title: Oikaisu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä N:o C 271 6.9.1997 julkaistuun tiedonantoon 97/C/217/23 poistaminen rekisteristä

text:
18.10.97        FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  C 318/37
                                                         OIKAISUJA
          Oikaisu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä Nro C 271 6.9.1997 julkaistuun tiedonantoon
                                         97/C/2 17/23 poistaminen rekisteristä
                                                      ( 97/C 318/72 )
         1.   Sivu 14 siirretään maininta "( 97/C/ 271/23 )" väliotsikon "Jaostojen puheenjohtajien nimeä
         minen ja tuomarien jakaminen jaostoihin" alta otsikon "ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
         TUOMIOISTUIN " alle .
         2. Sivu 14: lisätään väliotsikon " Perusteet, joiden mukaan asiat jaetaan jaostoihin " edelle
         seuraava uusi kappale :
            " Nykyisissä jaostoissa vireillä olevat asiat jaetaan uudelleen 1.10.1997 lukien jaostoihin, joihin
            kuuluu sama määrä tuomareita, sen mukaan, mihin jaostoon esittelevä tuomari kuuluu tästä
            päivämäärästä lukien."


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 16 päivänä lokakuuta 2003 asiassa C-252/01: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Belgian kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyt – Direktiivi 92/50/ETY – Ilmakuvauksen avulla tehtävää Belgian rannikon valvontaa koskevan sopimuksen voimassaolon pidentäminen)

text:
29.11.2003              FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                                C 289/3
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                          (kuudes jaosto)                                                           (kuudes jaosto)
                  16 päivänä lokakuuta 2003                                                 16 päivänä lokakuuta 2003
asiassa C-252/01: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                 asiassa C-421/01 (Bundesvergabeamtin esittämä ennakko-
                   Belgian kuningaskunta (1)                           ratkaisupyyntö): Traunfellner GmbH vastaan Österreichi-
                                                                       sche Autobahnen- und Schnellstraßen-Finanzierungs-AG
                                                                                (Asfinag) (1)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Julkisia
palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyt –
Direktiivi 92/50/ETY – Ilmakuvauksen avulla tehtävää                   (Direktiivi 93/37/ETY – Julkisia rakennusurakoita koskevat
Belgian rannikon valvontaa koskevan sopimuksen voimas-                 sopimukset – Vaihtoehdon käsite – Sopimuksen tekemisessä
                      saolon pidentäminen)                                      huomioon otettavat ja arvioitavat edellytykset)
                         (2003/C 289/04)                                                           (2003/C 289/05)
                   (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                                            (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen       (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                  tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-252/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-             Asiassa C-421/01, jonka Bundesvergabeamt (Itävalta) on saat-
nään: H. van Lier, avustajanaan J. Stuyck) vastaan Belgian             tanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
kuningaskunta (asiamiehenään: A. Snoecx), jossa kantaja vaatii         käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Belgian kuningas-            vireillä olevassa asiassa Traunfellner GmbH ja Österreichische
kunta ei ole noudattanut julkisia palveluhankintoja koskevien          Autobahnen- und Schnellstraßen-Finanzierungs-AG (Asfinag)
sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä            ennakkoratkaisun julkisia rakennusurakoita koskevien sopi-
kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY                 musten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä
(EYVL L 209, s. 1) eikä erityisesti sen 11 artiklan 3 kohdan ja        kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/37/ETY
15 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska                    (EYVL L 199, s. 54) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin
                                                                       (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-
–     se ei ole julkaissut Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä   ja J.-P. Puissochet sekä tuomarit R. Schintgen, V. Skouris
      kyseisessä direktiivissä edellytettyä hankintailmoitusta il-     (esittelevä tuomari), F. Macken ja J. N. Cunha Rodrigues,
      makuvauksen avulla tehtävää rannikkovalvontaa koske-             julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
      vista palveluista ja koska                                       M.-F. Contet, on antanut 16.10.2003 tuomion, jonka tuomio-
                                                                       lauselma on seuraava:
–     se on perusteluja ilmoittamatta käyttänyt neuvottelume-
      nettelyä ilman, että se olisi ennakolta julkaissut tarjouskil-
      pailuilmoitusta,                                                 1)    Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettely-
                                                                             jen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun
                                                                             neuvoston direktiivin 93/37/ETY 19 artiklaa on tulkittava
yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                             siten, että hankintaviranomaisen vaihtoehtojen huomioon otta-
nossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet sekä tuomarit                  miseksi asettamien vähimmäisvaatimusten mainintaa koskeva
R. Schintgen, V. Skouris, N. Colneric ja J. N. Cunha Rodrigues               edellytys ei täyty, kun tarjouseritelmässä vain viitataan kansalli-
(esittelevä tuomari), julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: johtava
                                                                             sen lainsäädännön säännökseen, jonka mukaan vaihtoehtoi-
hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 16.10.2003 tuomion,
                                                                             sessa tarjouksessa varmistetaan suoritus, joka vastaa laadultaan
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                            tarjouspyynnön mukaista suoritusta.
1)    Kanne hylätään.                                                  2)    Direktiivin 93/37/ETY 30 artiklaa voidaan soveltaa ainoas-
                                                                             taan niihin vaihtoehtoihin, jotka hankintaviranomainen on
2)    Kumpikin asianosaisista vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-            ottanut pätevästi huomioon tämän direktiivin 19 artiklan
      taan.                                                                  mukaisesti.
(1) EYVL C 245, 1.9.2001.                                              (1) EYVL C 3, 5.1.2002.


title: Asia C-101/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 15.10.2009 (Cour de cassationin (Luxemburg) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Audiolux SA, BIP Investment Partners SA, Jean-Paul Felten, Joseph Weyland, Luxiprivilège SA, Foyer SA, Investas ASBL, Claudie Stein-Lambert, Christiane Worre-Lambert, Baron Antoine De Schorlemer, Jacques Funck ja Jean Petitdidier v. Groupe Bruxelles Lambert SA (GBL), RTL Group, Juan Abello Gallo, Didier Bellens, André Desmarais, Gérald Frère, Jocelyn Lefebvre, Onno Ruding, Gilles Samyn, Martin Taylor, Bertelsmann AG, Siegfried Luther, Thomas Middelhoff, Ewald Wagenbach, Rolf Schmidt-Holz, Erich Schumann, WAZ Finanzierungs-GmbH ja Westdeutsche Allgemeine Zeitungsverlagsgesellschaft E. Brost & J. Funke GmbH & Co (WAZ) (Direktiivit 77/91/ETY, 79/279/ETY ja 2004/25/EY — Yhteisön oikeuden yleinen vähemmistöosakkaiden suojelun periaate — Periaatetta ei ole olemassa — Yhtiöoikeus — Määräysvallan hankkiminen — Pakollinen tarjous — Suositus 77/534/ETY — Käytännesäännöt)

text:
               5.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 15.10.2009 (Cour de cassationin (Luxemburg) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Audiolux SA, BIP Investment Partners SA, Jean-Paul Felten, Joseph Weyland, Luxiprivilège SA, Foyer SA, Investas ASBL, Claudie Stein-Lambert, Christiane Worre-Lambert, Baron Antoine De Schorlemer, Jacques Funck ja Jean Petitdidier v. Groupe Bruxelles Lambert SA (GBL), RTL Group, Juan Abello Gallo, Didier Bellens, André Desmarais, Gérald Frère, Jocelyn Lefebvre, Onno Ruding, Gilles Samyn, Martin Taylor, Bertelsmann AG, Siegfried Luther, Thomas Middelhoff, Ewald Wagenbach, Rolf Schmidt-Holz, Erich Schumann, WAZ Finanzierungs-GmbH ja Westdeutsche Allgemeine Zeitungsverlagsgesellschaft E. Brost & J. Funke GmbH & Co (WAZ)
   (Asia C-101/08) (1)

   (Direktiivit 77/91/ETY, 79/279/ETY ja 2004/25/EY - Yhteisön oikeuden yleinen vähemmistöosakkaiden suojelun periaate - Periaatetta ei ole olemassa - Yhtiöoikeus - Määräysvallan hankkiminen - Pakollinen tarjous - Suositus 77/534/ETY - Käytännesäännöt)
   2009/C 297/04
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Audiolux SA, BIP Investment Partners SA, Jean-Paul Felten, Joseph Weyland, Luxiprivilège SA, Foyer SA, Investas ASBL, Claudie Stein-Lambert, Christiane Worre-Lambert, Baron Antoine De Schorlemer, Jacques Funck ja Jean Petitdidier

