkaaseen oikeussuojaan loukataan. Kolmanneksi koska kantajalta on evätty puolustautumisoikeudet ja koska unionin yleisen tuomioistuimen kykyä tutkia kyseisten varojen jäädyttämistä koskeviin toimenpiteisiin – jotka jo luonteeltaan ovat ”erityisen rajoittavia” – liittyvien päätösten ja asetusten laillisuus, kantajan omaisuudensuojaa on rajoitettu perusteettomasti.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan kantajaa vastaan ei ole olemassa näyttöä

                           —

                           Kantaja väittää, ettei neuvosto ole esittänyt sellaisia todisteita ja tietoja, joihin se tukeutui antaessaan riidanalaiset päätökset ja asetukset.

               5)

               Viides kanneperuste, jonka mukaan tosiseikat eivät pidä paikkaansa

                           —

                           Kantaja väittää, että toisin kuin riidanalaisissa päätöksissä ja asetuksissa esitetään, kantaja ei enää ollut atomienergiajärjestön varajohtaja niinä ajankohtina, kun hänen nimensä sisällytettiin luetteloon henkilöistä ja yhteisöistä, joihin rajoittavia toimenpiteitä sovelletaan. Neuvosto teki näin ollen tosiseikkoja koskevan virheen, kun se sisällytti kantajan luetteloon yksinomaan sillä perusteella, että hän kanteen kohteena olevien eri päätösten ja asetusten antamisajankohtana olisi ollut atomienergiajärjestön varajohtaja.

               6)

               Kuudes kanneperuste, jonka mukaan on tehty oikeudellinen virhe

                           —

                           Kantaja väittää, ettei 20 artiklan b alakohtaa ole sellaisenaan tarkoitettu sovellettavaksi henkilöihin, jotka ovat johtavassa asemassa liitteessä VIII luetellussa yhteisössä. Mainitussa 20 artiklan b alakohdassa säädetään sellaisten henkilöiden sisällyttämisestä luetteloon, jotka ”osallistuvat tai ovat suoraan yhteydessä Iranin joukkotuhoaseiden leviämistä edistävään ydinenergia-alan toimintaan tai ydinasejärjestelmien kehittämiseen tai tukevat niitä”. Neuvosto teki oikeudellisen virheen sisällyttämällä kantajan liitteeseen II esittämättä kuitenkaan mitään todisteita siitä, että kantaja tosiasiallisesti aktiivisesti tuki Iranin ydinasejärjestelmien kehittämistä ajankohtana, jona hänet merkittiin kyseiseen liitteeseen.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, jonka mukaan tosiseikat on arvioitu ilmeisen virheellisesti ja suhteellisuusperiaatetta on loukattu

                           —

                           Kantaja toteaa, ettei nyt käsiteltävässä asiassa ole olemassa mitään objektiivista yleiseen etuun liittyvää syytä, minkä takia niin tiukkoja toimenpiteitä olisi kohdistettava henkilöihin, jotka ovat, vaikka vain lyhyenkin ajan, olleet johtavassa asemassa Iranin atomienergiajärjestössä. Vaikka katsottaisiinkin, että kyseiset toimenpiteet voidaan perustella yleistä etua koskevalla objektiivisella syyllä, niitä voitaisiin silti arvostella sillä perusteella, etteivät ne täytä oikeasuhteisuutta koskevaa edellytystä, joka liittyy käytettyjen toimenpiteiden ja niillä tavoitellun päämäärään väliseen suhteeseen.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 18 päivänä huhtikuuta 1996, asiassa T-13/95, Nicolaos Kyrpitsis vastaan Euroopan yhteisöjen talous- ja sosiaalikomitea (Henkilöstö - Ilmoitus avoimesta virasta - Siirto - Yksikön etu - Hakemuksen hylkääminen - Perustelut)

