title: Asia C-499/03 P: Peter Biegi Nahrungsmittel GmbH ja Commonfood Handelsgesellschaft für Agrar-Produkte mbH:n yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) 17.9.2003 yhdistetyissä asioissa T-309/01 ja T-239/02, Peter Biegi Nahrungsmittel GmbH ja Commonfood Handelsgesellschaft für Agrar-Produkte mbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, antamasta tuomiosta 26.11.2003 (faksi 25.11.2003) tehty valitus

text:
24.1.2004               FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 21/25
1)    Onko sallittua nojautua kuudennen arvonlisäverodirektii-          Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
      vin (77/388/ETY (1)) muihin kieliversioihin 13 artiklan
      A kohdan 1 alakohdan g ja h alakohdassa käytetyn sanan            –     kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
      ”charitable” merkityksen selventämiseksi, vai täytyykö                  tuimen 17.9.2003 (1) antaman tuomion ja
      sanalla olla sama merkitys kuin kansallisessa oikeudessa?
                                                                        –     1.     asiassa T-309/01
2)    Mikäli 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan g ja h alakohtaa                       kumoaa Euroopan yhteisöjen komission 14.8.2001
      on tulkittava niin, että niitä sovelletaan järjestöön, jolla                   (Kok. 4/00) tekemän päätöksen, sikäli kuin siinä
      tunnustetaan olevan yhteiskunnallinen luonne (social                           määrätään jälkikäteisistä kirjanpidollisista tuonti-
      character), onko niitä tulkittava niin, että niitä sovelletaan                 maksuista, joiden suuruus on 218 605,65 DEM,
      Kingscrest Residential Care Homes -yhtiön tapaiseen                            sekä velvoittaa komission korvaamaan oikeuden-
      voittoa tuottavaan yksikköön?                                                  käyntikulut;
3)    Onko direktiivin 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan g ja                  2.     asiassa T-239/02
      h alakohdan tulkittava tarkoittavan, että niissä myönne-
      tään jäsenvaltioille harkintavalta tunnustaa noissa koh-                       kumoaa Euroopan yhteisöjen komission 5.3.2002
      dissa tarkoitetussa mielessä järjestö, joka on rekisteröity                    (Kok. 4/01) tekemän päätöksen, jossa määrätään
      vuoden 2000 Care Standards Actin (tai vuoden 1984                              jälkikäteisistä kirjanpidollisista tuontimaksuista, joi-
      Registered Homes Actin tai vuoden 1989 Children Actin)                         den suuruus on 222 116,06 DEM, ja velvoittaa
      nojalla mutta joka ei ole julkisoikeudellinen laitos ja                        komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      jolla ei ole yleishyödyllisen järjestön asemaa kyseisen
      jäsenvaltion kansallisen oikeuden mukaan?
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
(1) Kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY, annettu 17 päivänä          Valittajat ovat riitauttaneet ensimmäisen oikeusasteen tuo-
    toukokuuta 1977, jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön       mioistuimen tuomion seuraavista syistä:
    yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yh-
    denmukainen määräytymisperuste. EYVL, erityispainos 1977, 9/
    nide 1, s. 28.                                                      –     Neuvoston asetuksen N:o 2913/92 (ETY) (2) 220 artiklan
                                                                              2 kohdan b alakohdan rikkominen. Ensimmäisen oikeus-
                                                                              asteen tuomioistuin on perusteettomasti katsonut, että
                                                                              toimivaltaisten tulliviranomaisten virhe olisi ollut valitta-
                                                                              jien tunnistettavissa. Ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                              tuin venyttää riidanalaisessa tuomiossa kyseessä oleville
                                                                              elinkeinonharjoittajille asetettuja huolellisuusvaatimuk-
                                                                              sia. Se on sitäpaitsi myöntänyt sovellettavan säännöksen
                                                                              olevan monimutkainen.
Peter Biegi Nahrungsmittel GmbH ja Commonfood Han-
delsgesellschaft für Agrar-Produkte mbH:n yhteisöjen                    –     Virheellinen menettely, sikäli kuin ensimmäisen oikeusas-
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto)                       teen tuomioistuin on perusteettomasti jättänyt kuulemat-
17.9.2003 yhdistetyissä asioissa T-309/01 ja T-239/02,                        ta valittajiennimeämiä todistajia. Se on sitä vastoin perus-
Peter Biegi Nahrungsmittel GmbH ja Commonfood Han-                            tellut tuomiotaan oletuksilla valittajien vahingoksi.
delsgesellschaft für Agrar-Produkte mbH vastaan Euroo-
pan yhteisöjen komissio, antamasta tuomiosta 26.11.2003
                 (faksi 25.11.2003) tehty valitus                       (1) Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.
                                                                        (2) EYVL L 302, s. 1.
                         (Asia C-499/03 P)
                          (2004/C 21/46)
                                                                        Euroopan yhteisöjen komission 26.11.2003 Portugalin
                                                                                tasavaltaa vastaan nostama kanne
Peter Biegi Nahrungsmittel GmbH ja Commonfood Handelsge-
sellschaft für Agrar-Produkte mbH ovat valittaneet 26.11.2003                                      (Asia C-500/03)
(faksi 25.11.2003) Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen yh-
teisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs                                            (2004/C 21/47)
jaosto) 17.9.2003 yhdistetyissä asioissa T-309/01 ja T-239/
02, Peter Biegi Nahrungsmittel GmbH ja Commonfood Han-
delsgesellschaft für Agrar-Produkte mbH vastaan Euroopan
yhteisöjen komissio, antamasta tuomiosta. Valittajien edustaji-         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 26.11.2003 Euroo-
na ovat asianajajat Klaus Landry ja Lothar Harings, Sozietät            pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin tasavaltaa
Graf von Westphalen & Modest, Grosse Bleichen 21, D-20354               vastaan. Kantajan asiamies on António Caeiros, prosessiosoite
Hamburg.                                                                Luxemburgissa.


title: Asia F-11/13: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 14.5.2014 – Delcroix v. EUH (Henkilöstö — Virkamies — Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH) — Kolmannessa maassa olevan edustuston päällikkö — Siirto EUH:n päätoimipaikkaan — Edustuston päällikön tehtävän ennenaikainen lakkaaminen)

text:
               24.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/39

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 14.5.2014 – Delcroix v. EUH
   (Asia F-11/13) (1)

   ((Henkilöstö - Virkamies - Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH) - Kolmannessa maassa olevan edustuston päällikkö - Siirto EUH:n päätoimipaikkaan - Edustuston päällikön tehtävän ennenaikainen lakkaaminen))
   2014/C 194/57
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Nicola Delcroix (Bryssel, Belgia) (edustajat: aluksi asianajajat D. Abreu Caldas, A. Coolen, É. Marchal ja S. Orlandi, sitten asianajajat D. Abreu Caldas, J.-N. Louis ja S. Orlandi)

      Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH) (asiamiehet: aluksi R. Metsola ja S. Marquardt, sitten S. Marquardt)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamisvaatimus päätöksestä, jolla kantaja siirrettiin Euroopan ulkosuhdehallinnon (EUH) päätoimipaikkaan sijoitettuun virkaan ja hänelle EU:n edustustoon Djiboutissa sijoitettuun tehtävään annettu määräys lakkautettiin.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kumotaan 8.3.2012 päivätyllä kirjeellä tiedoksi annettu päätös, jolla Nicola Delcroix siirrettiin Euroopan ulkosuhdehallinnon päätoimipaikkaan ja hänelle Euroopan unionin Djiboutin tasavallassa olevan edustuston päällikön tehtävään annettu määräys siten lakkautettiin ennenaikaisesti.

               2)

               Euroopan ulkosuhdehallinto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Nicola Delcroix’n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 123, 27.4.2013, s. 29.


title: Asia C-186/03 P: Strabag Benelux NV:n 6.5.2003 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston asiassa T-183/00, Strabag Benelux NV vastaan Euroopan unionin neuvosto, 25.2.2003 antamasta tuomiosta

