title: Asia C-637/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal Administrativo (Portugali) on esittänyt 12.12.2011 — TVI Televisão Independente SA v. Fazenda Pública

text:
               18.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 49/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal Administrativo (Portugali) on esittänyt 12.12.2011 — TVI Televisão Independente SA v. Fazenda Pública
   (Asia C-637/11)
   2012/C 49/29
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supremo Tribunal Administrativo

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: TVI Televisão Independente SA

      Vastapuoli: Fazenda Pública

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko CIVA:n 16 §:n 1 momentti, sellaisena kuin sitä on tulkittu valituksenalaisessa tuomiossa (siten, että kaupallisista mainoksista perittävä mainosten esitysvero liittyy mainospalveluiden suorituksiin, minkä vuoksi vero on sisällytettävä palvelujen suorituksia koskevan arvonlisäveron perusteeseen), direktiivin 77/388/ETY (1) 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohdan (nykyinen 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (2) 73 artikla) ja erityisesti sen ”luovuttajan tai suorittajan näistä liiketoimista saamaa vastiketta” koskevan käsitteen mukainen?

               2)

               Onko CIVA:n 16 §:n 6 momentin c kohta, sellaisena kuin sitä on tulkittu valituksenalaisessa tuomiossa (siten, että kaupallisista mainoksista perittävä mainosten esitysvero ei ole mainospalvelujen vastaanottajan nimissä ja lukuun maksettu määrä, vaikka suoritukset kirjataan kolmansille osapuolille suoritettavina läpikulkuerinä julkisille tahoille suoritettaviksi, minkä vuoksi veroa ei voi jättää arvonlisäveron perusteen ulkopuolelle), direktiivin 77/388/ETY 11 artiklan A kohdan 3 alakohdan c alakohdan (nykyinen 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 79 artikla) ja erityisesti ”veronmaksuvelvollisen ostajalta tai vastaanottajalta saamia määriä, jotka ovat jälkimmäisten nimissä ja näiden lukuun kertyneiden kustannusten korvausta ja jotka veronmaksuvelvollisen kirjanpidossa käsitellään läpikulkuerinä”, koskevan käsitteen mukainen?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY, EYVL L 145, s. 1, Erityisp. Alue 9 Nide 1 s. 28.

      (2)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY, EUVL L 347, s. 1.


title: Asia T-20/17: Kanne 16.1.2017 – Unkari v. komissio

text:
               13.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/36

         Kanne 16.1.2017 – Unkari v. komissio
   (Asia T-20/17)
   (2017/C 078/50)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Asianosaiset

      Kantaja: Unkari (edustajat: M. Z. Fehér ja E. Zs. Tóth)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan komission 4.11.2016 tekemän päätöksen C(2016) 6929 final, joka liittyy Unkari mainostulojen verottamiseen soveltamaan toimenpiteeseen SA.39235 (2015/C) (ex 2015/NN)

               —

               toissijaisesti kumoamaan osittain riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin sillä katsotaan valtiontueksi myös se lain versio, joka annettiin vuonna 2015 tehdyn muutoksen jälkeen

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan mainosveroa on virheellisesti pidetty valtiontukena
               Riidanalainen päätös on lainvastainen, koska komissio on virheellisesti pitänyt kyseistä Unkarin lakia valtiontukena; valtiontukea ei ole sellainen progressiivinen verojärjestelmä, jonka mukaiset verot määräytyvät objektiivisten perusteiden mukaisesti, ei se, että tappiollisten yritysten veron perustetta alennetaan eikä se, että uutta verojärjestelmää sovelletaan jo päättyneisiin verokausiin.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan perusteluvelvollisuutta ei ole noudatettu
               Komissio ei ole noudattanut perusteluvelvollisuuttaan, kun se luokitteli kielletyksi valtiontueksi sekä vuoden 2014 muutetussa versiossa että vuoden 2015 muutetussa versiossa olevat mainosveroa koskevat säännökset tutkimatta aineellisesti kyseisten säännösten keskinäisiä eroavuuksia; riidanalaisessa päätöksessä ei ilmoiteta, mikä on se poikkeussäännös, jonka nojalla yritys saa taloudellista etua suhteessa samanlaisessa tilanteessa olevaan toiseen yritykseen nähden; komissio ei selitä, miksei progressiivista verojärjestelmää voida pitää viitejärjestelmänä; komissio ei kerro, mikä on se tuensaajayritysten ryhmä, joka yksinomaisesti hyötyy progressiivisesta verojärjestelmästä, eikä se perustele, miksi se ei pitänyt luotettavina niitä laskelmia, jotka Unkarin viranomaiset olivat tehneet verovelvollisille ja veroviranomaisille aiheutuvista kustannuksista.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan harkintavaltaa on käytetty väärin
               Komissio on käyttänyt väärin harkintavaltaansa, kun se riidanalaista päätöstä antaessaan tutki valtiontuen olemassaoloa, koska se kielsi sellaiseen verolainsäädäntöön perustuvan verojen palauttamisen, jonka antaminen kuuluu yksinomaan jäsenvaltion toimivaltaan, ottamatta huomioon sitä, ettei nyt kyseessä olevien kaltaisten verojen valtiontuen luonteesta ole olemassa unionin tuomioistuimen eikä unionin yleisen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä.


title: Asia T-696/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.2.2017 – Bodegas Vega Sicilia v. EUIPO (TEMPOS VEGA SICILIA) (Euroopan unionin tavaramerkki — Hakemus sanamerkin TEMPOS VEGA SICILIA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Maantieteellisen merkinnän sisältävä viinin tavaramerkki — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan j alakohta)

text:
               20.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.2.2017 – Bodegas Vega Sicilia v. EUIPO (TEMPOS VEGA SICILIA)
   (Asia T-696/15) (1)

   ((Euroopan unionin tavaramerkki - Hakemus sanamerkin TEMPOS VEGA SICILIA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Maantieteellisen merkinnän sisältävä viinin tavaramerkki - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan j alakohta))
   (2017/C 086/33)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Bodegas Vega Sicilia, SA (Valbuena de Duero, Espanja) (edustaja: asianajaja S. Alonso Maruri)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Muñiz Rodríguez ja A. Folliard-Monguiral)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 30.9.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 285/2015-4), joka koskee hakemusta sanamerkin TEMPOS VEGA SICILIA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Bodegas Vega Sicilia, SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 38, 1.2.2016.


title: Asia C-185/05: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 29.6.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

text:
               14.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 29.6.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-185/05) (1)

   (2006/C 249/20)

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 182, 23.7.2005.


title: Asia T-282/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.12.2010 — Fédération internationale des logis v. SMHV (Vihreä neliö) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus vihreää neliötä esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/37

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.12.2010 — Fédération internationale des logis v. SMHV (Vihreä neliö)
   (Asia T-282/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus vihreää neliötä esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2011/C 30/67
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Fédération internationale des logis (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja B. Brisset)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 22.4.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 1511/2008-1), joka koskee hakemusta vihreän neliön rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               La Fédération internationale des logis velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 220, 12.9.2009.


title: Asia F-75/12: Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 15.6.2016 – Wille ja Skovsboell v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Eläkkeet — Kansallisten eläkeoikeuksien siirto — Hyvitettäviä palvelusvuosia koskeva ehdotus — Toimi, joka ei ole virkamiehelle vastainen — Kanteen tutkimatta jättäminen — Hakemus oikeudenkäyntimenettelyyn liittyvän seikan ratkaisemisesta pääasian käsittelyä aloittamatta — Työjärjestyksen 83 artikla)

text:
               7.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 410/38

         Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 15.6.2016 – Wille ja Skovsboell v. komissio
   (Asia F-75/12) (1)

   ((Henkilöstö - Virkamiehet - Eläkkeet - Kansallisten eläkeoikeuksien siirto - Hyvitettäviä palvelusvuosia koskeva ehdotus - Toimi, joka ei ole virkamiehelle vastainen - Kanteen tutkimatta jättäminen - Hakemus oikeudenkäyntimenettelyyn liittyvän seikan ratkaisemisesta pääasian käsittelyä aloittamatta - Työjärjestyksen 83 artikla))
   (2016/C 410/69)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Daniel Wille (Mouscron, Belgia) ja Bo Skovsboell (Bryssel, Belgia) (edustajat: aluksi asianajajat D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal ja S. Orlandi, sitten D. de Abreu Caldas, J.-N. Louis ja S. Orlandi, sitten J.-N. Louis ja S. Orlandi, ja lopuksi J.-N. Louis)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi J. Baquero Cruz ja D. Martin, sitten J. Currall ja G. Gattinara, sitten G. Gattinara, ja lopuksi G. Gattinara ja F. Simonetti)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamisvaatimus ennen komission palvelukseen tuloa kertyneiden eläkeoikeuksien hyvityslaskelmaa koskevista päätöksistä ja päätöksistä, joilla hylättiin kantajien tekemät valitukset

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Daniel Wille ja Bo Skovsboell vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja heidät velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 287, 22.9.2012, s. 41.


