title: Asia T-48/00: British Steel Limitedin 1.3.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 135/22                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     13.5.2000
Kantaja vetoaa seuraaviin seikkoihin:                                    –   harkintavallan väärinkäyttö: EU/MMA-sokerin ja sekoitus-
                                                                             ten maahantuonti MMA:sta johtuu suoraan MMA-päätök-
–   puolustautumisoikeuksien ja hallinnon julkisuusperiaat-                  sestä ja neuvosto on tietoisesti halunnut sitä,
    teen loukkaaminen;
                                                                         –   ilmoitus, jonka mukaan asetuksen (EY) N:o 2454/93 308
–   asetuksen (EY) N:o 2943/95 5 ja 6 artiklassa annettujen                  artiklan d kohtaa on sovellettava, on ristiriidassa MMA-
    menettelysäännösten rikkominen;                                          päätöksen 109 artiklan kanssa.
–   suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen ja
–   toimivallan väärinkäyttö.
                                                                         British Steel Limitedin 1.3.2000 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-48/00)
Rica Foods (Free Zone) NV:n 25.2.2000 Euroopan yhteisö-
           jen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (2000/C 135/41)
                            (Asia T-47/00)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                          (2000/C 135/40)
                                                                         British Steel Limited on nostanut 1.3.2000 Euroopan yhteisö-
                                                                         jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu-
                   (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                         roopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat
                                                                         solicitorit John Pheasant ja Matthew Readings, prosessiosoite
Rica Foods (Free Zone) NV, Aruban oikeuden mukaan perustet-              Luxemburgissa asianajotoimisto Arendt & Medernach, 8-10
tu yhtiö, kotipaikka Oranjestad (Aruba) on nostanut 25.2.2000            rue Mathias Hardt.
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
jan asiamiehinä ovat asianajaja, Hoge Raad der Nederlanden,              Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
G. van der Wal, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajo-
toimisto A. May, 398 Route d’Esch.                                       –   kumoaa 8.12.1999 tehdyn komission päätöksen C(1999)
                                                                             4154 lopull. 2 artiklan, ja
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               –   kumoaa kyseisen päätöksen 1 artiklan,
–   kumoaa merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta            –   kumoaa 1 artiklassa määrätyn sakon,
    peräisin olevaa CN-koodiin 1701 kuuluvaa sokeria ja CN-
    koodeihin 1806 10 30 ja 1806 10 90 kuuluvia sokeri- ja
    kaakaoseoksia koskevista suojatoimenpiteistä 15 päivänä              –   vaihtoehtoisesti alentaa 1 artiklassa määrätyn sakon
    marraskuuta 1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o                    määrää,
    2423/1999 (EYVL L 294, s. 11),
                                                                         –   velvoittaa komission maksamaan takaisin sakon tai vaihto-
–   velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                     ehtoisesti sen määrän, jolla sitä on alennettu, korkoineen,
                                                                             jotka on laskettu koko summan perusteella taikka mahdol-
                                                                             lisen sen määrän perusteella, jolla sitä on alennettu, siitä
                                                                             päivästä, jona British Steel maksoi sakon, siihen päivään,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                          jona komissio suorittaa takaisinmaksun, ja
–   asetus (EY) N:o 2423/1999 on käsittämätön tai joka                   –   velvoittaa komission korvaamaan British Steelin oikeuden-
    tapauksessa se on perusteltu riittämättömästi; komissio ei               käyntikulut asiassa.
    vetoa suojatoimenpiteiden tueksi tarkemmin yksilöityihin
    vaikeuksiin,
–   tosiseikkoja koskevat ilmeiset virheet,                              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–   MMA:sta peräisin olevan EU/MMA-sokerin vähimmäishin-                 Riidanalaisessa päätöksessä komissio katsoi, että useat saumat-
    nan vahvistamisen osalta on rikottu MMA-päätöksen                    tomien teräsputkien valmistajat olivat rikkoneet EY 81 artiklan
    109 artiklan 1 ja 2 kohtaa,                                          1 kohtaa ja määräsi sakon muun muassa kantajalle.
 ---pagebreak--- 13.5.2000               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 135/23
Kantaja vaatii kyseisen päätöksen kumoamista kokonaan tai               Coe Clerici Logistics Spa:n 9.3.2000 Euroopan yhteisöjen
osittain erityisesti seuraavin perustein:                                             komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-52/00)
–   Päätöksen 2 artiklan osalta British Steelin hankintasopi-
    mukset Vallourecin, Dalminen ja MRW:n kanssa eivät
                                                                                (2000/C 135/42)
    olleet seurausta lainvastaisesta sopimuksesta tai 81 artiklan
    1 kohdan vastaisesta yhteistoiminnasta, ja ne selittyvät sillä
    kaupallisella yhteydellä, jossa ne tehtiin.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
–   Päätöksen 1 artiklan osalta todisteita ei ole riittävästi, jotta    Coe Clerici Logistics on nostanut 9.3.2000 Euroopan yhteisö-
    voitaisiin katsoa British Steelin syyllistyneen rikkomiseen         jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu-
    vuodesta 1991 (tuo vuosi mukaan lukien).                            roopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina
                                                                        ovat asianajajat Giuseppe Conte, Giuseppe Michele Giacomini
                                                                        ja Elisabetta Minozzi, Genova.
–   Joka tapauksessa, kun otetaan huomioon kyseinen kaupal-
    linen yhteys, British Steelin osallistuminen rikkomiseen oli        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
    vakavuudeltaan ja laajuudeltaan vähäistä, joten mer-
    kittävästi alhaisempi sakko olisi ollut asiaankuuluva. Mikäli
                                                                        –    kumoaa komission kilpailuasioista vastaavan pääosaston
    rikkomisen katsotaan tapahtuneen, sen johdosta määrättyä
                                                                             20.12.1999 päivätyn kirjeen D17482,
    sakkoa olisi siten merkittävästi alennettava.
                                                                        –    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–   Päätöksen 1 artiklassa tarkoitetun rikkomisen kestoa kos-
    keva komission arvio perustuu merkittävään tosiseikkoja
    koskevaan virheeseen. Japanin kansainvälistä kauppaa ja             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    teollisuutta koskevia asioita hoitava ministeriö hyväksyi
    japanilaisten tuottajien soveltaman kiintiöjärjestelyn vuo-
    teen 1991 asti eikä vuoteen 1990, kuten päätöksessä                 Kantaja riitauttaa nyt esillä olevassa asiassa toimenpiteen, jolla
    todetaan. Näin ollen komission ei omien perustelujensa              vastaaja hylkäsi sen 30.3.1999 tekemän valituksen, jossa
    mukaan olisi pitänyt katsoa rikkomisen tapahtuneen ennen            kantaja oli katsonut Autorità Portuale del Porto di Anconan ja
    vuotta 1991. Mikäli rikkomisen katsotaan tapahtuneen,               Ancona Merci SCpA:n estävän kantajaa suorittamasta itsetuot-
    sen johdosta määrättyä sakkoa olisi siten alennettava               tamansa hiilenpurkamistoimintaa satamalaiturilla nro 25. Kan-
    lyhyempää kestoa vastaavaksi.                                       taja pystyy käyttämään ainoastaan tätä satamalaituria, koska se
                                                                        ainoa laituri, jossa on käytössä nosturi tavaroiden purkamista
                                                                        varten. Tällä estämisellä rikotaan sekä EY 86 että EY 82 artiklaa.
–   Komissio ei täyttänyt sitä oikeudellista vaatimusta, joka
    edellyttää sen ilmoittavan väitetiedoksiannossa asetuksen           Kantaja väittää vaatimustensa tueksi, että komissio on loukan-
    N:o 17 15 artiklan 2 kohdassa mainitut olennaiset tekijät,          nut puolustautumisoikeuksia ja oikeusvarmuuden periaatetta
    ja siten se loukkasi British Steelin puolustautumisoikeuksia.       ja että se on käyttänyt väärin harkintavaltaansa siinä kirjeen
    Sakko olisi tämän vuoksi kumottava.                                 osassa, joka koskee kuulemisesta tietyissä EY:n perustamissopi-
                                                                        muksen 85 ja 86 artiklan mukaisissa menettelyissä 22 päivänä
                                                                        joulukuuta 1998 annetun komission asetuksen (EY) N:o
                                                                        2842/98 (1) soveltamista. Kantaja väittää tältä osin erityisesti,
–   Komissio jätti kokonaan huomiotta British Steelin yhteis-           että Ancona Merci, jolla kyseinen satamalaituri, jolla kantaja
    työn komission kanssa ja siten loukkasi yhtiön perusteltua          vaatii saada suorittaa tavaroiden purkua, on vuokralla, on
    luottamusta sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta. Sak-          yksinoikeuden omaava yritys, joka on käyttänyt väärin
    koa olisi tämän vuoksi alennettava.                                 määräävää markkina-asemaansa määräämällä siitä, onko ulko-
                                                                        puolisilla mahdollisuutta suorittaa itsetuottamiensa tavaroiden
                                                                        purkamistoimintaa sen satamalaiturilla, ja se on kantajan ainoa
                                                                        tai pääasiallinen kilpailija samoilla markkinoilla.
                                                                        Toisaalta riidanalaisen päätös on neuvoston asetuksessa
                                                                        N:o 17 tarkoitettu lopullinen päätös, jota ei ole tehty asetuksen
                                                                        N:o 2842/98 6, 7 ja 8 artiklassa määrätyn menettelyn mukai-
                                                                        sesti.


title: Asia C-141/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 19.4.2012 — Euroopan komissio v. Alankomaiden kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 39 — EY 42 artikla — Henkilöiden vapaa liikkuvuus — Asetus (ETY) N:o 1408/71 — Siirtotyöläisten sosiaaliturva — Kieltäytyminen maksamasta tiettyjä sosiaalietuuksia — Öljynporauslautoilla Alankomaissa työskentelevät henkilöt — Kanteen tutkittavaksi ottaminen)

text:
               9.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 19.4.2012 — Euroopan komissio v. Alankomaiden kuningaskunta
   (Asia C-141/10) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - EY 39 - EY 42 artikla - Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Asetus (ETY) N:o 1408/71 - Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Kieltäytyminen maksamasta tiettyjä sosiaalietuuksia - Öljynporauslautoilla Alankomaissa työskentelevät henkilöt - Kanteen tutkittavaksi ottaminen)
   2012/C 165/03
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Kreuschitz ja M. van Beek)