text:
C 213/6                   FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                        6.9.2003
2)      Jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi: poistuuko           Strabag Benelux NV:n 6.5.2003 tekemä valitus Euroopan
        tämä direktiivissä 69/335/ETY tarkoitetun veron luontei-         yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen vii-
        suus, jos valtio luopuu perimästä sille tästä toimesta           dennen jaoston asiassa T-183/00, Strabag Benelux NV
        kuuluvaa osaa ja siis soveltamasta osavaltion säännöstä,         vastaan Euroopan unionin neuvosto, 25.2.2003 antamasta
        jonka mukaan osa maksuista on suoritettava valtiolle?                                          tuomiosta
                                                                                (Asia C-186/03 P)
                                                                                (2003/C 213/11)
                                                                         Strabag Benelux NV on valittanut 6.5.2003 Euroopan yhteisö-
                                                                         jen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
                                                                         keusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-183/00,
Tribunale Amministrativo per la Sardegnan 15.1.2003 ja                   Strabag Benelux NV vastaan Euroopan unionin neuvosto,
12.2.2003 tekemillään päätöksillä esittämä ennakkoratkai-                25.2.2003 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajat ovat
supyyntö asiassa Inpresa Portuale di Cagliari Srl vastaan                asianajajat A. Delvaux ja V. Bertrand, prosessiosoite Luxembur-
Tirrenia di Navigazione SpA, C.T.O Combined Terminals                    gissa.
          Operators Srl:n osallistuessa asian käsittelyyn
                                                                         Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                            (Asia C-174/03)                              –     kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuo-
                                                                               mion siltä osin kuin siinä hylätään kumoamiskanne ja
                                                                               vahingonkorvauskanne perusteettomina
                           (2003/C 213/10)
                                                                         –     hyväksyy STRABAG -yhtiön näissä kanteissa esittämät
                                                                               vaatimukset ja tämän seurauksena
                                                                               –     kumoaa 12.4.2000 tehdyn päätöksen, jolla komissio
Tribunale Amministrativo per la Sardegna on pyytänyt                                 päätti tehdä DE WAELE -yhtiön kanssa yleisiä
15.1.2003 ja 12.2.2003 tekemillään päätöksillä, jotka ovat                           kunnostus- ja huoltotöitä koskevan hankintasopi-
saapuneet yhteisöjen tuomioistuimeen 14.4.2003, Euroopan                             muksen, joka oli 30.7.1999 Euroopan yhteisöjen
yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Inpresa Portuale di Cagliari                     virallisessa lehdessä S 146 julkaistun hankintapyyn-
Srl vastaan Tirrenia di Navigazione SpA, C.T.O Combined                              nön nro 107865 kohteena, ja jolla neuvosto impli-
Terminals Operators Srl:n osallistuessa asian käsittelyyn, en-                       siittisesti hylkäsi STRABAG -yhtiön tarjouksen
nakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:
                                                                               –     velvoittaa Euroopan unionin neuvoston maksamaan
                                                                                STRABAG -yhtiölle 153 421 286 Belgian frangin
a)      Onko merikuljetusyrityksen, jolla on tietyissä tilanteissa                   (BEF) tai 3 803 214 euron suuruisen summan, jota
        tosiasiallinen monopoliasema ja joka toimii tietyissä                        voidaan korottaa, ja tähän summaan 12.4.2000
        tilanteissa lähes täysin vapaan kilpailun edellytyksin ja                    alkaen lisättävän 6 prosentin suuruisen koron
        joka saa valtiontukea, katsottava olevansa velvollinen
        kaikissa tilanteissa noudattamaan yhteisön direktiiviä 93/       –     velvoittaa Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oi-
        38/ETY ( 1)?                                                           keudenkäyntikulut.
        Ja jos yrityksen katsotaan olevan velvollinen noudatta-
        maan julkisia hankintoja koskevaa sopimusmenettelyä              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
b)      Onko direktiivin 93/83/ETY (joka on pantu täytäntöön             Valittaja esittää kumoamisvaatimuksensa tueksi neljä valituspe-
        asetuksella nro 158/95) 18 artiklassa tarkoitetut tekniset       rustetta.
        eritelmät etukäteen vahvistettava sopimuspuolen valitse-
        mismenettelyä varten ja onko ne jollain tavoin saatettava
        julkisiksi?                                                      Ensimmäinen valitusperuste jakautuu kahteen osaan. Ensim-
                                                                         mäiseksi valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                         mioistuin on laiminlyönyt sopimuksen ja päätöksen käsitteitä
                                                                         siltä osin kuin se katsoo, että sopimus, jonka neuvosto teki
( 1) EYVL L 199, 9.8.1993, s. 84. (Vesi- ja energiahuollon, liikenteen   hankintaviranomaisen kanssa, muodosti hankintasopimuksen
     ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten tekome-       tekemistä koskevan päätöksen. Toiseksi valittaja väittää, että
     nettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annet-    ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut julkisia
     tu neuvoston direktiivi 93/38/ETY.)                                 rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yh-
                                                                         teensovittamisesta annetun direktiivin 93/37/ETY 8 artiklan
                                                                         3 kohtaa katsoessaan, että tässä säännöksessä edellytetty
                                                                         pöytäkirja saattoi muodostua kolmesta asiakirjasta, eli ostojen
 ---pagebreak--- 6.9.2003                 FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 213/7
ja tavaranhankintasopimusten neuvoa-antavalle komitealle laa-              Arbeitsgericht Berlinin 30.4.2003 tekemällään päätöksellä
ditusta kertomuksesta, tämän komitean puoltavasta lausunnos-               esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Irmtraud Junk
ta ja virallisessa lehdessä julkaistusta julkista hankintasopimus-         vastaan Rechtsanwalt Wolfgang Kühnel, AWO
ta koskevasta ilmoituksesta.                                               Gemeinnützige Pflegegesellschaft Südwest mbH:n kon-
                                                                                kurssipesän hoitajana
                                                                                (Asia C-188/03)
Toisessa valitusperusteessa valittaja väittää, että valituksenalai-
sen tuomion perustelut ovat ristiriitaiset siltä osin kuin ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että neuvoston                                               (2003/C 213/12)
ja tarjouskilpailun voittajan välillä tehty sopimus muodosti
hankintasopimuksen tekemistä koskevan päätöksen (tuomion
44 kohta), mutta tutkii kuitenkin neuvoston 11.3.2000 päivä-
tyn kirjeen tarkistaakseen, että hankintasopimuksen tekemistä              Arbeitsgericht Berlin on pyytänyt 30.4.2003 tekemällään
koskevan päätöksen perustelut olivat riittävät (tuomion 56, 57             päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
ja 58 kohta). Toissijaisesti valittaja väittää, että ensimmäisen           kirjaamoon 7.5.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut EY 253 artiklassa                    asiassa Irmtraud Junk vastaan Rechtsanwalt Wolfgang Kühnel,
asetettua perusteluvelvollisuutta siltä osin kuin se katsoo,               AWO Gemeinnützige Pflegegesellschaft Südwest mbH:n kon-
että neuvoston 11.3.2000 päivätyn kirjeen perustelut olivat                kurssipesän hoitajana, ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyk-
riittävät ottaen huomioon muun muassa direktiivin 93/37/                   siin:
ETY 8 artiklan 1 kohdan.
                                                                           1.     Onko työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jä-
                                                                                senvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä
                                                                                heinäkuuta 1998 annettua neuvoston direktiiviä 98/
Kolmannessa valitusperusteessaan valittaja väittää, että ensim-                   59/EY (1) tulkittava siten, että käsitteellä ”Entlassung”
mäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut direktiivin                          direktiivin 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa
93/37/ETY 18 artiklaa ja 30 artiklan 1 ja 2 kohtaa ja                             mielessä tarkoitetaan irtisanomista [Kündigung] ensim-
hankintaeritelmää ja loukannut yhdenvertaisuusperiaatetta ja                      mäisenä työsuhteen päättämiseen tähtäävänä toimena,
avoimuuden periaatetta siltä osin kuin se katsoo, että laadullis-                 vai tarkoitetaanko käsitteellä ”Entlassung” työsuhteen
ten arviointiperusteiden pääasiallinen tehtävä on tarkistaa, että                 päättymistä irtisanomisajan päätyttyä?
jokaisella tarjouksen tekijällä on hankintasopimuksen töiden
suorittamista varten edellytetyt taidot ja kyvyt, ja että valintape-
                                                                           2.     Jos käsitteellä ”Entlassung” on katsottava tarkoitettavan
rusteilla, erityisesti laadullisilla ja määrällisillä, on eri merkitys,
                                                                                irtisanomista [Kündigung], vaaditaanko direktiivin mu-
vaikka hankintaeritelmässä näin ei todeta.
                                                                                kaan, että sekä direktiivin 2 artiklassa tarkoitetun neuvot-
                                                                                telumenettelyn että direktiivin 3 ja 4 artiklassa tarkoitetun
                                                                                ilmoitusmenettelyn on oltava päättynyt ennen irtisano-
                                                                                misten suorittamista?
Neljännessä valitusperusteessa valittaja väittää, että ensimmäi-
sen oikeusasteen tuomioistuin on vääristänyt perusteluitaan
siltä osin kuin se katsoo, että niiden kolmen arviointiperusteen           (1 ) EYVL L 225, s. 16.
osalta, joiden osalta STRABAGin tarjous oli tarjouskilpailun
voittajan tarjousta parempi, valittaja kyseenalaisti neuvoston
ostojen ja tavaranhankintasopimusten neuvoa-antavalle komi-
tealle laatimassa kertomuksessa tekemät arvioinnit, vaikka se
väitti neuvoston tehneen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuimessa käydyn menettelyn aikana tähän kertomukseen sisäl-
tyvistä arvioinneista erilaisia arviointeja.
                                                                           Finanzgericht Hamburgin 29.4.2003 tekemällään päätök-
                                                                           sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Georg Fried-
                                                                           rich Baur nuorempi, Georg Friedrich Baur vanhemman
Vahingonkorvausvaatimuksensa tueksi valittaja väittää, että
                                                                                testamentin toimeenpanijana
neuvosto toimi hankintasopimuksen tekemisen yhteydessä
lainvastaisella tavalla, josta syntyy sen sopimussuhteen ulko-
puolinen vastuu. Tästä lainvastaisesta toiminnasta aiheutui                                           (Asia C-194/03)
STRABAG -yhtiölle huomattavaa vahinkoa, koska se menetti
hankintasopimuksen tekemisestä saatavan voiton ja koska sen
kaupallinen kuva ja maine kärsivät. Valittaja arvioi kaikkien                                         (2003/C 213/13)
näiden vahinkojen olevan 3 803 214 euroa, eli 10 prosenttia
liikevaihdosta, jonka se saattoi odottaa saavansa.
                                                                           Finanzgericht Hamburg on pyytänyt 29.4.2003 tekemällään
                                                                           päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                           12.5.2003 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa


title: Asia T-346/04: Sadas S.A:n 17.8.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne

text:
               23.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/56

         Sadas S.A:n 17.8.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne
   (Asia T-346/04)
   (2004/C 262/103)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Sadas S.A, kotipaikka Tourcoing (Ranska), on nostanut 17.8.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja André Bertrand.
   L.T.J. Diffusion -niminen yhtiö osallistui myös asian käsittelyyn valituslautakunnassa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               muuttaa kaikilta osin ensimmäisen valituslautakunnan asiassa nro R393/2003-1 tekemää ratkaisua

               —

               kumoaa tehdyn ratkaisun, jossa tutkija totesi, että yleisön keskuudessa on sekaannusvaara tavaramerkin ARTHUR ja rekisteröintihakemuksen kohteena olevan tavaramerkin ARTHUR ET FELICIE välillä

               —

               velvoittaa L.T.J. Diffusionin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Kantaja

               Haettu tavaramerkki:

               Kolmiulotteinen tavaramerkki ARTHUR ET FELICIE — hakemus nro 0373787.

               Tavarat tai palvelut:

               Luokkiin 16, 24 ja 25 kuuluvat tavarat.

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               L.T.J. Diffusion.

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu.

               Kansallinen tavaramerkki ARTHUR luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten (vaatteet).

               Väiteosaston ratkaisu:

               Väitteen hylkääminen.

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Väiteosaston ratkaisun kumoaminen.

