title: Asia C-521/15: Kanne 29.9.2015 – Espanjan kuningaskunta v. Euroopan unionin neuvosto

text:
               7.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 406/25

         Kanne 29.9.2015 – Espanjan kuningaskunta v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-521/15)
   (2015/C 406/25)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: A. Rubio González)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa sakon määräämisestä Espanjalle alijäämätietojen väärentämisestä Valencian itsehallintoalueella 13.7.2015 annetun päätöksen (EU) 2015/1289 (1)

               tai

               —

               toissijaisesti alentaa määrätyn sakon määrää rajaamalla kyseessä olevan jakson ajallisesti 13.12.2011 eli asetuksen N:o 1173/2001 (2) voimaantulon jälkeen
               ja

               —

               velvoittaa joka tapauksessa vastaajana olevan toimielimen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteen kohteena olevalla päätöksellä on rikottu asetuksen N:o 1173/2011 8 artiklan 3 kohtaa ja päätöksen 2012/678/EU
       (3)
      2 artiklan 1 ja 3 kohtaa. Ennen asian vireillepanoa asiassa on ryhdytty päätöksellä 2012/678/EU käyttöön otetun menettelyyn nähden rinnakkaiseen tutkintaan. Menettelyssä on näin tukeuduttu tietoihin, jotka on saatu tarkastuksissa, jotka eivät täyttäneet päätöksen 2 artiklan 3 kohdassa asetettuja edellytyksiä, mikä loukkaa Espanjan puolustautumisoikeuksia.
   Asetetun tutkintayksikön kokoonpano on hyvän hallintotavan vastainen. Puolueettomuusvaatimuksen mukaisena ei voida pitää sitä, että samat henkilöt, jotka ovat olleet mukana asian tutkinnan aikaisemmissa vaiheissa, ovat yksikön jäseniä. Yksikkö on aiheuttanut vaaran menettelyssä tehtävien toteamusten ja sellaisten vakavien indisioiden arvioinnin vääristymisestä, joita oli arvioitu ennen tutkintamenettelyn aloittamista. Tutkintayksikön puolueettomuutta voidaan objektiivisesti tarkastellen pitää puutteellisena.
   Kanteen kohteena olevalla päätöksellä on rikottu asetuksen N:o 1173/2011 8 artiklan 1 kohtaa, sillä kyse ei ole ollut alijäämää ja velkaa koskevien merkityksellisten tietojen sellaisesta manipuloinnista tai vääristelystä, joka olisi johtunut jäsenvaltion vakavasta laiminlyönnistä tai nimenomaisesta tarkoituksesta. Ensinnäkin tosiseikkoja ei ole pidettävä tilastojen manipulointina tai väärentämisenä, vaan kyse on alijäämää ja velkaa koskevien tietojen tarkistamisesta tavalla, joka on selvä ja tähän soveltuva. Toiseksi väitetyn manipuloinnin kohteena olleilla tiedoilla ei ole missään tapauksessa merkitystä unionin toimielimille SEUT 121 ja SEUT 126 artiklassa taatun valvontavallan kannalta. Espanjan toimia ei voida pitää vakavana laiminlyöntinä myöskään siksi, että juuri Espanjan viranomaiset olivat havainneet virheen, ilmoittaneet siitä välittömästi komissiolle ja toimineet tässä erittäin suurta huolellisuutta noudattaen ja nopeasti.

      Määrätty seuraamus ei ole oikeasuhteinen sen määrää laskettaessa huomioon otetun ajanjakson osalta. Seuraamuksen kohteena oleva ajanjakso koskee vuodesta 2012 alkaen annettujen tiedoksiantojen sisältämiä tietoja, siltä osin kuin kyse on asetuksen N:o 1173/2011 voimaantulohetken [13].12.2011 tapahtumista. Tämän vuoksi seuraamuksen viitemäärä on perustettava tietoihin, jotka koskevat vuonna 2011 kirjattuja laskuja.

      (1)  EUVL L 198, s. 19.

      (2)  Julkisen talouden valvonnan tehokkaasta täytäntöönpanosta euroalueella 16.11.2011 annettu Euroopan Parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1173/2011 (EUVL L 306, s. 1)

      (3)  Julkisen talouden valvonnan tehokkaasta täytäntöönpanosta euroalueella annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1173/2011 tarkoitetuista tilastojen väärentämiseen liittyvistä tutkinnoista ja sakoista 29.6.2012 annettu komission delegoitu päätös 2012/678/EU (EUVL L 306, s. 21).


title: Asian T-208/02 poistaminen rekisteristä

text:
24.5.2003                FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                       C 124/29
–    velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission suorittamaan                      Asian T-77/00 ( 1) poistaminen rekisteristä
     korvausta siitä aineellisesta vahingosta ja henkisestä kärsi-
     myksestä, joka kantajalle on aiheutunut 14.8.2002 teh-                                    (2003/C 124/50)
     dyn päätöksen lainvastaisuudesta ja tätä päätöstä edeltä-
     neistä ja seuranneista seikoista; kohtuullisena vahingon-                           (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
     korvauksena on pidettävä 25 000 euroa
                                                                      Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.             men viidennen jaoston puheenjohtajan 7.3.2003 antamalla
                                                                      määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
                                                                      teristä on poistettu asia T-77/00, Esat Telecommunications
                                                                      vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   (1 ) EYVL C 149, 27.5.2000.
Kantaja riitauttaa sen, että nimittävä viranomainen kieltäytyi
ylentämästä häntä palkkaluokkaan A 4 vuoden 2002 ylennys-
kierroksella.                                                                  Asian T-208/02 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2003/C 124/51)
Kantaja vetoaa väitteidensä tueksi siihen, että                                          (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
–    perusteluvelvollisuus on laiminlyöty
                                                                      Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                      men neljännen jaoston puheenjohtajan 13.3.2003 antamalla
–    henkilöstösääntöjen 45 artiklaa on rikottu, koska kantajaa       määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
     koskeva arviointi oli parempi kuin arviointi, joka koski         teristä on poistettu asia T-208/02, Lene Beier vastaan Europoli.
     erästä toista samassa yksikössä työskennellyttä ylennettyä
     henkilöä                                                         (1 ) EYVL C 202, 24.8.2002.
–    huolenpitovelvollisuutta ja hyvän hallinnon periaatetta
     on loukattu
                                                                               Asian T-245/02 (1) poistaminen rekisteristä
–    Käsiteltävänä olevassa tapauksessa on kysymyksessä il-
     meinen arviointivirhe, menettelyn ja/tai harkintavallan                                   (2003/C 124/52)
     väärinkäyttäminen, yhdenvertaisen kohtelun periaatteen
     sekä henkilöstösääntöjen 26 artiklan rikkominen. Kantaja                            (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
     katsoo tältä osin, että hänen edelleen asetettiin yhdenver-
     taisuusperiaatteen vastaisesti useita vuosia huonommat
     arvioinnit saanut virkamies. Kantajan mukaan hänen               Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
     esimiehensä antamat selitykset merkitsevät sitä, että har-       men neljännen jaoston puheenjohtajan 12.3.2003 antamalla
     kintavaltaa ja/tai menettelyä on käytetty väärin ja henki-       määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
     löstösääntöjen 26 artiklaa on rikottu.                           teristä on poistettu asia T-245/02, Antonia de Jong vastaan
                                                                      Europoli.
                                                                      (1 ) EYVL C 261, 26.10.2002.


title: Asia C-381/15: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 23.1.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Audiencia Provincial de Zamora – Espanja) – Javier Ángel Rodríguez Sánchez v. Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria SAU (Banco CEISS)

text:
               10.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/31

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 23.1.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Audiencia Provincial de Zamora – Espanja) – Javier Ángel Rodríguez Sánchez v. Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria SAU (Banco CEISS)
   (Asia C-381/15) (1)

   (2017/C 112/42)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 302, 14.9.2015.


title: Asia C-209/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court (Irlanti) on esittänyt 20.4.2007 — The Competition Authority v. Beef Industry Development Society Ltd ja Barry Brothers (Carrigmore) Meats Ltd

text:
               23.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 140/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court (Irlanti) on esittänyt 20.4.2007 — The Competition Authority v. Beef Industry Development Society Ltd ja Barry Brothers (Carrigmore) Meats Ltd
   (Asia C-209/07)
   (2007/C 140/25)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Supreme Court
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: The Competition Authority

      Vastaajat: Beef Industry Development Society Ltd ja Barry Brothers (Carrigmore) Meats Ltd
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Kun on osoitettu tuomioistuimen hyväksymällä tavalla, että

               a)

               naudanlihanjalostusteollisuudessa on ylikapasiteettia, jonka suuruus on enimmäistuotannon mukaan laskettuna noin 32 prosenttia

               b)

               tästä ylikapasiteetista aiheutuu keskipitkällä aikavälillä erittäin vakavia seurauksia koko teollisuudenalan kannattavuudelle

               c)

               selvityksistä ilmenee, että ylikapasiteetista johtuvista vaatimuksista ei vielä ole aiheutunut merkittäviä seurauksia, mutta riippumattomien asiantuntijoiden mukaan ylikapasiteetti ei todennäköisesti poistu lähitulevaisuudessa tavanomaisin markkinoiden toimenpitein vaan johtaa ajan mittaan erittäin huomattaviin tappioihin ja viime kädessä siihen, että jalostajat ja laitokset vetäytyvät tältä teollisuudenalalta

               d)

               naudanlihanjalostajat, joiden markkinaosuus on noin 93 prosenttia kyseisen teollisuudenalan naudanlihan markkinoista, ovat sopineet toimenpiteistä ylikapasiteetin poistamiseksi ja ovat valmiita suorittamaan maksuja, joilla rahoitetaan korvaukset jalostajille, jotka ovat halukkaita lopettamaan tuotantonsa, ja

         mainitut jalostajat, joita on kymmenen yhtiötä, muodostavat oikeushenkilön (yhteenliittymä) pannakseen täytäntöön seuraavanlaisen järjestelyn:

               1.

               laitokset (joita kutsutaan luopujiksi), joissa teurastetaan ja jalostetaan 420 000 eläintä vuodessa ja jotka vastaavat noin 25 prosentin osuutta aktiivisesta tuotantokapasiteetista, tekevät jäljelle jäävien yhtiöiden (joita kutsutaan jatkajiksi) kanssa sopimuksen, jonka mukaan luopujat vetäytyvät kyseiseltä teollisuudenalalta ja noudattavat seuraavia ehtoja;

               2.

               luopujat allekirjoittavat lausekkeen, joka koskee kahden vuoden mittaista kilpailukieltoa, jota sovelletaan lihanjalostukseen koko Irlannin saarella

