title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto), 27 päivänä kesäkuuta 1996, asiassa C-234/94 (Bundesgerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Waltraud Tomberger vastaan Gebrüder van der Wettern GmbH (Direktiivi 78/660/ETY - Tilinpäätös - Tase - Voiton toteutumisen ajankohta)

text:
9.11.96                Ql                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 336/3
     sellaista eroa, jonka vuoksi tällainen erilainen kohtelu       — kansallisen oikeuden mukaan emoyhtiö ja tytäryhtiö
     voisi olla perusteltu.                                             muodostavat konsernin,
3 ) Perustamissopimuksen 52 artikla estää sen, että jäsen          — molemmilla yhtiöillä on sama tilikausi,
     valtio voisi korkeamman tuloverokannan avulla ottaa
                                                                    — tytäryhtiön yhtiökokous on vahvistanut sen kyseisen
     huomioon sen , että verovelvollinen ei ole sovellettavan            tilikauden tilinpäätöksen ennen kuin emoyhtiön kysei
     lainsäädännön määräämistä koskevien , sosiaaliturva               sen vuoden tilinpäätös on tarkastettu,
     järjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin
     palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä        — tytäryhtiön yhtiökokouksen vahvistamasta kyseisen tili
      14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuk                kauden tilinpäätöksestä ilmenee, että tytäryhtiö oli
     sen (ETY) N:o 1408/71 asiaankuuluvien säännösten                   jakanut voittoa emoyhtiölle tytäryhtiön tilipäätös
     nojalla velvollinen maksamaan kansallisen sosiaaliva              päivänä eili tilikauden viimeisenä päivänä, ja
     kuutusjärjestelmän maksuja. Tämän osalta merkitystä
     ei ole sillä seikalla, että verovelvollinen kuuluu asuin      — kansallinen tuomioistuin on vakuuttunut siitä, että
     valtionsa sosiaaliturvajärjestelmään, siten kuin asetuk            tytäryhtiön kyseisen tilikauden tilinpäätöksessä anne
     sessa (ETY) N:o 1408/71 myös säädetään .                            taan oikea ja riittävä kuva sen varoista ja vastuista,
                                                                         rahoitusasemasta sekä tuloksesta ,
(•) EYVL N:o C 132 , 14.5.1994                                      yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä
                                                                    perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan
                                                                    nojalla 25 päivänä heinäkuuta 1978 annetun neljännen
                                                                    neuvoston direktiivin 78/660/ETY (EYVL L 222 , s. 11 ),
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                             sellaisena kuin se on muutettuna konsolidoiduista tilinpää
                                                                    töksistä perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g
                           ( viides jaosto ),                       alakohdan nojalla 13 päivänä kesäkuuta 1983 annetulla
                   27 päivänä kesäkuuta 1996,                       seitsemännellä neuvoston direktiivillä 83/349/ETY, 31 ar
                                                                    tiklan 1 kohdan c alakohdan aa alakohdan vastaista ei ole
asiassa C-234/94 ( Bundesgerichtshofin esittämä ennakko
                                                                    se, että kansallinen tuomioistuin katsoo, että kyseinen
ratkaisupyyntö ), Waltraud Tomberger vastaan Gebrüder
                    van der Wettern GmbH ( 1 )                      tytäryhtiön voitto on ilmoitettava emoyhtiön sen tilikauden
                                                                    tilinpäätöksessä, jonka aikana toteutuneen voiton tytäryh
(Direktiivi 78/660/ETY — Tilinpäätös — Tase — Voiton                tiö on jakanut.
                      toteutumisen ajankohta)
                            ( 961 C 336/05 )                        (') EYVL N:o C 288 , 15.10.1994
                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                ( viides jaosto ),
Asiassa C-234/94, jonka Bundesgerichtshof on saattanut                                Tl päivänä kesäkuuta 1996 ,
EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti yhtei            asiassa C-240/95 ( Cour d'appel de Metzin esittämä ennak
söjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan           koratkaisupyyntö ), rikosoikeudenkäynti Remy Schmitiä
sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Wal
                                                                                vastaan ( 1 )
traud Tomberger vastaan Gebrüder von der Wettern GmbH
ennakkoratkaisun yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden            ( Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Autot — Vuosimallin
tilinpäätöksistä perustamissopimuksen 54 artiklan 3 koh            ilmoittamista koskeva kansallinen järjestelmä — Rinnak
dan g alakohdan nojalla 25 päivänä heinäkuuta 1978                                        kaistuonnin syrjintä)
annetun neljännen neuvoston direktiivin 78/660/ETY                                            ( 96/C 336/06 )
( EYVL L 222 , s . 11 ), sellaisena kuin se on muutettuna
konsolidoiduista tilinpäätöksistä perustamissopimuksen                               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla 13 päivänä
kesäkuuta 1983 annetulla seitsemännellä neuvoston direk            ( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
tiivillä 83/349/ETY ( EYVL L 193 , s . 1 ), 31 artiklan 1              yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
kohdan ja 59 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin
( viides jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjoh       Asiassa C-240/95 , jonka Cour d'appel de Metz ( Ranska ) on
taja D. A. O. Edward ( esittelevä tuomari ) sekä tuomarit J. P.     saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukai
Puissochet, J. C. Moitinho de Almeida , C. Gulmann ja M.            sesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen
                                                                    tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa rikos
Wathelet, julkisasiamies : G. Tesauro, kirjaaja : apulaiskir
jaaja H. von Holstein, on antanut 27.6.1996 tuomion ,               asiassa , jossa vastaajana on Remy Schmit, ennakkoratkai
jonka tuomiolauselma on seuraava :                                  sun EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan tulkinnasta ,
                                                                    yhteisöjen tuomioistuin ( viides jaosto ), toimien kokoonpa
Jos                                                                 nossa : jaoston puheenjohtaja D. A. O. Edward sekä
                                                                    tuomarit J.-P . Puissochet, C. Gulmann, P. Jann ja M.
— yhtiö (emoyhtiö) on ainoa osakas toisessa yhtiössä                Wathelet ( esittelevä tuomari ), julkisasiamies : M. B. Elmer,
     (tytäryhtiö) ja jos emoyhtiöllä on määräämisvalta kysei       kirjaaja : hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut
     sessä tytäryhtiössä,                                           27.6.1996 tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :


title: Asia T-308/04: Francesco Ianniellon 19.7.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               23.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/42

         Francesco Ianniellon 19.7.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-308/04)
   (2004/C 262/81)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Francesco Ianniello, kotipaikka Bryssel, on nostanut 19.7.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis ja Etienne Marchal, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa päätöksen, jonka arvioinnin tarkastaja on muutoksenhaun johdosta tehnyt 8.9.2003 ja joka koskee kantajasta ajanjakson 2001—2002 osalta laadittua urakehitysarviointia

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi henkilöstösääntöjen 43 artiklan yleisten täytäntöönpanosäännösten 8 artiklan rikkomiseen. Kantaja väittää, että kyseessä oleva säännös on lainvastainen siltä osin kuin sen mukaan arviointia käsittelevän pariteettikomitean jäseniksi nimitetään henkilöitä, jotka ovat samassa tai alemmassa palkkaluokassa kuin kantaja ja joilla ei siten ole kaikkia vaadittuja takeita riippumattomuudesta eikä vaadittua pätevyyttä. Kantaja lisää, että henkilöstöpäällikkö ja hänen sijaisensa osallistuivat kantajan valituksen tutkintaan eivätkä luopuneet tehtävästä, vaikka henkilöstöpäällikkö on ammattiyhdistysjärjestön edustaja.
   Kantaja vetoaa lisäksi arviointia käsitelleen pariteettikomitean jäsenille kuuluvan salassapitovelvollisuuden rikkomiseen, pariteettikomitealle kuuluvan puolueettomuus- ja objektiivisuusperiaatteiden noudattamisvelvollisuuden rikkomiseen, puolustautumisoikeuksia koskevan periaatteen ja kontradiktorisen menettelyn periaatteen loukkaamiseen, hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen ja ilmeiseen arviointivirheeseen ja epäjohdonmukaisuuteen siinä, mitkä sanalliset arviot ja mitkä pisteet kantajalle on annettu.


title: Asia C-393/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 1.3.2012 (Supreme Court of the United Kingdomin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Dermod Patrick O'Brien v. Ministry of Justice (aiemmin Department for Constitutional Affairs) (Osa-aikatyötä koskeva puitesopimus — Käsite ”osa-aikaiset työntekijät, joilla on työsopimus tai työsuhde” — Osa-aikaiset tuomarit, joille maksetaan päiväpalkkioita — Vanhuuseläkkeen myöntämisen epääminen)

text:
               21.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 1.3.2012 (Supreme Court of the United Kingdomin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Dermod Patrick O'Brien v. Ministry of Justice (aiemmin Department for Constitutional Affairs)
   (Asia C-393/10) (1)

   (Osa-aikatyötä koskeva puitesopimus - Käsite ”osa-aikaiset työntekijät, joilla on työsopimus tai työsuhde” - Osa-aikaiset tuomarit, joille maksetaan päiväpalkkioita - Vanhuuseläkkeen myöntämisen epääminen)
   2012/C 118/04
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supreme Court of the United Kingdom

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Dermod Patrick O'Brien

      Vastaaja: Ministry of Justice (aiemmin Department for Constitutional Affairs)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Supreme Court of the United Kingdom — Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta 15.12.1997 annetun neuvoston direktiivin 97/81/EY (EYVL L 14, s. 9) tulkinta — ”Osa-aikaisten työntekijöiden, joilla on työsopimus tai työsuhde” käsite (puitesopimuksen 2 lausekkeen 1 kohta) — Osa-aikaiset tuomarit — Kokoaikaisten ja osa-aikaisten tuomareiden tai osa-aikaisten tuomareiden eri ryhmien erilainen kohtelu eläkkeitä myönnettäessä

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin oikeutta on tulkittava siten, että jäsenvaltioiden on määriteltävä Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta 15.12.1997 annetun neuvoston direktiivin 97/81/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 7.4.1998 annetulla neuvoston direktiivillä 98/23/EY, liitteessä olevan, 6.6.1997 tehdyn osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 2 lausekkeen 1 kohdassa oleva käsite ”työntekijät, joilla on työsopimus tai työsuhde” ja erityisesti vahvistettava, sisältääkö käsite tuomarit, kunhan sen perusteella ei suljeta mielivaltaisesti tätä henkilöryhmää direktiivin 97/81, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/23, ja puitesopimuksen tarjoaman suojan ulkopuolelle. Suojan pois sulkeminen voidaan hyväksyä vain, jos tuomareiden suhde Ministry of Justiceen on luonteeltaan olennaisesti erilainen kuin työnantajien ja kansallisen oikeuden mukaan työntekijöihin kuuluvien henkilöiden välinen suhde.

               2)

               Direktiivin 97/81, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/23, liitteessä olevaa, 6.6.1997 tehtyä osa-aikatyötä koskevaa puitesopimusta on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että kansallisessa oikeudessa tehdään ero kokoaikaisten tuomareiden ja osa-aikaisten tuomareiden, joille maksetaan päiväpalkkioita, välillä vanhuuseläkejärjestelmään pääsemisen osalta, ellei tällainen erilainen kohtelu ole perusteltua asiallisista syistä, minkä arvioiminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävä.

      (1)  EUVL C 274, 9.10.2010.


title: Asia C-307/07: Kanne 4.7.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/23

         Kanne 4.7.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-307/07)
   (2007/C 199/37)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: H. Støvlbæk ja P. Andrade)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, ettei Portugalin tasavalta ole noudattanut direktiivin 89/48/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole tunnustanut tutkintotodistuksia, jotka osoittavat pätevyyden toimia lääketieteellisiin analyyseihin erikoistuneena farmaseuttina

               —

               Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio katsoo, että lääketieteellisiin analyyseihin erikoistuneen farmaseutin ammatti on säännelty ammatti, johon sovelletaan direktiiviä 89/48. Portugalin laissa, jolla direktiivi pannaan täytäntöön, säädetään, että se koskee ainoastaan sellaisia ammatteja, jotka on erikseen lueteltu. Koska Portugalin tasavalta ei ole sisällyttänyt lääketieteellisiin analyyseihin erikoistuneen farmaseutin ammattia kyseiseen luetteloon, se ei ole täysimääräisesti noudattanut kyseisestä direktiivistä johtuvia velvoitteitaan.

