title: Asia F-131/06: Kanne 24.11.2006 — Robert Steinmetz v. komissio

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/86

         Kanne 24.11.2006 — Robert Steinmetz v. komissio
   (Asia F-131/06)
   (2006/C 326/174)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Robert Steinmetz (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja J. Choucroun)

      Vastaaja: Euroopan yhteisön komissio
   Vaatimukset

               —

               se komission 21.2.2006 tekemä päätös on kumottava, jolla kieltäydytään täytäntöönpanemasta kokonaisuudessaan asianosaisten välinen sopimus

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle yhden euron suuruinen symbolinen korvaus riidanalaisen päätöksen aiheuttamasta henkisestä kärsimyksestä

               —

               Euroopan yhteisön komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja teki komission kanssa sopimuksen, jonka tarkoituksena oli päättää sovintoratkaisulla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen edessä olevaa asiaa T-155/05 (1).
   Kantaja arvostelee komissiota sopimusehtojen osittaisesta täytäntöönpanosta.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi muun muassa siihen, että komissio on loukannut laillisuusperiaatetta ja pacta sunt servanda -periaatetta, jättänyt noudattamatta perustellun luottamuksen suojaamista koskevaa velvollisuutta, huolenpitovelvollisuutta sekä loukannut hyvän hallinnon periaatetta.

      (1)  EUVL C 155, 25.6.2006, s. 26


title: Asia C-464/11: Unionin tuomioistuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan määräys 8.2.2013 (Tribunale di Palermo — Sezione Distaccata di Bagherian (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Paola Galioto v. Maria Guccione, Maria Piera Savona ja Fabio Savona

text:
               13.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/18

         Unionin tuomioistuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan määräys 8.2.2013 (Tribunale di Palermo — Sezione Distaccata di Bagherian (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Paola Galioto v. Maria Guccione, Maria Piera Savona ja Fabio Savona
   (Asia C-464/11) (1)

   2013/C 108/38
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Unionin tuomioistuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 340, 19.11.2011.


title: Eberhard Eiseltin 12.12.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-208/96)

