title: Asia T-178/04: MPS Group Inc:n 17.5.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne

text:
               7.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 201/17

         MPS Group Inc:n 17.5.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne
   (Asia T-178/04)
   (2004/C 201/38)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   MPS Group Inc., kotipaikka Jacksonville, Florida, Yhdysvallat, on nostanut 17.5.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat K. O'Rourke ja P. Kavanagh.
   Modis-Distribuiçao Centralizada SA osallistui myös asian käsittelyyn valituslautakunnassa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa neljännen valituslautakunnan 4.2.2004 tekemän päätöksen siltä osin, kun siinä hyväksyttiin väite numero B000170599 seuraavien luokkaan 35 kuuluvien palvelujen osalta: ”Työnvoimatoimistopalvelut, henkilöstöhankinnan konsulttipalvelut; palkanlaskentapalvelut; ajanmittauspalvelut; tilapäisen ja vakinaisen henkilöstön tarjoaminen”;

               —

               toissijaisesti kumoaa päätöksen siltä osin, kuin se kattaa seuraavat luokkaan 35 kuuluvat palvelut: ”Työnvälitystoimistopalvelut, työhönottokonsultointipalvelut, väliaikaisen ja pysyvän henkilökunnan tarjoaminen”.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               MPS Group Inc.

               Haettu yhteisön tavaramerkki:

               Luokkaan 35 (työvoimatoimistopalvelut, henkilöstöhankinnan konsulttipalvelut, palkanlaskentapalvelut, – – ), 41 (valmennuspalvelut) ja 42 (psykometrinen testaus) kuuluvia palveluita varten tehty yhteisön tavaramerkkihakemus nro 778795 ”MODIS”

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Modis-Distribuiçao Centralizada SA

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Portugalilainen luokkaan 35 (mainonta, liikkeenjohto, liikehallinto) kuuluvia palveluita varten rekisteröity tavaramerkki ”MODIS”

               Väiteosaston ratkaisu:

               Luokkia 35 ja 41 varten tehdyn yhteisön tavaramerkkihakemuksen hylkääminen ja hakemuksen hyväksyminen luokkaa 42 varten.

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Väiteosaston päätöksen hylkääminen siltä osin kuin siinä hyväksyttiin väite luokkaan 41 kuuluvien palvelujen osalta, asian palauttaminen tutkijan edelleen päätettäväksi ja valituksen hylkääminen muilta osin.

               Kanneperusteet:

               Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen päättämällä, että kyseiset palvelut olivat samankaltaisia.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 11, s. 1)


title: Asia C-398/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 14.10.2009 — Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportsforretning ja KID-Holding A/S v. Skatteministeriet

text:
               19.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 312/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 14.10.2009 — Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportsforretning ja KID-Holding A/S v. Skatteministeriet
   (Asia C-398/09)
   2009/C 312/37
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Østre Landsret

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportsforretning ja KID-Holding A/S

      Vastapuoli: Skatteministeriet

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhteisöjen tuomioistuimen [yhdistetyissä asioissa] C-192/95[–C-218/95], Comateb (1) [ym.], 14.1.1997 antamaa tuomiota tulkittava siten, että tietystä tavarasta oikeudenvastaisesti kannetun veron tai maksun vyöryttäminen edellyttää maksun vyöryttämistä tavaran ostajalle kyseisessä yksittäisessä liiketapahtumassa, vai voiko hintoihin vyöryttäminen myös kohdistua muiden tavaroiden hintoihin kokonaan muiden liiketapahtumien yhteydessä, jotka tapahtuvat ennen kysymyksessä olevaa tavaran myyntiä tai sen jälkeen, esimerkiksi siten, että vyöryttämisestä tehdään neljän vuoden jaksoa koskeva kokonaisarviointi, joka kohdistuu suureen määrään tavararyhmiä, joissa on sekä maahantuotuja että muita kuin maahantuotuja tavaroita?

               2)

               Onko yhteisön oikeuden käsitettä ’vyöryttäminen’ tulkittava siten, että tavaran myynnistä oikeudenvastaisesti kannettu vero tai maksu voidaan katsoa vyörytetyksi vain, jos tavaran hintaa on korotettu verrattuna siihen hintaan, joka oli voimassa välittömästi ennen tämän veron tai maksun käyttöönottoa, vai voidaanko vero tai maksu katsoa vyörytetyksi myös, jos verovelvollinen yritys on oikeudenvastaisesti käyttöönotetun maksun yhteydessä samalla saanut säästöä muulla perusteella kannetuissa muissa veroissa tai maksuissa ja yritys on sen vuoksi pitänyt hintansa ennallaan?

               3)

               Onko yhteisön oikeuden käsitettä ’perusteeton etu’ tulkittava siten, että tavaran myynnistä kannetun oikeudenvastaisen veron tai maksun palauttamisen voidaan katsoa merkitsevän perusteetonta etua, jos yritys on ennen veronalaisen tavaran myyntiä tai sen jälkeen saanut säästöä muulla perusteella kannettujen muiden verojen tai maksujen lakkauttamisen vuoksi, jos lähtökohdaksi otetaan, että tästä muiden verojen tai maksujen lakkauttamisesta on ollut etua muillekin yrityksille ja myös sellaisille yrityksille, jotka eivät olleet maksaneet oikeudetonta veroa tai maksua tai olivat maksaneet sitä vain vähäisemmässä määrin?

               4)

               Jos lähtökohdaksi otetaan, että oikeudenvastaisesta verosta tai maksusta on sen rakenteen vuoksi ollut seurauksena se, että tavaroiden maahantuontia harjoittaneet yritykset ovat maksaneet tätä veroa tai maksua suhteessa enemmän kuin yritykset, joiden ostoista suurempi osuus on kohdistunut kotimaisiin tavaroihin, ja että samanaikaisesti oikeudenvastaisen veron tai maksun käyttöönottamisen kanssa on lakkautettu muulla perusteella kannettu muu laillinen vero tai maksu, joka oli rasittanut näihin kahteen ryhmään kuuluvia yrityksiä suhteessa yhtä paljon ja riippumatta yrityksen tekemien ostojen koostumuksesta, pyydetään selvittämään

                           i)

                           onko yhteisöjen oikeuden mukaan sallittua kieltäytyä oikeudenvastaisesti kannetun veron tai maksun palauttamisesta kokonaan tai osittain yritykselle, joka harjoittaa tavaroiden maahantuontia, viittaamalla vyöryttämiseen ja perusteettomaan etuun, sikäli kuin epäämisestä seuraa, että yritys, joka maksaessaan oikeudenvastaista veroa tai maksua suhteessa enemmän kuin vastaavia tavaroita kotimaasta ostanut vastaavanlainen yritys muuten täysin samoissa olosuhteissa joutuu maksujen uudelleenjärjestelyn ja palauttamisesta kieltäytymisen vuoksi epäedullisempaan asemaan kuin vastaavat yritykset, joiden ostoista suurempi osuus on kohdistunut kotimaisiin tavaroihin?

                           ii)

                           voiko oikeudenvastaisen veron tai maksun palauttaminen kyseisessä tilanteessa käsitteellisesti merkitä ’perusteetonta etua’ siten, että siitä voidaan kieltäytyä, jos palauttaminen — vaikka vero tai maksu katsotaan vyörytetyksi — on tarpeen, jotta maksujen uudelleenjärjestely vaikuttaisi mahdollisen palautuksen jälkeen muuten täysin samoissa olosuhteissa samalla tavalla sekä tavaroiden maahantuontia harjoittaneisiin yrityksiin että kotimaisia tavaroita ostaneisiin yrityksiin?

                           iii)

                           onko palauttamisesta kieltäytyminen yhteisön oikeuden muiden sääntöjen kuten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen vastaista silloin, kun siitä seuraa, että yritykset, joiden ostoista suurempi osuus on kohdistunut kotimaisiin tavaroihin, on saanut sen vuoksi etua verrattuna yrityksiin, jotka ovat suuremmassa määrin harjoittaneet tavaran maahantuontia?

                           iv)

                           seuraako kysymykseen 3 annetusta vastauksesta, että oikeudenvastaisesti kannetun veron tai maksun palauttamisesta ei voida laillisesti kieltäytyä viittaamalla perusteettomaan etuun, koska sellainen palauttaminen ainoastaan poistaa edun, jonka tavaroita kotimaasta ostaneet yritykset ovat saaneet verrattuna yrityksiin, jotka ovat suuremmassa määrin harjoittaneet tavaran maahantuontia?

      (1)  Kok., s. I-165.


title: Asia C-96/00: Oberster Gerichtshofin 15.2.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Rudolf Gabriel

