title: Asia T-321/17: Kanne 22.5.2017 – Niemelä ym. v. EKP

text:
               28.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/52

         Kanne 22.5.2017 – Niemelä ym. v. EKP
   (Asia T-321/17)
   (2017/C 283/82)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Heikki Niemelä (Ohain, Belgia), Mika Lehto (Espoo, Suomi), Nemea plc (St. Julians, Malta), Nevestor SA (Ohain) ja Nemea Bank plc (St. Julians) (edustaja: asianajaja A. Meriläinen)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan keskuspankin 23.3.2017 tekemän päätöksen ECB/SSM/2017–213800JENPXTUY75VS0/1 WHD-2017-0003, jolla Nemea Bank plc:ltä (jäljempänä valvottu yhteisö) peruutetaan luottolaitostoimintaa koskeva toimilupa

               —

               toissijaisesti muuttamaan EKP:n päätöstä siten, että sen täytäntöönpanoa lykätään ottaen huomioon se peruuttamaton vahinko, jota kyseisen päätöksen välittömästä ja jatketusta täytäntöönpanosta todennäköisesti aiheutuisi valvotun yhteisön intressiryhmille, etupäässä pankin tallettajille, työntekijöille ja osakkaille, antamalla valvotun yhteisön suorille/välillisille osakkaille mahdollisuus purkaa omistusosuutensa pankista mahdollisesti asetettavassa kohtuullisessa ajassa tai velvoittamalla heidät tähän

               —

               määräämään vastaajan maksamaan kantajille 10 miljoonaa euroa 23.3.2017 alkaen laskettavine laillisine korkoineen korvauksena kyseisellä päätöksellä aiheutetusta vahingosta

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että asiaan liittyvät tosiseikat esitetään päätöksen perusteluissa virheellisesti ja/tai että perustelut ovat riittämättömät.

                           —

                           Kantajat esittävät, ettei EKP kyennyt tekemään asianmukaisesti perusteltua päätöstä kansalliseen oikeuteen perustuvien muutoksenhakumenettelyjen ollessa käynnissä.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP on tehnyt ilmeisen arviointivirheen.

                           —

                           Kantajat esittävät, että EKP teki virheen, kun se tukeutui Maltan finanssipalveluviranomaisen (Malta Financial Services Authority) ohjeisiin lopullisina ja ratkaisevina huolimatta siitä, että finanssipalveluasioiden tuomioistuin (Financial Services Tribunal) voi vahvistaa tai kumota ne tai muuttaa niitä. EKP toimi joka tapauksessa selvästi virheellisesti katsoessaan, että valvotun yhteisön toimiluvan peruuttaminen oli suositeltava ratkaisu pankin pakkomyyntiin nähden ja että oli epätodennäköistä, että myyntiin liittyvä vaihtoehto toteutuisi.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että kanteen kohteena oleva päätös on oikeudellisesti virheellinen.

                           —

                           Kantajat esittävät, ettei EKP:lla ollut toimivaltaa tehdä kanteen kohteena olevaa päätöstä, koska toimivalta peruuttaa valvotun yhteisön – joka on luottolaitos – toimilupa kuuluu Maltan finanssipalveluviranomaiselle eikä EKP:lle. EKP:n päätös on näin ollen tehty toimivallan rajat ylittäen (ultra vires), ja sen osalta loukataan kantajien kansallisen oikeuden mukaisia muutoksenhakua koskevia oikeuksia sekä heidän EU:n oikeuteen perustuvia oikeuksiaan tosiasialliseen oikeussuojaan ja oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP on syyllistynyt harkintavallan väärinkäyttöön.

                           —

                           Kantajat esittävät, että vaikka EKP:lla olisi ollut kiistanalainen toimivalta, se käytti harkintavaltaansa väärin, koska se eväsi valvotulta yhteisöltä ja muilta kantajilta näiden kansallisen oikeuden mukaiset muutoksenhakuoikeudet.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP:n päätös on ristiriidassa unionin oikeuden kanssa, koska sen osalta ei ole noudatettu suhteellisuusperiaatetta.

                           —

                           Kantajat esittävät, että suhteellisuusperiaatteen noudattaminen nyt käsiteltävässä asiassa olisi estänyt valvotun yhteisön toimiluvan peruuttamisen. Asian olosuhteet huomioon ottaen pankin myynti olisi valvotun yhteisön kannalta ollut vähemmän vahingollista eikä se olisi aiheuttanut vahinkoa valvotun yhteisön tallettajille, työntekijöille ja osakkaille.


title: Asia C-245/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 22.10.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Handelsgericht Wien – Itävalta) – Thomas Cook Belgium NV v. Thurner Hotel GmbH (Ennakkoratkaisupyyntö — Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue — Asetus (EY) N:o 1896/2006 — Eurooppalainen maksamismääräysmenettely — Liian myöhään annettu vastine — 20 artiklan 2 kohta — Eurooppalaisen maksamismääräyksen uudelleen tutkimista koskeva vaatimus — Määräyksen antaneen tuomioistuimen toimivallan puuttumista koskeva väite — Asetuksessa asetettujen edellytysten valossa virheellisesti annettu eurooppalainen maksamismääräys — ”Selvyyden” puuttuminen — ”Poikkeuksellisten” olosuhteiden puuttuminen)

text:
               14.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 414/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 22.10.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Handelsgericht Wien – Itävalta) – Thomas Cook Belgium NV v. Thurner Hotel GmbH
   (Asia C-245/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Asetus (EY) N:o 1896/2006 - Eurooppalainen maksamismääräysmenettely - Liian myöhään annettu vastine - 20 artiklan 2 kohta - Eurooppalaisen maksamismääräyksen uudelleen tutkimista koskeva vaatimus - Määräyksen antaneen tuomioistuimen toimivallan puuttumista koskeva väite - Asetuksessa asetettujen edellytysten valossa virheellisesti annettu eurooppalainen maksamismääräys - ”Selvyyden” puuttuminen - ”Poikkeuksellisten” olosuhteiden puuttuminen))
   (2015/C 414/07)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Handelsgericht Wien

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Thomas Cook Belgium NV

      Vastaaja: Thurner Hotel GmbH

      Tuomiolauselma

   Eurooppalaisen maksamismääräysmenettelyn käyttöönotosta 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1896/2006, sellaisena kuin se on muutettuna 4.10.2012 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 936/2012, 20 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että se muodostaa pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa olosuhteissa esteen sille, että vastapuoli, jolle eurooppalainen maksamismääräys on annettu tiedoksi tämän asetuksen mukaisesti, voisi perustellusti vaatia tämän maksamismääräyksen tutkimista uudelleen väittäen, että määräyksen antanut tuomioistuin on virheellisesti katsonut olevansa toimivaltainen hakijan tämän maksamismääräyksen hakemuslomakkeessa antamien väitteen mukaan virheellisten tietojen perusteella.

      (1)  EUVL C 303, 8.9.2014.


title: Asia C-452/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 29.9.2014 – Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) ja Ministero della Salute v. Doc Generici srl

text:
               15.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 448/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 29.9.2014 – Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) ja Ministero della Salute v. Doc Generici srl
   (Asia C-452/14)
   (2014/C 448/11)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) ja Ministero della Salute

      Vastaaja: Doc Generici srl

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko 10.2.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 297/95 (1) voimassa olevan tekstin 3 artiklan 2 kohdan a alakohtaa tulkittava siten, että myyntilupiin tehtävistä lajin I muutoksista – ja pääasian kannalta merkityksellisiltä osin lajin IA muutoksista – on silloin, kun kyseessä on saman luvanhaltijan useisiin myyntilupiin tehtävä samanlainen muutos, perittävä vain yksi säännöksessä määritetyn suuruinen maksu vai onko maksu maksettava erikseen kustakin luvasta, jota muutos koskee?

               2)

               Onko kansallisella tuomioistuimella nyt käsiteltävässä asiassa vallitsevassa tilanteessa mahdollisuus vai, kuten ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin katsoo, velvollisuus saattaa kysymys Euroopan unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi?

      (1)  Euroopan lääkearviointiviraston maksullisista palveluista 10.2.1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 297/95 (EYVL L 35, s. 1).