text:
N:o C 94/16            FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       22.3.97
Eberhard Eiseltin 12.12.1996 Euroopan yhteisöjen komis            dassa sen kanssa, missä laajuudessa muut keskuksen työn
                 siota vastaan nostama kanne                       tekijät saivat osallistua koulutukseen .
                        (Asia T-208/96 )
                          ( 97/C 94/36 )                           Kantaja esittää kanteensa tueksi seuraavat kolme kannepe
                                                                   rustetta :
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                   — henkilöstösääntöjen 24 artiklaa on rikottu sen vuoksi,
                                                                       että kantajaa on kielletty osallistumasta ammatilliseen
Euroopan yhteisöjen komission virkamies Eberhard Eiselt,               täydennyskoulutukseen;
kotipaikka Ispra (Varese, Italia ), on nostanut 12.12.1 996
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.           — kantaja on joutunut peitellyn syrjinnän kohteeksi suh
Kantajan edustaja on Corte di Cassazionen asianajaja Giu              teessa muihin tutkimuskeskuksessa työskenteleviin ja
seppe Marchesini ja prosessiosoite Luxemburgissa asiana               erityisesti suhteessa erääseen tiettyyn työtoveriin;
jotoimisto Ernest Arendt, 8—10 rue Mathias Hardt.
                                                                   — grafiikan alan tehtävien määrääminen kantajan tehtä
Kantaja vaatii , että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen              väksi ja kantajan ammattitaidon alihyödyntäminen va
tuomioistuin                                                           lokuvauksen alalla, joka on kantajan erikoisala .
— kumoaa päätöksen olla hyväksymättä kantajan hake
     musta, jossa hän pyysi saada osallistua ammatillisen
     täydennyskoulutuksen kurssille; tämä päätös loukkaa
     sekä henkilöstösääntöjen 24 artiklan 3 kohtaa että syr
     jimättömyyskiellon periaatetta,                               Enrico Palermon 17.12.1996 Euroopan yhteisöjen komis
                                                                                siota vastaan nostama kanne
                                                                                Asia T-2 12/96 )
— toteaa lainvastaiseksi sen, että kantaja on määrätty
     hoitamaan tehtäviä, jotka eivät vastaa hänen ammatti                                  ( 97/C 94/37
     pätevyyttään ja joita hänelle ei alun perin annettu teh
     täväksi, koska tämä on vastoin toimielimen intressiä,
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
— velvoittaa komission maksamaan kantajalle 10 000
     ecua vahingonkorvauksena henkisestä kärsimyksestä,            Sairaseläkkeellä oleva entinen Euroopan yhteisöjen komis
                                                                   sion virkamies Enrico Palermo, kotipaikka Rooma (Italia ),
                                                                   on nostanut 17.12.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku                oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
     lut .                                                         jen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja
                                                                   Giuseppe Marchesini, Corte di Cassazione della Repubbli
                                                                   ca italiana, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                misto Ernest Arendt, rue Matthias Hardt 8—10, Luxem
                                                                   burg.
Kantaja, joka on Isprassa yhteisessä tutkimuskeskuksessa
työskentelevä ura-alueen B virkamies, väittää, että hänet          Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
otettiin aikoinaan palvelukseen sen vuoksi, että hänellä oli       tuomioistuin
erityistietämystä ja kokemusta teknisen valokuvauksen
alalta, jolla hän oli työskennellyt yksinomaan jo useita
vuosia. Sen jälkeen kun kantaja oli nostanut yhteisöjen en        — ensisijaisesti toteaa pätemättömiksi säännökset, joihin
simmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen tietty                riidanalainen toimenpide perustuu,
jen, hänen yksikössään tapahtuneiden olosuhteiden ja tosi
seikkojen muutosten vuoksi, hänen täytyi siirtyä toiseen           — kumoaa helmikuuta 1996 koskevan eläkelaskelman
yksikköön, jolloin hän menetti osan alkuperäisistä tehtä              sekä väitettyjen epäasianmukaisten summien takaisin
vistään . Kantaja korostaa, että itse asiassa komissio piti            maksamisen osalta että sovelletun korjauskertoimen
parempana ratkaista tästä aiheutuneen riidan sillä, että               osalta,
kantaja siirrettiin toiseen yksikköön ja ylennettiin. Tässä
yhteydessä tehtiin tämän kanteen kohteena oleva päätös
olla antamatta kantajalle mahdollisuutta hankkia täyden           — toteaa, että komission on toteutettava edellä mainituis
nyskoulutusta ja saattaa ammattitaito ajan tasalle osallis            ta toimista aiheutuvat toimenpiteet sekä maksamisen
tumalla    valokuvaustekniikan erikoistumiskurssille     Ziiri        että myöhemmin tapahtuvan palauttamisen osalta,
chissä sijaitsevassa instituutissa.
                                                                   — soveltaa maksettavaan summaan 8 prosentin viivästys
Kantajan mukaan tämä hakemuksen hylkäämispäätös oli                    korkoa ja velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeuden
erityisen perusteeton sen vuoksi, että se oli selvästi ristirii       käyntikulut.


title: Asia C-640/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.12.2014 – Euroopan komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Unionin oikeuden valossa perusteettomasti kannettujen verojen palauttaminen — Kansallinen lainsäädäntö — Käytettävissä olevien oikeussuojakeinojen vanhentumisajan taannehtiva lyhentäminen — Tehokkuusperiaate — Luottamuksensuojan periaate)

text:
               23.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/16

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.12.2014 – Euroopan komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   (Asia C-640/13) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Unionin oikeuden valossa perusteettomasti kannettujen verojen palauttaminen - Kansallinen lainsäädäntö - Käytettävissä olevien oikeussuojakeinojen vanhentumisajan taannehtiva lyhentäminen - Tehokkuusperiaate - Luottamuksensuojan periaate))
   (2015/C 065/22)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: R. Lyal ja W. Roels)

      Vastaaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamies: J. Beeko)

      Tuomiolauselma

               1)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut SEU 4 artiklan 3 kohdan mukaisia velvoitteitaan, kun se on antanut vuoden 2007 verolain (Finance Act 2007) 107 §:n kaltaisen säännöksen, jolla rajoitetaan taannehtivin vaikutuksin ja ilman ennakkotietoa tai siirtymäaikaa veronmaksajien oikeutta siihen, että unionin oikeuden vastaisesti kannetut verot palautetaan.