               3.

               luopujien laitokset poistetaan käytöstä

               4.

               käytöstä poistettuihin laitoksiin liittyvää maa-alueita ei käytetä naudanlihan jalostukseen viisi vuotta kestävän ajanjakson aikana

               5.

               luopujille maksetaan vaiheittain korvausta, joka rahoitetaan jatkajien yhteenliittymälle antamilla lainoilla

               6.

               kaikki jatkajat maksavat yhteenliittymälle vapaehtoisen maksun, jonka suuruus on 2 euroa yksilöltä teurastuksen perinteisen prosenttiosuuden osalta ja 11 euroa yksilöltä kyseisen lukumäärän ylittävän teurastuksen osalta

               7.

               maksut käytetään jatkajien lainojen takaisinmaksuun; maksuja ei enää suoriteta, kun lainat on maksettu takaisin

               8.

               luopujien naudanlihan esikäsittelyyn käytetyt laitteet myydään yksinomaan jatkajille, jotka voivat käyttää niitä varalaitteina tai varaosina, tai Irlannin saaren ulkopuolelle

               9.

               jatkajien vapauksia, jotka niillä on tuotannon, hinnoittelun, myyntiehtojen, tuonnin ja viennin sekä tuotantokapasiteetin lisäämisen osalta, tai muita vapauksia ei rajoiteta,

         ja kun on kiistatonta, että tällainen sopimus on omiaan vaikuttamaan olennaisesti jäsenvaltioiden väliseen kauppaan EY 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, onko katsottava, että tällaisen järjestelyn tarkoituksena — erillään siitä, mitä kyseisestä järjestelystä seuraa — on estää, rajoittaa tai vääristää kilpailua yhteismarkkinoilla ja että se on näin ollen ristiriidassa Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan kanssa?


title: Asia C-309/11: Kanne 17.6.2011 — Euroopan komissio v. Suomen tasavalta

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/23

         Kanne 17.6.2011 — Euroopan komissio v. Suomen tasavalta
   (Asia C-309/11)
   2011/C 252/43
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: I. Koskinen ja L. Lozano Palacios)

      Vastaaja: Suomen tasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että koska Suomen tasavalta on soveltanut arvonlisäverolain (1501/1993) 80 §:ssä säädettyä matkatoimistoja koskevaa erityisjärjestelmää silloin, kun matkapalvelut on myyty muulle henkilölle kuin matkustajalle, Suomen tasavalta on jättänyt täyttämättä yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 306 — 310 artiklan mukaiset velvollisuutensa;

               —

               Suomen tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio katsoo, että arvonlisäverodirektiivin 2006/112/EY säännösten nojalla matkatoimistoja koskevaa erityisjärjestelmää on sovellettava ainoastaan silloin, kun matkapalveluja myydään matkustajille. Sen sijaan on vastoin arvonlisäverodirektiiviä, kun Suomen tasavalta soveltaa matkatoimistoja koskevaa erityisjärjestelmää myös palveluihin, joita matkatoimistot suorittavat toisilleen tai matkanjärjestäjille.

      (1)  EUVL L 347, s. 1


title: Asia T-198/04: José Félix Merladet'n 28.5.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               23.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/28

         José Félix Merladet'n 28.5.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-198/04)
   (2004/C 262/54)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   José Félix Merladet, kotipaikka Overijse (Belgia), on nostanut 28.5.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on avocat Nicolas Lhoëst, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa kantajan urakehityksestä tehdyn arvioinnin, joka koskee 1.6.2001 ja 31.12.2002 välistä ajanjaksoa;

               —

               kumoaa nimittävän viranomaisen 12.2.2004 tekemän nimenomaisen päätöksen, jolla on hylätty kantajan valitus;

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa arviointimenettelyn virheellisyyteen. Kantaja työskenteli kyseessä olevana ajanjaksona komission lähetystössä New Delhissä (Intiassa) ja Maputossa (Mosambikissa) useiden eri esimiesten alaisena. Kantajan mukaan urakehityksestä tehdyssä arvioinnissa ei ole otettu oikeassa suhteessa huomioon niiden esimiesten arvioita, joille kantaja oli työskennellyt kauemmin kuin yhden kuukauden.
   Kantaja vetoaa lisäksi ilmeiseen arviointivirheeseen sekä perustelujen puuttumiseen.


title: Asia C-621/11 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 18.7.2013 — New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, aiemmin New Yorker SHK Jeans GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Vallis K.-Vallis A. & Co. OE (Muutoksenhaku — Hakemus sanamerkin FISHBONE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Väitemenettely — Aikaisempi kansallinen kuviomerkki FISHBONE BEACHWEAR — Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Sellaisen lisänäytön huomioon ottaminen, jota ei ole esitetty asetetussa määräajassa — Asetus (EY) N:o 207/2009 — 42 artiklan 2 ja 3 kohta sekä 76 artiklan 2 kohta — Asetus (EY) N:o 2868/95 — 22 säännön 2 kohta)

text:
               7.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 18.7.2013 — New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, aiemmin New Yorker SHK Jeans GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Vallis K.-Vallis A. & Co. OE
   (Asia C-621/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Hakemus sanamerkin FISHBONE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Väitemenettely - Aikaisempi kansallinen kuviomerkki FISHBONE BEACHWEAR - Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Sellaisen lisänäytön huomioon ottaminen, jota ei ole esitetty asetetussa määräajassa - Asetus (EY) N:o 207/2009 - 42 artiklan 2 ja 3 kohta sekä 76 artiklan 2 kohta - Asetus (EY) N:o 2868/95 - 22 säännön 2 kohta)
   2013/C 260/16
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, aiemmin New Yorker SHK Jeans GmbH (edustaja: Rechtsanwalt V. Spitz)

      Valittajan vastapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: P. Geroulakos) ja Vallis K.-Vallis A. & Co. OE

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-145/09, New Yorker SHK Jeans v. SMHV, 29.9.2011 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin on hylännyt kumoamiskanteen, jonka sanamerkin ”FISHBONE” rekisteröintiä luokkiin 18 ja 25 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten hakenut hakija on nostanut sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 1051/2008-1 30.7.2009 tekemästä päätöksestä, jolla hylättiin osittain valitus väiteosaston päätöksestä, jolla hylättiin osittain kyseisen tavaramerkin rekisteröintihakemus sellaisen väitteen yhteydessä, jonka luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten rekisteröidyn kansallisen tavaramerkin ”FISHBONE BEACHWEAR” sekä elinkeinoelämässä käytettävän kansallisen merkin ”Fishbone” haltija oli esittänyt — Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Lisänäytön huomioon ottaminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 25, 28.1.2012


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys, 2 päivänä syyskuuta 2004, asiassa T-291/02, González y Díez SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (EHTY — Valtiontuet — Kumoamiskanne — Kohdetta vaille jäänyt kanne — Lausunnon antamisen raukeaminen — Oikeudenkäyntikuluista määrääminen)

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/40

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   2 päivänä syyskuuta 2004,
   asiassa T-291/02, González y Díez SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (EHTY - Valtiontuet - Kumoamiskanne - Kohdetta vaille jäänyt kanne - Lausunnon antamisen raukeaminen - Oikeudenkäyntikuluista määrääminen)
   (2004/C 300/79)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asiassa T-291/02, González y Díez SA kotipaikka Villabona-Llanera (Espanja), edustajinaan aluksi asianajajat J. Folguera Crespo, A. Martínez Sánchez ja J.C. Engra Moreno, sitten J. Folguera Crespo ja A. Martínez Sánchez, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään V. Kreuschitz ja J.L. Buendía Sierra), jossa on kyse kanteesta, jossa vaaditaan Espanjan González y Díez SA yritykselle vuosille 1998, 2000 ja 2001 myöntämistä tuista 2 päivänä heinäkuuta 2002 tehdyn komission päätöksen 2002/827/EHTY (EYVL L 296, s. 80) 1, 2 ja 5 artiklan kumoamista, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen laajennettu jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Pirrung, sekä tuomarit A. W. H. Meij, N. J. Forwood, I. Pelikánová ja S. S. Papasavvas; kirjaaja: H. Jung, on 2.9.2004 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Lausunnon antaminen käsiteltävänä olevasta kanteesta raukeaa.

               2)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 289, 23.11.2002.