      (1)  Vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21.12.1988 annettu neuvoston direktiivi 89/48/ETY (EYVL 1989, L 19, s. 16).


title: Asia C-647/15: Kanne 3.12.2015 – Unkari v. Euroopan unionin neuvosto

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/43

         Kanne 3.12.2015 – Unkari v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-647/15)
   (2016/C 038/56)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Asianosaiset

      Kantaja: Unkari (asiamies: Fehér)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Unkari vaatii kanteessaan

               —

               ensisijaisesti, että unionin tuomioistuin kumoaa Italian ja Kreikan hyväksi toteutettavien kansainvälistä suojelua koskevien väliaikaisten toimenpiteiden käyttöön ottamisesta 22.9.2015 annetun neuvoston päätöksen (EU) 2015/1601 (1)

               —

               toissijaisesti, ellei ensisijaista vaatimusta hyväksytä, että unionin tuomioistuin kumoaa kanteen kohteena olevan päätöksen siltä osin kuin se koskee Unkaria

               —

               velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

                  Ensimmäinen oikeudellinen peruste: Unkarin hallitus katsoo, että SEUT 78 artiklan 3 kohta ei sovellu oikeusperustaksi kanteen kohteena olevan neuvoston päätöksen tekemiselle. SEUT 78 artiklan 3 kohdassa ei anneta neuvostolle valtuutta antaa lainsäädäntötointa eikä näin myöskään toteuttaa kanteen kohteena olevalla päätöksellä käyttöön otettuja toimenpiteitä, joilla itse asiassa poiketaan lainsäädäntötoimesta eli tässä tapauksessa asetuksesta N:o 604/2013 (2). Kanteen kohteena olevan päätöksen sisällön perusteella sitä on pidettävä lainsäädäntötoimena, kun otetaan huomioon, että se merkitsee asetuksesta N:o 604/2013 poikkeamista, minkä vuoksi sen antaminen ei voi perustua SEUT 78 artiklan 3 kohtaan, jolla neuvostolle annetaan valtuus toteuttaa toimenpiteitä muussa kuin lainsäätämisjärjestyksessä eli muita kuin lainsäädäntötoimia. Siltä varalta, että edellä esitetystä huolimatta katsottaisiin, että SEUT 78 artiklan 3 kohta soveltuu oikeusperustaksi sellaisen oikeussäännön antamiselle, jolla poiketaan lainsäädäntötoimesta, Unkarin hallitus esittää, ettei poikkeaminen voi olla niin laajamittaista, että sillä puututaan lainsäädäntötoimen olennaiseen sisältöön ja tehdään tyhjäksi sen perustavanlaatuiset säännökset, kuten nyt kanteen kohteena olevalla päätöksellä on tehty.

                  Toinen oikeudellinen peruste: SEUT 78 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen ”väliaikaisten toimenpiteiden” käsitteen mukainen ei voi olla toimenpide, joka on otettu käyttöön 24 kuukaudeksi – tietyissä tapauksissa 36 kuukaudeksi – ja jonka vaikutukset ulottuvat lisäksi tätä pidemmälle. Kanteen kohteena olevalla päätöksellä ylitetään neuvostolle SEUT 78 artiklan 3 kohdassa tunnustettu toimivalta, koska päätöksen voimassaoloaikaa vahvistettaessa ei ole otettu huomioon SEUT 78 artiklan 2 kohtaan perustuvan lainsäädäntötoimen antamisen edellyttämää aikaa.

                  Kolmas oikeudellinen peruste: Neuvosto on kanteen kohteena olevaa päätöstä antaessaan rikkonut SEUT 293 artiklan 1 kohtaa, koska päätöksessä on poikettu komission ehdotuksesta yksimielisyyttä saavuttamatta.

                  Neljäs oikeudellinen peruste: Kanteen kohteena olevassa päätöksessä määrätään poikkeuksesta lainsäädäntötoimeen, ja sitä on pidettävä sisällöltään lainsäädäntötoimena, minkä vuoksi sitä annettaessa – jos oletetaan, että tämä olisi ollut mahdollista SEUT 78 artiklan 3 kohdan nojalla – olisi pitänyt noudattaa kansallisten parlamenttien oikeutta, joka on tunnustettu Euroopan unionista ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteenä olevissa pöytäkirjoissa 1 ja 2, antaa lausuntonsa lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävistä toimista.

                  Viides oikeudellinen peruste: Neuvosto on Euroopan parlamenttia kuultuaan olennaisella tavalla muuttanut ehdotuksen sisältöä, mistä huolimatta se ei toimittanut sitä uudelleen Euroopan parlamentille uutta lausuntoa varten.

                  Kuudes oikeudellinen peruste: Neuvoston päätöstä hyväksyttäessä käytettävissä ei ollut päätösehdotuksen kieliversioita kaikilla unionin virallisilla kielillä.

                  Seitsemäs oikeudellinen peruste: Kanteen kohteena oleva päätös on lainvastainen myös siksi, että sen antaminen on ristiriidassa SEUT 68 artiklan ja Eurooppa-neuvoston 25–26.6.2015 pidetyssä tapaamisessa vahvistettujen päätelmien kanssa.

                  Kahdeksas oikeudellinen peruste: Kanteen kohteena olevalla päätöksellä loukataan oikeusvarmuuden ja oikeussääntöjen selkeyden periaatteita, koska siitä ei käy useiden eri seikkojen osalta ilmi, millä tavoin sen määräyksiä on sovellettava eikä se, miten nämä suhteutuvat asetuksen N:o 604/2013 säännöksiin. Epäselvyyttä on muun muassa siinä, millä tavoin on sovellettava siirtoa koskevan päätöksen tekemiseen liittyviä menettelyllisiä ja takuita koskevia säännöksiä, sekä siinä, ettei kanteen kohteena olevassa päätöksessä ole selvästi määritelty siirtämiseen liittyviä valintakriteereitä, eikä siinä ole asianmukaisia määräyksiä hakijoiden asemasta uudelleensijoittamisvaltiossa. Kanteen kohteena oleva päätös on pakolaisten oikeusasemaa koskevan yleissopimuksen (3) vastainen, koska se vie hakijoilta oikeuden jäädä sen jäsenvaltion alueelle, jossa he ovat hakeneet turvapaikkaa ja mahdollistaa heidän siirtämisensä toiseen jäsenvaltioon ilman, että olisi välttämättä voitu osoittaa, että hakijan ja sen jäsenvaltion välillä olisi materiaalinen yhteys, jonne hänet siirretään.

                  Yhdeksäs oikeudellinen peruste: Kanteen kohteena olevalla päätöksellä loukataan tarpeellisuusperiaatetta ja suhteellisuusperiaatetta. Kun otetaan huomioon, että Unkari jäi komission alkuperäisessä ehdotuksessa niiden jäsenvaltioiden ulkopuolelle, joiden hyväksi väliaikaisia toimenpiteitä voidaan hyväksyä, kanteen kohteena olevassa päätöksessä ei perustella sitä, miksi siinä määrätään 120 000 kansainvälistä suojelua hakevan henkilön siirtämisestä. Koska kanteen kohteena olevassa päätöksessä ei ole määrätty lainkaan Unkarista peräisin olevien hakijoiden siirtämisestä, alun perin esitettyä 120 000 hakijan määrää on pidettävä mielivaltaisena ja irrallaan komission alkuperäisessä ehdotuksessa kuvatusta tilanteesta, johon todellisuudessa oli tarkoitus vastata. On mahdotonta hyväksyä sitä, että lopullista sisäistä siirtoa koskeva päätös tehtäisiin riippuvaksi tulevista olosuhteista, kun otetaan huomioon, että kyse on lähes puolesta päätöksen soveltamisalaan kuuluvista hakijoista, erityisesti kun kyseessä on SEUT 78 artiklan 3 kohdan nojalla toteutettu väliaikainen toimenpide.

                  Kymmenes oikeudellinen peruste: Unkarin hallitus esittää toissijaisen väitteen, jonka mukaan kanteen kohteena olevalla päätöksellä loukataan suhteellisuusperiaatetta Unkarin osalta, koska siitä huolimatta, että kyse on jäsenvaltiosta, jonka alueelle on tullut suuri määrä laittomia siirtolaisia ja jossa on tehty suuri määrä kansainvälistä suojelua koskevia hakemuksia, sille asetetaan pakollisia kiintiöitä vastaanottavana jäsenvaltiona. Kanteen kohteena olevalla päätöksellä ei Unkarin osalta ole noudatettu SEUT 78 artiklan 3 kohdan määräyksiä – joiden mukaan väliaikaisia toimenpiteitä voidaan hyväksyä niiden jäsenvaltioiden hyväksi, joihin äkillisesti tulee joukoittain kolmansien maiden kansalaisia – sillä kyseisessä määräyksessä vahvistettujen vaatimusten mukainen ei ole toimenpide, jolla perustetaan tällaisiin jäsenvaltioihin nähden pelkästään velvoitteita.

      (1)  EUVL L 248, 24.9.2015, s. 80.

      (2)  Kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 604/2013 (EUVL L 180, s. 31).

      (3)  Pakolaisten oikeusasemasta 28.7.1951 tehty Geneven yleissopimus, jota on täydennetty New Yorkissa 31.1.1967 tehdyllä pöytäkirjalla (jäljempänä Geneven yleissopimus)


title: Asia C-525/10 P: Valitus, jonka Marius Noko Ngele on tehnyt 10.11.2010 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-390/09, Marius Noko Ngele v. Euroopan komissio, 10.12.2009 antamasta tuomiosta

text:
               7.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 139/12

         Valitus, jonka Marius Noko Ngele on tehnyt 10.11.2010 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-390/09, Marius Noko Ngele v. Euroopan komissio, 10.12.2009 antamasta tuomiosta
   (Asia C-525/10 P)
   2011/C 139/19
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Marius Noko Ngele (asiamies: avocat F. Sabakunzi)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio
   Unionin tuomioistuin (kahdeksas jaosto) totesi 10.3.2011 antamassaan määräyksessä, että valitus on jätettävä tutkimatta.


title: Asia T-492/12: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.12.2013 — von Storch ym. v. EKP (Kumoamiskanne — Euroopan keskuspankin tekemät päätökset — Rahapoliittisten suorien kauppojen tekniset ominaisuudet eurojärjestelmässä — Toimenpiteet, joilla tähdätään vakuuksien saannin turvaamiseen — Eurojärjestelmän rahoitusoperaatioita ja vakuuskelpoisuutta koskevat väliaikaiset toimenpiteet — Toimi ei koske kantajaa suoraan — Tutkimatta jättäminen)

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.12.2013 — von Storch ym. v. EKP
   (Asia T-492/12) (1)

   (Kumoamiskanne - Euroopan keskuspankin tekemät päätökset - Rahapoliittisten suorien kauppojen tekniset ominaisuudet eurojärjestelmässä - Toimenpiteet, joilla tähdätään vakuuksien saannin turvaamiseen - Eurojärjestelmän rahoitusoperaatioita ja vakuuskelpoisuutta koskevat väliaikaiset toimenpiteet - Toimi ei koske kantajaa suoraan - Tutkimatta jättäminen)
   2014/C 45/53
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantajat: Sven A. von Storch (Berliini, Saksa) sekä 5 216 muuta kantajaa, joiden nimet mainitaan määräyksen liitteessä (edustajat: asianajajat M. Kerber ja B. von Storch)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP) (asiamiehet: C. Kroppenstedt ja G. Gruber, avustajanaan asianajaja H.-G. Kamann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensisijainen vaatimus eurojärjestelmän rahapoliittisia suoria kauppoja valtion joukkolainojen jälkimarkkinoilla koskevista tietyistä teknisistä ominaisuuksista 6.9.2012 tehdyn Euroopan keskuspankin päätöksen sekä lisätoimenpiteistä vastapuolten vakuuksien saannin takaamiseksi, jotta niiden pääsy eurojärjestelmän likviditeettiä lisääviin operaatioihin varmistetaan, 6.9.2012 tehdyn Euroopan keskuspankin päätöksen kumoamiseksi ja toissijainen vaatimus eurojärjestelmän rahoitusoperaatioihin sekä vakuuskelpoisuuteen liittyvistä väliaikaisista lisätoimenpiteistä annettujen suuntaviivojen EKP/2012/18 muuttamisesta (EKP/2012/23) 10.10.2012 annettujen Euroopan keskuspankin suuntaviivojen 2012/641/EU (EUVL L 284, s. 14) kumoamiseksi