title: Cour de travail de Liègen 28.3.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Office national des pensions (O. N. P.) vastaan Francesco Conti (Asia C-143/97)

text:
N:o C 181/6            FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       14.6.97
     sen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää      Oberlandesgericht Frankfurt am Mainin 25.3.1997 teke
     räyksiä, se ei ole noudattanut sille dämän direktiivin         mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asi
     mukaan kuuluvia velvoitteita,                                  assa Deutsche Post AG vastaan GZS Gesellschaft für
                                                                                Zahlungssysteme mbH
                                                                                ( Asia C-147/97)
— velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeuden
     käyntikulut.                                                                             ( 97/C 181 /12 )
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                    Oberlandesgericht Frankfurt am Main on pyytänyt
                                                                    25.3.1997 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Eu
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklassa, jonka mukaan              roopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 17.4.1997,
direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden jo           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Deutsche
kaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, asetetaan jäsen       Post AG vastaan GZS Gesellschaft für Zahlungssysteme
valtioille velvollisuus noudattaa direktiiveissä niiden täy        mbH ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
täntöönpanolle säädettyjä määräaikoja . Määräaika on
päättynyt 5.6.1992, mutta Italian tasavalta ei ole antanut
sellaisia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, jot
ka ovat tarpeen edellä komission vaatimuksissa mainitun
direktiivin noudattamiseksi .
                                                                    1 . Onko EY:n perustamissopimuksen 90 artiklaa tulkitta
                                                                         va niin, että 14.12.1989 tehtyjen maailman postiliiton
                                                                         yleissopimusten ratifiointia koskevassa kansallisessa
(') EYVL N:o L 206 , 22.7.1992 , s . 71 .                                laissa säädetään kansallisesta toimenpiteestä, jolla to
                                                                         teutettaisiin EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan
                                                                         1 kohdan vastaisesti EY:n perustamissopimuksen 86 ar
                                                                         tiklan määräysten kanssa ristiriitainen toimenpide,
                                                                         joka ei kuulu EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan
                                                                         2 kohdan mukaisten poikkeusten soveltamisalaan, siltä
                                                                         osin kuin kyseisessä kansallisessa laissa annetaan
                                                                         jäsenvaltion A postilaitokselle oikeus vaatia kotimaan
Cour de travail de Liegen 28.3.1997 tekemällään pää                     postimaksua jäsenvaltiossa B postitetun kirjelähetyksen
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Office                   perille toimittamiseksi taikka oikeus kieltäytyä toimit
   national des pensions ( O. N. P. ) vastaan Francesco Conti            tamasta kirjelähetystä perille, jos kotimaan postimak
                         (Asia C-143/97 )                                sua ei ole maksettu, jos jäsenvaltiossa A oleva yritys
                                                                         määrittää kirjeen sisällön ja se toimitetaan sähköisellä
                          ( 97/C 181 / 11                                tiedonsiirrolla jäsenvaltiossa B sijaitsevalle yritykselle
                                                                         tulostettavaksi ja paikallisen postilaitoksen perille toi
                                                                         mitettavaksi ?
 Cour du travail de Liege on pyytänyt 28.3.1997 tekemäl
 lään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
 tuomiostuimen kirjaamoon 16.4.1997, asiassa Office na
 tional des pensions vastaan Francesco Conti ennakkorat             2 . Onko EY:n perustamissopimuksen 30 artiklaa ja sitä
 kaisua seuraavaan kysymykseen:                                           seuraavia artikloja ja 59 artiklaa ja sitä seuraavia ar
                                                                         tikloja tulkittava niin, että jäsenvaltion A postilaitok
                                                                          sen oikeus vaatia kotimaan postimaksua jäsenvalti
 Onko asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 H 12 artiklan 2 koh
                                                                          ossa B postitetun kirjelähetyksen perille toimittamisek
                                                                          si taikka oikeus kieltäytyä toimittamasta kirjelähetystä
 taan, 46 artiklan 3 kohtaan ja 46 c artiklaan sisältyvää il
 maisua " säännökset etuuden vähentämiseksi " tulkittava si              perille, jos kotimaan postimaksua ei ole maksettu, on
                                                                          vastoin tavaroiden vapaan liikkuvuuden takaamista,
 ten, että siinä tarkoitetaan sellaista jäsenvaltion oikeus
                                                                          jos jäsenvaltiossa A oleva yritys määrittää kirjeen sisäl
 sääntöä, jossa säätämällä, että palkatun työntekijän
                                                                          lön ja se toimitetaan sähköisellä tiedonsiirrolla jäsen
 työeläkkeen määrää, joka ei ole kertynyt 30 työvuodelta
                                                                          valtiossa B sijaitsevalle yritykselle tulostettavaksi ja
 mutta joka on silti kertynyt vähintään 25 vuodelta, koro
                                                                          paikallisen postilaitoksen perille toimitettavaksi ?
 tetaan lisällä siten, että lisä on yhtä suuri kuin se ero, joka
 on sen työeläkkeen määrän, jonka työntekijä olisi saanut,
 jos hän olisi työskennellyt todella 30 vuotta, ja sen koko
 naiseläkkeen määrän välillä, jota työntekijä voi vaatia
 kansallisen järjestelmän tai toisen jäsenvaltion järjestelmän       3 . Jos edellä oleviin ennakkoratkaisukysymyksiin vasta
 mukaisesti ?                                                             taan, että yhteisön oikeutta on rikottu, vain siksi , että
                                                                          jäsenvaltion A postilaitos saa jäsenvaltiossa B makset
                                                                          tujen postimaksujen lisäksi tai maailman postisopi
  (M EYVL N:o L 149, 5.7.1971 , s . 2 .                                   muksen ja/tai CEPT-sopimuksen mukaisesti kannettu
                                                                          jen loppuhyvitysten lisäksi kotimaan postimaksuja tai
                                                                          voi painostaa niiden maksamiseen kieltäytymällä peril
                                                                          le toimittamisesta :


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto) 14 päivänä heinäkuuta 2005, asiassa C-41/03 P, Rica Foods (Free Zone) NV vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, Alankomaiden kuningaskunta, Espanjan kuningaskunta ja Ranskan tasavalta (Muutoksenhaku — Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiojärjestely — Sokerin ja sokeri- ja kaakaoseosten tuonti — Asetus (EY) N:o 465/2000 — Suojatoimenpide — MMA-päätöksen 109 artikla — Komission harkintavalta — Suhteellisuusperiaate — Perustelut)

text:
               17.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 229/1

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   14 päivänä heinäkuuta 2005,
   asiassa C-41/03 P, Rica Foods (Free Zone) NV vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, Alankomaiden kuningaskunta, Espanjan kuningaskunta ja Ranskan tasavalta (1)

   (Muutoksenhaku - Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiojärjestely - Sokerin ja sokeri- ja kaakaoseosten tuonti - Asetus (EY) N:o 465/2000 - Suojatoimenpide - MMA-päätöksen 109 artikla - Komission harkintavalta - Suhteellisuusperiaate - Perustelut)
   (2005/C 229/02)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asiassa C-41/03 P, jossa on kyse yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 49 artiklaan perustuvasta valituksesta, joka on pantu vireille 29.1.2003, Rica Foods (Free Zone) NV, kotipaikka Oranjestad (Aruba), edustajanaan advocaat G. van der Wal, ja jossa valittajan vastapuolena ja muina osapuolina ovat Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään T. van Rijn, Alankomaiden kuningaskunta, asiamiehenään H. Sevenster, Espanjan kuningaskunta, asiamiehenään N. Díaz Abad, ja Ranskan tasavalta, asiamiehinään G. de Bergues ja L. Berheim, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit R. Silva de Lapuerta, R. Schintgen (esittelevä tuomari), G. Arestis ja J. Klučka, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. Ferreira, on antanut 14.7.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Rica Foods (Free Zone) NV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Alankomaiden kuningaskunta, Espanjan kuningaskunta ja Ranskan tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 83, 5.4.2003.


title: Asia T-102/14: Kanne 17.2.2014 – Deutsche Post v. SMHV – PostNL Holding (TPG POST)

text:
               14.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/53

         Kanne 17.2.2014 – Deutsche Post v. SMHV – PostNL Holding (TPG POST)
   (Asia T-102/14)
   2014/C 112/68
   Kannekirjelmän kieli: saksa.

      Asianosaiset

      Kantaja: Deutsche Post AG (Bonn, Saksa) (edustajat: asianajaja K. Hamacher ja asianajaja C. Giersdorf)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: PostNL Holding BV (Haag, Alankomaat)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 2108/2012-1 11.12.2013 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan ja mahdollisti vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: PostNL Holding BV

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki TPG POST luokkiin 6, 9, 16, 20, 35, 38 ja 39 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten (rekisteröintihakemus nro 2 920 916)

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansalliset ja yhteisön sanamerkit DP, POST ja Deutsche Post luokkiin 9, 12, 14, 16, 25, 28, 35, 36, 38, 39 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asian T-60/98 poistaminen rekisteristä

text:
C 299/40                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    26.9.98
vosteollisuudelleen antamaa tukea; toinen ja kolmas pää-                        Asian T-49/98 (1) poistaminen rekisteristä
tös koskivat vuosia 1997 ja 1998. Kaikki kiistanalaiset                                        (98/C 299/72)
päätökset koskevat säännöstön (1) 3 artiklan mukaista toi-
minta-avustusta, säännöstön 4 artiklan mukaista lopetta-                              (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
misavustusta sekä säännöstön 5 artiklan mukaista avus-
tusta poikkeuksellisten kulujen kattamiseksi.                          Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                       tuimen toisen jaoston puheenjohtajan 15.7.1998 antamalla
                                                                       määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
Kantajan mukaan päätökset vaikuttavat vakavasti sen toi-               T-49/98, ALZ N.V. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
mintaan, koska brittiläinen hiiliteollisuus on käynyt kym-
menen viime vuoden aikana läpi valtavan rakennemuutok-                 (1) EYVL C 137, 2.5.1998.
sen ja rationalisoinnin ja koska yhtiö pyrki myös ulkomai-
sille kivihiilimarkkinoille, erityisesti Saksaan ja Espanjaan.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
väitettyä hyvän hallintotavan periaatteen loukkaamista                 Asioiden T-56/98 ja T-56/98 R (1) poistaminen rekisteristä
lukuun ottamatta samat kuin asiassa T-110/98 (2).
                                                                                (98/C 299/73)
(1) Hiiliteollisuudelle annettavaa valtiontukea koskevista yhteisön                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
    säännöistä 28 päivänä joulukuuta 1993 tehty komission päätös
    3632/93/ETY (EYVL L 329, 30.12.1993, s. 12).                       Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
(2) Ks. tämän virallisen lehden s. 38.                                 tuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 17.6.1998
                                                                       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
                                                                       poistettu asiat T-56/98 ja T-56/98 R, VTech Electronics
                                                                       (UK) plc vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
                                                                       (1) EYVL C 166, 30.5.1998.
    Asian T-185/96 (1) osittainen poistaminen rekisteristä
                           (98/C 299/71)
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                 Asian T-60/98 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (98/C 299/74)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan 10.7.1998                                       (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on asi-
                                                                       Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
asta T-185/96, Max Labat Automobiles 17 ja Riviera
                                                                       tuimen toisen jaoston puheenjohtajan 2.7.1998 antamalla
Auto Service Ets Dalmasso vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                       määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
komissio, kantajien joukosta poistettu Max Labat Auto-
                                                                       T-60/98, Ecord Consortium for Russian Co-operation,
mobiles 17.
                                                                       jonka muodostavat Danagro Adviser A/S, Plunkett
                                                                       Foundation ja Irish Agri-Food Development Ltd vastaan
(1) EYVL C 54, 22.2.1997.                                              Euroopan yhteisöjen komissio.
                                                                       (1) EYVL C 209, 4.7.1998.