               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/62

         Christos Gkonkosin 18.2.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-66/04)
   (2004/C 94/156)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Christos Gkonkos, kotipaikka Waterloo, Belgia, on nostanut 18.2.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Charisios Tagaras.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaiset päätökset eli päätöksen, jolla kantaja luokiteltiin palkkaluokkaan A7 sen jälkeen, kun hän oli läpäissyt sisäisen kilpailun KOM/A/17/96, ja 24.11.2003 tehdyn vastaajan päätöksen nro R/323/03, jolla hylättiin kantajan hallinnollinen valitus

               —

               velvoittaa vastaajaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Vuonna 1997 kantaja, joka on komission virkamies, osallistui ura-alueelta B ura-alueelle A siirtymistä koskevaan sisäiseen kilpailuun, mutta hän ei läpäissyt suullista koetta. Kantajan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostaman kanteen (1) johdosta päätös, jossa hänen todettiin epäonnistuneen suullisessa kokeessa, kumottiin, ja hänet kutsuttiin osallistumaan uudestaan suulliseen kokeeseen, mutta hän ei taaskaan läpäissyt sitä. Kantaja nosti uuden kanteen (2) tästä jälkimmäisestä päätöksestä, jolla hänen todettiin epäonnistuneen suullisessa kokeessa. Kyseisen asian käsittelyn yhteydessä valintalautakunnan jäsenet yksimielisesti päättivät toimia sovittelevasti ja kutsua kantajan uudelleen (eli kolmannen kerran) suulliseen kokeeseen, jonka kantaja läpäisikin, joten hänet kirjattiin soveltuvien hakijoiden luetteloon. Tämän jälkeen kantaja haki ura-alueeseen A kuuluvaa avointa virkaa, mihin hänet valittiin. Hänelle ilmoitettiin 31.3.2003, että hänet oli nimityksen yhteydessä luokiteltu palkkaluokkaan A7.
   Kantaja riitauttaa tämän luokittelun ja väittää, että hänet olisi pitänyt luokitella palkkaluokkaan A6. Kantaja väittää ensinnäkin, että EY 233 artiklan asianmukainen soveltaminen sekä yhdenvertaisen kohtelun, lempeyden, hyvän hallinnon ja urakehityksen periaatteet edellyttävät, että hänelle myönnetään samanluonteiset edut, jotka hänelle olisi myönnetty, jos hänet olisi heti alussa kirjattu kilpailun soveltuvien hakijoiden luetteloon ilman, että hän nosti kahta edellä mainittua kannetta. Lisäksi kantaja väittää, että sekä komission syyskuussa 1983 tekemä päätös, joka koskee kriteerejä, joita sovelletaan palvelukseen otettaessa määritettäessä palkkaluokka ja palkkataso, sellaisena kuin kyseinen päätös on vuonna 1996 muutettuna ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-17/95 (3) antaman tuomion jälkeen, sekä komission tästä samasta aiheesta antama hallinnollinen ohje edellyttävät, että kantaja alun perin luokitellaan palkkaluokkaan A6.

      (1)  Asia T-95/98, EYVL C 258, 15.8.1998, s. 38.

      (2)  Asia T-97/91, EYVL C 186, 30.6.2001, s. 17.

      (3)  Asia T-17/95, EYVL C 315, 25.11.1995, s. 14.


title: Asia C-297/02: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11.6.2009 — ACEA v. komissio (Valtiontuet — Italian viranomaisten tietyille julkisia palveluja tuottaville yrityksille verovapautuksien ja halpakorkoisten lainojen muodossa myöntämiä tukia koskeva ohjelma — Päätös, jossa tuet todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomiksi — Kumoamiskanne — Yksityistä erikseen koskeva päätös — Tutkittavaksi ottaminen — Voimassa olevat tuet vai uudet tuet — EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohta)

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/38

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11.6.2009 — ACEA v. komissio
   (Asia C-297/02) (1)

   (Valtiontuet - Italian viranomaisten tietyille julkisia palveluja tuottaville yrityksille verovapautuksien ja halpakorkoisten lainojen muodossa myöntämiä tukia koskeva ohjelma - Päätös, jossa tuet todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomiksi - Kumoamiskanne - Yksityistä erikseen koskeva päätös - Tutkittavaksi ottaminen - Voimassa olevat tuet vai uudet tuet - EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohta)
   2009/C 180/68
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: ACEA SpA (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat A. Giardina, L. Radicati di Brozolo ja V. Puca)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: V. Di Bucci)

      Väliintulijat, jotka tukevat kantajan vaatimuksia: ACSM Como SpA (Como, Italia) (edustajat: asianajajat L. Radicati di Brozolo ja M. Merola) ja AEM — Azienda Energetica Metropolitana Torino SpA (Torino, Italia) (edustajat: asianajajat M. Merola ja L. Radicati di Brozolo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sen 5.6.2002 tehdyn komission päätöksen C-27/99 (ex NN 69/99) 2 artiklan kumoaminen, Valtiontuesta, joka koskee Italian myöntämiä verovapautuksia ja halpakorkoisia lainoja yleishyödyllisille laitoksille, joiden osake-enemmistö on julkisessa omistuksessa, 5.6.2002 tehdyn komission päätöksen 2003/193/EY (EUVL 2003, L 77, s. 21) 2 ja 3 artiklan kumoamista koskeva vaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta siltä osin kuin se koskee Cassa Depositi e Prestitin lainoja.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin perusteettomana.

               3)

               ACEA SpA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

               4)

               ACSM Como SpA ja AEM — Azienda Energetica Metropolitana Torino SpA vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 289, 23.11.2002.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS, 30 päivänä marraskuuta 1998, asiassa T-97/94, N vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Entinen henkilöstö - Arviointikertomus - Oikeussuojaintressi - Tutkimatta jättäminen)

text:
C 48/24                  FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  20.2.1999
2) Kyseiselle summalle on maksettava kahdeksan prosen-                    YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
     tin vuotuista korkoa tämän tuomion julistamispäivästä                         TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,
     maksupäivään asti.                                                              30 päivänä marraskuuta 1998,
                                                                     asiassa T-97/94, N vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
3) Parlamentti vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan                                              sio (1)
     sekä kantajan oikeudenkäyntikuluista.
                                                                     (Entinen henkilöstö Ð Arviointikertomus Ð Oikeussuo-
                                                                                jaintressi Ð Tutkimatta jättäminen)
(1) EYVL C 54, 22.2.1997.
                                                                                (1999/C 48/52)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                     Asiassa T-97/94, Euroopan yhteisöjen komission entinen
                                                                     virkamies N, kotipaikka Bryssel, edustajanaan asianajaja
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                             Georges A. Sakellaropoulos, Ateena, prosessiosoite
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse May, 31 Grand-
                   15 päivänä joulukuuta 1998,                       Rue, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
                                                                     nään Lucio Gussetti), jossa kantaja vaatii ensimmäisen
asiassa T-233/97, Folmer Bang-Hansen vastaan Euroopan                oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan komission ajalta
                      yhteisöjen komissio (1)                        1.7.1989Ð30.6.1991 laatiman kantajaa koskevan arvioin-
                                                                     tikertomuksen ja korvausta tästä kertomuksesta kantajan
(Henkilöstö Ð Eläkeoikeuksien siirto Ð Henkilöstösään-               mukaan aiheutuneista aineellisista vahingoista ja henki-
        töjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohta)
                                                                     sestä kärsimyksestä, ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                          (1999/C 48/51)                             tuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
                                                                     puheenjohtaja J. D. Cooke sekä tuomarit R. García-Valde-
                                                                     casas ja P. Lindh, kirjaaja: H. Jung, on antanut 30.11.1998
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                     1) Kanne jätetään tutkimatta.
Asiassa T-233/97, Euroopan yhteisöjen komission virka-
mies Folmer Bang-Hansen, edustajanaan asianajaja Eric
Boigelot, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asian-               2) Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäynti-
ajotoimisto Louis Schiltz, 2 rue du Fort Rheinsheim, vas-                 kuluistaan.
taan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään Gian-
luigi Valseisa ja Florence Duvieusart-Clotuche), jossa kan-          (1) EYVL C 120, 30.4.1994.
taja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
kumoaa 16.10.1996 tehdyn komission päätöksen, jossa
vahvistettiin, että kausi, joka otetaan huomioon eläkeoike-
uksien siirtoa varten, lasketaan kunkin siirron osalta erik-
seen ja hylättiin kantajan vaatimus saada Andels-Pensions-
foreningenin ja Juristernes og ékonomernes Pensionskas-                   YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
senin pyytämä kaikkia kausia yhdessä koskeva siirto,                               TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja B.                             25 päivänä marraskuuta 1998,
Vesterdorf sekä tuomarit R. M. Moura Ramos ja P. Men-                asiassa T-255/97, Georges Keiser vastaan Euroopan yhtei-
gozzi, kirjaaja: H. Jung, on antanut 15.12.1998 tuomion,                                     söjen komissio (1)
jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                     (Henkilöstö Ð Kanteen nostamiselle asetettu määräaika
                                                                     Ð Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
1) Komission 16.10.1996 tekemä päätös, jossa vahvistet-                                       (1999/C 48/53)
     tiin, että kausi, joka otetaan huomioon eläkeoikeuk-
     sien siirtoa varten, lasketaan kunkin siirron osalta
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
     erikseen ja hylättiin kantajan vaatimus saada Andels-
     Pensionsforeningenin ja Juristernes og ékonomernes
     Pensionskassenin pyytämä kaikkia kausia yhdessä kos-            Asiassa T-255/97, Euroopan yhteisöjen komission virka-
     keva siirto, kumotaan.                                          mies Georges Keiser, kotipaikka Asselscheuer (Luxembur-
                                                                     gin suurherttuakunta), edustajanaan asianajaja Lucas
                                                                     Vogel, Bryssel, prosessiosoite Asselscheuerissa, 44 rue du
2) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-                Grunewald, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-
     lut.                                                            miehenään Christine Berardis-Kayser), jossa vaaditaan
                                                                     kumoamaan päätös, jolla on evätty kantajan hakemus
                                                                     hänen siirtämisestään takaisin siihen tehtävään, joka
(1) EYVL C 318, 18.10.1997.
                                                                     hänellä oli ennen häntä vastaan aloitettua kurinpitomenet-
                                                                     telyä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäi-
                                                                     nen jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vester-


title: Proderec - Formação e Desenvolvimento de Recursos Humanos, ACE:n 17.9.1998 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-72/97, Proderec - Formação e Desenvolvimento de Recursos Humanos, ACE vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 16.7.1998 antamasta tuomiosta (Asia C-341/98 P)