      Vastaaja: Alankomaiden kuningaskunta (asiamies: C. M. Wissels)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes ja E. Silveira)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2) 3 artiklan 1 kohdan ja 13 artiklan 2 kohdan a alakohdan sekä SEUT 45–SEUT 48 artiklan rikkominen — Kieltäytyminen maksamasta tiettyjä sosiaalietuuksia Euroopan unionin muiden jäsenvaltioiden kansalaisille, jotka työskentelevät öljynporauslautoilla Alankomaissa

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Portugalin tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 161, 19.6.2010.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 7 päivänä maaliskuuta 2002 asiassa C-365/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi 76/768/ETY – Kansallinen lainsäädäntö, joka koskee merkintöjä, jotka kosmeettisten valmisteiden pakkauksiin on tehtävä – Kosmeettisten valmisteiden sisältämien hajusteiden tai aromien luonnonmukaisuus tai keinotekoisuus)

text:
18.5.2002                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 118/15
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                 2)     Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                            (neljäs jaosto)
                                                                          (1) EYVL C 355, 9.12.2000.
                   7 päivänä maaliskuuta 2002
asiassa C-365/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                         Italian tasavalta (1)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-                        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
vi 76/768/ETY – Kansallinen lainsäädäntö, joka koskee
merkintöjä, jotka kosmeettisten valmisteiden pakkauksiin on
tehtävä – Kosmeettisten valmisteiden sisältämien hajustei-                                            (toinen jaosto)
   den tai aromien luonnonmukaisuus tai keinotekoisuus)
                                                                                7 päivänä maaliskuuta 2002
                          (2002/C 118/22)
                                                                          asiassa C-29/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                                            Espanjan kuningaskunta (1)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen          (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                              vin 96/61/EY täytäntöönpanon laiminlyönti)
                                                                                (2002/C 118/23)
Asiassa C-365/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
nään R. B. Wainwright ja R. Amorosi) vastaan Italian tasavalta                                 (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
(asiamiehenään U. Leanza, avustajanaan I. M. Braguglia), jossa
kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian
tasavalta ei ole noudattanut kosmeettisia valmisteita koskevan            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 27 päivänä hei-                             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
näkuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/768/ETY
(EYVL L 262, s. 169) mukaisia velvoitteitaan, sellaisena kuin
tämä direktiivi on muutettuna 7y14 päivänä kesäkuuta 1993
annetulla neuvoston direktiivillä 93/35/ETY (EYVL L 151,                  Asiassa C-29/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
s. 32) ja erityisesti tämän direktiivin 6 artiklan 1 kohdan               nään G. Valero Jordana) vastaan Espanjan kuningaskunta
g alakohdan kolmannen alakohdan mukaisia velvoitteitaan,                  (asiamiehenään M. López-Monı́s Gallego), jossa kantaja vaatii
koska se on säätänyt ja pitänyt voimassa Italian kuulumisesta             yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Espanjan kuningas-
Euroopan yhteisöihin johtuvien velvollisuuksien täytäntöön-               kunta ei ole noudattanut ympäristön pilaantumisen ehkäisemi-
panosäännöksistä 24.4.1998 annetun lain eli vuosien 1995-                 sen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 24 syyskuuta 1996
1997 koskevan yhteisön oikeuden täytäntöönpanolain                        annetun neuvoston direktiivin 96/61/EY (EYVL L 257, s. 26)
nro 128 28 §:n, jossa edellytetään, että kosmeettisten tuottei-           mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen
den etiketeissä mainitaan, ovatko niiden sisältämät hajusteet ja          direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
aromit luonnonmukaisia vai keinotekoisia, yhteisöjen tuo-                 hallinnollisia määräyksiä tai joka tapauksessa koska se ei ole
mioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                 ilmoittanut niistä komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin (toinen
puheenjohtaja S. von Bahr sekä tuomarit D. A. O. Edward                   jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja N. Col-
(esittelevä tuomari) ja A. La Pergola, julkisasiamies: D. Ruiz-           neric sekä tuomarit R. Schintgen (esittelevä tuomari) ja V. Skou-
Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 7.3.2002                   ris, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: R. Grass, on antanut
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                7.3.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
1)    Italian tasavalta ei ole noudattanut kosmeettisia valmisteita       1)     Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut ympäristön pilaan-
      koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 27 päi-              tumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi
      vänä heinäkuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/768/                 24 päivänä syyskuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/
      ETY, sellaisena kuin tämä direktiivi on muutettuna 14 päivänä              61/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyssä
      kesäkuuta 1993 annetulla neuvoston direktiivillä 93/35/ETY,                määräajassa antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyt-
      6 artiklan 1 kohdan g alakohdan kolmannen alakohdan                        tämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
      mukaisia velvoitteitaan, koska se on säätänyt ja pitänyt
      voimassa Italian kuulumisesta Euroopan yhteisöihin johtuvien        2)     Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
      velvollisuuksien täytäntöönpanosäännöksistä 24.4.1998 anne-                käyntikulut.
      tun lain eli vuosia 1995-1997 koskevan yhteisön oikeuden
      täytäntöönpanolain nro 128 28 §:n, jossa edellytetään, että
      kosmeettisten tuotteiden etiketeissä mainitaan, ovatko niiden       (1) EYVL C 61, 24.2.2001.
      sisältämät hajusteet ja aromit luonnonmukaisia vai keinote-
      koisia.


title: Asia C-436/09: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 13.1.2012 (Bundesverwaltungsgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Attila Belkiran v. Oberbürgermeister der Stadt Krefeld — Muu osapuoli: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

text:
               10.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/24

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 13.1.2012 (Bundesverwaltungsgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Attila Belkiran v. Oberbürgermeister der Stadt Krefeld — Muu osapuoli: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
   (Asia C-436/09) (1)

   2012/C 73/42
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 24, 30.1.2010.


title: Asia T-342/14 P: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.12.2014 – Valittajana CR sekä muina osapuolina parlamentti ja neuvosto (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Palkkaus — Perheavustukset — Huollettavana olevaa lasta koskeva lisä — Perusteettoman edun palautus — Henkilöstösääntöjen 85 artiklan 2 kohdan lainvastaisuutta koskeva väite — Oikeusvarmuus — Oikeasuhteisuus — Perusteluvelvollisuus — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)

text:
               16.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.12.2014 – Valittajana CR sekä muina osapuolina parlamentti ja neuvosto
   (Asia T-342/14 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Palkkaus - Perheavustukset - Huollettavana olevaa lasta koskeva lisä - Perusteettoman edun palautus - Henkilöstösääntöjen 85 artiklan 2 kohdan lainvastaisuutta koskeva väite - Oikeusvarmuus - Oikeasuhteisuus - Perusteluvelvollisuus - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat))
   (2015/C 056/30)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: CR (Malling, Ranska) (edustaja: asianajaja A. Salerno)

      Muut osapuolet: Euroopan parlamentti (asiamiehet: V. Montebello-Demogeot ja E. Taneva) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi M. Bauer ja A. Bisch, sitten M. Bauer ja E. Rebasti)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) 12.3.2014 antamasta tuomiosta CR v. parlamentti (F-128/12, RecFP, EU:F:2014:38), jossa vaaditaan tämän tuomion kumoamista.

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               CR vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan parlamentille tässä asiassa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 212, 7.7.2014.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 24 päivänä huhtikuuta 2001 asiassa T-37/99, Ugo Miranda vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Uudelleenasettautumiskorvaus – Kotipaikan käsite)

text:
C 227/16                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      11.8.2001
                                             ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                24 päivänä huhtikuuta 2001
                  24 päivänä huhtikuuta 2001
                                                                       asiassa T-37/99, Ugo Miranda vastaan Euroopan yhteisö-
                                                                                jen komissio (1)
asiassa T-159/98, Ivan Torre ym. vastaan Euroopan yhtei-
                        söjen komissio (1)                             (Henkilöstö – Uudelleenasettautumiskorvaus – Kotipaikan
                                                                                käsite)
(Henkilöstö – Kilpailu – Kokeiden järjestämisessä tapahtu-                                      (2001/C 227/30)
nut sääntöjenvastaisuus, joka on voinut vääristää lopputu-
                   losta – Oikeussuojaintressi)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                       Asiassa T-37/99, Ugo Miranda, Euroopan yhteisöjen komis-
                         (2001/C 227/29)
                                                                       sion virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajanaan asianajaja
                                                                       L. Radicati di Brozolo, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                       (asiamiehinään: G. Valsesia ja A. Dal Ferro), jossa kantaja vaatii,
                                                                       että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa 7.5.1998
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      tehdyn komission päätöksen, joka koskee kantajalle Euroopan
                                                                       yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien sääntöjen liitteessä VII
                                                                       olevan 6 artiklan nojalla suoritetun uudelleenasettautumiskor-
Asiassa T-159/98, Ivan Torre, kotipaikka Bryssel, Donatella            vauksen palautusta, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
Ineichen, kotipaikka Bryssel, Alessandro Cavallaro, kotipaikka         mioistuin (yhden tuomarin kokoonpano: tuomari P. Mengoz-
Rooma, edustajanaan asianajaja M.-A. Lucas, prosessiosoite             zi), kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González, on
Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-             24.4.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
miehinään J. Currall ja C. Berardis-Kayser), jossa kantajat            raava:
vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumo-
amaan kilpailun EUR/A/123 valintalautakunnan päätökset,                1)    Kanne hylätään.
joilla kantajille on annettu karsiutumiseen johtava arvosana           2)    Kukin osapuoli korvaa omat oikeudenkäyntikulunsa.
ensimmäisestä esivalintakokeesta, sekä saman kilpailun myö-
hemmät toimenpiteet sikäli kuin se on tarpeen kantajien
oikeusaseman palauttamiseksi, ensimmäisen oikeusasteen tuo-            (1) EYVL C 121, 1.5.1999.
mioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
puheenjohtaja P. Mengozzi sekä tuomarit V. Tiili ja
R. M. Moura Ramos, kirjaaja: hallintovirkamies G. Herzig,
on 24.4.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava:                                                                    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
1)    Lausunnon antaminen I. Torren ja A. Cavallaron kanteista                           28 päivänä maaliskuuta 2001
      raukeaa.
                                                                       asiassa T-144/99, Institut des mandataires agréés près
2)    D. Ineichenin kanne hylätään.                                    l’Office européen des brevets vastaan Euroopan yhteisö-
                                                                                jen komissio (1)
3)    Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.            (Kilpailu – EY:n perustamissopimuksen 85 artikla (josta on
                                                                       tullut EY 81 artikla) – Ammatilliset menettelysäännöt –
                                                                          Vertailevan mainonnan kielto – Palvelujen tarjoaminen)
                                                                                (2001/C 227/31)
(1) EYVL C 378, 5.12.1998.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                       Asiassa T-144/99, Institut des mandataires agréés près l’Office
                                                                       européen des brevets, kotipaikka München (Saksa), edustaji-