title: Asia T-38/02: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  25.10.2005  — Groupe Danone v. komissio (Kilpailu — Kartellit — Sakot — Sakkojen laskennasta annetut suuntaviivat — Yhteistyöstä annettu tiedonanto)

text:
               24.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 330/16

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 25.10.2005 — Groupe Danone v. komissio
   (Asia T-38/02) (1)

   (Kilpailu - Kartellit - Sakot - Sakkojen laskennasta annetut suuntaviivat - Yhteistyöstä annettu tiedonanto)
   (2005/C 330/40)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Groupe Danone (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat A. Winckler ja M. Waha)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Bouquet ja W. Wils)
   Oikeudenkäynnin kohde
   EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia IV/37.614/F3 PO/Interbrew ja Alken-Maes) 5 päivänä joulukuuta 2001 tehty komission päätös 2003/569/EY (EYVL 2003, L 200, s. 1) on kumottava ja toissijaisesti kantajalle kyseisen päätöksen 2 artiklassa määrättyä sakkoa on alennettava
   Tuomiolauselma

               1)

               Kantajalle määrätyn sakon määräksi vahvistetaan 42,4125 miljoonaa euroa.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja kolmesta neljäsosasta komission oikeudenkäyntikuluja. Komissio vastaan yhdestä neljäsosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.

      (1)  EUVL C 97, 20.4.2002.


title: Asia C-273/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 11.7.2013 (Cour de cassationin — Ranska esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Directeur général des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières v. Harry Winston SARL (Yhteisön tullikoodeksi — Asetus (ETY) N:o 2913/92 — 206 artikla — Tullivelan syntyminen — Tullivarastointimenettelyyn asetettujen tavaroiden varastaminen — Käsite ”ylivoimaisesta esteestä seurauksena ollut tavaran lopullinen menettäminen” — Direktiivi 2006/112/EY — 71 artikla — Arvonlisävero — Verotettava tapahtuma — Verosaatavan syntyminen)

text:
               31.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 11.7.2013 (Cour de cassationin — Ranska esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Directeur général des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières v. Harry Winston SARL
   (Asia C-273/12) (1)

   (Yhteisön tullikoodeksi - Asetus (ETY) N:o 2913/92 - 206 artikla - Tullivelan syntyminen - Tullivarastointimenettelyyn asetettujen tavaroiden varastaminen - Käsite ”ylivoimaisesta esteestä seurauksena ollut tavaran lopullinen menettäminen” - Direktiivi 2006/112/EY - 71 artikla - Arvonlisävero - Verotettava tapahtuma - Verosaatavan syntyminen)
   2013/C 252/20
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Directeur général des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières

      Vastaaja: Harry Winston SARL

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Cour de cassation (Ranska) — Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1) 206 artiklan ja yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EYVL L 347, s. 1) 71 artiklan tulkinta — Tullivarastointimenettelyyn asetetut tavarat — Tavaroiden varastaminen — Tavaran lopullisen menettämisen käsite — Ylivoimaisen esteen tapaus — Tuontitullivelan syntyminen — Verotettava tapahtuma, joka synnyttää arvonlisäverosaatavan

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna 20.11.2006 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1791/2006, 203 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että tullivarastointimenettelyyn asetettujen tavaroiden varastamista on pidettävä tässä säännöksessä tarkoitettuna tuontitullivelan syntymiseen johtavana tavaroiden siirtämisenä pois tullivalvonnasta. Edellä mainitun asetuksen 206 artiklaa voidaan soveltaa ainoastaan sellaisissa tilanteissa, joissa tullivelka saattaa syntyä saman asetuksen 202 artiklan ja 204 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla.

               2)

               Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 71 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että tullivarastomenettelyyn asetettujen tavaroiden varastaminen saa aikaan verotettavan tapahtuman toteutumisen ja verosaatavan syntymisen arvonlisäverotuksen kannalta.

      (1)  EUVL C 235, 4.8.2012.


title: Yhdistetyt asiat T-4/11 ja T-5/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.9.2013 — Export Development Bank of Iran v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden leviäminen — Varojen jäädyttäminen — Perusteluvelvollisuus — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan — Arviointivirhe)

text:
               19.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 304/11

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.9.2013 — Export Development Bank of Iran v. neuvosto
   (Yhdistetyt asiat T-4/11 ja T-5/11) (1)

   (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden leviäminen - Varojen jäädyttäminen - Perusteluvelvollisuus - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan - Arviointivirhe)
   2013/C 304/21
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Export Development Bank of Iran (Teheran, Iran) (edustaja: asianajaja J.-M. Thouvenin)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bishop ja R. Liudvinaviciute-Cordeiro)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Konstantinidis ja A. Bordes)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensinnäkin vaatimus siitä, että unionin yleinen tuomioistuin toteaa, että Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annettua neuvoston päätöstä 2010/413/YUTP (EUVL L 195, s. 39) ei sovelleta kantajaan, toiseksi siitä, että unionin yleinen tuomioistuin kumoaa Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 961/2010 (EUVL L 281, s. 1), Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 (EUVL L 88, s. 1) ja asetuksen N:o 267/2012 muuttamisesta 21.12.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1263/2012 (EUVL L 356, s. 34) sekä kaikki tulevaisuudessa annettavat asetukset, joilla täydennetään kyseisiä asetuksia tai korvataan ne siihen mennessä, kunnes asiassa annetaan lopullinen tuomio, siltä osin kuin kyseiset toimet koskevat kantajaa, kolmanneksi siitä, että unionin yleinen tuomioistuin kumoaa päätöksen 2010/413 muuttamisesta 25.10.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/644/YUTP (EUVL L 281, s. 81), päätöksen 2010/413 muuttamisesta 1.12.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/783/YUTP (EUVL L 319, s. 71), asetuksen N:o 961/2010 täytäntöönpanosta 1.12.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1245/2011 (EUVL L 319, s. 11) ja päätöksen 2010/413 muuttamisesta 21.12.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/829/YUTP (EUVL L 356, s. 71) sekä kaikki tulevaisuudessa annettavat toimet, joilla täydennetään kyseisiä toimia tai korvataan ne siihen mennessä, kunnes asiassa annetaan lopullinen tuomio, siltä osin kuin kyseiset toimet koskevat kantajaa, ja neljänneksi siitä, että unionin yleinen tuomioistuin kumoaa 28.10.2010 ja 5.12.2011 päivättyihin kirjeisiin sisältyvät päätökset.

      Tuomiolauselma

               1)

               Seuraavat säädökset kumotaan siltä osin kuin ne koskevat Export Development Bank of Irania:

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna 25.10.2010 annetulla neuvoston päätöksellä 2010/644/YUTP ja sittemmin 1.12.2011 annetulla neuvoston päätöksellä 2011/783/YUTP, liite II

                           —

                           päätös 2010/644

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 961/2010 liite VIII, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksen N:o 961/2010 täytäntöönpanosta 1.12.2011 annetulla neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1245/2011

                           —

                           päätös 2011/783

                           —

                           täytäntöönpanoasetus 1245/2011

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 liite IX.

               2)

               Päätöksen 2010/413, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2010/644 ja sittemmin päätöksellä 2011/783, liitteen II vaikutukset pidetään voimassa Export Development Bank of Iranin osalta siihen asti, kunnes asetuksen N:o 267/2012 liitteen IX kumoamisen vaikutukset tulevat voimaan siltä osin kuin kyseinen liite koskee Export Development Bank of Irania.

               3)

               Lausunnon antaminen vaatimuksesta, joka koskee sen toteamista, että päätöstä 2010/413 ei sovelleta Export Development Bank of Iraniin, raukeaa.

               4)

               Kanne hylätään muilta osin.

               5)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Export Development Bank of Iranin oikeudenkäyntikulut.