text:
N:o C 158/ 12        | FI 1                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        1.6.96
          Asian C-83/95 ( ) poistaminen rekisteristä                        Asian C- 1 5 9/95 ( ) poistaminen rekisteristä
                          ( 96/C 158/28 )                                                   ( 96/C 158/29 )
Euroopan        yhteisöjen      tuomioistuimen      presidentin
26.2.1996 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 9.2.1996
ristä on poistettu asia C-83/95 , Euroopan yhteisöjen komis       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
sio vastaan Helleenien tasavalta .                                 poistettu asia C-l 59/95 , Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                   vastaan Helleenien tasavalta .
(M EYVL N:o C 137, 3.6.1995
                                                                   (') EYVL N:o C 208 , 12.8.1995
                                          ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           2 ) Talous-     sosiaalikomitea    velvoitetaan  korvaamaan
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                                   kaikki oikeudenkäyntikulut.
                 18 päivänä huhtikuuta 1996,
                                                                   (') EYVL N:o C 74 , 25.3.1995
asiassa T-13/95 , Nicolaos Kyrpitsis vastaan Euroopan
            yhteisöjen talous- ja sosiaalikomitea (')
(Henkilöstö — Ilmoitus avoimesta virasta — Siirto —
  Yksikön etu — Hakemuksen hylkääminen — Perustelut)
                          ( 96/C 158/30 )
                                                                       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                23 päivänä huhtikuuta 1996,
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     asiassa T- 1 1 3/95 , Giuseppe Mancini vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio (')
                                                                     (Henkilöstö — Tutkittavaksi ottaminen — Valitusaika)
                                                                                ( 96/C 158 /31 )
Asiassa T-13/95 , Euroopan yhteisöjen talous- ja sosiaaliko
mitean virkamies Nicolaos Kyrpitsis, Châtelineau ( Belgia ),                         (Oikeudenkäyntikieli: italia)
edustajanaan asianajaja Jean-Noël Louis, Bryssel, proses
siosoite Luxemburgissa fiduciaire Myson Sari, 1 rue Glese         Asiassa T-113/95 , Euroopan yhteisöjen komission virka
ner, vastaan Euroopan yhteisöjen talous- ja sosiaalikomitea        mies Giuseppe Mancini, kotipaikka Varese ( Italia ), edusta
( asiamiehet: Bermejo Garde ja Denis Waelbroeck ), jossa           janaan Italian corte de Cassazione asianajaja Giuseppe
vaaditaan kumottaviksi päätökset, joilla hylättiin kantajan        Marchesini, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
hakemus ilmoituksessa nro 2/94 , 3/94 ja 4/94 avoinna              Ernest Arendt, 8—10 rue Matthias Hardt, vastaan Euroo
olleisiin vahtimestarin toimiin ( ammattiin pätevöityneet          pan yhteisöjen komissio ( asiamiehenä Gianluigi Valsesia ),
henkilöt ) palkkaluokassa D 3/D 2 talous- ja sosiaalikomi         jossa kantaja vaatii, että päätös , jolla hänet vapautettiin
tean henkilöstö-, hallinto- ja talousosastolla, ensimmäisen        tehtävistään, kumotaan, ensimmäisen oikeusasteen tuomio
oikeusasteen tuomioistuin ( viides jaosto ), toimien kokoon       istuin ( kolmas jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston
panossa : jaoston puheenjohtaja R. Schintgen sekä tuomarit         puheenjohtaja C. P. Briët sekä tuomarit B. Vesterdorf ja A.
R. García-Valdecasas ja J. Azizi, kirjaaja : hallintovirkamies     Potocki, kirjaaja : johtava hallintovirkamies B. Pastor, on
J. Palacio Gonzalez, on antanut 18.4.1996 tuomion, jonka           antanut 23.4.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on
tuomiolauselma on seuraava :                                       seuraava :
                                                                   1 ) Kanne jätetään tutkimatta.
1 ) Kumotaan talous- ja sosiaalikomitean pääsihteerin              2 ) Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja
     30.3.1994 ja 25.10.1994 tekemät päätökset, joilla                  velvoitetaan korvaamaan 2/3 kantajan oikeudenkäynti
                                                                        kuluista.
     hylättiin kantajan hakemus ilmoituksessa nro 2/94,
     3/94 ja 4/94 avoinna olleisiin vahtimestarin toimiin
      (ammattiin pätevöityneet henkilöt) palkkaluokassa            (') EYVL N:o C 229 , 2.9.1995
     D 3/D 2 talous- ja sosiaalikomitean henkilöstö-, hal
     linto- ja talousosastolla.