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Sven A. von Storch sekä 5 216 muuta kantajaa, joiden nimet mainitaan tämän määräyksen liitteessä, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja heidät velvoitetaan korvaamaan Euroopan keskuspankin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 32, 2.2.2013.


title: Asia T-398/13: Kanne 2.8.2013 — TVR Automotive v. SMHV — TVR Italia (TVR)

text:
               21.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 274/24

         Kanne 2.8.2013 — TVR Automotive v. SMHV — TVR Italia (TVR)
   (Asia T-398/13)
   2013/C 274/40
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: TVR Automotive Ltd (Whiteley, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat A. von Mühlendahl ja H. Hartwig)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: TVR Italia Srl (Milano, Italia)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 14.5.2013 asiassa R 823/2011-2 tekemän päätöksen

               —

               hylkäämään TVR Italia Srl:n 14.4.2013 tekemän valituksen viraston väiteosaston 14.2.2011 tekemästä päätöksestä B 313 248

               —

               velvoittamaan vastaajana olevan viraston ja TVR Italia Srl:n, jos se osallistuu menettelyyn, korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: TVR Italia Srl

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, jossa on sanaosat ”TVR ITALIA”, luokkiin 12, 25 ja 37 kuuluville tavaroille ja palveluille — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 5 699 954

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen ja yhteisön sanamerkki ”TVR” luokkiin 9, 11, 12, 25 ja 41 kuuluville tavaroille ja palveluille

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen osittainen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston päätöksen kumoaminen ja väitteen hylkääminen

      Kanneperusteet:

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohdan rikkominen

               —

               Periaatteen res iudicata tai ne bis in idem sekä asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 kohdan, luettuna yhdessä asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan kanssa, rikkominen


title: Asia T-275/06: Kanne 4.10.2006 — Omya v. komissio

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/59

         Kanne 4.10.2006 — Omya v. komissio
   (Asia T-275/06)
   (2006/C 294/119)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Omya AG (Oftringen, Sveitsi) (edustajat: barrister J. Flynn ja solicitor C. Ahlborn)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               – Omya vaatii näin ollen, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa päätöksen ja velvoittaa komission korvaamaan Omyan oikeudenkäyntikulut

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii, että 19.7.2006 tehty komission päätös C(2006) 3163 (lopullinen) sulautumaa koskevassa asiassa COMP/M.3796 kumotaan; komissio totesi tässä päätöksessä, että kantajan määräysvallan hankkiminen J.M. Huber Corporationin saostettuun kalsiumkarbonaattiin liittyvässä liiketoiminnassa on yhteismarkkinoille ja Euroopan talousalueesta (ETA) tehdyn sopimuksen toimintaan soveltuva. Lisäksi komissio asetti kantajalle edellytyksiä ja velvollisuuksia, joita sen on noudatettava.
   Kantaja väittää, että (a) komission esiin tuomat kilpailuun liittyvät epäilyt ovat perusteettomat ja että (b) joka tapauksessa kantajalle tosiasiallisesti asetetut korjaustoimenpiteet eivät ole asianmukaiset, että niitä ei voida perustella komission esittämillä seikoilla ja että niillä ei voida savuttaa komission väittämiä tuloksia.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi kolme oikeudellista perustetta.
   Ensimmäiseksi kantaja väittää, että komissio teki ilmeisen virheen katsoessaan, että toimenpide rajoittaisi huomattavasti tehokasta kilpailua.
   Toiseksi kantaja väittää, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen ja loukkasi suhteellisuusperiaatetta vaatiessaan, että Kuusankosken tehdas on myytävä.
   Kolmanneksi kantaja väittää, että komissio rikkoi olennaisia menettelymääräyksiä, koska se ei arvioinut asianmukaisella tavalla kantajan asiakirja-aineistossaan esittämää näyttöä ja koska se eväsi kantajalta mahdollisuuden saada tutustua kaikkiin asian kannalta merkityksellisiin asiakirjoihin, ja koska se täten loukkasi kantajan puolustautumisoikeuksia.


title: Asia T-427/14: Kanne 12.6.2014 – Almoauto v. komissio

text:
               4.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 253/56

         Kanne 12.6.2014 – Almoauto v. komissio
   (Asia T-427/14)
   2014/C 253/75
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Almoauto, SA (Alcorcón (Madrid), Espanja) (edustajat: asianajajat J. García Muñoz, J. Jiménez-Blanco ja J. Corral García)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-392/14, Gutser v. komissio.


title: Asia T-239/14: Kanne 20.4.2014 – Monard v. komissio

text:
               7.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/36

         Kanne 20.4.2014 – Monard v. komissio
   (Asia T-239/14)
   2014/C 212/46
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Eva Monard (Kessel-Lo, Belgia (edustaja: asianajaja R. Antonini)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan komission päätöksen Nro Ref. Ares(2014) 321920 (Nro SG.B.4/RH/rc-sg.dsg2.b.4(2014) 285433), jonka pääsihteeri teki 10.2.2014 asetuksen (EY) N:o 1049/2001 soveltamista koskevien sääntöjen 4 artiklan nojalla Eva Monardin tehtyä asetuksessa N:o 1049/2001 tarkoitetun uudistetun hakemuksen saada tutustua asiakirjoihin (GESTDEM 4641/2011)

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu väitteeseen, että komissiolla oli velvollisuus antaa kantajalle oikeus tutustua asiakirjoihin Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 1 artiklan, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 15 ja 298 artiklan, asiakirjoihin tutustumista koskevan perusoikeuden, SEU 6 artiklan 1 kohdan ja 7.12.2000 tehdyn Euroopan unionin perusoikeuskirjan, sellaisena kuin se on muutettuna Strasbourgissa 12.12.2007 (perusoikeuskirja) 42 artiklan, niitä yhdessä tulkittuina, sekä Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (asetus N:o 1049/2001) 2 artiklan 1 kohdan nojalla. Tämä vahvistetaan myös asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohdan a contrario -soveltamisella. Koska komissio ei ole toiminut näin vaan on (virheellisesti) vedonnut asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan kolmannessa luetelmakohdassa ja 4 artiklan 2 kohdan toisessa ja kolmannessa luetelmakohdassa säädettyihin poikkeuksiin, se on soveltanut virheellisesti merkityksellisiä säännöksiä ja määräyksiä sekä syyllistynyt harkintavallan väärinkäyttöön. Komissio ei ole myöskään soveltanut asianmukaisesti 4 artiklan 6 kohtaa ja 4 artiklan 7 kohtaa, ja on syyllistynyt harkintavallan väärinkäyttöön mainittujen säännösten osalta.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu väitteeseen, jonka mukaan komission on rikkonut SEU 1 artiklaa, SEUT 15 ja 298 artiklaa, asiakirjoihin tutustumista koskevaa perusoikeutta, SEU 6 artiklan 1 kohtaa ja perusoikeuskirjan 42 artiklaa sekä asetuksen N:o 1049/2001 8 artiklan 1 ja 2 kohtaa, koska se ei ole käsitellyt viipymättä kantajan uudistettua hakemusta ja koska se on jatkanut uudistetun hakemuksen vastaamiselle varattua määräaikaa tapauksessa, joka ei ollut poikkeuksellinen. Näin toimiessaan komissio on syyllistynyt harkintavallan väärinkäyttöön ja soveltanut virheellisesti merkityksellisiä säännöksiä, koska se on tarpeettomasti viivyttänyt kantajan uudistettua hakemusta koskevan päätöksen antamista.


				|

		52012DC0278

			KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE vuoden 2013 kalastusmahdollisuuksia koskevasta kuulemisesta /* COM/2012/0278 final */

			   	KOMISSION TIEDONANTO
NEUVOSTOLLE
vuoden 2013 kalastusmahdollisuuksia koskevasta kuulemisesta

1.           Johdanto
Tässä tausta-asiakirjassa esitellään Euroopan
komission ajatuksia siitä, miten suurimmat sallitut saaliit (TACit) ja
pyyntiponnistusten tasot olisi vahvistettava Euroopan vesillä ja Euroopan
kalastajia varten vuonna 2013 ja eräiden kantojen osalta vuosina 2013 ja 2014.
Jäsenvaltioita, alueellisia neuvoa-antavia toimikuntia ja neuvoa-antavaa
kalatalous- ja vesiviljelykomiteaa (ACFA) kehotetaan esittämään komissiolle
näkemyksiään ennen kuin komission ehdotuksista tehdään lopullinen päätös.
Tässä asiakirjassa vahvistetaan uusi
lähestymistapa TACien määrittämiseksi kannoille, joiden osalta ei ole
käytettävissä määrällisiä tietoja sisältäviä tyhjentäviä lausuntoja. Se
perustuu laadullisten lausuntojen saamiseen ja vähemmän tietoa edellyttävien
arviointimenettelyjen käyttöön tutkimuslaitosten lausuntojen antamisessa (4.1
kohta).
Tässä asiakirjassa esitetään myös yhteenveto
tuoreimmista tiedoista, jotka koskevat yhteisen kalastuspolitiikan kehittymistä
viime vuosien aikana. Yhteenveto perustuu Euroopan ja lähialueiden vesillä
hyödynnettyjen kalakantojen tilaa koskeviin tieteellisiin lausuntoihin ja
jäsenvaltioiden toimittamiin taloudellisiin tietoihin.
TACien, kiintiöiden ja pyyntiponnistusten tasoja
määritettäessä tavoitteena olisi edelleenkin oltava liikakalastuksen
lopettaminen. Liikakalastus uhkaa romahduttaa kaupalliset kannat.
Liikakalastuksen lopettaminen tarkoittaa, että yhtä suuri tai suurempikin määrä
kalaa voitaisiin pyytää vähemmälläkin kalastuksella, pienemmällä
polttoainemäärällä ja pienemmillä pyydyksillä. Vuosittain olisi siis otettava
merestä oikea määrä kaloja, jotta kalat voisivat vallitsevissa ympäristöoloissa
kasvaa ja lisääntyä tuottavimmalla tasollaan. Tällaisin edellytyksin
kalakantojen pitkän aikavälin pyynti on kestävän enimmäistuoton tasolla.
Euroopan komissio ja unionin jäsenvaltiot sitoutuivat vuonna 2002 saavuttamaan
kestävää enimmäistuottoa koskevan tavoitteen vuoteen 2015 mennessä. Komissio
laati vuonna 2006 suunnitelman kestävään enimmäistuottoon siirtymiseksi.[1] Neuvostossa kokoontuneet
jäsenvaltiot kannustivat vuonna 2007 komissiota työskentelemään kestävän
enimmäistuoton hyväksi ja korostivat tarvetta kerätä tieteellisiä lausuntoja,
panna täytäntöön vaikutuksiltaan arvioituja pitkän aikavälin suunnitelmia ja
kuulla sidosryhmiä.
Kestävän enimmäistuoton saavuttaminen ja
ylläpitäminen luo merkittäviä etuja, ja sen myötä tulee muutos: niukkojen
kalavarojen voimakkaasta kalastuksesta siirrytään kalastamaan paremmin
runsaampia kantoja. Näin pyydetään sama tai suurempi määrä, mutta vähäisemmin
ympäristövaikutuksin. Koska kalastuksen kokonaisintensiteetti laskee,
kalastuksen vaikutukset merenpohjaan vähenevät ja haavoittuvien organismien
(pyöriäiset, delfiinit ja muut merinisäkkäät mukaan luettuina) sivusaaliit
pienenevät. Ottaen huomioon, että polttoaineen hinnat ovat korkealla,
polttoaineen kulutuksen pitäisi laskea huomattavasti, koska on nopeampaa pyytää
tonni kalaa runsaasta kuin niukasta kannasta. Tämä vähentää laivanvarustajien
hiilidioksidipäästöjä ja polttoainemenoja.
Toinen tärkeä hyöty saadaan siitä, että paine
saaliiden poisheittämiseksi laskee. Paljon kalastettuihin kantoihin sisältyy
pääosin pieniä ja vähemmän arvokkaita kaloja, jotka heitetään pois joko
alhaisen markkina-arvon tai alamittaisuuden vuoksi ja koska niiden purkaminen
aluksesta on nykysääntöjen nojalla laitonta. Kun kalastuksen tasoa alennetaan,
suuremmalla osalla kaloja on mahdollisuus kasvaa kaupallisesti arvokkaaseen
kokoon, ja kalastajien on paljon helpompaa pyytää tarpeeksi suuria kaloja ilman
pienempiä kaloja.
Kansainvälinen merentutkimusneuvosto (ICES) laati
vuonna 2010 uuden lausuntomallin TAC-tasoille, joita noudattaen päästään
kestävän enimmäistuoton mukaiseen kalastukseen vuoteen 2015 mennessä. Komissio
perusti TAC-ehdotuksensa tähän uuteen lähestymistapaan vuonna 2011. ICES aikoo
vuotta 2013 varten kehittää kestävän enimmäistuoton strategiaa pidemmälle
voidakseen antaa määrällisiä lausuntoja kannoista, joiden osalta se ei ole
tähän mennessä kyennyt sellaisia antamaan. Strategian kehittäminen perustuu
sellaisten arviointimenetelmien laajempaan käyttöön, jotka sietävät tietojen
puuttumisen, sekä laadullisten arviointien suurempaan ja systemaattisempaan käyttöön
määrällisissä puitteissa. Komissio on tyytyväinen tähän lähestymistapaan, joka
parantaa suuresti tietopohjaa TAC-ehdotusten esittämiseksi.
2.           Kalakantojen tila
On huolestuttavaa, että Euroopan vesien kannoista
65 prosenttia jää arvioimatta perinpohjaisesti, ja TACien alaisista kannoista
vain 22:tä prosenttia ei kalasteta liikaa. Viime vuosien suuntauksena on
lisäksi ollut, että yhä pienemmän osuuden kannoista (47 % vuonna 2003 ja
35 % vuonna 2012) voidaan katsoa olevan turvallisten biologisten rajojen
sisällä. Ei ole selvää, missä määrin tämä saattaa vaikuttaa tietoihin (eli
ovatko uhanalaisimmat kannat ne, joita ei enää arvioida?).
Ne kannat, joiden tilaa on arvioitu, näyttävät
olevan kuitenkin paranemassa, vaikkakin hitaasti: Atlantilla ja sen lähivesillä
liikakalastettujen[2]
kantojen osuus on laskenut siten, että vuonna 2004 liikakalastettiin 34
kannasta 32:ta ja vuonna 2011 liikakalastettiin 38 kannasta 18:ta, eli pudotus
oli 94 prosentista 47 prosenttiin. (Ks. tarkemmat tiedot liitteestä I).
Kestävän enimmäistuoton saavuttaminen on realistinen ja saavutettavissa oleva
tavoite. Uusia kantoja, joita ei enää arvioida liikakalastetuiksi, ovat
Pyreneiden niemimaan Atlantin puoleisen alueen merikrotti, mustakitaturska,
Kelttienmeren meriantura, Skotlannin länsipuolisten vesien kolja, Pohjanmeren
silli, Pohjanmeren punakampela ja Pohjanlahden silakka. Vuodeksi 2012 voitiin
korottaa useita TACeja, mikä tuottaa kalastajille yli 135 miljoonan euron
lisätulot. Kestävään enimmäistuottoon perustuvat kalastuspolitiikat alkavat jo
tuottaa tulosta: kuluttajille on tarjolla enemmän kalaa ja pyynti- ja
jalostusalalla työskenteleville henkilöille on mahdollisesti tarjolla enemmän
työpaikkoja ja tuloja.
Seuraavassa kuvaillaan lyhyesti ja aluekohtaisesti
nykytietoihin perustuvaa kalakantojen tilaa, jota koskeva yhteenveto esitetään
liitteessä I.[3]