               6)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 72, 5.3.2011.


title: Asia C-456/05: Euroopan yhteisöjen komission  23.12.2005  Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               8.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/10

         Euroopan yhteisöjen komission 23.12.2005 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-456/05)
   (2006/C 86/17)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.12.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Hans Støvlbæk ja Sabine Grünheid, ja prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY 43 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se soveltaa siirtymänajan tai pysyvää suojasäännöstöä, jonka perusteella psykoterapeutit saavat voimassaolevista lupasäännöksistä riippumatta toimiluvan harjoittaa ammattiaan, ainoastaan psykoterapeutteihin, jotka ovat harjoittaneet toimintaansa Saksan lakisääteisten sairauskassojen yhteydessä, eikä se ota huomioon samankaltaista tai samanarvoista psykoterapeuttien ammattitoimintaa muissa jäsenvaltioissa

               2)

               velvoittaa Saksan liittotasavaltaa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Sen Saksan siirtymäajan säännöstön mukaan, joka koskee psykoterapeuteille tarpeista riippumattomasti myönnettäviä toimilupia, psykoterapeutille voidaan tarpeista riippumatta myöntää lupa hänen haluamalleen paikkakunnalle ainoastaan silloin kun hän on harjoittanut aikaisemmin lakisääteisen sairausvakuutusjärjestelmän yhteydessä suojan piiriin kuuluvaa toimintaa. Komission mukaan kyseisellä järjestelyllä loukataan EY:n perustamissopimuksen 43 artiklaan perustuvaa sijoittautumisvapautta siltä osin kuin aikaisemman suojan piiriin kuuluvan toiminnan arvioinnissa otetaan huomioon yksinomaan Saksan lakisääteisen sairausvakuutusjärjestelmän yhteydessä harjoitettu toiminta, eikä sen yhteydessä tarkasteta, kuuluuko vakuutettujen terapeuttinen hoitaminen muissa jäsenvaltioissa samalla tavalla tai samanarvoisella tavalla lakisääteisen sairausvakuutusjärjestelmän piiriin.
   EY:n perustamissopimuksen sijoittautumisvapautta koskevia määräyksiä on sovellettava esillä olevaan asiaan. Se, että riidanalaisen säännöstön väitetään olevan osa Saksan sosiaalivakuutusoikeutta, ei ole tämän kanssa ristiriidassa. Jäsenvaltioilla on tosin valtuudet rakentaa vapaasti sosiaaliturvajärjestelmänsä ja säännellä kysymystä siitä, millä edellytyksin psykoterapeutit voivat kuuluva sosiaaliturvajärjestelmän mukaisen lääkärinhoidon piiriin, mutta näiden säännösten on kuitenkin oltava yhteensoveltuvia yhteisön oikeuden määräysten ja säännösten ja erityisesti EY:n perustamissopimuksessa taattujen perusvapauksien kanssa. Esillä oleva Saksan siirtymäsäännöstö ei ole tämän vaatimuksen mukainen, koska se on omiaan estämään muista jäsenvaltioista tulevia henkilöitä, jotka haluavat sijoittautua maahan ja jotka ovat aikaisemmin hoitaneet pääasiassa vakuutettuja muissa jäsenvaltioissa, siirtämästä vastaanottoaan Saksaan.
   Esillä oleva Saksan säännöstö ei täytä niitä perusteluja koskevia vaatimuksia, jotka yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut — perustamissopimuksessa taattua sijoittautumisvapautta rajoittavien — kansallisten toimenpiteiden osalta. Yhtäältä kyseinen säännöstö johtaa välilliseen syrjintään, koska sen vaikutukset kohdistuvat sen ominaislaadun vuoksi enemmän muista jäsenvaltioista tuleviin psykoterapeutteihin kuin saksalaisiin psykoterapeutteihin. Saksalaiset psykoterapeutit toimivat näet kotimaassa säännönmukaisesti Saksan lakimääräisen sairausvakuutusjärjestelmän piirissä, kun taas muista jäsenvaltioista tulevat psykoterapeutit eivät aikaisemmin ole harjoittaneet mitään vastaavaa toimintaa Saksassa. Toisaalta se, että siirtymäsäännöstöä sovelletaan vain sellaisiin toimiluvan hakijoihin, jotka ovat harjoittaneet vertailuajanjaksona aikaisempaa toimintaa Saksassa, on suhteetonta: säännöstön tavoite eli tarpeista riippumattomasti toimiluvan saaneiden psykoterapeuttien lukumäärän rajoittaminen ei nimittäin vaarannu, jos vastaavanlaiset tai samanarvoiset toiminnat, joita maahanmuuttajat ovat harjoittaneet muissa jäsenvaltioissa, tunnustetaan suojan piiriin kuuluvaksi aikaisemmaksi toiminnaksi. Näistä syistä esillä olevassa asiassa on kyse sijoittautumisvapauden rajoituksesta, jota ei voida pitää perusteltuna.


title: Asia C-188/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 14.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – Asma Bougnaoui ja Association de défense des droits de l’homme (ADDH) v. Micropole SA, aiemmin Micropole Univers SA (Ennakkoratkaisupyyntö — Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 2000/78/EY — Yhdenvertainen kohtelu — Uskontoon tai vakaumukseen perustuva syrjintä — Todellinen ja ratkaiseva työhön liittyvä vaatimus — Käsite — Asiakkaan toivomus siitä, ettei palveluita suorittaisi työntekijä, joka käyttää islamilaista huivia)

text:
               15.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 14.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – Asma Bougnaoui ja Association de défense des droits de l’homme (ADDH) v. Micropole SA, aiemmin Micropole Univers SA
   (Asia C-188/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 2000/78/EY - Yhdenvertainen kohtelu - Uskontoon tai vakaumukseen perustuva syrjintä - Todellinen ja ratkaiseva työhön liittyvä vaatimus - Käsite - Asiakkaan toivomus siitä, ettei palveluita suorittaisi työntekijä, joka käyttää islamilaista huivia))
   (2017/C 151/05)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Asma Bougnaoui ja Association de défense des droits de l’homme (ADDH)

      Vastapuoli: Micropole SA, aiemmin Micropole Univers SA

      Tuomiolauselma

   Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY 4 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että työnantajan halua ottaa huomioon asiakkaan toivomukset siitä, ettei kyseisen työnantajan palveluita enää suorittaisi työntekijä, joka käyttää islamilaista huivia, ei voida pitää mainitussa säännöksessä tarkoitettuna todellisena ja ratkaisevana työhön liittyvänä vaatimuksena.

      (1)  EUVL C 221, 6.7.2015.


title: Asia F-9/05: Virkamiestuomioistuimen määräys 13.7.2006 — Lacombe v. neuvosto

text:
               2.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/49

         Virkamiestuomioistuimen määräys 13.7.2006 — Lacombe v. neuvosto
   (Asia F-9/05) (1)

   (2006/C 212/87)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Täysistunnon puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 115, 14.5.2005 (alun perin Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa numerolla T-116/05 rekisteröity asia, joka siirrettiin 15.12.2005 annetulla määräyksellä Euroopan unionin virkamiestuomioistuimeen).


title: Asia F-131/15: Kanne 9.10.2015 – ZZ v. komissio

text:
               14.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 414/45

         Kanne 9.10.2015 – ZZ v. komissio
   (Asia F-131/15)
   (2015/C 414/57)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martina)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Komission päätöksen, jolla kantajan palkkaluokkaa ei luokiteltu palkkaluokaksi AD13 vuoden 2013 uudelleenluokittelun yhteydessä, kumoaminen

      Vaatimukset

               —

               Työsopimusten tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen päätös, jolla kantajan palkkaluokka jätettiin luokittelematta palkkaluokaksi AD13 vuoden 2013 uudelleenluokittelun yhteydessä, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asian T-52/98 poistaminen rekisteristä

text:
6.9.2003               FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                     C 213/43
          Asian T-52/98 (1) poistaminen rekisteristä                 räyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteris-
                                                                     tä on poistettu asia T-292/99, Bouw- en Handelsonderneming
                                                                     J. Peeters B.V. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
                        (2003/C 213/83)
                   (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                   (1 ) EYVL C 63, 4.3.2000.
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men kolmannen jaoston puheenjohtajan 11.6.2003 antamalla
määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
teristä on poistettu asia T-52/98, De Nederlandse Antillen
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
                                                                              Asian T-295/99 (1) poistaminen rekisteristä
( 1) EYVL C 151, 16.5.1998.
                                                                                (2003/C 213/86)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                     Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
          Asian T-53/98 (1) poistaminen rekisteristä                 men toisen jaoston puheenjohtajan 11.6.2003 antamalla mää-
                                                                     räyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteris-
                        (2003/C 213/84)                              tä on poistettu asia T-295/99, Diesel Oil Company B.V. vastaan
                                                                     Euroopan yhteisöjen komissio.
                   (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                     (1 ) EYVL C 63, 4.3.2000.
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men kolmannen jaoston puheenjohtajan 11.6.2003 antamalla
määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
teristä on poistettu asia T-53/98, De Nederlandse Antillen
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
                                                                              Asian T-303/99 (1) poistaminen rekisteristä
( 1) EYVL C 166, 30.5.1998.
                                                                                (2003/C 213/87)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
         Asian T-292/99 ( 1) poistaminen rekisteristä
                                                                     Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                     men toisen jaoston puheenjohtajan 11.6.2003 antamalla mää-
                        (2003/C 213/85)                              räyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteris-
                                                                     tä on poistettu asia T-303/99, Hoogendijk ATW B.V. vastaan
                                                                     Euroopan yhteisöjen komissio.
                   (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                     (1 ) EYVL C 63, 4.3.2000.
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men toisen jaoston puheenjohtajan 11.6.2003 antamalla mää-


title: Asia C-265/09 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 9.9.2010 — sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) v. BORCO-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin ’α’ rekisteröimiseksi — Ehdottomat hylkäysperusteet — Erottamiskyky — Yksittäisestä kirjaimesta muodostuva tavaramerkki)

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/13

      Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 9.9.2010 — sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) v. BORCO-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG
      (Asia C-265/09 P) (1)

      (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin ’α’ rekisteröimiseksi - Ehdottomat hylkäysperusteet - Erottamiskyky - Yksittäisestä kirjaimesta muodostuva tavaramerkki)
      (2010/C 288/19)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Valittaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)

         Valittajan vastapuoli: BORCO-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG (edustaja: Rechtsanwalt M. Wolter)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-23/07, Borco-Marken-Import Matthiesen vastaan SMHV (α), 29.4.2009 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi SMHV:n neljännen valituslautakunnan 30.11.2006 tekemän päätöksen, jolla hylättiin valitus tutkijan päätöksestä, jolla evättiin kuviomerkin ”α” rekisteröinti yhteisön tavaramerkiksi luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten — Yksittäisestä kirjaimesta muodostuvan tavaramerkin erottamiskyky

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Valitus hylätään.