               2)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 78, 15.3.2014.


               7.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 33/10

         Oslo tingrettin (Oslon käräjäoikeuden) 14. syyskuuta 2007 tekemä pyyntö saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa Celina Nguyen vastaan Norjan valtio, jota edustavat oikeusministeriö ja poliisi
   (Asia E-8/07)
   (2008/C 33/08)
   Oslo tingrett (Oslon käräjäoikeus) pyysi EFTAn tuomioistuimelta 14. syyskuuta 2007 päivätyllä kirjeellä neuvoa-antavaa lausuntoa asiassa Celina Nguyen vastaan Norjan valtio, jota edustavat oikeusministeriö ja poliisi. Pyyntö saapui tuomioistuimen kirjaamoon 17. syyskuuta 2007 ja koskee seuraavia kysymyksiä:

               1.

               Onko moottoriajoneuvovakuutuksia koskevien direktiivien mukaista sulkea pois korvaus muusta kuin taloudellisesta menetyksestä (”kivusta ja särystä”) pakollisesta vakuutusjärjestelmästä kansallisen lainsäädännön nojalla?

               2.

               Jos vastaus kysymykseen on kieltävä: Onko kysymyksessä 1 mainittu poikkeus vakuutusturvasta niin vakava moottoriajoneuvoja koskevien direktiivien rikkomus, että siitä voi seurata valtion vahingonkorvausvastuu?


title: Asia C-107/07 P: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 29.11.2007 — Friedrich Weber v. Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               29.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/10

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 29.11.2007 — Friedrich Weber v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-107/07 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   (2008/C 79/18)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Friedrich Weber (edustaja: Rechtsanwalt W. Declair)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Costa de Oliveira ja C. Ladenburger)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-290/05, Friedrich Weber v. komissio, 11.12.2006 antamasta määräyksestä, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvästi puuttuessa jättää tutkimatta kanteen komission pääsihteerin 27.5.2005 tekemästä päätöksestä, jolla hylätään valittajan vaatimus saada tutustua ”kilpailu”-pääosaston Saksan liittohallitukselle osoittamaan kirjeeseen, joka koskee valtiontukimenettelyä, jonka tarkoituksena on Saksan julkisten yleisradiolaitosten rahoitus
   Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Friedrich Weber velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 95, 28.4.2007.


title: Asia T-297/05: 29.7.2005 nostettu kanne — IPK International — World Tourism Marketing Consultants/komissio

text:
               15.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 257/13

         29.7.2005 nostettu kanne — IPK International — World Tourism Marketing Consultants/komissio
   (Asia T-297/05)
   (2005/C 257/26)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: IPK International — World Tourism Marketing Consultants (München (Saksa)) [Edustajinaan: Rechtsanwalt H.-J. Prieß, Rechtsanwalt M. Niestedt ja Rechtsanwalt C. Pitschas]

      Vastaaja: komissio
   Kantajan vaatimukset

               —

               komission 13.5.2005 tekemän päätöksen (asia ENTR/01/Audit/RVDZ/ss D(2005) 11382), jolla kumottiin 4.8.1992 tehty päätös myöntää kantajalle 530 000 ecun suuruinen tuki ECODATA-hankkeen yhteydessä (003977/XXIII/A3-S92/DG/ENV8/LD/kz), toteaminen mitättömäksi

               —

               komission velvoittaminen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio myönsi kantajalle 4.8.1992530 000 ecun suuruisen tuen eurooppalaista ekoturismia koskevan tietopankin perustamiseksi. Vastaaja kumosi tämän päätöksen riidanalaisella päätöksellä 13.5.2005.
   Kantaja väittää, että riidanalainen päätös on lainvastainen. Kantaja vetoaa kanteensa tueksi siihen, että kumoamispäätöksen edellytykset eivät ole täyttyneet, koska ne tekijät, joilla komissio perustelee päätöstään, eivät aineellisesti pidä paikkaansa ja lisäksi koska tukipäätöstä ei voida kumota kuluneen pitkän ajan vuoksi. Kantaja väittää lisäksi, että riidanalaisella päätöksellä loukataan hyvän hallinnon periaatetta ja EY 253 artiklan mukaista perusteluvelvollisuutta. Lopuksi kantaja vetoaa siihen, että kieltoa mitättömäksi todetun päätöksen toistamiseen on rikottu.


