title: Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardian 2.3.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Sodemare S.A. ym., väliintulijana Fermabel ASBL, vastaan Lombardian maakunta (Asia C-70/95)

text:
N:o C 159/ 12           FI                      Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                       24.6.95
    alueelle, onko hänellä oikeus saattaa asiansa toimival             " tarkkaan määrätty velvollisuus ", ks . tuomio (4.7.)
    taisen riippumattoman viranomaisen käsiteltäväksi 9                 11.7.1989 , nro 389 , perusteluiden 4 kohdan viimeinen
    artiklan 2 kohdan mukaisesti :                                      alakohta] poistaa lainsäädännöstään yhteisön oikeuden
                                                                        kanssa ristiriidassa olevat määräykset [ks . velvollisuu
    ( a ) oleskelulupahakemuksen hylkäämisen osalta ; tai               desta poistaa tällaiset säännökset asia C-104/86, komis
                                                                        sio v. Italia , yhteisöjen tuomioistuimen tuomio
    ( b ) maahantuloa koskevan hakemuksen hylkäämisen                   24.3.1988 , Kok. 1988 , s . 1799 ]. Yhteisöjen tuomio
                                                                        istuin on lausunut tästä velvollisuudesta " useaan ottee
          osalta : tai
                                                                        seen ").
    (c ) karkoituspààtôksen osalta ?
                                                                    — onko kansallinen säännös, jossa myös taloudelliselta
                                                                        kannalta merkittävien palvelujen koko ryhmän toimit
5 . Vaikuttaako neljänteen kysymykseen annettaviin vas                 taminen varataan ( perusteettomasti ) " yhtiöille ", jotka
    tauksiin se, että :                                                 eivät toimi hyötyä tavoitellen, perustamissopimuksen
                                                                        58 artiklan vastainen siltä osin kuin siinä määrätään
    ( a ) hakija on saapunut jäsenvaltion alueelle ennen                tarkasti perusteet, joilla hyötyä tavoittelevat yhtiöt
          oleskeluluvan pyytämistä ;                                    erotetaan hyötyä tavoittelemattomista yhtiöistä ?
    ( b ) hakija on karkoitettu jäsenvaltiosta ennen kuin hän
                                                                    — onko perustamissopimuksen 52, 58 ja 59 artiklan
          on pyytänyt oleskelulupaa tai jollei hän ole pyytä           vastaista , että kansallisen oikeuden säännös estää
          nyt oleskelulupaa ;                                           vapaan toiminnan harjoittamisen määräämällä , että
                                                                        yhdessä jäsenvaltiossa toimivan yhtiön, joka haluaa
     (c ) aikaisempi maasta poistuminen johtui karkotus                sijoittautua toiseen jäsenvaltioon perustamissopimuk
          päätöksestä tai pidätyksen ja karkoituksen uhkas             sen mukaisesti, on valittava, harjoittaako se tätä toimin
          ta , ja sitä seurasi päätös kieltää pääsy maahan ?            taa hyötyä tavoittelematta, jolloin sen on hyväksyttävä
                                                                        ehdottomasti määrätty oikeudellinen muoto, jolla ei ole
(') EYVL N:o 56 , 4.4.1964 , s . 850/64                                 mitään tekemistä sijoittautumiseen vaadittavan muo
                                                                        don kanssa, vai harjoittaako se toimintaansa hyötyä
                                                                        tavoitellen, jolloin sen on vastattava sellaisista toimin
                                                                        noista aiheutuneista kuluista, joista julkisen terveyden
                                                                        huollon kuuluisi vastata ?
                                                                    — onko perustamissopimuksen 59 artiklan vastaista, että
Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardian                    kansallisella säännöksellä , sisäisen oikeusjärjestyksen
2.3.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkai                menettelytapojen mukaisesti, ohjataan yhteiskunnallis
supyyntö asiassa Sodemare S.A. ym., väliintulijana Ferma               ten palveluiden käyttäjät, joille sisäinen oikeusjärjestys
          bel ASBL, vastaan Lombardian maakunta                         myöntää oikeuden valita palveluiden suorittajan, kään
                           ( Asia C-70/95 )                             tymään yksinomaan sellaisten yhtiöiden puoleen, joille
                                                                        valtio korvaa ainoastaan näiden oikeudellisen muodon
                             ( 95/C 159/24 )                            perusteella terveyspalveluiden, joita kaikkien luvan saa
                                                                        neiden yhtiöiden on toimitettava, suorittamisesta aiheu
Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia on                  tuneet kulut, jolloin nämä säännökset suuntaavat pal
esittänyt Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle 2.3.1995                 veluiden kysynnän määrätyille palveluiden suorittajille
tekemällään päätöksellä , joka on saapunut yhteisöjen                   ja toisaalta tämä kansallinen säännös estää palveluiden
tuomioistuimen kirjaamoon 10.3.1995 , asiassa Sodemare                  käyttäjää harjoittamasta todellista valinnan vapautta ?
S.A. ym ., väliintulijana Fermabel ASBL, vastaan Lombar
dian maakunta , seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:                — onko kyseinen säännöstö perustamissopimuksen 3
                                                                         artiklan f kohdan, 5 , 85 ja 86 sekä 90 artiklan vastainen
— onko sellaista kansallista säännöstä , joka vaikka se                  siksi , että sisäisen oikeusjärjestyksen mukaisessa jär
    koskeekin yhteisöjen perustamissopimusten " sovelta                jestelmässä sallitaan
    misalaan " kuuluvaa asiaa , on kuitenkin täysin perustee
    ton, pidettävä perustamissopimuksen 190 artiklan pe
    rusteella yhteisön oikeuden vastaisena ja onko kansalli             a ) ainoastaan määrätyn oikeudellisen muodon omaa
    sen tuomioistuimen siksi jätettävä soveltamatta sitä;                    vien yhtiöiden tarjoavan ilman yrityksille aiheutuvia
    näin on ainoastaan niissä tapauksissa, kuten käsiteltä                  kuluja sellaisia suorituksia, jotka täydentävät niiden
    vänä olevassa asiassa näyttää olevan, joissa kansallisen                 maksua vastaan tarjoamia palveluita ?
    oikeuden säännös aiheuttaa asianosaisille oikeussubjek
    teille epäselvyyttä näille varatuista mahdollisuuksista              b ) näiden samojen yhtiöiden toimivan markkinoilla
    vedota yhteisön oikeuteen ?                                              sellaisten yhtiöiden ryhmänä, joilla on vastaavia
                                                                             määrällisiä ja laadullisia ominaisuuksia niin että
     ( kyseessä ovat tapaukset, joissa jäsenvaltiolla on velvol             suuri määrä käyttäjiä pitää niitä tämän vuoksi
    lisuus [joka Italian Corte Costituzionalen mukaan on                     yhtenä ainoana yksikkönä ?
 ---pagebreak--- 24.6.95               [JÏ                       Euroopan yhteisojen virallinen lehti                                N:o C 159/ 13
    c ) että vanhuksille tarkoitettujen palveluiden kysyntä              nöksiä , jotka ovat ristiriidassa asetuksen        ( ETY )
         suunnataan b kohdassa mainituille yhtiöille ?                   N:o 404/93 kanssa . Liittymissopimuksen 149 artiklan 3
                                                                         kohdan mukaan tällainen toimivalta kuuluu neuvostolle
    ja tämän vuoksi                                                      eikä komissiolle .
                                                                    — Riittämätön perustelu.
    d ) yhtiöille määrätään velvollisuus huolehtia omalla
         vastuullaan näiden yhtiöiden maksua vastaan tar
         joamia palveluita täydentävistä suorituksista ?            (M EYVL N:o L 341 , 30.12.1994 , s . 46
    e ) muodostetaan yksiköitä , joiden tarkoituksena on
         määrätä niihin kuulumattomille yhtiöille velvolli
         suus tarjota omalla vastuullaan niiden tarjoamia
         palveluita täydentäviä suorituksia ja siirtää kulut
         käyttäjille ?                                              Euroopan yhteisöjen komission 13.3.1995 SA Royale bel
                                                                                geä ynnä muita vastaan nostama kanne
    f) taloudellinen taakka näistä palveluista , jotka ovat                                  ( Asia C-76/95 )
         ilmaisia silloin kun käyttäjät kääntyvät yksikköön                                    ( 95/C 159/26 )
         kuuluvan yhtiön puoleen, siirretään käyttäjien mak
         settavaksi ?                                               Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään oikeudelli
                                                                    sen osaston virkamies Julian Currall ja asiamiehen avusta
                                                                    jana asianajaja Jean-Luc Fagnart, Bryssel , prosessiosoite
                                                                    Luxemburgissa Georgios Kremlisin toimisto, Centre Wag
                                                                    ner, Kirchberg, on nostanut 13.3.1995 Euroopan yhteisöjen
                                                                    tuomioistuimessa kanteen, jossa vastaajana on SA Royale
                                                                    belge, sekä omasta puolestaan että valtuutettuna ja välilli
Belgian kuningaskunnan 14.3.1995 Euroopan yhteisöjen                sesti seuraavien vakuutusyhtiöiden puolesta : 1 . SA Assuran
              komissiota vastaan nostama kanne                      ces générales de France , 2 . Caisse nationale de prévoyance,
                                                                    3 . Les Mutuelles du Mans , 4 . SA Assurantie van de belgische
                          ( Asia C-71 /95 )                         Boerenbond, 5 . SA Hannover, 6 . AG-Securitas ja 7. Con
                            ( 95/C 159/25 )                         dor .
Belgian kuningaskunta , asiamiehenään ulkoasiain-, ulko            Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen
maankauppa- ja kehitysyhteistyöministeriön hallintojoh             tuomioistuin tuomitsee vastaajapuolen:
taja J. Devadder, prosessiosoite Luxemburgissa Belgian
suurlähetystö, 4 , rue des Girondins, on nostanut 14.3.1995         — maksamaan pääoman, jonka komissio on tai olisi
kanteen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa Euroopan                    velvollinen suorittamaan Euroopan yhteisöjen virkamie
yhteisöjen komissiota vastaan .                                          hiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 73 artiklan
                                                                         mukaisesti komission entisen virkamien L:n sairastaman
                                                                         ammattitaudin vuoksi ;
Kantaja vaatii tuomioistuinta :
                                                                    — maksamaan viivästyskorot sopimuksen 1.2 artiklan
— julistamaan mitättömäksi siirtymävaiheen toimista                      mukaisesti ja 6.5.1994 alkaen eli komission vakuutuk
    banaanien tuonnissa Itävaltaan, Suomeen ja Ruotsiin 21               sen antajille osoittaman vaatimuksen esittämispäivästä;
    päivänä joulukuuta 1994 annetun komission asetuksen                  P
     ( EY ) N:o 3303/94 ( 1 ) ja velvoittamaan komission kor
    vaamaan oikeudenkäyntikulut.                                    — korvaamaan oikeudenkäyntikulut yhteisöjen tuomio
                                                                         istuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukai
                                                                         sesti .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
— Syrjintä : asetuksen ( EY ) N:o 3303/94 4 artikla on
    selvästi ristiriidassa neuvoston asetuksen ( ETY )              Asia on saatettu yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi
    N:o 404/93 19 artiklan kanssa ; jokainen näistä maista          välityslausekkeen perusteella , joka sisältyy vakuutussopi
    saa erillisen kiintiön, jonka määräämisessä ei oteta            mukseen, jonka tarkoituksena on kattaa ne taloudelliset
    huomioon asetuksen ( ETY ) N:o 404/93 19 artiklassa             seuraukset, jotka aiheutuvat henkilöstösääntöjen mukai
    säädettyä jakoa . Tällaisen erillisen järjestelyn luominen      sesti yhteisöjä koskevista velvollisuuksista silloin, kun
    syrjii joitakin markkinoilla toimijoita sen mukaan,             niiden henkilöstöön kuuluville sattuu onnettomuus tai he
    ovatko he sijoittautuneet johonkin Euroopan unionin             sairastuvat ammattitautiin . Osapuolet ovat eri mieltä siitä ,
    alkuperäiseen jäsenvaltioon vai jäsenvaltioon, joka liit       onko vakuutuksen antajilla vakuutussopimuksen perus
    tyi unioniin 1.1.1995 .                                         teella oikeus riitauttaa lääketieteellisen toimikunnan anta
                                                                    man lausunnon asianmukaisuus .
— Toimivallan puute : Asetuksessa ( EY ) N:o 3303/94
    annetaan sellaisia näitä kolmea valtiota koskevia sään