                  2)

                  Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 233, 26.9.2009.


title: Asia T-61/00: Associazione Produttori Olivicoli Laziali – A.P.O.L.:n 20.3.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
13.5.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 135/27
Associazione Produttori Olivicoli Laziali – A.P.O.L.:n                   Väitteidensä tueksi kantaja esittää seuraavaa:
20.3.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta-
                              ma kanne
                                                                         –    Esittäessään väitteen siitä ”objektiivisesta tosiseikasta”, että
                                                                              vastaaja ei ole missään vaiheessa ”harjoittanut merkityksel-
                            (Asia T-61/00)                                    listä liiketoimintaa”, kantaja ei ole ottanut huomioon sitä,
                                                                              että kantaja on ollut force majeur -tilanteessa.
                          (2000/C 135/47)
                                                                         –    Päätöksen perustelut ovat puutteelliset ja ristiriitaiset ja
                                                                              suhteellisuusperiaatetta on loukattu.
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                       –    Asetuksen N:o 355/77 17 artiklan toisen kohdan b alakoh-
                                                                              taa on rikottu erityisesti siksi, että tämän säännöksen
                                                                              tulkinnan oikeellisuutta on syytä epäillä, koska sen mukaan
Associazione Produttori Olivicoli Laziali – A.P.O.L. on nosta-                kansallisen tuen, josta on päätetty toista tuen myöntäjää
nut 20.3.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                    kuulematta, peruuttaminen johtaa automaattisesi yhteisön
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                       tuen peruuttamiseen.
vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Emilio Cappelli,
Paolo De Caterini, Fabio Lepri ja Romano Vaccarella, Rooma.
                                                                         (1) EYVL L 51, 23.2.1977, s. 1.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–    kumoaa 14.12.1999 tehdyn komission päätöksen nro
     C(1999) 4561 ja kaikki tähän mahdollisesti liittyvät toimet
     EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan (josta on tullut
     EY 230 artikla) 2 kohdan nojalla;
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Associazione Italiana Produttori Olivicoli – A.I.P.O.:n
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      20.3.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta-
                                                                                ma kanne
Kanne koskee 14.12.1999 tehtyä komission päätöstä nro
C(1999) 4561, jolla peruutettiin kantajana olevalle, Lazion                                        (Asia T-62/00)
alueella toimivalle tuottajayhdistykselle päätöksellä nro C(84)
1100/293 myönnetty tuki. Tässä yhteydessä mainittakoon,
että maaliskuussa 1983 kantaja esitti komissiolle Lazion alueen                                   (2000/C 135/48)
ja maatalousministeriön välityksellä pyynnön yhteisön ja kan-
sallisen tuen myöntämiseksi oliiviöljyn varastointia, jalostusta
ja myyntiä varten perustettavalle laitokselle yhteisistä toimista
maataloustuotteiden jalostus- ja myyntiolosuhteiden paranta-                                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)
miseksi 15 päivänä helmikuuta 1977 annetun neuvoston
asetuksen N:o 355/77 mukaisesti (1).
                                                                         Associazione Italiana Produttori Olivicoli – A.I.P.O. on nosta-
                                                                         nut 20.3.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                         tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
Laitosten valmistumisen jälkeen kantajalla oli kuitenkin vai-
                                                                         vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Emilio Cappelli,
keuksia saada laitokset toimimaan kannattavasti, koska se
                                                                         Paolo De Caterini, Fabio Lepri ja Romano Vaccarella, Rooma.
sai vain hyvin vähän myyntitarjouksia liikekumppaneiltaan.
Lisäksi markkinoilla vallitsevat olosuhteet olivat tällä välin
muuttuneet merkittävästi. Tietyillä jaksoilla vähäistä toimintaa
kuitenkin harjoitettiin öljyn markkinointivuodesta 1991/1992             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
alkaen. Tämän vuoksi kesällä 1994 kantaja päätti ryhtyä
yhteistyöhön yksityisen liikekumppanin kanssa.                           –    kumoaa 14.12.1999 tehdyn komission päätöksen nro
                                                                              C(1999)4559 ja kaikki tähän mahdollisesti liittyvät toimet
                                                                              EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan (josta on tullut
Tämän yhteistyön synnyttämien vaikeuksien vuoksi kantajalle                   EY 230 artikla) ja 174 artiklan (josta on tullut EY 231
määrättiin lopulta selvitysmies, jonka toimet johtivat oikeu-                 artikla) nojalla;
denkäynnin vireille saattamiseen häntä vastaan. Kaikki nämä
seikat ovat tietenkin vaikuttaneet erittäin negatiivisesti kantajan
liiketoimintaan.                                                         –    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 11 päivänä lokakuuta 2001 asiassa C-267/99, (Tribunal d'arrondissement de Luxembourgin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Christiane Adam, aviopuolison nimi Urbing vastaan Administration de l'enregistrement et des domaines (Kuudes arvonlisäverodirektiivi – Vapaan ammatin käsite – Asuntoyhtiön isännöitsĳä)

text:
C 348/2                  FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          8.12.2001
6.10.1997 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston                        yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-
direktiivillä 97/55/EY (EYVL L 290, s. 18), yhteisöjen tuomiois-             sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Christiane
tuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-                 Adam, aviopuolison nimi Urbing, vastaan Administration de
johtaja P. Jann sekä tuomarit D. A. O. Edward, A. La Pergola,                l’enregistrement et des domaines ennakkoratkaisun jäsenval-
L. Sevón (esittelevä tuomari) ja M. Wathelet, julkisasiamies:               tioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta –
P. Léger, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on                 yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräyty-
antanut 25.10.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-                     misperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen
raava:                                                                       neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) liit-
                                                                             teessä F olevan 2 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin
1)    Harhaanjohtavasta ja vertailevasta mainonnasta 10 päivänä              (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-
      syyskuuta 1984 annetun neuvoston direktiivin 84/450/ETY                ja N. Colneric sekä tuomarit V. Skouris (esittelevä tuomari) ja
      2 artiklan 2 a kohtaa ja 3 a artiklan 1 kohdan c ja g alakohtaa,       J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja:
      sellaisena kuin tämä direktiivi on muutettuna 6.10.1997                R. Grass, on antanut 11.10.2001 tuomion, jonka tuomiolau-
      annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä              selma on seuraava:
      97/55/EY, on tulkittava siten, että vertailevana mainontana,
      jossa vertaillaan puolueettomasti tavaroiden yhtä tai useampaa         Kunkin jäsenvaltion asiana on päättää, mihin ammatteihin voitiin
      olennaista, merkityksellistä, todennettavissa olevaa ja edustavaa      jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta
      piirrettä, on pidettävä sitä, kun tietyn laitevalmistajan tuottei-     – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymispe-
      siin varaosia ja käytössä kuluvia tarvikkeita tarjoava tavarantoi-     ruste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston
      mittaja mainitsee tuoteluettelossaan tämän laitevalmistajan itse       direktiivin 77/388/ETY 12 artiklan 4 kohdan nojalla 31.12.1992
      myymilleen varaosille ja käytössä kuluville tarvikkeille antamat       saakka soveltaa alennettua arvonlisäverokantaa ja mihin ammattei-
      tuotenumerot (OEM-numerot).                                            hin sitä voidaan tämän direktiivin 28 artiklan 2 kohdan e alakohdan,
                                                                             sellaisena kuin se on muutettuna yhteisen arvonlisäverojärjestelmän
2)    Direktiivin 84/450/ETY 3 a artiklan 1 kohdan g alakohtaa,
                                                                             täydentämisestä ja direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta (ALV-
      sellaisena kuin tämä direktiivi on muutettuna direktiivillä
                                                                             kantojen lähentäminen) 19 päivänä lokakuuta 1992 annetulla
      97/55/EY, on tulkittava siten, että jos laitevalmistajan tuote-
                                                                             neuvoston direktiivillä 92/77/ETY, nojalla soveltaa 1.1.1993 läh-
      numerot (OEM-numerot) sinänsä ovat tässä kohdassa tarkoi-
                                                                             tien, sekä määritellä nämä ammatiti, ja niiden on tällöin noudatetta-
      tettuja erottavia tunnuksia, kilpaileva tavarantoimittaja voi
                                                                             va arvonlisäveron neutraalisuuden periaatetta.
      käyttää epäoikeutetusti hyväksi niiden mainetta mainitessaan
      ne tuoteluetteloissaan ainoastaan, jos niiden mainitsemisen
      vaikutuksena on se, että mainonnan kohderyhmässä voi syntyä            Kuudennen direktiivin liitteessä F olevassa 2 kohdassa tarkoitetut
      mielleyhtymä laitevalmistajan, jonka tuotteet tunnistetaan, ja         vapaat ammatit ovat ammatteja, joille on ominaista se, että niissä
      kilpailevan tavarantoimittajan välillä niin, että kohderyhmässä        tehdään selvästi henkistä työtä, että niiden harjoittaminen edellyttää
      yhdistetään valmistajan tuotteiden maine kilpailevan tavaran-          suurta ammattipätevyyttä ja että ne yleensä kuuluvat täsmällisen
      toimittajan tuotteisiin. Tutkittaessa, täyttyykö tämä edellytys,       ja tiukan ammatillisen sääntelyn alaisuuteen. Henkilökohtaisilla
      on otettava huomioon riitautettu mainonta kokonaisuudessaan            ominaisuuksilla on erityinen merkitys tällaista ammattia harjoitet-
      sekä mainonnan kohderyhmän luonne.                                     taessa, ja sen harjoittaminen edellyttää joka tapauksessa merkittävää
                                                                             itsenäisyyttä ammattitoimien suorittamisessa.
(1) EYVL C 188, 3.7.1998.
                                                                             (1) EYVL C 281, 2.10.1999.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                            (toinen jaosto)
                                                                                (viides jaosto)
                    11 päivänä lokakuuta 2001
asiassa C-267/99, (Tribunal d’arrondissement de Luxem-                                          18 päivänä lokakuuta 2001
bourgin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Christiane
                                                                             asiassa C-354/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Adam, aviopuolison nimi Urbing vastaan Administration
                                                                                Irlanti (1)
             de l’enregistrement et des domaines (1)
(Kuudes arvonlisäverodirektiivi – Vapaan ammatin käsite –                    (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
                     Asuntoyhtiön isännöitsijä)                                    vi 86/609/ETY – Täytäntöönpanon puutteellisuus)
                           (2001/C 348/03)                                                             (2001/C 348/04)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                     tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-267/99, jonka Tribunal d’arrondissement de Luxem-                  Asiassa C-354/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
bourg (Luxemburg) on saattanut EY 234 artiklan nojalla                       nään R. Wainwright) vastaan Irlanti (asiamiehenään aluksi