title: Asia F-83/11: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 20.6.2012 — Cristina v. komissio (Henkilöstö — Avoin kilpailu — Valintalautakunnan päätös, jolla jätetään hakija kutsumatta arviointiin — Muutoksenhakukeinot — Kanne, joka on nostettu ennen kuin hallinnollisesta valituksesta on annettu päätös — Tutkittavaksi ottaminen — Kilpailuun osallistumisen erityiset edellytykset — Työtehtäviin liittyvä työkokemus)

text:
               22.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/40

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 20.6.2012 — Cristina v. komissio
   (Asia F-83/11) (1)

   (Henkilöstö - Avoin kilpailu - Valintalautakunnan päätös, jolla jätetään hakija kutsumatta arviointiin - Muutoksenhakukeinot - Kanne, joka on nostettu ennen kuin hallinnollisesta valituksesta on annettu päätös - Tutkittavaksi ottaminen - Kilpailuun osallistumisen erityiset edellytykset - Työtehtäviin liittyvä työkokemus)
   2012/C 287/74
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Alma Yael Cristina (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Rodrigues, A. Blot ja C. Bernard-Glanz)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja B. Eggers)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota kilpailun EPSO/AST/112/10 — hallintoavustajat (AST 3) valintalautakunnan puheenjohtajan tekemä päätös, jolla kantaja jätettiin kutsumatta arvioitavaksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Alma Yael Cristina vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 340, 19.11.2011, s. 41.


title: Oikaistaan virallisessa lehdessä julkaistu tiedonanto asiassa C-528/11 ( EUVL C 370, 17.12.2011 )

text:
               5.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 133/32

         Oikaistaan virallisessa lehdessä julkaistu tiedonanto asiassa C-528/11
   (
         Euroopan unionin virallinen lehti C 370, 17. joulukuuta 2011
      )
   2012/C 133/64
   Virallisessa lehdessä asiassa C-528/11, Halaf julkaistu tiedonanto oikaistaan seuraavasti:

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen Sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 18.10.2011 — Zuheyr Freyeh Halaf v. Darzhavna agentsia za bezhantsite pri Ministerski savet
      (Asia C-528/11)
      2012/C 133/64
      Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Administrativen Sad Sofia-grad

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Zuheyr Freyeh Halaf

         Vastaaja: Darzhavna agentsia za bezhantsite pri Ministerski savet

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1.

                  Onko niiden perusteiden ja menettelyjen vahvistamisesta, joiden mukaisesti määritetään kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio 18.2.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 343/2003 (1) 3 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että jäsenvaltio voi sen nojalla ottaa turvapaikkahakemuksen käsiteltäväkseen, jos turvapaikanhakijan henkilökohtaiset olosuhteet eivät oikeuta soveltamaan asetuksen 15 artiklan humanitaarista lauseketta ja jos asetuksen 3 artiklan 1 kohdan perusteella hakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio ei ole vastannut asetuksen 20 artiklan 1 kohdan mukaiseen takaisinottopyyntöön, eikä mainittuun asetukseen sisälly säännöksiä SEUT 80 artiklassa määrätyn yhteisvastuun periaatteen noudattamisesta?

                  2.

                  Mitä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 18 artiklassa, luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 53 artiklan sekä asetuksen (EY) N:o 343/2003 2 artiklan c alakohdan määritelmän ja johdanto-osan 12 perustelukappaleen kanssa, määrätty oikeus turvapaikkaan sisältää?

                  3.

                  Onko asetuksen (EY) N:o 343/2003 3 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä SEUT 78 artiklan 1 kohtaan perustuvan turvapaikka-asioista tehtyjen kansainvälisoikeudellisten asiakirjojen noudattamista koskevan velvoitteen kanssa, tulkittava siten, että menettelyssä asetuksen N:o 343/2003 perusteella hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan valtion määrittämiseksi jäsenvaltiot ovat velvollisia pyytämään Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun virastolta (UNHCR) lausuntoa, jos UNHCR:n asiakirjoissa mainitaan tosiseikkoja ja päätelmiä, joiden mukaan asetuksen N:o 343/2003 3 artiklan 1 kohdan perusteella hakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio rikkoo turvapaikka-asioita koskevia Euroopan unionin oikeussääntöjä?

            Jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi, esitetään lisäksi seuraava kysymys:
      Jos tällaista UNHCR:n lausuntoa ei pyydetä, rikotaanko siinä tapauksessa olennaisesti menettelyä asetuksen N:o 343/2003 3 artiklan perusteella hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan valtion määrittämiseksi ja loukataanko näin Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa määrättyä oikeutta hyvään hallintoon ja 47 artiklassa määrättyä oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin, kun otetaan myös huomioon pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavista vähimmäisvaatimuksista 1.12.2005 annetun neuvoston direktiivin 2005/85/EY (2) 21 artikla, jossa säädetään UNHCR:n oikeudesta esittää näkemyksensä yksittäisistä turvapaikkahakemuksista?

      (1)  EUVL L 50, s. 1.

      (2)  EUVL L 326, s. 13.


title: Asia C-251/17: Kanne 12.5.2017 – Euroopan komissio v. Italian tasavalta

text:
               10.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/16

         Kanne 12.5.2017 – Euroopan komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-251/17)
   (2017/C 221/20)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Manhaeve ja L. Cimaglia)

      Vastaaja: Italian tasavalta

      Vaatimukset

   Komissio vaatii unionin tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut SEUT 260 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ryhtynyt kaikkiin tarpeellisiin toimenpiteisiin unionin tuomioistuimen 19.7.2012 asiassa C-565/10, komissio v. Italia, antaman tuomion täytäntöönpanemiseksi

               —

               velvoittamaan Italian tasavallan maksamaan 346 922,40 euron rangaistusseuraamus, vähennettynä ehdotetusta alenevasta menetelmästä mahdollisesti seuraavalla alennuksella, kultakin päivältä, jolla asiassa C-565/10 annetun tuomion täytäntöönpano viivästyy, tässä asiassa annettavan tuomion julistamispäivästä asiassa C-565/10 annetun tuomion täytäntöönpanopäivään saakka

               —

               velvoittamaan Italian tasavallan maksamaan päiväkohtainen kiinteä 39 113,80 euron määrä, jolloin kokonaismääräksi muodostuu vähintään 62 699 421,40 euroa, laskettuna asiassa C-565/10 annetun tuomion julistamispäivästä tässä asiassa annettavan tuomion julistamispäivään tai asiassa C-565/10 annetun tuomion täytäntöönpanopäivään saakka

               —

               velvoittamaan Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio moittii kanteellaan sitä, ettei unionin tuomioistuimen 19.7.2012 antamaa tuomiota ole pantu täytäntöön 80:n kyseisen tuomion kohteena olleen taajaman osalta.
   Italian tasavalta myöntää tältä osin jättäneensä noudattamatta yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21.5.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY (1) 3 artiklan mukaisia velvoitteitaan 35 taajaman osalta. Se myöntää myös jättäneensä noudattamatta kyseisen direktiivin 4 ja 10 artiklan mukaisia velvoitteitaan 70 taajaman osalta.
   Komissio päättelee tästä, ettei Italian tasavalta ole ryhtynyt kaikkiin tarpeellisiin toimenpiteisiin 19.7.2012 annetun tuomioon panemiseksi täysimääräisesti täytäntöön.

      (1)  EYVL 1991, L 135, s. 40.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 12 päivänä heinäkuuta 2000 yhdistetyissä asioissa T-94/00 R ja T-110/00 R, Rica Foods (Free Zone) NV ja Free Trade Foods NV vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Välitoimimenettely – Suojatoimenpide – Sokerialan EY-MMA-alkuperäkumulaatiotuotteet – Tutkittavaksi ottaminen – Fumus boni juris – Kiireellisyys)