title: Asia T-446/15: Kanne 3.8.2015 – lndecopi v. SMHV – Synergy Group (PISCO)

text:
               28.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/42

         Kanne 3.8.2015 – lndecopi v. SMHV – Synergy Group (PISCO)
   (Asia T-446/15)
   (2015/C 320/59)
   Kannekirjelmän kieli: espanja

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Instituto Nacional de Defensa de la Competencia y de la Protección de la Propiedad Intelectual (Indecopi) (San Borja, Peru) (edustajat: asianajajat M. A. Pomares Caballero ja A. Pomares Caballero)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Synergy Group sp. z o.o. (Wrocław, Puola)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”PISCO” – Rekisteröintihakemus nro 1016 7674

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n valituslautakunnan 3.6.2015 asiassa R 1291/2014-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               muuttaa riidanalaista päätöstä ja toteaa, että asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohdan mukaisen suhteellisen hylkäysperusteen soveltamisen edellytykset täyttyvät käsiteltävässä asiassa, tai toissijaisesti kumoaa riidanalaisen päätöksen, ja

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 110/2008 23 artiklaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohtaa on rikottu.


title: Asia T-183/07 R: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 9.11.2007 — Puola v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Direktiivi 2003/87/EY — Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä — Puolaa koskeva päästöjen kansallinen jakosuunnitelma vuosien 2008 ja 2012 väliselle ajalle — Komission hylkäyspäätös — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               12.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 8/16

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 9.11.2007 — Puola v. komissio
   (Asia T-183/07 R) (1)

   (Väliaikainen oikeussuoja - Direktiivi 2003/87/EY - Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä - Puolaa koskeva päästöjen kansallinen jakosuunnitelma vuosien 2008 ja 2012 väliselle ajalle - Komission hylkäyspäätös - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty)
   (2008/C 8/30)
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Asianosaiset

      Kantaja: Puolan tasavalta (asiamies: T. Nowakowski)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: U. Wölker ja K. Herrmann)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kasvihuonekaasujen päästöjen kansallisesta jakosuunnitelmasta, jonka Puolan tasavalta oli ilmoittanut vuosien 2008 ja 2012 väliselle ajalle kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (EYVL L 275, s. 32) mukaisesti, 26.3.2007 tehdyn komission päätöksen K (2007) 1295 lopullinen täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus
   Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 155, 7.7.2007.


title: Asia F-119/10: Kanne 15.11.2010 — Di Tullio v. Euroopan komissio

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/66

         Kanne 15.11.2010 — Di Tullio v. Euroopan komissio
   (Asia F-119/10)
   ()
   2011/C 30/132
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Roberto di Tullio (Rovigo, Italia) (edustajat: asianajaja E. Boigelot ja asianajaja S. Woog)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen OLAF:in yksikköjen päätöksen kumoaminen, jolla jätettiin myöntämättä kantajalle virkavapaus kansallista palvelua varten Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 18 artiklan nojalla

      Vaatimukset

               —

               On kumottava OLAF:in yksikköjen 21.4.2010 tekemä päätös, jolla jätettiin myöntämättä kantajalle virkavapaus kansallista palvelua varten 24.2.2010 päivätystä Guardia di Finanzan huomautuksesta huolimatta

               —

               on kumottava 10.9.2010 tehty komission päätös, jolla hylättiin kantajan oikaisuvaatimus osittain eri perusteilla kuin ne perusteet, joihin 27.4.2010 tehdyssä riidanalaisessa päätöksessä vedotaan

               —

               mainittujen päätösten kumoamisen seurauksena kantajalle on myönnettävä virkavapaus kansallista palvelua varten 1.7.2010–30.6.2012.