               Kanneperusteet:

               Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen soveltaminen.


title: Yhdistetyt asiat C-488/08 P ja C-489/08 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 4.12.2009 — Matthias Rath v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Dr. Grandel GmbH (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 40/94 — 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Sanamerkit Epican ja Epican Forte — Yhteisön sanamerkin EPIGRAN haltijan tekemä väite — Sekaannusvaara — Rekisteröinnin osittainen epääminen — Valitukset, joiden tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/18

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 4.12.2009 — Matthias Rath v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Dr. Grandel GmbH
   (Yhdistetyt asiat C-488/08 P ja C-489/08 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 40/94 - 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Sanamerkit Epican ja Epican Forte - Yhteisön sanamerkin EPIGRAN haltijan tekemä väite - Sekaannusvaara - Rekisteröinnin osittainen epääminen - Valitukset, joiden tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)
   2010/C 63/27
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Matthias Rath (edustajat: Rechtsanwalt S. Ziegler, Rechtsanwalt C. Kleiner ja Rechtsanwalt F. Dehn)

      Valittajan vastapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider) ja Dr. Grandel GmbH

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-373/06, Rath vastaan SMHV ja Grandel, 8.9.2008 antamasta määräyksestä, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi selvästi täysin perusteettomana kumoamiskanteen SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 5.10.2006 tekemästä päätöksestä, jolla hylätään osittain valitus väiteosaston päätöksestä, jolla tämä hyväksyi aikaisemman yhteisön sanamerkin ”EPIGRAN” haltijan tekemän väitteen ja kieltäytyi rekisteröimästä sanamerkkiä ”EPICAN FORTE” luokkaan 5 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — Sekaannusvaara kahden tavaramerkin välillä

      Määräysosa

               1)

               Valitukset hylätään.

               2)

               Rath velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 82, 4.4.2009.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 29 päivänä toukokuuta 1997, asiassa C-14/96 (Tribunal de première instance de Bruxellesin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), rikosoikeudenkäynti Paul Denuitia vastaan (Direktiivi 89/552/ETY - Televisiolähetykset - Televisiolähetystoiminta - Televisiolähetystoiminnan harjoittajaa koskeva lainkäyttövalta)

text:
26.7.97              IFTI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 228/1
                                                                 I
                                                           (Tiedonantoja)
                                                  TUOMIOISTUIN
                                                          TUOMIOISTUIN
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                              2 ) Direktiivin 83/182/ETY 3 artiklalla on välitön oikeus
                         ( viides jaosto),                                vaikutus, ja sen perusteella yksityisille syntyy oikeuk
                                                                          sia, joihin nämä voivat vedota sellaista jäsenvaltiota
                 29 päivänä toukokuuta 1997,                              vastaan, joka ei ole saattanut direktiiviä osaksi kansal
asiassa C-3 89/95 (Dioikitiko Protodikeio Thessalonikisin                 lista oikeusjärjestystä tai joka on pannut direktiivin
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Siegfried Klattner vas                  virheellisesti täytäntöön, ja kansallisten tuomioistuin
           taan Elliniko Dimosio (Kreikan valtio) (')                     ten on suojeltava näitä oikeuksia.
(Kulkuneuvojen väliaikaisessa ja lopullisessa maahantuon            3 ) Direktiivin 83/182/ETY 3 artiklaa on tulkittava siten,
nissa sovellettavat verovapautukset — Direktiivi 83/182/                  että sellainen kansallinen oikeussääntö, jonka mukaan
                               ETY)
                                                                          tuotaessa toinen yksityisajoneuvo väliaikaisesti maa
                          ( 97/C 228/01 )                                 han viranomaiset voivat välittömästi vaatia maksetta
                                                                          viksi sovellettavat tullit ja verot sekä näitä määrältään
                 (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)                           vastaavan veronkorotuksen, on ristiriidassa kyseisen
                                                                          artiklan kanssa .
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan            (!) EYVL N: o C 77, 16.3.1996 .
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-389/95, jonka Dioikitiko Protodikeio Thessalo
nikis ( Kreikka ) on saattanut EY:n perustamissopimuksen
177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
väksi     saadakseen   tässä    kansallisessa tuomioistuimessa
                                                                                (kuudes jaosto ),
vireillä olevassa asiassa Siegfried Klattner vastaan Elliniko
Dimosio ( Kreikan valtio ), ennakkoratkaisun yhteisön alu                            29 päivänä toukokuuta 1997,
eella tiettyjen kulkuneuvojen väliaikaisessa maahantuon             asiassa C-14/96 (Tribunal de première instance de Bruxel
nissa sovellettavista verovapautuksista 28 päivänä maalis           lesin esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), rikosoikeuden
kuuta 1983 annetun neuvoston direktiivin 83/ 182/ETY
                                                                                käynti Paul Denuitia vastaan ( 1 )
( EYVL N:o L 105, 23.4.1983 , s. 59 ) tulkinnasta, yhteisö
jen tuomioistuin (viides jaosto ), toimien kokoonpanossa :           (Direktiivi 89/552/ETY — Televisiolähetykset — Televi
jaoston puheenjohtaja J. C. Moitinho de Almeida sekä                 siolähetystoiminta — Televisiolähetystoiminnan harjoitta
tuomarit C. Gulmann, D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet                                 jaa koskeva lainkäyttövalta)
( esittelevä tuomari ) ja P. Jann, julkisasiamies : A. La Per                                 ( 97/C 228/02 )
gola, kirjaaja : hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut
29.5.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
1 ) Yhteisön alueella tiettyjen kulkuneuvojen väliaikaisessa             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
      maahantuonnissa sovellettavista verovapautuksista 28               yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
      päivänä maaliskuuta 1983 annetun neuvoston direktii
      vin 83/182/ETY 3 artiklaa on tulkittava siten, että            Asiassa C-14/96, jonka Tribunal de première instance de
      siinä säädetty verovapautus voidaan myöntää yhden              Bruxelles on saattanut EY:n perustamissopimuksen
      henkilön osalta useammasta kuin yhdestä yksityisajo           177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä
      neuvosta .                                                     väksi     saadakseen   tässä    kansallisessa tuomioistuimessa
 ---pagebreak--- N:o C 228/2         1 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        26.7.97
vireillä olevassa rikosasiassa, jossa vastaajana on Paul            Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehenään Julian
Denuit, ennakkoratkaisun televisiotoimintaa koskevien               Currall ), yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto ), toimien
jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräys       kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja J. C. Moitinho de
ten yhteensovittamisesta 3 päivänä lokakuuta 1989 anne             Almeida ( esittelevä tuomari ) sekä tuomarit C. Gulmann,
tun neuvoston direktiivin 89/552/ETY (EYVL N:o L 298 ,              D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet ja M. Wathelet, julkisa
17.10.1989, s . 23 ) 2 artiklan 1 ja 2 kohdan tulkinnasta,          siamies : P. Leger, kirjaaja : johtava hallintovirkamises H. A.
yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien kokoon          Riihi, on antanut 29.5.1997 tuomion, jonka tuomiolau
panossa : jaoston puheenjohtaja G. F. Mancini sekä tuoma           selma on seuraava :
rit J. L. Murray, C. N. Kakouris, P. J. G. Kapteyn (esitte
levä tuomari ) ja H. Ragnemalm, julkisasiamies: C. O.
Lenz, kirjaaja : johtava hallintovirkamies D. Louterman            1 ) Valitus hylätään.
Hubeau, on antanut 29.5.1997 tuomion, jonka tuomiolau
selma on seuraava :
                                                                    2 ) Valittaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                         lut.
1 ) Televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien,
     asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovitta
                                                                    0 ) EYVL N:o C 197, 6.7.1996 .
     misesta 3 päivänä lokakuuta 1989 annetun neuvoston
     direktiivin 89/552/ETY 2 artiklan 1 kohtaa on tulkit
     tava niin, että televisiolähetystoiminnan harjoittaja
     kuuluu sen jäsenvaltion lainkäyttövaltaan, johon se on
     sijoittautunut. Televisiolähetystoiminnan harjoittajan
     lähettämien ohjelmien alkuperällä tai sillä, ovatko ne
     direktiivin 4 ja 5 artiklan mukaisia, ei ole merkitystä               YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
     määritettäessä se jäsenvaltio, jonka lainkäyttövaltaan
     tällainen toiminnanharjoittaja kuuluu 2 artiklan                                        ( kuudes jaosto),
      1 1 kohdan nojalla.                                                             5 päivänä kesäkuuta 1997,
                                                                    asiassa C-285/95 ( Oberverwaltungsgericht Berlinin
2 ) Direktiivin 89/552/ETY 2 artiklan 2 kohtaa on tulkit           esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), Suat Koi vastaan Land
     tava niin, että jäsenvaltio ei voi kieltää alueellaan toi                                   Berlin H
     sen jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvan televisiolä
     hetystoiminnan harjoittajan ohjelmien edelleenlähettä         (ETY-Turkki-assosiaatiosopimus — Assosiaationeuvoston
     mistä, vaikka nämä ohjelmat eivät ole direktiivin 4 ja         päätös — Työntekijöiden vapaa liikkuvuus — Säännönmu
     5 artiklan vaatimusten mukaisia .                              kainen työskentely — Vilpillisesti hankitun oleskeluluvan
                                                                               perusteella suoritetut työskentelyjaksot)
H EYVL N:o C 64, 2.3.1996 .                                                                    ( 97/C 228/04 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                         (viides jaosto ),
                 29 päivänä toukokuuta 1997,
                                                                    Asiassa C-285/95 , jonka Oberverwaltungsgericht Berlin on
asiassa C-153/96 P, Jan Robert de Rijk vastaan Euroopan             saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla
                     yhteisöjen komissio ( ! )                      yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä
(Muutoksenhaku — Virkamies — Kolmansissa maissa                     kansallisessa tuomioistuimessa vireillä        olevassa  asiassa
työskentelevien virkamiesten täydentävä sairausvakuutus            Suat Koi vastaan Land Berlin, ennakkoratkaisun Eu
   järjestelmä — Sairauskulujen korvaamisen edellytykset)           roopan talousyhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Turkin
                                                                    valtion välisestä assosiaatiosta tehdyllä sopimuksella
                          ( 97/C 228/03 )
                                                                    perustetun assosiaationeuvoston assosiaation kehittämi
                                                                    sestä 19.9.1980 tekemän päätöksen N:o 1/80 6 artiklan
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      1 kohdan ja 14 artiklan 1 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen
                                                                    tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien kokoonpanossa :
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan           jaoston puheenjohtaja G. F. Mancini sekä tuomarit C. N.
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)              Kakouris, G. Hirsch, H. Ragnemalm ja R. Schintgen ( esit
                                                                    televä tuomari ), julkisasiamies: M. B. Elmer, kirjaaja : joh
                                                                    tava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau , on antanut
Asiassa C-153/96 P, Jan Robert de Rijk, edustajanaan                5.6.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
asianajaja Nicolas Lhoëst, jossa valittaja vaatii muutok
senhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas
teen tuomioistuimen (viides jaosto ) asiassa T-362/94, de           Euroopan talousyhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Tur
Rijk vastaan komissio, 7.3.1 996 antaman tuomion                    kin valtion välisestä assosiaatiosta tehdyllä sopimuksella
kumoamista (Kok. H. 1996 , s . 11-365 ), vastapuolena :             perustetun assosiaationeuvoston assosiaation kehittämi