text:
C 335/42                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         25.11.2000
                                              ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                               asianajaja G. van der Wal, Hoge Raad der Nederlanden,
                    MIOISTUIMEN TUOMIO                                   prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto A. May, 398
                                                                         Route d’Esch, ja Free Trade Foods NV, kotipaikka Curaçao
                   20 päivänä syyskuuta 2000                             (Alankomaiden Antillit), edustajanaan asianajajat R. J.van Agte-
                                                                         ren and M. M. Slotboom, prosessiosoite Luxemburgissa asian-
asiassa T-203/99, Patrizia de Palma ym. vastaan Euroopan                 ajotoimisto Loesch and Wolter, 11 Rue Goethe, jota tukee
                      yhteisöjen komissio(1)                             Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehenään M. A. Fierstra),
                                                                         vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään T. van
(Henkilöstö — ammattijärjestötoimintaan liittyvien asioiden              Rijn and C. Van der Hauwaert), jota tukee Espanjan kuningas-
                       hoitoa koskeva loma)                              kunta (asiamiehenään N. Dı́az Abad), jossa ensimmäisen oi-
                                                                         keusasteen tuomioistuinta pyydetään lykkäämään merentakai-
                          (2000/C 335/78)                                sista maista ja merentakaisilta alueilta tulevien sokerialan EY-
                                                                         MMA-alkuperäkumulaatiotuotteiden tuontia koskevista suoja-
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       toimenpiteistä 29 päivänä helmikuuta 2000 annetun komis-
                                                                         sion asetuksen (EY) N:o 465/2000 (EYVL L 56, s. 39) täytän-
Asiassa T-203/99, Patrizia de Palma, Jacquelinen Escale, Clau-           töönpanoa tai määräämään jostakin muusta kantajien etuja
dine Hamptaux ja Harry Wood, Euroopan yhteisöjen komis-                  suojaavasta välitoimesta, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
sion virkamiehiä, kotipaikka Bryssel, edustajananaan asianajaja          tuomioistuimen presidentti on antanut 12.7.2000 määräyk-
C. Mourato, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa Société de             sen, jonka määräysosa on seuraava:
gestion fiduciaire SARL, 2-4 rue Beck, vastaan Euroopan
yhteisöjen komissio (asiamiehinään G. Valsesia och J. Currall),          1)    Asiat T-94/00 R ja T-110/00 R yhdistetään tämän määräyk-
jossa kantajat vaativat komission 23.9.1998 tekemän päätök-                    sen antamista varten.
sen, jolla kieltäydytään antamasta kantajille ammattijärjestötoi-
mintaan liittyvien asioiden hoitoa koskevaa lomaa, kumomista,            2)    Merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta tulevien
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaos-                 sokerialan EY-MMA-alkuperäkumulaatiotuotteiden tuontia
to) toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili                      koskevista suojatoimenpiteistä 29 päivänä helmikuuta 2000
sekä tuomarit R. M. Moura Ramos ja P. Mengozzi; kirjaaja:                      annetun komission asetuksen (EY) N:o 465/2000 täytäntöön-
hallintovirkamies J. Palacio González, on antanut 20.9.2000                   panoa lykätään kantajien osalta.
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                         3)    Komissio määrää kummankin kantajan osalta kokonaismää-
1)     Komission 23.9.1998 tekemä päätös, jolla kieltäydytään                  rältään 4995 tonnin rajoissa siitä, kuinka paljon ne saavat
       antamasta kantajille ammattijärjestötoimintaan liittyvien asioi-        vielä tuoda sokerialan EY-MMA-alkuperäkumulaatiotuotteita
       den hoitoa koskevaa lomaa, kumotaan.                                    yhteisöön 30.9.2000 mennessä sekä päättää näiden tuotteiden
                                                                               tuontia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä.
2)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         4)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
( 1) EYVL C 333, 20.11.1999.
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                               YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
          MIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS                                               MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                   12 päivänä heinäkuuta 2000                                              20 päivänä heinäkuuta 2000
yhdistetyissä asioissa T-94/00 R ja T-110/00 R, Rica Foods
(Free Zone) NV ja Free Trade Foods NV vastaan Euroopan                   asiassa T-149/00 R, Innova, Centro euromediterraneo
                        yhteisöjen komissio                              per lo sviluppo sostenibile vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissio
(Välitoimimenettely – Suojatoimenpide – Sokerialan EY-
MMA-alkuperäkumulaatiotuotteet – Tutkittavaksi ottami-                          (Välitoimimenettely – Toimivallan puuttuminen)
             nen – Fumus boni juris – Kiireellisyys)
                                                                                (2000/C 335/80)
                          (2000/C 335/79)
                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                                          (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Yhdistetyissä asioissa T-94/00 R ja T-110/00 R, Rica Foods               Asiassa T-149/00 R, Innova, Centro euromediterraneo per lo
(Free Zone) NV, kotipaikka Oranjestad, (Aruba), edustajanaan             sviluppo sostenibile, kotipaikka Calatafimi (Italia), edustaja-


title: Asia C-140/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van Cassatie van België (Belgia) on esittänyt 17.3.2010 — Greenstar-Kanzi Europe NV v. Jean Hustin ja Jo Goossens

text:
               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/19

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van Cassatie van België (Belgia) on esittänyt 17.3.2010 — Greenstar-Kanzi Europe NV v. Jean Hustin ja Jo Goossens
      (Asia C-140/10)
      (2010/C 161/27)
      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Hof van Cassatie van België

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Greenstar-Kanzi Europe NV

         Vastapuolet: Jean Hustin ja Jo Goossens

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista 27.7.1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2100/94 (1), sellaisena kuin se on muutettuna 29.4.2004 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 873/2004 (2), 94 artiklaa luettuna yhdessä edellä mainitun asetuksen 11 artiklan 1 kohdan, 13 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan, 16, 27 ja 104 artiklan kanssa, tulkittava siten, että oikeuksien omistaja tai käyttöluvan haltija voi nostaa oikeuksien loukkauksesta kanteen kaikkia niitä vastaan, jotka toteuttavat käyttöluvan haltijan heille myymään tai luovuttamaan aineistoon liittyviä toimia, kun kyseisen aineiston myynnin yhteydessä on rikottu käyttöluvan haltijan ja yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien omistajan väliseen sopimukseen sisältyviä rajoituksia?

                  2)

                  Jos vastaus edelliseen kysymykseen on myöntävä, onko oikeuksien loukkauksen arvioinnin kannalta merkityksellistä se, että kyseisten toimien toteuttaja oli tietoinen tai hänen olisi pitänyt olla tietoinen käyttölupasopimuksessa määrätyistä rajoituksista?

         (1)  EYVL L 227, s. 1.

         (2)  EUVL L 162, s. 38.


title: Asia C-42/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte costituzionale (Italia) on esittänyt 26.1.2017 – M.A.S. ja M.B.

text:
               19.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte costituzionale (Italia) on esittänyt 26.1.2017 – M.A.S. ja M.B.
   (Asia C-42/17)
   (2017/C 195/14)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte costituzionale

      Pääasian asianosaiset

   M.A.S. ja M.B.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko SEUT 325 artiklan 1 ja 2 kohtaa tulkittava siten, että rikostuomioistuimen on jätettävä soveltamatta vanhentumista koskevaa kansallista lainsäädäntöä, joka estää rangaistusten määräämisen huomattavassa määrässä törkeitä petoksia, jotka kohdistuvat unionin taloudellisiin etuihin, tai jossa säädetään vanhentumisajoista, jotka ovat unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten osalta lyhyempiä kuin jäsenvaltion taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten osalta, myös, jos mainitulle soveltamatta jättämiselle ei ole riittävän tarkasti määriteltyä oikeusperustaa?

               2)

               Onko SEUT 325 artiklan 1 ja 2 kohtaa tulkittava siten, että rikostuomioistuimen on jätettävä soveltamatta vanhentumista koskevaa kansallista lainsäädäntöä, joka estää rangaistusten määräämisen huomattavassa määrässä törkeitä petoksia, jotka kohdistuvat unionin taloudellisiin etuihin, tai jossa säädetään vanhentumisajoista, jotka ovat unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten osalta lyhyempiä kuin jäsenvaltion taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten osalta, myös, jos vanhentumista koskevat säännökset kuuluvat jäsenvaltion oikeusjärjestyksessä aineellisen rikosoikeuden alaan ja niihin sovelletaan laillisuusperiaatetta?

               3)

               Onko Euroopan unionin tuomioistuimen suuren jaoston asiassa C-105/14, Taricco, 8.9.2015 antamaa tuomiota tulkittava siten, että rikostuomioistuimen on jätettävä soveltamatta vanhentumista koskevaa kansallista lainsäädäntöä, joka estää rangaistusten määräämisen huomattavassa määrässä törkeitä petoksia, jotka kohdistuvat unionin taloudellisiin etuihin, tai jossa säädetään vanhentumisajoista, jotka ovat unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten osalta lyhyempiä kuin jäsenvaltion taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten osalta, myös, jos tällainen soveltamatta jättäminen on ristiriidassa jäsenvaltion valtiosäännön ylimpien periaatteiden tai jäsenvaltion perustuslaissa vahvistettujen yksilön luovuttamattomien oikeuksien kanssa?


title: Asian C-474/04 poistaminen rekisteristä

text:
               23.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 182/34

         Asian C-474/04 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 182/64)

      (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 9.3.2005 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-474/04, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta.

      (1)  EUVL C 314, 18.12.2004.


title: Asia C-399/08 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 2.9.2010 — Euroopan komissio v. Deutsche Post AG, Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV, UPS Europe NV/SA ja Saksan liittotasavalta (Muutoksenhaku — EY 87 artikla — Jäsenvaltioiden myöntämät valtiontuet — Saksan liittotasavallan toimet Deutsche Post AG:n hyväksi — EY 86 artikla — Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvät palvelut — Ovelta ovelle -pakettipalvelujen alalla harjoitetusta tappiollisesta myyntipolitiikasta aiheutuneiden lisäkustannusten korvaaminen — Edun olemassaolo — Komission käyttämä tarkastamismenetelmä — Selvitysvastuu — EY 230 artikla — Unionin yleisen tuomioistuimen harjoittaman tuomioistuinvalvonnan laajuus)

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/10

      Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 2.9.2010 — Euroopan komissio v. Deutsche Post AG, Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV, UPS Europe NV/SA ja Saksan liittotasavalta
      (Asia C-399/08 P) (1)

      (Muutoksenhaku - EY 87 artikla - Jäsenvaltioiden myöntämät valtiontuet - Saksan liittotasavallan toimet Deutsche Post AG:n hyväksi - EY 86 artikla - Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvät palvelut - Ovelta ovelle -pakettipalvelujen alalla harjoitetusta tappiollisesta myyntipolitiikasta aiheutuneiden lisäkustannusten korvaaminen - Edun olemassaolo - Komission käyttämä tarkastamismenetelmä - Selvitysvastuu - EY 230 artikla - Unionin yleisen tuomioistuimen harjoittaman tuomioistuinvalvonnan laajuus)
      (2010/C 288/15)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Kreuschitz, J. Flett ja B. Martenczuk)

         Valittajan vastapuolet: Deutsche Post AG (edustaja: Rechtsanwalt J. Sedemund), Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV (edustaja: Rechtsanwalt R. Wojtek), UPS Europe SA (edustaja: advocaat E. Henny) ja Saksan liittotasavalta (asiamiehet: M. Lumma ja B. Klein)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas laajennettu jaosto) 1.7.2008 asiassa T-266/02, Deutsche Post v. komissio, antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi Saksan liittotasavallan toimenpiteistä Deutsche Post AG:n hyväksi 19.6.2002 tehdyn komission päätöksen 2002/753/EY (EYVL L 247, s. 27), jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään sen takaisinperimisestä — Tappiollisesta myyntipolitiikasta ovelta ovelle -pakettipalvelun alalla aiheutuneiden lisäkustannusten korvaaminen — EY 86 artiklan 2 kohdan, EY 87 artiklan 1 kohdan, EY 230 artiklan sekä unionin tuomioistuimen perussäännön 36 artiklan rikkominen — Kumoaminen ilman että todetaan konkreettista virhettä komission riidanalaisen päätöksen tueksi esittämissä perusteluissa — Perustelujen puuttuminen siltä osin kuin komission lainvastaisen tuen toteamiseksi soveltamaa menetelmää väitetään lainvastaiseksi

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Päävalitus ja liitännäiset valitukset hylätään.