27.10.2001            FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 303/1
                                                                 I
                                                           (Tiedonantoja)
                                                  TUOMIOISTUIN
                                                         TUOMIOISTUIN
 Yhteisöjen tuomioistuimen 18.9.2001 tekemät päätökset               Toinen jaosto
                                                                     jaoston puheenjohtaja Colneric
                       (2001/C 303/01)
                                                                     tuomarit Schintgen ja Skouris
Yhteisöjen tuomioistuin on tehnyt 18.9.2001 seuraavat pää-
tökset:                                                              Kolmas jaosto
                                                                     jaoston puheenjohtaja Macken
Jaostojen puheenjohtajien nimeäminen                                 tuomarit Gulmann, Puissochet ja da Cunha Rodrigues
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on nimennyt työjärjestyk-           Neljäs jaosto
sensä 10 artiklan 1 kohdan nojalla yhdeksi vuodeksi 7.10.2001
alkaen                                                               jaoston puheenjohtaja von Bahr
–    tuomari Jannin ensimmäisen ja viidennen jaoston pu-             tuomarit Edward, La Pergola ja Timmermans
     heenjohtajaksi,
                                                                     Viides jaosto
–    tuomari Mackenin kolmannen ja kuudennen jaoston
     puheenjohtajaksi,                                               jaoston puheenjohtaja Jann
–    tuomari Colnericin toisen jaoston puheenjohtajaksi,             tuomarit von Bahr, Edward, La Pergola, Sevón, Wathelet ja
                                                                     Timmermans
–    tuomari von Bahrin neljännen jaoston puheenjohtajaksi.
                                                                     Kuudes jaosto
                                                                     jaoston puheenjohtaja Macken
Jaostojen kokoonpanot
                                                                     tuomarit Colneric, Gulmann, Puissochet, Schintgen, Skouris ja
                                                                     da Cunha Rodrigues
1.    Jaostojen kokoonpanoista täksi samaksi ajanjaksoksi on
päätetty seuraavasti:
                                                                     2.     Kolmas ja neljäs jaosto, joihin on määrätty neljä tuoma-
                                                                     ria, käsittelevät jokaista niille siirrettyä asiaa kokoonpanossa,
Ensimmäinen jaosto                                                   johon kuuluvat jaoston puheenjohtaja, esittelevä tuomari ja
                                                                     kolmas tuomari, joka nimetään virkaikäjärjestystä vastaavan
Jaoston puheenjohtaja Jann                                           vuorojärjestyksen mukaan, jossa se, kenestä vuoro alkaa,
                                                                     siirretään jokaisessa yleiskokouksessa yhdellä nimellä eteen-
tuomarit Sevón ja Wathelet                                          päin.
 ---pagebreak--- C 303/2                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    27.10.2001
3.     Niiden viiden tuomarin määrittämiseksi, jotka osallistu-       Kuudes jaosto
vat suuriin jaostoihin eli viidenteen ja kuudenteen jaostoon,
joihin kumpaankin on määrätty seitsemän tuomaria, siirretty-          (jaoston puheenjohtaja: tuomari Macken)
jen asioiden käsittelyyn, vahvistetaan vuorojärjestys tuomiois-       tuomarit Gulmann, Puissochet, da Cunha Rodrigues, Schint-
tuimen toimintavuodeksi. Vuorojärjestykseen kuuluvat kaikki           gen, Skouris ja Colneric
jaostoon määrätyt tuomarit jaoston puheenjohtajaa lukuun
ottamatta seuraavassa järjestyksessä:
a)    neljän tuomarin muodostamaan pieneen jaostoon määrä-            Ensimmäisen julkisasiamiehen nimeäminen
      tyt tuomarit virkaikäjärjestyksessä
                                                                      Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on nimennyt työjärjestyk-
b)    toiseen pieneen jaostoon määrätyt tuomarit samassa              sensä 10 artiklan 1 kohdan nojalla julkisasiamies S. Alberin
      järjestyksessä.                                                 ensimmäiseksi julkisasiamieheksi yhden vuoden toimikaudeksi
                                                                      7.10.2000 alkaen.
Suuri jaosto koostuu jokaista asiaa käsitellessään
–     jaoston puheenjohtajasta
–     esittelevästä tuomarista
                                                                              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
–     kolmesta tämän vuorojärjestyksen mukaan nimettävästä
                                                                                13 päivänä syyskuuta 2001
      tuomarista, jossa se, kenestä vuoro alkaa, siirretään
      jokaisessa yleiskokouksessa yhdellä nimellä eteenpäin.
                                                                      asiassa C-89/99 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä
                                                                                ennakkoratkaisupyyntö) (1)
Jos yksi tai useampi tuomareista on estynyt, heidät korvataan
vuorojärjestyksessä seuraavina olevilla tuomareilla. Jos kuiten-      (Maailman kauppajärjestön perustamissopimus – TRIPS-
kin suuren jaoston puheenjohtaja on estynyt, hänen sijastaan          sopimuksen 50 artiklan 6 kohta – Tulkinta – Välitön
jaoston puheenjohtajana on toimittava pienen jaoston puheen-          oikeusvaikutus – Soveltaminen asiassa, joka on tuomioistui-
johtajan, raikäli se on mahdollista.                                  men päätösharkinnassa TRIPS-sopimuksen tullessa voi-
                                                                      maan kyseisessä jäsenvaltiossa – Edellytykset, jotka koskevat
Kun yhteisöjen tuomioistuin tai sen jaosto pitää tarpeellisena        määräajan asettamista pääasian vireille saattamiselle –
useamman asian käsittelemistä yhdessä (siitä riippumatta,                             Kyseisen määräajan laskeminen)
onko ne muodollisesti yhdistetty), asioiden ratkaisukokoonpa-
no on sama kuin ensimmäisenä yleiskokoukseen tuodulle                                         (2001/C 303/02)
asialle nimetty kokoonpano.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
4.     Yhteisöjen tuomioistuimen 6.10.2002 saakka jatkuvalle
toimintakaudelle nämä vuorojärjestykset määräytyvät seuraa-           (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
viksi:                                                                             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Kolmas jaosto                                                         Asiassa C-89/99, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alanko-
                                                                      maat) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomiois-
(jaoston puheenjohtaja: tuomari Macken)                               tuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomiois-
                                                                      tuimessa vireillä olevassa asiassa Schieving-Nijstad vof ym.
tuomarit Gulmann, Puissochet ja da Cunha Rodrigues                    vastaan Robert Groeneveld ennakkoratkaisun Maailman kaup-
                                                                      pajärjestön perustamissopimuksen liitteessä 1 C olevan teollis-
                                                                      ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn
Neljäs jaosto
                                                                      sopimuksen, joka on hyväksytty yhteisön puolesta yhteisön
                                                                      toimivaltaan kuuluvien asioiden osalta 22 päivänä joulukuuta
(jaoston puheenjohtaja: tuomari von Bahr)                             1994 tehdyllä neuvoston päätöksellä 94/800/EY (EYVL L 336,
                                                                      s. 1), 50 artiklan 6 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomiois-
tuomarit Edward, La Pergola ja Timmermans                             tuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez
                                                                      Iglesias, jaostojen puheenjohtajat C. Gulmann, A. La Pergola,
Viides jaosto                                                         M. Wathelet ja V. Skouris sekä tuomarit D. A. O. Edward
                                                                      (esittelevä tuomari), J.-P. Puissochet, P. Jann, L. Sevón,
(jaoston puheenjohtaja: tuomari Jann)                                 R. Schintgen, F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr, J. N. Cunha
                                                                      Rodrigues ja C. W. A. Timmermans, julkisasiamies: F. G. Jacobs,
tuomarit Edward, La Pergola, von Bahr, Timmermans, Sevón             kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 13.9.2001
ja Wathelet                                                           tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia T-318/15: Kanne 17.6.2015 – Zitro IP/SMHV (TRIPLE BONUS)

text:
               10.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/35

         Kanne 17.6.2015 – Zitro IP/SMHV (TRIPLE BONUS)
   (Asia T-318/15)
   (2015/C 262/48)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Zitro IP Sàrl (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: abogado A. Canela Giménez)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosat ”TRIPLE BONUS” – Rekisteröintihakemus nro 1 2 0 13  629

      Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 15.4.2015 asiassa R 1648/2014-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-221/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.3.2012 — Iberdrola v. komissio (Kumoamiskanne — Valtiontuet — Tukiohjelma, jonka perusteella omistusosuuden hankkimisesta ulkomaisissa kohteissa johtuva liikearvo voidaan kirjata kuluksi — Päätös, jolla tukijärjestelmä todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi mutta jolla ei määrätä tukia takaisin perittäviksi — Täytäntöönpanotoimenpiteitä edellyttävä toimi — Toimi ei koske kantajaa erikseen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               21.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.3.2012 — Iberdrola v. komissio
   (Asia T-221/10) (1)

   (Kumoamiskanne - Valtiontuet - Tukiohjelma, jonka perusteella omistusosuuden hankkimisesta ulkomaisissa kohteissa johtuva liikearvo voidaan kirjata kuluksi - Päätös, jolla tukijärjestelmä todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi mutta jolla ei määrätä tukia takaisin perittäviksi - Täytäntöönpanotoimenpiteitä edellyttävä toimi - Toimi ei koske kantajaa erikseen - Tutkimatta jättäminen)
   2012/C 118/39
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Iberdrola, SA (Bilbao, Espanja) (edustajat: asianajajat X. Ruiz Calzado, M. Núñez-Müller ja J. Domínguez Pérez)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: R. Lyal ja C. Urraca Caviedes)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan Espanjan soveltamasta, omistusosuuden hankkimisesta ulkomaisissa kohteissa johtuvan liikearvon kirjaamisesta kuluksi C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) 28.10.2009 tehty komission päätös (EUVL 2011, L 7, p. 48)

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Iberdrola, SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 179, 3.7.2010.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 21 päivänä lokakuuta 1999 asiassa C-97/98 (Paraisten käräjäoikeuden esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Peter Jägerskiöld vastaan Torolf Gustafsson (Tavaroiden vapaa liikkuvuus – Tavaroiden käsite – Viehekalastusoikeus – Palvelujen tarjoamisen vapaus)

text:
C 34/2                    FI                              Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               5.2.2000
234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi                  1. Kalastusoikeus tai viehekalastuslupa eivät ole tavaroiden vapaata
saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole-                       liikkuvuutta koskevissa EY:n perustamissopimuksen määräyk-
vassa asiassa Questore di Verona vastaan Diego Zenatti                              sissä tarkoitettuja tavaroita, vaan ne liittyvät sellaiseen palveluja
ennakkoratkaisun palvelujen tarjoamisen vapautta koskevien                          koskevaan toimintaan, jota tarkoitetaan palvelujen tarjoamisen
EY:n perustamissopimuksen määräysten tulkinnasta, yhteisö-                          vapautta koskevissa perustamissopimuksen määräyksissä.
jen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti
G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J. C. Moi-                 2. Palvelujen tarjoamisen vapautta koskevia perustamissopimuksen
tinho de Almeida, D. A. O. Edward ja R. Schintgen sekä tuoma-                       määräyksiä ei sovelleta pääasian oikeudenkäynnissä kyseessä
rit P. J. G. Kapteyn, J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari),                        olevan kaltaiseen tilanteeseen, joka joka suhteessa rajoittuu
G. Hirsch, P. Jann ja H. Ragnemalm, julkisasiamies: N. Fennelly,                    yhteen jäsenvaltioon.
kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 21.10.1999
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                               (1) EYVL C 166, 30.5.1998.
Palvelujen tarjoamisen vapautta koskevat EY:n perustamissopimuk-
sen määräykset eivät ole esteenä Italian lainsäädännön kaltaiselle
kansalliselle lainsäädännölle, jolla tietyille elimille annetaan yksinoi-
keus kerätä urheilukilpailujen vedonlyöntejä, jos tämä lainsäädäntö
on tosiasiallisesti perusteltu niiden sosiaalipoliittisten tavoitteiden
takia, joilla pyritään rajoittamaan tällaisen toiminnan vahingollisia
vaikutuksia, ja jos sillä asetetut rajoitukset eivät ole näihin tavoittei-              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
siin nähden suhteettomia toimenpiteitä.
                                                                                (ensimmäinen jaosto)
(1) EYVL C 151, 16.5.1998.
                                                                                21 päivänä lokakuuta 1999
                                                                               asiassa C-233/98 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakko-
                                                                               ratkaisupyyntö), Hauptzollamt Neubrandenburg vastaan
                                                                                Lensing & Brockhausen GmbH (1)
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                               (Yhteisön passitus – Rikkominen – Tullien kantaminen –
                                                                                Toimivaltainen valtio)
                            (kuudes jaosto)
                    21 päivänä lokakuuta 1999                                                              (2000/C 34/04)
asiassa C-97/98 (Paraisten käräjäoikeuden esittämä ennak-                                            (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
koratkaisupyyntö), Peter Jägerskiöld vastaan Torolf Gus-
                                tafsson (1)
                                                                               (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
(Tavaroiden vapaa liikkuvuus – Tavaroiden käsite – Viehe-                                     tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
       kalastusoikeus – Palvelujen tarjoamisen vapaus)
                                                                               Asiassa C-233/98, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on saattanut
                             (2000/C 34/03)                                    EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on tullut EY
                                                                               234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi
                      (Oikeudenkäyntikieli: ruotsi)                            saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole-
                                                                               vassa asiassa Hauptzollamt Neubrandenburg vastaan Lensing
                                                                               & Brockhausen GmbH, ennakkoratkaisun yhteisön passituk-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen               sesta 13 päivänä joulukuuta 1976 annetun neuvoston asetuk-
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                         sen (ETY) N:o 222/77 (EYVL L 1977, 38, s. 1), sellaisena
                                                                               kuin se on muutettuna rajanylitysilmoituksen poistamisesta
Asiassa C-97/98, jonka Paraisten käräjäoikeus (Suomi) on                       yhteisön sisärajojen ylitysten osalta 22 päivänä helmikuuta
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on                     1990 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 474/90
tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-                 (EYVL L 51, s. 1), 36 artiklan ja yhteisön passitusmenettelyn
teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-                 soveltamista koskevista säännöksistä ja yksinkertaistamistoi-
reillä olevassa asiassa Peter Jägerskiöld vastaan Torolf Gustafs-              menpiteistä 27 päivänä maaliskuuta 1987 annetun komission
son ennakkoratkaisun tavaroiden ja palvelujen vapaata liikku-                  asetuksen (ETY) N:o 1062/87 (EYVL L 107, s. 1), sellaisena kuin
vuutta koskevien EY:n perustamissopimuksen oikeussääntöjen                     se on muutettuna 29.5.1990 annetulla komission asetuksella
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien                  (ETY) N:o 1429/90 (EYVL L 137, s. 21), 11 a artiklan
kokoonpanossa: toisen jaoston puheenjohtaja R. Schintgen                       tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto),
(esittelevä tuomari), joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjoh-                 toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja L. Sevón sekä
tajan tehtäviä, sekä tuomarit G. Hirsch ja H. Ragnemalm,                       tuomarit P. Jann ja M. Wathelet (esittelevä tuomari), julkisasia-
julkisasiamies: N. Fennelly, kirjaaja: johtava hallintovirkamies               mies: J. Mischo, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl,
H. A. Rühl, on antanut 21.10.1999 tuomion, jonka tuomiolau-                    on antanut 21.10.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on
selma on seuraava:                                                             seuraava:


title: Asia F-100/07: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 10.3.2009 – Tsirimiagos v. alueiden komitea (Henkilöstö — Virkamiehet — Palkkaus — Palkan osan siirto asemapaikkavaltion ulkopuolelle — Vanhojen henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 17 artiklan 2 kohdan b alakohta — Asuntosäästötili — Perusteettoman edun palauttaminen — Edellytykset — Siirtojen sääntöjenvastaisuus — Sääntöjenvastaisuuden ilmeisyys)

text:
               1.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/38

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 10.3.2009 – Tsirimiagos v. alueiden komitea
   (Asia F-100/07) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Palkkaus - Palkan osan siirto asemapaikkavaltion ulkopuolelle - Vanhojen henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 17 artiklan 2 kohdan b alakohta - Asuntosäästötili - Perusteettoman edun palauttaminen - Edellytykset - Siirtojen sääntöjenvastaisuus - Sääntöjenvastaisuuden ilmeisyys)
   2009/C 102/55
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Kyriakos Tsirimiagos (Kraainem, Belgia) (edustaja: asianajaja M.-A. Lucas)

      Vastaaja: Euroopan unionin alueiden komitea (asiamies: P. Cervilla, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sellaisen 21.11.2006 tehdyn päätöksen kumoaminen, jonka mukaan määrät, jotka kantajalle on maksettu korjauskertoimen perusteella siitä hänen palkkansa osasta, joka on siirretty Ranskaan huhtikuun 2004 ja maaliskuun 2005 välisenä aikana, on perittävä takaisin, koska kyseisen päätöksen mukaan mainitun siirron edellytykset eivät täyttyneet – Vahingonkorvausvaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin alueiden komitean 21.11.2006 tekemä päätös, sellaisena kuin se on muutettuna 21.6.2007 tehdyllä päätöksellä, kumotaan siltä osin kuin siinä määrätään 15 300 euron suuruisen summan takaisin perimisestä. Tämä summa perustuu siihen, että Tsirimiagosin asuntosäästötililleen suorittamiin siirtoihin sovellettiin korjauskerrointa huhtikuun 2004 ja toukokuun 2005 välisenä aikana.

               2)

               Euroopan unionin alueiden komitea velvoitetaan palauttamaan Tsirimiagosille kyseinen 15 300 euron suuruinen summa, joka on pidätetty Tsirimiagosin palkasta, viivästyskorkoineen. Kyseinen summa vastaa sitä, että hänen asuntosäästötililleen suorittamiinsa siirtoihin sovellettiin korjauskerrointa huhtikuun 2004 ja toukokuun 2005 välisenä aikana. Viivästyskorko on suuruudeltaan Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihin asianomaisena ajanjaksona soveltama korko 2 prosentilla korotettuna, ja sitä on suoritettava takaisinperimisen ajankohdasta lukien siihen saakka, kunnes maksu tosiasiallisesti suoritetaan.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Euroopan unionin alueiden komitea vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan puolet kantajan oikeudenkäyntikuluista.

               5)

               Kantaja vastaa puolesta omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 269, 10.11.2007, s. 73.


title: Asia C-401/07: Kanne 29.8.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Alankomaiden kuningaskunta

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/33

         Kanne 29.8.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Alankomaiden kuningaskunta
   (Asia C-401/07)
   (2007/C 269/56)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: H. van Vliet)

      Vastaaja: Alankomaiden kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut EY 249 artiklan kolmannen kohdan ja tukiohjelmasta, jonka Alankomaat on toteuttanut kuuden lannankäsittely-yrityksen tukemiseksi, 13.12.2000 tehdyn komission päätöksen 2001/521/EY (1) 2 ja 3 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole asetetussa määräajassa pannut kyseistä päätöstä täytäntöön Fleuren Compost BV:n osalta

               —

               Alankomaiden kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio päätti päätöksessä 2001/521/EY, että Alankomaiden oli perittävä Fleuren Compost BV:lle (jäljempänä Fleuren) lainvastaisesti myönnettyä tukea takaisin 487 328,13 euroa korkoineen. Käsiteltävänä olevan asian kannekirjelmän toimittamisajankohtana kyseistä määrää ei ollut vielä maksettu. Fleuren on ainoastaan tyytynyt asettamaan määrää vastaavan pankkivakuuden. Kantaja toteaa, että kyse on Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (2) 14 artiklan 3 kohdan rikkomisesta, koska kyseisen säännöksen mukaan komission päätökset on pantava täytäntöön viipymättä ja tehokkaasti. Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on 14.1.2004 antamallaan tuomiolla hylännyt kanteen, jonka Fleuren nosti kyseisestä päätöksestä (asia T-109/01), eikä Fleuren valittanut kyseisestä tuomiosta ylempään oikeusasteeseen.
   Kantaja toteaa erityisesti, että tässä tapauksessa sovellettava Alankomaiden lainsäädäntö, sellaisena kuin Alankomaiden Raad van State on sitä tulkinnut, tekee täytäntöönpanosta tarpeettoman monimutkaista ja aikaa vievää. Kyseinen tulkinta merkitsee nimittäin sitä, että takaisinperinnässä noudatetaan hallintomenettelyä pääsaatavan osalta ja siviilioikeudellista menettelyä liitännäisten saatavien osalta. Kantaja toteaa myös, ettei pankkivakuuden asettamista voida rinnastaa tuen tosiasialliseen takaisinmaksuun. Pankkivakuuden asettaminen ei kumoa sitä etua, josta Fleuren on jo vuosien ajan nauttinut sen tuen perusteella, jota vastaaja myönsi sille EY 88 artiklan 3 kohdan vastaisesti ilman komission lupaa.

      (1)  EYVL 2001, L 189, s. 13.

      (2)  EYVL L 83, s. 1.


title: Asia C-440/11 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 26.8.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-208/08 ja T-209/08, Gosselin Group NV ja Stichting Administratiekantoor Portielje v. Euroopan komissio, 16.6.2011 antamasta tuomiosta

text:
               12.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/10

         Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 26.8.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-208/08 ja T-209/08, Gosselin Group NV ja Stichting Administratiekantoor Portielje v. Euroopan komissio, 16.6.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-440/11 P)
   2011/C 331/17
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bouquet, S. Noë ja F. Ronkes Agerbeek)

      Muut osapuolet: Gosselin Group NV, aiemmin Gosselin World Wide Moving NV ja Stichting Administratiekantoor Portielje

      Vaatimukset

   Komissio vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa valituksenalaisen tuomion siltä osin kuin siinä kumotaan päätös C(2008) 926, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä C(2009) 5810, Stichting Administratiekantoor Portieljea koskevilta osin

               —

               hylkää Portieljen kanteen

               —

               velvoittaa Portieljen korvaamaan yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet ja unionin tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   I.
         Ensimmäinen valitusperuste, joka koskee SEUT 101 artiklan henkilöllistä soveltamisalaa

   Yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen tulkitessaan käsitettä ”yritys” ja niitä sääntöjä, jotka koskevat todistustaakan jakoa, siltä osin kuin kysymyksessä on yrityksen vastuuseen saattaminen osallistumisesta EY 81 artiklan (nyttemmin SEUT 101 artikla) rikkomiseen. Yleinen tuomioistuin on keskittynyt valituksenalaisen tuomion 36–50 kohdassa väärään kysymykseen, nimittäin siihen, oliko Portielje yritys. Yleisen tuomioistuimen olisi pitänyt tutkia, oliko komissio lähtenyt oikein päätöksessään siitä, että Portielje oli osa kilpailusääntöjä rikkonutta yritystä. Tähän kysymyksenasetteluun soveltuvat rajoituksetta asiassa C-97/08 P, Akzo Nobel ym (1)., vahvistetut periaatteet — mukaan lukien oletus 100-prosenttisesta omistuksesta.
   II.
         Toinen valitusperuste, joka koskee ratkaisevaa vaikutusvaltaa koskevan todistusoletuksen kumoamista