      Vastaajat: Groupe Bruxelles Lambert SA (GBL), RTL Group, Juan Abello Gallo, Didier Bellens, André Desmarais, Gérald Frère, Jocelyn Lefebvre, Onno Ruding, Gilles Samyn, Martin Taylor, Bertelsmann AG, Siegfried Luther, Thomas Middelhoff, Ewald Wagenbach, Rolf Schmidt-Holz, Erich Schumann, WAZ Finanzierungs-GmbH ja Westdeutsche Allgemeine Zeitungsverlagsgesellschaft E. Brost & J. Funke GmbH & Co (WAZ)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Cour de cassation (Luxemburgin suurherttuakunta) — 1) Niiden takeiden yhteensovittamisesta samanveroisiksi, joita jäsenvaltioissa vaaditaan — – yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten etujen suojaamiseksi osakeyhtiöitä perustettaessa sekä niiden pääomaa säilytettäessä ja muutettaessa 13.12.1976 annetun toisen neuvoston direktiivin 77/91/ETY (EYVL 1977, L 26, s. 1) 20 ja 42 artiklan, 2) siirrettäviä arvopapereita koskeviin liiketoimiin sovellettavista eurooppalaisista käytännesäännöistä 25.7.1977 annetun komission suosituksen (EYVL L 212, s. 37), 3) arvopaperien viralliselle pörssilistalle ottamista koskevien vaatimusten yhteensovittamisesta 5.3.1979 annetun direktiivin 79/279/ETY (EYVL L 66, s. 21) ja 4) julkisista ostotarjouksista 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/25/EY (EUVL L 142, s. 12) 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan tulkinta — Kysymys siitä, onko yhteisön oikeudessa olemassa yleinen osakkeenomistajien yhdenvertaisuuden periaate — Jos tällainen periaate on olemassa, mikä on sen aineellinen ja ajallinen soveltamisala

      Tuomiolauselma

   Yhteisön oikeuteen ei sisälly sellaista yleistä oikeusperiaatetta, jonka mukaan vähemmistöosakkaita suojataan pääosakkaan, joka hankkii määräysvallan yhtiössä tai käyttää sitä, velvollisuudella tarjoutua ostamaan vähemmistöosakkaiden osakkeet samoilla ehdoilla kuin ne, joista on sovittu hankittaessa tästä yhtiöstä sitä osuutta, joka antaa enemmistöosakkaalle määräysvallan tai vahvistaa sitä.

      (1)  EUVL C 116, 9.5.2008.


title: Asia C-509/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 9.12.2009 — eDate Advertising GmbH v. X

text:
               22.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 9.12.2009 — eDate Advertising GmbH v. X
   (Asia C-509/09)
   2010/C 134/23
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: eDate Advertising GmbH

      Vastaaja: X

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) (jäljempänä Bryssel I -asetus) 5 artiklan 3 kohtaan sisältyvää käsitettä ’paikkakunta, missä vahinko saattaa sattua’ tulkittava tilanteessa, jossa internet-verkkosivujen sisältö saattaa merkitä henkilöllisyyteen liittyvien oikeuksien loukkaamista, siten,
               että loukattu voi nostaa verkkosivun ylläpitäjää vastaan kieltokanteen myös jokaisen sellaisen jäsenvaltion tuomioistuimessa, missä kyseistä verkkosivua voidaan katsella, riippumatta siitä, mihin jäsenvaltioon verkkosivun ylläpitäjä on sijoittautunut,
               vai
               edellyttääkö tuomioistuimen toimivaltaisuus jäsenvaltiossa, johon verkkosivun ylläpitäjä ei ole sijoittautunut, että riidanalaisella sisällöllä tai verkkosivulla on tuomioistuinvaltioon erityinen kansallinen liittymä, joka on merkittävämpi kuin pelkkä tekninen mahdollisuus verkkosivun katseluun?

               2)

               Jos sellaista erityistä kansallista liittymää edellytetään:

                           Minkä perusteiden mukaan tämä liittymä määräytyy?

                           Vaikuttaako asiaan se, onko riidanalainen verkkosivu ylläpitäjän tarkoituksen mukaisesti suunnattu kohdennetusti internetin käyttäjille (myös) tuomioistuinvaltiossa, vai onko riittävää, että verkkosivulla katseltavissa olevalla tietosisällöllä on objektiivisesti arvioiden liittymä tuomioistuinvaltioon siten, että vastakkaiset intressit — kantajan intressi siihen, että hänen henkilöllisyyteen liittyviä oikeuksiaan kunnioitetaan, ja ylläpitäjän intressi verkkosivunsa sisällöstä määräämiseen ja tiedon välittämiseen — ovat asianomaiseen yksittäistapaukseen liittyvien olosuhteiden ja erityisesti riitautetun verkkosivun sisällön vuoksi tosiasiallisesti saattaneet joutua tai ne saattavat tosiasiallisesti joutua ristiriitaan tuomioistuinvaltiossa?

                           Riippuuko kansallisen liittymän olemassaolon toteaminen riidanalaisen verkkosivun katselukertojen lukumäärästä tuomioistuinvaltiossa?

               3)

               Jos toimivaltaisuuteen ei tarvita erityistä kansallista liittymää tai jos sellaisen olemassaoloa koskevaan olettamaan riittää, että riidanalaisella tietosisällöllä on objektiivisesti arvioiden liittymä tuomioistuinvaltioon siten, että vastakkaiset intressit ovat asianomaiseen yksittäistapaukseen liittyvien olosuhteiden ja erityisesti riitautetun verkkosivun sisällön vuoksi tosiasiallisesti saattaneet joutua tai ne saattavat tosiasiallisesti joutua ristiriitaan tuomioistuinvaltiossa, eikä erityisen kansallisen liittymän olemassaoloa koskeva olettama edellytä riidanalaisen verkkosivun katselukertojen vähimmäismäärää tuomioistuinvaltiossa:

                           Onko tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista 8.6.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/31/EY (direktiivi sähköisestä kaupankäynnistä) (2) 3 artiklan 1 ja 2 kohtaa tulkittava siten,
                           että näiden säännösten on katsottava olevan luonteeltaan lainvalintasääntöjä siten, että niissä myös siviilioikeuden alalla syrjäytetään kansalliset lainvalintasäännöt ja säädetään sovellettavaksi ainoastaan alkuperämaan oikeutta,
                           vai
                           onko näissä säännöksissä kysymys aineellisoikeudellisesta korjauskeinosta, jonka avulla muutetaan kansallisten lainvalintasääntöjen nojalla sovellettavaksi todetun lain soveltamisen sisällöllistä lopputulosta lieventämällä se alkuperämaan vaatimusten tasolle?

                           Siinä tapauksessa, että sähköisestä kaupankäynnistä annetun direktiivin 3 artiklan 1 ja 2 kohta ovat luonteeltaan lainvalintasääntöjä:
                           Edellytetäänkö kyseisissä säännöksissä pelkästään alkuperämaassa voimassa olevan aineellisen oikeuden vai myös siellä voimassa olevien lainvalintasääntöjen soveltamista sellaisin seurauksin, että alkuperämaan oikeudessa on edelleen mahdollista tehdä takaisinviittaus määrämaan oikeuteen?

      (1)  EYVL L 12, s. 1.

      (2)  EYVL L 178, s. 1.


title: Asia C-467/11 P: Unionin tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 5.7.2012 — Valittajina Audi AG ja Volkswagen AG sekä vastapuolena sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Kohdetta vaille jäänyt valitus — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               6.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 303/5

         Unionin tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 5.7.2012 — Valittajina Audi AG ja Volkswagen AG sekä vastapuolena sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   (Asia C-467/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Kohdetta vaille jäänyt valitus - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2012/C 303/09
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittajat: Audi AG ja Volkswagen AG (edustaja: Rechtsanwalt P. Kather)

      Valittajien vastapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-318/09, Audi ja Volkswagen vastaan SMHV, 6.7.2011 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin on hylännyt kumoamiskanteen, jossa vaadittiin kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 14.5.2009 tekemä päätös R 226/2007-1, joka koski sanamerkin TDI rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi luokkaan 12 (moottoriajoneuvot ja niiden rakenneosat) kuuluvia tavaroita varten — Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun asetuksen (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1) 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 3 kohdan virheellinen soveltaminen — Sanamerkin TDI erottamiskyky

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen valituksesta raukeaa.

               2)

               Audi AG ja Volkswagen AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 347, 26.11.2011.


title: Asia C-340/17 P: Valitus, jonka Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. on tehnyt 7.6.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-638/15, Alcohol Countermeasure Systems (International) v. EUIPO, 29.3.2017 antamasta tuomiosta

text:
               16.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/3

         Valitus, jonka Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. on tehnyt 7.6.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-638/15, Alcohol Countermeasure Systems (International) v. EUIPO, 29.3.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-340/17 P)
   (2017/C 347/03)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. (edustajat: asianajajat E. Baud ja P. Marchiset)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               alustavana päätöksenä ja kun EUIPO ei ole antanut kirjallista hyväksyntää tuomion täytäntöönpanon lykkäämiseksi, lykkää tuomion soveltamista

               —

               peruuttaa ja kumoaa tuomion tässä valituksessa esitetyillä perusteilla

               —

               peruuttaa EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan päätöksen R 1323/2014-1, joka on päivätty 11.8.2015

               —

               vaihtoehtoisesti peruuttaa tuomion ja määrää menettelyn keskeyttämisestä Brexit-menettelyn päättymiseen saakka tai ainakin 31.5.2019 saakka, joka vastaa EU-sopimuksen 50 artiklassa määrättyä määräaikaa

               —

               velvoittaa Lion Laboratoriesin ja Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc:n oikeudenkäyntikulut sekä ensimmäisen oikeusasteen menettelyssä asiassa T-638/15 että valitusmenettelyssä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste koskee Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc:n vaatimukseen liittyvien huomautusten vääristelyä valituksenalaisen tuomion 86 kohdassa toteamalla, että ”merkityksellisinä ajanjaksoina” myytiin vain 64 laitetta, sillä tällainen (riidaton) luku liittyi pelkästään ensimmäiseen ajanjaksoon (5.10.2004–4.10.2009).