text:
7.11.98                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 340/11
kuussa 1998, vaikka sen olisi pitänyt vahvistaa ne ennen            Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
elokuuta 1997.
Näiden perussäännösten rikkomisen lisäksi on loukattu               Ð kumoaa asiassa T-72/97 annetun tuomion;
kantajien perusteltua luottamusta.
                                                                    Ð velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku-
Ð EY:n perustamissopimuksen 190 artiklan rikkominen                      lut.
     On selvää, että myös luonteeltaan yleiset toimet, kuten
     asetukset, on perusteltava riittävällä tavalla erityisesti     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     silloin kun säännökset vaikuttavat välittömästi tietty-
     jen yksilöitävissä olevien elinkeinonharjoittajien ryh-
     miin (kuten tässä italialaisiin sokerijuurikkaan viljeli-      Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut
     jöihin).                                                       yhteisön oikeutta arvioidessaan asiassa T-72/97 (1) esitet-
                                                                    tyjä kanneperusteita ja perusteluja.
     Interventiohinnan vahvistamista muita viittä jäsenval-
     tiota varten ja sen vahvistamatta jättämistä Italian           (1) EYVL C 166, 31.5.1997, s. 16.
     osalta ei perustella millään tavoin asetuksessa (EY)
     N:o 1361/98. Minkäänlaisia perusteluja ei esitetä
     myöskään asetuksessa (EY) N:o 1360/98 interven-
     tiohintojen vahvistamisen osalta.
Ð Yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaaminen
                                                                    Euroopan yhteisöjen komission 18.9.1998 Luxemburgin
     Asetuksen (EY) N:o 1361/98 1 artiklassa on jätetty                        suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
     vahvistamatta valkoisen sokerin johdettu interven-                                     (Asia C-342/98)
     tiohinta Italiaa varten, kun se kuitenkin on vahvistettu
     Yhdistynyttä kuningaskuntaa, Irlantia, Portugalia,                                      (98/C 340/19)
     Suomea ja Espanjaa varten.
     Koska Italian hallitus ei tiedä, millä perusteilla Italialle   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 18.9.1998
     ei ole vahvistettu johdettua interventiohintaa tai millä       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxem-
     perusteilla se on vahvistettu näitä muita valtioita var-       burgin suurherttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä
     ten, se katsoo, että yhdenvertaisen kohtelun periaatetta       on oikeudellisen yksikön virkamies GeÂrard Berscheid,
     on rikottu kohtelemalla näitä maita eri tavalla.               prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön
                                                                    virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,
                                                                    Kirchberg.
(1) EYVL L 185, 30.6.1998, s. 3.
(2) EYVL L 185, 30.6.1998, s. 1.
(3) EYVL L 177, 1.7.1981, s. 4.
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen
                                                                    tuomioistuin
                                                                    1. toteaa, että koska Luxemburgin suurherttuakunta ei
                                                                         ole saattanut voimaan tietyistä eläinten ruokinnassa
Proderec Ð FormacËaÄo e Desenvolvimento de Recursos                      käytettävistä tuotteista annetun neuvoston direktiivin
Humanos, ACE:n 17.9.1998 tekemä valitus Euroopan                         82/471/ETY muuttamisesta 10 päivänä heinäkuuta
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (nel-                 1995 annetun komission direktiivin 95/33/EY (1), edel-
jäs jaosto) asiassa T-72/97, Proderec Ð FormacËaÄo e                     lytyksistä, joilla neuvoston direktiivin 77/93/ETY liit-
Desenvolvimento de Recursos Humanos, ACE vastaan                         teissä IÐV lueteltuja tiettyjä haitallisia organismeja,
Euroopan yhteisöjen komissio, 16.7.1998 antamasta tuo-                   kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita saa tuoda
                             miosta                                      yhteisöön tai sen tietyille suojelluille alueille taikka
                       (Asia C-341/98 P)                                 siirtää yhteisössä tai sen tietyillä suojelluilla alueilla
                                                                         kokeellisia tai tieteellisiä tarkoituksia tai lajikevalinta-
                         (98/C 340/18)
                                                                         työtä varten 26 päivänä heinäkuuta 1995 annetun
                                                                         komission direktiivin 95/44/EY (2) ja kasvien tai kasvi-
Proderec Ð FormacËaÄo e Desenvolvimento de Recursos                      tuotteiden haitallisten organismien yhteisöön kulkeutu-
Humanos, ACE on valittanut 17.9.1998 Euroopan yhtei-                     misen ja yhteisössä leviämisen estämiseen liittyvistä
söjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                    suojatoimenpiteistä annetun neuvoston direktiivin 77/
oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-72/                93/ETY tiettyjen liitteiden muuttamisesta 6 päivänä
97, Proderec Ð FormacËaÄo e Desenvolvimento de Recursos                  joulukuuta 1996 annetun komission direktiivin 96/78/
Humanos, ACE vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,                       EY (3) noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
16.7.1998 antamasta tuomiosta. Valittajan edustaja on                    hallinnollisia määräyksiä, se on jättänyt noudattamatta
asianajaja Manuel Rodrigues, Lissabon ja prosessiosoite                  sille direktiivin 95/33/EY 2 artiklan, direktiivin 95/44/
Luxemburgissa c/o Luísa Maria Miranda Sousa Pires, 4 a                   EY 4 artiklan ja direktiivin 96/78/EY 2 artiklan
rue Jean JaureÁs.                                                        mukaan kuuluvia jäsenyysvelvoitteita;


title: Asia C-436/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Bari (Italia) on esittänyt 22.9.2014 – Rikosoikeudenkäynti Davide Cazzorlaa vastaan

text:
               15.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 448/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Bari (Italia) on esittänyt 22.9.2014 – Rikosoikeudenkäynti Davide Cazzorlaa vastaan
   (Asia C-436/14)
   (2014/C 448/07)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Bari

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Davide Cazzorla

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko SEUT 49 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja sekä SEUT 56 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja, niin kuin niitä on luettu Euroopan unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-72/10 ja C-77/10 16.2.2012 antamassa tuomiossa, tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että avataan tarjouskilpailu, joka koskee aiemmin tehtyjä sopimuksia lyhytkestoisempia sopimuksia, tilanteessa, jossa kyseinen tarjouskilpailu on käynnistetty niiden seurausten korjaamiseksi, jotka johtuvat siitä, että tietty määrä toimijoita on lainvastaisesti suljettu edellisen tarjouskilpailun ulkopuolelle?

               2)

               Onko SEUT 49 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja sekä SEUT 56 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja, niin kuin niitä on luettu edellä mainitussa Euroopan unionin tuomioistuimen antamassa tuomiossa, tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että sopimusten päättymisaikojen ajallista yhdenmukaistamista koskeva vaatimus olisi riittävä perustelu tarjouskilpailun kohteena olevien sopimusten aiemmin tehtyjen sopimusten kestoa lyhyemmälle kestolle?

               3)

               Onko SEUT 49 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja sekä SEUT 56 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja, niin kuin niitä on luettu edellä mainitussa Euroopan unionin tuomioistuimen antamassa tuomiossa, tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle määräykselle, jossa velvoitetaan luovuttamaan vastikkeettomasti sellaisten aineelliseen ja aineettomaan omaisuuteen kuuluvien hyödykkeiden käyttö, jotka muodostavat pelin hallinto- ja keräysverkoston, siinä tapauksessa, että toiminta päättyy sopimuksen määräajan päätyttyä tai päättämis- tai purkamistoimenpiteiden vuoksi?


title: Asia C-379/16 P: Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 24.11.2016 – Valittajina European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA ja Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE sekä muuna osapuolena Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (Muutoksenhaku — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla — Julkiset palveluhankinnat — Ohjelmistokehitys ja ylläpitopalvelut — Unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä oikeudenkäynnissä muun osapuolen esittämien perustelujen virheellinen tulkinta ja todistusaineiston ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla)

text:
               20.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/3

         Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 24.11.2016 – Valittajina European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA ja Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE sekä muuna osapuolena Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)
   (Asia C-379/16 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla - Julkiset palveluhankinnat - Ohjelmistokehitys ja ylläpitopalvelut - Unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä oikeudenkäynnissä muun osapuolen esittämien perustelujen virheellinen tulkinta ja todistusaineiston ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla))
   (2017/C 086/04)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA ja Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (edustajat: C.-N. Dede ja D. Papadopoulou, dikigoroi)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: N. Bambara)

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA ja Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 305, 22.8.2016.


title: Asia T-103/07: Kanne 2.4.2007 — Fratex Indústria e Comércio, Lda. v. SMHV — USA Track & Field (TRACK & FIELD USA)

text:
               23.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 140/25

         Kanne 2.4.2007 — Fratex Indústria e Comércio, Lda. v. SMHV — USA Track & Field (TRACK & FIELD USA)
   (Asia T-103/07)
   (2007/C 140/44)
   Kannekirjelmän kieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Fratex Indústria e Comércio, Lda. (São Paulo, Brasilia) (edustaja: asianajaja B. Braga da Cruz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: USA Track & Field, Inc.
   Vaatimukset

               —

               SMHV:n neljännen valituslautakunnan 18.1.2007 tekemä päätös (valitus nro R 1061/2005-4) on kumottava

               —

               SMHV on määrättävä epäämään luokkaan 25 kuuluvia tavaroita koskevan yhteisön tavaramerkin nro 168088 rekisteröinti

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Fratex Indústria e Comércio, Lda.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sana- ja kuvamerkki USA TRACK & FIELD

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: TRACK & FIELD

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: USA Track & Field, Inc.:n tekemän valituksen hyväksyminen

      Kanneperusteet: Kantaja katsoo, että riidanalainen päätös rikkoo asetuksen N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan säännöksiä, sillä kuluttajien keskuudessa on sekaannusvaara, kun otetaan huomioon kyseessä olevien merkkien mahdollinen rinnakkainen olemassaolo markkinoilla, koska ilmaisu TRACK & FIELD esiintyy kummassakin tapauksessa. Kyseessä olevien tavaramerkkien kattamat tuotteet ovat samanlaiset ja vaikkei olekaan olemassa varsinaista sekaannusvaaraa, on kuitenkin olemassa edellä mainitun asetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan lopussa tarkoitettu tavaramerkin ja aikaisemmin merkin välisen mielleyhtymän vaara.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, 14.1.1994, s. 1).