title: Asia C-262/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.11.2007 (Bundesverwaltungsgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Deutsche Telekom AG v. Saksan liittotasavalta (Televiestintäala — Yleispalvelu ja käyttäjien oikeudet — Sellaisten velvollisuuksien käsite, jotka on pidettävä voimassa siirtymäsäännösten nojalla — Direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 27 artiklan ensimmäinen kohta ja direktiivin 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) 16 artiklan 1 kohdan a alakohta — Puheensiirtopalveluiden hinnoittelu — Velvollisuus saada hallinnollinen hyväksyntä)

text:
               26.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.11.2007 (Bundesverwaltungsgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Deutsche Telekom AG v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-262/06) (1)

   (Televiestintäala - Yleispalvelu ja käyttäjien oikeudet - Sellaisten velvollisuuksien käsite, jotka on pidettävä voimassa siirtymäsäännösten nojalla - Direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 27 artiklan ensimmäinen kohta ja direktiivin 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) 16 artiklan 1 kohdan a alakohta - Puheensiirtopalveluiden hinnoittelu - Velvollisuus saada hallinnollinen hyväksyntä)
   (2008/C 22/15)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesverwaltungsgericht
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Deutsche Telekom AG

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesverwaltungsgericht — Sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) (EYVL L 108, s. 33) 27 artiklan ensimmäisen kohdan ja yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) (EYVL L 108, s. 51) 16 artiklan 1 kohdan a alakohdan tulkinta — Käsite ”velvollisuudet”, jotka jäsenvaltioiden on pidettävä voimassa toistaiseksi — Aikaisempi järjestelmä määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen loppukäyttäjiltä puheensiirtopalveluista perittävien maksujen hyväksymisestä
   Tuomiolauselma
   Sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä (puitedirektiivi) 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY 27 artiklan ensimmäistä kohtaa ja yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla (yleispalveludirektiivi) 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/22/EY 16 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että 25.7.1996 annetun televiestintälain (Telekommunikationsgesetz) 25 §:ssä säädetyn kaltainen määräävässä markkina-asemassa oleville yrityksille asetettu velvollisuus saada hyväksyntä loppukäyttäjiltä puheensiirtopalveluista perittäville hinnoille, joista mainittuihin direktiiveihin perustuvaa sääntelyjärjestelmää edeltävässä kansallisessa oikeudessa säädetään, sekä tämän velvollisuuden vahvistavat hallinnolliset toimet on väliaikaisesti pidettävä voimassa.

      (1)  EUVL C 212, 2.9.2006.


title: Asia C-478/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 21.9.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Baden-Württemberg – Saksa) – Peter Radgen ja Lilian Radgen v. Finanzamt Ettlingen (Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta tehty Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Sveitsin valaliiton välinen sopimus — Yhdenvertainen kohtelu — Tulovero — Sivutoimisesta opetustyöstä Euroopan unionin jäsenvaltiossa tai valtiossa, johon sovelletaan Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehtyä sopimusta, sijaitsevan julkisoikeudellisen oikeushenkilön palveluksessa saatujen tulojen vapauttaminen verosta — Jäsenvaltion lainsäädäntö, jonka mukaan tuloja, jotka on saatu Sveitsissä sijaitsevan julkisoikeudellisen oikeushenkilön palveluksessa tehdystä opetustyöstä, ei vapauteta verosta)

text:
               14.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 419/22

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 21.9.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Baden-Württemberg – Saksa) – Peter Radgen ja Lilian Radgen v. Finanzamt Ettlingen
   (Asia C-478/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta tehty Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Sveitsin valaliiton välinen sopimus - Yhdenvertainen kohtelu - Tulovero - Sivutoimisesta opetustyöstä Euroopan unionin jäsenvaltiossa tai valtiossa, johon sovelletaan Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehtyä sopimusta, sijaitsevan julkisoikeudellisen oikeushenkilön palveluksessa saatujen tulojen vapauttaminen verosta - Jäsenvaltion lainsäädäntö, jonka mukaan tuloja, jotka on saatu Sveitsissä sijaitsevan julkisoikeudellisen oikeushenkilön palveluksessa tehdystä opetustyöstä, ei vapauteta verosta))
   (2016/C 419/29)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Peter Radgen ja Lilian Radgen

      Vastaaja: Finanzamt Ettlingen

      Tuomiolauselma

   Henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta tehdyn Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Sveitsin valaliiton välisen sopimuksen, joka allekirjoitettiin Luxemburgissa 21.6.1999, niitä määräyksiä, jotka koskevat palkkatyöntekijöiden yhdenvertaista kohtelua, on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jolla evätään mainitussa jäsenvaltiossa asuvalta yleisesti verovelvolliselta tuon valtion kansalaiselta, joka on käyttänyt oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen tehdäkseen sivutoimisesti opetustyötä Sveitsissä sijaitsevan julkisoikeudellisen oikeushenkilön palveluksessa palkkatyöntekijänä, tästä palkkatyöstä saatua tuloa koskeva verovapautus, vaikka tällainen vapautus olisi myönnetty, jos työtä olisi tehty kyseisessä tai jossakin muussa Euroopan unionin jäsenvaltiossa taikka valtiossa, johon sovelletaan Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehtyä sopimusta, sijaitsevan julkisoikeudellisen oikeushenkilön palveluksessa.