Koillis-Atlantin pelagiset kannat: Makrillia lukuun ottamatta kaikkia tärkeimpiä pelagisia kantoja
kalastetaan nyt kestävän enimmäistuoton tasolla tai puitteissa, ja vastaavat TACit
on vahvistettu vuodeksi 2012. Unioni on useaan otteeseen pyrkinyt tekemään
Islannin ja Färsaarten kanssa sopimuksen, jolla ne osallistuisivat makrillin
kestävään hoitoon yhdessä Norjan ja EU:n kanssa. EU:n, Norjan, Färsaarten ja
Islannin vuonna 2012 makrillille vahvistamien TACien kokonaismäärä ylitti
tieteellisen lausunnon 36 prosentilla (Venäjän saaliita lukuun ottamatta).
Makrillin kalastuksen taso on huomattavasti kestäviä rajoja korkeampi, ja kanta
kutistuu lähivuosina, jos Islannin ja Färsaarten kanssa ei päästä sopimukseen
makrillikannan kestävästä hoidosta. Tämän sopimuksen ja asianmukaisen hoidon
puute on johtanut Marine Stewardship Council -järjestön myöntämän kestävästi
hoidetun kannan sertifikaatin menettämiseen.
Pohjanmerellä, Skagerrakissa ja Kattegatissa pyydetään punakampelaa, koljaa, silliä, keisarihummeria ja merianturaa
(ainoastaan Skagerrakissa ja Kattegatissa) kestävän enimmäistuoton takaavan
kalastuskuolevuuden tasolla. Muiden kantojen tilasta ei joko ole tietoa tai ne
ovat liikakalastettuja. Vuonna 2012 TACit ylittivät tieteellisissä lausunnoissa
suositetut määrät 5 prosentilla, kun ylitys oli 11 prosenttia vuonna 2011, 17
prosenttia vuonna 2010 ja 37 prosenttia vuonna 2009.
Monet Skotlannin länsipuolen, Irlanninmeren ja
Kelttienmeren kannat ovat pieniä, ja niitä koskevat arviot ovat epävarmoja.
ICES on raportoinut eräisiin kantoihin liittyvistä ongelmista saaliiden ja
muiden tietojen, kuten poisheitettyjen saaliiden, kirjaamisessa. Viisi kantaa
on niin uhanalaista, että saaliit olisi tieteellisten lausuntojen mukaan
alennettava mahdollisimman alhaiselle tasolle. Niistä 18:sta kannasta, joista
on voitu tehdä kestävää enimmäistuottoa koskeva arvio, kolmea liikakalastettiin
ja 12:ta kalastettiin kestävän enimmäistuoton tasolla tai alapuolella.
Kelttienmeren silli ja Skotlannin länsipuolen kolja ovat viime aikoina
osoittaneet tervetulleita paranemisen merkkejä, mutta ennestään laajamittainen
turskan, koljan, ja valkoturskan poisheittäminen lisääntyy, jos
pienisilmäisillä verkoilla harjoitettavaa keisarihummerin intensiivistä
kalastusta jatketaan eikä käytetä valikoivia pyydyksiä, joista pienet kalat
pääsevät pakoon. Saaliskoostumusta koskevat säännöt, jotka otettiin käyttöön
tämän kannan suojelemiseksi sen ollessa alhaisella tasolla, on nyt suspendoitu[4]. Jäsenvaltiot ovat sitoutuneet
ottamaan käyttöön valikoivampia pyydyksiä poisheittämisten vähentämiseksi.
Biskajanlahden ja Pyreneiden niemimaan Atlantin
puoleisen alueen kannoista on saatavilla vain muutamia
arvioita. Kummeliturskakanta on paremmassa kunnossa hyvän rekrytoinnin
ansiosta, mutta sitä pyydettiin vuonna 2011 jälleen paljon yli kiintiöiden,
joten kannan pitkän aikavälin kestävyys on vaarassa ja markkinahinnat ovat
alhaiset. Haasteeseen vastatakseen komissio ja Espanja laativat parhaillaan
toimintasuunnitelmaa saaliita ja pyyntiponnistusta koskevan kansallisen
rekisteröintijärjestelmän mukauttamiseksi. Muiden Atlantin rannikolla
sijaitsevien jäsenvaltioiden saaliiden ja pyyntiponnistuksen
rekisteröintijärjestelmiä koskevat tarkastukset saatetaan päätökseen kesällä
2012. Cantabrianmerellä on edelleen voimassa suositus keisarihummerin
pyynnin lopettamiseksi.
Itämerellä
liikakalastetaan edelleen viittä seitsemästä tunnetusta kannasta. Vain Itämeren
itäosan turskaa ja Selkämeren silakkaa kalastetaan kestävän enimmäistuoton
tasolla.
Välimerellä 80:tä
prosenttia tarkastelluista kalavaroista liikakalastetaan, ja jotkin kannat ovat
huvenneet vähäisiksi (liite I b). Vaikka
arviot ovat lukumäärältään ja laadultaan edelleen maantieteellisesti epätasapainoisia
eikä niitä laadita säännöllisin väliajoin, niiden määrä on lisääntynyt, ja ne
kattavat tällä hetkellä yli 100 kantaa 27:stä lajista. Arvioiduista kannoista
kuitenkin vain 63 prosenttia on luokiteltu kestävän enimmäistuoton perustein.
Kantojen tila on edelleen selvittämättä 37 prosentin osalta. Koska nämä
arvioinnit on aloitettu vasta äskettäin eikä kaikkia kantoja arvioida
vuosittain, näitä tietoja ei voida käyttää tarkasteltaessa kantojen tilan
kehittymistä ajan mittaan.
Mustallamerellä tilanne
ei ole muuttunut merkittävästi. Kilohailikanta
on hyvässä kunnossa viimeaikaisten huomattavien rekrytointien ansiosta, ja sitä
kalastetaan kestävästi. Sitä vastoin piikkikampelaa liikakalastetaan edelleen
merkittävästi.
3.           Taloudellinen analyysi
Taloudellisen suorituskyvyn odotetaan olevan
heikko monilla Euroopan kalastusteollisuuden aloilla, erityisesti pohjakalojen
alalla. Tähän on kaksi syytä.
Monien kalakantojen jatkuvasti heikko tila
tarkoittaa ensinnäkin, että pyyntimäärät ovat pienempiä ja kalastukseen – ja
erityisesti polttoaineen kulutukseen – liittyvät kustannukset ovat olleet
tarpeettoman korkeita. Kuitenkin jo vuonna 2012 oli mahdollista toteuttaa
TACien korotuksia vähintään 135 miljoonan euron edestä. Tämä osoittaa, että
lyhyen aikavälin negatiiviset taloudelliset ja sosiaaliset vaikutukset, jotka
johtuivat etenemisestä kohti kestävää enimmäistuottoa, saattavat olla pelättyä
pienemmät. Kestävästä enimmäistuotosta aiheutuvaksi ennakoidut pitkän aikavälin
myönteiset tulokset näkyvät odotettua aiemmin. Kalastusalan rahoituksellinen
sietokyky on kuitenkin edelleen varsin alhainen.
Toisekseen polttoaineiden hinnat ovat nousseet
jälleen lähelle heinäkuussa 2008 saavutettuja huippuhintoja, ja kalojen hinnat
laskivat tärkeimmillä kuluttajamarkkinoilla hieman. Näitä paineita voitiin
jonkin verran tasoittaa vaihtamalla polttoainetehokkaampiin moottoreihin ja
tekemällä muutoksia kalastuskäyttäytymiseen ja pyydyksiin.
Markkinointistrategioiden parannukset voisivat myös tukea alan vakautta.
Liikakalastuksen asteittainen lopettaminen on kuitenkin se keino, jolla
taloudellista tehokkuutta ja vakautta voidaan parhaiten edistää kohonneiden
kustannusten ja laskeneiden tuotehintojen asettamiin haasteisiin vastaamiseksi.
Tuoreimmista käytettävissä olevista työllisyysluvuista
(vuodelta 2009) ilmenee, että EU:n kalastuslaivastossa työskentelevien
kalastajien kokonaismäärä (lukuun ottamatta Kreikkaa, jonka lukuja ei
toimitettu) oli 134 700 - noin 8 prosenttia vähemmän kuin vuonna 2005.
Alan työllisyys on siis edelleen laskussa. Tämän laskusuuntauksen
pysäyttämiseksi on välttämätöntä parantaa ongelman taustalla olevaa
kalakantojen tilaa.
4.           Toimintalinjaukset
4.1.        Kannoista, joista saatavat
tiedot ovat epätäydellisiä, annettavien tieteellisten lausuntojen kehittyminen
Vuonna 2011 Koillis-Atlantin 92:sta kannasta
voitiin 38 kannan osalta eli 41 prosentin osuudelta (syvänmeren lajeja lukuun
ottamatta) antaa määrällinen tieteellinen lausunto, joka koski liikakalastusta
suhteessa kalastuskuolevuuteen, jolla kestävä enimmäistuotto saavutetaan (Fmsy)[5]. Nämä lausunnot kattavat tosin
useimmat suuremmista ja kaupallisesti merkittävistä kalavaroista. Tällaisten
lausuntojen piiriin kuuluu yhteensä 2 miljoonaa tonnia kalastusmahdollisuuksia,
kun vastaavien kalastusmahdollisuuksien kokonaismäärä on 2,5 miljoonaa tonnia
(eli lausunnot kattavat 80 prosenttia saalistonnimäärästä). Välimerellä ja
Mustallamerellä vuonna 2011 tarkastelluista 103 kannasta voitiin 65 tapauksessa
antaa liikakalastusta koskevat lausunnot (63 prosenttia).
Atlantilla, Pohjanmerellä ja Itämerellä niiden
kantojen lukumäärä, joista voitiin antaa lausunnot kestävän enimmäistuoton
suhteen, oli 34 vuonna 2005, 39 vuonna 2010 ja 38 vuonna 2012. Niiden kantojen
osuus, joiden osalta määrällinen analyysi ja ennuste on saatavilla, on laskenut
hiukan. Niiden kantojen osuus, joiden osalta tieteellisiä lausuntoja ei ole
lainkaan saatavilla, nousi vuoden 2003 45 prosentista 52 prosenttiin vuonna
2006 ja laski jälleen 36 prosenttiin vuonna 2012.
Lausuntojen puuttumiselle on monia syitä: saaliita
koskevat puutteelliset tai epäluotettavat tiedot, vajavaiset tutkimukset tai
heikko näytteenotto, taustalla vaikuttavat epävarmuustekijät kannan biologiasta
sekä puutteelliset henkilöresurssit tieteellisessä neuvoa-antavassa prosessissa.
Kalastusta koskevien tieteellisten tietojen toimittaminen tietojen keruuta
koskevien EU:n puitteiden[6]
mukaisesti on jäsenvaltioiden tehtävä, mutta eräissä tapauksissa tätä
velvollisuutta ei ole täysin täytetty saatavilla olevasta EU-rahoituksesta
huolimatta. Vuonna 2011 komissio ja neuvosto vaativat jäsenvaltioita
parantamaan tietojen saatavuutta taulukossa 1 esitettyjen kantojen osalta.
Tämän toiminnan tulokset käyvät ilmi ICESin tulevasta lausunnosta, joka on
odotettavissa kesäkuussa 2012.
Taulukko 1 – Kannat,
jotka sisältyvät neuvoston ja komission yhteiseen lausumaan tietojen
saatavuuden parantamisesta Koillis-Atlantilla ja Itämerellä sijaitsevilla EU:n
vesillä
 Kannat || Alueet
 Merikrotti || [Pohjanmeri ja] Skotlannin länsipuoli
 Merikrotti || Kelttienmeri
 Merikrotti || Biskajanlahti
 Kolja || Kelttienmeri
 Piikkimakrilli || Pohjanmeri
 Lasikampela || Kelttienmeri
 Lasikampela || Biskajanlahti
 Punakampela || Irlanninmeri
 Punakampela || Kelttienmeri (alue VIIfg)
 Punakampela || Itämeri
 Lyyraturska || Skotlannin länsipuoli
 Lyyraturska || Kelttienmeri
 Rauskut || Skotlannin länsipuoli
 Kilohaili || Englannin kanaali
 Kilohaili || Pohjanmeri
 Valkoturska || Kelttienmeri
Vuonna 2012 tehtyjen tieteellisten lisätutkimusten
perusteella ennakoidaan, että tieteellisiä lausuntoja laajennetaan kattamaan
useampia kantoja, jollei jopa suurinta osaa niistä. Vuonna 2011 tieteellistä
lausuntoa ei voitu saattaa päätökseen yli 44 kannan osalta, mutta vuonna 2012
tällaisia kantoja on todennäköisesti noin 10–12. Tämä edellyttää sellaisten
arviointimenetelmien ja neuvonantomenettelyjen käyttöä, jotka ovat
eurooppalaisissa lausunnoissa uusia mutta joita on kokeiltu ja testattu
laajalti muualla. Se mahdollistaa tapauskohtaisten näkökohtien huomioon
ottamisen, kuten vuonna 2011 pidetyissä julkisissa kuulemisissa suositeltiin.
Komissio toivoo voivansa käyttää näitä uusia
lausuntoja pohjana kyseisten kalavarojen kalastusmahdollisuuksista vuonna 2013
ja tapauksen mukaan vuonna 2014 antamissaan ehdotuksissa. Jos tieteellisiä
lausuntoja ei kuitenkaan ole saatavilla tai jos niihin liittyy suurempia
epävarmuuksia, kalastusmahdollisuuksia vahvistettaessa on edelleen aiheellista
noudattaa varovaisempaa lähestymistapaa ennalta varautumisen periaatteen[7] mukaisesti.
Jäsenvaltioiden olisi tällä välin varmistettava
riittävät resurssit ja toimitettava tarvittavat tiedot kiireellisesti, jotta
kantojen tila voitaisiin arvioida. Komissio edistää jatkossakin yhteisten
standardien ja ohjelmien kehittämistä Välimeren ja Mustanmeren kantojen
seurantaa ja arviointia varten, mukaan luettuina EU:n ulkopuolisten maiden
kanssa jaetut kannat. Asiantuntijatyöryhmiä kutsutaan koolle tarkastelemaan
kantoja ja alueita, joihin on tähän mennessä kohdistettu vähemmän tieteellistä
tarkkailua.
4.2.        Pyyntiponnistus
Saaliiden poisheittämistä ja laittomia saaliita on
TACien ohella pyritty vähentämään pyyntiponnistuksen hallinnoinnilla (eli
rajoittamalla kalastusalusten merelläoloaikaa). Pyyntiponnistuksen hallinnointi
on säilyttämistoimenpide, jota käytetään useissa pitkän aikavälin
hoitosuunnitelmissa, jotka koskevat esimerkiksi Pohjanmeren ja Itämeren
turskaa, Pohjanmeren punakampelaa ja merianturaa, Englannin kanaalin länsiosan
merianturaa sekä eteläisen kummeliturskan ja keisarihummerin kantoja (liite
II).
Liitteestä II käy ilmi yleinen, joskin
epäsäännöllinen suuntaus pyyntiponnistuksen alentamiseen vuodesta 2003 tai 2004
alkaen vuoteen 2010 saakka.
Kokonaispyyntiponnistuksen vähennykset ovat
suurimmat Itämerellä, Pohjanmerellä, Kattegatissa, Irlanninmerellä ja
Skotlannin länsipuolella mutta hieman pienemmät Englannin kanaalin länsiosassa.
Pyreneiden niemimaan Atlantin puoleisilla vesillä on vuoteen 2009 mennessä
toteutettu vain pieniä vähennyksiä. Kokonaispyyntiponnistus kuitenkin kasvoi
hieman keskisellä Itämerellä, ja myös puomitroolilla Englannin kanaalin länsiosassa
toteutettu pyyntiponnistus lisääntyi vuodesta 2010 vuoteen 2011.
Toimenpiteet pyyntiponnistuksen alentamiseksi
tällä alueella eivät selvästikään ole vielä olleet vaikuttavia.
Komissio tarkastelee vuonna 2012 EU:ssa tähän
mennessä täytäntöönpantuja pyyntiponnistuksen hallintojärjestelmiä. Tämä pitää
sisällään 5. heinäkuuta 2012 järjestettävän yleisölle avoimen kokouksen. Siinä
tarkastellaan useita aihealueita, joita tutkijat, jäsenvaltiot, sidosryhmät ja
alan toimijat ovat ottaneet esille. Kokouksen tavoitteena on saada aikaan
merkittävää edistystä kalakantojen hoidon yksinkertaistamisen alalla uudistetun
yhteisen kalastuspolitiikan puitteissa.
5.           Monivuotisiin suunnitelmiin perustuva
hoito
Komissio on aloittanut valmistelut nykyisten
kalakantakohtaisten suunnitelmien korvaamiseksi useampaan kuin yhteen kantaan
sovellettavilla hoitosuunnitelmilla. Ensimmäinen esitettävä ehdotus on useampia
Itämeren lajeja koskeva suunnitelma, jossa otetaan huomioon biologiset
vuorovaikutukset, kuten saalistus ja kilpailu. Valmisteilla on myös Pohjanmeren
sekakalastusta koskeva suunnitelma, jossa otetaan huomioon tekniset
vuorovaikutukset eli tapa, jolla eri laivastot ja pyydykset pyytävät erilaisia
kalansaalisyhdistelmiä.
Myöhemmin on tarkoitus laatia myös Kelttienmeren,