title: Asia C-578/15 P: Valitus, jonka Mansour Dairek Attoumi on tehnyt 9.11.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-278/14, Dairek Attoumi v. EUIPO – Diesel, 9.9.2015 antamasta tuomiosta

text:
               11.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/3

         Valitus, jonka Mansour Dairek Attoumi on tehnyt 9.11.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-278/14, Dairek Attoumi v. EUIPO – Diesel, 9.9.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-578/15 P)
   (2016/C 251/03)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Mansour Dairek Attoumi (edustajat: E. Manresa Medina ja J.M. Manresa Medina, abogados)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Diesel, S.P.A.
   Unionin tuomioistuin (kolmas jaosto) on 26.5.2016 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen ja velvoittanut Mansour Dairek Attoumin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Tribunal de première instance de Bruxellesin 16.1.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö Paul Denuitia vastaan käytävässä rikosasiassa; asianomistajana Belgian valtio (varapääministerin kanslia, tiedonvälitys- ja julkisten yritysten ministeriö ja tiedeministeriö) (Asia C-14/96)

text:
N:o C 64/10            fl                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         2.3.96
Belgian kuningaskunnan Conseil d'État'n 4.12.1995 teke                    torinsa, ja että ohjelman tosiasiallinen ohjaus, kokoon
mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asi                    pano tai leikkaus on tapahtunut tällä alueella ?
assa Bic Benelux SA vastaan Belgian valtio, jota edustaa
                        valtiovarainministeri                         2 ) Jos oletetaan, että jäsenvaltion luvan saaneen televisio
                            ( Asia C-13/96 )                               lähetystoiminnan harjoittajan lähetyksiä ei voida katsoa
                               ( 96/C 64/21 )                              direktiivissä tarkoitetulla tavalla jäsenvaltion lainkäyt
                                                                           tövaltaan kuuluvan televisiolähetystoiminnan harjoitta
                                                                           jan lähetyksiksi, voiko toinen jäsenvaltio kieltää lähe
Belgian kuningaskunnan Conseil d'Etat on 4.12.1995                         tysten edelleenlähettämisen tietyllä alueella tai rajoittaa
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei                  sitä ja millä edellytyksillä se voi tehdä niin, ottaen
söjen tuomioistuimen kirjaamoon 19.1.1996, pyytänyt                        huomioon erityisesti perustamissopimuksen 59 artiklan
yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Bic                   ja sitä seuraavat artiklat ?
Benelux SA vastaan Belgian valtio, jota edustaa valtiova
rainministeri . Conseil d'Etat pyytää yhteisöjen tuomioistui
melta ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:                        3 ) Onko tämän saman direktiivin 2 artiklaa tulkittava
                                                                           siten, että jos televisiolähetystoiminnan harjoittaja
                                                                           kuuluu jäsenvaltion lainkäyttövaltaan, toinen jäsenval
Ovatko velvollisuus kiinnittää tietty tunnusmerkki tuottei                tio ei voi kieltää sitä, että tämä lähetystoiminnan
siin, joille on säädetty niistä aiheutuviksi katsottujen ympä             harjoittaja edelleenlähettää lähetyksiään sen alueelle,
ristöhaittojen vuoksi vero, ennen niiden asettamista kulut                vaikka direktiivin 4 ja 5 artiklan säännöksiä ei ole
tajien saataville ja velvollisuus kiinnittää toisenlainen tun             noudatettu ?
nusmerkki näihin tuotteisiin, silloin kun ne ovat vapautet
tuja tästä verosta diplomaatteja koskevan verovapauden
                                                                      (') EYVL N:o L 298 , s . 23
perusteella, teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien
tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä
28 päivänä maaliskuuta 1983 annetun neuvoston direktii
vin 83/ 189/ETY ('), sellaisena kuin se on muutettuna
22 päivänä maaliskuuta 1988 , annetulla neuvoston direk
tiivillä 88/182/ETY ( 2 ), 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja
" teknisiä eritelmiä " tai direktiivin 1 artiklan 5 kohdassa          Arbeitsgericht Hamburgin 1.12.1995 tekemällään päätök
tarkoitettuja " teknisiä määräyksiä "?                                sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Dr. Kalliope
                                                                      Schöning-Kougebetopoulou vastaan Freie und Hansestadt
                                                                                Hamburg
(') EYVL N:o L 109 , s. 8
( 2 ) EYVL N:o L 81 , s . 75                                                                   ( Asia C-15/96 )
                                                                                ( 96/C 64/23 )
                                                                      Arbeitsgericht Hamburg ( 3 . Kammer ) on pyytänyt
                                                                      1.12.1 995 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
Tribunal de première instance de Bruxellesin 16.1.1996                Euroopan        yhteisöjen      tuomioistuimen     kirjaamoon
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                19.1.1 996, yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Dr. Kalliope
Paul Denuitia vastaan käytävässä rikosasiassa; asianomista           Schöning-Kougebetopoulou vastaan Freie und Hansestadt
jana Belgian valtio (varapääministerin kanslia, tiedonväli          Hamburg ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
     tys- ja julkisten yritysten ministeriö ja tiedeministeriö )
                           ( Asia C-14/96 )
                                                                      1 . Onko EY:n perustamissopimuksen 48 artiklan ja työn
                                                                          tekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella
                              ( 96/C 64/22 )                              annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1 612/68 ( 1 )
                                                                          7 artiklan 1 ja 4 kohdan vastaista , että julkisen alan
Tribunal de première instance de Bruxelles on pyytänyt                    työehtosopimuksessa määrätään, että henkilö siirtyy
16.1.1996 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut                       ylempään palkkaluokkaan ainoastaan silloin, kun hän
yhteisöjen tuomioistuimeen 19.1.1996, Euroopan yhteisö                   on työskennellyt kahdeksan vuotta sellaisen palkkaluo
jen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua Paul Denuitia                       kan toimessa, joka on määritelty kaikkiin Saksan
vastaan käytävässä rikosasiassa ; asianomistajana Belgian                 liittotasavallan julkisen alan toimenhaltijoihin sovellet
valtio (varapääministerin kanslia, tiedonvälitys- ja julkisten            tavassa työehtosopimuksessa ( Bundes-Angestelltenta
yritysten ministeriö ja tiedeministeriö ). Tribunal de premiè            rifvertrag, BAT), minkä vuoksi määrittelyssä ei oteta
re instance pyytää yhteisöjen tuomioistuimen ratkaisua                    huomioon vastaavaa toimintaa julkisella alalla toisessa
seuraaviin kysymyksiin:                                                   EY:n jäsenvaltiossa ?
1 ) Millä edellytyksillä televisiolähetystoiminnan harjoitta        2 . Jos vastaus kysymykseen 1 on myöntävä :
       jaa pidetään neuvoston 3 päivänä lokakuuta 1989
       antaman direktiivin 89/552/ETY ( l )2 artiklan 1 kohdan            Edellytetäänkö 48 artiklassa ja työntekijöiden vapaasta
       mukaisesti jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvana ?              liikkuvuudesta yhteisön alueella annetussa neuvoston
       Vaikuttaako se asiaan, että osa lähetetyistä ohjelmista            asetuksessa ( ETY ) N:o 1612/68 , että sellaisten lääkärei
       on peräisin Euroopan ulkopuolelta, jos kansallinen                 den osalta, jotka ovat harjoittaneet lääkärin ammattia
       tuomioistuin katsoo muuten, että kyseisellä lähetystoi            julkisella alalla toisessa EY:n jäsenvaltiossa, myös tämä
       minnan harjoittajalla on jäsenvaltion alueella pääkont            työskentelyaika otetaan huomioon määriteltäessa BAT


title: Asia C-366/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) on esittänyt 2.8.2007 — Abbott SpA v. Ministero della Salute ja Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)

text:
               20.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) on esittänyt 2.8.2007 — Abbott SpA v. Ministero della Salute ja Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)
   (Asia C-366/07)
   (2007/C 247/18)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Abbott SpA

      Vastaaja: Ministero della Salute ja Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Direktiivin 89/105 (1) 2 ja 3 artiklassa säädetään jäsenvaltion viranomaisten ja lääkeyritysten välisestä suhteesta siten, että niiden mukaan tietyn lääkkeen hinta määritellään tai sen hintaa korotetaan mainittujen antamien tietojen perusteella mutta siinä määrin kuin toimivaltaiset viranomaiset hyväksyvät tämän, eli yritysten ja lääkkeiden valvonnasta vastaavien viranomaisten välisen vuoropuhelun perusteella, minkä jälkeen kyseisen direktiivin 4 artiklan 1 kohdassa säädetään ”kaikkia lääkkeitä tai tiettyjä lääkeryhmiä koskevan hintasulun” määräämisestä, joka on yleisluontoinen keino, jonka yhteydessä on vähintään kerran vuodessa todennettava, onko sulun jatkaminen jäsenvaltion makroekonomisten olosuhteiden vuoksi perusteltua.
               Säännöksessä annetaan toimivaltaisille viranomaisille 90 päivän määräaika toimia, ja siinä säädetään, että niiden on määräajan päättyessä ilmoitettava, mitä mahdollisia korotuksia tai alentamisia hintoihin ollaan tekemässä.
               On selvitettävä, onko tätä säännöstä, siltä osin kuin siinä viitataan ”mahdollisiin hintojen alentamisiin”, tulkittava siten, että kaikkia lääkkeitä tai tiettyjä lääkeryhmiä koskevaan hintasulkuun liittyvän yleisen toimenpiteen lisäksi säädetään myös toisesta yleisestä toimenpiteestä, joka kattaa mahdollisuuden kaikkien lääkkeiden tai tiettyjen lääkeryhmien hintojen alentamiseen, vai onko maininta ”mahdolliset alentamiset” ymmärrettävä siten, että siinä viitataan yksinomaan lääkkeisiin, jotka ovat jo hintasulun kohteena.

               2)

               On selvitettävä, voidaanko direktiivin 89/105 4 artiklan 1 kohtaa, siltä osin kuin siinä velvoitetaan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset vähintään kerran vuodessa todentamaan, onko hintasulun jatkaminen muuttamattomana makroekonomisten olosuhteiden vuoksi perusteltua, tulkita siten, että jos hintojen alentaminen hyväksytään ensimmäiseen kysymykseen annettavassa vastauksessa, on mahdollista turvautua tähän toimenpiteeseen myös useita kertoja yhden vuoden aikana ja toistaa se useiden vuosien ajan (vuodesta 2002 vuoteen 2010).