               2)

               Toinen valitusperuste koskee 21.3.2013 päivätyn kirjeen, jonka Lion Laboratoriesin asianajaja lähetti EUIPO:lle, vääristelyä ja siis asetuksen N:o 207/2009 (1) ja asetuksen N:o 2868/95 (2) 57 artiklan 2 kohdan (22 artiklan 2 kohta ja 40 artiklan 5 kohta)) rikkomista. Tällaisessa kirjeessä ei mainittu aikaisemman tavaramerkin rekisteröintinumeroa (Yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkki nro 2040518), vaan siinä viitattiin kahdesti Yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkkiin nro 2371210, mikä tarkoittaa sitä, että Lion Laboratories i) ei täyttänyt velvollisuuttaan esittää todisteita käytöstä Yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkin nro 2040518 tai väitteen perustana olevan tavaramerkin osalta, ja/tai ii) vaihtoi tavaramerkin, johon menettely perustui, toiseen tavaramerkkiin.

               3)

               Kolmannen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin i) tulkitsi virheellisesti asetuksessa N:o 207/2009 tarkoitettua käsitettä ”tosiasiallinen käyttö”, jota oli tulkittu asiassa Ansul (C-40/01, 11.3.2003), ja ii) sovelsi virheellistä menetelmää. Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen tarkastellessaan pelkästään ensimmäistä ajanjaksoa ja ottamalla huomioon arvioidut myyntiluvut, joista oli sovittu yksinoikeuden antavalla lisenssisopimuksella. Tämän lisäksi, ja kun otetaan huomioon hyvin pieni ja ajallisesti rajoitettu määrällinen käyttö ensimmäisellä ajanjaksolla, tosiasiallista käyttöä ei ollut voitu osoittaa viittaamalla useisiin tekijöihin, joita unionin yleinen tuomioistuin ei analysoinut (kuten seuraavat: i) osapuolten arvioidut myyntiluvut lisenssisopimuksessa, ii) markkinoiden ominaisuudet (käsittäen 30 miljoonaa asiakasta), iii) tavaroiden luonne (mukaan luettuna alkometrit) ja iv) vuonna 2004 haetun Yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkin nro 2371210 olemassaolo. Unionin yleinen tuomioistuin kiinnitti joihinkin asiakirjoihin suhteetonta huomiota, mukaan lukien palveluihin liittyvät asiakirjat, kun taas aikaisempaan tavaramerkkiin vedottiin vain luokkaan 9 kuuluvien tavaroiden osalta.

               4)

               Neljännessä valitusperusteessa analysoidaan, kuinka unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisesti käsitettä ”tosiasiallinen käyttö” myös soveltamalla virheellistä mittapuuta, kun se määritteli, oliko aikaisempaa tavaramerkkiä käytetty tavaramerkkinä. Lisäksi ei voida soveltaa unionin tuomioistuimen asiassa Céline antamaa tuomiota (C-17/06, 11.9.2007), kun i) tavaroihin on liitetty muita tavaramerkkejä, ii) tällaisilla tavaroilla on muita nimiä ja iii) jotkut asiakkaat katsovat tavaramerkin myös yleisnimeksi. Lisäksi nämä seikat estävät sen, että asiakas muodostaa mielessään yhteyden aikaisemman tavaramerkin ja yleisnimenä tai yhtiön nimenä käytetyn merkin välille.

               5)

               Viides peruste koskee yleistä järjestystä: aikaisemman Yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkkioikeuden perusteella ei voida peruuttaa EU-tavaramerkkiä, kun otetaan huomioon Brexit-menettely ja Yhdistyneen kuningaskunnan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 50 artiklan nojalla lähettämä ilmoitus. Tällaisen peruuttamisen salliminen nostaisi kuluja ja loisi tarpeettomia ja suhteettomia esteitä yhtenäiselle tavaramerkkisuojalle, koska kahdessa vuodessa tai lyhyemmässä ajassa Yhdistynyt kuningaskunta ei ole enää osa EU:n yhtenäistä tavaramerkkijärjestelmää. Unionin yleinen tuomioistuin loukkasi tämän vuoksi alueperiaatetta, joka on tunnustettu vuoden 1883 Pariisin sopimuksessa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklassa.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL 2009, L 78, s. 1).

      (2)  Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13.12.1995 annettu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL 1995, L 303, s. 1).


title: Asia T-362/15: Kanne 1.7.2015 – Lacamanda Group v. SMHV – Woolley (HENLEY)

text:
               7.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/82

         Kanne 1.7.2015 – Lacamanda Group v. SMHV – Woolley (HENLEY)
   (Asia T-362/15)
   (2015/C 294/99)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: The Lacamanda Group Ltd (Manchester, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: barrister C. Scott)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Nigel Woolley (Braceborough, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki HENLEY – Yhteisön tavaramerkki nro 4 7 43  563

      SMHV:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 24.4.2015 asiassa R 2255/2012-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohdan rikkominen.


title: Asia T-479/13: Kanne 3.9.2013 — Marchiani v. parlamentti

text:
               16.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 336/26

         Kanne 3.9.2013 — Marchiani v. parlamentti
   (Asia T-479/13)
   2013/C 336/56
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Jean-Charles Marchiani (Toulon, Ranska) (edustaja: asianajaja C.-S. Marchiani)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan pääsihteeristön 4.7.2013 tekemän päätöksen

               —

               kumoamaan 5.7.2013 päivätyn veloitusilmoituksen

               —

               velvoittamaan Euroopan parlamentti korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja riitauttaa kanteellaan Euroopan parlamentin päätöksen kantajan vuosien 2001 ja 2004 välisenä aikana parlamentin jäsenen avustajakorvauksena saamien määrien takaisinperimisestä.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu menettelyn sääntöjenvastaisuuteen, koska parlamentin pääsihteeristön 4.7.2013 tekemä päätös on kantajan mukaan Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevien sääntöjen soveltamisohjeiden muuttamisesta 19.5.2008 ja 9.7.2008 tehtyjen parlamentin puheenjohtajiston päätösten sekä kontradiktorisuuden periaatteen ja puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen periaatteen vastainen.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu parlamentin jäsenten kuluja ja korvauksia koskevien sääntöjen virheelliseen soveltamiseen.

               3)

               Kolmas kanneperuste perustuu asiakirja-aineiston virheelliseen arviointiin.

               4)

               Neljäs kanneperuste perustuu siihen, ettei Euroopan parlamentin pääsihteeristö ollut puolueeton, kun se teki 4.7.2013 päivätyn päätöksen.

               5)

               Viides ja kuudes kanneperuste perustuvat takaisinperittävien määrien vanhentumiseen.


title: Asia C-345/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Schwerin (Saksa) on esittänyt 28.7.2008 — Krzysztof Pesla v. Justizministerium Mecklenburg-Vorpommern

text:
               11.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Schwerin (Saksa) on esittänyt 28.7.2008 — Krzysztof Pesla v. Justizministerium Mecklenburg-Vorpommern
   (Asia C-345/08)
   (2008/C 260/15)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Verwaltungsgericht Schwerin
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Krzysztof Pesla

      Vastaaja: Justizministerium Mecklenburg-Vorpommern
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko se EY 39 artiklan mukaista, että Saksan tuomarilain (Deutsches Richtergesetz) 112 a §:n 1 ja 2 momentin mukaan tutkintotodistukset todetaan toisiaan vastaaviksi vain siinä tapauksessa, että esitetyistä asiakirjoista ilmenee, että EU:n kansalaisella on sellaiset tiedot ja taidot, jotka tutkitaan Saksan tuomarilain 5 §:n 1 momentin mukaisessa (Saksan oikeustieteellisessä) pakollisten oikeudenalojen tutkinnossa?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen on vastattava kieltävästi: Edellytetäänkö EY 39 artiklassa, että yhteisön oikeuden mukaisen vastaavuutta koskevan tutkimuksen arviointiperusteena on yksinomaan se, että EU:n kansalaisen EU:ssa hankkimassa yliopistotutkintotodistuksesta ja muista hänen esittämistään tutkintotodistuksista ja työkokemuksen osoittavista asiakirjoista ilmenevä (akateemisen) koulutuksen taso ja koulutukseen kulunut aika ovat verrattavissa Saksan ensimmäiseen oikeustieteelliseen valtiontutkintoon?