      (1)  EUVL C 16, 18.1.2016.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 13 päivänä kesäkuuta 2002 asiassa T-74/01, Albano Ferrer de Moncada vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Henkilöstösääntöjen 19 artikla – Lupahakemus asiakirjojen esittämisestä kansallisessa tuomioistuimessa)

text:
24.8.2002                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 202/25
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                   TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                     TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                     13 päivänä kesäkuuta 2002
                                                                                13 päivänä kesäkuuta 2002
asiassa T-74/01, Albano Ferrer de Moncada vastaan Euroo-
                     pan yhteisöjen komissio (1)
                                                                            asiassa T-106/01, Noé Youssouroum vastaan Euroopan
                                                                                unionin neuvosto (1)
(Henkilöstö – Henkilöstösääntöjen 19 artikla – Lupahake-
mus asiakirjojen esittämisestä kansallisessa tuomioistui-
                                  messa)                                    (Henkilöstö – Eläkkeet – Ennen yhteisöjen palvelukseen
                                                                            tuloa harjoitetusta ammattitoiminnasta syntyneen vanhuu-
                                                                                seläkeoikeuden vakuutusmatemaattisen arvon siirto)
                            (2002/C 202/37)
                                                                                (2002/C 202/38)
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Asiassa T-74/01, Albano Ferrer de Moncada, Euroopan yhtei-
söjen komission virkamies, kotipaikka Luxemburg, edustaji-
naan asianajajat L. Misson ja L. Wysen, vastaan Euroopan
yhteisöjen komissio (asiamiehinään C. Berardis-Kayser ja
D. Waelbroeck), jossa kantaja vaatii yhtäältä kumoamaan
komission 19.1.2001 tekemän päätöksen, jolla implisiittisesti               Asiassa T-106/01, Noé Youssouroum, Euroopan unionin
hylättiin valitus, jonka kantaja oli tehnyt komission 28.8.2000             neuvoston virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajinaan asianaja-
tekemästä päätöksestä, jolla kantajalta evättiin lupa esittää               jat J.-N. Louis ja V. Peere, prosessiosoite Luxemburgissa,
tietyt asiakirjat luxemburgilaisessa rikostuomioistuimessa, ja              vastaan Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään F. Anton
toisaalta vahingonkorvausta, yhteisöjen ensimmäisen oikeus-                 ja A. Pilette), jossa kantaja vaatii kumoamaan neuvoston
asteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa:                 8.6.2000 tekemän päätöksen, jossa vahvistettiin palvelusvuo-
presidentti M. Jaeger sekä tuomarit K. Lenaerts ja J. Azizi,                sien hyväksilukemista koskeva laskelma, joka perustui kantajan
kirjaaja: J. Plingers, on 13.6.2002 antanut tuomion, jonka                  Kreikan järjestelmässä hankkimien eläkoikeuksien siirtämiseen
tuomiolauselma on seuraava:                                                 yhteisön eläkejärjestelmään, ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                            mioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: puheen-
                                                                            johtaja M. Jaeger sekä tuomarit K. Lenaerts ja J. Azizi,
1)    Kumotaan komission 19.1.2001 tekemä päätös, jolla impli-              kirjaaja: hallintovirkamies M. J. Plingers, on 13.6.2002 antanut
      siittisesti hylättiin valitus, jonka kantaja oli tehnyt komission     tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
      28.8.2000 tekemästä päätöksestä, jolla kantajalta evättiin
      lupa esittää valituksessa tarkoitetut asiakirjat luxemburgilai-
      sessa rikostuomioistuimessa.
                                                                            1)    Kanne hylätään.
2)    Kanne hylätään muilta osin.
                                                                            2)    Kukin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikulustaan.
3)    Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoite-
      taan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.
                                                                            (1) EYVL C 227, 11.8.2001.
(1) EYVL C 161, 2.6.2001.


title: Asia C-107/02: Euroopan yhteisöjen komission 22.3.2002 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 191/14                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        10.8.2002
1)     Kanne hylätään.                                                    Landesgericht für Zivilrechtssachen Wienin 5 päivänä marraskuuta
                                                                          2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö jäte-
2)     Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-     tään tutkimatta.
       kulut.
                                                                          (1) EYVL C 84, 6.4.2002.
(1) EYVL C 348, 8.12.2001.
                                                                          Euroopan yhteisöjen komission 22.3.2002 Saksan liittota-
                                                                                savaltaa vastaan nostama kanne
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                (Asia C-107/02)
                            (kuudes jaosto)
                                                                                (2002/C 191/25)
                   21 päivänä maaliskuuta 2002
asiassa C-447/01 (Landesgericht für Zivilrechtssachen
Wienin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Trading Com-                      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.3.2002 Euroo-
pany Import-Export, spol. s.r.o. vastaan Itävallan tasa-                  pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-
                                 valta (1)                                taa vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeudellinen
                                                                          neuvonantaja Götz zur Hausen ja oikeudellisen yksikön virka-
                                                                          mies Luis Escobar Guerrero, Centre Wagner C 254, Kirchberg,
      (Ennakkoratkaisupyyntö – Tutkimatta jättäminen)                     Luxemburg.
                           (2002/C 191/24)
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                          tuin
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                          1.    toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut
                                                                                perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan                  terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutu-
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                     vilta vaaroilta 13 päivänä toukokuuta 1996 annetun
                                                                                neuvoston direktiivin 96/29/Euratom (1) mukaisia velvoit-
                                                                                teitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin
                                                                                noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-
Asiassa C-447/01, jonka Landesgericht für Zivilrechtssachen                     lisia määräyksiä kaivuujätteiden puhdistamisen, uraani-
Wien (Itävalta) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen                 malmin tuotantolaitosten uudistamisen ja röntgenlaittei-
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa                    den käytön alalla, tai ainakaan ilmoittanut niitä komis-
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Trading Company                      siolle:
Import-Export, spol. s.r.o. vastaan Itävallan tasavalta ennakko-
ratkaisun yhtäältä siitä, onko itävaltainen lainsäädäntö, jossa           2.    velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeuden-
rajoitetaan sitä määrää, jonka tietyistä kolmansista maista                     käyntikulut.
tuleva matkustaja saa henkilökohtaisissa matkatavaroissaan
tuoda tullitta, 75 euroon tai 100 euroon, sekä säädetään
tietyistä määrällisistä rajoituksista tupakkatuotteiden vapau-
tukseen liikevaihto- ja valmisteverosta, jonkin yhteisön oikeu-
den säännöksen vastainen, ja toisaalta niistä edellytyksistä,             Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
joissa voi aktualisoitua jonkin jäsenvaltion vastuu sellaisista
vahingoista, jonka yksityinen on aiheuttanut yhteisön oikeutta
rikkomalla, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien              EHTY 161 artiklan 3 kohdan mukaisesta direktiivien velvoitta-
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja F. Macken sekä tuoma-                vasta luonteesta ja EHTY:n 192 artiklan 1 kohdasta seuraa,
rit N. Colneric, R. Schintgen (esittelevä tuomari), V. Skouris ja         että jäsenvaltioiden, joille direktiivi on osoitettu, on saatettava
J. N. Cunha Rodriques, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja:                direktiivin säännökset osaksi kansallista oikeusjärjestystä siten,
R. Grass, on antanut 21.3.2002 määäryksen, jonka määräysosa               että kyseisillä säännöksillä on niiden täytäntöönpanolle asete-
on seuraava:                                                              tun määräajan päättyessä täydet oikeusvaikutukset.
 ---pagebreak--- 10.8.2002               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 191/15
Direktiivin 55 artiklan mukaan jäsenvaltioilla oli velvollisuus        Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
panna direktiivi täytäntöön 13.5.2000 mennessä. Vaikka
Saksan liittotasavalta onkin pannut tähän mennessä direktiivin
suurelta osin täytäntöön 20.7.2001 annetulla Strahlenschutz-
verordnungilla (säteilysuojeluasetus), se ei ole kuitenkaan anta-
nut vielä säännöksiä toiminnoista, jotka koskevat aikaisemmis-         Harkintavallan väärinkäyttö, syrjintä, ei vaikutusta yritysten
ta toiminnoista ja toimista syntyneiden kaivuujätteiden puhdis-        väliseen kilpailuun eikä vaikutusta yhteisön sisäiseen kaup-
tamista, uraanimalmin tuotantolaitosten ja tuotantopaikkojen           paan: Riojan hallituksen kantelussa tai Euroopan komission
käytöstä poistamista ja puhdistamista sekä röntgenlaitteiden ja        tekemässä riidanalaisessa päätöksessä ei ole ollut merkitystä
haittasäteilyetsimien käyttöönottamista ja hoitamista röntge-          yritysten välisen kilpailun vääristymisellä, vaan muut syyt
nasetuksen mukaan.                                                     ovat johtaneet Ramondı́nin vastaiseen toimintaan. Lisäksi
                                                                       valituksenalaisessa tuomiossa on analysoitu virheellisesti val-
                                                                       tiontuen edellytyksiä. Valittajat riitauttavat myös komission
(1) EYVL L 159, 29.6.1996, s. 1.                                       päätöksessä ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuo-
                                                                       miossa omaksutun kannan riidanalaisten tukien erityisyydestä
                                                                       ja valikoivuudesta, kun nämä ovat katsoneet, että riidanalainen
                                                                       Norma Foral on luonteeltaan erityinen ja valikoiva, koska se
                                                                       vaikuttaa epäedullisesti kyseisiin passiivisiin oikeussubjektei-
                                                                       hin, jotka eivät kuulu sen soveltamisalaan sen vuoksi, että ne
                                                                       eivät sijaitse normin antaneen elimen alueella vaan jäsenvaltion
                                                                       muulla alueella. Tätä ei voida pitää hyväksyttävänä, sillä kunnat
                                                                       tai alueet, joilla on omaa lainsäädäntövaltaa, toimivat omalla
                                                                       alueellaan ja oman toimivaltansa rajoissa, kuten täysivaltaiset
                                                                       jäsenet. Valtiontukia koskevan tutkimuksen aloittamisella ei
17.5.2002 tehty valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                näin ollen ole merkitystä, sillä kyse on päinvastoin verotuksel-
oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun kolmannen                      lista yhdenmukaistamista koskevasta toimenpiteestä, joka ylit-
jaoston yhdistetyissä asioissa T-92/00 ja T-103/00, Territo-           tää selvästi komission toimivaltuudet.
rio Histórico de Alava – Diputación Foral de Alava ym.
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 6.3.2002 antamas-
ta tuomiosta (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa)
                                                                       Administración Foralilla ei ollut harkintavaltaa soveltaa tai
                         (Asia C-186/02 P)                             jättää soveltamatta riidanalaista säännöstä Ramondı́niin, jos se
                                                                       täytti asetetut edellytykset.
                          (2002/C 191/26)
                                                                       Toissijaisesti: Jos riidanalaisia toimenpiteitä pidetään valikoivi-
                                                                       na, ne ovat perusteltuja järjestelmän luonteella ja systematii-
Ramondı́n SA ja Ramondı́n Cápsulas SA, edustajanaan asian-            kalla.
ajaja Javier Lazcano-Iturburu Ayerstaran, Gran Vı́a 55, Logroño
(Rioja), on valittanut 17.5.2002 Euroopan yhteisöjen tuo-
mioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimen laajennetun kolmannen jaoston yhdistetyissä
asioissa T-92/00 ja T-103/00, Territorio Histórico de Alava –         Kyseessä on syrjintä, kun menettely on aloitettu erityisesti
Diputación Foral de Alava ym. vastaan Euroopan yhteisöjen             Ramondı́nia eikä muita yrityksiä vastaan, joita koskevat samat
komissio, 6.3.2002 antamasta tuomiosta.                                Alavan Norma Foralit tai muiden Baskimaan Diputación
                                                                       Foralien sekä Navarran vastaavat säännökset, ja monien mui-
                                                                       den alueiden säännökset yhteisön eri maissa.
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
1.    hyväksyy valituksen ja tämän seurauksena
                                                                       Yksikään kilpailija ei ole riitauttanut väitettyjen valtiontukien
                                                                       myöntämispäätöstä tai kannellut oletetuista eduista millekään
2.    kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                   elimelle tai viranomaiselle, ei epävirallisesti eikä virallisesti, eikä
      6.3.2002 antaman tuomion, jolla kumottiin 22.12.1999             myöskään yhtynyt minkään kolmannen osapuolen esittämään
      tehty Euroopan komission päätös siltä osin kuin siinä            kanteluun.
      todettiin kantajiin Ramondı́n SA ja Ramondı́n Cápsulas
      SA sovellettavien Norma Foralien 22/94:n ja 24/96:n
      mukaiset verotukselliset toimenpiteet yhteismarkkinoille
      soveltumattomiksi, ja velvoittaa komission korvaamaan
      oikeudenkäyntikulut.