text:
27.5.2000              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 149/25
niin, että asetus koskee myös niitä tilanteita, joissa Euroopan        Euroopan yhteisöjen komission 15.3.2000 Helleenien ta-
yhteisöön kuulumattomasta maasta toiseen Euroopan yh-                                  savaltaa vastaan nostama kanne
teisöön kuulumattomaan maahan läpikulkumatkalla olevat,
asetuksessa tarkemmin määritellyt tavarat, voidaan saada oi-
keuksiaan loukatuiksi väittävän kolmannessa maassa kotipai-                                       (Asia C-98/00)
kan omaavan oikeudenhaltijan hakemuksesta kyseisen asetuk-
sen nojalla jonkin jäsenvaltion tulliviranomaisten toimenpitein
väliaikaisesti pysäytetyksi jossakin jäsenmaassa?                                                (2000/C 149/46)
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 15.3.2000 Euroo-
(1) EYVL L 27, 1999, s. 1.                                             pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
                                                                       vastaan. Kantajan asiamiehet ovat komission oikeudellisen
                                                                       yksikön oikeudellinen pääneuvonantaja Richard Waingwright
                                                                       ja oikeudellisessa yksikössä toimiva kansallinen virkamies
                                                                       Panagiotis Panagiotopoulos ja prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                       on c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la
                                                                       Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
Oberster Gerichtshofin 15.2.2000 tekemällään päätöksellä
                                                                       tuin
  esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Rudolf Gabriel
                          (Asia C-96/00)                               –    toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut perusta-
                                                                            missopimuksen ja vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja
                                                                            teletoiminnan alalla toimivien yksiköiden hankintamenet-
                         (2000/C 149/45)                                    telyjä koskevien yhteisön sääntöjen soveltamiseen liittyvien
                                                                            lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovit-
                                                                            tamisesta 25 päivänä helmikuuta 1992 annetun neuvoston
Oberster Gerichtshof on pyytänyt 15.2.2000 tekemällään
                                                                            direktiivin 92/13/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                            ei ole säädetyssä määräajassa antanut tämän direktiivin
13.3.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                            noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia tai hallinnolli-
ratkaisua asiassa Rudolf Gabriel seuraavaan kysymykseen:
                                                                            sia määräyksiä ja koska toissijaisesti se ei ole ilmoittanut
                                                                            niistä komissiolle;
Onko asia, jossa on kyse Konsumentenschutzgesetzin (KSchG,
Itävallan kuluttajansuojalaki, BGBl 1979/140, muutettuna               –    velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
Fernabsatz-Gesetzin (FG, Itävallan kaukomyyntilaki) I Z 2 §:llä,            käyntikulut.
BGBl I 1999/185) 5j §:ssä kuluttajille myönnetystä oikeudesta
vaatia oikeusteitse elinkeinonharjoittajalta näennäisesti saatua
palkintoa, kun viimeksi mainittu lähettää (on lähettänyt)
saadun lupauksen tai vastaavan ilmoituksen tietylle kuluttajalle
ja näiden lähetysten muotoilulla synnyttää vaikutelman, että           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kuluttaja saa tietyn palkinnon, tuomioistuimen toimivaltaa
sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla kos-
kevan 27.9.1968 allekirjoitetun Brysselin yleissopimuksen              Jäsenvaltioilla on EY 249 artiklan kolmannen kohdan ja EY
(yleissopimus)                                                         10 artiklan (aiemmat EY:n perustamissopimuksen 189 ja 5
                                                                       artikla) sitovien määräysten mukaan velvollisuus toteuttaa
                                                                       tarvittavat toimenpiteet direktiivien saattamiseksi osaksi kan-
1. 13 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu sopimusta koskeva asia
                                                                       sallista oikeusjärjestystä ennen tätä varten säädetyn määräajan
                                                                       päättymistä ja ilmoittamaan välittömästi näistä toimenpiteistä
     tai                                                               komissiolle. Määräaika päättyi 1.1.1998 ilman, että Helleenien
                                                                       tasavalta olisi ilmoittanut komissiolle niitä toimenpiteitä, joita
2. 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu sopimusta koskeva asia            se on toteuttanut kyseisen direktiivin saattamiseksi osaksi
                                                                       kansallista oikeusjärjestystä.
     tai
3. 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu vahingonkorvausta kos-            (1) EYVL L 76, 23.3.1992, s. 14.
     keva asia?


title: Asia T-137/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 17.12.2008 — Portela v. komissio (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — EY-merkinnällä varustettujen viallisten digitaalisten kuumemittarien kaupan pitäminen — Komission passiivisuus — Syy-yhteys — Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain oikeudellisesti selvästi perusteeton)

text:
               7.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/25

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 17.12.2008 — Portela v. komissio
   (Asia T-137/07) (1)

   (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - EY-merkinnällä varustettujen viallisten digitaalisten kuumemittarien kaupan pitäminen - Komission passiivisuus - Syy-yhteys - Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain oikeudellisesti selvästi perusteeton)
   (2009/C 55/46)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Portela — Comércio de artigos ortopédicos e hospitalares, Lda (Queluz, Portugali) (edustaja: asianajaja C. Mourato)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Guerra e Andrade ja B. Schima)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ensisijaisesti vaatimus, että komissio on velvoitettava toimimaan lääkinnällisistä laitteista 14.6.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/42/ETY (EYVL L 169, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna in vitro-diagnostiikkaan tarkoitetuista lääkinnällisistä laitteista annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/79/EY (EYVL L 331, s. 1), 14 b artiklan mukaisesti, siten, että se määrää TÜV Rheinland Product Safety GmbH -nimisen tarkastusyhtiön, Saksan liittotasavallan välityksellä, ottamaan käyttöön kantajan hyväksi direktiivin 93/42 liitteessä XI olevassa 6 kohdassa tarkoitetun pakollisen vastuuvakuutuksen, jonka kyseinen yhtiö on tehnyt, ja jos väitettyä vahinkoa ei voida korjata pääasiallisen vaatimuksen avulla, toissijaisesti kantajalle komission eri laiminlyönneistä aiheutuneen vahingon korvaamista koskeva vaatimus
   Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Portela — Comércio de artigos ortopédicos e hospitalares, Lda velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 155, 7.7.2007.


title: Asia F-94/15: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 11.4.2016 – Wolff v. EUH (Henkilöstö — EUH:n henkilöstö — Henkilöstökomitea — Henkilöstökomitean vaalit — Pätevyys — Henkilöstösääntöjen liitteessä II olevan 1 artiklan viides alakohta — EUH:n vaalijärjestys — Ensimmäinen äänestyskierros — Vaadittavan enemmistön puuttuminen — Äänestysajan pidennys — Äänestysajan lisäpidennys — Toisen äänestyskierroksen järjestämättä jättäminen — Lainvastaisuus)

text:
               30.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 191/49

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 11.4.2016 – Wolff v. EUH
   (Asia F-94/15) (1)

   ((Henkilöstö - EUH:n henkilöstö - Henkilöstökomitea - Henkilöstökomitean vaalit - Pätevyys - Henkilöstösääntöjen liitteessä II olevan 1 artiklan viides alakohta - EUH:n vaalijärjestys - Ensimmäinen äänestyskierros - Vaadittavan enemmistön puuttuminen - Äänestysajan pidennys - Äänestysajan lisäpidennys - Toisen äänestyskierroksen järjestämättä jättäminen - Lainvastaisuus))
   (2016/C 191/71)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Oren Wolff (Etterbeek, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

      Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH) (asiamiehet: aluksi M. Silva ja S. Marquardt, sitten G.-J. van Hegelsom, S. Marquardt ja E. Chaboureau, ja lopuksi G.-J. van Hegelsom, S. Marquardt ja E. Chaboureau, avustajinaan asianajajat M. Troncoso Ferrer, F.-M. Hislaire ja S. Moya Izquierdo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota päätös, jossa hylätään kantajan oikaisuvaatimus EUH:n henkilöstökomitean vaalien tuloksesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan ulkosuhdehallinnon 23.4.2015 tekemä päätös, jolla kantajan oikaisuvaatimus EUH:n henkilöstökomitean vaalien tuloksesta hylättiin, kumotaan.

               2)

               Euroopan ulkosuhdehallinto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Oren Wolffin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 294, 7.9.2015, s. 83.


title: Asia T-109/13: Kanne 21.2.2013 — Othman v. neuvosto

text:
               4.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/23

         Kanne 21.2.2013 — Othman v. neuvosto
   (Asia T-109/13)
   2013/C 129/46
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Razan Othman (Damaskos, Syyria) (edustaja: asianajaja E. Ruchat)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi ja katsomaan sen perustelluksi

               —

               kumoamaan 29.11.2012 annetun päätöksen 2012/782/YUTP ja 18.1.2012 annetun asetuksen (EU) N:o 1117/2012 sekä niitä koskevat täytäntöönpanosäädökset kantajaa koskevilta osin

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen, jotka ovat keskeisiltä osin samat tai samankaltaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-432/11, Makhlouf vastaan neuvosto (1).

      (1)  JO 2011, C 290, p. 13.


title: Asia C-632/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.4.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Romania) – Costin Popescuv. Guvernul României ym. (Ennakkoratkaisupyyntö — Liikenne — Tieliikenne — Ajokortti — Direktiivi 2006/126/EY — 13 artiklan 2 kohta — Käsite ”ennen 19.1.2013 myönnetty oikeus ajamiseen” — Direktiivin täytäntöön panemiseksi annettu kansallinen lainsäädäntö — Henkilöiden, joilla ennen tämän lainsäädännön voimaantuloa on ollut oikeus mopon kuljettamiseen ilman ajokorttia, velvoittaminen hankkimaan ajokortti)

text:
               19.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.4.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Romania) – Costin Popescuv. Guvernul României ym.
   (Asia C-632/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Liikenne - Tieliikenne - Ajokortti - Direktiivi 2006/126/EY - 13 artiklan 2 kohta - Käsite ”ennen 19.1.2013 myönnetty oikeus ajamiseen” - Direktiivin täytäntöön panemiseksi annettu kansallinen lainsäädäntö - Henkilöiden, joilla ennen tämän lainsäädännön voimaantuloa on ollut oikeus mopon kuljettamiseen ilman ajokorttia, velvoittaminen hankkimaan ajokortti))
   (2017/C 195/04)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Costin Popescu

      Vastapuolet: Guvernul României, Ministerul Afacerilor Interne, Direcția Regim Permise de Conducere si Înmatriculare a Vehiculelor, Direcția Rutieră ja Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor

      Tuomiolauselma

   Ajokorteista 20.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/126/EY säännöksiä, erityisesti sen 13 artiklan 2 kohtaa, on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, joka on annettu tämän direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista oikeutta ja jossa lakkautetaan oikeus kuljettaa mopoa ilman ajokorttia, jonka myöntäminen edellyttää samankaltaisen kokeen tai tutkinnon suorittamista kuin se, josta on säädetty muiden moottoriajoneuvojen kuljettamisen osalta.

      (1)  EUVL C 68, 22.2.2016.


title: Asia T-475/17: Kanne 2.8.2017 – Rogesa v. komissio

text:
               25.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 318/17

         Kanne 2.8.2017 – Rogesa v. komissio
   (Asia T-475/17)
   (2017/C 318/23)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH (Dillingen, Saksa) (edustajat: asianajajat S. Altenschmidt ja A. Sitzer)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 20.6.2017 tai toissijaisesti 11.7.2017 tehdyn komission hylkäävän päätöksen kantajan 29.5.2017 tekemästä uudistetusta hakemuksesta komission hylkäävän päätöksen (arkistonumero GestDem nro 2017/1788) ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että edellytykset oikeudelle saada tutustua asiakirjoihin olivat täyttyneet

                           —

                           Kantaja väittää, että riidanalainen päätös on ristiriidassa asetuksen N:o 1367/2006 (1) 3 artiklan ensimmäisen kohdan ja asetuksen N:o 1049/2001 (2) 2 artiklan 1 kohdan kanssa, koska kantajalla on oikeus tutustua hänen pyytämiinsä asiakirjoihin.