   A.
         Ensimmäinen osa

   Yleinen tuomioistuin on ottanut selvitysaineiston selvästi vääristyneellä tavalla huomioon todetessaan, että osittain samojen henkilöiden toiminta Portieljessa ja Gosselinissa koski ainoastaan puolta Portieljen johdosta joka tapauksessa siltä osin kuin yleinen tuomioistuin halusi uskotella sillä, että kysymyksessä olevilla johtajilla ei ole voinut olla määräävää vaikutusvaltaa Portieljen politiikan osalta. Kyseisillä henkilöillä oli joka tapauksessa yhdessä riittävästi ääniä johtokunnassa, jotta he pystyivät määräämään Portieljen politiikasta.
   B.
         Toinen osa

   Yleinen tuomioistuin on joka tapauksessa tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan siitä huolimatta, että näissä yrityksissä toimi osittain samoja henkilöitä, että Portielje oli kumonnut oikeuskäytännöstä seuraavan todistusoletuksen 100-prosenttisen omistuksen osalta, koska se ei ollut tehnyt asian kannalta merkityksellisenä ajanjaksona ollenkaan muodollisia hallinnollisia päätöksiä. Yleisen tuomioistuimen näkemys ei sovellu yhteen yrityksen käsitteen toiminnallisen luonteen ja tuomiossa Akzo Nobel ym., vahvistettujen periaatteiden kanssa.
   C.
         Kolmas osa

   Yleinen tuomioistuin on tehnyt samalla oikeudellisen virheen katsoessaan, että Portielje oli kumonnut todistusoletuksen 100-prosenttisen omistuksen osalta, koska asian kannalta merkityksellisenä ajanjaksona ei ollut pidetty yhtään Gosselinin yhtiökokousta. Myöskään tämä yleisen tuomioistuimen näkemys ei sovellu yhteen yrityksen käsitteen toiminnallisen luonteen ja tuomiossa Akzo Nobel ym., vahvistettujen periaatteiden kanssa.

      (1)  Yhteisöjen tuomioistuimen 16.9.2009 antama tuomio (Kok., s. I-8237).


title: Asia T-527/08: Kanne 4.12.2008 — Komissio v. TMT Pragma

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/46

         Kanne 4.12.2008 — Komissio v. TMT Pragma
   (Asia T-527/08)
   (2009/C 32/89)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: avvocato M. Moretto, A.M. Rouxhaud-Joêt ja F. Mirza)

      Vastaaja: TMT Pragma Srl (Rooma, Italia)
   Vaatimukset

               —

               Vastaaja on velvoitettava maksamaan komissiolle pääomaa 30 700,23 euroa Espanjan oikeuden mukaisine viivästyskorkoineen 29.8.2004 lukien koko velan maksamiseen saakka

               —

               TMT Pragma on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tämän kanteen kohteena on komission vaatimus vastaajan velvoittamisesta maksamaan 30 700,23 euroa viivästyskorkoineen. Tämä summa vastaa osaa siitä tuesta, jonka kantaja maksoi vastaajalle teknologista tutkimusta ja kehittämistä koskevan IV puitehankkeen yhteydessä tehdyn sopimuksen N:o UR-96-SC.1105 perusteella. Sopimuksessa, joka tehtiin muiden Euroopan tutkimuskeskusten kanssa, määrättiin erään ”integrated urban transport concepts and market orientated urban transport systems/on demand urban transport systems — INTRAMUROS” -nimisen hankkeen toteuttamisesta.
   Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi siihen, että kesäkuussa 2000 toimitetussa tilintarkastuksessa oli ilmennyt, että tietyt henkilöstökulut, matkakulut ja majoituskulut sekä kulutus- ja tietokonetarvikekulut eivät olleet perusteltuja ja ettei niitä näin ollen voitu maksattaa hankkeesta.
   Komissio kehotti vastaajaa 14.7.2004 päivätyllä maksukehotuksella maksamaan kyseisen summan mahdollisine viivästyskorkoineen, jos sitä ei maksettaisi.


title: Asia T-429/08: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 7.9.2009 — Grain Millers v. SMHV — Grain Millers (GRAIN MILLERS)

text:
               24.10.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/37

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 7.9.2009 — Grain Millers v. SMHV — Grain Millers (GRAIN MILLERS)
   (Asia T-429/08) (1)

   2009/C 256/65

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 313, 6.12.2008.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 10 päivänä toukokuuta 2001 asiassa C-144/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Alankomaiden kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista annetun direktiivin 93/13/ETY puutteellinen täytäntöönpano)

text:
C 200/12                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             14.7.2001
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                       4 kohdassa kuvatut sovitinkortit luokitellaan sen mukaan
                                                                                nimikkeeseen 8517.
                            (viides jaosto)                               3)    Laitteet, jotka ovat tiedonsiirtoverkon osia ja jotka voidaan
                                                                                yhdistää keskusyksikköön joko suoraan tai yhden tai useamman
                   10 päivänä toukokuuta 2001                                   muun sellaisen yksikön kautta, jotka on varta vasten luotu
                                                                                tietojenkäsittelyjärjestelmän osiksi, joilla voidaan ottaa vastaan
                                                                                ja välittää tietoa sellaisessa muodossa, jota järjestelmä voi
asiassa C-463/98 (Appeal Commissionersin esittämä en-                           käyttää, ja jotka eivät voi toimia ilman automaattista tietojen-
nakkoratkaisupyyntö), Cabletron Systems Ltd vastaan                             käsittelykonetta, on luokiteltava yhdistetyn nimikkeistön nimik-
                 The Revenue Commissioners (1)                                  keeseen 8471 sekä ennen 1.1.1996 että sen jälkeen.
(Yhteinen tullitariffi – Tariffinimikkeet – Lähiverkossa                  (1) EYVL C 71, 13.3.1999.
käytettävien laitteiden tariffiluokittelu – Luokittelu yhdistet-
tyyn nimikkeistöön – Asetusten N:o 1638/94 ja N:o 1165/95
                               pätevyys)
                          (2001/C 200/21)
                     (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                               YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (viides jaosto)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                  10 päivänä toukokuuta 2001
Asiassa C-463/98, jonka Appeal Commissioners (Irlanti) on                 asiassa C-144/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on                                Alankomaiden kuningaskunta (1)
tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-
teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-
reillä olevassa asiassa Cabletron Systems Ltd vastaan The                 (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Kulutta-
Revenue Commissioners ennakkoratkaisun tiettyjen tavaroi-                 jasopimusten kohtuuttomista ehdoista annetun direktiivin
den luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 5 päivänä heinä-                        93/13/ETY puutteellinen täytäntöönpano)
kuuta 1994 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1638/94
(EYVL L 172, s. 5) ja tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistet-                                   (2001/C 200/22)
tyyn nimikkeistöön 23 päivänä toukokuuta 1995 annetun
komission asetuksen (EY) N:o 1165/95 (EYVL L 117, s. 15)
pätevyydestä ja tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston
asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (EYVL L 256, s. 1) liitteessä I
olevan yhdistetyn nimikkeistön, sellaisena kuin se on muutet-
                                                                          (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
tuna 14.7.1992 annetulla komission asetuksella N:o 2505/92
                                                                                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(EYVL L 267, s. 1), 10.8.1993 annetulla komission asetuksella
N:o 2551/93 (EYVL L 241, s. 1), 20.12.1994 annetulla
komission asetuksella N:o 3115/94 (EYVL L 345, s. 1) ja                   Asiassa C-144/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
22.12.1995 annetulla komission asetuksella N:o 3009/95                    nään P. van Nuffel, avustajinaan advocaat M. van der Woude
(EYVL L 319, s. 1), tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides          ja advocaat L. Dommering-van Rongen) vastaan Alankomaiden
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. La               kuningaskunta (asiamiehinään M.A. Fierstra ja J. van Bakel),
Pergola sekä tuomarit M. Wathelet, D.A.O. Edward (esittelevä              jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että
tuomari), P. Jann ja L. Sevón, julkisasiamies: F.G. Jacobs,              Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut kuluttajaso-
kirjaaja: johtava hallintovirkamies H.A. Rühl, on antanut                 pimusten kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä huhtikuuta 1993
9.11.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                      annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29)
                                                                          eikä EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan (josta on tullut
1)    Tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön       EY 249 artikla) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
      5 päivänä heinäkuuta 1994 annettu komission asetus (EY)             näiden säännösten ja määräysten noudattamisen edellyttämiä
      N:o 1638/94 on mitätön siltä osin kuin sen liitteessä olevissa      lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, voidakseen taata,
      1-3 kohdassa kuvatut sovittimet, linkkisovittimet ja lähetin-       että kyseisen direktiivin 4 artiklan 2 kohta ja 5 artikla saatetaan
      vastaanottimet luokitellaan sen mukaan yhdistetyn nimikkeis-        täysin osaksi Alankomaiden oikeutta, yhteisöjen tuomioistuin
      tön nimikkeeseen 8517.                                              (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
                                                                          A. La Pergola sekä tuomarit M. Wathelet, D.A.O. Edward,
2)    Tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön       P. Jann (esittelevä tuomari) ja L. Sevón, julkisasiamies: A. Tizza-
      23 päivänä toukokuuta 1995 annettu komission asetus (EY)            no, kirjaaja: R. Grass, on antanut 10.5.2001 tuomion, jonka
      N:o 1165/95 on mitätön siltä osin kuin sen liitteessä olevassa      tuomiolauselma on seuraava:
 ---pagebreak--- 14.7.2001               FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               C 200/13
1)    Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut kuluttajasopi-          2)    Direktiivin 85/374/ETY 7 artiklan c kohtaa on tulkittava
      musten kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä huhtikuuta 1993                    siten, että vastuusta vapautumista, joka perustuu siihen, että
      annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY mukaisia velvoittei-                kyse ei ole taloudellisesta tarkoituksesta tai elinkeinotoiminnas-
      taan, koska se ei ole antanut tarvittavia lakeja, asetuksia                 ta, ei voida soveltaa silloin, kun kyse on turvallisuudeltaan
      ja hallinnollisia määräyksiä voidakseen taata, että kyseisen                puutteellisesta tuotteesta, joka on valmistettu konkreettista
      direktiivin 4 artiklan 2 kohta ja 5 artikla saatetaan täysin                lääkintäpalvelua varten ja jota on käytetty kyseiseen palveluun,
      osaksi Alankomaiden oikeutta.                                               joka on kokonaan rahoitettu julkisista varoista ja josta potilas
                                                                                ei suorita minkäänlaista vastiketta.
2)    Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
      denkäyntikulut.                                                       3)    Direktiivin 85/374/ETY 9 artiklaa on tulkittava siten, että
                                                                                lukuun ottamatta aineetonta vahinkoa, jonka korvaaminen
(1) EYVL C 226, 7.8.1999.                                                         riippuu yksinomaan kansallisen oikeuden säännöksistä, ja niitä
                                                                                rajoituksia, jotka aiheutuvat kyseisellä säännöksellä esineen
                                                                                vahingoittumisen osalta säädetyistä poikkeuksista, jäsenvaltio
                                                                                ei voi rajoittaa niitä aineellisen vahingon lajeja, eli kuolemasta
                                                                                aiheutuvaa vahinkoa ja henkilövahinkoa sekä esineen vahingoit-
                                                                                tumista tai tuhoutumista, jotka on korvattava.
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   4)    Kansallisen tuomioistuimen on direktiivin 85/374/ETY nojalla
                                                                                tutkittava, mihin mainituista lajeista asiassa käsiteltävä vahin-
                           (viides jaosto)                                        ko kuuluu, eli onko kyseessä direktiivin 9 artiklan ensimmäisen
                                                                                kohdan a alakohdan tai 9 artiklan ensimmäisen kohdan
                  10 päivänä toukokuuta 2001                                      b alakohdan soveltamisalaan kuuluva vahinko vai aineeton
                                                                                vahinko, joka mahdollisesti kuuluu kansallisen lainsäädännön
asiassa C-203/99 (Højesteretin esittämä ennakkoratkaisu-                          soveltamisalaan. Kansallinen tuomioistuin ei sitä vastoin voi
pyyntö), Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Hellee-                             evätä korvausta direktiivin nojalla sillä perusteella, että vaikka
                          nien tasavalta (1)                                      vastuuedellytykset muuten täyttyvät, aiheutunut vahinko on
                                                                                luonteeltaan sellainen, että se ei kuulu mihinkään edellä
(Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Direktiivi                          mainituista lajeista.
85/374/ETY – Tuotevastuu – Vastuusta vapautumisen edel-
                              lytykset)                                     (1) EYVL C 226, 7.8.1999.
                          (2001/C 200/23)
                     (Oikeudenkäyntikieli: tanska)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                (viides jaosto)
Asiassa C-203/99, jonka Højesteret (Tanska) on saattanut EY
234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi                                  10 päivänä toukokuuta 2001
saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole-
vassa asiassa Henning Veedfald vastaan Århus Amtskommune
ennakkoratkaisun tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden la-                yhdistetyissä asioissa C-223/99 ja C-260/99 (Tribunale
kien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä                amministrativo regionale per la Lombardian (Italia) esittä-
25 päivänä heinäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin                    mä ennakkoratkaisupyyntö), Agorà Srl vastaan Ente Auto-
85/374/ETY (EYVL L 210, s. 29) 7 artiklan a ja c kohdan ja                  nomo Fiera Internazionale di Milano ja Excelsior Snc
9 artiklan ensimmäisen kohdan a ja b alakohdan tulkinnasta,                 di Pedrotti Bruna & C. vastaan Ente Autonomo Fiera
yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-                       Internazionale di Milano ja Ciftat soc. coop. arl (1)
nossa: jaoston puheenjohtaja A. La Pergola sekä tuomarit
M. Wathelet, D.A.O. Edward, P. Jann (esittelevä tuomari) ja                 (Julkiset hankintasopimukset – Hankintaviranomaisen käsi-
L. Sevón, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja:                             te – Julkisoikeudellisen laitoksen käsite)
apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 10.5.2001 tuo-
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                                                (2001/C 200/24)
1)    Tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja
      hallinnollisten määräysten lähentämisestä 25 päivänä heinä-                                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
      kuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/374/ETY 7 ar-
      tiklan a kohtaa on tulkittava siten, että turvallisuudeltaan
      puutteellinen tuote on laskettu liikkeelle silloin, kun tuotteen      (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
      valmistaja konkreettisen lääkintäpalvelun suorittamisen yhtey-                 yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
      dessä käyttää sitä ihmisen elimen valmistelemiseen elinsiirtoa
      varten ja kun elimeen kohdistuva vahinko seuraa tästä valmiste-       Yhdistetyissä asioissa C-223/99 ja C-260/99, jotka Tribunale
      lemisesta.                                                            amministrativo regionale per la Lombardia (Italia) on saattanut