               3)

               Mikäli myös toiseen kysymykseen on vastattava kieltävästi: Onko se EY 39 artiklan mukaista, että Saksan tuomarilain 112 a §:n 1 ja 2 momentissa tarkoitettu tutkintotodistusten vastaavuuden toteaminen liittyy edelleenkin sisällöltään (Saksan) ensimmäisen (oikeustieteellisen) valtiontutkinnon pakolliseen koeaineistoon mutta muualla yhteisön alueella jo menestyksellisesti suoritetun lainopillisen koulutuksen perusteella asetetaan vain hieman alemmat vaatimukset?


title: Asia T-495/14: Kanne 26.7.2014 – Theodorakis ja Theodoraki v. neuvosto

text:
               1.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 292/52

         Kanne 26.7.2014 – Theodorakis ja Theodoraki v. neuvosto
   (Asia T-495/14)
   2014/C 292/64
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantajat: Georgios Theodorakis (Hania, Kreikka) ja Maria Theodoraki (Hania, Kreikka) (edustajat: asianajajat V. Christianos ja S. Paliou)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               velvoittamaan vastaajan maksamaan kantajille 1 4 31  193,58 euron rahamäärän korvauksena vahingosta, jonka se aiheutti heille lainvastaisilla toimillaan, korkoineen alkaen siitä päivästä, jolloin heiltä riistettiin heidän talletuksensa (29.3.2013), siihen päivään asti, jona tässä asiassa annetaan ratkaisu, sekä viivästyskorkoa tämän riidan ratkaisun antamispäivästä siihen asti, kunnes maksu on suoritettu kokonaisuudessaan

               —

               toissijaisesti velvoittamaan vastaajan maksamaan kantajille neljä viidesosaa edellä mainitusta rahamäärästä eli 1 1 44  954,86 euroa korvauksena vahingosta, jonka se aiheutti heille lainvastaisilla toimillaan, korkoineen alkaen siitä päivästä, jolloin heiltä riistettiin lainvastaisesti heidän talletuksensa (29.3.2013), siihen päivään asti, jona tässä asiassa annetaan ratkaisu, sekä viivästyskorkoa tämän riidan ratkaisun antamispäivästä siihen asti, kunnes maksu on suoritettu kokonaisuudessaan

               —

               viimesijaisesti määrittämään määrän, joka vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajille korvauksena vahingosta, jonka se aiheutti heille lainvastaisilla toimillaan

               —

               velvoittamaan vastaajan maksamaan kantajille 50  000 euron rahamäärän korvauksena aineettomasta vahingosta, jonka se aiheutti heille loukkaamalla yhdenvertaisen kohtelun periaatetta

               —

               velvoittamaan vastaajan maksamaan kantajille 50  000 euron rahamäärän korvauksena aineettomasta vahingosta, jonka se aiheutti heille loukkaamalla oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vaativat tällä kanteellaan unionin yleisessä tuomioistuimessa, joka on toimivaltainen SEUT 268 artiklan perusteella, SEUT 340 artiklan toisen kohdan mukaista korvausta vahingosta, joka heille aiheutui vastaajan lainvastaisen käytöksen vuoksi.
   Kantajat väittävät, että kyseinen vahinko aiheutui, kun vastaaja määräsi toimivaltuutensa ylittäen sekä unionin johdettua oikeutta rikkoen ja unionin oikeuden yleisiä periaatteita loukaten kantajien Cyprus Popular Bank Public Co Ltd:ssä (Laiki Trapeza) olleiden pankkitalletusten arvon alentamisesta ja siten aiheutti sen tai joka tapauksessa vaikutti siihen.
   Kantajat väittävät erityisesti, että vastaaja loukkasi perusoikeuksia ja unionin oikeuden yleisiä periaatteita seuraavilla tavoilla:

               —

               ensinnäkin omaisuuden suojan loukkaaminen

               —

               toiseksi yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaaminen ja

               —

               kolmanneksi kantajilla olevan oikeuden oikeussuojaan ja oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen.

               —

               Kantajat väittävät, että vastaajan sopimussuhteen ulkopuolisen korvausvastuun syntymistä koskevat edellytykset, sellaisina kuin ne on oikeuskäytännössä vahvistettu, täyttyvät.


title: Asia C-400/10 PPU: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 5.10.2010 (Supreme Courtin (Irlanti) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — J. McB. v. L. E. (Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevat asiat — Kansainvälisestä lapsikaappauksesta 25.10.1980 tehty yksityisoikeuden alaa koskeva Haagin yleissopimus — Asetus (EY) N:o 2201/2003 — Lapset, joiden vanhemmat eivät ole avioliitossa keskenään — Isän oikeus lapsen huoltoon — Käsitteen oikeus lapsen huoltoon tulkinta — Yleiset oikeusperiaatteet ja Euroopan unionin perusoikeuskirja)

text:
               4.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 5.10.2010 (Supreme Courtin (Irlanti) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — J. McB. v. L. E.
   (Asia C-400/10 PPU) (1)

   (Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevat asiat - Kansainvälisestä lapsikaappauksesta 25.10.1980 tehty yksityisoikeuden alaa koskeva Haagin yleissopimus - Asetus (EY) N:o 2201/2003 - Lapset, joiden vanhemmat eivät ole avioliitossa keskenään - Isän oikeus lapsen huoltoon - Käsitteen ”oikeus lapsen huoltoon” tulkinta - Yleiset oikeusperiaatteet ja Euroopan unionin perusoikeuskirja)
   2010/C 328/15
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supreme Court

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: J. McB.

      Vastaaja: L. E.

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Supreme Court — Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 (EUVL L 338, s. 1) tulkinta — Lapsi, jonka vanhemmat eivät ole avioliitossa keskenään — Isän oikeus lapsen huoltoon — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan isän on saatava toimivaltaisen tuomioistuimen määräys, jotta hänellä voitaisiin katsoa olevan sellainen oikeus lapsen huoltoon, jonka perusteella tämän lapsen vieminen pois asuinpaikkansa maasta tai hänen palauttamatta jättäminen kyseiseen maahan on luvatonta

      Tuomiolauselma

   Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 2201/2003 on tulkittava siten, että se ei ole esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa edellytetään, että jotta lapsen isä, joka ei ole naimisissa lapsen äidin kanssa, saa oikeuden lapsen huoltoon, hänen on saatava toimivaltaiselta kansalliselta tuomioistuimelta määräys, jolla hänelle annetaan tämä oikeus, jonka perusteella sitä, että lapsen äiti vie lapsen pois tai jättää tämän palauttamatta, voidaan pitää luvattomana asetuksen 2 artiklan 11 alakohdassa tarkoitetulla tavalla.

      (1)  EUVL C 260, 25.9.2010.


title: Asia T-321/06: Kanne 27.11.2006 — Moreira da Fonseca v. SMHV — General Óptica (GENERAL OPTICA)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/71

         Kanne 27.11.2006 — Moreira da Fonseca v. SMHV — General Óptica (GENERAL OPTICA)
   (Asia T-321/06)
   (2006/C 326/148)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Alberto Jorge Moreira da Fonseca Lda (Santo Tirso, Portugali) (edustaja: lakimies Oehen Mendes)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: General Óptica SA (Barcelona, Espanja)
   Vaatimukset

               —

               SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan mitättömyysmenettelyssä nro 830 C (asia R 945/2005-1) 8.8.2006 tekemä päätös, joka annettiin kantajalle tiedoksi 27.9.2006, on kumottava, ja yhteisön tavaramerkki nro 573 774”GENERAL OPTICA”, jota koskeva hakemus jätettiin 10.7.1997 ja joka rekisteröitiin 10.9.1999, on näin ollen julistettava mitättömäksi tai vaihtoehtoisesti sen haltija on julistettava menettäneeksi oikeutensa tavaramerkkiin

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on haettu: Kuviomerkki ”GENERAL OPTICA” luokkaan 42 kuuluvia palveluja varten (optiset palvelut) — yhteisön tavaramerkki nro 573 774

      Yhteisön tavaramerkin haltija: General Óptica SA

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan hakemuksen tekijä: Kantaja

      Mitättömäksi julistamista koskevan hakemuksen tekijän tavaramerkkioikeus: Aikaisempi kansallinen toiminimi Generalóptica optisten laitteiden sekä tarkkuus- ja valokuvauslaitteiden maahantuontia ja vähittäismyyntiä varten

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskeva vaatimus hylätään

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylätään

      Kanneperusteet: Muun muassa neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 ja 4 kohtaa on rikottu, sillä kyseessä olevien kahden merkin välillä on sekaannusvaara ja kantajan merkki nauttii kansallista suojaa.
   Neuvoston asetuksen N:o 2868/95 22 sääntöä on rikottu, sillä SMHV laiminlöi velvollisuutensa pyytää kantajaa esittämään todisteita aikaisemmasta käytöstä, johon oli vedottu.


title: Asia C-69/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van eerste aanleg te Brugge (Belgia) on esittänyt 16.2.2011 — Connoisseur Belgium BVBA v. Belgian valtio

text:
               14.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van eerste aanleg te Brugge (Belgia) on esittänyt 16.2.2011 — Connoisseur Belgium BVBA v. Belgian valtio
   (Asia C-69/11)
   2011/C 145/11
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank van eerste aanleg te Brugge

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Connoisseur Belgium BVBA

      Vastaaja: Belgian valtio

      Ennakkoratkaisukysymys

   Rikkooko arvonlisäverolain 26 § kuudennen arvonlisäverodirektiivin (1) 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohtaa, joka nykyään sisältyy yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (2) 73 artiklaan, ja loukkaako se arvonlisäveron neutraalisuuden periaatetta, jos kyseistä säädöstä tulkitaan siten, että arvonlisäveroa on maksettava kuluista tai summista, jotka sopimuksen perusteella voidaan laskuttaa sopimuskumppanilta mutta joita ei laskuteta?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1)

      (2)  EYVL L 347, s. 1.


title: Asia T-301/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 13.11.2009 — Lumenis v. SMHV (FACES)

text:
               16.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 11/38

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 13.11.2009 — Lumenis v. SMHV (FACES)
   (Asia T-301/07) (1)

   2010/C 11/71

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 247, 20.10.2007.