title: Asian T-78/03 poistaminen rekisteristä

text:
C 226/18                FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                          20.9.2003
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään                    Euroopan yhteisöjen komissio, jossa kantaja vaatii komission
V. Di Bucci, R. Lyal ja G. Rozet), jossa kantaja vaatii                18.6.2003 tekemän sellaisen päätöksen täytäntöönpanon
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan                      keskeyttämistä, jonka mukaan kantajan asemapaikkana ei
Belgian kuningaskunnan Belgiaan sijoittautuneiden koordi-              15.7.2003 alkaen enää ole kyseisen toimielimen edustusto
nointikeskusten       hyväksi      toteuttamaa     tukijärjestelmää    Nairobissa (Kenia), ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
koskevan 17 päivänä helmikuuta 2003 tehdyn komission                   presidentti on 3.7.2003 antanut määräyksen, jonka määräysosa
päätöksen C(2003) 564 lopullinen, yhteisöjen ensimmäisen               on seuraava:
oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu ensimmäinen jaosto),
toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä
tuomarit J. Azizi, M. Jaeger, H. Legal ja M. E. Martins Ribeiro;
kirjaaja: H. Jung, on 16.5.2003 antanut määräyksen, jonka
määräysosa on seuraava:                                                1)    Komission 18.6.2003 tekemän päätöksen, jonka mukaan
                                                                             kantajan asemapaikkana ei 15.7.2003 alkaen enää ole kyseisen
                                                                             toimielimen edustusto Nairobissa (Kenia), täytäntöönpano
1)   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin luopuu asian T-140/03,            keskeytetään, kunnes tämä välitoimimenettely päätetään.
     Forum 187 vastaan komissio, käsittelystä, jotta yhteisöjen
     tuomioistuin voi antaa ratkaisun kumoamisvaatimuksesta.
2)   Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                       2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
(1) EUVL C 158, 5.7.2003.
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                        Asian T-78/03 (1) poistaminen rekisteristä
      TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
                                                                                (2003/C 226/39)
                  3 päivänä heinäkuuta 2003
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
asiassa T-249/03 R, Y vastaan Euroopan yhteisöjen
                              komissio                                 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                       viidennen jaoston puheenjohtajan 26.6.2003 antamalla
(Välitoimimenettely – Henkilöstö –                Työjärjestyksen      määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                      105 artiklan 2 kohta)                            rekisteristä on poistettu asia T-78/03, Haladjian Frères vastaan
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio.
                          (2003/C 226/38)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Asiassa T-249/03 R, Y, Euroopan yhteisöjen komission
virkamies, edustajanaan asianajaja S. Papanikolaou, vastaan            (1) EUVL C 112, 10.5.2003.


title: Asia C-409/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 27.9.2007 (High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Divisionin (Administrative Court) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Teleos plc, Unique Distribution Ltd, Synectiv Ltd, New Communications Ltd, Quest Trading Company Ltd, Phones International Ltd, AGM Associates Ltd, DVD Components Ltd, Fonecomp Ltd, Bulk GSM Ltd, Libratech Ltd, Rapid Marketing Services Ltd, Earthshine Ltd ja Stardex (UK) Ltd v. Commissioners of Customs & Excise (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — 28 a artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta ja 28 c artiklan A kohdan a alakohdan ensimmäinen alakohta — Yhteisöhankinta — Yhteisöluovutus — Vapautus arvonlisäverosta — Toiseen jäsenvaltioon lähetetyt tai kuljetetut tavarat — Todisteet — Kansalliset petostentorjuntatoimenpiteet)

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 27.9.2007 (High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Divisionin (Administrative Court) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Teleos plc, Unique Distribution Ltd, Synectiv Ltd, New Communications Ltd, Quest Trading Company Ltd, Phones International Ltd, AGM Associates Ltd, DVD Components Ltd, Fonecomp Ltd, Bulk GSM Ltd, Libratech Ltd, Rapid Marketing Services Ltd, Earthshine Ltd ja Stardex (UK) Ltd v. Commissioners of Customs & Excise
   (Asia C-409/04) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 28 a artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta ja 28 c artiklan A kohdan a alakohdan ensimmäinen alakohta - Yhteisöhankinta - Yhteisöluovutus - Vapautus arvonlisäverosta - Toiseen jäsenvaltioon lähetetyt tai kuljetetut tavarat - Todisteet - Kansalliset petostentorjuntatoimenpiteet)
   (2007/C 297/02)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Teleos plc, Unique Distribution Ltd, Synectiv Ltd, New Communications Ltd, Quest Trading Company Ltd, Phones International Ltd, AGM Associates Ltd, DVD Components Ltd, Fonecomp Ltd, Bulk GSM Ltd, Libratech Ltd, Rapid Marketing Services Ltd, Earthshine Ltd ja Stardex (UK) Ltd

      Vastaaja Commissioners of Customs & Excise: Commissioners of Customs & Excise
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisukysymys — High Court of Justice, (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 28 a artiklan 3 kohdan ja 28 c artiklan A kohdan a alakohdan tulkinta — Tavaroiden myyjän ja hankkijan välinen sopimus, joka sisältää lausekkeen, jonka mukaan hankkija on vastuussa tavaroiden kuljettamisesta luovutusjäsenvaltion alueella sijaitsevasta varastosta toiseen jäsenvaltioon
   Tuomiolauselma

               1)

               Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 17.10.2000 annetulla neuvoston direktiivillä 2000/65/EY, 28 a artiklan 3 kohdan ensimmäistä alakohtaa ja 28 c artiklan A kohdan a alakohdan ensimmäistä alakohtaa on tulkittava näissä kummassakin säännöksessä oleva ilmaisu ”lähettää” huomioon ottaen siten, että tavaran yhteisöhankinta on tapahtunut ja yhteisöluovutus on vapautettu arvonlisäverosta ainoastaan, jos omistajalle kuuluva määräämisvalta tavaraan on siirretty ostajalle ja luovuttaja osoittaa, että kyseinen tavara on lähetetty tai kuljetettu toiseen jäsenvaltioon ja että tämän lähettämisen tai kuljettamisen johdosta tavara on fyysisesti poistunut luovutusjäsenvaltion alueelta.

               2)

               Direktiivin 77/388, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2000/65, 28 c artiklan A kohdan a alakohdan ensimmäistä alakohtaa on tulkittava siten, että se estää sen, että luovutusjäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset velvoittavat luovuttajan, joka on toiminut vilpittömässä mielessä ja joka on toimittanut todisteet, jotka ensi näkemältä osoittavat, että hänellä on oikeus tavaroiden yhteisöluovutusta koskevaan verovapautukseen, suorittamaan arvonlisäveron näistä tavaroista myöhemmin, kun tällaiset todisteet osoittautuvat paikkansapitämättömiksi, eikä ole osoitettu, että kyseinen luovuttaja on osallistunut veropetokseen, kunhan viimeksi mainittu on toteuttanut kaikki toimenpiteet, jotka ovat kohtuudella hänen toteutettavissaan, sen varmistamiseksi, että hänen suorittamansa yhteisöluovutus ei johda siihen, että hän osallistuu tällaiseen petokseen.

               3)

               Se, että ostaja on esittänyt määränpäänä olevan jäsenvaltion veroviranomaisille pääasiassa kyseessä olevan kaltaista yhteisöhankintaa koskevan ilmoituksen, voi muodostaa lisätodisteen, jolla pyritään osoittamaan, että tavarat ovat tosiasiassa poistuneet luovutusjäsenvaltion alueelta, mutta se ei ole ratkaiseva todiste yhteisöluovutuksen arvonlisäverosta vapauttamisen kannalta.

      (1)  EUVL C 300, 4.12.2004.


title: Asia T-118/07: Kanne 16.4.2007 — P.P.TV — Rentrak (PPT) v. SMHV

text:
               7.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/24

         Kanne 16.4.2007 — P.P.TV — Rentrak (PPT) v. SMHV
   (Asia T-118/07)
   (2007/C 155/49)
   Kannekirjelmän kieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: P.P.TV/SMHV — Rentrak (PPT) (Lissabon, Portugali) (edustajat: advogados I. de Carvalho Simoes ja J. Conceicao Pimenta)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: RENTRAK Corp.
   Vaatimukset

               —

               SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 7.2.2007 tekemä päätös nro R. 1040/2005-1 (asia: SMHV:n tavaramerkkijaoston päätös nro 2254/2005, 28/0612005) on kumottava

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on kiellettävä SMHV:tä rekisteröimästä yhteisön tavaramerkiksi hakemuksesta nro 1758382 ilmenevää merkkiä kaikille siihen liittyville palveluille

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Rentrak Corp.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Nimimerkki PPT (videokasettien jakelupalvelut, jotka perustuvat tulojen jakamiseen tai käyttötariffiin; videoiden ja DVD:den vuokraus; videonauhoittimien ja DVD-lukijoiden vuokraus; videonauhojen vuokraus; videoiden, DVD:den, videonauhoittimien ja DVD-lukijoiden vuokraus maailmanlaajuisen tietoliikenneverkon kautta, luokka 41)

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Portugalilainen kansallinen tavaramerkki nro 330.375, jossa on sanaosa ”PPTV” (kasvatus-, koulutus-, ajanvietepalvelut ja urheilu- sekä kulttuuritoiminnot, luokka 41)

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksytään ja yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus hylätään