                  2)

                  Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä se velvoitetaan korvaamaan Deutsche Post AG:n oikeudenkäyntikulut päävalituksen osalta.

                  3)

                  Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV ja UPS Europe SA vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan päävalituksen osalta.

                  4)

                  Deutsche Post AG, Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV ja UPS Europe SA vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan liitännäisten valitusten osalta.

                  5)

                  Saksan liittotasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 301, 22.11.2008.


title: Asia T-165/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.7.2010 — Grupo Osborne v. SMHV — Confecciones Sanfertús (TORO) (Yhteisön tavaramerkki — Väite — Väitteen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               11.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 246/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.7.2010 — Grupo Osborne v. SMHV — Confecciones Sanfertús (TORO)
   (Asia T-165/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väite - Väitteen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2010/C 246/61
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Espanja) (edustaja: asianajaja J. M. Iglesias Monravá)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Botis)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Confecciones Sanfertús, SL (Graus, Espanja)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 22.1.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 638/2009-2), joka koskee Confecciones Sanfertús, SL:n ja Grupo Osborne, SA:n välistä väitemenettelyä.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen tästä kanteesta raukeaa.

               2)

               Kantaja vastaa oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 148, 5.6.2010.


title: Asia T-436/15: Kanne 4.8.2015 – Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi ja Negro v. komissio

text:
               5.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/20

         Kanne 4.8.2015 – Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi ja Negro v. komissio
   (Asia T-436/15)
   (2015/C 328/21)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantajat: Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi (Otranto, Italia); Negro Daniele (Otranto) (edustajat: asianajajat V. Pellegrino ja A. Micolani)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ensiksikin lykkäämään SEUT 278 artiklan perusteella [riidanalaisen] toimenpiteen täytäntöönpanoa kantajien osalta;

               —

               vahvistamaan ja toteamaan, että komission täytäntöönpanopäätös nro 2015/789 ja etenkin sen 9 artikla sekä liite I ovat lainvastaisia, koska niissä luokitellaan Vitis-laji kasviksi, jonka tiedetään olevan alttiita Xylella fastidiosan eurooppalaisille ja Euroopan ulkopuolisille isolaateille ja koska niissä näin ollen kielletään niiden käsittely unionissa rajatun alueen sisällä tai ulkopuolella, ja tästä syystä kumoamaan sen kantajia koskevilta osiltaan;

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut;

               —

               velvoittaa vastaajan toteuttamaan aiheellisiksi katsomansa toimenpiteet, myös asian tutkinnasta ja EFSA:ssa aiheutuneen kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen ja SEU 5 artiklan sekä SEUT 296 artiklan rikkomiseen, olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen siten, ettei perusteluja ole esitetty ja/tai ne ovat virheellisiä, sekä harkintavallan väärinkäyttöön, koska tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskeneet oletukset olivat vääriä; tutkinta oli puutteellinen ja ristiriitainen.
   Kantajat täsmentävät, että kanteen lähtökohtana on Barin CNR:n (Consiglio Nazionale delle Ricerche) tutkijoiden tekemät tutkimukset, joissa tehdyissä havainnoissa, analyyseissä ja laboratoriokokeissa on osoitettu, että

               —

               Salentossa eristetty bakteeri eroaa alalajinsa ja kantansa osalta bakteerista, joka tunnetusti aiheuttaa Vitis-lajin kasvipatologian Euroopan ulkopuolisilla mantereilla;

               —

               Leccen maakunnassa vuodesta 2013 viljellyissä viiniköynnöslajikkeissa ei ole ilmennyt minkäänlaisia oireita Piercen taudista eikä muusta patologisesta kuivuudesta;

               —

               Tuona samana aikana näissä samoissa viiniköynnöslajikkeissa ei ole havaittu minkäänlaisia merkkejä bakteereista myöskään läheisillä vyöhykkeillä, jotka ovat suorassa yhteydessä tartunnan saaneisiin oliivipuihin:

               —

               Vitis-lajia koskevissa laboratoriokokeissa (jotka toimitettiin istuttamalla ja/tai asettamalla yhteyteen taudinaiheuttajan kanssa) saatiin kaikissa negatiiviset tulokset sekä infektion kehittymisen että kyseisen bakteerin asymtomaattisen muodon esiintymisen osalta.

         Tämän vuoksi Vitis-lajin sisällyttäminen mainittujen kasvien joukkoon on kantajien mukaan selvästi lainvastaista, sillä siinä ei ole otettu huomioon tutkimuksia, joiden tulosten mukaan kyseinen laji on tietyllä tavalla immuuni tartuntavyöhykkeellä levinneelle bakteerille.
   Riidanalainen toimenpide on myöskin ristiriitainen, kun otetaan huomioon, että EFSA:n 26.11.2013 antaman ensimmäisen lausunnon, jossa Xylella fastidiosan esiintymisen todettiin olevan vähäistä Salentossa, jälkeen komissio ei vuonna 2014 tekemissään edeltävissä päätöksissä nro 87 ja nro 497 ollut sisällyttänyt Vitis-lajia alttiisiin kasveihin, ja tämän jälkeen kuitenkin yllättävästi teki niin kieltäen sen käsittelyn, vaikka EFSA:n ja Italian viranomaisten tekemät perusteelliset olivat osoittaneet, että kyseinen laji oli immuuni Salentossa eristetylle bakteerille.


title: Asia C-337/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 25.2.2010 (Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — X Holding B.V. v. Staatssecretaris van Financiën (EY 43 ja EY 48 artikla — Verolainsäädäntö — Yhteisövero — Kotimaisesta emoyhtiöstä ja sen yhdestä tai useammasta kotimaisesta tytäryhtiöstä koostuva verotuksellinen yksikkö — Voittojen verottaminen emoyhtiön verotuksessa — Ulkomaisten tytäryhtiöiden jättäminen verotuksellisen yksikön ulkopuolelle)

text:
               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 25.2.2010 (Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — X Holding B.V. v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-337/08) (1)

   (EY 43 ja EY 48 artikla - Verolainsäädäntö - Yhteisövero - Kotimaisesta emoyhtiöstä ja sen yhdestä tai useammasta kotimaisesta tytäryhtiöstä koostuva verotuksellinen yksikkö - Voittojen verottaminen emoyhtiön verotuksessa - Ulkomaisten tytäryhtiöiden jättäminen verotuksellisen yksikön ulkopuolelle)
   2010/C 100/04
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: X Holding B.V.

      Vastaaja: Staatssecretaris van Financiën

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Hoge Raad der Nederlanden — EY 43 ja EY 48 artiklan tulkinta — Lainsäädäntö, jonka nojalla jäsenvaltiossa kotipaikkaansa pitävät emoyhtiöt voivat muodostaa verotuksellisen yksikön yhden tai useamman samassa jäsenvaltiossa kotipaikkaansa pitävän tytäryhtiönsä kanssa ja määrätä, että emoyhtiö maksaa kyseisen yksikön saamista voitoista maksettavat verot — Sellaisten tytäryhtiöiden, joiden kotipaikka ei ole kyseisessä jäsenvaltiossa, sulkeminen kyseisen järjestelmän ulkopuolelle

      Tuomiolauselma

   EY 43 ja EY 48 artikla eivät ole esteenä sellaiselle jäsenvaltion sääntelylle, jossa emoyhtiölle annetaan mahdollisuus muodostaa verotuksellinen yksikkö kotimaisen tytäryhtiön kanssa mutta evätään mahdollisuus tällaisen verotuksellisen yksikön muodostamiseen ulkomaisen tytäryhtiön kanssa sillä perusteella, että viimeksi mainittuun tytäryhtiöön ei sovelleta tämän jäsenvaltion verolainsäädäntöä.