title: Euroopan yhteisöjen komission 8.5.1998 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne (Asia C-171/98)

text:
C 258/16                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       15.8.98
relle 13.6.1983 eli ennen asetuksen (ETY) N:o 4055/86               kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeu-
voimaantuloa. Sopimus on näin ollen asetuksen 3 ja                  dellinen neuvonantaja Franck Benyon ja oikeudellisen
4 artiklassa tarkoitettu olemassa oleva sopimus.                    yksikön virkamies Bernard Mongin ja prosessiosoite
                                                                    Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wag-
                                                                    ner, Kirchberg.
Ainoat poikkeukset asetuksen 1 artiklan 1 kohdalla
1.1.1987 alkaen voimaan saatetusta palvelujen tarjoami-
sen vapaudesta ovat 2 artiklassa, joka koskee yksipuolisia          Euroopan yhteisöjen komissio vaatii yhteisöjen tuomiois-
rajoituksia ja jota noudatetaan ºsen estämättä, mitä 1 artik-       tuinta
lassa säädetäänº, ja 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa,
joka koskee liikennettä, johon linjakonferenssien käyttäy-
tymissääntöjä ei sovelleta, ja jossa armonaikaa on annettu
1.1.1993 saakka.                                                    1. toteamaan, että Belgian kuningaskunta ei ole noudat-
                                                                         tanut palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen
                                                                         soveltamisesta jäsenvaltioiden väliseen meriliikentee-
                                                                         seen sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden väli-
Liikenteellä, johon linjakonferenssien käyttäytymissääntöjä              seen meriliikenteeseen 22 päivänä joulukuuta 1986
sovelletaan ja jota asetuksen 4 artiklan 1 kohdan a ala-                 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4055/86 (1)
kohta koskee, ei ole mitään armonaikaa mukautumiseen.                    5 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on Togon
Koska käyttäytymissäännöt ovat Zairen osalta tulleet voi-                hallituksen kanssa tehdyllä sopimuksella, jonka Belgia
maan 6.10.1983 ja Belgian osalta vasta 30.3.1988, 4 artik-               on hyväksynyt 9.10.1987 annetulla lailla ja joka on
lan 1 kohdan a alakohtaa on sovellettu sopimukseen vasta                 tullut voimaan 1.1.1987 jälkeen, ottanut käyttöön
30.3.1988 alkaen, mihin mennessä mukautus siis piti olla                 lastinjakojärjestelyjä ja pitänyt ne voimassa, ja
tehtynä sen liikenteen osalta, johon käyttäytymissääntöjä
sovelletaan. Näin ollen oli sitten kyse 4 artiklan 1 kohdan
a alakohdassa tai b alakohdassa tarkoitetusta liikenteestä,
niin lastinjakojärjestelyjä koskevien määräysten mukautta-
                                                                    2. velvoittamaan Belgian kuningaskunnan korvaamaan
mista varten säädetyt määräajat ovat umpeutuneet kauan
                                                                         oikeudenkäyntikulut.
sitten.
Komission mukaan Belgian kuningaskunta on siis väärässä             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
väittäessään, ettei mukauttamiselle annettu määräaika ole
päättynyt sitä liikennettä koskevien lastinjakojärjestelyjen
osalta, johon Yhdistyneiden Kansakuntien linjakonferens-
sien käyttäytymissääntöjä sovelletaan, ja väittäessään, ettei       Togon kanssa 19.10.1984 tehty sopimus, jonka Belgia
se päivä, jolloin Belgia allekirjoitti nämä säännöt, voinut         on hyväksynyt 9.10.1987 ja joka on tullut voimaan
olla järjestelyn mukauttamisen takaraja. Komissio toteaa            19.10.1987, ei ole asetuksen (ETY) N:o 4055/86 3 artik-
joka tapauksessa olevan niin, ettei asetuksen voimaantu-            lassa tarkoitettu ºolemassa olevaº sopimus. Toisin kuin
losta kuluneista 11 vuodesta huolimatta ja asetuksessa              Belgian kuningaskunta väittää, se on asetuksen 5 artiklassa
mukautukselle asetetusta takarajasta kuluneista 5 vuodesta          kielletty ºmyöhemmin tehtäväº sopimus.
huolimatta ole mukautusta tehty.
(1) Belgian ja Zairen kahdenvälinen merenkulkusopimus.              Sopimuksen 22 artiklassa todetaan, että ºsopimus tulee
(2) EYVL L 378, 31.12.1986, s. 1.                                   voimaan, kun kumpikin sopimuspuoli on diplomaattiteitse
                                                                    ilmoittanut toiselle sopimuspuolelle saattaneensa loppuun
                                                                    valtiosäännössään edellytetyt menettelytº. Sopimuksessa
                                                                    siis määrätään, että suostumus sitoutua sopimukseen ilme-
                                                                    nee vasta myöhemmästä hyväksymis- tai ratifiointimenet-
                                                                    telystä. Näin ollen vuonna 1984 tapahtunut allekirjoitus
                                                                    oli ainoastaan tekstin tekemistä todistusvoimaiseksi (ks.
                                                                    Wienin yleissopimuksen 10 artiklan b kohta) eikä merkin-
Euroopan yhteisöjen komission 8.5.1998 Belgian kunin-               nyt sitä, että Belgia olisi suostunut sitoutumaan sopimuk-
               gaskuntaa vastaan nostama kanne                      seen. Belgia on velvoittautunut tällä tavoin sopimuksen
                                                                    mukaisesti aikaisintaan ilmoittaessaan 19.10.1987 hy-
                         (Asia C-171/98)                            väksyneensä 19.10.1984 tehdyn sopimuksen ºsopimuksen
                                                                    hyväksymisestäº annetulla lailla, mikä on siis tapahtunut
                          (98/C 258/28)                             paljon asetuksen (ETY) N:o 4055/86 voimaantulon jäl-
                                                                    keen. Tähän päivään asti Belgia saattoi vapaasti päättää
                                                                    olla sitoutumatta Togoon nähden lastinjakovelvoitteisiin,
                                                                    jotka olivat asetuksen vastaisia, varsinkin kun otetaan
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 8.5.1998                   huomioon ne uudet velvollisuudet, jotka Belgialle oli ase-
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian                tettu asetuksella (ETY) N:o 4055/86.
 ---pagebreak--- 15.8.98               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 258/17
Lastinjakojärjestelyjen kiellolla, joka koskee ºmyöhemmin          Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
tehtävi[ä] sopimuksi[a]º (asetuksen 5 artikla), pyritään
estämään tällaisten järjestelyjen aineelliset oikeusvaikutuk-
set, jotka haittaavat asetuksessa N:o 4055/86 tarkoitettua         1. kumoaa valituksen kohteena olevan tuomion (1),
palvelujen tarjoamisen periaatteen soveltamista meriliiken-
teessä. Kiellon tehokkaan vaikutuksen varmistamiseksi
jäsenvaltiot eivät saa sopia lastinjakojärjestelyistä neuvo-       2. kumoaa riidanalaisen päätöksen, toissijaisesti, palaut-