title: Asia C-662/11: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 21.11.2012 — Euroopan komissio v. Kyproksen tasavalta

text:
               13.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/18

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 21.11.2012 — Euroopan komissio v. Kyproksen tasavalta
   (Asia C-662/11) (1)

   2013/C 108/41
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 73, 10.3.2012.


title: Asia T-150/08: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11.11.2009 — REWE-Zentral v. SMHV — Aldi Einkauf (Clina) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin Clina rekisteröiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki CLINAIR — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               19.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 312/28

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11.11.2009 — REWE-Zentral v. SMHV — Aldi Einkauf (Clina)
   (Asia T-150/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin Clina rekisteröiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki CLINAIR - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2009/C 312/45
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: REWE-Zentral AG (Köln, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Kinkeldey, A. Bognár ja S. Schäffler)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: R. Pethke)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Saksa) (edustajat: asianajajat N. Lützenrath, U. Rademacher, L. Kolks ja C. Fürsen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n neljännen valituslautakunnan 15.2.2008 tekemästä päätöksestä (asia R 1484/2006-4), joka koski Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG:n ja REWE-Zentral AG:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               REWE-Zentral AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 158, 21.6.2008.


title: Yhdistyneen kuningaskunnan 24.5.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia C-180/96)

text:
N:o C 197/16          | FI |                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          6.7.96
belge des sociétés basket-ball ennakkoratkaisua seuraavaan            Yhdistyneen kuningaskunnan 24.5.1996 Euroopan yhtei
kysymykseen :                                                                    söjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                ( Asia C-1 80/96
Ovatko sellaiset urheiluliiton määräykset, joilla kielletään
seuraa käyttämästä urheilukilpailussa pelaajaa , joka on                                         ( 96/C 197/34 )
palkattu tietyn päivämäärän jälkeen, Rooman sopimuksen
 ( ja erityisesti sen 6 , 48 , 85 ja 86 artiklan ) vastaisia , kun    Yhdistynyt kuningaskunta on nostanut 24.5.1996 Euroo
kysymys on ammattipelaajasta, joka on Euroopan unionin                pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhtei
jäsenvaltion kansalainen, ja kun otetaan huomioon se                  söjen komissiota vastaan . Kantajan asiamies on Lindsey
urheiluun liittyvä perustelu, johon urheiluliitot ovat vedon         Nicoll, Treasury Solicitons Department, avustajinaan
neet ja jonka mukaan tällaiset määräykset ovat tarpeen,               K. P. E. Lasok, QC ja David Anderson, barrister, ja
jottei urheilukilpailujen luonne vääristyisi ?                        prosessiosoite Luxemburgissa Yhdistyneen kuningaskun
                                                                      nan suurlähetystö , 14 Boulevard Roosevelt .
                                                                      Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Tribunale amministrativo regionale per la Lombardian
7.11.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat                a ) kumoaa komission päätöksen 96/239/EY ('); vaihtoeh
kaisupyyntö kyseisessä tuomioistuimessa vireillä olevassa                 toisesti
asiassa Stefano Serbini vastaan Ministero del Commercio
                              con 1'Estero                            b ) kumoaa komission päätöksen 96/239/EY 1 artiklan,
                          ( Asia C-178/96 )                               siltä osin kuin se koskee
                            ( 96/C 197/33 )
                                                                            i ) eläviä nautaeläimiä , joiden vienti Yhdistyneestä
Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia on                          kuningaskunnasta on sallittu komission päätök
pyytänyt 7.11.1995 tekemällään päätöksellä, joka on saa                        sellä 94/474/EY ( 2 ), ja/tai
punut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
22.5.1996 , yhteisöjen tuomioistuimelta kyseisessä tuomio                 ii ) elävien nautaeläinten siemennestettä ja/tai alkioita ,
istuimessa vireillä olevassa asiassa Stefano Serbini vastaan                    ja/tai
Ministero del Commercio con PEstero ennakkoratkaisua
seuraaviin kysymyksiin :                                                  iii ) Yhdistyneessä kuningaskunnassa teurastettujen
                                                                                alle 30 kuukauden ikäisten nautaeläinten lihaa tai
 1 ) Tarkoitetaanko 31.12.1993 asti voimassa olleessa                           sellaisten nautaeläinten lihaa , jotka annetun todis
       ETY:n perustamissopimuksen 67 artiklan 1 kohdassa                        tuksen mukaan ovat peräisin sellaisista karjoista ,
       ilmaistulla käsitteellä " pääomien liikkeet " myös muok                 joissa ei ole ilmennyt yhtään BSE-tapausta ja jotka
       kaamattoman kullan hankkimista sijoitustarkoituk                        eivät ole tosiasiallisesti tai mahdollisesti joutuneet
       sessa ?
                                                                                kosketuksiin BSE-taudinaiheuttajan saastuttaman
                                                                                eläinten rehun kanssa , ja/tai
2 ) Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi,
       sovelletaanko muokkaamattoman kullan sijoitustar
       koituksessa 31.7.1993 tehtyyn hankintaan direktiivin               iv ) Yhdistyneessä kuningaskunnassa teurastetuista
       88/361 /ETY (') säännöksiä , ja onko näillä säännöksillä                 nautaeläimistä saatuja tuotteita , jotka saattavat
       välitön oikeusvaikutus siten, että sellaisia kansallisia                 joutua ihmisten tai eläinten ravintoketjuun, tai
       säännöksiä kuin 31.3.1988 annetun D.P.R:n nro 148                        lääketieteelliseen käyttöön, kosmetiikkaan tai lääk
       15 pykälä ei voitaisi soveltaa ?                                         keiden valmistukseen tarkoitettuja tuotteita , ja/
                                                                                tai
3 ) Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi,
       voidaanko direktiivin 88/361 /ETY säännöksiä edelleen               v ) liivatetta ja/tai talia, ja/tai
       soveltaa EY:n perustamissopimuksen 73 a artiklan
       ( lisätty perustamissopimukseen Euroopan unionista                 vi ) vientiä kolmansiin maihin ( paitsi siltä osin kuin
       tehdyn sopimuksen G artiklan 15 kohdalla ) tultua                        todellinen vaara kiellon kiertämisestä on mahdolli
       voimaan, kun tämän kohdan mukaan " korvataan                             sesti olemassa ),
       67—73 artikla 73 b — 73 g artiklalla 1 päivästä
       tammikuuta 1994 ", vai onko pääomien liikkeiden                c ) kumoaa kaikki riitautetut toimenpiteet,
       vapauttaminen nykyisin täysin säännelty 73 b —
       73 g artiklassa ?                                               a
4 ) Jos edellisen kysymyksen ensimmäiseen osaa vastataan
       kieltävästi, sovelletaanko sijoitustarkoituksessa tehtyyn      d ) velvoittaa komission korvaaman Yhdistyneen kunin
       muokkaamattoman kullan hankintaan EY:n perusta                    gaskunnan oikeudenkäyntikulut.
       missopimuksen 73 b artiklan 1 kohtaa , ja onko tällä
       määräyksellä välitön oikeusvaikutus ?                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
( 1 ) EYVL N:o L 178 , 8.7.1988 , s . 5
                                                                      Lyhyesti ilmaistuna riitautettu päätös ja riitautetut toimen
                                                                      piteet ovat lainvastaisia seuraavista syistä :
 ---pagebreak---  6.7.96               I H |                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      N:o C 197/ 17
 a ) Siltä osin kuin vientikielto perustuu — kuten väitetään                  päätöksen 1 artiklassa mainittujen tuotteiden väliaikai
      — todettuun tarpeeseen vähentää kuluttajien huolestu                   nen vientikielto Yhdistyneestä kuningaskunnasta olisi
      mista jäsenmarkkinoiden naudanlihamarkkinoiden                          riittävästi ja lainmukaisesti perusteltu, kiellon pitämi
      suojelemiseksi yleisesti, komissiolla ei ole toimivaltaa                nen voimassa joko ylipäätään tai niiden tuotteiden
      vientikiellon määräämiseen tai se ei päättänyt siitä                    osalta, jotka riippumattomat tieteelliset elimet ovat
      harkintavaltansa rajoissa .                                             tunnustaneet turvallisiksi, ei enää ole perusteltua .
 b ) Ottaen erityisesti huomioon muut Yhdistyneessä kunin            0 ) Tietyistä BSE:hen liittyvistä kiireellisistä suojatoimenpiteistä
      gaskunnassa suoritetut ja yhteisön suorittamat BSE:tä                 27 päivänä maaliskuuta 1996 tehty komission päätös 96/
                                                                            239/EY ( EYVL N:o L 78 , 28.3.1996 , s . 47 ).
      koskevat toimenpiteet, vientikielto ei ole, eikä voikaan
                                                                      ( 2 ) BSErhen liittyvistä tietyistä suojatoimenpiteistä 27 päivänä
      olla , perusteltu eläinten terveyden tai kansanterveyden              heinäkuuta 1994 tehty komission päätös 94/474/ETY ( EYVL
      vakavan vaaran perusteella .                                          N:o L 194 , 29.7.1994 , s . 96 ).
                                                                      ( 3 ) Eläinlääkärintarkastuksista yhteisön sisäisessä kaupassa sisä
                                                                            markkinoiden toteuttamista varten 11 päivänä joulukuuta
 c ) Näin ollen vientikielto estää lainvastaisella tavalla tava            1989 annettu neuvoston direktiivi 89/662/ETY ( EYVL N:o
      roiden vapaata liikkuvuutta yhteisössä .                              L 395 , 30.12.1989 , s . 13 ).
                                                                      (4 ) Eläinlääkärin- ja kotieläinjalostustarkastuksista yhteisön sisäi
                                                                            sessä tiettyjen elävien eläinten ja tuotteiden kaupassa 26 päi
 d ) Harkintavaltaa on käytetty väärin päätettäessä vienti                 vänä kesäkuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi 90/425/ETY
      kiellosta ja sen jatkamisesta .                                       ( EYVL N:o L 224 , 18.8.1990 , s . 29 ).
 e ) Vientikielto on suhteeton riippumatta siitä , onko se
      määrätty kuluttajien huolestumisen vähentämiseksi tai
      suojautumiseksi oletettua eläinten terveyden tai kansan
      terveyden uhkaa vastaan vai ylläpidetäänkö sitä näistä
      syistä .
                                                                               Yhdistettyjen asioiden C-261/94 ja C-262/94 ( 1 )
 f) Vientikiellolla syrjitään EY:n perustamissopimuksen                                      poistaminen rekisteristä
      6 artiklan ja 40 artiklan 3 kohdan vastaisesti Yhdisty                                      ( 96/C 197/35 )
      neen kuningaskunnan kuluttajia muiden jäsenvaltioiden
     kuluttajiin nähden ja Yhdistyneen kuningaskunnan
     tuottajia muiden jäsenvaltioiden tuottajiin nähden .             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 7.2.1996
                                                                      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
                                                                     poistettu yhdistetyt asiat C-261 /94 ja C-262/94 ( Giudice
g ) Vientikielto on ristiriidassa EY:n perustamissopimuk            conciliatore di Triesten esittämät ennakkoratkaisupyynöt ),
     sen 39 artiklan 1 kohdassa lueteltujen yhteisen maata           Centralsped Sri vastaan Amministrazione delle finanze dello
     louspolitiikan päämäärien kanssa .                              Stato ( C-261 /94 ) ja For Trans Sri vastaan Amministrazione
                                                                     delle finanze dello Stato ( C-262/94 ).
h ) Riitautettu päätös loukkaa usealla eri tavalla oikeusvar
     muuden periaatetta , siinä ei esitetä perusteita sen             (•) EYVL N:o C 316 , 12.11.1994
     tekemiselle ja se koskee tuotteita , joiden osalta komis
     siolla ei vastoin sen väitettä ole toimivaltaa .
i)   Riitautetut toimenpiteet ovat samalla tavoin virheellisiä ,
     koska niissä on pysytetty voimassa riitautettu päätös .
j ) Direktiivi 89/662/EY ( 3 ) ja direktiivi 90/425/EY ( 4 ) ovat                 Asian C-195/94 ( 1 ) poistaminen rekisteristä
     lainvastaisia ja niitä ei siksi saa — jos ja niiltä osin kuin                                 ( 96/C 197/36 )
     näin on tapahtunut — käyttää oikeudellisena perus
     teena vientikiellon laajentamiselle sellaisiin tuotteisiin,
     joiden osalta komissiolla ei vastoin sen väitettä ole           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 27 päi
     toimivaltaa .                                                   vänä maaliskuuta 1996 antamalla määräyksellä tuomio
                                                                     istuimen rekisteristä on poistettu asia C-195/94, ( Sozialge
                                                                     richt Koblenzin esittämä ennakkoratkaisupyyntö ) José Oli
k ) On ilmeistä , että vientikielto vaikuttaa ja vaikutti            veira-Neves vastaan Bundesanstalt fur Arbeit .
     kielteisesti ja että se ei ole minkään jäsenvaltion edun
     mukainen .
                                                                     (M EYVL N:o C 233 , 20.8.1994
1)   Vaikka — vastoin Yhdistyneen kuningaskunnan ensisi
     jaisesti esittämää vaatimusta — kaikkien riitautetun