      (1)  EUVL C 272, 25.10.2008.


title: Asia T-160/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 8.7.2008 — Lancôme v. SMHV — CMS Hasche Sigle (COLOR EDITION) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömäksi julistamista koskeva menettely — Yhteisön sanamerkki COLOR EDITION — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta — Oikeussuojan tarve — Asetuksen N:o 40/94 55 artikla)

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/50

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 8.7.2008 — Lancôme v. SMHV — CMS Hasche Sigle (COLOR EDITION)
   (Asia T-160/07) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Mitättömäksi julistamista koskeva menettely - Yhteisön sanamerkki COLOR EDITION - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta - Oikeussuojan tarve - Asetuksen N:o 40/94 55 artikla)
   (2008/C 209/88)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Lancôme Parfums et Beauté & Cie (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja E. Baud)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: CMS Hasche Sigle (Köln, Saksa)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus SMHV:n toisen valitusosaston 26.2.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 231/2006-2), joka liittyy mitättömäksi julistamista koskevaan menettelyyn CMS Hasche Siglen ja Lancôme parfums et beauté & Cie SNC:n välillä
   Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Lancôme parfums et beauté & Cie SNC vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 140, 23.6.2007.


title: Asia T-147/00: Les Laboratoires Servierin 31.5.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
26.8.2000                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 247/29
                                             ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
Michel Van Huffelin 25.5.2000 Euroopan yhteisöjen ko-                   Les Laboratoires Servierin 31.5.2000 Euroopan yhteisöjen
               missiota vastaan nostama kanne                                          komissiota vastaan nostama kanne
                          (Asia T-142/00)                                                         (Asia T-147/00)
                          (2000/C 247/51)                                                         (2000/C 247/52)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                           (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Michel Van Huffel, kotipaikka Chaumont-Gistoux (Belgia),                Les Laboratoires Servier on nostanut 31.5.2000 Euroopan
on nostanut 25.5.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                   yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen               teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Jean-           ja on Elisabethann Wright, asianajotoimisto White & Case,
Noël Louis ja Véronique Peere, Bryssel.                                 Bryssel.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
                                                                        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa sisäisen kilpailun COM/TA/99 valintalautakun-
      nan tekemän päätöksen, jolla on hylätty kantajan ha-              –     toteaa, että dexfenfluramiinia ja fenfluramiinia sisältävien
      kemus                                                                   ihmisten käyttöön tarkoitettujen lääkkeiden markkinoille
                                                                              saattamista koskevien lupien peruuttamisesta 9.3.2000
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                    tehty komission päätös on pätemätön ja että se kumotaan,
                                                                        –     velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyn-
Oikeudelliset perusteet ja perustelut                                         tikulut.
Kantaja esittää, että vuodesta 1995 lähtien hän on työskennel-
lyt keskeytyksettä perättäisillä sopimuksilla komission yksiköi-        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
den palveluksessa komission sisäisenä konsulttina, ylimääräi-
senä toimihenkilönä ja väliaikaisena toimihenkilönä. Vuoden             Riidanalaisessa päätöksessä jäsenvaltioita vaaditaan peruutta-
1999 joulukuussa kantaja jätti hakemuksensa sisäiseen kilpai-           maan dexfenfluramiinia ja fenfluramiinia sisältävien lääkkeiden
luun COM/TA/99, jonka komissio järjesti laatiakseen palkka-             markkinoille saattamista koskevat luvat. Kantaja valmistaa
luokkien A7/A8 ja A5/A4 hallintovirkamiesten ja johtavien               näitä aineita sisältäviä lääkkeitä.
hallintovirkamiesten varallaololistan. Mainitun kilpailun valin-
talautakunta päätti hylätä kantajan hakemuksen, koska kantaja
ei täyttänyt kilpailuilmoituksessa säädettyä edellytystä, jonka         Kantaja vaatii päätöksen kumoamista seuraavilla perusteilla:
mukaan hakijan tulee kuulua sellaiseen henkilöstösäännön
mukaiseen henkilöstöön, joka on astunut palvelukseen vii-
meistään 1.2.1997.                                                      –     Päätöstä ei ollut osoitettu kantajalle markkinoille saatta-
                                                                              mista koskevan luvan haltijana, toisin kuin asiaa koske-
                                                                              vassa lainsäädännössä edellytetään.
Kantaja esittää, että päätös on laiton ensinnäkin niiltä osin
kuin se perustuu viranhoidossa tehtyyn rikkomukseen, joka               –     Markkinoille saattamista koskevan luvan peruuttamisen
on aiheutunut menettelysääntöjen rikkomisesta, ja toiseksi                    edellytyksenä, josta säädetään direktiivissä 65/65 (1), sel-
niiltä osin kuin laittomaan kilpailuun hyväksymisen edellytyk-                laisena kuin yhteisöjen tuomioistuin on sitä tulkinnut,
set ovat vastoin henkilöstösääntöjen 27 artiklaa.                             on, että lääkevalmiste on tavanomaisesti käytettynä hai-
                                                                              tallinen tai että sillä ei ole terapeuttista tehoa. Päätös ei
Kantaja toteaa lisäksi, että valintalautakunta on tehnyt ilmeisen             perustu tähän edellytykseen, vaan siinä mainitaan muita
arviointivirheen niiltä osin kuin se on katsonut, että kantaja                edellytyksiä.
ei arviointihetkellä kuulunut komission henkilöstösäännön
mukaiseen henkilöstöön.                                                 –     Komissio teki päätöstä tehdessään ilmeisen arviointivir-
                                                                              heen, kun se katsoi vuonna 1996 ja 2000 saman
                                                                              lääkevalmistekomitean (CPMP) raportin sisältävän selvästi
                                                                              erilaista tietoa.
 ---pagebreak--- C 247/30                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         26.8.2000
–     Komissio teki oikeudellisen virheen, kun sen päätös ei             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      perustunut asiaan sovellettavassa direktiivissä säädettyi-
      hin edellytyksiin.
                                                                         Kantaja on kansainvälinen yhdistys, jonka jäseniä ovat euroop-
                                                                         palaisen tasolasin valmistajat. Kantaja pyytää kumoamaan
–     Komissio teki ilmeisen arviointivirheen, loukkasi vasta-           komission päätöksen, joka koskee Italian Sangalli Manfredonia
      jaan oikeutta saada tuotteensa tutkituksi riippumattomas-          Vetrolle myöntämiä tukia tasolasitehtaan rakentamiseksi Etelä-
      ti ja huolellisesti sekä rikkoi asiaan sovellettavaa lainsää-      Italiassa sijaitsevaan Manfredoniaan.
      däntöä, kun se ei katsonut sellaisten poikkeuksellisten
      olosuhteiden vallitsevan, joiden perusteella olisi voitu
      päätyä CPMP:n kannasta poikkeavaan lopputulokseen.                 Kantaja esittää, että kyseinen aluetuki olisi tullut ilmoittaa
                                                                         komissiolle alueellisten tukien alakohtaisten suuntaviivojen
–     Päätöksen perustelut ovat riittämättömät, koska niissä ei          mukaisesti. Kantaja epäilee, että Italian viranomaiset ovat
      todeta selvästi ja yksiselitteisesti, miksi kyseiset kaksi         tehneet tukipäätöksen ennen näiden suuntaviivojen voimaan-
      tuotetta ovat haitallisia.                                         tuloa. Lisäksi hanke ylittää sen alueohjelman rajat, joka on
                                                                         hyväksytty komission aikaisemmin tehdyillä päätöksillä.
–     Päätöksellä loukataan kantajan omistusoikeuksia, joita
      suojataan Euroopan yleissopimuksella ihmisoikeuksien ja            Kantaja riitauttaa myös komission loppupäätelmän, jonka
      perusvapauksien suojaamiseksi.                                     mukaan Sangalli ja Sangalli Vetro-yhtymä olisivat keskisuuria
                                                                         yrityksiä, ja että ne voisivat siten saada 15 prosentin bruttotu-
                                                                         kea vastaavan lisäyksen. Kantaja esittää, että pienten ja keski-
                                                                         suurten yritysten joukkoon kuuluvien yritysten määrittelemi-
(1) Lääkevalmisteita koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten      sessä käytetty menetelmä on ristiriidassa EY:n perustamissopi-
    määräysten lähentämisestä 26 päivänä tammikuuta 1965 annettu         muksen 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan kanssa. Komis-
    neuvoston direktiivi 65/65/ETY (EYVL 1965, 22, s. 369).
                                                                         sio on kantajan mukaan laittomasti sallinut annettavan tukea
                                                                         yrityksille, jotka eivät ole pieniä tai keskisuuria yrityksiä.
                                                                         Komissio on arvioinut tosiseikkoja ilmeisen virheellisesti
                                                                         päättäessään, että kyseinen investointituki on yhteensopiva
                                                                         sellaisten komission aikaisemmin tehtyjen päätösten kanssa,
                                                                         joissa on sallittu laissa nro 488/92 säädetty tukiohjelma.
                                                                         Vastoin laissa säädettyjä edellytyksiä kyseinen hanke ei kanta-
                                                                         jan mukaan ole taloudellisesti kannattava. Näiltä osin komis-
Groupement Européen des producteurs de Verre Plat                        sion tosiseikkojen arviointi on ilmeisen virheellinen.
6.6.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta-
                             ma kanne
                          (Asia T-150/00)
                          (2000/C 247/53)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        Le Laboratoire du Bainin 7.6.2000 Euroopan unionin
                                                                         neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
                                                                                nostama kanne
Groupement Européen des producteurs de Verre Plat, kotipaik-
ka Bryssel, on nostanut 6.6.2000 Euroopan yhteisöjen ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yh-                                          (Asia T-151/00)
teisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja
Bernard van de Ghelcke, Bryssel.
                                                                                (2000/C 247/54)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa 20 päivänä heinäkuuta 1999 tehdyn komission                                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)
      päätöksen KOM C(99) 2895 lopull. – Valtiontuki
      KOM C(86) 98 (entinen NN 135/98 – Italia – Sangalli
                                                                         Le Laboratoire du Bain, kotipaikka Nontron, (Ranska) on
      Manfredonia Vetrolle, Pouilles (Italia), myönnetyt tuet)
                                                                         nostanut 7.6.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
                                                                         asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa
–     velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-             ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja-
      kulut.                                                             na on asianajaja Claude Lazarus, Pariisi.


title: Asia T-126/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 6.3.2008 — Allos Walter Lang v. SMHV — Kokoriko (Coco Rico)

text:
               26.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/43

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 6.3.2008 — Allos Walter Lang v. SMHV — Kokoriko (Coco Rico)
   (Asia T-126/07) (1)

   (2008/C 107/72)

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 140, 23.6.2007.


title: Asia C-284/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Koblenz (Saksa) on esittänyt 7.6.2012 — Deutsche Lufthansa AG v. Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH

text:
               8.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 273/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Koblenz (Saksa) on esittänyt 7.6.2012 — Deutsche Lufthansa AG v. Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH
   (Asia C-284/12)
   2012/C 273/05
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht Koblenz

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Deutsche Lufthansa AG

      Vastapuoli: Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Vaikuttaako komission päätös — jota ei ole riitautettu — aloittaa SEUT 108 artiklan 3 kohdan toisessa virkkeessä tarkoitettu muodollinen tutkintamenettely siten, että komission kyseisessä päätöksessä ilmaisema kanta, joka koskee sitä, onko riidanalaista toimenpidettä pidettävä tukena, sitoo kansallista tuomioistuinta, jonka käsiteltäväksi on saatettu kanne, jolla vaaditaan maksettujen suoritusten takaisinperimistä ja vastaisten suoritusten lopettamista?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:
               Onko direktiivin 2006/111/EY (1) 2 artiklan b alakohdan i alakohdassa tarkoitetun julkisen yrityksen, joka hallinnoi lentokenttää, toteuttamia toimenpiteitä pidettävä valtiontukia koskevan lainsäädännön kannalta SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuina valikoivina toimenpiteinä ainoastaan sillä perusteella, että ne hyödyttävät ainoastaan kyseistä lentokenttää käyttäviä lentoyhtiöitä?