Irlanninmeren ja Skotlannin länsipuolen sekakalastusta koskevat suunnitelmat,
kunhan niitä varten on saatu tieteellistä näyttöä. Biskajanlahden merianturaa,
eteläistä kummeliturskaa ja keisarihummeria koskevien nykyisten suunnitelmien
muuttamiseksi on määrä laatia ehdotuksia, mutta ne riippuvat kyseisiä
kalastuksia koskevien tietojen saatavuudesta.
Komissio on antanut vuosina 2009–2011
Biskajanlahden sardellia, Itämeren lohta ja läntistä piikkimakrillia koskevat
suunnitelmaehdotukset, joista keskustellaan parlamentissa ja neuvostossa.
Välimerellä jatketaan pyrkimyksiä lujittaa
tieteellisiä lausuntoja, jotka koskevat kasvavaa määrää lajeja ja kantoja,
kansainvälisten pitkän aikavälin kalastussuunnitelmien kehittämistä varten.
Välimerta koskevan asetuksen[8]
mukaan EU:n jäsenvaltioiden olisi laadittava monivuotiset suunnitelmat
kansallisella tasolla. Merkittävistä viivästyksistä huolimatta tämän
velvoitteen täytäntöönpanossa on viime aikoina edistytty, ja asiaa seurataan ja
tuetaan voimakkaasti. Tätä prosessia nopeuttaakseen komissio on jo käynnistänyt
useita jäsenvaltioita vastaan oikeudenkäyntiä edeltäviä menettelyjä, ja
kyseistä toimintaa jatketaan vuonna 2012. Lisäksi Välimeren yleisessä
kalastuskomissiossa suunnitellaan seurantatoimia jaettujen kantojen suhteen.
Näiden toimien odotetaan parantavan päätöksentekoa
kansainvälisten monivuotisten suunnitelmien laatimiseksi.
6.           Työskentelytapa TACeja koskevien
ehdotusten tekemiseksi
Seuraavia periaatteita olisi sovellettava:
Silloin kun TACeille tai pyyntiponnistusrajoituksille
on vahvistettu pitkän aikavälin suunnitelmat, niitä on noudatettava. Lisäksi
komissio ehdottaa TACeja tai pyyntiponnistusrajoituksia tasoilla, jotka ovat
johdonmukaisia pitkän aikavälin hoitosuunnitelmia koskevien komission ehdotusten
kanssa.
Silloin kun TACeista ja muista toimenpiteistä on
sovittu kolmansien maiden kanssa, niitä on sovellettava.
Silloin kun tieteelliset lausunnot annetaan ICESin
kestävän enimmäistuoton strategian mukaisten kattavien tietojen, määrällisten
analyysien ja ennusteiden perusteella, TACit olisi vahvistettava tieteellisten
lausuntojen mukaisesti. Myös silloin kun tällainen lausunto on saatavilla, sitä
olisi käytettävä sellaisenaan kiintiöiden tai pyyntiponnistuksen tason
vahvistamiseksi. Kyseisen strategian asteittainen täytäntöönpano vuoteen 2015
mennessä voidaan kuitenkin hyväksyä, jos se on lausunnon kanssa yhteensopivaa.
Silloin kun ohjeellinen tieteellinen lausunto
annetaan saatavilla olevien tietojen laadullisen analyysin perusteella (vaikka
se olisi epätäydellinen tai sisältäisi asiantuntija-arvion), sitä olisi
käytettävä pohjana TAC-päätöksille.
Silloin kun tieteellistä lausuntoa ei ole
saatavilla, on tarpeen noudattaa ennalta varautumisen periaatetta.
Lajeille, joihin ei vielä sovelleta TACeja ja
kiintiöitä, voidaan ehdottaa TACeja sellaisten tieteellisten lausuntojen
perusteella, jotka osoittavat purettujen määrien jatkuvaa kasvua. Tässä
mielessä mahdollisia lajeja ovat meribassi ja rusotäplämullo. Uusia ja
kehittyviä kalastuksia koskevat suuntaviivat laaditaan joulukuussa 2010 ja 2011
pidettyjen neuvoston kokousten pöytäkirjaan merkityn lausuman mukaisesti.
Kyseiset suuntaviivat noudattavat vastuullista kalastusta koskevia
periaatteita, parhaita käytäntöjä ja kansallisia standardeja. Näille kannoille
on tarpeen määritellä kirjattuun kalastustoimintaan perustuvat jakoperusteet
sillä edellytyksellä, että kalastustoiminnasta on pidetty kirjaa ja kalastusta
on harjoitettu noudattaen sovellettavia (esim. teknisiä)
säilyttämistoimenpiteitä.
TAC-sääntelyalueiden ja kannan ominaislaadun
välillä on tarpeen varmistaa paras yhteensopivuus, jotta kalastusmahdollisuudet
vastaisivat eri kantojen suojelun ja hoidon tasoa. Tältä osin on tarpeen
tarkastella toiminnallisiin yksiköihin perustuvaa keisarihummerin hoitoa ja Englannin
kanaalin kahden punakampelakannan hoitoa. Komissio haluaakin kannustaa
jäsenvaltioita tukemaan näissä tapauksissa tarvittavaa TACien
uudelleenjärjestelyä. Se varaa itselleen oikeuden sisällyttää tällaisia
järjestelyjä ehdotuksiinsa ja ottaa mielellään vastaan jäsenvaltioiden ja
sidosryhmien palautetta erityisesti tästä asiasta. Jotta Pohjanmeren
pikkupääkampelan, hietakampelan, kampelan ja mustaeväkampelan kantakohtaiselle
hoidolle saataisiin luotua perusta, tullaan ehdottamaan näiden lajien saaliiden
purkamisesta annettavia erillisiä ilmoituksia.
7.           Koillis-Atlantin syvänmeren lajit
Monien syvänmeren kantojen tila on huolestuttava.
Keltaroussin, eräiden syvämerenhaiden, Biskajanlahden pilkkupagellin ja
lestikalan kannat ovat uhanalaisia. Useimpia kantoja koskevissa lausunnoissa
todetaan, että kalastusta olisi joko vähennettävä tai ettei sitä saisi lisätä,
jollei kestävyyttä ole osoitettu. Keilan, molvan, tylppäpyrstömolvan,
pilkkupagellin ja mustahuotrakalan kaltaisten nopeammin kasvavien lajien tapauksessa
saattaa olla mahdollista määritellä viitearvoja, joiden avulla kantoja voidaan
hallinnoida pitkällä aikavälillä kestävästi, mutta tällaisia viitearvoja ei ole
tällä hetkellä käytettävissä.
Syvänmeren lajien TACit vahvistetaan joka toinen
vuosi, viimeksi vuosiksi 2011 ja 2012. Komissio esittää edellä kuvailtuun
työskentelytapaan perustuvan erillisen ehdotuksen syvänmeren
kalastusmahdollisuuksista vuosiksi 2013 ja 2014.
8.           Jäsenvaltioiden vahvistamat TACit
Kuuden kannan TACit on vuodesta 2011 alkaen
"delegoitu" yksinomaan niille jäsenvaltioille, jotka kalastavat
kutakin näistä kannoista (neuvoston asetus (EU) N:o 57/2011 ja neuvoston asetus
(EU) N:o 43/2012). Tämä on tehty – jollei hyvää hallintoa koskevista
suojatoimista muuta johdu – tapauksissa, joissa vain yhdellä jäsenvaltiolla on
intressi kyseiseen kalastukseen. Asianomaisten jäsenvaltioiden 6 artiklan
mukaisesti laatimat raportit ovat parantuneet, vaikka raporttien laatu onkin
epätasainen. Kaikissa tapauksissa ei ole edelleenkään saatavilla tietoja,
joiden pohjalta olisi annettava lausuntoja kantojen hoitoa koskeviksi
aiheellisiksi toimenpiteiksi, ja tällaisten kantojen suhteen on noudatettava
erityistä varovaisuutta. Komissio aikoo ehdottaa tällaisten TACien delegoinnin
jatkamista. Asiaan liittyvien jäsenvaltioiden kanssa tullaan seuraamaan
erityisesti kantoja, joiden osalta vaaditaan lisätoimia.
9.           Ehdotusten aikataulu
Työn alustava aikataulu voisi olla
seuraavanlainen:
 Kalastusmahdollisuuksia koskeva asetus || Lausunto saatavilla || Komission ehdotus || Neuvoston suunniteltu hyväksyntä
 Syvänmeren lajit 2013–2014 || Kesäkuu || Syyskuun puoliväli || Lokakuu
 EU:n kannat Atlantilla ja Pohjanmerellä (kansainvälisten neuvottelujen tai sopimusten alaan kuulumattomat) || Kesäkuu || Syyskuu || Marraskuu
 Kansainväliset ja jaetut kannat Atlantilla, Pohjanmerellä, Antarktiksella ja muilla alueilla || Loka-joulukuu || Marraskuu || Joulukuu
 Itämeri || Toukokuu || Syyskuun alku || Lokakuu
 Mustameri || Lokakuu || Marraskuu || Joulukuu
10.         Päätelmät
Komissio pyytää jäsenvaltioita, alueellisia
neuvoa-antavia toimikuntia ja neuvoa-antavaa kalatalous- ja vesiviljelykomiteaa
esittämään näkemyksensä tässä tiedonannossa kuvaillusta menettelystä.
LIITE
I a – Koillis-Atlantti ja sen lähivedet
 Taulukko 1. Kannan tilaa koskevat tieteelliset lausunnot || Kalakantojen lukumäärä
   || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Keski-ar-vo
 Turvallisten biologisten rajojen ulkopuolella || 30 || 29 || 26 || 26 || 26 || 28 || 27 || 22 || 19 || 14 || 25
 Turvallisten biologisten rajojen sisällä || 12 || 10 || 14 || 11 || 12 || 13 || 12 || 15 || 15 || 18 || 13
 Turvallisten biologisten rajojen sisällä olevien kantojen %-osuus || 29% || 26% || 35% || 30% || 32% || 32% || 31% || 41% || 44% || 56% || 35%
 Kannan tila ei ole puutteellisten tietojen vuoksi selvillä || 48 || 53 || 53 || 57 || 58 || 55 || 57 || 60 || 61 || 60 || 56
 %-osuus kannoista, joiden tila on selvillä || 47% || 42% || 43% || 39% || 40% || 43% || 41% || 38% || 36% || 35% || 40%
 Taulukko 2. Liikakalastusta koskevat tieteelliset lausunnot || Kalakantojen lukumäärä
   || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Keski-arvo
 Kantaan kohdistuvan kalastuksen taso suhteessa kestävän enimmäistuoton tasoon on tiedossa ||   ||   || 34 || 23 || 32 || 33 || 35 || 39 || 35 || 38 || 34
 Kantaa kalastetaan liikaa ||   ||   || 32 || 21 || 30 || 29 || 30 || 28 || 22 || 18 || 26
 Kantaa kalastetaan kestävän enimmäistuoton tasolla ||   ||   || 2 || 2 || 2 || 4 || 5 || 11 || 13 || 20 || 7
 Liikakalastettujen kantojen %-osuus ||   ||   || 94% || 91% || 94% || 88% || 86% || 72% || 63% || 47% || 79%
 Taulukko 3. Kiireelliset tieteelliset lausunnot || Kalakantojen lukumäärä
   || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Keski- arvo
 Kalastuksen lopettamista koskevat tieteelliset lausunnot || 24 || 13 || 12 || 14 || 20 || 18 || 17 || 14 || 11 || 8 || 15
 Taulukko 4. TACien ja kestävien saaliiden välinen ero || Kalakantojen lukumäärä
   || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Kes-ki-arvo
 TACien ylijäämä kestäviin saaliisiin verrattuna (%) || 46% || 49% || 59% || 47% || 45% || 51% || 48% || 34% || 23% || 11% || 41%
 Taulukko 5. Yhteenveto kalastus-mahdollisuuksia koskevista tieteellisistä lausunnoista || Kalakantojen lukumäärä
   || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Kes-ki-arvo
 Kannat, joiden koko ja kalastuskuolevuus ovat ennalta arvioitavissa || 40 || 34 || 40 || 31 || 29 || 30 || 34 || 36 || 36 || 40 || 35
 Kannat, joista on saatavissa kalastus-mahdollisuuksia koskevia tieteellisiä lausuntoja || 59 || 52 || 54 || 65 || 61 || 62 || 63 || 55 || 55 || 47 || 57
 Kannat, joista tieteellistä lausuntoa ei ole saatavissa || 31 || 40 || 39 || 29 || 35 || 34 || 33 || 42 || 40 || 44 || 37
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 (*) Jos yksi lausunto kattaa kaksi TACia, sitä ei ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 lasketa kahdeksi. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  LIITE I b – Välimeri ja Mustameri ||   ||   ||
 Välimeren ja Mustanmeren pohjakalakantojen ja pienten pelagisten kantojen liikakalastusta koskevat tieteelliset lausunnot || lkm || % ||
   ||   ||   ||
 Perusteiden mukaan luokitellut kannat (viitearvosta sovittu) || 65 || 63,0 ||
 Muut kannat, joita ei ole luokiteltu puutteellisten tietojen vuoksi (viitearvosta ei vielä sovittu) || 38 || 37,0 ||
 Huomioon otetut kannat (27:stä lajista) || 103 || 100 ||
 Luokitellut kannat: ||   ||   ||
 Kantaa kalastetaan liikaa (yli Fmsy:n tai likiarvon) || 52 || 80,0 ||
 Kantaa kalastetaan Fmsy:n tai sen likiarvon tasolla tai alapuolella || 13 || 20,0 ||
 Kannat yhteensä || 65 || 100 ||
   ||   ||   ||
LIITE
II – Pyyntiponnistus,
jota säännellään monivuotisin suunnitelmin (jäsenvaltioiden STECF:lle
ilmoittamat tiedot)
(yhteisen
tutkimuskeskuksen toimittamat tiedot)
Kuva 1. Säännelty
pyyntiponnistus läntisellä Itämerellä
Kuva 2. Säännelty
pyyntiponnistus keskisellä Itämerellä
Kuva 3. Säännelty pyyntiponnistus Kattegatissa
Kuva 4. Säännelty pyyntiponnistus Pohjanmerellä, Skagerrakissa ja Englannin
kanaalin itäosassa
Kuva 5. Säännelty pyyntiponnistus Irlanninmerellä
Kuva 6. Säännelty
pyyntiponnistus Skotlannin länsipuolella
Kuva 7. Säännelty
pyyntiponnistus Englannin kanaalin länsiosassa
Kuva 8. Säännelty pyyntiponnistus Pyreneiden niemimaan Atlantin puoleisilla
vesillä
Huom. Viime vuodesta poikkeava suuntaus johtuu lähinnä Portugalin
toimittamien tietojen paranemisesta. Espanja ei ole toimittanut tietoja
vuodelta 2010, minkä vuoksi tiedot koskevat vain vuotta 2009.
[1]               EU:n kalastusalan kestävyyden edistäminen kestävän
enimmäistuoton avulla. Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan
parlamentille, KOM(2006) 360 lopullinen.
[2]               ”Liikakalastettu” tarkoittaa, että kalastuskuolevuutta
koskeva viimeisin arvio on suurempi kuin se kalastuskuolevuus, jolla kestävä
enimmäistuotto saavutetaan pitkällä aikavälillä.
[3]               Taulukko eurooppalaisista kiintiöistä ja vastaavista
”liikennevaloista” on seuraavassa osoitteessa:
http://ec.europa.eu/fisheries/documentation/publications/poster_tac2012_en.pdf.
Kalakantojen tilasta tehty
kokonaisanalyysi on osoitteissa www.ices.dk ja https://stecf.jrc.ec.europa.eu.
[4]               Komission asetus (EU) N:o 161/2012, annettu 23
päivänä helmikuuta 2012, kiireellisistä toimenpiteistä koljakantojen
suojelemiseksi Skotlannin länsipuolisen alueen vesillä, EUVL L 52, s. 6,
24.2.2012.
[5]               Kalastuksen määrä, jolla saadaan suurimmat
keskimääräiset saalistasot pitkällä aikavälillä.
[6]               Neuvoston asetus (EY) N:o 199/2008, annettu 25 päivänä
helmikuuta 2008, kalatalousalan tietojen keruuta, hallintaa ja käyttöä
koskevista yhteisön puitteista sekä yhteistä kalastuspolitiikkaa koskevien
tieteellisten lausuntojen tukemisesta, EUVL L 60, 5.3.2008, s. 1–12.
[7]               Komission tiedonanto ennalta varautumisen periaatteesta,
KOM(2000) 1 lopullinen.
[8]               Neuvoston asetus (EY) N:o 1967/2006.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 27 päivänä huhtikuuta 1999, asiassa C-99/96, (Bundesgerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Hans-Hermann Mietz vastaan Intership Yachting Sneek BV (Brysselin yleissopimus - Väliaikaisten toimenpiteiden käsite - Moottorikäyttöisen huvijahdin rakentaminen ja toimitus)