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston päätös kumotaan ja väite hylätään
   Kanneperusteet:
   Palvelujen samanlaisuus: Väiteosaston tulkinta, jonka mukaan kyseiseen tavaramerkkiin liittyviä palveluja, jotka ovat pelkkiä jakelupalveluja, ei ole suunnattu samoille kuluttajille, koska niillä ei ole mitään yhteyttä kantajan tarjoamien palvelujen kanssa, on liian rajoittava.
   Graafinen samankaltaisuus ja sekaannusvaara: Molempien tavaramerkkien kolme ensimmäistä kirjainta ovat täsmälleen samat. Kummallakaan tavaramerkillä ei ole välitöntä merkitystä portugalilaiselle kuluttajalle, sillä niitä pidetään fantasiamerkkeinä ja alkuperäisinä logoina.
   Sekaannusvaara käsittää vaaran mielleyhtymästä.
   Vaikka portugalilaiset kuluttajat onnistuisivatkin erottamaan tavaramerkit toisistaan, ei ole mahdotonta, että he luulevat niillä olevan sama alkuperä, tai että he ajattelevat, että niiden haltijayritysten ovat keskenään liike- tai taloudellisissa suhteissa taikka organisatorisissa suhteissa, tai että kyse voi olla epälojaalista kilpailusta, vaikka se ei ole kyseisen tavaramerkin hakijan tarkoituksena.


title: Asia T-316/13: Kanne 11.6.2013 — Pappalardo ym. v. komissio

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 226/25

         Kanne 11.6.2013 — Pappalardo ym. v. komissio
   (Asia T-316/13)
   (2013/C 226/33)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantajat: Salvatore Aniello Pappalardo (Cetara, Italia), Pescatori La Tonnara Soc. coop. (Cetara), Fedemar Srl (Cetara), Testa Giuseppe E C. Snc (Catania, Italia), Pescatori San Pietro Apostolo Srl (Cetara), Camplone Arnaldo & C. Snc di Camplone Arnaldo EC (Pescara, Italia) ja Valentino Pesca Sas di Camplone Arnaldo & C. (Pescara) (edustajat: asianajajat V. Cannizzaro ja L. Caroli)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               toteaa komission olevan sopimussuhteen ulkopuolisessa vastuussa vahingosta, joka johtuu tonnikalaa Atlantin valtamerellä pituuspiirin 45° läntistä pituutta itäpuolella sekä Välimerellä kalastavia kurenuotta-aluksia koskevista kiireellisistä toimenpiteistä 12.6.2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 530/2008 (EUVL L 155, s. 9), jonka unionin tuomioistuin totesi pätemättömäksi asiassa C-221/09 17.3.2011 antamassaan tuomiossa, antamisesta

               —

               velvoittaa tästä syystä Euroopan komission korvaamaan kantajille aiheutuneet vahingot

               —

               velvoittaa Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Käsiteltävän asian kantajat täsmentävät, että kyseessä oleva sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu perustuu siihen, että komissio sääti asetuksessa 530/2008 lainvastaisesti tonnikalan kalastuksen pakollisesta keskeyttämisestä 16.6.2008 lähtien Kreikan, Ranskan, Italian. Kyproksen ja Maltan lipun alla purjehtivien alusten osalta mutta Espanjan lipun alla purjehtivia aluksia koskevasta samanlaisesta keskeyttämisestä vasta 23.6.2008 lähtien.
   Kantajien mukaan käsiteltävässä asiassa täyttyvät kaikki unionin toimielinten lainsäädäntötoimintaan liittyvän vastuun syntymisen välttämättömät edellytykset eli yksityisiä suojaavan oikeussäännön ilmeinen rikkominen, vahingon tosiasiallisuus ja syy-yhteyden olemassaolo tällaisen menettelyn ja väitetyn vahingon välillä.
   Kantajat korostavat tässä yhteydessä, että unionin tuomioistuin on todennut asetuksen N:o 530/2008 kokonaan pätemättömäksi syrjintäkiellon periaatteen loukkaamisen vuoksi ja että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan syrjintäkiellon periaatteen loukkaaminen kuuluu yksityisten suojaksi tarkoitettujen ylemmäntasoisten oikeussääntöjen ilmeisiin rikkomisiin.


title: Asia T-457/09: Kanne 13.11.2009 — Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband v. komissio

text:
               16.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 11/35

         Kanne 13.11.2009 — Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband v. komissio
   (Asia T-457/09)
   2010/C 11/66
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantajat: Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband (Münster, Saksa) (edustajat: asianajajat A. Rosenfeld ja I. Liebach)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               komission 12.5.2009 tekemä päätös K(2009) 3900 lopullinen oikaistu, joka koskee valtiontukea C-43/2008 (ex N 390/2008), jonka Saksa aikoo myöntää WestLB AG:n rakenneuudistusta varten, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja riitauttaa komission 12.5.2009 tekemän päätöksen K(2009) 3900 lopullinen oikaistu, joka koskee valtiontukea, jonka Saksa aikoo myöntää WestLB AG:n rakenneuudistusta varten (C-43/2008 (ex N 390/2008)). Komissio toteaa kyseisessä päätöksessä, että ilmoitettu valtiontuki viiden miljardin euron takuun muodossa on tietyillä ehdoilla yhteismarkkinoille soveltuva.
   Kantaja, joka kuuluu WestLB AG:iin, vetoaa kanteensa tueksi seuraaviin kanneperusteisiin:

               —

               EY 219 artiklassa tarkoitettua kollegisen päätöksenteon periaatetta on laiminlyöty, sillä riidanalaista päätöstä ei ole tehnyt komissio asiallisesti toimivaltaisena elimenä vaan kilpailusta vastaava komission jäsen

               —

               EY 87 artiklan 1 kohtaa on rikottu, sillä kilpailun vääristymistä koskevan tunnusmerkistön täyttymistä ei ole ylipäätään tutkittu

               —

               EY 87 artiklan 3 kohdan b alakohdan virkkeen loppuosaa on sovellettu virheellisesti, sillä riidanalaisessa päätöksessä otetaan virheellisesti huomioon tosiseikat ja kyseisen määräyksen sisältö ja rakenne, siinä suoritetaan puutteellisesti pakolliset eri seikkojen punnintaa koskeva arviointi ja suhteellisuusarviointi tai niitä ei suoriteta lainkaan, päätös on usealta osin virheellinen arvioinnin ja harkinnan osalta ja siinä asetetaan kohtuuttomia edellytyksiä

               —

               suhteellisuusperiaatetta on laiminlyöty

               —

               yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on laiminlyöty, sillä riidanalaisessa päätöksessä WestLB AG:ia ja sen osakkeenomistajia kohdellaan muihin ennen talouskriisiä tehtyihin päätöksiin ja muihin tämänhetkisen talouskriisin aikana tehtyihin päätöksiin verrattuna epäyhdenvertaisesti, ilman että tälle olisi objektiivista perustetta

               —

               EY 295 artiklaa on rikottu, sillä ehdolla siitä, että nykyisten omistajien on myytävä osuutensa, puututaan WestLB AG:n osakkeenomistajien Saksassa taattuun ja suojeltuun omistusoikeuteen

               —

               asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 7 artiklan 4 artiklaa on rikottu, sillä kyseiseen säännökseen ei sisälly aineellisoikeudellista ja riittävän täsmällistä toimivallan perustaa tällaiselle puuttumiselle

               —

               EY 253 artiklassa tarkoitettua perusteluvelvollisuutta on laiminlyöty.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen [88] artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1).


title: Asia T-66/13: Kanne 4.2.2013 — Langguth Erben v. SMHV (Pullon kuva)

text:
               13.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/30

         Kanne 4.2.2013 — Langguth Erben v. SMHV (Pullon kuva)
   (Asia T-66/13)
   2013/C 108/75
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG (Traben-Trarbach, Saksa) (edustajat: Rechtsanwalt R. Kunze ja Rechtsanwalt G. Würtenberger)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 22.11.2012 asiassa R 129/2012-1 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: pulloa esittävä kuviomerkki luokkaan 33 kuuluville tavaroille — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 10 005 866

      Tutkijan päätös: hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 7 artiklan 2 kohdan sekä 75 artiklan, 76 artiklan 1 kohdan ja 77 artiklan rikkominen


title: Asia C-383/03: Verwaltungsgerichshof 4.9.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ergül Dogan

text:
C 35/2                    FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                          7.2.2004
2)    Ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen tehtävänä         Onko Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisellä assosiaatio-
      on siinä tapauksessa, että voimassa olevan korvausjärjestelmän     sopimuksella perustetun assosiaationeuvoston assosiaation ke-
      tutkinta osoittaa, että direktiivi 84/5/ETY on pantu puutteelli-   hittämisestä 19 päivänä syyskuuta 1990 tekemän päätöksen
      sesti täytäntöön ja tällainen puute on aiheuttanut vahinkoa        N:o 1/80 (jäljempänä päätös N:o 1/80) 6 artiklan 2 kohtaa
      Evansille, selvittää, onko todettu täytäntöönpanovelvollisuuden    tulkittava siten, että turkkilainen työntekijä menettää päätök-
      rikkominen riittävänä ilmeinen.                                    sen N:o 1/80 6 artiklan 1 kohtaan perustuvat oikeutensa sillä
                                                                         perusteella, että hän on vankilassa kärsimässä vankeusrangais-
                                                                         tusta kolmen vuoden ajan?
(1) EYVL C 118, 21.4.2001.
Icon Institute GmbH:n 21.11.2003 tekemä Euroopan
yhteisöjen komissioon kohdistettavaa ulosmittausta kos-
                         keva lupahakemus
                           (Asia C-1/03 SA)
                                                                         Tampereen käräjäoikeuden 7.11.2003 tekemällään pää-
                                                                         töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa A.G.M.-
                             (2004/C 35/02)                               COS.MET s.r.l. vastaan Suomen valtio ja Tarmo Lehtinen
                                                                                (Asia C-470/03)
Icon Institute GmbH on tehnyt 21.11.2003 Euroopan yhteisö-
jen tuomioistuimelle Euroopan yhteisöjen komissioon kohdis-
tettavaa ulosmittausta koskevan lupahakemuksen. Kantajan
edustajana on R. Nathan, prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                                (2004/C 35/04)
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin poistaa komission
immuniteettisuojan, jotta sen hallussa olevaan CESD – Com-
munautaire a.s.b.l:n omaisuuteen voidaan kohdistaa turvaamis-
toimi, koska mikään oikeudellinen seikka tai tosiseikka ei ole
sitä vastaan, että komissio, jota vastaan ulosmittausta haetaan,
ei vapauta pätevästi varoja, joita se pitää hallussaan.                  Tampereen käräjäoikeus on pyytänyt 7.11.2003 tekemällään
                                                                         päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuimen kirjaamoon 11.11.2003, Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                         mioistuimelta asiassa A.G.M.-COS.MET s.r.l. vastaan Suomen
                                                                         valtio ja Tarmo Lehtinen ennakkoratkaisua seuraaviin kysy-
                                                                         myksiin:
                                                                         1)    Onko kysymys EY:n perustamissopimuksen 28 artiklassa
Verwaltungsgerichshof 4.9.2003 tekemällään päätöksellä                         tarkoitetusta vaikutuksiltaan määrällisiä rajoituksia vas-
   esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ergül Dogan                          taavasta toimenpiteestä tai toimenpiteestä, johon ryhty-
                                                                               misestä tulee perustamissopimuksen 10 artiklan
                                                                               2 kohdan nojalla pidättyä, kun valtion työsuojeluorgani-
                            (Asia C-383/03)                                    saatioon kuuluva asiantuntijavirkamies, jolla ei ole pää-
                                                                               tösvaltaa, esiintyy markkinavalvonta-asian vireillepanon
                             (2004/C 35/03)                                    jälkeen mutta ennen asian päättämistä valtakunnallisen
                                                                               tv-kanavan pääuutislähetyksessä ja laajan levikin omaa-
                                                                               vissa päivälehdissä sekä kaupan ja työmarkkinoiden jär-
                                                                               jestöissä sillä tavoin, että hänen suoranaiset tai muiden
                                                                               toistamat toteamuksensa markkinavalvonnan kohteena
Verwaltungsgerichtshof, on pyytänyt 4.9.2003 tekemällään                       olevan tietyn valmistajan valmistaman ja markkinoiman
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                       laitteen vaarallisuudesta terveydelle ja jopa hengelle voivat
12.9.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                       antaa laitteelle negatiivista julkisuutta ja haitata sen
ratkaisua asiassa Ergül Dogan, seuraavaan kysymykseen:                         markkinointia?