tellessaan uusista sopimuksista kolmansien maiden kanssa.              taa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                       ratkaistavaksi, jonka on otettava huomioon annettava
                                                                       tuomio,
Sopimus sisältää lastinjakojärjestelyjä, joita ei voida            3. velvoittaa     komission    korvaamaan    oikeudenkäynti-
hyväksyä myöhemmin tehtävissä sopimuksissa paitsi sil-                 kulut.
loin, kun kyse on asetuksen (ETY) N:o 4055/86 5 artiklan
1 kohdassa tarkoitetuista poikkeuksellisista olosuhteista eli
kun yhteisön linjaliikenteen varustamoilla ei muutoin olisi        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
todellista mahdollisuutta osallistua kyseiseen kolmanteen
maahan suuntautuvaan tai sieltä lähtevään liikenteeseen ja
kun lastinjakojärjestelyt tällöin tehdään asetuksen 6 artik-       Ð Yleisön oikeudesta saada tietoja komission asiakir-
lan mukaisesti, jossa edellytetään komission tekevän neu-              joista tehdyn komission päätöksen 94/90/EHTY, EY,
vostolle ehdotuksen. Tällaisista olosuhteista ja tällaisesta           Euratom (2) rikkominen: ensimmäisen oikeusasteen
menettelystä ei tässä asiassa ole kyse.                                tuomioistuin on katsonut virheellisesti, että julkisen
                                                                       edun turvaamista koskevaan poikkeukseen voidaan
                                                                       vedota myös kansallisten tuomioistuinten menettelylli-
                                                                       sen autonomian suojaamiseksi. Komission riidanalai-
                                                                       sessa päätöksessä, josta ensimmäisen oikeusasteen tuo-
Kyseisessä sopimuksessa sopimuspuolten välinen liikenne
                                                                       mioistuin on päättänyt valituksen kohteena olevassa
varataan niiden lipun alla purjehtiville tai niiden ºkansal-
                                                                       tuomiossa, ei ollut käsitelty kysymystä siitä, eikö kan-
listen linjavarustamojenº liikennöimille aluksille. Tästä
                                                                       sallinen tuomioistuin ole velvollinen myöntämään
seuraa, että muiden jäsenvaltioiden kansalaisten liikennöi-
                                                                       oikeuden saada tietoja asiakirjoista, jotka ovat sen
mät alukset on suljettu tämän liikenteen ulkopuolelle.
                                                                       (kansallisissa) oikeudenkäyntiasiakirjoissa Ð tai konk-
Sopimus on siis ollut voimaantulostaan alkaen asetuksen
                                                                       reettisemmin Ð miten pitkälle kansallisen tuomioistui-
vastainen. Yhteisön oikeutta on siis rikottu, joskin Belgia
                                                                       men on annettava oikeus saada tietoja komission sille
näyttää haluavan saattaa sen loppumaan tulevaisuudessa.
                                                                       lähettämästä kirjeestä.
Tähän päivään mennessä ei kuitenkaan ole mukautusta
tehty.
                                                                       Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt vir-
                                                                       heen jättäessään tutkimatta, onko asiakirjan luovutta-
(1) EYVL L 378, 31.12.1986, s. 1.
                                                                       misesta kieltäydyttävä jokaisen pyydetyn asiakirjan
                                                                       kohdalla sen konkreettisen sisällön takia julkisesta
                                                                       edusta johtuvista syistä. Siinä tapauksessa, että ensim-
                                                                       mäisen oikeusasteen tuomioistuin saattaa oikeuden
                                                                       saada tietoja asiakirjoista riippumaan yksinomaan
                                                                       siitä, onko vastaanottaja mahdollisesti kansallinen tuo-
                                                                       mioistuin, se käyttää sellaista perustetta, jolle päätök-
                                                                       sestä 94/90 ei löydy tukea.
Alankomaiden kuningaskunnan 11.5.1998 tekemä valitus
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                       Oikeus saada tietoja komission asiakirjoista on pää-
tuimen asiassa T-83/96, G. van der Wal, jota tukee Alan-
                                                                       töksen 94/90 yleinen sääntö. Siitä tehtyjä poikkeuksia
komaiden kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                       on tulkittava ja sovellettava ahtaasti. Valituksen koh-
          komissio, 19.3.1998 antamasta tuomiosta
                                                                       teena oleva tuomio on ristiriidassa tämän, aiemmin
                     (Asia C-174/98 P)                                 jo myös ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                       hyväksymän tulkinnan (3) kanssa, koska kaikki komis-
                        (98/C 258/29)                                  sion tarkasti määriteltyä menettelyä silmälläpitäen laa-
                                                                       timat asiakirjat suljetaan niiden sisällöstä riippumatta
                                                                       pois tämän säännön soveltamisalasta. Poikkeusta on
                                                                       siten tulkittu laajasti, mikä on päätöksen 94/90 vas-
                                                                       taista. Tämä laaja tulkinta on myös ristiriidassa pää-
Alankomaiden kuningaskunta on valittanut 11.5.1998                     töksen 94/90 tavoitteiden kanssa, koska se tekee avoi-
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen                muuden mahdottomaksi komission ja kansallisen tuo-
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-83/96,               mioistuimen välisessä suhteissa.
G. van der Wal, jota tukee Alankomaiden kuningaskunta
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 19.3.1998 anta-
masta tuomiosta. Valittajan asiamiehet ovat Marc Fiersta               Valituksen kohteena olevassa tuomiossa tehdyllä tul-
ja Corinna Wissels, ulkoasiainministeriö, Haag.                        kinnalla haitataan yhteisön oikeuden ja erityisesti pää-


title: Asia T-258/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.1.2017 – Rath v. EUIPO – Portela & Ca. (Diacor) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin Diacor rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi kansallinen kuviomerkki Diacol PORTUGAL — Aiemman merkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen (EY) N:o 40/94 43 artiklan 2 ja 3 kohta (josta on tullut asetuksen (EY) 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta) — Muulla kuin oikeudenkäyntikielellä laaditut todisteet — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 22 säännön 4 kohta (josta on muutettuna tullut asetuksen 2868/95 22 säännön 6 kohta) — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               6.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 70/15