title: Asia C-359/02: Tribunale di Modenan, Ufficio del Giudice per le indagini preliminari, 27.6.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosasiassa Christian Lanzottia vastaan

text:
7.12.2002              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 305/13
joka asuu aviopuolisonsa kanssa pysyvästi Belgiassa, kun              oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-127/
aviopuolisot on vakuutettu vapaaehtoisen vakuutuksen perus-           01, Carlo Ripa di Meana vastaan Euroopan parlamentti,
teella Belgian sairausvakuutusjärjestelmässä?”                        9.7.2002 antamasta määräyksestä. Valittajan edustajina ovat
                                                                      asianajajat Wilma Viscardini ja Gabriele Donà.
( 1) Euroopan talousyhteisön ja Marokon kuningaskunnan välisen
     yhteistyösopimuksen tekemisestä 26 päivänä syyskuuta 1978        Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2211/78 (EYVL L 264,
     27.9.1978, s. 1).
                                                                      –     kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                            tuimen asiassa T-127/01, Carlo Ripa di Meana vastaan
                                                                            Euroopan parlamentti, 9.7.2002 antaman määräyksen;
                                                                      –     toteaa, että kanne asiassa T-127/01 voidaan ottaa tutkitta-
                                                                            vaksi;
Tribunale di Modenan, Ufficio del Giudice per le indagini
preliminari, 27.6.2002 tekemällään päätöksellä esittämä               –     palauttaa asian T-127/01 ensimmäisen oikeusasteen tuo-
ennakkoratkaisupyyntö rikosasiassa Christian Lanzottia                      mioistuimelle, jotta se ratkaisee pääasian;
                             vastaan
                                                                      –     velvoittaa Euroopan parlamentin korvaamaan valitukses-
                         (Asia C-359/02)                                    ta ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esite-
                                                                            tystä oikeudenkäyntiväitteestä aiheutuneet oikeuden-
                                                                            käyntikulut.
                         (2002/C 305/21)
Tribunale di Modena, Ufficio del Giudice per le indagini              Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
preliminari, on pyytänyt 27.6.2002 tekemällään päätöksellä,
joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 7.10.2002,
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua ri-             Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hyväksyi 9.7.2002
kosasiassa Christian Lanzottia vastaan seuraavaan kysymyk-            päivätyllä määräyksellään Euroopan parlamentin asiassa
seen:                                                                 T-127/01 esittämän oikeudenkäyntiväitteen, ja totesi tämän
                                                                      seurauksena, että Ripa di Meanan nostamaa kannetta, jolla
Onko Italian lain nro 401/89, sellaisena kuin se on muutettuna        tämä vaati kumottavaksi 26.3.2001 tehtyä Euroopan parla-
lain nro 388/00 37 §:llä, 4 §:n 1 momentin, 4 bis §:n ja              mentin päätöstä, jolla kantajan eläkkeen suorittaminen keskey-
4 ter §:n kaltainen kansallinen lainsäädäntö, jossa kaikkia           tettiin sen johdosta, että hänet oli valittu Consiglio della
henkilöitä kaikissa olosuhteissa kielletään rikosoikeudellisen        regione di Umbrian jäseneksi, ei voitu tutkia.
seuraamuksen uhalla keräämästä, hyväksymästä, merkitsemäs-
tä ja välittämästä urheilutapahtumiin liittyviä vedonlyöntejä,
ellei tähän ole saatu kansallisissa oikeussäännöissä edellytettyä     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi erityisesti, että
ennakkolupaa, yhteensoveltuvaa EY 43 artiklan ja sitä seuraa-         Ripa di Meanan kanne oli nostettu liian myöhään, koska
vien artiklojen sekä EY 49 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen     26.3.2001 päivätyn kirjeen – johon ei sisältynyt mitään
kanssa, jotka koskevat sijoittautumisvapautta ja rajojen yli          uusia seikkoja verrattuna 26.1.2001 päivättyyn Euroopan
suoritettavien palvelujen tarjoamisen vapautta?                       parlamentin kirjeeseen, ja koska sitä ei ollut laadittu kantajan
                                                                      tilanteen uudelleen arvioinnin jälkeen hänen 15.3.2001 päivä-
                                                                      tyssä kirjeessään esittämien tosiseikkojen ja oikeudellisten
                                                                      seikkojen perusteella – oli katsottava olevan ”puhtaasti
                                                                      26.1.2001 päivätyn kirjeen vahvistava toimi”.
Carlo Ripa di Meanan 8.10.2002 tekemä valitus Euroopan                Ripa di Meana perustaa valituksensa siihen, että kyseiseen
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                    määräykseen sisältyy joitakin ilmeisiä oikeudellisia virheitä.
neljännen jaoston asiassa T-127/01, Carlo Ripa di Meana
vastaan Euroopan parlamentti, 9.7.2002 antamasta mää-
                            räyksestä                                 Ripa di Meana toteaa erityisesti, että ensimmäisen oikeusasteen
                                                                      tuomioistuin on: tehnyt menettelyä koskevan virheen: loukan-
                                                                      nut puolustautumisoikeuksia; tehnyt virheen 26.1.2001 ja
                        (Asia C-360/02 P)
                                                                      26.3.2001 päivättyjen kirjeiden oikeudellisessa luonnehdin-
                                                                      nassa. Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
                         (2002/C 305/22)                              soveltanut virheellisesti vahvistavia toimia koskevaa yhteisön
                                                                      oikeuskäytäntöä, eikä ole ottanut huomioon ”anteeksiannetta-
                                                                      vissa olevaa virhettä” koskevaa oikeuskäytäntöä.
Carlo Ripa di Meana on valittanut 8.10.2002 Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen


title: Asia C-524/07: Kanne 26.11.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta

text:
               9.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/11

         Kanne 26.11.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-524/07)
   (2008/C 37/14)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: B. Schima)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut EY 28 ja EY 30 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei lähtökohtaisesti rekisteröi vanhempia maahantuotuja käytettyjä ajoneuvoja, jotka on rekisteröity aikaisemmin toisessa jäsenvaltiossa, mutta eivät täytä tiettyjä Itävallan pakokaasu- ja meluntorjuntasäännöksiä, vaikka kotimaan alueella jo rekisteröidyt samankaltaiset ajoneuvot on vapautettu näistä vaatimuksista uuden rekisteröinnin yhteydessä.

               —

               Itävallan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   EY 28 artiklan mukaan jäsenvaltioiden väliset tuonnin määrälliset rajoitukset ja kaikki vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet ovat kiellettyjä. Määrällisiä rajoituksia vaikutukseltaan vastaavia toimenpiteitä on kaikki sellainen lainsäädäntö ja sellaiset toimenpiteet, jotka voivat tosiasiallisesti tai mahdollisesti rajoittaa yhteisön sisäistä kauppaa suoraan tai välillisesti.
   Itävallan Kraftfahrgesetzin (moottoriajoneuvolaki) säännösten mukaan vanhempia maahantuotuja käytettyjä ajoneuvoja, jotka on rekisteröity aikaisemmin toisessa jäsenvaltiossa, mutta jotka eivät täytä tiettyjä Itävallan pakokaasu- ja meluntorjuntasäännöksiä, ei lähtökohtaisesti rekisteröidä Itävallassa, vaikka kotimaan alueella jo rekisteröidyt samankaltaiset ajoneuvot on vapautettu näistä vaatimuksista uuden rekisteröinnin yhteydessä. Näin ollen Itävallan tasavalta on rikkonut EY 28 ja EY 30 artiklan mukaisia velvoitteitaan.
   Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan aikaisemmin toisessa jäsenvaltiossa rekisteröidyn moottoriajoneuvon ensirekisteröinti tuontipaikan jäsenvaltiossa riippuu tiettyjen sellaisten pakokaasu- ja meluntorjuntaraja-arvojen täyttämisestä, jotka ovat tiukempia kuin yhteisön oikeuden sovellettavat säännökset, on näet omiaan rajoittamaan yhteisön sisäistä kauppaa. Lisäksi tällä kaupan rajoituksella syrjitään ulkomaisia tuotteita, koska kotimaisten käytettyjen autojen, jotka rekisteröidään uudestaan omistajanvaihdoksen yhteydessä, ei tarvitse täyttää tiukempia raja-arvoja. Itävallan säännöksissä ei myöskään säädetä, että rekisteröidyt ajoneuvot poistetaan liikennekäytöstä, jos ne eivät täytä pakokaasu- ja meluntorjunta-arvoja, joita sovelletaan maahantuotujen ajoneuvojen yksittäishyväksynnässä.
   Muiden erityisten säännösten soveltaminen ei sulje esillä olevassa asiassa pois perustamissopimuksen tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevien määräysten soveltamista. Ensinnäkin direktiivien 93/59/ETY ja 92/97/ETY säännöksiä, joilla vahvistetaan määrätyt päästönormit ja meluarvot ja joihin Itävallan oikeudessa viitataan noudatettavien raja-arvojen osalta, ei sovelleta ajoneuvoihin, jotka on otettu käyttöön jäsenvaltiossa ennen mainituissa direktiiveissä vahvistettua ajankohtaa. Toiseksi ETA-sopimuksen liitteessä II olevaa 1 kohtaa ei voida soveltaa sellaisen asian arviointiin, joka, kuten moottoriajoneuvon tuonti toisesta jäsenvaltiosta Itävaltaan sellaisena ajankohtana, jolloin sekä Itävalta että toinen jäsenvaltio kuuluvat yhteisöön, kuuluu yksinomaan yhteisön oikeuden soveltamisalaan.
   Yhteisön sisäistä tavaroiden liikkuvuutta voidaan rajoittaa EY 30 artiklassa nimenomaisesti mainituista tai muista yleiseen etuun liittyvistä pakottavista syistä. Tällaisen lainsäädännön on oltava näihin syihin nähden sopiva, tarpeellinen ja oikeasuhteinen, ja rajoituksia ei saa käyttää välineenä mielivaltaiseen syrjintään eikä jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen.
   Esillä olevalle kaupan rajoitukselle ei ole tällaista oikeudellista perustelua. Terveyden tai ympäristön suojeluun liittyviin perusteisiin ei ole mahdollista vedota maahantuotujen ajoneuvojen rekisteröinnin kieltämiseksi, kun samankaltaisten käytettyjen autojen, jotka on jo rekisteröity kansallisesti, uusia rekisteröintejä ei evätä näillä perusteilla. Lisäksi komission mukaan siirtyminen edullisempiin päästö- ja meluarvoihin voidaan turvata vähemmän rajoittavilla toimenpiteillä. Terveyden ja ympäristön suojeluun liittyvien tavoitteiden toteuttaminen ainoastaan maahantuotuja ajoneuvoja rajoittavilla toimenpiteillä on tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteen vastaista.