               2.

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklassa säädettyjä kieltäytymisperusteita ole olemassa

                           —

                           Kantaja väittää, että pyydetyt asiakirjat eivät sisällä mitään asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettuja arkaluonteisia liiketietoja ja että joka tapauksessa on olemassa ylivoimainen yleinen etu asiakirjojen tietojen ilmaisemiselle.

                           —

                           Kantaja väittää lisäksi, ettei myöskään asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettua kieltäytymisperustetta, jonka mukaan asiakirjan tutustuttavaksi antamisesta voidaan kieltäytyä, jos sen sisältämien tietojen ilmaiseminen vahingoittaisi tuomioistuinkäsittelyn ja oikeudellisen neuvonannon suojaa, voida soveltaa, koska unionin tuomioistuimessa vireillä oleva asia C-80/16 (ArcelorMittal Atlantique et Lorraine) on miltei saatettu päätökseen 26.7.2017 annetulla tuomiolla.

                           —

                           Kantaja väittää vielä, että komission olisi joka tapauksessa pitänyt antaa osittainen tutustumisoikeus tarvittaessa mustaamalla salaisena pidettävät tiedot. Komission päätöksellä rikotaan siten myös asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 6 kohtaa sekä loukataan SEU 5 artiklan 4 kohdan mukaista suhteellisuusperiaatetta.

               3.

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on syyllistynyt menettelyvirheeseen

                           —

                           Kantaja vetoaa lopuksi asetuksen N:o (EY) 1049/2001 8 artiklan rikkomiseen. Vaikka määräaikaa on jatkettu kaksi kertaa, viimeksi epämääräiseksi ajaksi, kantajan jo 29.5.2017 tekemää uudistettua hakemusta ei ole vielä ratkaistu kanteen nostamiseen mennessä. Asetuksen (EY) N:o 1049/2001 8 artiklassa säädetään yksinomaan mahdollisuudesta jatkaa määräaikaa yhden kerran 15 työpäivällä eikä epämääräiseksi ajaksi.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL 2001, L 145, s. 43).

      (2)  Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvosto asetus (EY) N:o 1367/2006 (EUVL 2006, L 264, s. 13).


title: Asiat C-88/02, C-89/02, C-95/02, C-96/02–C-98/02: Tribunale di Brescia – Terza Sezione Civilen esittämä ennakkoratkaisupyyntö 21.1.2002 tekemällään päätöksellä asioissa Società Dolomite Italiana – SDI SpA (C-88/02), Dolomite Franchi SpA (C-89/02) vastaan Ministero delle Finanze, 8.10.2001 tekemällään päätöksellä asioissa Ugine Srl (C-95/02), TOMAR Srl (C-96/02), Rezzola Scavi Srl (C-97/02) ja Villa Gemma SpA (C-98/02) vastaan Ministero delle Finanze

text:
C 131/4                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            1.6.2002
Tribunale di Brescia – Terza Sezione Civilen esittämä                  Euroopan yhteisöjen komission 20.3.2002 Saksan liittota-
ennakkoratkaisupyyntö 21.1.2002 tekemällään päätöksel-                                 savaltaa vastaan nostama kanne
lä asioissa Società Dolomite Italiana – SDI SpA (C-88/02),
Dolomite Franchi SpA (C-89/02) vastaan Ministero delle
                                                                                (Asia C-104/02)
Finanze, 8.10.2001 tekemällään päätöksellä asioissa Ugine
Srl (C-95/02), TOMAR Srl (C-96/02), Rezzola Scavi Srl
(C-97/02) ja Villa Gemma SpA (C-98/02) vastaan Ministero                                         (2002/C 131/09)
                           delle Finanze
    (Asiat C-88/02, C-89/02, C-95/02, C-96/02–C-98/02)                 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 20.3.2002 Euroo-
                                                                       pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-
                                                                       taa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön
                         (2002/C 131/08)                               virkamies Günter Wilms, prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                       c/o komission oikeudellisen yksikön virkamies Luis Escobar
                                                                       Guerrero, Centre Wagner C 254, Kirchberg.
Tribunale di Brescia — Terza Sezione Civile on pyytänyt                Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
asioissa Società Dolomite Italiana — SDI SpA (C-88/02),                tuin toteaa, että
Dolomite Franchi SpA (C-89/02) vastaan Ministero delle
Finanze 21.1.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
yhteisöjen tuomioistuimeen 14.3.2002 ja asioissa Ugine Srl             1.    Saksan liittotasalta ei ole noudattanut yhteisön passitus-
(C-95/02), TOMAR Srl (C-96/02), Rezzola Scavi Srl (C-97/02)                  menettelyn täytäntöönpanoa ja sen passitusmenettelyn
ja Villa Gemma SpA (C-98/02) vastaan Ministero delle Finanze                 helpottamista        koskevia       toimenpiteitä     koskevan
8.10.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-                 21.4.1992 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1214/
jen tuomioistuimeen 18.3.2002, Euroopan yhteisöjen tuo-                      92 (1) 49 artiklan eikä tietyistä yhteisön tullikoodeksista
mioistuimelta ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                       annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 sovelta-
                                                                             mista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993
                                                                             annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (2)
1.    Ovatko yhteisön oikeuden ja erityisesti 17.7.1969 anne-                379 artiklan eikä yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä
      tun neuvoston direktiivin 69/335/ETY (1) 10 ja 12 artiklan             lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o
      mukaisia 23.12.1998 annetun Italian lain nro 448 (GURI,                2913/92 (3) täytäntöönpanosäännöksiä yhdessä yhteisö-
      29.12.1998, nro 302, supplemento ordinario) 11 §:n                     jen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Eura-
      1 momentin kaltaiset säännökset, joiden mukaan ”yhtiöi-                tom soveltamisesta 29 päivänä toukokuuta 1989 annetun
      tä koskevien muiden toimien” merkitsemisestä rekisteriin               neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 (4)
      vuosina 1985–1992 suoritettava julkinen maksu (tassa                   kanssa, koska se on siirtänyt omat varat yhteisölle liian
      di concessione governativa) on suoritettava kiinteänä                  myöhään;
      vuosimaksuna, joka on osake- ja kommandiittiyhtiöiden
      osalta 750 000 Italian liiraa ja rajavastuuyhtiöiden osalta      2.    Saksan liittotasavalta on velvollinen osoittamaan yhteisön
      400 000 Italian liiraa vuodessa.                                       talousarvioon suoritusten myöhästymisestä aiheutuvat
                                                                             viivästyskorot asetuksen N:o 1552/89 11 artiklan mu-
                                                                             kaan 31.5.2000 saakka ja asetuksen N:o 1150/2000 (5)
2.    Ovatko yhteisön oikeuden mukaisia lain nro 448/98                      11 artiklan mukaan 31.5.2000 alkaen.
      11 §:n 3 momentin kaltaiset säännökset, joiden mukaan
      kun on maksettu 1 momentissa tarkoitettua suurempi               6.    Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
      summa, lasketaan tästä johtuvalle palautukselle laillisia              käyntikulut.
      korkoja sen suuruisina kuin ne olivat sinä päivänä, jona
      tämä laki tuli voimaan (eli 2,5 prosenttia vuodessa) eikä
      26.1.1961 annetun lain nro 29 5 §:ssä, yhdessä sen 1 §:n
      kanssa ja sellaisena kuin se on myöhemmin muutettuna,            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      tarkoitetun koron suuruisena.
                                                                       Asetuksen N:o 1214/92 49 artiklassa ja asetuksen N:o 2454/
                                                                       93 379 artiklassa asetetaan yksiselitteinen ja pakottava määrä-
                                                                       aika, jonka aikana jäsenvaltioiden tulliviranomaisten on suori-
                                                                       tettava tullien ja muiden maksujen periminen. Kyse ei ole
(1) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.
                                                                       pelkästä tavanomaisesta määräajasta, johon lainsäätäjä olisi
                                                                       viitannut vähemmän sitovaa sanamuotoa käyttäen. Lainsäätä-
                                                                       jän tarkoitus ja säännöksen sanamuodon yksiselitteisyys mer-
                                                                       kitsevät sitä, että kyse ei ole pelkästään siitä, että ”pitäisi tehdä”,
                                                                       kyseisten asetusten 49 ja 379 artikloilla käyttöönotetusta
                                                                       velvollisuudesta. Perimisen on tapahduttava viimeistään
                                                                       14 kuukauden määräajan päättymisen jälkeen. Koska tulliv-
                                                                       iranomaiset olivat tänä ajankohtana tietoisia maksuvelvollises-


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 18 päivänä marraskuuta 2003 asiassa C-216/01 (Handelsgericht Wienin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Budějovický Budvar, národní podnik vastaan Rudolf Ammersin GmbH (Maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suoja – Jäsenvaltion ja kolmannen maan kahdenvälinen sopimus, jolla suojataan tämän kolmannen maan maantieteellisiä lähtöisyysmerkintöjä – EY 28 ja EY 30 artikla – Asetus N:o 2081/92 – EY 307 artikla – Valtioseuraanto sopimusasioissa)