title: Asia T-203/14: Kanne 31.3.2014 – Mo Industries v. SMHV (Splendid)

text:
               7.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/32

         Kanne 31.3.2014 – Mo Industries v. SMHV (Splendid)
   (Asia T-203/14)
   2014/C 212/41
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Mo Industries LLC (Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja P. González-Bueno Catalán de Ocón)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) asiassa R 1542/2013-1 7.1.2014 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”Splendid”, luokkiin 18 ja 25 kuuluville tavaroille – yhteisön tavaramerkkihakemus nro 1 1 6 13  131

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen


title: Asia T-656/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.6.2012 — Morison Menon Chartered Accountants ym. v. neuvosto

text:
               18.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 250/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.6.2012 — Morison Menon Chartered Accountants ym. v. neuvosto
   (Asia T-656/11) (1)

   2012/C 250/38
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 58, 25.2.2012.


title: Asia C-269/05: Euroopan yhteisöjen komission 23.6.2005 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               17.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 229/5

         Euroopan yhteisöjen komission 23.6.2005 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-269/05)
   (2005/C 229/11)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.6.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksikön virkamiehet Knut Simonsson ja Georgios Savvos ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Helleenien tasavalta, joka on pitänyt voimassa

                           —

                           satamamaksut, jotka kannetaan matkustajalaivoilta (mukaan lukien risteilyalukset) tai rahtialuksilta näiden alusten tullessa satama-alueelle, kiinnittyessä laituriin tai ankkuroituessa Pirean ja Tessaloniken satamissa, kun maksut ovat silloin, kun kuljetukset suoritetaan kahden sataman välillä kotimaassa, pienempiä verrattuna tapauksiin, joissa kuljetusten määränpää on ulkomailla,

                           —

                           satamamaksut, jotka kannetaan Organismon Limenos A. E:n satamakassoille, jotka perustettiin lailla 2932/2001, ja Pirean ja Tessaloniken satamille ja jotka kannetaan ajoneuvoilta, kun ne lastataan kansainvälisiä reittejä kulkeviin lauttoihin, koska vastaavaa maksua ei kanneta kreikkalaisten satamien välisillä reiteillä, ja

                     oikeuden kantaa maksun kunnille ja yhteisöille sellaisista ajoneuvoista, jotka lastataan ajoneuvoja kuljettavaan alukseen, jonka määränpäänä oleva satama on ulkomailla, lain 1828/1989 26 §:n 13 momentin nojalla, ei ole noudattanut palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta jäsenvaltioiden väliseen meriliikenteeseen sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden väliseen meriliikenteeseen 22 päivänä joulukuuta 1986 annetun neuvoston asetuksen (ETY) 4055/86 (1) mukaisia velvoitteitaan.

               2)

               velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio arvostelee Helleenien tasavaltaa siitä, että se ei ole oikealla tavalla pannut täytäntöön sisäisessä oikeusjärjestyksessään asetuksen 4055/86 säännöksiä, sellaisena kuin yhteisöjen tuomioistuin on niitä tulkinnut asiassa C-381793, komissio vastaan Ranska, 5.10.1994 antamassaan tuomiossa, (2) asiassa C-18/93, Corsica Ferries Italia, 17.5.1994 antamassaan tuomiossa (3) ja asiassa C-435/00, Geha Naftiliaki, 14.11.2002 antamassaan tuomiossa. (4)

      (1)  EYVL L 378, 31.12.1986, s. 1.

      (2)  Kok. 1994, s. I-5145.

      (3)  Kok. 1994, s. I-1783.

      (4)  Kok. 2002, s. I-10615.