title: Asia C-76/04: Euroopan yhteisöjen komission 17.2.2004 Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/25

         Euroopan yhteisöjen komission 17.2.2004 Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-76/04)
   (2004/C 94/53)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.2.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat E. Traversa ja W. Wils.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:

               —

               toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut vakuutusyritysten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta 19 päivänä maaliskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/17/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle;

               —

               velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin täytäntöönpanolle varattu määräaika päättyi 20.4.2003.

      (1)  EYVL L 110, 20.4.2001, s. 28—39.


title: Asia C-294/00: Itävallan tasavallan Oberster Gerichtshofin 13.7.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa, jossa kantajana on Deutsche Paracelsus Schulen für Naturheilverfahren GmbH ja vastaajana on Kurt Gräbner

text:
7.10.2000                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 285/3
Mikäli ensimmäiseen kysymykseen annettu vastaus on myön-                  Onko jäsenvaltiolla edelleen, erityisesti ammatillisen koulutuk-
teinen:                                                                   sen tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä
                                                                          annetun direktiivin 92/51/ETY (1) hyväksymisen jälkeen, oi-
                                                                          keus päättää, että yksinomaan lääkärin ammattitutkinnon
2.    Onko EY:n perustamissopimuksen 48 artiklan 2 kohtaa
                                                                          suorittaneet henkilöt saavat harjoittaa lääkärin ammattia sivua-
      (josta on tullut EY 39 artiklan 2 kohta) ja 51 artiklaa
                                                                          vaa toimintaa, kuten parantajia koskevassa Saksan laissa
      (josta on tullut EY 42 artikla), sekä asetusta N:o 1408/71
                                                                          (Heilpraktikergesetz, RGBl I 251/1939, sellaisena kuin se
      tulkittava siten, että niiden vastainen on sellainen kansalli-
                                                                          on viimeksi muutettuna) tarkoitettua parantajan ammattia
      nen säännös, jonka mukaan odotusaikaa koskevaa edelly-
                                                                          (Heilpraktiker), vai onko tämä vastoin sijoittautumisvapautta
      tystä työkyvyn alenemaan johtaneen vakuutustapahtu-
                                                                          koskevaa EY 43 artiklaa (aiempi perustamissopimuksen 52 ar-
      man perusteella etuutta myönnettäessä ei sovelleta (Entfall
                                                                          tikla) sekä palvelujen vapaata liikkuvuutta koskevaa EY 50 ar-
      der Wartezeit), jos vakuutustapahtuma on seurausta
                                                                          tiklaa (aiempi perustamissopimuksen 60 artikla)?
      työtapaturmasta ja jos lisäksi vakuutustapahtuma on
      sattunut (itävaltalaisen) Allgemeines Sozialversicherungs-
      gesetzin (yleinen sosiaalivakuutuslaki; jäljempänä ASVG)            Ovatko edellä mainittujen yhteisön oikeuden määräysten
      tai muun (itävaltalaisen) liittovaltion antaman lain mukai-         vastaisia sellaiset kansalliset säännökset, joissa terveydenhuol-
      sen eläkevakuutuksen perusteella pakollisesti vakuutetulle          tolainsäädännön soveltamisalaan kuuluvia ammatteja koske-
      tai (itävaltalaisen) ASVG:n 19a §:n mukaan vapaaehtoi-              vaa koulutusta saavat tarjota ainoastaan tietyt laitokset ja
      sesti vakuutetulle, jolloin kansallinen säännös ei koske            joissa muita henkilöitä tai laitoksia kielletään tarjoamasta,
      muissa jäsenvaltioissa työskenneltäessä sattuneita työta-           välittämästä tai mainostamasta tällaista koulutusta, vaikka
      paturmia?                                                           koulutus liittyisi vain tietyiltä osa-alueiltaan lääkärin ammatin
                                                                          harjoittamiseen?
3.    Onko EY:n perustamissopimuksen 48 artiklan 2 kohtaa
      (josta on tullut EY 39 artiklan 2 kohta) ja 51 artiklaa             (1) EYVL 1992, L 209, s. 25.
      (josta on tullut EY 42 artikla) tulkittava siten, että niiden
      vastainen on asetuksen N:o 1408/17 9 a artikla sekä
      sellainen kansallinen säännös, jossa sen soveltamisalan
      ulkopuolelle rajataan täysin yleisellä tavalla viitekauden
      (Rahmenzeitraum) pidentäminen ajalla, jolta on oikeus
      saada eläkettä, tai se rajataan koskemaan pelkästään
      kyseisen jäsenvaltion lakisääteiseen tapaturmavakuutuk-
      seen perustuvaa eläkeoikeutta koskevaa tapausta?
                                                                          Euroopan yhteisöjen komission 1.8.2000 Italian tasavaltaa
                                                                                vastaan nostama kanne
(1) EYVL 1971, L 149, s. 2.
(2) EYVL 1983, L 230, s. 6.                                                                         (Asia C-295/00)
(3) EYVL 1992, L 136, s. 28.
                                                                                (2000/C 285/07)
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 1.8.2000 Euroo-
                                                                          pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
                                                                          vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen neuvonantaja
                                                                          Enrico Traversa, avustajanaan oikeudellisen osaston virkamies
                                                                          Bernard Mongin, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos
                                                                          Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
Itävallan tasavallan Oberster Gerichtshofin 13.7.2000
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
asiassa, jossa kantajana on Deutsche Paracelsus Schulen                   Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
für Naturheilverfahren GmbH ja vastaajana on Kurt                         tuin
                               Gräbner
                                                                          a)    toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut palvelujen
                                                                                tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta jäsen-
                          (Asia C-294/00)                                       valtioiden väliseen meriliikenteeseen sekä jäsenvaltioiden
                                                                                ja kolmansien maiden väliseen meriliikenteeseen
                          (2000/C 285/06)                                       22 päivänä joulukuuta 1986 annetun neuvoston asetuk-
                                                                                sen (ETY) N:o 4055/86 (1) 1 artiklan mukaisia velvoittei-
                                                                                taan, koska se on pitänyt voimassa Genovan, Napolin ja
Itävallan tasavallan Overster Gerichtshof on pyytänyt                           Triesten satamissa maihinnousevilta ja laivaan nousevilta
13.7.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunu Euroopan                     matkustajilta perittävän maksun riippumatta siitä, saapu-
yhteisöjen tuomioistuimeen 31.7.2000, Euroopan yhteisöjen                       vatko matkustajat toisen jäsenvaltion vai yhteisön ulko-
tuomioistuimelta ennakkoratkaisua Deutsche Paracelsus Schu-                     puolisen valtion satamista tai ovatko ne matkalla niihin,
len für Naturheilverfahren GmbHN ja Kurt Gräbnerin välisessä                    vaikka kahden kotimaisen sataman välillä tapahtuvan
riitaasiasssa seuraaviin kysymyksiin:                                           kuljetuksen yhteydessä ei peritä tällaista maksua;


title: Asia T-488/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.12.2011 — Ranska v. komissio (Euroopan aluekehitysrahasto (AKR) — Tuen alentaminen — Yhteisön rakennetuki Martiniquen alueella — Kumoamiskanne — Julkiset hankinnat — Direktiivi 93/37/ETY — ”Suoran tuen” käsite — ”Urheilu- ja virkistystilojen ja vapaa-ajan tilojen” käsite — Perusteluvelvollisuus — Suhteellisuusperiaate)

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.12.2011 — Ranska v. komissio
   (Asia T-488/10) (1)

   (Euroopan aluekehitysrahasto (AKR) - Tuen alentaminen - Yhteisön rakennetuki Martiniquen alueella - Kumoamiskanne - Julkiset hankinnat - Direktiivi 93/37/ETY - ”Suoran tuen” käsite - ”Urheilu- ja virkistystilojen ja vapaa-ajan tilojen” käsite - Perusteluvelvollisuus - Suhteellisuusperiaate)
   2012/C 32/49
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: E. Belliard, G. de Bergues ja N. Rouam)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Dintilhac ja A. Steiblytė)