               3)

               Voidaanko edellä mainitun direktiivin 89/105 4 artiklan nojalla — jota on luettava niiden perustelukappaleiden valossa, jotka koskevat yksittäisten lääkkeiden hintojen valvontakeinojen ensisijaista päämäärää, joka on ”kansanterveyden edistäminen varmistamalla lääkkeiden riittävä saatavuus kohtuullisin kustannuksin ja sellaisten erojen välttäminen tällaisten toimenpiteiden kesken, jotka saattavat estää ja vääristää yhteisön sisäistä lääkekauppaa” — katsoa, että sellaisten toimenpiteiden toteuttaminen on yhteensopivaa yhteisön oikeuden kanssa, joissa viitataan ainoastaan kulujen ”arvioituun” taloudelliseen arvoon eikä ”selvitettyyn” arvoon (kysymys koskee molempia tapauksia)?

               4)

               Onko vaatimusten, jotka liittyvät lääkekulujen enimmäismäärien noudattamiseen ja jotka jokainen jäsenvaltio on toimivaltainen määrittämään, kohdistuttava tarkasti yksinomaan lääkekuluihin vai voidaanko katsoa valtioiden toimivaltaan kuuluvaksi, että ne ottavat harkintavaltansa mukaan huomioon muitakin terveydenhuollon kustannuksiin liittyviä tietoja?

               5)

               Onko direktiivistä johdettavissa olevia avoimuuden periaatetta ja periaatetta, jonka mukaan asianomaiset yritykset osallistuvat päätöksentekoon lääkkeitä koskevista hintasulkutoimenpiteistä tai lääkkeiden hintojen yleisestä alentamisesta, tulkittava siten, että on välttämätöntä säätää aina ja joka tapauksessa mahdollisuudesta poiketa määrätystä hinnasta (direktiivin 89/105 4 artiklan 2 kohta) ja hakijana olevan yrityksen konkreettisesta osallistumisesta, jolloin viranomaisten on perusteltava mahdollinen kielto?

      (1)  Ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden hintojen sääntelytoimenpiteiden avoimuudesta ja niiden soveltamisesta kansallisissa sairausvakuutusjärjestelmissä 21.12.1988 annettu neuvoston direktiivi 89/105/ETY (EYVL L 40, s. 8).


title: Asia T-164/17: Kanne 14.3.2017 – Apple and Pear Australia ja Star Fruits Diffusion v. EUIPO – Pink Lady America (WILD PINK)

text:
               8.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 144/55

         Kanne 14.3.2017 – Apple and Pear Australia ja Star Fruits Diffusion v. EUIPO – Pink Lady America (WILD PINK)
   (Asia T-164/17)
   (2017/C 144/75)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantajat: Apple and Pear Australia Ltd (Victoria, Australia), Star Fruits Diffusion (Caderousse, Ranska) (edustajat: asianajajat T. de Haan ja P. Péters)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Pink Lady America (Yakima, Washington, Yhdysvallat)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki ”WILD PINK” – Rekisteröintihakemus nro 11 701 216

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 9.1.2017 asiassa R 87/2015-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n ja väliintulijan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajille EUIPO:n neljännessä valituslautakunnassa aiheutuneet kulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 1 kohtaa on rikottu ja puolustautumisoikeuksia loukattu;

               —

               asetuksen N:o 207/2009 75 artiklaa ja SEUT 296 artiklaa on rikottu;

               —

               asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 8 artiklan 5 kohtaa on rikottu.


title: Asia T-153/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.12.2013 — Et Solar Industry ym. v. komissio

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/44

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.12.2013 — Et Solar Industry ym. v. komissio
   (Asia T-153/13) (1)

   2014/C 45/80
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 123, 27.4.2013.


title: Asia C-33/14 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 17.9.2015 – Valittajina Mory SA (selvitystilassa), Mory Team (selvitystilassa) ja Superga Invest sekä muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Valtiontuet — Kumoamiskanne — SEUT 263 artikla — Tutkittavaksi ottaminen — Sääntöjenvastaiset ja sisämarkkinoille soveltumattomat tuet — Takaisinperimisvelvollisuus — Euroopan komission päätös olla ulottamatta takaisinperimisvelvollisuutta tuensaajan toiminnan jatkajaan — Oikeussuojan tarve — Kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävät vahingonkorvauskanteet ja tukien takaisinperimistä koskevat kanteet — Asiavaltuus — Valittaja, jota toimi ei koske erikseen)

text:
               9.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 371/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 17.9.2015 – Valittajina Mory SA (selvitystilassa), Mory Team (selvitystilassa) ja Superga Invest sekä muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-33/14 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Valtiontuet - Kumoamiskanne - SEUT 263 artikla - Tutkittavaksi ottaminen - Sääntöjenvastaiset ja sisämarkkinoille soveltumattomat tuet - Takaisinperimisvelvollisuus - Euroopan komission päätös olla ulottamatta takaisinperimisvelvollisuutta tuensaajan toiminnan jatkajaan - Oikeussuojan tarve - Kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävät vahingonkorvauskanteet ja tukien takaisinperimistä koskevat kanteet - Asiavaltuus - Valittaja, jota toimi ei koske erikseen))
   (2015/C 371/09)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittajat: Mory SA (selvitystilassa), Mory Team (selvitystilassa) ja Superga Invest (edustajat: avocat B. Vatier ja avocat F. Loubières)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Maxian Rusche ja B. Stromsky)

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin yleisen tuomioistuimen määräys Mory ym. vastaan komissio (T-545/12, EU:T:2013:607) kumotaan.

               2)

               Mory SA:n, Mory Teamin ja Superga Investin kanne Sernam-yhtymän varojen hankkimisesta sen pakkosaneerausmenettelyn yhteydessä 4.4.2012 annetun komission päätöksen C(2012) 2401 final kumoamisesta jätetään tutkimatta.

               3)

               Mory SA, Mory Team, Superga Invest ja Euroopan komissio vastaavat sekä ensimmäisessä oikeusasteessa käytyyn menettelyyn että muutoksenhakuun liittyvistä omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 102, 7.4.2014.


title: Daniel Callebautin 7.4.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-97/97)

text:
N:o C 166/26           FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     31.5.97
vastaan . Kantajan edustaja on asianajaja Nicolas Lhoëst,          — kumoaa tarpeellisilta osin komission nimenomaisen
Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson               hylkäyspäätöksen, jonka se teki 27.12.1996 kantajan
SARL, 30 rue de Cessange .                                              valituksen johdosta,
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois            — velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyn
tuin                                                                    tikulut .
— kumoaa komission 21.6.1996 tekemän päätöksen, jol               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     la komissio on hylännyt kantajan hakemuksen sen ar
     vioimisesta , voidaanko henkilöstösääntöjen 31 artiklan       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa
     2 kohtaa mahdollisesti soveltaa,                              mat kuin asiassa T-16/97 (').
                                                                   (•) EYVL N:o C 74 , 8.3.1997, s . 27 .
— kumoaa tarpeellisilta osin komission nimenomaisen
     hylkäyspäätöksen, jonka se teki 27.12.1996 kantajan
     valituksen johdosta,
— velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyn
     tikulut .                                                     Daniel Callebautin 7.4.1997 Euroopan yhteisöjen komis
                                                                                siota vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                         (Asia T-97/97)
                                                                                ( 97/C 166/56 )
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa
mat kuin asiassa T-16/97 ( 1 ).                                                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(') EYVL N:o C 74 , 8.3.1997, s . 27.                              Daniel Callebaut, kotipaikka Mondorf-les-Bains ( Luxem
                                                                   burg), on nostanut 7.4.1997 yhteisöjen ensimmäisen oi
                                                                   keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
                                                                   komissiota vastaan . Kantajan edustajana on asianajaja Ni
                                                                   colas Lhoëst, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Fi
                                                                   duciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange .
Leon Rappen 7.4.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota
                    vastaan nostama kanne                          Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                   tuin
                        (Asia T-96/97)
                         ( 97/C 166/55 )                           — kumoaa komission 20.6.1996 tekemän päätöksen, jol
                                                                        la hylättiin kantajan hakemus, jossa pyydettiin arvioi
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        maan henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohdan mah
                                                                        dollista soveltamista,
Leon Rappe, kotipaikka Hoegaarden ( Belgia ), on nostanut
7.4.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen              — kumoaa siltä osin kuin on tarpeellista komission
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                 27.12.1996 tekemän nimenomaisen päätöksen hylätä
vastaan . Kantajan edustaja on asianajaja Nicolas Lhoëst,               kantajan valitus,
Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson
SARL, 30 rue de Cessange .                                         — velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyn
                                                                        tikulut.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuin                                                               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
— kumoaa komission 18.6.1996 tekemän päätöksen, jol               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa
     la komissio on hylännyt kantajan hakemuksen sen ar           mat kuin asiassa T-16/97 (').
     vioimisesta , voidaanko henkilöstösääntöjen 31 artiklan
     2 kohtaa mahdollisesti soveltaa,                              (") EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s . 27.


title: Asia T-450/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.11.2014 – Simba Toys v. SMHV – Seven Towns (sivuiltaan ruutukuvioisen kuution muoto) (Yhteisön tavaramerkki – Mitättömyysmenettely – Kolmiulotteinen yhteisön tavaramerkki – Sivuiltaan ruutukuvioinen kuutio – Ehdottomat hylkäysperusteet – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 76 artiklan 1 kohdan ensimmäinen virke – Merkki ei muodostu yksinomaan teknisen tuloksen saavuttamiseksi välttämättömästä tavaran muodosta – Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohta (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohta) – Merkki ei muodostu yksinomaan tavaran luonteenomaisesta muodosta – Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan i alakohta (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan i alakohta) – Merkki ei muodostu yksinomaan tavaran arvoon olennaisesti vaikuttavasta muodosta – Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan iii alakohta (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan iii alakohta) – Erottamiskyky – Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) – Erottamiskyvyn puuttuminen – Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) – Käytön perusteella saatu erottamiskyky – Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 3 kohta (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohta) – Perusteluvelvollisuus – Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan ensimmäinen virke)

text:
               19.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/26

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.11.2014 – Simba Toys v. SMHV – Seven Towns (sivuiltaan ruutukuvioisen kuution muoto)
      (Asia T-450/09) (1)