title: Asia C-256/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Espanja) on esittänyt 25.5.2010 — David Barcenilla Fernández v. Gerardo García S.L.

text:
               14.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Espanja) on esittänyt 25.5.2010 — David Barcenilla Fernández v. Gerardo García S.L.
   (Asia C-256/10)
   ()
   2010/C 221/32
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: David Barcenilla Fernández

      Vastapuoli: Gerardo García S.L.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2003/10/EY (1) 3 artiklaa, 5 artiklan 2 kohtaa, 6 ja 7 artiklaa tulkittava siten, että yritys, jossa työntekijöiden päivittäisen melualtistuksen taso ylittää 85 dBA (mitattu arvo, jossa ei oteta huomioon kuulonsuojainten vaikutusta), noudattaa velvoitteita, jotka tässä direktiivissä on asetettu aineellisille työolosuhteille työn melualtistuksen ehkäisemiseksi, antamalla työntekijöiden käyttöön kuulonsuojaimet, joiden vaimentavan vaikutuksen johdosta työntekijöiden päivittäisen melualtistuksen taso laskee alle 80 dBA:n?

               2)

               Onko direktiivin 2003/10/EY 5 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että ”teknisiä ja/tai organisatorisia toimenpiteitä koskevan suunnitelman”, joka sellaisen yrityksen on toteutettava, jossa työntekijöiden päivittäisen melualtistuksen taso ylittää 85 dBA (mitattu arvo, jossa ei oteta huomioon kuulonsuojainten vaikutusta), tarkoituksena on laskea melualtistuksen taso alle 85 dBA:n?

               3)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko katsottava, että direktiivi 2003/10/EY on ristiriidassa sellaisen kansallisen säännöksen tai oikeuskäytännön kanssa, jossa yritys vapautetaan velvollisuudestaan maksaa käteiskorvaus, joka on lähtökohtaisesti suoritettava hyvitykseksi työntekijöille, jotka joutuvat 85 dBA:n ylittävän päivittäisen melualtistuksen kohteeksi, sillä perusteella, että työnantaja antaa työntekijöiden käyttöön kuulonsuojaimet, joiden vaimentavan vaikutuksen johdosta päivittäinen melualtistuksen taso jää alle 80 dBA:n?

      (1)  Terveyttä ja turvallisuutta koskevista vähimmäisvaatimuksista työntekijöiden suojelemiseksi altistumiselta fysikaalisista tekijöistä (melu) aiheutuville riskeille 6.2.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/10/EY (seitsemästoista direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (EUVL L 42, s. 38).


title: Asia T-426/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.9.2015 – L'Oréal v. SMHV – Cosmetica Cabinas (AINHOA) (Yhteisön tavaramerkki — Menettämismenettely — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki AINHOA — Tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta — Muoto, joka on erilainen sellaisten seikkojen osalta, joilla ei muuteta erottamiskykyä)

text:
               23.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 389/35

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.9.2015 – L'Oréal v. SMHV – Cosmetica Cabinas (AINHOA)
   (Asia T-426/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Menettämismenettely - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki AINHOA - Tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta - Muoto, joka on erilainen sellaisten seikkojen osalta, joilla ei muuteta erottamiskykyä))
   (2015/C 389/36)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: L'Oréal (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat M. H. Granado Carpenter ja M. L. Polo Carreño)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: O. Mondéjar Ortuño ja A. Schifko)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Cosmetica Cabinas, SL (El Masnou, Espanja) (edustajat: asianajajat L. Montoya Terán ja J.-B. Devaureix)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 6.6.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 1642/2012-1), joka koskee L’Oréalin ja Cosmetica Cabinas, SL:n välistä menettämismenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               L'Oréal velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 304, 19.10.2013.


title: Asia T-51/02: Brasserie Battinin 26.2.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
4.5.2002                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 109/63
      tekemän päätöksen 1 artiklan siltä osin kuin siinä tode-           –     Komissio teki tosiseikkoja koskevan virheen katsoessaan,
      taan, että kantaja on rikkonut perustamissopimuksen                      että sopimuksen tarkoituksena oli estää ulkomaisten
      81 artiklan 1 kohtaa                                                     panimoiden pääsy markkinoille ja että tämä vaikutti
                                                                               merkittävästi kilpailuun.
–     kumoaa päätöksen 2 artiklan siltä osin kuin siinä määrä-
      tään kantajalle sakko, tai toissijaisesti alentaa sakkoa
      olennaisesti                                                       Kantaja korostaa, että sopimuksen tekemisen syynä oli epäta-
                                                                         vallinen kansallisesta oikeudellisesta tilanteesta johtuva vaarati-
                                                                         lanne, joka uhkasi välittömästi vilpitöntä kilpailua. Tämän
                                                                         takia panimoiden välinen rajoitettu ja tavoitteeseen nähden
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         oikeasuhteinen yhteistyö oli ainoa keino olutsopimusehdoissa
                                                                         olevien takuiden varmistamiseksi.
                                                                         Sakkojen määrän osalta kantaja vetoaa asetuksen N:o 17
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      15 artiklan 2 kohdan rikkomiseen ja perusteluvelvollisuuden
                                                                         noudattamatta jättämiseen.
Käsiteltävänä oleva kanne koskee komission päätöstä, jossa
todetaan kartelli, joka toteutettiin viiden luxemburgilaisen
panimon, joihin myös kantaja kuuluu, 8.10.1985 allekirjoitta-
malla sopimuksella, jonka tarkoituksena oli varmistaa yksin-
myyntioikeutta koskevien niin sanottujen olutsopimusehtojen
noudattaminen; nämä ovat tunnusomaisia panimoiden ja
anniskeluliikkeiden, jotka muodostavat kahvila-, hotelli- ja
                                                                         Brasserie Battinin 26.2.2002 Euroopan yhteisöjen komis-
ravintola-alan Luxemburgissa ja koko yhteisössä, välisissä
                                                                                siota vastaan nostama kanne
sopimuksissa. Tällaisten sopimusten tarkoituksena on säilyttää
kyseinen HORECA-alan asiakaskunta Luxemburgissa ja estää
ulkomaisten panimoiden pääsy alalle.                                                               (Asia T-51/02)
                                                                                (2002/C 109/120)
Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi seuraaviin kanneperustei-
siin:
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
–     Komissio teki oikeudellisen virheen jättäessään huomioi-
      matta ja kieltäytyessään tunnustamasta velvollisuuttaan
      ottaa huomioon taloudellinen asiayhteys, jossa kyseinen
      sopimus tehtiin, arvioidakseen kaikkia tarkasteltavana             Brasserie Battin, kotipaikka Esch / Alzette (Luxemburg) on
      olevia sopimusehtoja ja kyseisen sopimuksen tarkoitusta.           nostanut 26.2.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
                                                                         asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                         siota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Alexandre
                                                                         Carnelutti ja Marie Santini, prosessiosoite Luxemburgissa.
–     Komissio teki kyseisen sopimuksen soveltamisalaa koske-
      van analysointivirheen todetessaan, että sopimusta sovel-
      lettiin hankintasopimuksen tai olutsopimusehtojen puut-
      tuessa, ja se teki näin ollen arviointivirheen, koska sen          Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
      sopimusta koskeva kielteinen arvointi perustui sopimuk-            mioistuin:
      sen oletettuun soveltamisalaan.
                                                                         –     kumoaa komission asiassa COMP/37800/F3-Brasseries
–     Komissio teki arviointivirheen katsoessaan, että sopimuk-                Luxembourgoises 5.12.2001 tekemän päätöksen 1 artik-
      sen tarkoituksena oli sopimuspuolten asiakaskunnan säi-                  lan siltä osin kuin siinä todetaan, että kantaja on rikkonut
      lyttäminen. Sopimuksen keskeisenä ja ainoana tarkoituk-                  perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa
      sena oli nimittäin anniskeluliikkeen ja panimon välisen
      sopimukseen perustuvan yksinmyynnin noudattaminen.                 –     kumoaa päätöksen 2 artiklan siltä osin kuin siinä määrä-
      Sopimuksella ei näin ollen ollut muuta tarkoitusta kuin                  tään kantajalle sakko, tai toissijaisesti alentaa sakkoa
      olla laillinen horisontaalisen yhteistyön väline sen varmis-             olennaisesti
      tamiseksi, että kyseisen alan talouden, kehityksen ja
      vilpittömän kilpailun kannalta ratkaisevaa seikkaa nouda-
      tettaisiin.                                                        –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- C 109/64                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          4.5.2002
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                         taen huomioon kyseisen sakon täydellinen suhteettomuus
                                                                            muille yrityksille esillä olevassa asiassa ja muissa viimeaikaisissa
                                                                            asioissa määrättyihin sakkoihin nähden sekä sakon lakisäätei-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat saman-             nen enimmäismäärä.
kaltaiset kuin asiassa T-49/02.
                                                                            Lopuksi kantaja vetoaa syrjintäkiellon periaatteen loukkaami-
                                                                            seen.
Société Nouvelle des Couleurs Zinciques S.A:n 27.2.2002
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                            (Asia T-52/02)                                  Die Bayerische Hypo- und Vereinsbank AG:n 28.2.2002
                                                                             Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                          (2002/C 109/121)
                                                                                (Asia T-56/02)
                     ( Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (2002/C 109/122)
Société Nouvelle des Couleurs Zinciques S.A., kotipaikka                                         (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Bouchain (Ranska) on nostanut 27.2.2002 Euroopan yhteisö-
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu-
roopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina
ovat asianajajat Robert Saint-Esteben ja Hugues Calvet ja
prosessiosoite on Luxemburgissa.                                            Die Bayerische Hypo- und Vereinsbank, München (Saksa)
                                                                            on nostanut 28.2.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                            oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:              komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat
                                                                            W. Knapp, T. Müller-Ibold ja B. Bergmann.
–     ensisijaisesti kumoaa 11.12.2001 tehdyn komission pää-
      töksen 3 artiklan siltä osin kuin siinä määrätään kantajalle
      1,53 miljoonan euron suuruinen sakko;                                 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
–     toissijaisesti pienentää kyseisen sakon määrää huomatta-              –     kumoaa asiassa COMP/E-1/37.919 (ent. 37.391) euro-
      vasti;                                                                      alueen valuuttojen vaihdosta perittävät pankkimaksut
                                                                                (Saksa), 11.12.2001 tehdyn päätöksen C(2001) 3693
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                        lopull. kantajaa koskevin osin,
                                                                            –     toissijaisesti kumoaa kantajalle määrätyn 28 miljoonan
                                                                                euron suuruisen sakon tai (vaihtoehtoisesti) alentaa sen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                               määrää, ja
                                                                            –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Nyt käsiteltävässä asiassa riitautettu päätös on sama kuin
asiassa T-33/02, Britannia Alloys & Chemicals vastaan komis-
sio. Kantajana olevan yhtiön kanneperusteet ja pääasialliset
väitteet vastaavat kyseisessä asiassa esitettyjä kanneperusteita
ja väitteitä.                                                               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantajan mukaan sakon perusmäärän määritteleminen mieli-                    Väitettyä kartellia ei ole ollut. Valuutanvaihtoa harjoittavien
valtaisesti siten, että se selkeästi ylittää lakisääteisen enimmäis-        15.10.1997 pitämään kokoukseen osallistuneilta saaduista
määrän, on asetuksen N:o 17/62 15 artiklan 2 kohdan vastaista               tiedoista ilmenee, että kokouksessa puhuttiin valuuttojen pank-
siltä osin kuin ei ole otettu huomioon rikkomisen kestoa eikä               kienvälisen kaupan teknisistä näkökohdista ja valuutan vähit-
raskauttavia ja lieventäviä seikkoja. Lisäksi kanteen kohteena              täiskaupan hinnanmuodostuksen rakennetta koskevista toteu-
olevassa päätöksessä ei noudateta suhteellisuusperiaatetta ot-              tusmahdollisuuksista. Mihinkään sopimukseen ei päästy.