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.1.2017 – Rath v. EUIPO – Portela & Ca. (Diacor)
   (Asia T-258/08) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin Diacor rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi kansallinen kuviomerkki Diacol PORTUGAL - Aiemman merkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen (EY) N:o 40/94 43 artiklan 2 ja 3 kohta (josta on tullut asetuksen (EY) 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta) - Muulla kuin oikeudenkäyntikielellä laaditut todisteet - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 22 säännön 4 kohta (josta on muutettuna tullut asetuksen 2868/95 22 säännön 6 kohta) - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)))
   (2017/C 070/20)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Matthias Rath (Kapkaupunki, Etelä-Afrikka) (edustajat: asianajajat U. Vogt, C. Kleiner ja S. Ziegler)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Portela & Ca., SA (São Mamede do Coronado, Portugali)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 30.4.2008 tekemästä päätöksestä (asia R 1630/2006-2), joka koskee Portela & Ca., SA:n ja Matthias Rathin välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Matthias Rath velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 223, 30.8.2008.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 5 päivänä marraskuuta 2002 asiassa T-205/01, André Ronsse vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Palkkaus – Kotitalouslisä – Perusteettoman edun palautus)

text:
25.1.2003               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                C 19/33
ny, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisö-             1)     Kanne hylätään.
jen komissio (asiamiehenään J. Currall), jossa kantaja vaatii
kumoamaan implisiittisen päätöksen, jolla hylättiin kantajan            2)     Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
tekemä valitus maksutoimiston 20.11.2000 tekemästä päätök-                     taan.
sestä, jolla kieltäydyttiin korvaamasta hoitavan lääkärin resep-
tillä määräämistä valmisteista aiheutuneita kuluja, ensimmäi-
                                                                        (1 ) EYVL C 317, 10.11.2001.
sen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien ko-
koonpanossa: puheenjohtaja M. Jaeger sekä tuomarit K. Le-
naerts ja J. Azizi, kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen,
on 7.11.2002 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava:
1)     Kanne hylätään.                                                         YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
2)     Kukin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                                12 päivänä marraskuuta 2002
( 1) EYVL C 317, 10.11.2001.
                                                                        asiassa T-271/01, José Manuel López Cejudo vastaan
                                                                                Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                        (Henkilöstö – Palkkaus – Lapsen huoltajalle huollettavana
                                                                        olevasta lapsesta maksettava lisä ja koulutuslisä – Lisien
                                                                        epääminen toiselta vanhemmalta verovähennystä ja maasta-
                                                                               muuttokorvausta määritettäessä – Viivästyskorot)
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                              (2003/C 19/63)
                  5 päivänä marraskuuta 2002                                                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
asiassa T-205/01, André Ronsse vastaan Euroopan yhtei-
                         söjen komissio (1)                             Asiassa T-271/01, José Manuel López Cejudo, Euroopan
                                                                        yhteisöjen komission virkamies kotipaikka Bryssel, edustaji-
(Henkilöstö – Palkkaus – Kotitalouslisä – Perusteettoman                naan asianajajat G. Vandersanden ja L. Levi, vastaan Euroopan
                           edun palautus)                               yhteisöjen komissio (asiamiehenään J. Currall), jossa kantaja
                                                                        vaatii komission sen päätöksen kumoamista, jolla tämä epäsi
                                                                        kantajalta lokakuusta 2000 heinäkuuhun 2001 ulottuvalta
                          (2003/C 19/62)                                ajanjaksolta huollettavana olevasta lapsesta maksettava lisän
                                                                        ja koulutuslisän verovähennystä ja maastamuuttokorvausta
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       määritettäessä, sekä lisäksi viivästyskorkoa väärin perityille tai
                                                                        suorittamatta jätetyille määrille, ensimmäisen oikeusasteen
                                                                        tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: puheen-
                                                                        johtaja R. M. Moura Ramos sekä tuomarit J. Pirrung ja
Asiassa T-205/01, André Ronsse, Euroopan yhteisöjen komis-              A. W. H. Meij, kirjaaja: hallintovirkamies M. J. Plingers,
sion virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajanaan asianajaja             on 12.11.2002 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
E. Boigelot, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan             seuraava:
yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. Currall, F. Clotuche-
Duvieusart ja B. Wägenbaur), jossa kantaja vaatii ensimmäisen           1)     Komission päätös, joka sisältyy kantajan palkkalaskelmaan
oikeusasteen tuomioistuinta yhtäältä kumoamaan komis-                          vuoden 2000 lokakuulta ja jolla kantajalta evätään huolletta-
sion 9. ja 23.11.2000 päivättyihin kirjeisiin sisältyvät päätökset             vana olevasta lapsesta maksettava lisä ja koulutuslisä verovä-
ja sikäli kuin tarpeen, 15.1.2001 päivättyyn kirjeeseen sisälty-               hennystä ja maastamuuttokorvausta määritettäessä ja jota on
vän päätöksen sekä implisiittisen päätöksen hänen 8.2.2001                     muutettu 16.7.2001 tehdyllä komission päätöksellä, kumo-
esittämänsä oikaisuvaatimuksen hylkäämisestä, jotka kaikki                     taan siltä osin kuin viimeksi mainitussa päätöksessä jaetaan
liittyvät sellaisen 22 443,07 euron määrän palauttamiseen,                     oikeus riidanalaisiin lisiin ja niistä johtuviin etuuksiin ainoas-
joka vastaa kantajalle 1.1.1994–1.11.2000 maksettua kotita-                    taan tulevan ajan osalta.
louslisää ja toisaalta maksamaan takaisin hänen eläkkeestään
tällä perusteella joulukuusta 2000 lähtien perityt määrät,              2)     Komissio velvoitetaan suorittamaan kantajalle
joihin lisätään lakisääteiset korot, yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien ko-                    –     viivästyskorkoa marraskuusta 2000 lukien 1 193,85
koonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit N. J. For-                      euron suuruiselle summalle ja kultakin kuukaudelta joulu-
wood ja H. Legal, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio Gonzá-                      kuusta 2000 alkaen syyskyyhun 2001 saakka kullekin
lez, on 5.11.2002 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on                           1 200 euron erälle, kunnes nämä summat on palautettu
seuraava:                                                                            kantajalle, ja


title: Asia C-195/07: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 16.11.2007 (Zala Megyei Bíróságin (Unkarin tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — OTP Bank rt ja Merlin Gerin Zala kft v. Zala Megyei Közigazgatási Hivatal

text:
               23.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/39

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 16.11.2007 (Zala Megyei Bíróságin (Unkarin tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — OTP Bank rt ja Merlin Gerin Zala kft v. Zala Megyei Közigazgatási Hivatal
   (Asia C-195/07) (1)

   (2008/C 51/68)

      Oikeudenkäyntikieli: unkari

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 129, 9.6.2007.


title: Asia F-56/08: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 4.6.2009 — De Britto Patricio-Dias v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Yhteinen sairausvakuutusjärjestelmä — Huollettavana olevien lasten ensisijainen kuuluminen yhteisen sairausvakuutusjärjestelmän piiriin — Valituksen puuttuminen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/65

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 4.6.2009 — De Britto Patricio-Dias v. komissio
   (Asia F-56/08) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Yhteinen sairausvakuutusjärjestelmä - Huollettavana olevien lasten ensisijainen kuuluminen yhteisen sairausvakuutusjärjestelmän piiriin - Valituksen puuttuminen - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   2009/C 282/123
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Jorge De Britto Patricio-Dias (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Massaux)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja D. Martin)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Nimittävän viranomaisen sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla hylättiin kantajan hakemus ensisijaisen järjestelmän soveltamisesta hänen lapsiinsa

      Määräysosa

               1)

               De Britto Patricio-Diasin kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               De Britto Patricio-Dias velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 209, 15.8.2008, s. 74.


title: Asia T-485/14: Kanne 26.6.2014 – Bon Net v. SMHV – Aldi (Bon Appétit!)

text:
               11.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/53

         Kanne 26.6.2014 – Bon Net v. SMHV – Aldi (Bon Appétit!)
   (Asia T-485/14)
   2014/C 261/83
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Bon Net OOD (Sofia, Bulgaria) (edustaja: asianajaja A. Ivanova)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim/Ruhr, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 14.4.2014 asiassa R 1199/2013-2 tekemän päätöksen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Punaista, valkoista ja sinistä väriä sisältävä kuviomerkki, johon sisältyy sanaosa ”Bon Appétit!” luokkaan 29 kuuluvia tavaroita varten – yhteisön tavaramerkkihakemus Nro 8 6 93  764

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Rekisteröidyt kansalliset tavaramerkit

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hylättiin kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia F-124/15: Kanne 22.9.2015 – ZZ v. neuvosto

text:
               14.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 414/42

         Kanne 22.9.2015 – ZZ v. neuvosto
   (Asia F-124/15)
   (2015/C 414/52)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: ZZ (edustajat: asianajajat T. Bontinck ja A. Guillerme)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla hylätään kantajan tekemä varhaiseläkettä koskeva hakemus ja jolla peruutetaan siten aikaisempi myönteinen päätös, siltä osin kuin kyseinen päätös on tehty uusien henkilöstösääntöjen voimaantulon jälkeen, sekä vaatimus väitetysti aiheutuneen aineellisen vahingon ja henkisen kärsimyksen korvaamiseksi.