      (Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Kolmiulotteinen yhteisön tavaramerkki - Sivuiltaan ruutukuvioinen kuutio - Ehdottomat hylkäysperusteet - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 76 artiklan 1 kohdan ensimmäinen virke - Merkki ei muodostu yksinomaan teknisen tuloksen saavuttamiseksi välttämättömästä tavaran muodosta - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohta (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohta) - Merkki ei muodostu yksinomaan tavaran luonteenomaisesta muodosta - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan i alakohta (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan i alakohta) - Merkki ei muodostu yksinomaan tavaran arvoon olennaisesti vaikuttavasta muodosta - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan iii alakohta (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan iii alakohta) - Erottamiskyky - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) - Käytön perusteella saatu erottamiskyky - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 3 kohta (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohta) - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan ensimmäinen virke)
      (2015/C 016/42)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Simba Toys GmbH & Co. KG (Fürth, Saksa) (edustaja: asianajaja O. Ruhl)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: D. Botis)

         Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Seven Towns Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: aluksi M. Edenborough, QC, ja solicitor B. Cookson, sitten asianajajat K. Szamosi ja M. Borbás)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 1.9.2009 (asia R 1526/2008-2) tekemästä päätöksestä, joka koskee Simba Toys GmbH & Co. KG:n ja Seven Towns Ltd:n välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Simba Toys GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 11, 16.1.2010.


title: Asia C-155/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 7.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Kammarrätten i Stockholm – Ruotsi) – George Karim v. Migrationsverket (Ennakkoratkaisupyyntö — Asetus (EU) N:o 604/2013 — Kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittäminen — 18 artikla — Turvapaikanhakijan, jonka hakemus on käsiteltävänä, takaisin ottaminen — 19 artikla — Vastuun lakkaaminen — Vähintään kolmen kuukauden poissaolo jäsenvaltioiden alueelta — Uusi menettely hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämiseksi — 27 artikla — Oikeussuojakeino — Tuomioistuinten harjoittaman valvonnan laajuus)

text:
               16.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/14

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 7.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Kammarrätten i Stockholm – Ruotsi) – George Karim v. Migrationsverket
   (Asia C-155/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (EU) N:o 604/2013 - Kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittäminen - 18 artikla - Turvapaikanhakijan, jonka hakemus on käsiteltävänä, takaisin ottaminen - 19 artikla - Vastuun lakkaaminen - Vähintään kolmen kuukauden poissaolo jäsenvaltioiden alueelta - Uusi menettely hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämiseksi - 27 artikla - Oikeussuojakeino - Tuomioistuinten harjoittaman valvonnan laajuus))
   (2016/C 296/18)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Kammarrätten i Stockholm

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: George Karim

      Vastaaja: Migrationsverket

      Tuomiolauselma

               1)

               Kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 604/2013 19 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että tätä säännöstä ja erityisesti sen toista alakohtaa sovelletaan kolmannen maan kansalaiseen, joka tehtyään ensimmäisen turvapaikkahakemuksen jossakin jäsenvaltiossa näyttää toteen, että hän on poistunut jäsenvaltioiden alueelta vähintään kolmen kuukauden ajaksi ennen uuden turvapaikkahakemuksen tekemistä jossakin toisessa jäsenvaltiossa.

               2)

               Asetuksen N:o 604/2013 27 artiklan 1 kohtaa, kun se luetaan yhdessä asetuksen johdanto-osan 19 perustelukappaleen kanssa, on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa turvapaikanhakija voi hänen siirrostaan tehtyä päätöstä koskevan muutoksenhaun yhteydessä vedota siihen, että tämän asetuksen 19 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa vahvistettua sääntöä ei ole otettu huomioon.

      (1)  EUVL C 198, 15.6.2015.


title: Asia C-568/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Nürtingen (Saksa) on esittänyt 10.11.2016 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on Faiz Rasool

text:
               23.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Nürtingen (Saksa) on esittänyt 10.11.2016 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on Faiz Rasool
   (Asia C-568/16)
   (2017/C 022/21)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Nürtingen

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Faiz Rasool

      Muu osapuoli: Rasool Entertainment GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko maksupalveluista sisämarkkinoilla annetun direktiivin (direktiivi 2007/64/EY) (1) 3 artiklan o alakohtaa tulkittava siten, että valtion toimiluvalla toimivassa pelihallissa käytettävissä oleva mahdollisuus nostaa maksukortin ja PIN-koodin avulla käteisrahaa korttimaksupäätteestä, joka on samalla rahanvaihtaja, jolloin pankki- ja tiliteknisen käsittelyn hoitaa ulkoinen palveluntarjoaja (”verkko-operaattori”) ja maksu asiakkaalle tapahtuu vasta, kun verkko-operaattori lähettää tilin katteen tarkistettuaan maksupäätteeseen valtuutuskoodin, ja pelihallin ylläpitäjä ainoastaan täyttää monitoimisen rahanvaihtajan käteisrahalla ja saa rahaa nostavan asiakkaan tiliä hoitavalta pankilta nostettua summaa vastaavan hyvityksen, on direktiivin 3 artiklan o alakohdassa tarkoitettua toimintaa eikä näin ollen ole luvanvaraista?

               2)

               Jos ensimmäisessä kysymyksessä kuvattu toiminta ei ole mainitussa 3 artiklan o alakohdassa tarkoitettua toimintaa,
               onko direktiivin 2007/64/EY 3 artiklan e alakohtaa tulkittava siten, että ensimmäisessä kysymyksessä kuvattu mahdollisuus käteisrahan nostamiseen PIN-koodin avulla on mainitussa säännöksessä tarkoitettua toimintaa, jos samanaikaisesti käteisrahan nostamisen kanssa luodaan 20 euron maksukuponki, joka on lunastettava pelihallin valvojalta, jotta hallin valvoja täyttäisi rahapeliautomaatin kolikoilla?

         Jos ensimmäisessä ja toisessa kysymyksessä kuvattu toiminta ei ole direktiivin 3 artiklan o ja/tai e alakohdassa direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle suljettua toimintaa:

               3)

                           a)

                           Onko direktiivin 2007/64/EY liitteessä olevaa 2 kohtaa tulkittava siten, että pelihallin ylläpitäjän ensimmäisessä ja toisessa kysymyksessä kuvattu toiminta on luvanvaraista maksupalvelua, vaikka pelihallin ylläpitäjä ei hoida rahaa nostavan asiakkaan tiliä?

                           b)

                           Onko direktiivin 2007/64 4 artiklan 3 alakohtaa tulkittava siten, että pelihallin ylläpitäjän ensimmäisessä ja toisessa kysymyksessä kuvattu toiminta on kyseisessä säännöksessä tarkoitettua maksupalvelua, kun pelihallin ylläpitäjä tarjoaa palvelun maksutta?

         Jos unionin tuomioistuin pitää kuvattua toimintaa luvanvaraisena maksupalveluna:

               4)

               Onko unionin oikeutta ja maksupalveluista sisämarkkinoilla annettua direktiiviä tulkittava siten, että ne ovat esteenä rikosoikeudelliselle seuraamukselle korttimaksupäätteen tarjoamisesta nyt käsiteltävän kaltaisessa erityistapauksessa, kun samanlaisia korttimaksupäätteitä käytettiin tai käytetään luvatta useissa valtion toimiluvalla toimivissa pelihalleissa ja valtion toimiluvalla toimivissa ja osittain myös valtion ylläpitämissä pelikasinoissa eikä toimivaltainen toimilupa- ja valvontaviranomainen vastusta sitä?

         Jos myös neljänteen kysymykseen annetaan kieltävä vastaus:

               5)

               Onko maksupalveludirektiiviä ja unionin oikeuden oikeusvarmuuden ja selkeyden periaatteita sekä perusoikeuskirjan 17 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat nyt käsiteltävän kaltaisessa erityistapauksessa esteenä viranomais- ja oikeuskäytännölle, jonka mukaan ne rahamäärät, jotka pelihallin ylläpitäjä on saanut verkko-operaattorin palvelun kautta pankkiasiakkailta, jotka ovat maksukortin ja PIN-koodin avulla nostaneet ylläpitäjän lataamaa käteisrahaa ja/tai rahapeliautomaateilla pelaamiseen oikeuttavia maksukuponkeja, siirretään valtiolle (”rikoshyödyn menetys”), vaikka kaikki hyvitykset vastaavat ainoastaan niitä rahamääriä, jotka asiakkaat ovat saaneet käteisrahana ja automaateilla pelaamiseen oikeuttavina maksukuponkeina?

      (1)  Maksupalveluista sisämarkkinoilla, direktiivien 97/7/EY, 2002/65/EY, 2005/60/EY ja 2006/48/EY muuttamisesta ja direktiivin 97/5/EY kumoamisesta 13.11.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/64/EY (EUVL 2007, L 319, s. 1).


title: Asia T-337/11: Kanne 24.6.2011 — Italiana Calzature v. SMHV — Vicini (Giuseppe BY GIUSEPPE ZANOTTI)

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/38

         Kanne 24.6.2011 — Italiana Calzature v. SMHV — Vicini (Giuseppe BY GIUSEPPE ZANOTTI)
   (Asia T-337/11)
   2011/C 252/86
   Kannekirjelmän kieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italiana Calzature (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat A. Rapisardi ja C. Ginevra)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Vicini SpA (San Mauro Pascoli, Italia)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan toisen valituslautakunnan 8.4.2011 tekemän päätöksen asiassa R 0918/2010-2 ja vahvistamaan väiteosaston 30.4.2010 tekemän päätöksen väitteestä nro 992653

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: VICINI S.p.A.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki, joka sisältää sanaosan Giuseppe BY GIUSEPPE ZANOTTI, (rekisteröintihakemus nro 992653) luokkiin 18 ja 25 kuuluvia tavaroita varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ZANOTTI (tavaramerkki 244 277) luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksyttiin osittain.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väite hylättiin kokonaisuudessaan.