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-97/01: Euroopan yhteisöjen komission 27.2.2001 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 108/12                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        7.4.2001
Onko Rooman sopimuksen 3 artiklan a ja b kohtaa, valmiste-                 Tribunal de Grande Instance de Paris’n (31. jaosto)
veron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä                19.2.2001 esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Minis-
25 päivänä helmikuuta 1992 annetun direktiivin 92/12/ETY (1)                   tère public vastaan John Greenham ja Léonard Abel
johdanto-osan ensimmäistä perustelukappaletta ja 3 artiklan
2 kohtaa sekä kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden
yhdenmukaistamisesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun                                               (Asia C-95/01)
direktiivin 92/81/ETY (2) johdanto-osan kuudetta ja kahdeksat-
ta perustelukappaletta tulkittava siten, että Ranskan tasavalta
ei voi kieltäytyä palauttamasta Tipp-veroa, jonka kauppias                                          (2001/C 108/19)
on suorittanut polttoaineista sen asiakkaan jätettyä veron
maksamatta?
                                                                           Tribunal de Grande Instance de Paris (31. jaosto) on pyytänyt
(1) Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä    19.2.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
    sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnas-    jen tuomioistuimen kirjaamoon 27.2.2001, Euroopan yhteisö-
    ta 25 päivänä helmikuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi             jen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Ministère public
    92/12/ETY (EYVL L 76, 23.3.1993, s. 1).                                vastaan John Greenham ja Léonard Abel seuraavaan kysymyk-
(2) Kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistami-          seen:
    sesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi
    92/81/ETY (EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12).
                                                                           Onko perustamissopimuksen 28 ja 30 artiklaa tulkittava
                                                                           siten, että niillä kielletään jäsenvaltiota estämästä toisessa
                                                                           jäsenvaltiossa laillisesti myydyn lisäravinteen vapaata liikku-
                                                                           mista ja markkinoille saattamista?
Ranskan Cour de cassationin, chambre commercial, finan-
cière et économique, 13.2.2001 tekemällään päätöksellä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa SARL Borie Ma-
noux vastaan Institut national de la propriété industriellen
                             (INPI) johtaja
                            (Asia C-81/01)
                          (2001/C 108/18)
                                                                           Euroopan yhteisöjen komission 27.2.2001 Luxemburgin
Ranskan Cour de cassation, chambre commercial, financière et                        suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
économique, on pyytänyt 13.2.2001 tekemällään päätöksellä,
joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen
16.2.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
ratkaisua asiassa SARL Borie Manoux vastaan Directeur de                                             (Asia C-97/01)
l’Institut national de la propriété industriellen (INPI) johtaja.
Ranskan Cour de cassation, chambre commercial, financière
et économique, esittää Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle                                         (2001/C 108/20)
seuraavan kysymyksen:
Onko asetuksen N:o 2392/89 (1) 40 artiklaa tulkittava siten,               Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 27.2.2001 Euroo-
että asetuksessa tarkoitettujen tuotteiden merkissä ei saa                 pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-
mainita maantieteellistä aluetta, jos sen käytöstä ei ole säädetty         herttuakuntaa vastaan. Kantajan edustajat ovat S. Rating ja
11 artiklassa, vaikka tällaisen merkin rekisteröiminen ei ole              F. Siredey-Garnier, prosessiosoite Luxemburgissa.
omiaan johtamaan kuluttajaa harhaan viinin alkuperän suh-
teen eikä aiheuttamaan sekaannusta rekisteröidyn maantieteel-
lisen kuvauksen kanssa, jos tällaisen rekisteröimisen perusteella          Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
voitaisiin olettaa, että kyseinen maantieteellistä aluetta koskeva
maininta, joka viittaa alueeseen, jossa viini on todellisuudessa
tuotettu mutta joka kattaa muitakin alkuperämerkintöjä, olisi              –     toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudat-
suojattu?                                                                        tanut velvoitteitaan, koska se ei ole käytännössä taannut
                                                                                direktiivin 90/338/ETY (1), sellaisena kuin se on muutettu-
                                                                                na direktiivillä 96/19/ETY (2), 4 artiklan d kohdan täytän-
(1) Viinien ja rypäleen puristemehun kuvausta ja esittelyä koskevista
    yleisistä säännöistä 24 päivänä heinäkuuta 1989 annettu neuvos-
                                                                                töönpanoa ja
    ton asetus N:o 2392/89 (EYVL L 232, 9.8.1989, s. 13).
                                                                           –     velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan
                                                                                oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- 7.4.2001                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 108/13