      Vaatimukset

               —

               12.11.2014 tehty riidanalainen päätös on kumottava ja näin ollen

               —

               kantajalle on korvattava aiheutunut vahinko, jonka määräksi on arvioitu 85  353,96 euroa (kahdeksankymmentäviisituhatta kolmesataaviisikymmentäkolme euroa ja yhdeksänkymmentäkuusi senttiä) – tätä määrää voidaan kuitenkin korottaa tai laskea oikeudenkäyntimenettelyn kuluessa – Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioita varten vahvistaman kyseessä olevan ajanjakson aikana sovelletun korkokannan mukaisine korkoineen siitä alkaen, kun valitus tehtiin 12.2.2015, ja

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-633/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.9.2015 – Reed Exhibitions v. SMHV (INFOSECURITY) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin INFOSECURITY rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Erottamiskyvyn puuttuminen — Erottamiskykyä ei ole syntynyt käytön myötä — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta ja 3 kohta — Perusteluvelvollisuus)

text:
               23.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 389/41

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.9.2015 – Reed Exhibitions v. SMHV (INFOSECURITY)
   (Asia T-633/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin INFOSECURITY rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Erottamiskyvyn puuttuminen - Erottamiskykyä ei ole syntynyt käytön myötä - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta ja 3 kohta - Perusteluvelvollisuus))
   (2015/C 389/43)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Reed Exhibitions Ltd (Richmond, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja S. Malynicz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: A. Poch ja S. Hanne)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n viidennen valituslautakunnan 10.9.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 1544/2012-5), joka koskee hakemusta sanamerkin INFOSECURITY rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Reed Exhibitions Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 52, 22.2.2014.


title: Sofivon ym. 30.1.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-20/97)

text:
N:o C 94/22           I  FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       22.3.97
Trans-Atlantic Conference -sopimuksesta 5.7.1994 siltä              — velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle korvauk
osin kuin kyse on yhteisestä vallasta määrätä hinnastosta,               sen, jonka suuruus vastaa niitä palkkoja, jotka hän oli
joka koskee eri kuljetustapoja yhdistävän kuljetuspalvelun               si saanut, jos hänet olisi sijoitettu henkilöstösääntöjen
sisämaan osuutta Euroopan yhteisössä ( European                          40 artiklan 4 kohdan d alakohdan mukaisesti ensim
Intermodal Authority ).                                                  mäiseen vapautuvaan virkaan, lisättynä 8 prosentin
                                                                         vuotuisella viivästyskorolla, joka on laskettava niistä
                                                                         päivämääristä, jolloin palkat erääntyivät maksettavik
Kantajat väittävät, että riidanalaisella päätöksellä ei tar
                                                                         si, siihen päivään, jolloin ne maksetaan;
koiteta poistaa vapautusta sakoista European Intermodal
Authorityn osalta missään muussa yhteydessä . Kantajat
katsovat, että riidanalainen päätös on lainvastainen seu           — velvoittaa vastaajan maksamaan oikeudenkäyntikulut.
raavin perustein, ja väittävät, että jokainen peruste on
itsessään riittävä päätöksen kumoamiseksi:
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
— Yhteisöjen tuomioistuimen vahvistamat oikeudelliset
     edellytykset sakosta vapauttamisen poistamiseksi eivät
                                                                    Kantaja, Luxemburgissa työskentelevä palkkaluokan LA 7
     täyty tässä asiassa.
                                                                    virkamies, pyysi 15.12.1993 lähettämällään telekopiolla
                                                                    uudelleensijoittamistaan 16.2.1991 alkaneen henkilökoh
— Riidanalainen päätös on ristiriidassa Europan yhteisö            taisista syistä myönnetyn lomansa jälkeen. Hänet sijoitet
     jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presi             tiin 16.2.1995 käännöspalvelun G2-yksikköön Luxembur
     dentin asiassa T-395/94 R antaman sen määräyksen               gissa .
     ( Kok. II-1995 , s. 595 ) kanssa, jonka yhteisöjen tuo
     mioistuimen presidentti on vahvistanut asiassa C-149/
     95 P(R ) antamallaan määräyksellä .                            Kantaja väittää, että komissio rikkoi henkilöstösääntöjen
                                                                    40 artiklan 4 kohdan d alakohtaa , koska se ei tutkinut
                                                                    kantajan soveltuvuutta kahteen käännöspalvelun saksan
— Komissio on loukannut kantajien puolustautumisoi                 kielen yksikössä Brysselissä vapaaksi ilmoitettuun virkaan
     keuksia riidanalaisen päätöksen tekemiseen johta              silloin, kun kantaja oli pyytänyt uudelleensijoittamistaan,
     neessa menettelyssä .                                          eikä myöskään hänen soveltuvuuttaan 20 . 1 ., 20.6 . ja
                                                                    22.11.1994 A2, D2 ja E2 -yksiköissä vapaaksi ilmoitettui
                                                                    hin kolmeen muuhun virkaan .
                                                                    Kantaja vaatii lisäksi vahingonkorvausta EY:n perustamis
Claude Richterin 29.1.1997 Euroopan yhteisöjen komis               sopimuksen 179 ja 215 artiklan nojalla, koska hänelle ei
                   siota vastaan nostama kanne                      ole maksettu palkkaa 15.12.1993 jälkeen ( jolloin hän pyy
                                                                    si uudelleensijoittamistaan ). Tämän vuoksi komission on
                            (Asia T-19/97                           maksettava hänelle korvauksena ne palkat, jotka hän olisi
                             ( 97/C 94/46 )                         saanut uudelleensijoittamista koskevan pyyntönsä tekemi
                                                                    sestä lähtien tai viimeistään siitä lähtien, kyn kyseiset kak
                                                                    si virkaa ilmoitettiin vapautuneiksi, siihen saakka , kun hä
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     net sijoitettiin uudelleen 16.2.1995 .
 Claude Richter on nostanut 29.1.1997 Euroopan yhteisö
 jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta
 jina ovat asianajajat Jean-Noel Louis, Thierry Demaseure
 ja Ariane Tornel, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa Fi
 duciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange .                          Sofivon ym. 30.1.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                                vastaan nostama kanne
 Kantaja vaattii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois                                    (Asia T-20/97)
 tuin
                                                                                ( 97/C 94/47 )
 — kumoaa komission päätöksen, jolla komissio hylkäsi
      kantajan vaatimuksen saada vahingonkorvausta siitä,                             (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
      että komissio ei ollut sijoittanut kantajaa uudelleen en
      simmäiseen avoimeen virkaan, joka vastaa kantajan
                                                                     Sofivo, kotipaikka Conde sur Vire ( Ranska ), Sofivo Pro
      palkkaluokkaa ja soveltuvuutta;                                duction, kotipaikka Brece ( Ranska ), Sovinor, kotipaikka
                                                                     Conde sur Vire ( Ranska ), Denkavit France, kotipaikka
 — velvoittaa vastaajan vahvistamaan uudelleen kantajan              Montreuil-Bellay ( Ranska ), Sobeval Viande, kotipaikka
      uran 15.12.1993 lähtien tai viimeistään siitä päivä           Périgueux ( Ranska ), Serval, kotipaikka Sainte Eanne
      määrästä lähtien, jolloin julkaistiin ilmoitus ensimmäi       ( Ranska ), Besnier Industrie, kotipaikka Bourgbarre ( Rans
      sestä sellaisesta avoimesta virasta, joka vastaa kantajan      ka ), Sovida, kotipaikka Chateaubriand ( Ranska), Sica
      palkkaluokkaa ja soveltuvuutta;                                Ouest Elevage, kotipaikka Ploudaniel ( Ranska ), Guinde,
 ---pagebreak--- 22.3.97           LH                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 94/23
kotipaikka Montauban de Bretagne ( Ranska ), Tarbou                  tiklan 9 ja 14 kohdan, jotka ovat erotettavissa muista
riech, kotipaikka Villeneuve sur Lot ( Ranska ), Mamellor,            säännöksistä,
kotipaikka Charnay les Macon ( Ranska ), Coopagri Bre
tagne, kotipaika Landerneau ( Ranska ), Collet et Compag        — velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntiku
nie, kotipaikka Chateaubourg ( Ranska ), Kermene SA, ko              lut.
tipaikka Saint Jacut du Mene ( Ranska ) ja Vals, kotipaikka
Champagne ( Ranska ) ovat nostaneet 30.1.1997 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta
jien edustaja on asianajaja Deborah Kryvian, Rouen, ja           Tässä asiassa on riitautettu naudanliha-alalla säädettyjen
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Marc               palkkiojärjestelmien soveltamista koskevista yksityiskoh
Loesch, 11 rue Goethe .                                          taisista säännöistä annetun asetuksen ( ETY ) N:o 3886/92
                                                                 muuttamisesta 2 päivänä joulukuuta 1996 annettu komis
                                                                 sion asetus ( EY) N:o 2311 /96, joka on annettu neuvoston
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuin
                                                                 asetuksen ( EY ) N:o 2222/96 täytäntöönpanemiseksi . Ase
                                                                 tuksesta ( EY ) N:o 2222/96 on nostettu kumoamiskanne
                                                                 asioissa T-14/97 ja T- 15/97. Oikeudelliset perusteet ja pää
— kumoaa Euroopan yhteisöjen komission 2.12.1 996 an            asialliset perustelut vastaavat näissä kahdessa asiassa jo
     taman asetuksen ( EY ) N:o 2311/96 ja ainakin sen 1 ar     esitettyjä .