text:
C 7/6                   FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                               10.1.2004
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                           (viides jaosto)                                                  18 päivänä marraskuuta 2003
                 20 päivänä marraskuuta 2003                            asiassa C-216/01 (Handelsgericht Wienin esittämä ennak-
                                                                        koratkaisupyyntö): Budějovický Budvar, národní podnik
                                                                                vastaan Rudolf Ammersin GmbH (1)
asiassa C-212/01 (Landesgericht Innsbruckin esittämä en-
nakkoratkaisupyyntö): Margarete Unterpertinger vastaan
        Pensionsversicherungsanstalt der Arbeiter (1)                   (Maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suoja
                                                                        – Jäsenvaltion ja kolmannen maan kahdenvälinen sopimus,
                                                                        jolla suojataan tämän kolmannen maan maantieteellisiä
(Kuudes arvonlisäverodirektiivi – Lääkärin ammatin ja mui-              lähtöisyysmerkintöjä – EY 28 ja EY 30 artikla – Asetus
den lääketieteen ammattien kuin lääkärin ammatin harjoit-               N:o 2081/92 – EY 307 artikla – Valtioseuraanto sopimusasi-
tamisen yhteydessä tapahtuvasta hoidon antamisesta henki-                                                  oissa)
lölle koostuvien suoritusten vapautus arvonlisäverosta –
                         Lääkärinlausunto)
                                                                                (2004/C 7/09)
                           (2004/C 7/08)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                        (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                        Asiassa C-216/01, jonka Handelsgericht Wien (Itävalta) on
                                                                        saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
Asiassa C-212/01, jonka Landesgericht Innsbruck (Itävalta) on           käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen             vireillä olevassa asiassa Budějovický Budvar, národní podnik ja
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa          Rudolf Ammersin GmbH ennakkoratkaisun EY 28, EY 30 ja
vireillä olevassa asiassa Margarete Unterpertinger ja Pensions-         EY 307 artiklan sekä maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden
versicherungsanstalt der Arbeiter ennakkoratkaisun jäsenval-            maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta
tioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta –             14 päivänä heinäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen
yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräyty-              (ETY) N:o 2081/92 (EYVL L 208, s. 1), sellaisena kuin se
misperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen               on muutettuna 17.3.1997 annetulla neuvoston asetuksella
neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 13 artik-           N:o 535/97 (EYVL L 83, s. 3), tulkinnasta, yhteisöjen tuomiois-
lan A kohdan 1 alakohdan c alakohdan sekä yhteisöjen                    tuin, toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen
tuomioistuimen erityisesti asiassa C-384/98, D., 14.9.2000              puheenjohtajat P. Jann, C. W. A. Timmermans (esittelevä
antamasta tuomiosta (Kok. 2000, s. I-6795) seuraavan oikeus-            tuomari), C. Gulmann ja J. N. Cunha Rodrigues sekä tuomarit
käytännön tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto),         D. A. O. Edward, A. La Pergola, J.-P. Puissochet, R. Schintgen,
toimien kokoonpanossa: tuomarit A. Rosas (esittelevä tuoma-             N. Colneric ja S. von Bahr, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja:
ri), joka hoitaa viidennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä,             apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 18.11.2003 tuo-
D. A. O. Edward ja A. La Pergola, julkisasiamies: C. Stix-Hackl,        mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut
20.11.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                        1)    EY 28 artiklan sekä maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden
                                                                              maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta
Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta             14 päivänä heinäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen
– yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymispe-             (ETY) N:o 2081/92, sellaisena kuin se on muutettuna
ruste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston                17.3.1997 annetulla neuvoston asetuksella N:o 535/97,
direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan                       kanssa ei ole ristiriidassa se, että sovelletaan jäsenvaltion ja
c alakohtaa on tulkittava siten, että siinä tarkoitettua vapautusta           kolmannen maan välillä tehdyn kahdenvälisen sopimuksen
arvonlisäverosta ei sovelleta sellaiseen lääkärin suoritukseen, jossa         määräystä, jonka mukaan tavanomaiselle ja välilliselle tämän
on kyse henkilön terveydentilaa koskevan asiantuntijalausunnon                kolmannen maan maantieteelliselle lähtöisyysmerkinnälle anne-
antamisesta työkyvyttömyyseläkehakemuksen puoltamista tai epää-               taan tuontijäsenvaltiossa suojaa, joka on harhaanjohtavuusvaa-
mistä varten. Sillä seikalla, että tuomioistuin tai eläkelaitos on            rasta täysin riippumatonta ja jonka avulla toisessa jäsenval-
määrännyt asiantuntijana toimivan lääkärin tähän tehtävään, ei ole            tiossa laillisesti kaupan pidetyn tavaran tuonti voidaan estää.
merkitystä tältä osin.
                                                                        2)    EY 28 artiklan kanssa on ristiriidassa soveltaa jäsenvaltion ja
                                                                              kolmannen maan välisen kahdenvälisen sopimuksen määräystä,
(1) EYVL C 212, 28.7.2001.                                                    jonka mukaan nimitykselle, joka ei viittaa suoraan eikä
                                                                              välillisesti sillä tarkoitetun tuotteen maantieteelliseen lähtöisyy-
                                                                              teen tässä kolmannessa maassa, annetaan tuontijäsenvaltiossa
 ---pagebreak--- 10.1.2004                 FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                                  C 7/7
      suojaa, joka on harhaanjohtavuusvaarasta täysin riippumaton-        vireillä olevassa rikosoikeudenkäynnissä, jossa vastaajina ovat
      ta ja jonka avulla toisessa jäsenvaltiossa laillisesti kaupan       Piergiorgio Gambelli ym., ennakkoratkaisun EY 43 artiklan ja
      pidetyn tavaran tuonti voidaan estää.                               EY 49 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien
                                                                          kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen puheenjohta-
3)    Ellei jäsenvaltion tuomioistuimen erityisesti tässä tuomiossa       jat P. Jann, C. W. A. Timmermans ja J. N. Cunha Rodrigues sekä
      esitettyjen seikkojen perusteella suorittamasta tutkinnasta         tuomarit D. A. O. Edward (esittelevä tuomari), R. Schintgen,
      muuta johdu, EY 307 artiklan ensimmäistä kohtaa on                  F. Macken, N. Colneric ja S. von Bahr, julkisasiamies: S. Alber,
      tulkittava siten, että sen mukaan jäsenvaltion tuomioistuin voi     kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut
      soveltaa kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa   6.11.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
      kyseessä olevan kaltaisten, tämän valtion ja kolmannen maan
      välisten kahdenvälisten sopimusten määräyksiä, joilla suojataan
      tämän kolmannen maan nimitystä, vaikka nämä määräykset              Kansallinen lainsäädäntö, jolla kielletään rikosoikeudellisten seuraa-
      olisivat ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen määräysten         musten uhalla keräämästä, hyväksymästä, kirjaamasta tai välittä-
      kanssa, sillä perusteella, että kyse on velvollisuudesta, joka      mästä erityisesti urheilutapahtumiin liittyviä vetoja, ellei tähän ole
      perustuu kyseisen jäsenvaltion ennen Euroopan unioniin liitty-      saatu kyseessä olevan jäsenvaltion myöntämää toimilupaa tai lupaa,
      mistä tekemiin sopimuksiin. Siihen asti, kunnes ennen kyseisen      muodostaa rajoituksen EY 43 artiklassa tarkoitetulle sijoittautumis-
      jäsenvaltion liittymistä Euroopan unioniin tehdyn sopimuksen        vapaudelle ja EY 49 artiklassa tarkoitetulle palvelujen tarjoamisen
      ja perustamissopimuksen väliset mahdolliset ristiriidat voidaan     vapaudelle. Kansallisen tuomioistuimen asiana on tutkia, voidaanko
      poistaa jollakin EY 307 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetulla    tällaisella lainsäädännöllä sen konkreettiset soveltamistavat huo-
      keinolla, tämän artiklan ensimmäisen kohdan mukaan tämä             mioon ottaen todella saavuttaa tavoitteet, joilla sitä perustellaan, ja
      valtio voi jatkaa tällaisen sopimuksen soveltamista siltä osin      että sillä asetetut rajoitukset eivät ole näihin tavoitteisiin nähden
      kuin siinä on määrätty velvollisuuksista, jotka kansainvälisen      suhteettomia toimenpiteitä.
      oikeuden mukaan sitovat tätä valtiota.
                                                                          (1) EYVL C 245, 1.9.2001.
(1) EYVL C 245, 1.9.2001.
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                   6 päivänä marraskuuta 2003                                               25 päivänä marraskuuta 2003
asiassa C-243/01 (Tribunale di Ascoli Piceno esittämä                     asiassa C-278/01: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
   ennakkoratkaisupyyntö): Piergiorgio Gambelli ym. (1)                                      Espanjan kuningaskunta (1)
(Sijoittautumisoikeus – Palvelujen tarjoamisen vapaus –                   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Yhteisö-
Urheilutapahtumia koskevien vetojen kerääminen yhdessä                    jen tuomioistuimen tuomio, jossa jäsenyysvelvoitteiden nou-
jäsenvaltiossa ja välittäminen Internetin välityksellä toiseen            dattamatta jättäminen todetaan – Täytäntöönpanon laimin-
jäsenvaltioon – Kielto rikosoikeudellisten seuraamusten                   lyönti – EY 228 artikla – Rahamääräiset seuraamukset –
uhalla – Jäsenvaltion lainsäädäntö, jonka mukaan tietyille                  Uhkasakko – Uimaveden laatu – Direktiivi 76/160/ETY)
        elimille on varattu oikeus vetojen keräämiseen)
                                                                                (2004/C 7/11)
                             (2004/C 7/10)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                       (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen          (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                  tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-243/01, jonka Tribunale di Ascoli Piceno (Italia) on            Asiassa C-278/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen               nään: G. Valero Jordana) vastaan Espanjan kuningaskunta
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa            (asiamiehenään: S. Ortiz Vaamonde), jossa kantaja vaatii


title: Asia F-6/05: Virkamiestuomioistuimen määräys 18.6.2008 — Kröppelin v. neuvosto

text:
               2.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 197/38

         Virkamiestuomioistuimen määräys 18.6.2008 — Kröppelin v. neuvosto
   (Asia F-6/05)
   (2008/C 197/75)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä sovintoratkaisun jälkeen.


title: Asia T-179/15: Kanne 13.4.2015 – Lions Gate Entertainment v. SMHV (DIRTY DANCING)

text:
               8.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/26

         Kanne 13.4.2015 – Lions Gate Entertainment v. SMHV (DIRTY DANCING)
   (Asia T-179/15)
   (2015/C 190/30)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Lions Gate Entertainment Inc. (Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: solicitor D. Fransworth ja barrister J. Hill)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki DIRTY DANCING – Rekisteröintihakemus nro 12 036 265

      Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 10.2.2015 asiassa R 2252/2014-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperuste

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c ja b alakohtaa sekä 7 artiklan 3 kohtaa on rikottu.