               3)

               Jos toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:

                           a)

                           Onko katsottava, ettei valikoivuutta koskeva peruste täyty silloin, kun lentokenttää hallinnoiva julkinen yhtiö tarjoaa avoimesti samat ehdot kaikille lentoyhtiöille, jotka päättävät käyttää kyseistä lentokenttää?

                           b)

                           Onko asia näin silloinkin, kun lentokenttätoiminnan harjoittaja noudattaa tiettyä liiketoimintamallia (tässä tapauksessa yhteistyö niin sanottujen halpalentoyhtiöiden kanssa) ja kun kyseisen asiakaskunnan mukaan mukautetut käyttöä koskevat ehdot eivät samalla tavoin houkuttele kaikkia lentoyhtiöitä?

                           c)

                           Onko toimenpidettä joka tapauksessa pidettävä valikoivana silloin, kun yksi lentoyhtiö edustaa vuosien ajan merkittävää osaa lentokentän matkustajaliikenteestä?

      (1)  Jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuudesta sekä tiettyjen yritysten taloudellisen toiminnan avoimuudesta 16.11.2006 annettu komission direktiivi 2006/111/EY (EUVL L 318, s. 17).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto) 26 päivänä toukokuuta 2005, asiassa C-465/03 (Unabhängiger Finanzsenatin Außenstelle Linzin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Kretztechnik AG vastaan Finanzamt Linz (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Vastikkeelliset palvelut — Osakeanti — Yhtiön listautuminen pörssiin — Arvonlisäveron vähennyskelpoisuus)

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/14

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   26 päivänä toukokuuta 2005,
   asiassa C-465/03 (Unabhängiger Finanzsenatin Außenstelle Linzin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Kretztechnik AG vastaan Finanzamt Linz (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Vastikkeelliset palvelut - Osakeanti - Yhtiön listautuminen pörssiin - Arvonlisäveron vähennyskelpoisuus)
   (2005/C 217/27)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-465/03, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Unabhängiger Finanzsenatin Außenstelle Linz (Itävalta) on esittänyt 20.10.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 5.11.2003, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Kretztechnik AG vastaan Finanzamt Linz, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit K. Lenaerts (esittelevä tuomari), J. N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič ja E. Levits, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 26.5.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Uusien osakkeiden liikkeeseenlasku ei ole sellainen liiketoimi, joka kuuluu jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 10.4.1995 annetulla neuvoston direktiivillä 95/7/EY, 2 artiklan 1 alakohdan soveltamisalaan.

               2)

               Verovelvollisella on kuudennen direktiivin 77/388, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 95/7, 17 artiklan 1 ja 2 kohdan nojalla oikeus vähentää koko se niihin kustannuksiin sisältynyt arvonlisävero, jotka tälle verovelvolliselle ovat aiheutuneet tämän verovelvollisen osakeannin yhteydessä hankkimista eri palveluista, mikäli kaikki ne liiketoimet, jotka tämä verovelvollinen on suorittanut taloudellisen toimintansa yhteydessä, ovat verollisia liiketoimia.

      (1)  EUVL C 47, 21.2.2004.


title: Asia C-415/08 P: Valitus, jonka Complejo Agrícola, SA on tehnyt 22.9.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-345/06, Complejo Agrícola SA v. Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukee Espanjan kuningaskunta, 14.7.2008 antamasta tuomiosta

text:
               6.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/15

         Valitus, jonka Complejo Agrícola, SA on tehnyt 22.9.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-345/06, Complejo Agrícola SA v. Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukee Espanjan kuningaskunta, 14.7.2008 antamasta tuomiosta
   (Asia C-415/08 P)
   (2008/C 313/22)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Valittaja: Complejo Agrícola, SA (edustajat: abogado A. Menéndez Menéndez ja abogado G. Yanguas Montero)

      Muut osapuolet: Euroopan yhteisöjen komissio ja Espanjan kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               valitus on otettava tutkittavaksi

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 14.7.2008 annettu määräys (jäljempänä ensimmäisen oikeusasteen määräys), joka on annettu valittajalle tiedoksi 18.7.2008 ja jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on a) jättänyt tutkimatta kanteen (jäljempänä kumoamiskanne), jonka Complejo Agrícola nosti neuvoston direktiivin 92/43/ETY mukaisesta luettelosta Välimeren vyöhykkeen luonnonmaantieteellisellä alueella olevista yhteisön tärkeinä pitämistä alueista 19.7.2006 tehdystä komission päätöksestä 2006/613/EY (1) (jäljempänä päätös 2006/613), ja b) velvoittanut Complejo Agrícolan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Euroopan yhteisöjen komission (jäljempänä komissio) oikeudenkäyntikulut

               —

               palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi, jotta tämä ottaa kumoamiskanteen tutkittavaksi ja ratkaisee Complejo Agrícolan kyseisessä kanteessa esittämät aineelliset vaatimukset

               —

               velvoittaa komission korvaamaan Complejo Agrícolalle muutoksenhausta aiheutuneet kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräyksessä myönnetään, että päätös 2006/613 on kannekelpoinen toimi. Siinä kuitenkin todetaan, ettei Complejo Agrícolalla ole asianosaiskelpoisuutta, koska päätös 2006/613, jossa nimetään yhteisön tärkeänä pitämäksi alueeksi ”Acebuchales de la Campiña Sur de Cádiz” — tunnus 6120015 — (jäljempänä Acebuchalesin alue), johon kuuluu osa Complejo Agrícolan omistamaa maatilaa ”Las Lomas”, ei koske Complejo Agrícolaa suoraan, koska siinä ei aseteta valittajaan kohdistuvia suoria velvoitteita ja koska se edellyttää kansallisia täytäntöönpanotoimia.
   Complejo Agrícola katsoo, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräyksessä tulkitaan virheellisesti Euroopan yhteisön perustamissopimuksen (jäljempänä EY) 230 artiklaa, koska kyseisen määräyksen mukaan — sellaisena kuin sitä on tulkittu viimeaikaisimmassa oikeuskäytännössä — Complejo Agrícolalla on täysi kelpoisuus vaatia päätöksen 2006/613 kumoamista, koska se koskee sitä suoraan ja erikseen. Näin ollen valituksenalainen määräys on kumottava.

   Päätös 2006/631 koskee Complejo Agrícolaa suoraan sekä suoraa vaikutusta koskevan oikeuskäytännössä esitetyn muodollisen tulkinnan — joka ei enää ole ajankohtainen — että yhteisöjen tuomioistuimen nykyisin hyväksymän aineellisen tulkinnan nojalla.
   Valituksenalaisessa määräyksessä Complejo Agrícolan tilannetta verrataan sellaisiin oikeuskäytäntöön sisältyviin tapauksiin, joiden kanssa sillä ei ole mitään tekemistä, arvioimatta kyseisen tapauksen konkreettisia olosuhteita. Nykyisin sovellettavan oikeuskäytännön mukaan Complejo Agrícolan tilanteen olisi pitänyt johtaa siihen, että sen asianosaiskelpoisuus tunnustetaan. Käsiteltävänä olevan asian ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräyksessä mainittujen asioiden välinen olennainen ero perustuu siihen, että kun päätös 2006/613 tehtiin, yhteisön tärkeinä pitämien alueiden suojelua koskeva Espanjan lainsäädäntö oli jo annettu ja kyseisen päätöksen antamisesta Complejo Agrícolalle koituvat oikeudelliset seuraukset olivat varmasti tiedossa, joten se mahdollisuus, ettei Espanjan valtio soveltaisi päätöstä 2006/613, oli puhtaasti teoreettinen. Tätä tilannetta ei ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräyksessä esitetyllä tavalla muuta se mahdollisuus, että Espanjan valtio voi tulevaisuudessa muuttaa jo annettuja, yhteisön tärkeinä pitämien alueiden suojelua koskevia sääntöjä.

      (1)  EUVL L 259, s. 1.


title: Asia C-230/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 25.6.2009 — Hauptzollamt Koblenz v. Kurt Etling und Thomas Etling GbR, muu osapuoli: Bundesministerium der Finanzen

text:
               12.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 220/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 25.6.2009 — Hauptzollamt Koblenz v. Kurt Etling und Thomas Etling GbR, muu osapuoli: Bundesministerium der Finanzen
   (Asia C-230/09)
   2009/C 220/35
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Hauptzollamt Koblenz

      Vastaaja: Kurt Etling und Thomas Etling GbR

      Muu osapuoli: Bundesministerium der Finanzen

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko yhteisön oikeutta ja erityisesti maito- ja maitotuotealan maksun vahvistamisesta 29.9.2003 annetun neuvoston asetuksen N:o 1788/2003 (1) 5 artiklan k kohtaa tulkittava siten, että tuottajan viitemäärä ei sisällä sen kahdentoista kuukauden jakson aikana, jonka kuluessa toinen tuottaja on siirtänyt hänelle viitemäärän, maitomäärää, jonka kyseinen tuottaja on jo toimittanut tämän kahdentoista kuukauden jakson aikana?