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 2 kohdan b alakohtaa on tulkittu ja sovellettu virheellisesti.


title: Asia T-308/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.12.2007 — Italia v. komissio (Rakennerahastot — Yhteisrahoitus — Asetus (EY) N:o 1260/1999 ja asetus (EY) N:o 448/2004 — Kansallisten elinten valtiontukijärjestelmien puitteissa tai tukea myönnettäessä suorittamien ennakkomaksujen tukikelpoisuus — Lopullisten tuensaajien esittämä todiste varojen käytöstä — Kumoamiskanne — Kannekelpoinen toimi)

text:
               26.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/42

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.12.2007 — Italia v. komissio
   (Asia T-308/05) (1)

   (Rakennerahastot - Yhteisrahoitus - Asetus (EY) N:o 1260/1999 ja asetus (EY) N:o 448/2004 - Kansallisten elinten valtiontukijärjestelmien puitteissa tai tukea myönnettäessä suorittamien ennakkomaksujen tukikelpoisuus - Lopullisten tuensaajien esittämä todiste varojen käytöstä - Kumoamiskanne - Kannekelpoinen toimi)
   (2008/C 22/78)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamiehet: aluksi avvocato dello Stato A. Cingolo, sittemmin avvocato dello Stato P. Gentili)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: L. Flynn ja M. Velardo, avustajanaan asianajaja G. Faedo)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Päätösten, jotka väitetysti sisältyvät komission 7.6.2005 päivättyyn kirjeeseen N:o 5272, 8.6.2005 päivättyyn kirjeeseen N:o 5453, 17.6.2005 päivättyihin kirjeisiin N:o 5726 ja N:o 5728 sekä 23.6.2005 päivättyyn kirjeeseen N:o 5952, kumoamisvaatimus.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 257, 15.10.2005.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11 päivänä syyskuuta 2003 asiassa C-6/01 (Tribunal Cível da Comarca de Lisboan esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Associação Nacional de Operadores de Máquinas Recreativas (Anomar) ym. vastaan Estado português (Palvelujen tarjoamisen vapaus – Raha- tai onnenpelien pelattavana pitäminen – Pelilaitteet)

text:
1.11.2003                FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                              C 264/5
      Jos kansallinen tuomioistuin tätä asiaa tutkiessaan toteaa, että    1)    Vuoden 1994 liittymisasiakirjassa olevan pöytäkirjan N:o 9
      kyseinen vaatimus aiheuttaa tuonnin esteen, sitä ei voida pitää           liitteen 4 ja asetuksen (EY) N:o 3298/94 muuttamisesta
      perusteltuna EY:n perustamissopimuksen 36 artiklassa (josta               Itävallan kautta kulkeville raskaille tavarankuljetusajoneuvoille
      on muutettuna tullut EY 30 artikla) tarkoitetuista ihmisten               vahvistetun ekopistejärjestelmän osalta 21 päivänä syyskuuta
      terveyden ja elämän suojeluun liittyvistä syistä.                         2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2012/2000
                                                                                2 artiklan 1 kohta kumotaan.
2)    Kansallisilla tuomioistuimilla on velvollisuus taata perustamis-
      sopimuksen 30 artiklan täysi vaikutus jättämällä omasta             2)    Kyseisen asetuksen 1 artikla ja 2 artiklan 4 kohta kumotaan,
      aloitteestaan soveltamatta kansallisia säännöksiä, jotka ovat             mutta niiden vaikutuksia on pidettävä pysyvinä.
      tämän artiklan vastaisia.
                                                                          3)    Kanne hylätään muilta osin.
(1) EYVL C 28, 27.1.2001.
                                                                          4)    Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, myös
                                                                                välitoimimenettelystä ja asiakirjan poistamista asian oikeuden-
                                                                                käyntiasiakirjoista koskevasta menettelystä aiheutuneista ku-
                                                                                luista.
                                                                          5)    Saksan liittotasavalta, Italian tasavalta ja Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                          (1) EYVL C 45, 10.2.2001.
                   11 päivänä syyskuuta 2003
asiassa C-445/00: Itävallan tasavalta vastaan Euroopan
                        unionin neuvosto (1)
(Itävallan kautta kulkeville raskaille tavarankuljetusajoneu-
voille vahvistettu ekopistejärjestelmä – Asetuksella
     N:o 2012/2000 tehdyt muutokset – Lainvastaisuus)                              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                          (2003/C 264/07)                                                            (kolmas jaosto)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                11 päivänä syyskuuta 2003
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                     asiassa C-6/01 (Tribunal Cível da Comarca de Lisboan
                                                                          esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Associação Nacional
                                                                          de Operadores de Máquinas Recreativas (Anomar) ym.
                                                                                vastaan Estado português (1)
Asiassa C-445/00, Itävallan tasavalta (asiamiehenään: H. Dossi)
vastaan Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään: A. Lopes                (Palvelujen tarjoamisen vapaus – Raha- tai onnenpelien
Sabino ja G. Houttuin) joita tukevat Saksan liittotasavalta                              pelattavana pitäminen – Pelilaitteet)
(asiamiehinään: W.-D. Plessing, avustajanaan J. Sedemund),
Italian tasavalta (asiamiehenään: U. Leanza, avustajanaan
M. Fiorilli) ja Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään:                                        (2003/C 264/08)
aluksi C. Schmidt ja M. Wolfcarius, ja sittemmin C. Schmidt
ja W. Wils), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta
kumoamaan vuoden 1994 liittymisasiakirjassa olevan pöytä-                                    (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
kirjan N:o 9 liitteen 4 ja asetuksen (EY) N:o 3298/94 muuttami-
sesta Itävallan kautta kulkeville raskaille tavarankuljetusajoneu-
                                                                          (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
voille vahvistetun ekopistejärjestelmän osalta 21 päivänä syys-
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
kuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2012/
2000 (EYVL L 241, s. 18), yhteisöjen tuomioistuin, toimien
kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen
puheenjohtajat J.-P. Puissochet, M. Wathelet ja R. Schintgen
sekä tuomarit C. Gulmann, D. A. O. Edward, A. La Pergola,                 Asiassa C-6/01, jonka Tribunal Cível da Comarca de Lisboa
P. Jann, V. Skouris, F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr ja               (Portugali) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen
J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari), julkisasiamies:               tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
J. Mischo, kirjaaja: hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut           tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Associação Nacional
11.9.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                      de Operadores de Máquinas Recreativas (Anomar) ym. ja
 ---pagebreak--- C 264/6                    FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                              1.11.2003
Estado português ennakkoratkaisun EY 2, EY 28, EY 29, EY 31                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
ja EY 49 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari) sekä tuomarit C. Gulmann                                        (kuudes jaosto)
ja F. Macken, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: johtava
hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 11.9.2003 tuomion,
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                                              11 päivänä syyskuuta 2003
                                                                           asiassa C-13/01 (Giudice di pace di Genova esittämä
1)    Raha- tai onnenpelit ovat EY 2 artiklassa tarkoitettua taloudel-     ennakkoratkaisupyyntö): Safalero Srl vastaan Prefetto di
      lista toimintaa.                                                                                Genova (1)
2)    Raha- tai onnenpelilaitteiden pelattavana pitämistä, olipa se        (Direktiivi 1999/5/EY – Radio- ja telepäätelaitteet – Yhtei-
      erotettavissa näiden laitteiden valmistamista, maahantuontia         sön oikeusjärjestyksessä taattujen oikeuksien tehokas oi-
      ja myymistä koskevasta toiminnasta tai ei, on pidettävä              keussuoja – Kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen hal-
      perustamissopimuksessa tarkoitettuna palveluja koskevana toi-        linnollisten seuraamusten sallittavuus – Kolmanteen osa-
      mintana, joten se ei kuulu tavaroiden vapaata liikkuvuutta            puoleen kohdistuvan takavarikointitoimen riitauttaminen)
      koskevien EY 28 ja EY 29 artiklan alaisuuteen.
                                                                                (2003/C 264/09)
3)    Raha- tai onnenpelien pelattavana pitämistä koskeva yksinoi-
      keus ei kuulu EY 31 artiklan soveltamisalaan.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
4)    Portugalin lainsäädännön kaltaisen kansallisen lainsäädännön,        (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
      jossa sallitaan raha- tai onnenpelien pelattavana pitäminen ja                      tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
      pelaaminen ainoastaan asetuksessa määrätyillä pysyvillä tai
      väliaikaisilla pelialueilla sijaitsevissa kasinosaleissa ja jota
      sovelletaan erotuksetta kotimaan kansalaisiin ja muiden jäsen-
      valtioiden kansalaisiin, estää palvelujen tarjoamisen vapauden.
      Tällainen kansallinen lainsäädäntö ei kuitenkaan ole ristiriidas-    Asiassa C-13/01, jonka Giudice di pace di Genova (Italia) on
      sa EY 49 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen kanssa, kun          saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
      otetaan huomioon ne sosiaalipolitiikkaan ja petosten ehkäisyyn       käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
      liittyvät näkökohdat, joihin kyseinen lainsäädäntö perustuu.         vireillä olevassa asiassa Safalero Srl ja Prefetto di Genova
                                                                           ennakkoratkaisun yhteisön oikeudessa vahvistetun suhteelli-
                                                                           suusperiaatteen ja yhteisön oikeusjärjestyksen mukaisen yksi-
5)    Sillä, että muissa jäsenvaltioissa mahdollisesti on lainsäädän-      tyisille kuuluvien oikeuksien tehokkaan ja asianmukaisen
      töä, jossa asetetaan raha- tai onnenpelien pelattavana pitämi-       oikeussuojan periaatteen kanssa, yhteisöjen tuomioistuin (kuu-
      selle ja pelaamiselle Portugalin lainsäädännössä säädettyjä          des jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
      edellytyksiä vähemmän rajoittavia edellytyksiä, ei ole merkitystä    J.-P. Puissochet sekä tuomarit R. Schintgen, C. Gulmann,
      arvioitaessa sitä, onko Portugalin lainsäädäntö sopusoinnussa        F. Macken ja J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari),
      yhteisön oikeuden kanssa.                                            julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
                                                                           L. Hewlett, on antanut 11.9.2003 tuomion, jonka tuomiolau-
                                                                           selma on seuraava:
6)    EY:n perustamissopimuksen kanssa sopusoinnussa olevan lain-
      säädännön osalta raha- tai onnenpelien pelattavana pitämisen
      ja pelaamisen organisoinnin ja valvonnan yksityiskohtien, kuten      Yhteisön oikeusjärjestyksessä yksityisille oikeussubjekteille myönnetty-
      hallinnollisen yksinoikeussopimuksen tekeminen valtion kanssa        jen oikeuksien tehokkaan suojelun periaatetta on tulkittava niin, että
      tai tiettyjen pelien pelattavana pitämisen ja pelaamisen rajoitta-   pääasian kaltaisissa olosuhteissa tämän periaatteen kanssa ei ole
      minen tätä varten asianomaisella tavalla sallittuihin paikkoi-       ristiriidassa sellainen kansallinen lainsäädäntö, jonka nojalla tuoja
      hin, valinta kuuluu kansallisille viranomaisille näiden harkinta-    ei voi nostaa kannetta jälleenmyyjälle myytyjen tavaroiden takavarik-
      vallan puitteissa.                                                   kotoimenpiteestä, jonka viranomaiset ovat asettaneet jälleenmyyjälle,
                                                                           koska tuojalla on käytettävissään oikeussuojakeino, jolla voidaan
                                                                           varmistaa sille yhteisön oikeudessa myönnettyjen oikeuksien kunnioit-
                                                                           taminen.
(1) EYVL C 61, 24.2.2001.
                                                                           (1) EYVL C 79, 10.3.2001.