      Oikeudenkäynnin kohde

   28.7.2010 tehdyn Euroopan komission päätöksen C(2010) 5229, joka koskee Euroopan aluekehitysrahaston (AKR) sellaisen tuen osan poistamista, joka on myönnetty tavoitteen 1 ohjelma-asiakirjan nojalla yhteisön rakennetukena Ranskan Martiniquen alueella, kumoamista koskeva vaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 13, 15.1.2011.


title: Asia T-30/17: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 6.4.2017 – Bender v. parlamentti

text:
               6.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 6.4.2017 – Bender v. parlamentti
   (Asia T-30/17)
   (2017/C 178/54)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 10 päivänä joulukuuta 2002 asiassa C-312/00 P, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Camar Srl ym (Muutoksenhaku – Yhteinen markkinajärjestely – Banaanit – Lisätuontitodistuksia koskeva hakemus – Tariffikiintiön mukauttaminen pakottavissa tapauksissa – Yhteisön sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Kumoamiskanne – Tutkittavaksi ottaminen)

text:
8.2.2003               FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                                 C 31/1
                                                                     I
                                                              (Tiedonantoja)
                                                      TUOMIOISTUIN
                                                             TUOMIOISTUIN
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                jaoston puheenjohtaja R. Schintgen, joka hoitaa kuudennen
                                                                        jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit C. Gulmann,
                         (kuudes jaosto)                                V. Skouris, F. Macken (esittelevä tuomari) ja J. N. Cunha
                                                                        Rodrigues, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: johtava hallinto-
                 12 päivänä joulukuuta 2002                             virkamies H. A. Rühl, on antanut 12.12.2002 tuomion, jonka
                                                                        tuomiolauselma on seuraava:
asiassa C-209/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                  1)     Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY 249 artiklan
                    Saksan liittotasavalta ( 1)                                sekä toimenpiteestä, jonka Saksa on toteuttanut Westdeutsche
                                                                               Landesbank – Girozentralen (WestLB) hyväksi, 8 päivänä
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Saksan                       heinäkuuta 1999 tehdyn komission päätöksen 2000/392/EY
liittotasavallan Westdeutsche Landesbank Girozentrale -                        3 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole noudattanut
pankin (WestLB) hyväksi toteuttama toimenpide – Nordr-                         tätä päätöstä.
hein-Westfalenin osavaltion Wohnungsbauförderungsans-
taltin (WfA) sulautuminen WestLB:hen – WestLB:n oman                    2)     Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
pääoman kasvu tämän seurauksena – WfA:n ainoana omis-                          kulut.
tajana olevalle osavaltiolle suoritettava korvaus – Komission
päätös 2000/392/EY – Lainvastaisen tuen takaisinperimis-                (1 ) EYVL C 211, 22.7.2000.
        velvollisuus – Täytäntöönpanon laiminlyönti)
                         (2003/C 31/01)
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                 YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                10 päivänä joulukuuta 2002
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                    asiassa C-312/00 P, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Camar Srl ym ( 1)
Asiassa C-209/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-              (Muutoksenhaku – Yhteinen markkinajärjestely – Banaanit
nään F. Santaolalla ja K.-D. Borchardt) vastaan Saksan liittotasa-      – Lisätuontitodistuksia koskeva hakemus – Tariffikiintiön
valta (asiamiehenään W.-D. Plessing, avustajanaan Rechtsan-             mukauttaminen pakottavissa tapauksissa – Yhteisön sopi-
walt H.-F. Wissel), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuin-       mussuhteen ulkopuolinen vastuu – Kumoamiskanne – Tut-
ta toteamaan, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut                                    kittavaksi ottaminen)
EY 249 artiklan sekä toimenpiteestä, jonka Saksa on toteutta-
                                                                                (2003/C 31/02)
nut Westdeutsche Landesbank Girozentralen (WestLB) hyväksi,
8 päivänä heinäkuuta 1999 tehdyn komission päätöksen                                          (Oikeudenkäyntikieli: italia)
2000/392/EY (EYVL L 150, s. 1) 3 artiklan mukaisia velvoittei-
taan, koska se ei ole toteuttanut säädetyssä määräajassa                (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
tarvittavia toimenpiteitä sen valtiontuen poistamiseksi ja takai-                      tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
sinperimiseksi, jonka se myönsi Westdeutsche Landesbank
Girozentralelle vuosina 1992–1998 ja joka todettiin kyseisessä
päätöksessä yhteismarkkinoille soveltumattomaksi, yhteisöjen            Asiassa C-312/00 P, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: toisen             nään C. van der Hauwaert ja L. Visaggio, avustajinaan avvocato
 ---pagebreak--- C 31/2                   FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                          8.2.2003
A. Dal Ferro), jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroo-                    YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
(neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-79/96, T-260/97 ja                                           (viides jaosto)
T-117/98, Camar ja Tico vastaan komissio ja neuvosto,
8.6.2000 antaman tuomion (Kok. 2000, s. II-2193) kumoa-                                      12 päivänä joulukuuta 2002
mista, vastapuolina ja muina asianosaisina: Camar Srl, koti-
paikka Florence (Italia) (edustajinaan avvocato W. Viscardini             asiassa C-324/00 (Finanzgericht Münsterin esittämä en-
Donà, avvocato M. Paolin ja avvocato S. Donà), kantajana                  nakkoratkaisupyyntö), Lankhorst-Hohorst GmbH vastaan
ensimmäisessä oikeusasteessa asioissa T-79/96, T-260/97 ja                                       Finanzamt Steinfurt (1)
T-117/98, Tico Srl, kotipaikka Padoue (Italia) (edustajinaan
                                                                          (Sijoittautumisvapaus – Verotus – Yhteisövero – Peitelty
avvocato W. Viscardini Donà, avvocato M. Paolin ja avvocato               voitonjako – Yhtiöveron hyvitys – Verojärjestelmän johdon-
S. Donà), kantajana ensimmäisessä oikeusasteessa asiassa
                                                                                mukaisuus – Veron kiertäminen)
T-117/98, Euroopan unionin neuvosto (asiamiehenään F. Rug-
geri Laderchi), vastaajana ensimmäisessä oikeusasteessa asiassa                                      (2003/C 31/03)
T-260/97, Ranskan tasavalta (asiamiehinään C. Vasak ja G. de
Bergues), väliintulijana ensimmäisessä oikeusasteessa asioissa                                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
T-79/96 ja T-260/97, ja Italian tasavalta (asiamiehenään
U. Leanza, avustajanaan F. Quadri), väliintulijana ensimmäi-              (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
sessä oikeusasteessa asiassa T-79/96, yhteisöjen tuomioistuin,                          tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias,
jaostojen puheenjohtajat J.-P. Puissochet, M. Wathelet,
R. Schintgen (esittelevä tuomari) sekä tuomarit C. W. A. Tim-             Asiassa C-324/00, jonka Finanzgericht Münster (Saksa) on
mermans, C. Gulmann, D. A. O. Edward, A. La Pergola, P. Jann,             saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
V. Skouris, F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr, J. N. Cunha              käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
Rodrigues ja A. Rosas, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja:           vireillä olevassa asiassa Lankhorst-Hohorst GmbH ja Finanz-
R. Grass, on antanut 10.12.2002 tuomion, jonka tuomiolau-                 amt Steinfurt ennakkoratkaisun EY 43 artiklan tulkinnasta,
selma on seuraava:                                                        yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                          nossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet (esittelevä tuomari)
                                                                          sekä tuomarit C. W. A. Timmermans, D. A. O. Edward,
                                                                          P. Jann ja A. Rosas, julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: johtava
1)     Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdiste-        hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 12.12.2002 tuomion,
       tyissä asioissa T-79/96, T-260/97 ja T-117/98, Camar ja            jonka tuomiolauselma on seuraava:
       Tico vastaan komissio ja neuvosto, 8.6.2000 antama tuomio
       kumotaan siltä osin kuin siinä hyväksyttiin asiassa T-117/         EY 43 artiklaa tulee tulkita siten, että Körperschaftsteuergesetzin
       98 nostettu kumoamiskanne 23.4.1998 tehdystä Euroopan              (yhteisöverolaki) 8 a §:n 1 momentin 2 kohdan kaltainen toimenpide
       yhteisöjen komission päätöksestä, jolla oli hylätty Camar Srl:n    on sen kanssa ristiriidassa.
       ja Tico Srl:n tekemä banaanialan yhteisestä markkinajärjeste-
       lystä 13 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuk-         (1 ) EYVL C 316, 4.11.2000.
       sen (ETY) N:o 404/93 16 artiklan 3 kohtaan perustuva
       vaatimus.
2)     Muilta osin valitus hylätään.                                              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (viides jaosto)
3)     Asiassa T-117/98 nostettu kumoamiskanne jätetään tutki-                               12 päivänä joulukuuta 2002
       matta.
                                                                          asiassa C-385/00 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä
                                                                          ennakkoratkaisupyyntö), F. W. L. de Groot vastaan Staats-
4)     Camar Srl ja Tico Srl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-                          secretaris van Financiën (1)
       kulut asiassa T-117/98.
                                                                          (Työntekijöiden vapaa liikkuvuus – Verosopimus – Kaksin-
                                                                          kertaisen verotuksen välttämistä koskeva Alankomaiden
                                                                                säännöstö)
5)     Asianosaiset ja muut osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyn-
       tikuluistaan tässä oikeusasteessa.                                                            (2003/C 31/04)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
( 1) EYVL C 302, 21.10.2000.                                              (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                          Asiassa C-385/00, jonka Hoge Raad der Nederlanden
                                                                          (Alankomaat) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen


title: Asia T-191/12: Kanne 30.4.2012 — Roland v. SMHV — Textiles Well (wellness inspired by nature)

text:
               14.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/7

         Kanne 30.4.2012 — Roland v. SMHV — Textiles Well (wellness inspired by nature)
   (Asia T-191/12)
   2012/C 209/12
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Roland SE (Essen, Saksa) (edustajat: asianajajat O. Rauscher ja C. Onken)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Textiles Well SA (Le Vigan, Ranska)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 15.2.2012 asiassa R 2552/2010-1 tekemä päätös on kumottava