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      säännöstön toteuttamisessa ja näin ollen rikkonut edellä
                                                                         mainittua säännöstä vanhan verkkopalvelujen tarjoajan eduksi.
Komissio moittii Luxemburgia siitä, että se ei ole taannut sitä,
että käyttöoikeuksien osalta ei ole syrjintää. Tämän takeen              (1) Kilpailusta telepalvelumarkkinoilla 28 päivänä kesäkuuta 1990
                                                                             annettu komission direktiivi 90/388/ETY (EYVL L 192,
puuttuminen voi johtua joko siitä, että 27.3.1997 annetun                    24.7.1990, s. 10).
luxemburgilaisen televiestintää koskevan lain säännöksiä ei              (2) Täydellisen kilpailun toteuttamista televistintämarkkinoilla poh-
sovelleta oikein tai siitä, että direktiivin 4 artiklan d kohdan             justavan direktiivin 90/388/ETY muuttamisesta 13 päivänä maa-
saattamiseksi osaksi Luxemburgin oikeusjärjestystä tarvitaan                 liskuuta 1996 annettu komission direktiivi 96/19/EY (EYVL L 74,
täydentäviä toimenpiteitä.                                                   22.3.1996, s. 13).
Lain 35 §:n 1 momentin sisältämät hyväksymismenettelyä
koskevat säännöt ovat epätäsmällisiä esimerkiksi siltä osin
kuin ne niveltyvät klassisiin verkkoon pääsyä koskeviin menet-
telyihin. Hallitus ei ole vieläkään vahvistanut eikä julkaissut          Conseil d’Etat’n (oikeusriitoja käsittelevä osasto, toinen ja
näitä sääntöjä, ja sääntöjen puuttuessa viranomaiset, joilla on          ensimmäinen jaosto yhdistettyinä) 29.12.2000 tekemäl-
toimivalta käyttöoikeuksien myöntämiseen yleiselle alueelle,             lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
eivät ole myöntäneet näitä oikeuksia uusille yrittäjille, vaikka             Ministre de l’intérieur vastaan Aitor Oteiza Olazabal
tästä on säädetty edellä mainitussa laissa.
                                                                                (Asia C-100/01)
Siltä osin kuin on kyse käyttöoikeuksista tieliikenneverkkoa                                       (2001/C 108/21)
pitkin, Luxemburgin viranomaiset ovat vedonneet vaikeuksiin,
jotka johtuvat suuren kommunikaatioverkon luomista koske-                Conseil d’Etat on pyytänyt 29.12.2000 tekemällään päätöksel-
vasta lainsäädännöstä, vaikka komission käytössä olevien                 lä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
tietojen perusteella syöttö- ja lähetyskaapeleiden asennustöitä          28.2.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
tieliikenneverkkoa pitkin on suoritettu tämän lainsäädännön              ratkaisua asiassa Ministre de l’intérieur vastaan Aitor Oteiza
voimaantulosta lähtien.                                                  Olazabal seuraaviin kysymyksiin:
                                                                         Onko Rooman sopimuksen 6, 8 a ja 48 artiklan, joista on
Komission tietojen mukaan kantelija Coditel ei ole saanut
                                                                         tullut EY 12, EY 18 ja EY 39 artikla, yhteisön oikeudessa
mitään vakuuttavaa perustelua niille kielloille, joita se on
                                                                         sovellettavan suhteellisuusperiaatteen sekä perustamissopi-
saanut niiltä eri järjestöiltä ja viranomaisilta, joilta se on
                                                                         muksen määräysten täytäntöönpanemiseksi annettujen johde-
pyytänyt käyttöoikeuksia. Erityisesti kielloissa ei lainkaan
                                                                         tun oikeuden säädösten ja erityisesti 25.2.1964 annetun
viitata direktiivin 90/388, sellaisena kuin se on muutettuna,
                                                                         direktiivin 64/221/ETY (1) kanssa ristiriidassa, että jäsenvaltio
4 artiklan d kohdan sovellettaviin olennaisiin vaatimuksiin.
                                                                         voi määrätä toisen jäsenvaltion kansalaisen, johon sovelletaan
                                                                         perustamissopimuksen määräyksiä, kohdistuvia sellaisia hallin-
Komission käytettävissä olevien tietojen mukaan yksikään uusi            nollisia poliisitoimenpiteitä, joiden lainmukaisuutta valvoo
verkkopalvelujen tarjoaja ei ole vielä saanut yleisen alueen             tuomiostuin ja jotka rajoittavat henkilön oleskeluoikeuden
käyttöoikeuksia, joiden nojalla voitaisiin varmistaa paikallis-          tiettyyn kansalliseen alueeseen, koska yleisen järjestyksen
verkkojen yhteyden maanlaajuiseen verkkoon ja ulkomaille,                suojaaminen edellyttää, että hän ei voi oleskella muulla
ja joiden avulla voitaisiin tarjota vanhan verkkopalvelujen              alueella. Mikäli näin on, onko silloin ainoa laillinen henkilön
tarjoajan EPT:n kanssa kilpailevia palveluja.                            oleskelulupaa rajoittava toimenpide se, että hänelle määrätään
                                                                         kansallisen lain mukaisesti täydellinen kielto oleskella valtion
                                                                         alueella?
Koska Luxemburgin suurherttuakunta ei ole toteuttanut kaik-
kia tarvittavia toimenpiteitä toteuttaakseen käyttöoikeuksien            (1) Ulkomaalaisten liikkumista ja oleskelua koskevien, yleiseen järjes-
tehokkaan ja ei-syrjivän harjoittamisen, ja koska se on näin                 tykseen ja turvallisuuteen sekä kansanterveyteen perustuvien
ollen rikkonut direktiivin 90/338/ETY, sellaisena kuin se on                 erityistoimenpiteiden yhteensovittamisesta 25. päivänä helmikuu-
muutettuna direktiivillä 96/19/EY, 4 artiklan d kohtaa, se on                ta 1964 annettu neuvoston direktiivi 64/221/ETY (EYVL 56,
ainakin ottanut käyttöönsä lisäajan vapauttamista koskevan                   4.4.1964, s. 859).