text:
C 204/6                   FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             17.7.1999
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                        Tältä osin on vailla merkitystä se, että sopimuskumppanit ovat
                                                                                luokitelleet sopimuksensa ”kauppasopimukseksi”. Sen sijaan on
                    27 päivänä huhtikuuta 1999,                                   katsottava, että jos sopimuksella on edellä mainittu sisältö, sitä
                                                                                on pidettävä 27.9.1968 allekirjoitetun yleissopimuksen 13
asiassa C-99/96, (Bundesgerichtshofin esittämä ennakko-                           artiklan 1 kappaleen 3 kohdassa tarkoitettuna sopimuksena
ratkaisupyyntö): Hans-Hermann Mietz vastaan Intership                             palvelun tai irtaimen tavaran toimittamisesta. Kansallisen tuo-
                        Yachting Sneek BV (1)                                     mioistuimen on tarvittaessa määritettävä, onko asiassa konkreet-
                                                                                tisesti kysymys palvelun vai irtaimen tavaran toimittamisesta.
(Brysselin yleissopimus – Väliaikaisten toimenpiteiden käsite
 – Moottorikäyttöisen huvijahdin rakentaminen ja toimitus)                   2) Tuomio, jossa velvoitetaan väliaikaisesti maksamaan sopimuksen
                                                                                mukainen vastasuoritus ja joka on annettu Alankomaiden
                           (1999/C 204/10)                                        siviiliprosessilain 289-297 §:ssä säädetyn kaltaisessa menette-
                                                                                lyssä sellaisessa tuomioistuimessa, joka 27.9.1968 allekirjoite-
                                                                                tun yleissopimuksen mukaan ei ole toimivaltainen tutkimaan
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                pääasiaa, ei ole sellainen väliaikainen toimenpide, josta voidaan
                                                                                määrätä tämän yleissopimuksen 24 artiklan nojalla, ellei kysei-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                  sessä tuomiossa määrätyn summan palauttamista vastaajalle
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                            taata siinä tapauksessa, että tuomiota vaatinut ei voita pääasiaa,
                                                                                ja ellei toisaalta tuomiolla määrätty toimenpide koske vain
Asiassa C-99/96, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on saattanut                     tiettyjä sellaisia vastaajan varoja, jotka sijaitsevat tai joiden
tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa                        pitäisi sijaita paikassa, jonka nojalla asiaa käsittelevä tuomiois-
yksityisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968                        tuin on alueellisesti toimivaltainen.
allekirjoitetun yleissopimuksen tulkitsemisesta yhteisöjen tuo-
mioistuimessa 3 päivänä kesäkuuta 1971 tehdyn pöytäkirjan
nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen                  (1) EYVL C 145, 18.5.1996.
tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
Hans-Hermann Mietz vastaan Intership Yachting Sneek BV,
ennakkoratkaisun edellä mainitun 27.9.1968 allekirjoitetun
yleissopimuksen (EYVL 1972, L 299, s. 32) 13 artiklan
1 kappaleen 1 ja 3 kohdan, 24 artiklan, 28 artiklan 2 kappaleen
ja 34 artiklan 2 kappaleen tulkinnasta, sellaisena kuin yleissopi-
mus on muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä
Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskun-
nan liittymisestä 9.10.1978 tehdyllä yleissopimuksella (EYVL                          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
L 304, s. 1; ensin mainittu yleissopimus muutoksineen, s. 77)
sekä Helleenien tasavallan liittymisestä 25.10.1982 tehdyllä
yleissopimuksella (EYVL L 388, s. 1), yhteisöjen tuomioistuin,                                   27 päivänä huhtikuuta 1999,
toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias,
jaostojen puheenjohtajat P. J. G. Kapteyn, J.-P. Puissochet,                 asiassa C-48/97 (VAT and Duties Tribunalin, Lontoo,
G. Hirsch ja P. Jann sekä tuomarit G. F. Mancini, J. C. Moitinho             esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Kuwait Petroleum (GB)
de Almeida, C. Gulmann, J. L. Murray, D. A. O. Edward                            Ltd vastaan Commissioners of Customs & Excise (1)
(esittelevä tuomari), H. Ragnemalm, L. Sevón ja M. Wathelet,
julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett,
on antanut 27.4.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on                        (Kuudes alv-direktiivi – Myynninedistämiskampanja – Osto-
seuraava:                                                                    seteleitä vastaan annetut tavarat – Vastikkeellinen luovutus
                                                                                – Käsite hinnanalennukset tai hyvitykset hinnasta)
1) Tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa
     yksityisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968
     allekirjoitetun yleissopimuksen, sellaisena kuin yleissopimus on                                    (1999/C 204/11)
     muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Bri-
     tannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liitty-
     misestä 9.10.1978 tehdyllä yleissopimuksella sekä Helleenien                                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
     tasavallan liittymisestä 25.10.1982 tehdyllä yleissopimuksella,
     13 artiklan 1 kappaleen 1 kohtaa on tulkittava siten, että sitä
     ei sovelleta kahden osapuolen välillä tehtyyn senkaltaiseen
     sopimukseen,                                                            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
     –    jonka perusteella sopimuskumppani valmistaa eräin muutok-
          sin vakiomallisen irtaimen esineen,
                                                                             Asiassa C-48/97, jonka VAT and Duties Tribunal, Lontoo
     –    jolla sopimuskumppani on sitoutunut siirtämään mainitun            (Yhdistynyt kuningaskunta), on saattanut EY:n perustamissopi-
          esineen omistuksen sopimuskumppanilleen, joka vastasuori-          muksen 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-
          tuksena on sitoutunut maksamaan sen hinnan useassa                 teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-
          erässä, ja                                                         reillä olevassa asiassa Kuwait Petroleum (GB) Ltd vastaan
                                                                             Commissioners of Customs & Excise ennakkoratkaisun jäsen-
     –    jossa määrätään viimeinen maksuerä suoritettavaksi ennen,          valtioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamises-
          kuin kyseisen esineen hallinta lopullisesti luovutetaan sopi-      ta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen
          muskumppanilta toiselle.                                           määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun


title: Asia T-184/02: El Corte Inglès S.A.:n 11.6.2002 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa vastaan nostama kanne

text:
24.8.2002              FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 202/33
Kanneperusteet:               –     Menettelysääntöjä rikottiin         Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
                                    siltä osin kuin valitus siirret-
                                    tiin toiseen valituslautakun-
                                    taan eikä kantajalle ilmoitet-
                                    tu vastapuolen nimenmuu-            Yhteisön     tavaramerkin      kantaja
                                    tosta                               hakija:
                              –     Valituslautakunnan päätöstä         Kyseessä oleva yhteisön        sanamerkki ”MUNDICOR” (yhtei-
                                    ei ollut perusteltu                 tavaramerkki:                  sön tavaramerkkilehdessä nro 27/
                              –     ”Sekaantumisvaaran” käsitet-                                       98 14.4.1998 julkaistu hakemus)
                                    tä sovellettiin virheellisesti                                     luokan 42 tavaroille
                              –     Vastapuoli on käyttänyt vää-        Tavaramerkin- tai mer-         González Cabello S.A.
                                    rin oikeuttaan, kun se ei ole       kinhaltija, jonka oikeu-
                                    hyödyntänyt riidanalaista ta-       teen väitemenettelyssä
                                    varamerkkiä                         vedotaan:
                                                                        Tavaramerkki tai merk-         espanjalainen          tavaramerkki
                                                                        ki, johon väitemenette-        ”MUNDICOLOR” luokan 2 tuot-
                                                                        lyssä vedotaan:                teille (värit, lakat, ruosteensuoja-
                                                                                aineet, puunsuoja-aineet, väriai-
                                                                                neet, peittausaineet, luonnohartsi
                                                                                raaka-aineena, maalareiden, lavas-
                                                                                tajien, kirjanpainajien ja taiteilijoi-
                                                                                den käyttöön tarkoitettu metalli-
                                                                                pulveri)
El Corte Inglès S.A.:n 11.6.2002 sisämarkkinoiden harmo-                Väiteosaston päätös:           rekisteröinnin hylkääminen
           nisointivirastoa vastaan nostama kanne
                                                                        Valituslautakunnan pää-        El Corte Inglès S.A:n valituksen
                                                                        tös:                           hylkääminen
                         (Asia T-183/02)
                                                                        Kanneperusteet:                Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan
                                                                                1 kohdan b alakohdan virheelli-
                        (2002/C 202/54)                                                                nen soveltaminen (sekaantumis-
                                                                                vaara)
                   (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
El Corte Inglès S.A., kotipaikka Madrid, on nostanut 11.6.2002
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
messa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa vas-               El Corte Inglès S.A.:n 11.6.2002 sisämarkkinoiden harmo-
taan. Kantajan edustajana on asianajaja Juan Luis Rivas Zurdo.                     nisointivirastoa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-184/02)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                (2002/C 202/55)
–    kumoaa ensimmäisen valituslautakunnan 22.3.2002 te-
     kemät päätökset ja väiteosaston 17.9.1999 tekemät pää-
     tökset,                                                                               (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
–    hyväksyy       yhteisön     tavaramerkin       ”MUNDICOR”
     nro 557108 rekisteröinnin kaikille luokkaan 2 kuuluville
     tavaroille,                                                        El Corte Inglès S.A., kotipaikka Madrid, on nostanut 11.6.2002
                                                                        Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                        messa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa vas-
–    velvoittaa vastaajaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.              taan. Kantajan edustajana on asianajaja Juan Luis Rivas Zurdo.
 ---pagebreak--- C 202/34               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      24.8.2002
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin             Succession Picasson 13.6.2002 sisämarkkinoiden harmo-
                                                                                nisointivirastoa vastaan nostama kanne
–     kumoaa ensimmäisen valituslautakunnan 22.3.2002
      asiassa 115/2000-1 tekemät päätökset ja väiteosaston                                      (Asia T-185/02)
      15.11.1999 tekemät päätökset,
–     hyväksyy      yhteisön      tavaramerkin     ”MUNDICOR”                                  (2002/C 202/56)
      nro 557108 rekisteröinnin kaikille luokkaan 39 kuuluvil-
      le palveluille (kuljetuspalvelut ja matkanjärjestelyt) ja                           (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
      luokkaan 42 kuuluville palveluille (ruokailu- ja majoitus-
      palvelut),
–     velvoittaa vastaajaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.            Succession Picasso on nostanut 13.6.2002 Euroopan yhteisö-
                                                                       jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisä-
                                                                       markkinoiden harmonisointivirastoa (OHMI) vastaan. Kanta-
                                                                       jan edustaja on asianajaja Charles Gielen. Osapuolena valitus-
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                              lautakunnan käsittelyssä oli lisäksi DaimlerChrysler AG (Intel-
                                                                       lectual Property Managament).
Yhteisön     tavaramerkin      kantaja                                 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
hakija:
                                                                       –     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston kol-
Kyseessä oleva yhteisön        sanamerkki MUNDICOR (yhtei-                   mannen valituslautakunnan 18.3.2002 tekemän päätök-
tavaramerkki                   sön tavaramerkkilehdessä nro 27/              sen ja väiteosaston 11.1.2001 tekemän päätöksen,
                               98 14.4.1998 julkaistu hakemus)
                               luokan 42 tavaroille                    –     hyväksyy kantajan väitteen, joka koskee tavaramerkin
                                                                             PICARO rekisteröintihakemusta, ja hylkää tavaramerkki-
Tavaramerkin- tai mer-         IBERIA Lı́neas Aéreas de España              hakemuksen kokonaisuudessaan ja/tai antaa muun asian-
kinhaltija, jonka oikeu-       S.A.                                          mukaiseksi katsomansa määräyksen ja
teen väitemenettelyssä
vedotaan:                                                              –     velvoittaa DaimlerChryslerin korvaamaan kaikki oikeu-
                                                                             denkäyntikulut.
Tavaramerkki tai merk-         espanjalainen tavaramerkki MUN-
ki, johon väitemenette-        DICOLOR luokan 39 palveluille
lyssä vedotaan:                (kuljetuspalvelut turisteille ja mat-
                               kojen järjestäminen) ja 42 palve-       Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
                               luille (majoituspalvelut, matka- ja
                               lomapalvelut)
                               kansainvälinen sana- ja kuva-
                               merkki MUNDI COLOR, jolla on            Yhteisön     tavaramerkin      DaimlerChrysler Corporation
                               suojavaikutus Ranskassa, Italiassa,     hakija:
                               Itävallassa ja Benelux-maissa luo-
                               kan 39 palveluille (matkojen            Haettu tavaramerkki:           Sanamerkki ”PICARO” – Hake-
                               suunnittelu ja toteutus) ja luokan                                     mus nro 927764, joka koskee
                               42 palveluille (hotellien ravitse-                                     luokan 12 tuotteita (ajoneuvot ja
                               mus- ja majoituspalvelut)                                              niiden osat)
Väiteosaston päätös:           rekisteröinnin hylkääminen              Sen tavaramerkki- tai          Succession Picasso
                                                                       merkkioikeuden haltija,
Valituslautakunnan pää-        El Corte Inglès S.A:n valituksen        johon väitemenettelyssä
tös:                           hylkääminen                             on vedottu:
Kanneperusteet:                Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan          Tavaramerkki- tai merk-        Sanamerkki ”PICASSO” (yhteisön
                               1 kohdan b alakohdan virheelli-         kioikeus, johon väiteme-       tavaramerkkirek. nro 614567)
                               nen soveltaminen (sekaantumis-          nettelyssä on vedottu:
                               vaara)
                                                                       Väiteosaston ratkaisu:         Väitteen hylkääminen
                                                                       Valituslautakunnan rat-        Valituksen hylkääminen
                                                                       kaisu:


title: Asia C-170/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 5.6.2007 (Högsta domstolenin (Ruotsi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Klas Rosengren, Bengt Morelli, Hans Särman, Mats Åkerström, Åke Kempe, Anders Kempe, Mats Kempe, Björn Rosengren, Martin Lindberg, Jon Pierre ja Tony Staf v. Riksåklagaren (Tavaroiden vapaa liikkuvuus — EY 28, EY 30 ja EY 31 artikla — Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään yksityishenkilöiltä alkoholijuomien maahantuonti — Oikeussääntö, joka liittyy alkoholijuomien myymistä koskevan ruotsalaisen monopolin olemassaoloon ja toimintaan — Arviointi — EY 28 artiklan vastainen toimi — Perusteleminen ihmisten terveyden ja elämän suojelemisella — Oikeasuhteisuuden valvonta)

text:
               21.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 170/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 5.6.2007 (Högsta domstolenin (Ruotsi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Klas Rosengren, Bengt Morelli, Hans Särman, Mats Åkerström, Åke Kempe, Anders Kempe, Mats Kempe, Björn Rosengren, Martin Lindberg, Jon Pierre ja Tony Staf v. Riksåklagaren
   (Asia C-170/04) (1)

   (Tavaroiden vapaa liikkuvuus - EY 28, EY 30 ja EY 31 artikla - Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään yksityishenkilöiltä alkoholijuomien maahantuonti - Oikeussääntö, joka liittyy alkoholijuomien myymistä koskevan ruotsalaisen monopolin olemassaoloon ja toimintaan - Arviointi - EY 28 artiklan vastainen toimi - Perusteleminen ihmisten terveyden ja elämän suojelemisella - Oikeasuhteisuuden valvonta)
   (2007/C 170/03)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Högsta domstolen
   Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Klas Rosengren, Bengt Morelli, Hans Särman, Mats Åkerström, Åke Kempe, Anders Kempe, Mats Kempe, Björn Rosengren, Martin Lindberg, Jon Pierre ja Tony Staf

      Vastapuoli: Riksåklagaren
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Högsta domstolen — EY 28, EY 30 ja EY 31 artiklan tulkinta -Kansalliset säännökset, jotka koskevat valtion vähittäismyyntimonopolia alkoholijuomien osalta ja joiden mukaan yksityishenkilöt eivät saa suoraan tuoda maahan kyseisiä juomia
   Tuomiolauselma

               1)

               Alkohollagenin (alkoholilaki), joka on annettu 16.12.1994, 4 luvun 2 §:n 1 momentista ilmenevän säännöksen kaltaista kansallista säännöstä, jossa kielletään yksityishenkilöiltä alkoholijuomien maahantuonti, on arvioitava EY 28 artiklan valossa eikä EY 31 artiklan valossa.

               2)

               Alkohollagenin 4 luvun 2 §:n 1 momentista ilmenevän säännöksen kaltainen säännös, jossa kielletään yksityishenkilöiltä alkoholijuomien maahantuonti, on EY 28 artiklassa tarkoitettu tuonnin määrällinen rajoitus, vaikka kyseisessä laissa velvoitetaan vähittäismyyntimonopolin haltija toimittamaan ja tarvittaessa siis tuomaan maahan pyynnöstä asianomaiset juomat.

               3)

               Alkohollagenin 4 luvun 2 §:n 1 momentista ilmenevän säännöksen kaltaista säännöstä, jossa kielletään yksityishenkilöiltä alkoholijuomien maahantuonti ja

                           —

                           jolla ei voida saavuttaa tavoitteena olevaa alkoholin kulutuksen yleistä rajoittamista ja

                           —

                           joka ei ole oikeassa suhteessa siihen tavoiteltuun päämäärään nähden, että nuorisoa suojellaan alkoholin kulutuksen haitoilta,

                     ei voida pitää EY 30 artiklan nojalla oikeutettuna ihmisten terveyden ja elämän suojelemiseksi.

      (1)  EUVL C 156, 12.6.2004.


title: Asia T-194/08: Kanne 21.5.2008 — Cattin ja Cattin v. komissio

text:
               2.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 197/27

         Kanne 21.5.2008 — Cattin ja Cattin v. komissio
   (Asia T-194/08)
   (2008/C 197/48)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantajat: R. Cattin & Cie. (Bimbo, Keski-Afrikan tasavalta) ja Yves Cattin (Cadiz, Espanja) (edustaja: asianajaja B. Wägenbauer)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               vastaaja on velvoitettava suorittamaan ensin mainitulle kantajalle vahingonkorvausta aineellisen vahingon johdosta 18 946 139 euroa

               —

               vastaaja on velvoitettava suorittamaan ensin mainitulle kantajalle vahingonkorvausta aineettoman vahingon johdosta 100 000 euroa

               —

               vastaaja on velvoitettava suorittamaan viimeksi mainitulle kantajalle vahingonkorvausta aineettoman vahingon johdosta 150 000 euroa

               —

               näitä määriä on tämän tuomion antamispäivästä alkaen ja aina suorituksen maksamiseen saakka korotettava viivästyskorolla, jonka vuotuinen määrä vastaa Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioiden korkoa korotettuna kahdella prosenttiyksiköllä, ylittämättä kuitenkaan kuutta prosenttia

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan molempien kantajien oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajana olevalle yhtiölle, joka on erikoistunut kahvin tuotantoon, jalostukseen ja vientiin Keski-Afrikan tasavallasta, ei suoritettu Euroopan kehitysrahaston (EKR) varoista korvausta sen saatavan johdosta, joka mainitulla kantajalla oli valtiolliselta järjestöltä ”Soutien Café”, joka on luotu tukemaan kahvin hintaa 80-luvun lopun voimakkaiden hinnanalennusten yhteydessä. Kantajana olevalle yhtiölle ei suoritettu korvausta siitä syystä, että kansallisten viranomaisten pyynnöstä suoritetusta tilintarkastuskertomuksesta ilmenee, että yhtiön kautta on luultavimmin kavallettu tiettyjä määriä sen osakkaiden eduksi. Kyseinen yhtiö on korvauksen epäämisen johdosta joutunut keskeyttämään kaiken toimintansa ja irtisanomaan kaikki sen viljelmillä työskentelevät 800 vakituista työntekijää.
   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat ensinnäkin puolustautumisoikeuksiensa loukkaamiseen, koska kantajana olevaa yhtiötä ei ole kuultu laadittaessa tilintarkastuskertomusta, jonka johdosta varoja katsottiin kavalletun, ja syyttömyysolettaman loukkaamiseen, koska tämän lopputuloksen tueksi ei ole esitetty mitään näyttöä.
   Kantajat esittävät lisäksi kanneperusteen, joka koskee tehokkaan oikeussuojan periaatteen, oikeusvarmuuden periaatteen ja perusteluvelvollisuuden loukkaamista, koska kantajana olevalta yhtiöltä evättiin korvaus ilman, että sille ilmoitettiin virallisesti tähän kieltäytymiseen johtaneessa tilintarkastuskertomuksessa esitetyistä suosituksista.
   Kantajat väittävät lopuksi, että komissio on loukannut huolellisuusvelvollisuuden periaatetta ja hyvän hallinnon periaatetta, koska kansallisten viranomaisten komissiolle esittämiin ja kyseessä olevaa yhtiötä koskeneisiin pyyntöihin ei ole vastattu ja koska virheellisiin lukuihin perustuneen tilintarkastuskertomuksen johdosta olisi tullut suorittaa uusi tarkastus, minkä komissio kantajien mukaan on myöntänyt, muttei kuitenkaan ole suorittanut tällaista tarkastusta.


title: Asia T-565/08: Kanne 17.12.2008 — Corsica Ferries France v. komissio

text:
               7.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/38

         Kanne 17.12.2008 — Corsica Ferries France v. komissio
   (Asia T-565/08)
   (2009/C 55/68)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Corsica Ferries France SAS (Bastia, Ranska) (edustajat: asianajajat S. Rodrigues ja C. Bernard-Glanz)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               esillä oleva kanne on otettava tutkittavaksi

               —

               komission 8.7.2008 tekemä päätös, joka koskee rakenneuudistustukea, jonka Ranskan viranomaiset suunnittelevat toteuttavansa Société Nationale Maritime Corse-Méditerranéen (SNCM) hyväksi, on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii kumottavaksi komission 8.7.2008 tekemän päätöksen C(2008)3182 lopullinen, jolla komissio vahvisti seuraavaa:

               —

               Ranskan tasavallan Société Nationale Maritime Corse-Méditerranéelle (jäljempänä SNCM) maksama 53,48 miljoonan euron korvaus julkisen palvelun velvoitteiden perusteella on lainvastaista valtiontukea, mutta se soveltuu yhteismarkkinoille

               —

               SNCM:n 158 miljoonan euron negatiivinen myyntihinta, Compagnie Générale Maritime et Financièren (jäljempänä CGMF) toteuttamat, työntekijöihin kohdistuneet 38,5 miljoonan euron sosiaaliset toimenpiteet sekä CGMF:n toteuttama SNCM:n pääomarakenteen vahvistaminen 8,75 miljoonalla eurolla samanaikaisesti ja yhteisesti eivät ole valtiontukea ja

               —

               15,81 miljoonan euron rakenneuudistustuki, jonka Ranskan tasavalta toteutti SNCM:n hyväksi on lainvastaista valtiontukea, mutta se soveltuu yhteismarkkinoille.

         Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen, jotka perustuvat seuraaviin seikkoihin:

               —

               perustelujen puuttuminen ja kantajan puolustautumisoikeuksien loukkaaminen sekä tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden loukkaaminen, koska riidanalaisesta päätöksestä oli poistettu paljon tietoa, joka oli tarpeen sen sisällön, perustelujen ja laajuuden ymmärtämiseksi

               —

               EY 87 ja EY 88 artiklan sekä niiden soveltamissääntöjen, joihin kuuluvat muun muassa yhteisön suuntaviivat valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi, rikkominen, joka perustui julkisesta palvelusta korvauksena maksetun 53,48 miljoonan euron pääomasijoituksen, SNCM:n 158 miljoonan euron negatiiviseen myyntihintaan tapahtuneen luovuttamisen, CGMF:n 8,75 miljoonan euron pääomasijoituksen, 38,5 miljoonan euron sosiaalisten toimenpiteiden ja rakenneuudistustukina ilmoitetun 22,5 miljoonan euron määrän virheelliseen ja/tai epätäydelliseen arviointiin.