title: Asia T-80/00: ACA – Associação Comercial de Aveiron 4.4.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 176/22               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    24.6.2000
Marie-Adelaïde, jota tukee Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin         YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehenään M. Ewing), vastaan                               MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään N. Khan ja
F. Randolph), jossa kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusas-                          23 päivänä maaliskuuta 2000
teen tuomioistuin kumoaa väliaikaisen polkumyyntitullin
käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta, Egyptistä,         asiassa T-234/99, Patrick Monod-Gayraud vastaan Euroo-
Intiasta, Indonesiasta, Pakistanista ja Turkista peräisin olevien                        pan yhteisöjen komissio (1)
valkaisemattomien puuvillakankaiden tuonnissa 7 päivänä
huhtikuuta 1998 annetun komission asetuksen N:o 773/98
(EYVL L 111, s. 19), yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen               (Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne – Komissiossa
tuomioistuin (laajennettu viides jaosto), toimien kokoonpa-            toimiva kansallinen asiantuntija – Asumiskustannukset –
nossa: jaoston puheenjohtaja J. D. Cooke sekä tuomarit R. Gar-         Kanteen nostamisen määräaika – Myöhästyminen – Tutki-
cı́a-Valdecasas, P. Lindh, J. Pirrung ja M. Vilaras; kirjaaja:                                matta jättäminen)
H. Jung, on 28.1.2000 antanut määräyksen, jonka määräysosa
on seuraava:                                                                                (2000/C 176/39)
1) Lausunnon antaminen nyt käsiteltävänä olevasta kanteesta
     raukeaa.                                                                             (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
2) Kumpikin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.           Asiassa T-234/99, Patrick Monod-Gayraud, Euroopan yhteisö-
                                                                       jen komissiossa toimiva kansallinen asiantuntija, kotipaikka
(1) EYVL C 258, 15.8.1998.                                             Varsova (Puola), edustajanaan asianajajat H. Masse-Dessen,
                                                                       Conseil d’Etat ja Cour de cassation, ja asianajaja V. Ecker,
                                                                       Luxemburg, prosessiosoite Luxemburgissa V. Eckerin asianajo-
                                                                       toimisto, 77 boulevard Grande-Duchesse Charlotte, vastaan
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. Currall ja
                                                                       F. Clotuche-Duvieusart), jossa kantaja vaatii toisaalta ensim-
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                             mäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan komission
                  MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                               29.6.1999 tekemän päätöksen, jolla on kieltäydytty ottamasta
                                                                       vastattaviksi kantajan asumiskustannuksia, ja toisaalta kor-
                 30 päivänä maaliskuuta 2000
                                                                       vausta tästä seuranneesta vahingosta, yhteisöjen ensimmäisen
asiassa T-33/99, Elvira Méndez Pinedo vastaan Euroopan                 oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
                         keskuspankki (1)                              nossa: jaoston puheenjohtaja R. Garcı́a-Valdecasas sekä tuoma-
                                                                       rit P. Lindh ja J. D. Cooke, kirjaaja: H. Jung, on 23.3.2000
(Euroopan keskuspankin oikeudellisessa yksikössä avoimina              antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
olevia toimia koskeva ilmoitus – Kumoamis- ja vahingonkor-
                                                                       1) Kanne jätetään tutkimatta.
              vauskanne – Tutkimatta jättäminen)
                                                                       2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonai-
                         (2000/C 176/38)
                                                                            suudessaan.
                   (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                       (1) EYVL C 20, 22.1.2000.
Asiassa T-33/99, Elvira Méndez Pinedo, kotipaikka Madrid,
edustajanaan asianajaja Antonio Méndez Garcı́a, Madrid, pro-
sessiosoite Calle Bravo Murillo 36, 2 krs., 28015 Madrid,
vastaan Euroopan keskuspankki (asiamiehinään Antonio Sáinz
de Vicuña ja Chiara Zilioli), jossa kantaja vaatii Euroopan
yhteisöjen virallisessa lehdessä C 159 A 26.5.1998 julkaistun,
Euroopan keskuspankin oikeudellisessa yksikössä avoinna                ACA – Associação Comercial de Aveiron 4.4.2000 Euroo-
olevia toimia koskevan ilmoituksen kumoamista sekä vahin-                   pan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
gonkorvausta, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-                                    (Asia T-80/00)
johtaja J. Pirrung sekä tuomarit A. Potocki ja A. W. H. Meij,
kirjaaja: H. Jung, on 30.3.2000 antanut määräyksen, jonka                                      (2000/C 176/40)
määräysosa on seuraava:
1) Kanne jätetään tutkimatta.                                                            (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
2) Vaatimus maksuttomasta oikeudenkäynnistä hylätään.
                                                                       ACA – Associação Comercial de Aveiro, voittoa tavoittelema-
3) Kumpikin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.           ton yritysten yhteenliittymä, kotipaikka Aveiro (Portugal),
                                                                       on nostanut 4.4.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
(1) EYVL C 121, 1.5.1999.                                              oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
                                                                       komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat João
                                                                       Amaral e Almeida ja Bernardo Diniz de Ayala, Lissabon.
 ---pagebreak--- 24.6.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                 C 176/23
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               B. 14.2.5 kohta (asiakirjojen jäljentäminen)
a) toteaa kanteen olevan perusteltu ja näin ollen kumoaa
                                                                         a) P e r u s t e l u j e n p u u t t u m i n e n
    30.11.1999 tehdyn Euroopan yhteisöjen komission
    päätöksen, jolla hyväksytään asiakirja-aineistoon 890365
    P1 liittyvän summan maksamisvaatimus, joka on annettu                Nyt esillä olevassa asiassa ei perustella mitenkään kahta
    kantajalle tiedoksi 27.1.2000 DAFSEn (Euroopan sosiaali-             keskeistä kohtaa eli paperinkulutusta ja kunkin valokopion
    rahastoa koskevien asioiden osasto) ilmoituksella nro                hintaa koskevaa väitettä.
    00724,
                                                                         Näin ollen riidanalaiselta päätökseltä puuttuvat perustelut ja se
b) velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                  on näin ollen EY 253 artiklan vastainen, minkä vuoksi se on
                                                                         kumottava siitä johtuvine oikeudellisine seurauksineen.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      b) S u h t e e l l i s u u s p e r i a a t t e e n l o u k k a a m i n e n
                                                                         Komissio on tehnyt päätöksensä epäasianmukaisin perustein,
Kantaja on Portugalin oikeusjärjestyksen mukaan perustettu               jotka ovat soveltumattomia asiakirjojen jäljentämiskulujen
voittoa tavoittelematon yritysten yhteenliittymä.                        järkiperäiseksi arviomiseksi.
                                                                         Näin ollen riidanalainen päätös on kumottava myös sen
Komissio hyväksyi 22.3.1989 tehdyllä päätöksellä C(89)0570               vuoksi, että sillä rikotaan suhteellisuusperiaatetta, koska se ei
kyseessä olevan hankkeen, jonka tarkoituksena oli 249 hen-               ole asianmukainen.
kilön ammatillinen koulutus ja joka sisälsi taloudellista tukea
koskevan hakemuksen, jonka Lissabonissa toimiva kansallinen
viranomainen, DAFSE, oli tehnyt kantajan puolesta; komission
päätös koski 157 397 822 Portugalin escudon (PTE) suuruista              C. 14.3.1.b kohta (kurssien toimivuus ja hallinto: opetus-
rahoitusta, ja tästä määrästä 86 568 802 PTE:n osuus oli                     toimintaan osallistumaton tekninen henkilökunta)
tarkoitus rahoittaa Euroopan sosiaalirahastosta ja 70 829 020
PTE:n osuus Portugalin sosiaalituvajärjestelmän talousarviosta.
                                                                         a) P e r u s t e l u j e n p u u t t u m i n e n
Vaikka maksuvaatimuksessa mainitun summan vähennys kos-
keekin kuutta kohtaa (14.1.5, 14.2.3, 14.2.5, 14.3.1.a,                  Riidanalaiselta päätökseltä puuttuvat perustelut myös tämän
14.3.1.b ja 14.3.9 kohta) kantaja rajoittaa kanteensa neljään            kohdan suhteen ja se on näin ollen EY 253 artiklan vastainen,
näistä kohdista, koska se myöntää, että 14.1.5 (harjoittelijoiden        minkä vuoksi se on kumottava siitä johtuvine oikeudellisine
avustus) ja 14.3.1.a (opettajien palkka) kohdan osalta maksetut          seurauksineen.
summat ylittävät työ- ja sosiaaliturvaministeriön päätöksissä
nro 20/MTSS/87 ja 21/MTSS/87 vahvistetut rajat.
                                                                         b) T o s i s e i k k o j a k o s k e v a e r e h d y s
Kantaja kohdistaa väitteensä näin ollen neljään jäljelle jäävään         Riidanalaiseen päätökseen liittyy tämän kohdan osalta ilmei-
kohtaan, joiden osalta se katsoo tehtyjen vähennysten olevan             nen tosiseikkoja koskeva erehdys, tarkemmin sanottuna näitä
ilmeisen lainvastaisia.                                                  seikkoja koskeva kaksinkertainen erehdys, joten päätös on
                                                                         tämän vuoksi kumottava.
A. 14.2.3 kohta (harjoittelijoiden työhönotto ja valinta)                D. 14.3.9 kohta (vuokrakulut)
                                                                         Riidanalainen päätös on myös tämän kohdan osalta lainvastai-
Perustelujen puuttuminen
                                                                         nen tosiseikkoja koskevan erehdyksen vuoksi.
Komissio on päättänyt tehdä 559 500 PTE:n vähennyksen                    ACA:n vuokrakuluina ilmoittamien kulujen kohtuullisuutta ei
yksistään ”kohtuullisuusperusteita soveltamalla näiden kulujen           voida arvioida sen hankkijana toimineen yrityksen kulujen
tarkastelussa”. Kun riidanalaisessa päätöksessä ainoastaan ve-           perusteella, vaan kyseisenä aikana sovellettujen markkinahin-
dotaan ”kohtuullisuusperusteisiin” ja ”kohtuuttomiin kului-              tojen perusteella.
hin”, siitä puuttuvat perustelut ja se on näin ollen EY 253 artik-
lan vastainen, minkä vuoksi se on kumottava siitä johtuvine
oikeudellisine seurauksineen.