title: Asia C-283/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Înalta Curte de Casație și Justiție (Romania) on esittänyt 7.6.2010 — Circul Globus București (Circ & Variete Globus București) v. Uniunea Compozitorilor și Muzicologilor din România — Asociația pentru Drepturi de Autor — U.C.M.R. — A.D.A

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 234/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Înalta Curte de Casație și Justiție (Romania) on esittänyt 7.6.2010 — Circul Globus București (Circ & Variete Globus București) v. Uniunea Compozitorilor și Muzicologilor din România — Asociația pentru Drepturi de Autor — U.C.M.R. — A.D.A
   (Asia C-283/10)
   ()
   2010/C 234/40
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Înalta Curte de Casație și Justiție

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Circul Globus București (Circ & Variete Globus București)

      Vastapuoli: Uniunea Compozitorilor și Muzicologilor din România — Asociația pentru Drepturi de Autor — U.C.M.R. — A.D.A

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY (1) 3 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että ilmaisulla ”välittäminen yleisölle” tarkoitetaan

               a)

               yksinomaan välittämistä yleisölle, joka ei ole läsnä paikassa, josta välittäminen saa alkunsa, tai

               b)

               myös mitä tahansa muuta teoksen välittämistä, joka toteutetaan suoraan, esitetään yleisölle avoimessa paikassa, millä tahansa teoksen julkisella tai suoralla esittämistavalla.

         Mikäli kysymyksen a kohtaan vastataan myöntävästi, merkitseekö tämä sitä, että b kohdassa mainitut teosten suorat välittämistavat eivät kuulu kyseisen direktiivin soveltamisalaan tai että ne eivät merkitse teoksen välittämistä yleisölle vaan Bernin yleissopimuksen 11 artiklan 1 kappaleen i kohdassa tarkoitettua teoksen julkista esittämistä.
   Mikäli kysymyksen b kohtaan vastataan myöntävästi, sallitaanko direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa se, että jäsenvaltiot sääntelevät lailla musiikkiteosten välittämistä yleisölle koskevan oikeuden yhteisvalvontaa välittämisen tavasta riippumatta, ilman että tekijöillä olisi mahdollisuutta jättää teoksensa yhteisvalvonnan ulkopuolelle, vaikka tällaista oikeutta voidaan valvoa tapauskohtaisesti ja tekijät todella valvovat sitä tällä tavoin.

      (1)  Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY (EYVL L 167, s. 10).


title: EFTAN tuomioistuimen kokoonpano

text:
               13.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 253/6

      EFTAN TUOMIOISTUIMEN KOKOONPANO

   (2005/C 253/07)
   EFTAn tuomioistuimen kirjaajan nimittäminen
   Henning Harborg on nimitetty EFTAn tuomioistuimen kirjaajaksi valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn sopimuksen pöytäkirjassa N:o 5 olevan 9 artiklan nojalla kaudeksi 1. syyskuuta 2004–31. elokuuta 2007. Hän seuraa virassaan Lucien Dedichenia. Henning Harborg vannoi valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn sopimuksen pöytäkirjassa N:o 5 olevan 10 artiklan mukaisen valan EFTAn tuomioistuimen julkisessa istunnossa 28. syyskuuta 2004.