title: Asia C-50/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 31.3.2011 — Euroopan komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristö — Direktiivi 2008/1/EY — Pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistäminen — Olemassa olevia laitoksia koskevat lupaehdot)

text:
               21.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 152/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 31.3.2011 — Euroopan komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-50/10) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Ympäristö - Direktiivi 2008/1/EY - Pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistäminen - Olemassa olevia laitoksia koskevat lupaehdot)
   2011/C 152/14
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Alcover San Pedro ja C. Zadra)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamies: M. Russo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 15.1.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/1/EY (EUVL L 24, s. 8) 5 artiklan 1 kohdan noudattamatta jättäminen — Laitokset, jotka voivat vaikuttaa ilmaan, veteen tai maaperään kohdistuviin päästöihin ja pilaantumiseen — Olemassa olevia laitoksia koskevat lupaehdot

      Tuomiolauselma

               1)

               Italian tasavalta ei ole noudattanut ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 15.1.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/1/EY (kodifioitu toisinto) 5 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä varmistaakseen, että toimivaltaiset viranomaiset valvovat 6 ja 8 artiklan mukaisesti annettujen lupien avulla tai ehtoja asianmukaisesti uudelleen tarkistamalla ja tarpeellisesti ajanmukaistamalla, että kaikki direktiivin 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut olemassa olevat laitokset toimivat kyseisen direktiivin 3, 7, 9, 10 ja 13 artiklan sekä 14 artiklan a ja b alakohdan sekä 15 artiklan 2 kohdan vaatimusten mukaisesti.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 100, 17.4.2010.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 30 päivänä huhtikuuta 1996, asiassa C-214/94 (Bundesarbeitsgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Ingrid Boukhalfa vastaan Saksan liittotasavalta (Kolmanteen maahan sijoittautunut jäsenvaltion kansalainen - Työskentely paikallisena toimenhaltijana toisen jäsenvaltion tässä kolmannessa maassa sijaitsevassa suurlähetystössä - Erilainen kohtelu verrattuna niihin paikallisiin toimenhaltijoihin, jotka ovat kyseistä edustustoa pitävän jäsenvaltion kansalaisia - Yhteisön oikeuden sovellettavuus - Kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kielto)

text:
6.7.96                I H 1                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     N:o C 197/3
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                             • 3 ) Edellä mainitun 10.4.1990 annetun lain 4 pykälän
                   30 päivänä huhtikuuta 1996 ,                             kaltainen kansallinen säännös ei ole EY:n perustamis
                                                                            sopimuksen 30 artiklan vastainen .
asiassa C-194/94 ( tribunal de commerce de Liègen esittämä
ennakkoratkaisupyyntö ), CIA Security International vas               (>) EYVL N:o C 254 , 10.9.1994
               taan Signalson SA, Securitel SPRL ( 1 )
(EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan ja teknisiä stan
dardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa
noudatettavasta menettelystä annetun direktiivin 83/189/
ETY tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, joka koskee                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
hälytysjärjestelmien ja hälytyskeskusten myyntiä — Enna
                    kollinen hallinnollinen lupa)                                      30 päivänä huhtikuuta 1996,
                           ( 96/C 197/05 )                             asiassa C-214/94 ( Bundesarbeitsgerichtin esittämä ennak
                                                                       koratkaisupyyntö ), Ingrid Boukhalfa vastaan Saksan liitto
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                                  tasavalta (')
                                                                       (Kolmanteen maahan sijoittautunut jäsenvaltion kansalai
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                  nen — Työskentely paikallisena toimenhaltijana toisen
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                 jäsenvaltion tässä kolmannessa maassa sijaitsevassa suurlä
                                                                       hetystössä — Erilainen kohtelu verrattuna niihin paikallisiin
Asiassa C-194/94 , jonka tribunal de commerce de Liège                 toimenhaltijoihin, jotka ovat kyseistä edustustoa pitävän
( Belgia ) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 ar              jäsenvaltion kansalaisia — Yhteisön oikeuden sovelletta
tiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi                 vuus — Kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kielto)
saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
                                                                                ( 96/C 197/06 )
olevissa asioissa CIA Security International SA vastaan
Signalson SA, Securitel SPRL ennakkoratkaisun EY :n perus
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
tamissopimuksen 30 artiklan tulkinnasta ja teknisiä stan
dardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa
noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983               (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
annetun neuvoston direktiivin 83/ 189/ETY ( EYVL L 109,                   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
s . 8 ), sellaisena kuin se on muutettuna 22 päivänä maalis
kuuta 1988 annetulla neuvoston direktiivillä 88 / 182/ETY              Asiassa C-214/94 , jonka Bundesarbeitsgericht ( Saksan liit
( EYVL L 81 , s . 75 ) tulkinnasta , yhteisöjen tuomioistuin ,         totasavalta ) on saattanut EY:n perustamissopimuksen
toimien kokoonpanossa : presidentti G. C. Rodriguez Igle               177 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsitel
                                                                       täväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
sias sekä jaostojen puheenjohtajat C. N. Kakouris , D. A. O.
Edward ja J. -P. Puissochet sekä tuomarit G. F. Mancini, J. C.         vireillä olevassa asiassa Ingrid Boukhalfa vastaan Saksan
Moitinho de Almeida , P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann                     liittotasavalta ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuk
( esittelevä tuomari ), J. L. Murray, H. Ragnemalm ja L.               sen 48 artiklan 2 kohdan ja työntekijöiden vapaasta
Sevon, julkisasiamies : M. B. Elmer, kirjaaja : johtava hallin        liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta
tovirkamies D. Louterman-Hubeau , on antanut 30.4.1996                  1968 annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1612/68
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                            ( EYVL L 257, s . 2 ) 7 artiklan 1 ja 4 kohdan tulkinnasta ,
                                                                       yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa : presi
 1 ) Vartiointiyrityksistä, turva-alan yrityksistä ja sisäisistä       dentti G. C. Rodriguez Iglesias sekä jaostojen puheenjohta
      vartiointipalveluista 10.4.1990 annetun Belgian lain             jat C. N. Kakouris ( esittelevä tuomari ), J. -P. Puissochet ja G.
      4 pykälän kaltainen säännös ei ole teknisiä standardeja          Hirsch sekä tuomarit G. F. Mancini, F. A. Schockweiler,
      ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa nou            J. C. Moitinho de Almeida , J. L. Murray, P. Jann , H.
      datettavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1 983           Ragnemalm ja L. Sevon, julkisasiamies : P. Léger, kirjaaja :
      annetussa neuvoston direktiivissä 83 /189/ETY, sellai           apulaiskirjaaja H. von Holstein , on antanut 30.4.1996
      sena kuin se on muutettuna 22 päivänä maaliskuuta                tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :
       1988 annetulla neuvoston direktiivillä 88/182/ETY,
      tarkoitettu tekninen määräys, kun taas sellaiset sään           EY:n perustamissopimuksen 48 artiklan 2 kohdassa ja
      nökset, jotka sisältyvät 10.4.1990 annetussa Belgian             työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella
      laissa tarkoitettujen hälytysjärjestelmien ja hälytyskes         15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen
      kusten       hyväksymistä koskevasta          menettelystä        (ETY) N:o 1612/68 7 artiklan 1 ja 4 kohdassa ilmaistua
       14.5.1991 annettuun kuninkaalliseen asetukseen , ovat           kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltoa sovelletaan
      teknisiä määräyksiä, ja edellä mainitun 10.4.1990                jäsenvaltion sellaiseen kansalaiseen, joka asuu pysyvästi
      annetun lain 12 pykälän kaltaisen säännöksen arviointi           kolmannessa maassa ja joka on toisen jäsenvaltion palve
      on riippuvainen säännöksen oikeusvaikutuksista kan              luksessa sen suurlähetystössä tässä kolmannessa maassa
      sallisen oikeuden mukaan .                                       sekä jonka työsopimus on tehty paikan päällä ja pannaan
                                                                       siellä pysyvällä tavalla täytäntöön; tätä kieltoa sovelletaan
2 ) Direktiivin 83/189/ETY, sellaisena kuin se on muutet              työsuhteen kaikkiin niihin kysymyksiin, joita säännellään
      tuna direktiivillä 88/182/ETY, 8 ja 9 artiklaa on                tämän työnantajana olevan jäsenvaltion lainsäädännössä.
      tulkittava siten, että yksityiset voivat vedota niihin
      kansallisessa tuomioistuimessa, jonka on jätettävä                (M EYVL N:o C 254 , 10.9.1994
      soveltamatta sellaista kansallista teknistä määräystä,
      jota ei ole annettu tiedoksi direktiivin mukaisesti.