title: Asia C-629/15 P: Valitus, jonka Novartis Europharm Ltd on tehnyt 24.11.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-472/12, Novartis Europharm v. komissio, 15.9.2015 antamasta tuomiosta

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/39

         Valitus, jonka Novartis Europharm Ltd on tehnyt 24.11.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-472/12, Novartis Europharm v. komissio, 15.9.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-629/15 P)
   (2016/C 038/53)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Novartis Europharm Ltd (edustaja: avocate C. Schoonderbeek)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio, Teva Pharma BV

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valituksenalaisen tuomion siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin kumosi mainitulla tuomiolla asiassa T-472/12 nostetun kumoamiskanteen

               —

               palauttamaan asian unionin yleiseen tuomioistuimeen, jos se on tarpeen, ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Asiassa T-472/12 nostamallaan kumoamiskanteella Novartis vaati unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan 16.8.2012 tehdyn komission soveltamispäätöksen C(2012) 5894 final, jolla ihmisille tarkoitetulle lääkkeelle nimeltä Zoledronic acid Teva Pharma – tsoledronihappo myönnettiin myyntilupa asetuksen (EY) N:o 726/2004 (1) mukaisesti, koska mainittu päätös loukkaa Novartiksen yksinoikeutta sen lääkettä Aclasta koskeviin tietoihin asetuksen (EY) N:o 2309/93 (2) 13 artiklan 4 kohdan mukaan, luettuna yhdessä asetuksen (EY) N:o 726/2004 14 artiklan 11 kohdan ja 89 artiklan sekä direktiivin 2001/83/EY (3) 6 artiklan 1 kohdan kanssa. Valituksenalaisella tuomiolla kumoamiskanne hylättiin.
   Valituksensa tueksi valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, koska se tulkitsi virheellisesti direktiivin 2001/83/EY 6 artiklan 1 kohtaa, jossa säädetään yleisen markkinoille saattamista koskevan luvan käsitteestä ja koska unionin yleinen tuomioistuin ei asianmukaisesti perustellut valituksenalaista tuomiota.
   Tältä osin valittaja väittää ensin, että valituksenalainen tuomio perustuu direktiivin 2001/83/EY 6 artiklan 1 kohdan ja uusia terapeuttisia käyttötarkoituksia koskevien oikeussääntöjen sanamuodon ja tarkoituksen virheelliseen ymmärtämiseen sekä virheelliseen oletukseen siitä, että valittajan tulkinta direktiivin 2001/83/EY 6 artiklan 1 kohdasta helpottaisi tietosuojan manipulointia ja kiertämistä sekä tietosuojan ääretöntä laajentamista kyseisten lääkkeiden suhteen.
   Toiseksi valittaja väittää, että unionin yleisen tuomioistuimen päätelmä, jonka mukaan direktiivin 2001/83/EY 6 artiklan 1 kohtaa sovelletaan Aclastaan, koska mainitulle lääkkeelle olisi voitu myöntää lupa Zometa-nimisen lääkkeen variaationa tai laajennuksena, on oikeusvarmuuden periaatteen vastainen ja veisi lääkeyhtiöiltä kannustimen sijoittaa uusien hoitojen tutkimiseen ja kehittämiseen eikä se sen vuoksi ole kansanterveyden edun mukainen.
   Unionin yleinen tuomioistuin ei mainitun direktiivin 2001/83 6 artiklan 1 kohdan virheellisen tulkinnan vuoksi ole havainnut, että komission soveltamispäätös merkitsee asetuksen N:o 2309/93 13 artiklan 4 kohdan, luettuna yhdessä asetuksen N:o 726/2004 14 artiklan 11 kohdan ja 89 artiklan kanssa, mukaan Novartiksen Aclastaa koskevien tietosuojaoikeuksien loukkausta ja että tästä syystä komission soveltamispäätös on kumottava.