      (1)  EUVL L 270, s. 123.


title: Asia C-377/10: Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 6.12.2010 (Tribunalul Doljin (Romania) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Adrian Băilă v. Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu (Ennakkoratkaisupyyntö — Ei yhteyttä kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävän asian tosiseikkoihin tai oikeudenkäynnin kohteeseen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               26.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/17

         Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 6.12.2010 (Tribunalul Doljin (Romania) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Adrian Băilă v. Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu
   (Asia C-377/10) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Ei yhteyttä kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävän asian tosiseikkoihin tai oikeudenkäynnin kohteeseen - Tutkimatta jättäminen)
   2011/C 63/31
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunalul Dolj

      Asianosaiset

      Kantaja: Adrian Băilă

      Vastaaja: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunalul Dolj — Aikaisemmin toisessa jäsenvaltiossa rekisteröityjen käytettyjen ajoneuvojen rekisteröinti — Ympäristövero, joka kannetaan, kun auto rekisteröidään ensimmäisen kerran tietyssä jäsenvaltiossa — Kansallisen lainsäädännön yhteensoveltuvuus SEUT 110 artiklan kanssa — Väliaikainen vapautus ajoneuvoille, joilla on tietyt tekniset ominaisuudet

      Määräysosa

   Tribunalul Doljin 9.6.2010 tekemällään päätöksellä esittämän ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

      (1)  EUVL C 274, 9.10.2010.


title: Asia C-141/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 14.1.2016 – Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2009/147/EY — Luonnonvaraisten lintujen suojelu — Kaliakran ja Belite skalin erityiset suojelualueet — Direktiivi 92/43/ETY — Luontotyyppien ja luonnonvaraisten lajien suojelu — Kompleks Kaliakran yhteisön tärkeänä pitämä alue — Direktiivi 2011/92/EU — Tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi — Suojelujärjestelmän ajallinen soveltaminen — Luontotyyppien heikentyminen ja lajeihin kohdistuvat häiriöt — Tuulienergia — Matkailu)

text:
               14.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 98/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 14.1.2016 – Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta
   (Asia C-141/14) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2009/147/EY - Luonnonvaraisten lintujen suojelu - Kaliakran ja Belite skalin erityiset suojelualueet - Direktiivi 92/43/ETY - Luontotyyppien ja luonnonvaraisten lajien suojelu - Kompleks Kaliakran yhteisön tärkeänä pitämä alue - Direktiivi 2011/92/EU - Tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi - Suojelujärjestelmän ajallinen soveltaminen - Luontotyyppien heikentyminen ja lajeihin kohdistuvat häiriöt - Tuulienergia - Matkailu))
   (2016/C 098/04)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. White, C. Hermes ja P. Mihaylova)

      Vastaaja: Bulgarian tasavalta (asiamiehet: E. Petranova ja D. Drambozova)

      Tuomiolauselma

               1)

               Koska Bulgarian tasavalta

                           —

                           ei ole sisällyttänyt kansainvälisesti tärkeitä lintualueita kokonaisuudessaan Kaliakran alueen kattavaan erityiseen suojelualueeseen, se ei ole osoittanut erityisiksi suojelualueiksi luonnonvaraisten lintujen suojelusta 30.11.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/147/EY liitteessä I tarkoitettujen lajien ja sellaisten säännöllisesti esiintyvien muuttavien lajien, joita ei luetella kyseisessä liitteessä, suojelemiseen lukumäärältään ja kooltaan sopivimpia alueita sillä maantieteellisellä vesi- ja maa-alueella, johon kyseistä direktiiviä sovelletaan, joten kyseinen jäsenvaltio ei ole noudattanut kyseisen direktiivin 4 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan.

                           —

                           ei ole noudattanut direktiivin 2009/147 4 artiklan 4 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on hyväksynyt hankkeet AES Geo Energy, Disib ja Longman Investment Kaliakran alueen kattavalla kansainvälisesti tärkeän lintualueen osalla, jota ei ole luokiteltu erityiseksi suojelualueeksi, vaikka se olisi pitänyt tällaiseksi luokitella.

                           —

                           ei ole noudattanut luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on hyväksynyt hankkeiden Kaliakra Wind Power, EVN Enertrag Kavarna ja Vertikal – Petkov & Cie toteuttamisen Kaliakran erityisellä suojelualueella ja hankkeen Thracian Cliffs Golf & Spa Resort toteuttamisen Belite skalin erityisellä suojelualueella.

                           —

                           ei ole noudattanut yhtäältä tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/92/EU 4 artiklan 2 ja 3 kohdan sekä sen liitteessä III olevan 1 kohdan b alakohdan ja toisaalta kyseisen direktiivin 2 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole yhtäältä asianmukaisesti arvioinut Kaliakran kansainvälisesti tärkeällä lintualueella, jota ei ole luokiteltu erityiseksi suojelualueeksi, vaikka se olisi pitänyt tällaiseksi luokitella, hankkeiden Windtech, Brestiom, Eco Energy ja Longman Investment yhteisvaikutuksia ja koska se on kuitenkin toisaalta antanut luvan hankkeen Longman Investment toteuttamiseen.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Bulgarian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 159, 26.5.2014.


title: Asia C-378/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 10.6.2010 — Euroopan komissio v. Tšekin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 85/337/ETY — 10 a artiklan ensimmäinen — kolmas kohta — Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi — Kansallinen säännöstö, jossa rajoitetaan muutoksenhakuoikeutta ympäristöä koskeviin päätöksiin — Säännöksen määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               31.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 10.6.2010 — Euroopan komissio v. Tšekin tasavalta
   (Asia C-378/09) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 85/337/ETY - 10 a artiklan ensimmäinen - kolmas kohta - Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi - Kansallinen säännöstö, jossa rajoitetaan muutoksenhakuoikeutta ympäristöä koskeviin päätöksiin - Säännöksen määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   2010/C 209/14
   Oikeudenkäyntikieli: Tšekki

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Šimerdová ja J.-B. Laignelot)

      Vastaaja: Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek ja J. Jirkalová)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY (EYVL L 175, s. 40), sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston direktiivillä 97/11/EY (EYVL L 73, s. 5) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/35/EY (EUVL L 156, s. 17), 10 a artiklan ensimmäisen, toisen ja kolmannen kohdan noudattamatta jättäminen — Kansallinen säännöstö, jossa rajoitetaan yleisön osallistumista ympäristöä koskeviin päätöksentekomenettelyihin

      Tuomiolauselma

               1)

               Tšekin tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 26.5.2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/35/EY, 10 a artiklan ensimmäisen, toisen ja kolmannen kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Tšekin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 312, 19.12.2009.


title: Asia C-58/16: Kanne 1.2.2016 – Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta

text:
               4.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/13

         Kanne 1.2.2016 – Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-58/16)
   (2016/C 118/16)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: W.Mölls ja L. Nicolae)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta

      Vaatimukset

               —

               Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut satamien turvallisuuden parantamisesta 26.10.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/65/EY (1) 2 artiklan 3 kohdan ja 6, 7 ja 9 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole varmistanut kaikissa Nordrhein-Westfalenin satamissa sitä, että määritetään satamien rajat ja hyväksytään turvallisuusarvioinnit, turvallisuussuunnitelmat ja turvapäällikkö.

               —

               Saksan liittotasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin 2005/65/EY 6 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on varmistettava, että jokaisessa tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvassa satamassa suoritetaan turvallisuusarviointi, jonka asianomaisen jäsenvaltion on hyväksyttävä. Näiden turvallisuusarviointien täytyy direktiivin liitteen I mukaan sisältää kaikkien sellaisten alueiden määrittäminen, jotka ovat merkityksellisiä satamaturvallisuuden kannalta, muun muassa sataman rajojen.
   Direktiivin 2 artiklan 3 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on määritettävä kunkin sataman rajat ottaen asianmukaisesti huomioon sataman turvallisuusarviointiin perustuvat tiedot. Saman artiklan 4 kohta koskee sitä tapausta, jossa satamarakenteen rajat kattavat tosiasiallisesti koko sataman asetuksessa (EY) N:o 725/2004 (2) tarkoitetulla tavalla.
   Vuonna 2013 suoritetussa tarkastuksessa ilmeni, ettei vähintään 11:n Nordrhein-Westfalenissa sijaitsevan sataman, jotka kuuluvat direktiivin 2005/65/EY soveltamisalaan, osalta ole suoritettu turvallisuusarviointia. Myöhemmästä kirjeenvaihdosta käy ilmi, ettei tilanne ole tähän mennessä muuttunut.
   Vähintään samassa laajuudessa ei ole myöskään määritetty sataman rajoja, koska niiden määrittäminen perustuu turvallisuusarviointiin, kuten edellä on todettu.
   Tämän vuoksi on selvää, ettei Saksa ole soveltanut asianmukaisesti direktiivin 2005/65/EY 2 artiklan 3 kohtaa ja 6 artiklaa.
   Direktiivin 2005/65/EY 7 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on varmistettava, että jokaisen direktiivin soveltamisalaan kuuluvan sataman osalta laaditaan turvallisuussuunnitelma, jonka asianomaisen jäsenvaltion on hyväksyttävä.
   Saksan viranomaiset totesivat 21.8.2013 päivätyssä kirjelmässään, ettei 11:n Nordrhein-Westfalenissa sijaitsevan sataman, jotka kuuluvat direktiivin soveltamisalaan, osalta ole laadittu turvallisuussuunnitelmaa. Myöhemmästä kirjeenvaihdosta käy ilmi, ettei tilanne ole tähän mennessä muuttunut.
   Tämän vuoksi on selvää, ettei Saksa ole soveltanut asianmukaisesti direktiivin 2005/65/EY 7 artiklaa.
   Direktiivin 2005/65/EY 9 artiklan mukaan jokaiselle direktiivin soveltamisalaan kuuluvalle satamalle on hyväksyttävä sataman turvapäällikkö.
   Saksan viranomaiset totesivat 21.8.2013 päivätyssä kirjelmässään, ettei useiden Nordrhein-Westfalenissa sijaitsevien satamien, jotka kuuluvat direktiivin soveltamisalaan, osalta ole hyväksytty tällaista turvapäällikköä. Myöhemmästä kirjeenvaihdosta käy ilmi, ettei tilanne ole tähän mennessä muuttunut.
   Tämän vuoksi on selvää, ettei Saksa ole soveltanut asianmukaisesti direktiivin 2005/65/EY 9 artiklaa.

      (1)  EUVL L 310, s. 28.

      (2)  EUVL L 129, s. 6.