title: Asia T-496/08: Kanne 14.11.2008 — Ryanair v. komissio

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/41

         Kanne 14.11.2008 — Ryanair v. komissio
   (Asia T-496/08)
   (2009/C 32/80)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Ryanair Ltd (Dublin, Irlanti) (edustajat: asianajajat E. Vahida ja I. Metaxas-Maragkidis)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Komission implisiittinen päätös, jolla evättiin pääsy tutustua asiakirjoihin, joihin kantaja pyysi saada tutustua 25.6.2008 päivätyllä hakemuksella, on julistettava mitättömäksi EY 230 ja EY 231 artiklan mukaisesti

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kantajalle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut ja

               —

               on ryhdyttävä yhteisöjen tuomioistuimen tarkoituksenmukaiseksi katsomiin toimiin.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii tällä kanteella sen komission implisiittisen päätöksen kumoamista, jolla evättiin kantajan asetuksen N:o 1049/2001 (1) mukaisesti tekemä pyyntö saada tutustua asiakirjoihin, jotka koskevat valtiotukimenettelyjä oletetusta valtiontuesta, joka on myönnetty Berlin-Schönefeldin lentoaseman pitäjän kanssa tehdyllä sopimuksella.
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut, joihin kantaja vetoaa, ovat samanlaiset kuin asiassa T-494/08, Ryanair vastaan komissio.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).


title: Asia C-173/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.10.2007 (Commissione tributaria regionale di Genovan (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Agrover srl v. Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova (Yhteisön tullikoodeksi — Sisäinen jalostus — Assosiaatiosopimus — Riisin ennakkovienti kolmanteen maahan, jota sitoo sopimus tullietuuskohtelusta — Tullikoodeksin 216 artikla — Tuontitullien kantaminen jälkitullauksin — Tullikoodeksin 220 artiklan 2 kohdan b alakohta)

text:
               22.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/14

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.10.2007 (Commissione tributaria regionale di Genovan (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Agrover srl v. Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova
   (Asia C-173/06) (1)

   (Yhteisön tullikoodeksi - Sisäinen jalostus - Assosiaatiosopimus - Riisin ennakkovienti kolmanteen maahan, jota sitoo sopimus tullietuuskohtelusta - Tullikoodeksin 216 artikla - Tuontitullien kantaminen jälkitullauksin - Tullikoodeksin 220 artiklan 2 kohdan b alakohta)
   (2007/C 315/22)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Commissione tributaria regionale di Genova
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Agrover srl

      Vastaaja: Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Commissione tributaria regionale di Genova — Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1) 216 ja 220 artiklan tulkinta — Riisi, joka on viety sisäistä jalostusta koskevassa järjestelmässä kolmanteen maahan, jonka kanssa on tehty sopimus tullietuuskohtelusta — Tuontitullin periminen silloin kun tavaroiden korvaava tuonti tapahtuu maasta, jonka kanssa ei ole tehty sopimusta tullietuuskohtelusta
   Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna 16.11.2000 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 2700/2000, 216 artiklaa voidaan soveltaa tämän asetuksen 115 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetussa sisäisessä jalostusmenettelyssä jalostettujen tuotteiden Euroopan yhteisön ulkopuolelle suuntautuvaan vientiin, joka tapahtuu ennen tuontitavaroiden tuontia.

               2)

               Jos toimivaltaiset viranomaiset eivät ole, kun on kyse riisin ennakkoviennistä ja vastaavilla tuotteilla korvaamisesta sisäisessä jalostusmenettelyssä (suspensiojärjestelmä), tätä menettelyä päätettäessä vastustaneet asetuksen N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2700/2000, 216 artiklan perusteella kolmannesta maasta peräisin olevan tavaran vapauttamista tuontitulleista, näiden viranomaisten on luovuttava kyseisten tuontitullien kirjaamisesta tileihin jälkikäteen tämän asetuksen 220 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla kolmen kumulatiivisen edellytyksen täyttyessä. Ensinnäkin tullien kantamatta jättämisen on pitänyt johtua toimivaltaisten viranomaisten omasta virheestä, tämän viranomaisten virheen on pitänyt olla luonteeltaan sellainen, että vilpittömässä mielessä toiminut tullivelallinen ei ole voinut kohtuudella havaita sitä, ja tullivelallisen on pitänyt tulli-ilmoituksessaan noudattaa kaikkia voimassa olevia säännöksiä. Ennakkoratkaisua pyytäneen kansallisen tuomioistuimen on arvioitava, onko tilanne tämä esillä olevassa pääasiassa, niiden konkreettisten seikkojen perusteella, joista sen käsiteltävänä olevassa asiassa on kyse, ja erityisesti niiden todisteiden perusteella, jotka pääasian kantaja on tätä varten toimittanut.

      (1)  EUVL C 143, 17.6.2006.


title: Asia F-95/09: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 8.2.2011 — Skareby v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Henkinen ahdistelu esimiehen taholta — Henkilöstösääntöjen 12 a ja 24 artikla — Avustamispyyntö — Kohtuullinen aika — Alkamisajankohta — Kesto)

text:
               26.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/13

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 8.2.2011 — Skareby v. komissio
   (Asia F-95/09) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Henkinen ahdistelu esimiehen taholta - Henkilöstösääntöjen 12 a ja 24 artikla - Avustamispyyntö - Kohtuullinen aika - Alkamisajankohta - Kesto)
   2011/C 95/21
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Carina Skareby (Leuven, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Rodrigues ja C. Bernard-Glanz)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja J. Baquero Cruz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan vastaajan sellaisen päätöksen kumoamista, jolla on päätetty olla aloittamatta tutkimusta henkisestä ahdistelusta, jonka kohteeksi kantaja väittää joutuneensa

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan komission 4.3.2009 tekemä päätös, jolla on kieltäydytty aloittamasta hallinnollista tutkimusta henkisestä ahdistelusta, johon Carina Skarebyn erään entisen esimiehen on väitetty syyllistyneen, kumotaan.

               2)

               Euroopan komissio vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 24, 30.1.2010, s. 81.


title: Asia C-243/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovakia) on esittänyt 27.5.2015 – Lesoochranárske zoskupenie VLK v. Obvodný úrad Trenčín

text:
               24.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovakia) on esittänyt 27.5.2015 – Lesoochranárske zoskupenie VLK v. Obvodný úrad Trenčín
   (Asia C-243/15)
   (2015/C 279/22)
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Lesoochranárske zoskupenie VLK

      Vastaaja: Obvodný úrad Trenčín

      Muu osapuoli: Biely potok, a.s.