               —

               väite nro 1299967 on hylättävä ja

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja vastapuoli valituslautakunnassa on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kansainvälinen kuviomerkki ”wellness inspired by nature” luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro W00924808

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Luokkaan 25 kuuluvia tavaroita koskevan sanamerkin WELL yhteisön tavaramerkkirekisteröinti nro 527630; luokkaan 25 kuuluvia tavaroita koskevan sanamerkin ”WELLNESS” ranskalainen tavaramerkkirekisteröinti nro 99804486

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen ja kansainvälisen rekisteröinnin suojan epääminen kaikkien kyseessä olevien tavaroiden osalta

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia T-141/15: Kanne 27.3.2015 – Tšekin tasavalta v. komissio

text:
               29.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/37

         Kanne 27.3.2015 – Tšekin tasavalta v. komissio
   (Asia T-141/15)
   (2015/C 213/62)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Asianosaiset

      Kantaja: Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek ja Očková)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle (tiedoksiannettu numerolla C(2015) 53) 16.1.2015 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2015/103 siltä osin kuin siinä jätetään unionin rahoituksen ulkopuolelle Tšekin tasavallan suorittamia menoja, joiden kokonaismäärä on 2 1 23  199,04 euroa

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu neuvoston asetuksen (EY) N:o 479/2008 (1) 5 artiklan rikkomiseen ja oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen

                           —

                           Kantaja väittää tältä osin, että komissio on riidanalaisessa päätöksessä päättänyt rahoituskorjauksesta sillä perusteella, ettei tiettyjä menoja voida hyväksyä, vaikka kyseiset menot on suoritettu sellaisen toimenpiteen perusteella, joka on hyväksytty neuvoston asetuksen N:o 479/2008 5 artiklassa säädettyjen menettelysääntöjen mukaisesti, mikä on merkinnyt sekä kyseisen säännöksen rikkomista että oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden loukkaamista.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan, luettuna yhdessä komission asetuksen (EY) N:o 885/2006 (2) 11 ja 16 artiklan ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 31 artiklan kanssa, rikkomiseen

                           —

                           Kantaja vetoaa tältä osin Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan, luettuna yhdessä komission asetuksen N:o 885/2006 11 ja 16 artiklan ja neuvoston asetuksen N:o 1290/2005 (3) 31 artiklan kanssa, rikkomiseen, koska komissio on jälkikäteen sisällyttänyt varainhoitovuodet 2010–2012 tutkimuksiin VT/VI/2009/004/CZ ja VT/VI/2009/101/CZ.

      (1)  Viinialan yhteisestä markkinajärjestelystä, asetusten (EY) N:o 1493/1999, (EY) N:o 1782/2003, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 3/2008 muuttamisesta sekä asetusten (ETY) N:o 2392/86 ja (EY) N:o 1493/1999 kumoamisesta 29.4.2008 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 479/2008 (EUVL L 148, s. 1).

      (2)  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä maksajavirastojen ja muiden elinten hyväksymisen sekä maataloustukirahaston ja maaseuturahaston tilien tarkastamisen ja hyväksymisen osalta 21.6.2006 annettu komission asetus (EY) N:o 885/2006 (EUVL L 171, s. 90).

      (3)  Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21.6.2005 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1290/2005 (EUVL L 209, s. 1).


title: Asia T-372/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 19.12.2008 — Bomba Energia Getränkevertriebs v. SMHV — Eckes-Granini (Bomba) (Yhteisön tavaramerkki — Väite — Väitteen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               7.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/25

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 19.12.2008 — Bomba Energia Getränkevertriebs v. SMHV — Eckes-Granini (Bomba)
   (Asia T-372/06) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väite - Väitteen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   (2009/C 55/45)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantajat: Bomba Energia Getränkevertriebs GmbH (Rohrbach, Itävalta) (edustaja: asianajaja A. Kockläuner)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: M. Kicia)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Eckes-Granini Group GmbH, aikaisemmin Eckes-Granini GmbH & Co. KG (Nieder-Olm, Saksa) (edustaja: asianajaja W. Berlit)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kumoamiskanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 3.10.2006 asiassa R 184/2005-2 tekemästä päätöksestä, joka liittyy väitemenettelyyn Eckes-Granini GmbH & Co KG:n ja Bomba Energia Getränkevertriebs GmbH:n välillä.
   Tuomiolauselma

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Bomba Energia Getränkevertriebs GmbH ja Eckes-Granini Group GmbH velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja kumpikin niistä velvoitetaan korvaamaan puolet sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 42, 24.2.2007.


title: Asia T-245/07: Kanne 13.7.2007 — Virsa v. neuvosto ja komissio

text:
               8.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/46

         Kanne 13.7.2007 — Virsa v. neuvosto ja komissio
   (Asia T-245/07)
   (2007/C 211/86)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Virsa, S. Coop. L. (Murcia, Espanja) (edustaja: asianajaja L. Ortiz Blanco)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Nyt esillä oleva vahingonkorvauskanne on hyväksyttävä EY 288 artiklan nojalla ja neuvosto ja komissio on velvoitettava yhteisvastuullisesti maksamaan kantajalle yhteensä 1 655 410 euron suuruinen korvaus

               —

               vastaajina olevat toimielimet on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-217/07, Las Palmeras v. neuvosto ja komissio.


title: Asia T-521/15: Kanne 7.9.2015 – Diesel v. SMHV – Sprinter megacentros del deporte (kaareva ja kulmikas viiva)

text:
               16.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 381/48

         Kanne 7.9.2015 – Diesel v. SMHV – Sprinter megacentros del deporte (kaareva ja kulmikas viiva)
   (Asia T-521/15)
   (2015/C 381/58)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Diesel SpA (Breganze, Italia) (edustaja: asianajaja A. Gaul)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Sprinter megacentros del deporte, SL (Elche, Espanja)

      Menettely SMHV:ssä

      Hakija: muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: kuviomerkki (kaareva ja kulmikas viiva) – Rekisteröintihakemus nro 11 404 019

      SMHV:ssä käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n toisen valituslautakunnan 18.6.2015 asiassa R 3291/2014-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-160/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 13.12.2007 — Estancia Piedra v. SMHV — Franciscan Vineyards (ESTANCIA PIEDRA)

text:
               23.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/60

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 13.12.2007 — Estancia Piedra v. SMHV — Franciscan Vineyards (ESTANCIA PIEDRA)
   (Asia T-160/06) (1)

   (2008/C 51/110)

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EYVL C 190, 12.8.2006.


title: Asia T-153/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.10.2016 – Hamcho ja Hamcho International v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Syyriaan kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Aiempien toimien kumoaminen unionin yleisen tuomioistuimen tuomiolla — Uudet toimet, joissa kantajien nimet sisällytetään luetteloihin — Kumoamiskanne — Työjärjestyksen 76 artiklan d alakohta — Kannekirjelmän sisältö — Tutkittavaksi ottaminen — Perusteluvelvollisuus — Todistustaakka — Omistusoikeus — Elinkeinovapaus)

text:
               12.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 462/17

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.10.2016 – Hamcho ja Hamcho International v. neuvosto
   (Asia T-153/15) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Syyriaan kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Aiempien toimien kumoaminen unionin yleisen tuomioistuimen tuomiolla - Uudet toimet, joissa kantajien nimet sisällytetään luetteloihin - Kumoamiskanne - Työjärjestyksen 76 artiklan d alakohta - Kannekirjelmän sisältö - Tutkittavaksi ottaminen - Perusteluvelvollisuus - Todistustaakka - Omistusoikeus - Elinkeinovapaus))
   (2016/C 462/20)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Mohamad Hamcho (Damaskos, Syyria) ja Hamcho International (Damaskos) (edustajat: asianajajat A. Boesch, D. Amaudruz ja M. Ponsard)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: G. Étienne ja S. Kyriakopoulou)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumottavaksi Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP täytäntöönpanosta 26.1.2015 annettu neuvoston täytäntöönpanopäätös 2015/117/YUTP (EUVL 2015, L 20, s. 85) ja Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 26.1.2015 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (UE) N:o 2015/108 (EUVL 2015, L 20, s. 2) siltä osin kuin kantajien nimet sisällytettiin niiden henkilöiden ja yhteisöjen luetteloon, joihin rajoittavia toimenpiteitä sovelletaan

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Mohamad Hamcho ja Hamcho International vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvostolle tässä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut sekä välitoimimenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 190, 8.6.2015.