title: Asia C-104/02: Euroopan yhteisöjen komission 20.3.2002 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 131/4                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            1.6.2002
Tribunale di Brescia – Terza Sezione Civilen esittämä                  Euroopan yhteisöjen komission 20.3.2002 Saksan liittota-
ennakkoratkaisupyyntö 21.1.2002 tekemällään päätöksel-                                 savaltaa vastaan nostama kanne
lä asioissa Società Dolomite Italiana – SDI SpA (C-88/02),
Dolomite Franchi SpA (C-89/02) vastaan Ministero delle
                                                                                (Asia C-104/02)
Finanze, 8.10.2001 tekemällään päätöksellä asioissa Ugine
Srl (C-95/02), TOMAR Srl (C-96/02), Rezzola Scavi Srl
(C-97/02) ja Villa Gemma SpA (C-98/02) vastaan Ministero                                         (2002/C 131/09)
                           delle Finanze
    (Asiat C-88/02, C-89/02, C-95/02, C-96/02–C-98/02)                 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 20.3.2002 Euroo-
                                                                       pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-
                                                                       taa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön
                         (2002/C 131/08)                               virkamies Günter Wilms, prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                       c/o komission oikeudellisen yksikön virkamies Luis Escobar
                                                                       Guerrero, Centre Wagner C 254, Kirchberg.
Tribunale di Brescia — Terza Sezione Civile on pyytänyt                Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
asioissa Società Dolomite Italiana — SDI SpA (C-88/02),                tuin toteaa, että
Dolomite Franchi SpA (C-89/02) vastaan Ministero delle
Finanze 21.1.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
yhteisöjen tuomioistuimeen 14.3.2002 ja asioissa Ugine Srl             1.    Saksan liittotasalta ei ole noudattanut yhteisön passitus-
(C-95/02), TOMAR Srl (C-96/02), Rezzola Scavi Srl (C-97/02)                  menettelyn täytäntöönpanoa ja sen passitusmenettelyn
ja Villa Gemma SpA (C-98/02) vastaan Ministero delle Finanze                 helpottamista        koskevia       toimenpiteitä     koskevan
8.10.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-                 21.4.1992 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1214/
jen tuomioistuimeen 18.3.2002, Euroopan yhteisöjen tuo-                      92 (1) 49 artiklan eikä tietyistä yhteisön tullikoodeksista
mioistuimelta ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                       annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 sovelta-
                                                                             mista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993
                                                                             annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (2)
1.    Ovatko yhteisön oikeuden ja erityisesti 17.7.1969 anne-                379 artiklan eikä yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä
      tun neuvoston direktiivin 69/335/ETY (1) 10 ja 12 artiklan             lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o
      mukaisia 23.12.1998 annetun Italian lain nro 448 (GURI,                2913/92 (3) täytäntöönpanosäännöksiä yhdessä yhteisö-
      29.12.1998, nro 302, supplemento ordinario) 11 §:n                     jen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Eura-
      1 momentin kaltaiset säännökset, joiden mukaan ”yhtiöi-                tom soveltamisesta 29 päivänä toukokuuta 1989 annetun
      tä koskevien muiden toimien” merkitsemisestä rekisteriin               neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 (4)
      vuosina 1985–1992 suoritettava julkinen maksu (tassa                   kanssa, koska se on siirtänyt omat varat yhteisölle liian
      di concessione governativa) on suoritettava kiinteänä                  myöhään;
      vuosimaksuna, joka on osake- ja kommandiittiyhtiöiden
      osalta 750 000 Italian liiraa ja rajavastuuyhtiöiden osalta      2.    Saksan liittotasavalta on velvollinen osoittamaan yhteisön
      400 000 Italian liiraa vuodessa.                                       talousarvioon suoritusten myöhästymisestä aiheutuvat
                                                                             viivästyskorot asetuksen N:o 1552/89 11 artiklan mu-
                                                                             kaan 31.5.2000 saakka ja asetuksen N:o 1150/2000 (5)
2.    Ovatko yhteisön oikeuden mukaisia lain nro 448/98                      11 artiklan mukaan 31.5.2000 alkaen.
      11 §:n 3 momentin kaltaiset säännökset, joiden mukaan
      kun on maksettu 1 momentissa tarkoitettua suurempi               6.    Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
      summa, lasketaan tästä johtuvalle palautukselle laillisia              käyntikulut.
      korkoja sen suuruisina kuin ne olivat sinä päivänä, jona
      tämä laki tuli voimaan (eli 2,5 prosenttia vuodessa) eikä
      26.1.1961 annetun lain nro 29 5 §:ssä, yhdessä sen 1 §:n
      kanssa ja sellaisena kuin se on myöhemmin muutettuna,            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      tarkoitetun koron suuruisena.
                                                                       Asetuksen N:o 1214/92 49 artiklassa ja asetuksen N:o 2454/
                                                                       93 379 artiklassa asetetaan yksiselitteinen ja pakottava määrä-
                                                                       aika, jonka aikana jäsenvaltioiden tulliviranomaisten on suori-
                                                                       tettava tullien ja muiden maksujen periminen. Kyse ei ole
(1) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.
                                                                       pelkästä tavanomaisesta määräajasta, johon lainsäätäjä olisi
                                                                       viitannut vähemmän sitovaa sanamuotoa käyttäen. Lainsäätä-
                                                                       jän tarkoitus ja säännöksen sanamuodon yksiselitteisyys mer-
                                                                       kitsevät sitä, että kyse ei ole pelkästään siitä, että ”pitäisi tehdä”,
                                                                       kyseisten asetusten 49 ja 379 artikloilla käyttöönotetusta
                                                                       velvollisuudesta. Perimisen on tapahduttava viimeistään
                                                                       14 kuukauden määräajan päättymisen jälkeen. Koska tulliv-
                                                                       iranomaiset olivat tänä ajankohtana tietoisia maksuvelvollises-
 ---pagebreak--- 1.6.2002                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 131/5
ta ja tämän velasta, maksuvelvolliselle olisi pitänyt asetuksen           2.    Vaikka komissio ei ole tutkinut kaikkia kyseessä olevia
N:o 1552/89 2 artiklan 1 kohdan mukainen ilmoitus. Jos                          tulliasiakirjoja Saksan tullipaikoissa luovuttamatta jätetty-
jäsenvaltio ei noudata määräajassa maksujen perimistä ja                        jen TIR-asiakirjojen osalta vuodesta 1994 BMF:n muutta-
omien varojen toteamista koskevia velvollisuuksiaan, tämä                       miseen vuonna 1996 saakka (hyväksytty 11.9.1996,
saattaa johtaa vastaavien varojen eteenpäin siirtämisen viiväs-                 II B 1 – Z 0912 – 31/96), se ei ole toteuttanut vastaavaa
tymiseen sen mukaan, kuinka merkittävällä tavalla määräaika                     menettelyä (B-kirjanpidon noudattaminen A-kirjanpidon
on ylitetty.                                                                    sijaan).
Saksan viranomaiset eivät ole noudattaneet kyseisten 49 ja                3.    Saksan liittotasavalta on edellä 1 ja 2 kohdassa mainittu-
379 artiklan mukaisia määräaikoja ja ne ovat näin ollen                         jen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisten
viivästyneet omien varojen toteamisessa. Tilanteeseen, jossa                    vuoksi suorittamaan komissiolle siirtämättä jääneet omat
omien varojen viivästynyt toteaminen johtaa ongelmiin niiden                    varat.
edelleen siirtämisessä, sovelletaan asetuksen N:o 1552/89
11 artiklaa. Sen mukaan jäsenvaltiot ovat velvollisia maksa-              4.    Saksan liittotasavalta on velvollinen jo siirtämiensä sum-
maan korkoa viivästymisen syystä riippumatta.                                   mien osalta ilmoittamaan saatavan erääntymispäivän,
                                                                                perityn summan ja tapauksen mukaan siirtopäivämäärän.
                                                                          5.    Saksan liittotasavalta on velvollinen osoittamaan yhteisön
( 1) EYVL L 132, 16.5.1992.                                                     talousarvioon suoritusten myöhästymisestä aiheutuvat
( 2) EYVL L 253, 11.10.1993, s. 1.                                              viivästyskorot asetuksen N:o 1552/89 11 artiklan mu-
( 3) EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1.                                              kaan 31.5.2000 saakka ja asetuksen N:o 1150/2000
( 4) EYVL L 155, 7.6.1989, s. 1.                                                11 artiklan mukaan 31.5.2000 alkaen.
( 5) EYVL L 130, 31.5.2000, s. 1.
                                                                          6.    Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
                                                                                käyntikulut.
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Euroopan yhteisöjen komission 21.3.2002 Saksan liittota-                  Komissio väittää, että asetuksen N:o 1552/89 6 artiklan
                 savaltaa vastaan nostama kanne                           mukaan omien varojen ottamista A-kirjanpitoon voidaan
                                                                          vaatia vain siihen saakka, että kyseinen jäsenvaltio on saanut
                          (Asia C-105/02)                                 käteissuoritusta vastaavan vakuuden. Tämä ei kuitenkaan
                                                                          tarkoita, että vakuuden olisi oltava välittömästi realisoitavissa.
                          (2002/C 131/10)
                                                                          Saksan viranomaiset kiistävät täysin ylimalkaisella tavalla ja
                                                                          siis ilman asianmukaisia perusteita sen, että kustakin TIR-
                                                                          asiakirjasta peritty 60 024 ecun vakuus, joka on suorittu
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.3.2002 Euroo-
                                                                          samalla tavoin sekä kansallisiin että yhteisön varoihin, on
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-
                                                                          riittävä korkeaveroisten tavaroiden osalta, jotta katetaan suurin
taa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön
                                                                          osa saatavista. Yhtä vähän viranomaiset kiistävät sen seikan
virkamies Günter Wilms, prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                          – jota ne tosin eivät voikaan kiistää – että kyseessä olevat
c/o komission oikeudellisen yksikön virkamies Luis Escobar
                                                                          vakuudet riittävät kaikissa tapauksissa vähintään osittain katta-
Guerrero, Centre Wagner C 254, Kirchberg.
                                                                          maan saatavat. Niiden olisi näin ollen pitänyt noudattaa
                                                                          A-kirjanpitoa ainakin siltä osin kuin jälleenvakuuttajan vetäy-
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-            tymisen vuoksi muunlainen toiminta ei olisi ollut mahdollinen,
tuin toteaa, että                                                         sillä kuten Saksan viranomaiset toteavat, riskin eliminointi on
                                                                          tällaisessa tilanteessa vain periaatteellinen. Koska ratkaisevana
                                                                          on kuitenkin pidettävä ajankohtaa, jona TIR-menettely alkaa
Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut yhteisöjen omia varoja          ja vakuus suoritetaan, ennen vuotta 1995 tapahtuneet suori-
koskevan 29 päivänä toukokuuta 1989 annetun neuvoston                     tukset olisi pitänyt joka tapauksessa ottaa A-kirjanpitoon ja
asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 (1), joka on 31.5.2000               suorittaa eteenpäin.
alkaen korvattu asetuksella (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (2),
mukaisia velvollisuuksiaan seuraavista syistä:
                                                                          Jos katsottaisiin Saksan hallituksen olevan oikeassa, kun se
1.     Se ei ole toimittanut komissiolle asianmukaisella tavalla          väittää, että saatavat olivat vakuudettomia jälleenvakuuttajan
       tiettyjä saateasiakirjoja (TIR-asiakirjat), minkä seuraukse-       vetäytymisen vuoksi jo vuodesta 1995 alkaen, tällöin Saksan
       na niitä koskevia yhteisön omia varoja ei ole vastaavasti          viranomaisten ei olisi pitänyt hyväksyä TIR-menettelyä va-
       viety kirjanpitoon eikä siirretty komissiolle määräajassa.         kuuksien puutumisen vuoksi. Jos TIR-menettely kuitenkin on


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 30 päivänä huhtikuuta 2002 asiassa C-181/01 P, N vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku – Henkilöstö – Sosiaaliturva – Henkilöstösääntöjen 73 artikla – Tapaturman käsite – Kieltäytyminen HIV-tartunnan tunnustamisesta tapaturmaksi)