title: Asia F-17/13: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 14.5.2014 – Cocco v. komissio (Henkilöstö — Sopimussuhteinen toimihenkilö — Palvelukseen ottaminen — Kiinnostuksenilmaisupyyntö EPSO/CAST/02/2010)

text:
               24.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/40

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 14.5.2014 – Cocco v. komissio
   (Asia F-17/13) (1)

   ((Henkilöstö - Sopimussuhteinen toimihenkilö - Palvelukseen ottaminen - Kiinnostuksenilmaisupyyntö EPSO/CAST/02/2010))
   2014/C 194/58
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Patricia Cocco (Hunting, Ranska) (edustajat: asianajajat A. Salerno ja B. Cortese)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja G. Berscheid)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Päätöksen, jolla komissio hylkäsi OIL:n esittämän pyynnön ottaa kantaja palvelukseen, kumoamista koskeva vaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan komission 25.4.2012 tekemä päätös, jolla kieltäydyttiin ottamasta Patricia Cocco palvelukseen tehtäväryhmän III sopimussuhteisena toimihenkilönä, kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Patricia Coccon oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 123, 27.4.2013, s. 30.


title: Asia T-319/12: Kanne 19.7.2012 — Espanja v. komissio

text:
               22.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/32

         Kanne 19.7.2012 — Espanja v. komissio
   (Asia T-319/12)
   2012/C 287/60
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: A. Rubio González)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valtiontuesta SA 22668 (C 8/2008 — ex NN 4/2008), jonka Espanja on myöntänyt Ciudad de la Luz SA -yhtiölle, 8.5.2012 tehdyn Euroopan komission päätöksen (2012) 3025 lopull.,

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu yksityisen sijoittajan kriteerin virheelliseen soveltamiseen, koska komissio on tehnyt analyysinsä harkintavaltansa ylittäen.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu valtiontukea koskevaan arviointivirheeseen siltä osin kuin komissio ei ole ottanut huomioon studioiden toimintaa tertiaalisella vyöhykkeellä.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu perustelujen puuttumiseen riidanalaisessa päätöksessä, koska komissio vaatii tukien takaisin perintää elokuvatuottajilta eikä sen analyysissä mainita mitään näistä väitetyistä valtiontuista.

               4)

               Toissijaisesti sijoitusten yhteensoveltuvuutta alueellisista valtiontuista annettujen suuntaviivojen kanssa koskeva analysointivirhe, koska komissio ei tarkastele sitä, onko jäljelle jäävä tuki yksityisen sijoittajan periaatteen mukainen.

               5)

               Toissijaisesti perustelujen puuttuminen ja tukien soveltuvuutta koskeva arviointivirhe audiovisuaalisen alan tukiin sovellettavan lainsäädännön valossa, koska komissio ei analysoi sitä, mistä syystä väitettyä tukea ei ollut osoitettu kulttuuritarkoituksiin.


title: Asia C-204/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 8.6.2009 — Flachglas Torgau GmbH v. Saksan liittotasavalta

text:
               15.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 8.6.2009 — Flachglas Torgau GmbH v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-204/09)
   2009/C 193/14
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesverwaltungsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Flachglas Torgau GmbH

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

                           a)

                           Onko ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta ja neuvoston direktiivin 90/313/ETY kumoamisesta 28.1.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/4/EY (1) 2 artiklan 2 kohdan (toisen alakohdan ensimmäistä virkettä) tulkittava siten, että lainsäädäntövallan käyttäjinä toimivat vain sellaiset elimet ja laitokset, joille jäsenvaltion oikeuden mukaan kuuluu lopullisen (sitovan) ratkaisun tekeminen lainsäädäntömenettelyssä, vai toimivatko lainsäädäntövallan käyttäjinä myös sellaiset elimet ja laitokset, joille on jäsenvaltion oikeuden mukaan annettu lainsäädäntömenettelyssä toimivaltaa ja oikeus osallistua siihen erityisesti antamalla käsiteltäväksi lakiehdotus tai antamalla lausuntoja lakiehdotuksista?

                           b)

                           Voivatko jäsenvaltiot säätää, ettei viranomaisten määritelmä koske elimiä ja laitoksia silloin, kun ne toimivat tuomio- tai lainsäädäntövallan käyttäjinä, ainoastaan siinä tapauksessa, ettei niiden perustuslaissa, sellaisena kuin se on direktiivin antamispäivänä, myöskään säädetty ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta ja neuvoston direktiivin 90/313/ETY kumoamisesta 28.1.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/4/EY 6 artiklassa tarkoitetusta muutoksenhakumenettelystä?

                           c)

                           Jäävätkö elimet ja laitokset, silloin kun ne toimivat lainsäädäntövallan käyttäjinä, viranomaisten käsitteen ulkopuolelle vain siihen asti, kunnes lainsäädäntömenettely on päättynyt?

               2)

                           a)

                           Onko virkatoiminnan salassapidosta säädetty ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta ja neuvoston direktiivin 90/313/ETY kumoamisesta 28.1.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/4/EY 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitetuin tavoin laissa, kun direktiivin 2003/4/EY täytäntöönpanemiseksi annetussa kansallisen oikeuden säädöksessä säädetään yleisesti, että ympäristötietoa koskeva pyyntö on evättävä, jos tiedon ilmaiseminen haittaisi tietojen antamiseen velvollisten viranomaisten toiminnan luottamuksellisuutta, vai edellyttääkö tämä erityistä lain säännöstä, jossa viranomaisten toiminta säädetään luottamukselliseksi?

                           b)

                           Onko virkatoiminnan salassapidosta säädetty ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta ja neuvoston direktiivin 90/313/ETY kumoamisesta 28.1.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/4/EY 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitetuin tavoin laissa, kun kansallisesta oikeusjärjestyksestä ilmenee yleinen kirjoittamaton oikeusperiaate, jonka mukaan hallintomenettelyt viranomaisissa eivät ole julkisia?

      (1)  EUVL L 41, s. 26.


title: Asia T-460/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.9.2016 – Sun Pharmaceutical Industries ja Ranbaxy (UK) v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Sitalopraamia vaikuttavana aineena sisältävien masennuslääkkeiden markkinat — Tarkoitukseen perustuvan kilpailunrajoituksen käsite — Potentiaalinen kilpailu — Geneeriset lääkkeet — Patenteista johtuvat markkinoille pääsyn esteet — Patentin haltijan ja rinnakkaislääkkeiden valmistajan välillä tehty sopimus — Sakot — Oikeusvarmuus — Legaliteettiperiaate — Sakkojen määrän laskennasta annetut vuoden 2006 suuntaviivat — Komission tutkimuksen kesto)

text:
               17.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 383/10

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.9.2016 – Sun Pharmaceutical Industries ja Ranbaxy (UK) v. komissio
   (Asia T-460/13) (1)

   ((Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Sitalopraamia vaikuttavana aineena sisältävien masennuslääkkeiden markkinat - Tarkoitukseen perustuvan kilpailunrajoituksen käsite - Potentiaalinen kilpailu - Geneeriset lääkkeet - Patenteista johtuvat markkinoille pääsyn esteet - Patentin haltijan ja rinnakkaislääkkeiden valmistajan välillä tehty sopimus - Sakot - Oikeusvarmuus - Legaliteettiperiaate - Sakkojen määrän laskennasta annetut vuoden 2006 suuntaviivat - Komission tutkimuksen kesto))
   (2016/C 383/13)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Sun Pharmaceutical Industries Ltd, aiemmin Ranbaxy Laboratories Ltd (Vadodara, Intia) ja Ranbaxy (UK) Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: R. Vidal ja A. Penny, solicitors, sekä B. Kennelly, barrister)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Vollrath, F. Castilla Contreras ja B. Mongin, avustajanaan D. Bailey, barrister)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota osittain [SEUT] 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 19.6.2013 annettu komission päätös C(2013) 3803 final (asia COMP/39226 – Lundbeck), ja vaatimus kantajille tämän päätöksen perusteella määrättyjen sakkojen määrän alentamisesta

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Sun Pharmaceutical Industries Ltd ja Ranbaxy (UK) Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 325, 9.11.2013.