title: Asia C-200/03: Euroopan yhteisöjen komission 13.5.2003 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 158/14                 FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                           5.7.2003
Cour d’Appel d’Anversin 7.5.2003 tekemällään päätöksel-                   4.     Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi,
lä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa ministère des                          onko sellaisten tavaroiden osalta, joille tarkoituksellisesti
Finances vastaan 1. Papismedov M., 2. Geldof E. P. G,                            tai vahingossa on ilmoitettu virheellinen nimitys/kauppa-
3. Ben-Or A., 4. Peer R., 5. Peer M., 6. Tavdidischvili B.,                      nimi, katsottava, että nämä tavarat on tuotu sääntöjen
7. Janssens J. J. M., 8. Transocean System Transport                             vastaisesti yhteisön tullialueella (toisin sanoen katsottava,
b.V.B.A., 9. Hoste J. P. G. L., 10. United Logistic Partners                     että niiden tuonnissa on rikottu yhteisön tullikoodeksin
b.V.B.A., 11. Decock F. J. H., 12. Joris J. M.-L., 13. Vanbelleg-                38–41 artiklaa ja 177 artiklan toista luetelmakohtaa),
                             hem G. L. J.                                        minkä vuoksi tullivelka syntyy näiden tavaroiden osalta
                                                                                yhteisön tullikoodeksin 202 artiklan nojalla ja minkä
                                                                                vuoksi henkilöä, joka on antanut yleisilmoituksen tai
                          (Asia C-195/03)                                        ilmoituksen tavaroiden saattamisesta tiettyyn tullimenet-
                                                                                telyyn, jolloin on myös ilmoitettu virheellinen nimitys/
                                                                                kauppanimi, voidaan pitää tullivelallisena ainoastaan siltä
                          (2003/C 158/23)                                        osin kuin häntä voidaan pitää yhteisön tullikoodeksin
                                                                                202 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuna velallisena?
Cour d’Appel d’Anvers on pyytänyt 7.5.2003 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
tuimeen 12.5.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
ennakkoratkaisua asiassa ministère des Finances vastaan 1. Pa-
pismedov M., 2. Geldof E. P. G, 3. Ben-Or A., 4. Peer R.,                 Euroopan yhteisöjen komission 13.5.2003 Luxemburgin
5. Peer M., 6. Tavdidischvili B., 7. Janssens J. J. M., 8. Transocean
                                                                                suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
System Transport b.V.B.A., 9. Hoste J. P. G. L., 10. United
Logistic Partners b.V.B.A., 11. Decock F. J. H., 12. Joris J. M.-
L., 13. Vanbelleghem G. L. J. seuraaviin kysymyksiin:                                               (Asia C-200/03)
1.    Onko tavaroiden, joiden osalta on annettu yleisilmoitus,                                      (2003/C 158/24)
      jossa niille on ilmoitetut virheellinen nimitys/kauppanimi
      (nyt esillä olevassa tapauksessa keittiövälineet savukkei-
      den asemesta) tai tavaroita, jotka virheellisellä nimityksel-
      lä/kauppanimellä on ilmoitettu tiettyyn tullimenettelyyn
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 13.5.2003 Euroo-
      (kuten yhteisön ulkoiseen passitusmenettelyyn) katsotta-
      va siitä huolimatta, onko virheellinen nimitys/kauppani-            pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-
                                                                          herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Denis Martin
      mi ilmoitettu tarkoituksellisesti vai vahingossa, tulleen
                                                                          ja Miguel França, prosessiosoite Luxemburgissa.
      sääntöjen mukaisesti yhteisön tullialueelle tuoduiksi ja
      onko niiden tämän johdosta katsottava olevan tullival-
      vonnassa (väliaikaisesti varastoituina tai tietyssä tullime-
      nettelyssä)?                                                        Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                          –      toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudat-
2.    Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi,                        tanut virallista elintarvikkeiden tarkastusta koskevista
      onko silloin, kun tullivalvonnasta siirretään pois tavaroita,              lisätoimenpiteistä 29 päivänä lokakuuta 1993 annetun
      joille on tarkoituksellisesti tai vahingossa ilmoitettu virhe-             neuvoston direktiivin 93/99/ETY ( 1) mukaisia velvoittei-
      ellinen nimitys/kauppanimi, katsottava, että tullivelka                    taan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudatta-
      syntyy yhteisön tullikoodeksin 203 artiklan nojalla, ja                    misen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää-
      onko henkilön, jonka on vastattava velvollisuuksista,                      räyksiä;
      jotka seuraavat tavaroiden väliaikaisesta varastoinnista
      tai sellaisen tullimenettelyn käyttämisestä, johon tavarat
      (joille tosin on ilmoitettu virheellinen nimitys) asetetaan,        –      velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan
                                                                                oikeudenkäyntikulut.
      katsottava myös olevan vastuussa tullivelasta?
3.    Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi,
      onko silloin, kun tulliviranomaiset toteavat, että tullival-        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      vonnassa olevat tavarat, joille on tarkoituksellisesti tai
      vahingossa ilmoitettu virheellinen nimitys/kauppanimi ja
      joita (vielä) ei ole siirretty pois tullivalvonnasta ja joihin      Direktiivin täytäntöönpanon määräaika päättyi 1.11.1998.
      tulliviranomaiset vielä pääsevät käsiksi, katsottava, että
      näiden tavaroiden, joille on ilmoitettu virheellinen nimi-
      tys/kauppanimi, osalta tullivelka on syntynyt yhteisön              (1 ) EYVL L 290, 24.11.1993, s. 14.
      tullikoodeksin 204 artiklan nojalla, vai onko katsottava,
      että näiden tavaroiden osalta ei ole vielä syntynyt tulli-
      velkaa?


title: Asia T-449/17: Kanne 18.7.2017 – Sevenfriday v. EUIPO – Seven (SEVENFRIDAY)

text:
               11.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/35

         Kanne 18.7.2017 – Sevenfriday v. EUIPO – Seven (SEVENFRIDAY)
   (Asia T-449/17)
   (2017/C 300/44)
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Sevenfriday AG (Zürich, Sveitsi) (edustajat: asianajajat M. Mostardini, F. Mellucci, S. Pallavicini ja G. Bellomo)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Seven SpA (Leini, Italia)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki SEVENFRIDAY – Rekisteröintihakemus nro 13 500 533

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 2.5.2017 asiassa R 2292/2016-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä hylätään Sevenfriday AB:n 10.10.2016 päätöksestä B252649 tekemä valitus ja siten hyväksytään hakemuksen nro 16500533 rekisteröinti EU-tavaramerkiksi

               —

               toissijaisesti kumoaa riidanalaisen päätöksen ainakin luokkaan 9 kuuluvien tavaroiden osalta.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asian C-160/05 poistaminen rekisteristä

text:
               24.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 330/14

         Asian C-160/05 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 330/37)

      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 4.10.2005 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-160/05, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta.

      (1)  EUVL C 115, 14.5.2005.


title: Asia T-602/15: Kanne 23.10.2015 – Jenkinson v. neuvosto ym.

text:
               7.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 90/17

         Kanne 23.10.2015 – Jenkinson v. neuvosto ym.
   (Asia T-602/15)
   (2016/C 090/25)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Liam Jenkinson (Keery, Irlanti) (edustaja: asianajajat N. de Montigny ja J.-N. Louis)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio, Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH) ja Euroopan unionin yhteinen toiminta ”Eulex Kosovo”

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta
   pääasiallisesti

               – 1.

               yksityisoikeudellisesta sopimuksesta johtuvien oikeuksien osalta

                           —

                           määrittelemään sopimussuhteensa uudelleen toistaiseksi voimassa olevaksi työsopimukseksi, ja

                           —

                           toteamaan, että vastaajat ovat laiminlyöneet sopimusvelvoitteitaan ja muun muassa velvollisuuttaan tehdä ennakkoilmoitus toistaiseksi voimassa olevan työsopimuksen irtisanomisen yhteydessä;
                           näin ollen ja jotta korvattaisiin vahinko, joka aiheutui peräkkäisten määräaikaisten työsopimusten väärinkäytöstä, joka saattoi kantajan jatkuvaan epävarmuuden tilaan, ja sopimuksen irtisanomista koskevan ennakkoilmoituksen tekemistä koskevan velvollisuuden laiminlyönnistä

                                       —

                                       velvoittaa vastaajat maksamaan kantajalle 176 601,55 euron suuruisen korvauksen, jonka määrä on laskettu hänen Euroopan unionin perustamien operaatioiden palveluksessa saavuttamansa virkaiän mukaan

                                       —

                                       toissijaisesti velvoittaa vastaajat maksamaan kantajalle 45 985,15 euron suuruisen korvauksen, jonka määrä on laskettu ottamalla huomioon hänen neljännen vastaajan palveluksessa saavuttamansa virkaikä

                           —

                           toteamaan, että kantajan irtisanominen oli kohtuuton ja velvoittamaan vastaajat näin ollen maksamaan hänelle korvauksen, jonka kohtuulliseksi määräksi on arvioitu 50 000 euroa;

                           —

                           katsomaan, etteivät vastaajat laatineet työsopimuksen päättymiseen kuuluvia lainmukaisia työsuhteeseen liittyviä asiakirjoja ja

                                       —

                                       velvoittamaan vastaajat maksamaan kantajalle tämän kanteen nostamispäivästä alkaen 100 euroa jokaiselta viivästyspäivältä;

                                       —

                                       velvoittamaan vastaajat toimittamaan kantajalle työsopimuksen päättymiseen kuuluvat työsuhteeseen liittyvät asiakirjat;

                           —

                           velvoittamaan vastaajat maksamaan edellä mainituille summille Belgian lain mukaisesti laskettavaa viivästyskorkoa.