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko mahdollista taata Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa vahvistettu oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen siinä tapauksessa, että oletetaan loukatun oikeutta korkeatasoiseen ympäristönsuojeluun, sellaisena kuin se on toteutettu edellytyksillä, jotka Euroopan unioni on vahvistanut pääsääntöisesti luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/43/ETY, (1) ja erityisesti [oikeutta] auttaa hankkimaan kansalaisten mielipide hankkeesta, jolla voisi olla merkittäviä vaikutuksia erityisten suojelutoimien alueiden eurooppalaiseen ekologiseen verkostoon NATURA 2000:een, sekä oikeuksia, joihin valittaja, joka on voittoa tavoittelematon järjestö, joka toimii kansallisella tasolla ympäristönsuojelussa, vetoaa tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevan yleissopimuksen 9 artiklassa tarkoitetulla tavalla niissä rajoissa, jotka on asetettu asiassa C-240/09, 8.3.2011 annetussa Euroopan unionin tuomioistuimen tuomiossa, myös silloin, jos kansallinen tuomioistuin päättää tuomioistuimen tutkinnan riidassa, joka koskee sellaisen päätöksen tutkimista, jolla evätään [kyseiseltä järjestöltä] asianosaisasema hallinnollisessa menettelyssä, joka koskee luvan antamista, kuten on tapahtunut nyt käsiteltävässä asiassa, ja kehottaa [kyseistä järjestöä] nostamaan kanteen siitä, että sitä ei ole otettu huomioon kyseisessä hallinnollisessa menettelyssä?

      (1)  EYVL L 206, s. 7.


title: Asia C-230/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Den Haag (Alankomaat) on esittänyt 20.5.2015 – Brite Strike Technologies Inc. v. Brite Strike Technologies SA

text:
               3.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 254/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Den Haag (Alankomaat) on esittänyt 20.5.2015 – Brite Strike Technologies Inc. v. Brite Strike Technologies SA
   (Asia C-230/15)
   (2015/C 254/11)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Den Haag

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Brite Strike Technologies Inc.

      Vastaaja: Brite Strike Technologies SA

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko BVIE (mahdollisesti Gerechtshof Den Haagin 26.11.2013 antaman tuomion 28–34 kohdassa mainituilla perusteilla) katsottava myöhemmäksi sopimukseksi niin, ettei BVIE:n 4.6 artiklaa voida katsoa erityissäännökseksi Bryssel I -asetuksen (1) 71 mukaisessa merkityksessä?
               Jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi:

               2)

               Seuraako Bryssel I -asetuksen 22 artiklan 4 kohdasta, että sekä belgialaisella, alankomaalaisella että luxemburgilaisella tuomioistuimella on kansainvälinen toimivalta käsitellä riita-asia?

               3)

               Jos ei, miten silloin käsiteltävänä olevan asian kaltaisessa tapauksessa on määritettävä, onko kansainvälinen toimivalta belgialaisella, alankomaalaisella vai luxemburgilaisella tuomioistuimella? Voidaanko tätä kansainvälisen toimivallan (tarkempaa) määrittämistä varten (sittenkin) soveltaa BVIE:n 4.6 artiklaa?

      (1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001 (EYVL L 12, s. 1).


title: Asia C-562/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 19.12.2008 — Müller Fleisch GmbH v. Land Baden-Württemberg

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 19.12.2008 — Müller Fleisch GmbH v. Land Baden-Württemberg
   (Asia C-562/08)
   (2009/C 69/36)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesverwaltungsgericht
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Müller Fleisch GmbH

      Vastaaja: Land Baden-Württemberg

      Muu osapuoli: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
   Ennakkoratkaisukysymys
   Onko asetuksen (EY) N:o 999/2001 (1) 6 artiklan 1 kohtaa, kun se luetaan yhdessä asetuksen liitteessä III olevan A luvun I osan kanssa, ja sellaisena kuin se on muutettuna 22.6.2001 annetulla komission muutosasetuksella (EY) N:o 1248/2001 (2), tulkittava siten, että se on esteenä 1.12.2000 annetulla BSE-tutkimusasetuksella (BSE-Untersuchungsverordnung, BGBl I s. 1659), sellaisena kuin se on muutettuna 25.1.2001 annetulla asetuksella (BGBl I, s. 164), säädetyn kaltaiselle tutkimusvelvollisuuden laajentamiselle koskemaan kaikkia yli 24 kuukauden ikäisiä nautaeläimiä?

      (1)  Tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisyä, valvontaa ja hävittämistä koskevista säännöistä 22.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 999/2001; EYVL L 147, s. 1.

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 999/2001 liitteiden III, X ja XI muuttamisesta tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden epidemiologisen valvonnan ja testaamisen osalta 22.6.2001 annettu komission asetus (EY) N:o 1248/2001; EYVL L 173, s. 12.


title: Asia T-48/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.12.2015 – British Airways v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Euroopan lentorahtimarkkinat — Lentorahtipalvelujen hintojen useita osatekijöitä (polttoainelisien ja turvalisien käyttöön ottaminen ja lisiä koskevien provisioiden maksamisesta kieltäytyminen) koskevat sopimukset ja yhdenmukaistetut menettelytavat — SEUT 101 artikla, ETA-sopimuksen 53 artikla ja yhteisön ja Sveitsin lentoliikenteestä tehdyn sopimuksen 8 artikla — Perusteluvelvollisuus)

text:
               8.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/37

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.12.2015 – British Airways v. komissio
   (Asia T-48/11) (1)

   ((Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Euroopan lentorahtimarkkinat - Lentorahtipalvelujen hintojen useita osatekijöitä (polttoainelisien ja turvalisien käyttöön ottaminen ja lisiä koskevien provisioiden maksamisesta kieltäytyminen) koskevat sopimukset ja yhdenmukaistetut menettelytavat - SEUT 101 artikla, ETA-sopimuksen 53 artikla ja yhteisön ja Sveitsin lentoliikenteestä tehdyn sopimuksen 8 artikla - Perusteluvelvollisuus))
   (2016/C 048/41)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: British Airways plc (Harmondsworth, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: aluksi K. Lasok, QC, barrister R. O’Donoghue ja solicitor B. Louveaux, sitten R. O’Donoghue, B. Louveaux ja J. Turner, QC)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi N. Khan, S. Noë ja N. von Lingen, avustajinaan aluksi barrister B. Doherty, sitten barrister A. Bates, sitten N. Khan ja A. Dawes, avustajanaan A. Bates)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse SEUT 101 artiklan, ETA-sopimuksen 53 artiklan sekä Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton lentoliikennettä koskevan sopimuksen 8 artiklan mukaisesta menettelystä 9.11.2010 tehdyn komission päätöksen K(2010) 7694 lopullinen (Asia COMP/39258 – Lentorahti) kumoamisesta kantajaa koskevilta osiltaan.

      Tuomiolauselma

               1)

               SEUT 101 artiklan, ETA-sopimuksen 53 artiklan sekä Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton lentoliikennettä koskevan sopimuksen 8 artiklan mukaisesta menettelystä 9.11.2010 tehty komission päätös K(2010) 7694 lopullinen (Asia COMP/39258 – Lentorahti) kumotaan siltä osin kuin Euroopan komissio on siinä katsonut yhtäältä, että British Airways plc oli ensinnäkin osallistunut menettelyyn, jossa komissiot oli jätetty maksamatta, toiseksi, että tämä oli rikkonut SEUT 101 artiklaa, ETA-sopimuksen 53 artiklaa sekä Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton lentoliikennettä koskevan sopimuksen 8 artiklaa 22.1.2001 ja 1.10.2001 välisenä aikana, ja kolmanneksi, että tämä oli osallistunut näiden määräysten rikkomiseen Hong Kongista (Kiina), Japanista, Intiasta, Thaimaasta, Singaporesta, Etelä-Koreasta ja Brasiliasta suoritettujen lentorahtipalvelujen osalta, ja toisaalta määrännyt sille sakon.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan British Airways plc:lle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 80, 12.3.2011.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kolmas jaosto) 21 päivänä heinäkuuta 2005, asiassa C-515/03 (Finanzgericht Hamburgin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Eichsfelder Schlachtbetrieb GmbH vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Maatalous — Yhteinen markkinajärjestely — Vientituet — Myöntämisen edellytykset — Tuotteen tuonti kolmanteen määrämaahan — Käsite — Kulutukseen saattamista koskevien tullimuodollisuuksien täyttäminen kolmannessa maassa — Merkittävä valmistus tai käsitteleminen — Tuonti takaisin yhteisöön — Oikeuden väärinkäyttö)

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/15

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kolmas jaosto)
   21 päivänä heinäkuuta 2005,
   asiassa C-515/03 (Finanzgericht Hamburgin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Eichsfelder Schlachtbetrieb GmbH vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas (1)

   (Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Vientituet - Myöntämisen edellytykset - Tuotteen tuonti kolmanteen määrämaahan - Käsite - Kulutukseen saattamista koskevien tullimuodollisuuksien täyttäminen kolmannessa maassa - Merkittävä valmistus tai käsitteleminen - Tuonti takaisin yhteisöön - Oikeuden väärinkäyttö)
   (2005/C 217/28)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-515/03, jossa on ollut kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 12.11.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 9.12.2003, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Eichsfelder Schlachtbetrieb GmbH vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas sekä tuomarit J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari), S. von Bahr, J. Malenovský ja U. Lõhmus, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: hallintovirkamies K. Sztranc, on antanut 21.7.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 27 päivänä marraskuuta 1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3665/87 17 artiklan 3 kohdassa, sellaisena kuin tämä asetus on muutettuna Uruguayn kierroksen sopimuksen maataloudesta täytäntöönpanemiseksi tarvittavien mukautusten osalta 19 päivänä kesäkuuta 1995 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1384/95, tarkoitetun vaihtelevan vientituen saamisen edellytys eli kyseisen tuotteen kulutukseen saattamiseksi kolmannessa määrävaltiossa tarpeellisten tullimuodollisuuksien suorittaminen, on täyttynyt, kun tätä tuotetta on sen jälkeen, kun siitä on maksettu tuontitullit tässä maassa, valmistettu tai käsitelty merkittävästi yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 24 artiklassa tarkoitetulla tavalla, vaikka tämän valmistuksen tai käsittelyn tuloksena saatu tuote vietäisiin takaisin yhteisöön siten, että kolmannessa maassa kannetut tullimaksut saadaan takaisin ja yhteisössä maksetaan tuontitullit.
   Vientitukien palautusta voidaan tällöin kuitenkin vaatia, jos kansallinen tuomioistuin katsoo, että kansallisessa lainsäädännössä säädetyllä tavalla on näytetty toteen viejän vilpillinen menettely.

      (1)  EUVL C 59, 6.3.2004.