      (1)  Ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön lupa- ja valvontamenettelyistä ja Euroopan lääkeviraston perustamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 726/2004 (EUVL L 136, s. 1).

      (2)  Ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön luvananto- ja valvontamenettelyistä sekä Euroopan lääkearviointiviraston perustamisesta 22.7.1993 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2309/93 (EYVL L 214, s. 1).

      (3)  Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/83/EY (EYVL L 311, s. 67).


title: Asia T-344/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.4.2017 – Ranska v. komissio (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Direktiivissä 98/34/EY säädetyn menettelyn yhteydessä toimitetut asiakirjat — Jäsenvaltiolta peräisin olevat asiakirjat — Tutustumisoikeuden myöntäminen — Tuomioistuinkäsittelyn suojaa koskeva poikkeus — Tarkastus-, tutkinta- ja tilintarkastustoimien tarkoitusten suojaa koskeva poikkeus — Jäsenvaltion etukäteen antama suostumus)

text:
               22.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.4.2017 – Ranska v. komissio
   (Asia T-344/15) (1)

   ((Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Direktiivissä 98/34/EY säädetyn menettelyn yhteydessä toimitetut asiakirjat - Jäsenvaltiolta peräisin olevat asiakirjat - Tutustumisoikeuden myöntäminen - Tuomioistuinkäsittelyn suojaa koskeva poikkeus - Tarkastus-, tutkinta- ja tilintarkastustoimien tarkoitusten suojaa koskeva poikkeus - Jäsenvaltion etukäteen antama suostumus))
   (2017/C 161/31)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: aluksi F. Alabrune, G. de Bergues, D. Colas ja F. Fize, sitten D. Colas ja B. Fodda, ja lopuksi D. Colas, B. Fodda ja E. de Moustier)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Baquero Cruz ja F. Clotuche-Duvieusart)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek, T. Müller ja J. Vláčil)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuvasta kanteesta, jossa vaaditaan kumoamaan komission 21.4.2015 tekemä päätös Ares(2015) 1681819, jolla kansalaiselle myönnettiin oikeus saada tutustua Ranskan tasavallan teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22.6.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 98/34/EY (EYVL 1998, L 204, s. 37) säädetyn menettelyn yhteydessä toimittamiin asiakirjoihin.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

               3)

               Tšekin tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 270, 17.8.2015.


title: Asia T-173/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.6.2015 – WeserWind v. komissio (Valtiontuet — Toimenpiteet, jotka Saksan liittotasavalta on toteuttanut uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön ja paljon energiaa käyttävien yritysten hyväksi — Päätös aloittaa SEUT 108 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely — Lopullisen päätöksen antaminen kanteen nostamisen jälkeen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               7.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/51

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.6.2015 – WeserWind v. komissio
   (Asia T-173/14) (1)

   ((Valtiontuet - Toimenpiteet, jotka Saksan liittotasavalta on toteuttanut uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön ja paljon energiaa käyttävien yritysten hyväksi - Päätös aloittaa SEUT 108 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely - Lopullisen päätöksen antaminen kanteen nostamisen jälkeen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2015/C 294/61)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: WeserWind GmbH Offshore Construction Georgsmarienhütte (Bremerhaven, Saksa) (edustajat: asianajajat H. Höfler, C. Kahle ja V. Winkler)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Maxian Rusche ja R. Sauer, avustajanaan asianajaja C. Renner)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: EFTA:n valvontaviranomainen (asiamiehet: aluksi X. Lewis, M. Schneider ja A. Steinarsdóttir, sitten X. Lewis, M. Schneider, M. Moustakali ja C. Perrin)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota osittain komission 18.12.2013 tekemä päätös K (2013) 4424 lopullinen, jolla aloitettiin SEUT 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely, joka koskee toimenpiteitä, joita Saksan liittotasavalta on toteuttanut uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön ja paljon energiaa käyttävien yritysten hyväksi (Valtiontuki SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen asiassa raukeaa.

               2)

               Lausunnon antaminen väliintulohakemuksista, jotka ovat esittäneet Flachglas Torgau GmbH ja Saint-Gobain Isover G+H AG, Kronotex GmbH & Co. KG ja Kronoply GmbH, Bayer MaterialScience AG, Sabic Polyolefine GmbH, Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, Ineos Phenol GmbH ja Ineos Vinyls Deutschland GmbH, sekä Advansa GmbH, Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH, Aurubis AG, CBW Chemie GmbH, CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG, Clariant Produkte (Deutschland) GmbH, Dralon GmbH, Hahl Filaments GmbH, Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen, Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter, Nabaltec AG, Siltronic AG ja Wacker Chemie AG, raukeaa.

               3)

               WeserWind GmbH Offshore Construction Georgsmarienhütte vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut.

               4)

               EFTA:n valvontaviranomainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 142, 12.5.2014.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 17 päivänä joulukuuta 1997, asiassa T-166/95, Mary Karagiozopoulou vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö - Ura-alueelta C ura-alueelle B siirtymistä koskeva sisäinen kilpailu - Valintalautakunnan päätös, jossa todetaan hakijoiden epäonnistuneen suullisessa kokeessa - Yhdenvertaisen kohtelun periaate - Valintalautakunnan tekemä arvio)

text:
C 41/18                FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      7.2.98
toimenpiteiden muuttamisesta ja entisestä TsÏekkoslova-           Lenaerts sekä tuomarit P. Lindh ja J. D. Cooke, kirjaaja:
kiasta peräisin olevan urean tuonnin polkumyynnin vas-            hallintovirkamies A. Mair, on antanut 17.12.1997 tuo-
taisten toimenpiteiden saattamisesta päätökseen 16 päivänä        mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
tammikuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY)
N:o 477/95 (EYVL L 49, 4.3.1995, s. 1) 1 artiklan, yhtei-
söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu
                                                                  1) Kanne hylätään.
neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjoh-
taja K. Lenaerts sekä tuomarit P. Lindh, J. Azizi, J. D.
Cooke ja M. Jaeger, kirjaaja: johtava hallintovirkamies B.
Pastor, on 17.12.1997 antanut tuomion, jonka tuomiolau-           2) Asianosaiset vastaavat oikeudenkäyntikuluistaan.
selma on seuraava:
                                                                  (1) EYVL C 268, 14.10.1995.
1) Kanne hylätään.
2) Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja
     velvoitetaan korvaamaan lisäksi neuvoston oikeuden-
     käyntikulut.                                                      YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                17 päivänä joulukuuta 1997,
3) Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                  asiassa T-216/95, Ana María Moles García OrtuÂzar vas-
                                                                             taan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
(1) EYVL C 189, 22.7.1995.
                                                                  (Henkilöstö Ð Ura-alueelta C ura-alueelle B siirtymistä
                                                                  koskeva sisäinen kilpailu Ð Valintalautakunnan päätös,
                                                                  jossa todetaan hakijoiden epäonnistuneen suullisessa
                                                                  kokeessa Ð Perusteluvelvollisuuden laajuus Ð Valintalau-
                                                                                takunnan tekemä arvio)
                                                                                (98/C 41/37)
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                17 päivänä joulukuuta 1997,                                        (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
asiassa T-166/95, Mary Karagiozopoulou vastaan Euroo-
                  pan yhteisöjen komissio (1)
                                                                  Asiassa T-216/95, Euroopan yhteisöjen virkamies Ana
(Henkilöstö Ð Ura-alueelta C ura-alueelle B siirtymistä           María Moles García OrtuÂzar, kotipaikka Bryssel, edustaja-
koskeva sisäinen kilpailu Ð Valintalautakunnan päätös,            naan asianajaja Marc-Albert Lucas, LieÁge, prosessiosoite
jossa todetaan hakijoiden epäonnistuneen suullisessa              Luxemburgissa asianajotoimisto Evelyne Korn, 21 rue de
kokeessa Ð Yhdenvertaisen kohtelun periaate Ð Valinta-            Nassau, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
                  lautakunnan tekemä arvio)                       nään Gianluigi Valsesia ja Ana Maria Alves Vieira), jossa
                                                                  kantaja vaatii kumoamaan sisäisen kilpailun KOM/B/9/93
                          (98/C 41/36)                            valintalautakunnan päätöksen, jolla häntä ei otettu sovel-
                                                                  tuvien hakijoiden luetteloon, sekä kyseistä kilpailua koske-
                                                                  van ilmoituksen, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
                                                                  johtaja K. Lenaerts sekä tuomarit P. Lindh ja J. D.
                                                                  Cooke, kirjaaja: hallintovirkamies A. Mair, on antanut
                                                                  17.12.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
Asiassa T-166/95, Euroopan yhteisöjen virkamies Mary
Karagiozopoulou, edustajinaan asianajajat Ariane Tornel
ja Thierry Demaseure, Bryssel, ja suullisessa käsittelyssä
                                                                  1) Kanne hylätään.
asianajaja Jean-NoeÈl Louis, Bryssel, kotipaikka Bryssel,
prosessiosoite Luxemburgissa fiduciaire Myson SARL, 30
rue de Cessange, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
(asiamiehenään Gianluigi Valsesia), jossa kantaja vaatii          2) Asianosaiset vastaavat oikeudenkäyntikuluistaan.
kumoamaan sisäisen kilpailun KOM/B/9/93 valintalauta-
kunnan päätöksen, jolla kantajalle annettiin suullisesta
kokeesta vaadittua vähimmäispistemäärää alhaisempi pis-           (1) EYVL C 16, 20.1.1996.
temäärä ja jolla häntä ei otettu soveltuvien hakijoiden
luetteloon, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K.