               – 2.

               toimivaltuuksien väärinkäytön ja tapahtuneen syrjinnän osalta

                           —

                           toteamaan, että kolme ensimmäistä vastaajaa kohdistivat kantajaan syrjintää, jota ei voida perustella objektiivisesti, sen työsuhteen aikana, jonka kantaja suoritti näiden vastaajien perustamien operaatioiden palveluksessa, siltä osin kuin on kyse hänen palkkauksestaan ja eläkeoikeuksistaan ja niihin liittyvistä etuuksista sekä myöhempää työsuhdetta koskevista takeista;

                           —

                           katsomaan, että kantaja olisi pitänyt ottaa jonkin kolmen ensimmäisen vastaajan palvelukseen väliaikaisena toimihenkilönä;

                           —

                           velvoittamaan kolme ensimmäistä vastaajaa korvaamaan kantajalle hänen edellä mainittujen yhteisön oikeuden rikkomisten vuoksi menettämänsä tulot, eläkkeet, korvaukset ja etuudet;
                           velvoittamaan nämä vastaajat maksamaan kantajalle näille summille Belgian lain mukaisesti laskettua viivästyskorkoa;

                           —

                           vahvistamaan asianosaisille määräajan, jonka kuluessa tämä korvaus on vahvistettava ottamalla huomioon palkkaluokka ja palkkataso, johon kantaja olisi pitänyt ottaa palvelukseen, keskimääräinen palkkakehitys, hänen urakehityksensä, palkanlisät, joita hänelle olisi pitänyt maksaa väliaikaisena toimihenkilönä; ja vertailemaan saatuja lopputuloksia kantajalle tosiasiallisesti maksetun palkan kanssa.

         Toissijaisesti kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että vastaajat ovat laiminlyöneet velvollisuuksiaan ja

               —

               velvoittamaan vastaajat korvaamaan kantajalle näistä laiminlyönneistä aiheutuneen vahingon, jota vastaavan korvauksen kohtuulliseksi määräksi arvioidaan 150 000 euroa.

         Joka tapauksessa kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta velvoittamaan vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahdeksaan kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaajat käyttivät väärin oikeuksiaan tehdessään useita peräkkäisiä määräaikaisia työsopimuksia ja siihen, että nämä viimeksi mainitut loukkasivat suhteellisuusperiaatetta.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaajat laiminlöivät työntekijöiden suojaa joukkoirtisanomisen yhteydessä.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaajat loukkasivat yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatetta.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaajat loukkasivat kantajan oikeutta tulla kuulluksi.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaajat saattoivat kantajan oikeudelliseen epävarmuuteen ja loukkasivat oikeutta hyvään hallintoon.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaajat loukkasivat henkilöstön edustajien kuulemisen periaatetta.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaajat rikkoivat Euroopan hyvän hallintotavan säännöstöä.

               8)

               Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaajat loukkasivat työntekijöiden oikeutta vapaaseen liikkumiseen.


title: Asia T-475/11 P: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.9.2013 — Valittajana Marcuccio ja muuna osapuolena komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Korvattavien oikeudenkäyntikulujen korvaaminen — Oikeussuojan tarpeen puuttuminen — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)

text:
               16.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 336/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.9.2013 — Valittajana Marcuccio ja muuna osapuolena komissio
   (Asia T-475/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Korvattavien oikeudenkäyntikulujen korvaaminen - Oikeussuojan tarpeen puuttuminen - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)
   2013/C 336/46
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja C. Berardis-Kayser, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, jossa vaaditaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa F-67/10, Marcuccio vastaan komissio, 20.6.2011 antaman määräyksen kumoamista

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Luigi Marcuccio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 311, 22.10.2011.


title: Asia C-308/99 P: Ranskan tasavallan 13.8.1999 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen laajennetun jaoston asiassa T-17/96, Télévision française 1 SA (TF 1) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota Ranskan tasavalta tukee, 3.6.1999 antamasta tuomiosta

text:
16.10.1999               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 299/15
Ranskan tasavallan 13.8.1999 tekemä valitus Euroopan                     Oikeudenkäyntikulut
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
kolmannen laajennetun jaoston asiassa T-17/96, Télévi-                   — Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen
sion française 1 SA (TF 1) vastaan Euroopan yhteisöjen                        87 artiklan 4 kohdan ja toissijaisesti tämän artiklan 6
komissio, jota Ranskan tasavalta tukee, 3.6.1999 antamas-                     kohdan rikkominen.
                            ta tuomiosta
                                                                         (1) C-107/95 P, Kok. 1997, s. 1-947.
                         (Asia C-308/99 P)
                          (1999/C 299/16)
Ranskan tasavalta on valittanut 10.8.1999 Euroopan yhteisö-
jen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-                  Nederlandse Raad van Staten 10.8.1999 tekemällään
keusasteen tuomioistuimen kolmannen laajennetun jaoston                  päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa J. C.
asiassa T-17/96, Télévision française 1 SA (TF 1) v. Euroopan            J. Wouters, Raad van de Balies van de Europese Gemeen-
yhteisöjen komissio, jota Ranskan tasavalta tukee, 3.6.1999              schap, J. W. Sahlberg ja Price Waterhouse Belastningsadvi-
antamasta tuomiosta. Valittajan asiamiehinä ovat Kareen Ris-             seurs BV vastaan Algemene Raad van de Nederlandse
pal-Bellanger ja Frédérik Million ja prosessiosoite Luxembur-                                   Orde van Advokaten
gissa Ranskan suurlähetystö, 8b boulevard Joseph II.
                                                                                (Asia C-309/99)
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                                (1999/C 299/17)
— kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuo-
    mion tuomiolauselman 2 (siltä osin kuin siinä todetaan,              Nederlandse Raad van State on pyytänyt 10.8.1999 te-
    että kanne täyttää tutkittavaksi ottamisen edellytykset EY:n         kemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomiois-
    90 artiklan (josta on tullut EY 86 artikla) nojalla) ja              tuimeen 13.8.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
    6 kohdan;                                                            ennakkoratkaisua asiassa J. C. J. Wouters, Raad van de Balies
                                                                         van de Europese Gemeenschap, J. W. Sahlberg ja Price
— hyväksyy vaatimukset, jotka komissio esitti ensimmäisen                Waterhouse Belastningsadviseurs BV vastaan Algemene Raad
    oikeusasteen tuomioistuimessa.                                       van de Nederlandse Orde van Advokaten seuraaviin kysymyk-
                                                                         siin:
                                                                         1.a)Onko EY-sopimuksen 85 artiklassa (nyttemmin 81 artikla)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           olevaa käsitettä yritysten yhteenliittymä tulkittava siten,
                                                                              että tällaisesta yhteenliittymästä on kyse vain silloin ja siltä
Tutkittavaksi ottaminen EY:n perustamissopimuksen 90 artik-                   osin kuin tällainen yhteenliittymä huolehtii ammatillisista
lan nojalla                                                                   eduista, jolloin ratkaistaessa sitä, voidaanko säännöstä
                                                                              soveltaa, on erotettava, milloin yhteenliittymä toimii ylei-
                                                                              sen edun valvomiseksi ja milloin muussa tarkoituksessa,
— Oikeudellinen virhe, tosiseikkojen virheellinen oikeudelli-                 vai onko se seikka, että yhteenliittymä voi toimia myös
    nen luonnehdinta: Laiminlyöntikanteen tutkittavaksi otta-                 ammatillisten etujen puolesta, jo sellaisenaan riittävä perus-
    minen edellyttää toimintavelvollisuuden olemassaoloa. Ko-                 te sille, että sitä kaikessa toiminnassaan voidaan pitää
    missiolla ei kuitenkaan ole perustamissopimuksen nojalla                  sopimuksessa tarkoitettuna yhteenliittymänä? Onko yh-
    velvollisuutta toimia 90 artiklan 3 kohdan perusteella, sillä             teisön oikeuden kilpailusääntöjen kannalta merkitystä sillä,
    tässä kohdassa komissiolle osoitetaan vastaava harkintaval-               että kyseisen elimen antamat yleisesti sitovat määräykset
    ta kuin sillä EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan (josta               on annettu laissa annetun toimivallan nojalla ja varsinaisen
    on tullut EY 226 artikla) soveltamisessa.                                 lainsäätäjän ominaisuudessa?
    Ranskan hallitus katsoo toissijaisesti, että ensimmäisen             1.b)Mikäli kysymykseen 1a vastataan niin, että tällaisesta
    oikeusasteen tuomioistuin ei voinut hyväksyä tilanteen                    yhteenliittymästä on kyse vain silloin ja siltä osin kuin
    määrittelyä yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä                   tällainen yhteenliittymä huolehtii ammatillisista eduista,
    tarkoitetuksi ”poikkeukselliseksi tilanteeksi” laiminlyömät-              ratkaistaanko yhteisön oikeuden perusteella myös se, mil-
    tä samalla tämän käsitteen rajoitetun tulkinnan omaksu-                   loin on kyse toiminnasta yleisen edun valvomiseksi ja
    mista. Asiassa Bundesverband der Bilanzbuchhalter anne-                   milloin ei?
    tussa tuomiossa (1) tarkoitettu poikkeuksellinen tilanne
    koskee Ranskan hallituksen mukaan vain niitä tapauksia,              1.c)Mikäli kysymykseen 1 a vastataan niin, että asia ratkaistaan
    joissa valtion toteuttamat toimenpiteet vain tukevat tai                  yhteisön oikeuden perusteella, voidaanko sitä seikkaa,
    vahvistavat sellaista 90 artiklassa tarkoitettua yritysten                että asianajajayhdistyksen kaltainen elin, sen toimivallan
    omasta aloitteestaan omaksumaa kilpailunvastaista käyt-                   nojalla, joka on annettu laissa sen turvaamiseksi, että
    täytymistä, sen välttämiseksi, etteivät nämä luonteeltaan                 oikeudellista apua antava asianajaja toimii riippumatto-
    julkiset toimet toimi tällaista käyttäytymistä suojaavana                 masti ja ajaa asianosaisen etua, antaa yleisesti sitovia
    ”kilpenä”, kun muussa tapauksessa käyttäytymisestä pitäisi                määräyksiä, jotka koskevat asianajajan ryhtymistä yhteis-
    määrätä seuraamus perustamissopimuksen 85 ja 86 artik-                    työsuhteeseen muiden ammatinharjoittajien kanssa, pitää
    lan (joista on tullut EY 81 ja 82 artikla) nojalla.                       yhteisön oikeudenkin mukaan yleisen edun valvomisena?


title: Asia C-157/05: Verwaltungsgerichtshofin (Itävalta) 28.1.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Winfried L. Holböck vastaan Finanzamt Salzburg-Land