text:
C 169/14                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      13.7.2002
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                           a)    Onko summa, jonka se, joka tarjoaa palvelujaan valtiolle
                                                                            palkattuna työntekijänä, merkitsee laskuun, luonteeltaan
                          (kolmas jaosto)                                   kuudennessa EY:n arvonlisäverodirektiivissä (77/388/
                                                                            ETY) (1) tarkoitettua arvonlisäveroa, kun palvelujen tarjo-
                                                                            aja virheellisesti katsoo suorittavansa näitä palveluja
                  30 päivänä huhtikuuta 2002                                itsenäisenä ammatinharjoittajana, vaikka todellisuudessa
                                                                            kyse on alisteisesta suhteesta, jossa palvelujen tarjoaja
asiassa C-181/01 P, N vastaan Euroopan yhteisöjen komis-                    työnantajansa määräyksestä merkitsee antamiinsa laskui-
                               sio (1)                                      hin arvonlisäveron siten, että hän ei laske arvonlisäveroa
                                                                            niiden lakisääteisten palkkioiden kokonaismäärän päälle,
(Muutoksenhaku – Henkilöstö – Sosiaaliturva – Henkilöstö-                   joita hän valtiolta saa ja jotka muodostavat sen arvonlisä-
sääntöjen 73 artikla – Tapaturman käsite – Kieltäytyminen                   veron lakisääteisen perustan, joka myöhemmin kanne-
       HIV-tartunnan tunnustamisesta tapaturmaksi)                          taan hänen lakisääteisistä palkkioistaan, vaan siten, että
                                                                            hänen merkitsemänsä määrä määräytyy lakisääteisten
                         (2002/C 169/24)                                    palkkioiden perusteella sisäistä vähennystä koskevalla
                                                                            matemaattisella menetelmällä, jolloin palkkioiden katso-
                                                                            taan sisältävän myös maksettavan arvonlisäveron ja kun
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                           valtio lakisääteisiä palkkioita maksaessaan vähentää ar-
                                                                            vonlisäveron, jonka katsotaan sisältyvän kyseisiin palkki-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen            oihin?
             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                      b)    Poiketaanko EY:n kuudennen arvonlisäverodirektiivin
                                                                            21 §:n 1 kohdan c alakohdassa säädetystä veron kaava-
Asiassa C-181/01 P, N, Euroopan yhteisöjen komission virka-                 maisuutta koskevasta periaatteesta (jonka mukaan siinä
mies, kotipaikka Bryssel (Belgia), edustajanaan avvocato G. Du-             tapauksessa, että arvonlisävero on mainittu laskussa tai
razzo, jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan                    laskuna toimivassa asiakirjassa, vero on maksettava val-
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides                  tiolle) silloin, kun valtio viranomaisen ominaisuudessa
jaosto) asiassa T-2/00, N vastaan komissio, 13.2.2001 antaman               tätä toimintaa harjoittaessaan ei edellä mainitun direktii-
tuomion (Kok. H. 2001, s. I-A-37 ja II-135) kumoamista,                     vin 4 artiklan 5 kohdan mukaan ole verovelvollinen,
ja jossa valittajan vastapuolena ja muuna asianosaisena on                  jolloin vähennysjärjestelmää ei sovelleta siihen ja jolloin
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään: J. Currall),                   maksettua arvonlisäveroa ei voida vyöryttää eikä myös-
yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-                  kään vyörytetä loppukuluttajalle (joka on asiakirjojen
nossa: jaoston puheenjohtaja F. Macken sekä tuomarit C. Gul-                kääntämistä pyytävä yksityinen oikeussubjekti, joka on
mann (esittelevä tuomari) ja J.-P. Puissochet, julkisasiamies:              sopimussuhteessa valtioon) mutta kun palvelujen tarjoaja
L. A. Geelhoed, kirjaaja: R. Grass, on antanut 30.4.2002                    vaatii sen veron palauttamista, jonka hän on maksanut
määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                                   veroviranomaisille vähennettyään siitä mahdollisen tuo-
                                                                            tantopanoksia rasittavan veron, jolloin vältetään valtion
1)    Valitus hylätään.                                                     rikastuminen?
2)    N velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                      (1) EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1.
(1) EYVL C 200, 14.7.2001.
Diokitiko Efeteio Athinonin 31.1.2002 tekemällään pää-
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hellee-               Bundesfinanzhofin 22.11.2001 tekemällään päätöksellä
          nien tasavalta vastaan Maria Karageorgou                    esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Finanzamt Gum-
                                                                                mersbach vastaan Gerhard Bockemühl
                           (Asia C-78/02)
                                                                                (Asia C-90/02)
                         (2002/C 169/25)
                                                                                (2002/C 169/26)
Diokitiko Efeteio Athinon on pyytänyt 31.1.2002 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
11.3.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
ratkaisua asiassa Helleenien tasavalta vastaan Maria Karageor-        Bundesfinanzhof on pyytänyt 22.11.2001 tekemällään pää-
gou seuraaviin kysymyksiin:                                           töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen


title: Asia C-361/07: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 16.1.2008 (Conseil de prud'hommes de Beauvais'n (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Olivier Polier v. Najar EURL (Ennakkoratkaisupyyntö — Euroopan unionin perusoikeuskirja — Kansainvälisen työjärjestön yleissopimus N:o 158 — Euroopan sosiaalinen peruskirja — Perusteeton irtisanominen — Yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen)

text:
               29.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/11

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 16.1.2008 (Conseil de prud'hommes de Beauvais'n (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Olivier Polier v. Najar EURL
   (Asia C-361/07) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Euroopan unionin perusoikeuskirja - Kansainvälisen työjärjestön yleissopimus N:o 158 - Euroopan sosiaalinen peruskirja - Perusteeton irtisanominen - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen)
   (2008/C 79/19)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Conseil de prud'hommes de Beauvais
   Asianosaiset

      Kantaja: Olivier Polier

      Vastaaja: Najar EURL
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Conseil de prud'hommes de Beauvais — Euroopan unionin perusoikeuskirjan (30 ja 33 artikla), Euroopan sosiaalisen peruskirjan (24 ja 27 artikla) sekä palvelussuhteen päättämistä koskevan Kansainvälisen työjärjestön yleissopimuksen N:o 158 tulkinta — Työntekijän perusteeton irtisanominen — Kansallisen lainsäädännön pätevyys edellä mainittujen oikeussääntöjen kannalta
   Määräysosa
   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimella ei selvästi ole toimivaltaa vastata conseil de prud'hommes de Beauvais'n 9.7.2007 tekemällä päätöksellä esitettyihin kysymyksiin.

      (1)  EUVL C 269, 10.11.2007.


title: Asia T-587/15: Kanne 12.10.2015 – Rose Vision v. komissio

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/73

         Kanne 12.10.2015 – Rose Vision v. komissio
   (Asia T-587/15)
   (2015/C 398/86)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Rose Vision, S.L. (Pozuelo de Alarcón, Espanja) (edustaja: abogado J. Marín López)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ensimmäiseksi kumoamaan SEUT 263 artiklan nojalla komission 28.7.2015 tekemän päätöksen C(2015) 5449 final, jonka mukaan Rose Vision S.L:n on palautettava yhteensä 5 35  613,20 euron summan korkoineen

               —

               toiseksi toteamaan SEUT 272 artiklan nojalla, että komissio rikkoi seitsemännen puiteohjelman yleisten ehtojen II.14 kohdan 1 alakohdan a alakohtaa ja II.22 kohdan 5 alakohtaa, kun se antoi päätöskertomuksen kokeesta 11-INFS-025 ja tarkastuksesta 11-BA119-016, jotka suoritettiin Rose Visionissa sen osallistuessa hankkeeseen ”Support action to the Integral Satcon Initiative (sISI)”, hankkeeseen ”Implementing cooperation on Future Internet and ICT Components between Europe and Lation America (FIRST)”, hankkeeseen ”Supporting the future of the NEM European Technology Platform (FutureNEM)”, hankkeeseen ”Support Action for the NEM European Technology Platform (4NEM)” ja hankkeeseen ”Structural Funds for Regional Research Advancement (SFERA)”

               —

               kolmanneksi toteamaan SEUT 272 artiklan nojalla, että tarkastuksen 11-INFS-025 päätöskertomus ja tarkastuksen 11-BA119-016 kertomus, jotka laadittiin rikkomalla seitsemännen puiteohjelman yleisten ehtojen II.14 kohdan 1 kohdan a alakohtaa ja II.22 kohdan 5 alakohtaa, ovat sopimuksellisesti mitättömiä sekä pätemättömiä ja tehottomia

               —

               neljänneksi toteamaan SEUT 272 artiklan, luettuna yhdessä SEUT 340 artiklan 1 kohdan kanssa, nojalla, ettei Rose Vision ole komissiolle velkaa 28.7.2015 tehdyssä komission päätöksessä C(2015) 5449 final mainittua 5 35  613,20 euron summaa korkoineen

               —

               viidenneksi velvoittamaan SEUT 272 artiklan, luettuna yhdessä SEUT 340 artiklan 1 kohdan kanssa, nojalla komission maksamaan Rose Visionille tämän osallistumisesta seitsemännen puiteohjelman hankkeisiin erääntyneet summat, jotka ovat tällä hetkellä 1 95  571,13 euroa komission hankkeille sISI, FIRST, FutureNEM, 4NEM ja SFERA ja 2 17  729,37 euroa niiden summien lisäksi, jotka erääntyvät tulevaisuudessa, Euroopan tutkimusviraston E-Sponder ja MaPEer SME hankkeille. Molemmat summat, jotka ovat erääntyneet ja jotka on laskettava tarkasti, mikä tehdään myöhemmin tässä menettelyssä, nousevat joka tapauksessa seitsemännen puiteohjelman yleisten edellytysten II.5 kohdan 5 alakohdassa mainittujen korkojen verran

               —

               kuudenneksi velvoittamaan SEUT 271 artiklan, luettuna yhdessä SEUT 340 artiklan 1 ja 2 kohdan nojalla komission korvaamaan Rose Visionille sopimukseen liittyvät vahingot, jotka ovat aiheutuneet seitsemännen puiteohjelman yleisten edellytysten II.22 kohdan 5 alakohdan ja II.5 kohdan 3 alakohdan d alakohdan rikkomisesta, sekä korvaamaan sopimuksen ulkopuoliset vahingot, jotka ovat aiheutuneet Rose Visionin kirjaamisesta varhaisvaroitusjärjestelmään, luokkaan W 2, kannekirjelmän 114 kohdassa mainitun tai unionin yleisen tuomioistuimen kohtuulliseksi katsoman määräisinä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: 9.10.2012 tehdyn tarkastuksen 11-INFS-025 päätöskertomuksessa ja 22.4.2013 tehdyn tarkastuksen 11-BA119-016 päätöskertomuksessa rikotaan seitsemännen puiteohjelman yleisten ehtojen II.14 kohdan 1 alakohdan a alakohtaa siltä osin kuin siinä puolletaan käsitystä, että Rose Visionin kulut eivät ole tukikelpoisia, koske ne eivät ole todella syntyneet.

               2)

               Toinen kanneperuste: 9.10.2012 tehdyn tarkastuksen 11-INFS-025 päätöskertomuksessa ja 22.4.2013 tehdyn tarkastuksen 11-BA119-016 päätöskertomuksessa rikotaan seitsemännen puiteohjelman yleisten ehtojen II.22 kohdan 5 alakohtaa.

               3)

               Kolmas kanneperuste: komission maksujen Rose Visionille keskeyttämisellä seitsemännen puiteohjelman, johon Rose Vision osallistui, kaikissa hankkeissa, sekä viraston maksujen keskeyttämisellä seurauksena komission tekemästä keskeyttämisestä rikotaan seitsemännen puiteohjelman yleisten ehtojen II.5 kohdan 3 alakohdan d alakohtaa.

               4)

               Neljäs kanneperuste: varhaisvaroitusjärjestelmän aktivoinnilta Rose Visionin osalta luokkaan W 2 puuttuu unionin yleisen tuomioistuimen 22.4.2012 antamassa tuomiossa Planet v. komissio, T-320/09, puolletun näkemyksen mukaan oikeudellinen perusta.