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/26

         Verwaltungsgerichtshofin (Itävalta) 28.1.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Winfried L. Holböck vastaan Finanzamt Salzburg-Land
   (Asia C-157/05)
   (2005/C 143/40)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on pyytänyt 28.1.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 7.4.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Winfried L. Holböck vastaan Finanzamt Salzburg-Land seuraavaan kysymykseen:
   Ovatko pääomien vapaata liikkuvuutta koskevat määräykset (EY 56 artikla ja sitä seuraavat artiklat) esteenä sellaiselle 31.12.1993 voimassa olleelle (ja myös 1.1.1995 tapahtuneen Itävallan EU:hun liittymisen jälkeen edelleen voimassa olleelle) kansalliselle sääntelylle, jonka mukaan kotimaisista osakkeista saaduista osingoista kannetaan veroa sellaisen verokannan mukaan, joka on puolet kokonaistuloon kohdistuvasta keskimääräisestä verokannasta, kun taas kolmannessa maassa (tässä: Sveitsi) verotuksellisesti asuvan osakeyhtiön, josta verovelvollisen osuus on 2/3, jakamista osingoista kannetaan aina tavallisen tuloverokannan mukainen vero?


title: Asia T-652/11: Kanne 23.12.2011 — Sabbagh v. neuvosto

text:
               25.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 58/12

         Kanne 23.12.2011 — Sabbagh v. neuvosto
   (Asia T-652/11)
   2012/C 58/22
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Bassam Sabbagh (Damaskos, Syyria) (edustajat: asianajajat M.-A. Bastin ja J.-M. Salva)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi kaikilta osin

               —

               toteamaan, että kaikki kanteeseen sisältyvät kanneperusteet on hyväksyttävä

               —

               toteamaan, että riidanalaiset toimet ovat kumottavissa osittain, koska kyseisten toimien kumottavaksi vaadittu osa on irrotettavissa toimesta

               —

               ja näin ollen

                           —

                           kumoamaan osittain 1.12.2011 annetun päätöksen 2011/782, jolla on kumottu Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annettu päätös 2011/273/YUTP, ja Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 442/2011 täytäntöönpanosta 14.11.2011 annetun täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1151/2011 poistamalla Bassam Sabbaghin nimen pakotteiden kohteina olevien henkilöiden luettelosta

                           —

                           toissijaisesti kumoamaan 1.12.2011 annetun päätöksen 2011/782, jolla on kumottu Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annettu päätös 2011/273/YUTP, ja Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 442/2011 täytäntöönpanosta 14.11.2011 annetun täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1151/2011 poistamalla Bassam Sabbaghin pakotteiden kohteina olevien henkilöiden luettelosta

               —

               edelliseen nähden toissijaisesti toteamaan, ettei kyseisiä päätöksiä ja asetusta voida soveltaa Bassam Sabbaghiin, ja määräämään, että hänen nimensä ja häneen liittyvät viittaukset on poistettava Euroopan unionin pakotteiden kohteina olevien henkilöiden luettelosta

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan väliaikaisena vahingonkorvauksena 500 000 dollaria siitä henkisestä kärsimyksestä ja aineellisesta vahingosta, joka on aiheutunut siitä, että Bassam Sabbagh on otettu pakotteiden kohteina olevien henkilöiden luetteloon

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan ja erityisesti kaikki kustannukset sekä asianajajien palkkiot ja kulut, jotka kantajalle ovat aiheutuneet hänen puolustautumisestaan tässä oikeusasteessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen, sillä kantaja kiistää riidanalaisissa toimissa häntä vastaan esitetyt perustelut.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu puolustautumisoikeuksien ja oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevan oikeuden loukkaamiseen, koska riidanalaisia toimia ei ole annettu tiedoksi kantajalle eikä kantajalle ole toimitettu mitään luotettavaa todistetta tai näyttöä, jonka perusteella hänet olisi voitu merkitä pakotteiden kohteina olevien henkilöiden luetteloon.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu perusteluvelvollisuuden rikkomiseen, koska vastaaja on tyytynyt esittämään riidanalaisissa toimissa perustelemattoman väitteen, kun se on päättänyt kantajaan kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu tehokkaita oikeussuojakeinoja koskevan oikeuden loukkaamiseen siltä osin kuin perusteluvelvollisuuden rikkomisella estetään unionin tuomioistuimia valvomasta riidanalaisten toimien laillisuutta.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu omistusoikeuden loukkaamiseen, koska määrätyillä pakotteilla loukataan kohtuuttomasti kantajan oikeutta määrätä vapaasti omaisuudestaan.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen vahinkoon, joka on aiheutunut kantajan ottamisesta pakotteiden kohteina olevien henkilöiden luetteloon, koska riidanalaisten toimien julkaiseminen lehdistössä on vaikuttanut siihen perusteltuun luottamukseen, joka kantajan asiakkailla oli häntä kohtaan.


title: Asia T-104/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.5.2013 — Verus v. SMHV — Performance Industries Manufacturing (VORTEX) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin VORTEX rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön sanamerkki VORTEX — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaran puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Etuoikeus — Asetuksen N:o 207/2009 29 artikla — Osittainen luopuminen — Asetuksen N:o 207/2009 50 artikla — Oikeuden tulla kuulluksi loukkaaminen — Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan toinen virke)

text:
               29.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 189/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.5.2013 — Verus v. SMHV — Performance Industries Manufacturing (VORTEX)
   (Asia T-104/12) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin VORTEX rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön sanamerkki VORTEX - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Etuoikeus - Asetuksen N:o 207/2009 29 artikla - Osittainen luopuminen - Asetuksen N:o 207/2009 50 artikla - Oikeuden tulla kuulluksi loukkaaminen - Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan toinen virke)
   2013/C 189/42
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Verus Eood (Sofia, Bulgaria) (edustajat: aluksi asianajaja S. Vykydal, sitten asianajaja F. Henkel)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Walicka)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Performance Industries Manufacturing, Inc. (Odessa, Florida, Yhdysvallat

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 21.12.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 512/2011-4), joka liittyy Verus Eoodin ja Performance Industries Manufacturing Inc.:n väliseen väitemenettelyyn

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Verus Eood velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 157, 2.6.2012.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 15 päivänä helmikuuta 2005, asiassa T-296/02, Lidl Stiftung & Co. KG vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki — Väite — Sekaannusvaara — Yhteisön sanamerkkiä LINDENHOF koskeva hakemus — Aikaisempi sana- ja kuviomerkki LINDERHOF — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               16.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/26

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   15 päivänä helmikuuta 2005,
   asiassa T-296/02, Lidl Stiftung & Co. KG vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väite - Sekaannusvaara - Yhteisön sanamerkkiä LINDENHOF koskeva hakemus - Aikaisempi sana- ja kuviomerkki LINDERHOF - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2005/C 93/51)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa T-296/02, Lidl Stiftung & Co. KG, kotipaikka Neckarsulm (Saksa), edustajanaan asianajaja P. Groß, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), (asiamiehinään A. von Mühlendahl, B. Müller ja G. Schneider), jossa asian käsittelyyn OHMI:n valituslautakunnassa osallistui ja väliintulijana ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa on REWE-Zentral AG, kotipaikka Köln (Saksa), edustajanaan asianajaja M. Kinkeldey, ja jossa on kyse kanteesta, joka on nostettu sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan 17.7.2002 tekemästä ratkaisusta (asia R 0036/2002-3), joka liittyi Lidl Stiftung & Co. KG:n ja REWE-Zentral AG:n väliseen väitemenettelyyn, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Pirrung sekä tuomarit A. W. H. Meij ja N. J. Forwood, kirjaaja: hallintovirkamies I. Natsinas on 15.2.2005 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1

               Kanne hylätään.

               2

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 289, 23.11.2002.


title: Asia T-46/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.12.2015 – Deutsche Lufthansa ym. v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Euroopan lentorahtimarkkinat — Lentorahtipalvelujen hintojen useita osatekijöitä (polttoainelisien ja turvalisien käyttöön ottaminen ja lisiä koskevien provisioiden maksamisesta kieltäytyminen) koskevat sopimukset ja yhdenmukaistetut menettelytavat — SEUT 101 artikla, ETA-sopimuksen 53 artikla ja yhteisön ja Sveitsin lentoliikenteestä tehdyn sopimuksen 8 artikla — Perusteluvelvollisuus)

text:
               8.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.12.2015 – Deutsche Lufthansa ym. v. komissio
   (Asia T-46/11) (1)

   ((Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Euroopan lentorahtimarkkinat - Lentorahtipalvelujen hintojen useita osatekijöitä (polttoainelisien ja turvalisien käyttöön ottaminen ja lisiä koskevien provisioiden maksamisesta kieltäytyminen) koskevat sopimukset ja yhdenmukaistetut menettelytavat - SEUT 101 artikla, ETA-sopimuksen 53 artikla ja yhteisön ja Sveitsin lentoliikenteestä tehdyn sopimuksen 8 artikla - Perusteluvelvollisuus))
   (2016/C 048/40)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Deutsche Lufthansa AG (Köln, Saksa), Lufthansa Cargo AG (Frankfurt am Main, Saksa) ja Swiss International Air Lines AG (Basel, Sveitsi) (edustajat: aluksi asianajajat S. Völcker, F. Louis, E. Arsenidou ja A. Israel, sitten asianajajat S. Völcker ja J. Orogolas)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi M. Kellerbauer, S. Noë ja N. von Lingen, sitten S. Noë ja A. Dawes, avustajanaan barrister J. Anderson)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse SEUT 101 artiklan, ETA-sopimuksen 53 artiklan sekä Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton lentoliikennettä koskevan sopimuksen 8 artiklan mukaisesta menettelystä 9.11.2010 tehdyn komission päätöksen K(2010) 7694 lopullinen (Asia COMP/39258 – Lentorahti) 1–4 artiklan kumoamista koskevasta vaatimuksesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               SEUT 101 artiklan, ETA-sopimuksen 53 artiklan sekä Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton lentoliikennettä koskevan sopimuksen 8 artiklan mukaisesta menettelystä 9.11.2010 tehdyn komission päätöksen K(2010) 7694 lopullinen (Asia COMP/39258 – Lentorahti) 1–4 artikla kumotaan Deutsche Lufthansa AG:tä, Lufthansa Cargo AG:tä ja Swiss International Air Lines AG:tä koskevilta osiltaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Deutsche Lufthansa AG:lle, Lufthansa Cargo AG:lle ja Swiss International Air Lines AG:lle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 80, 12.3.2011.