title: Asia C-437/03: Euroopan yhteisöjen komission 17.10.2003 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 304/16                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                        13.12.2003
      –     tavaroita ei ole voitu tuoda laillisesti markkinoille,     Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
            koska kyse on varastetuista tai salakuljetetuista tava-
            roista?                                                    1.    toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut
                                                                             25.7.1978 annetun neuvoston direktiivin 78/686/ETY (1)
2.    Vaikuttaako ensimmäiseen kysymykseen annettavaan                       1 ja 19 b artiklan ja 25.7.1978 annetun neuvoston
      vastaukseen se, että kyse on valmisteveron alaisista tava-             direktiivin 78/687/ETY (2) 1 artiklan mukaisia velvoittei-
      roista eli tarkemmin sanottuna tupakkavalmisteista?                    taan, koska
                                                                             se on sallinut Dentistengesetzin (hammaslääkäreitä koske-
3.    Jos valmisteveron alaisista tuotteista ei kanneta valmiste-            va laki) 6 §:n ja 4 §:n 3 momentissa sen, että itävaltalaiset
      veroa, onko arvonlisäveron kantaminen tällaisessa ta-                  hammaslääkärit voivat harjoittaa toimintaansa ”Zah-
      pauksessa yhteensopivaa kuudennen arvonlisäverodirek-                  narzt”- (hammaslääkäri) ja ”Zahnarzt (Dentist)”- nimik-
      tiivin kanssa?                                                         keellä ja vedota neuvoston direktiivin 78/686/ETY
                                                                             19 b artiklan erityissääntelyyn direktiivien 78/686/ETY ja
4.    Saavatko jäsenvaltiot täydentää arvonlisäverollisten toi-              78/687/ETY sääntelyn soveltamiseksi, vaikka kyseiset
      mien luokkia antamalla kuudennen arvonlisäverodirektii-                hammaslääkärit eivät täytä neuvoston direktiivin 78/687/
      vin 27 artiklan 2 kohdan tai 27 artiklan 5 kohdan                      ETY 1 artiklassa säädettyjä vähimmäisedellytyksiä
      mukaisesti tiedoksi sen, että ne haluavat kansallisella
      tasolla kantaa arvonlisäveroa niissä tilanteissa, joissa         2.    toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut
      valmisteveron alaisia tuotteita on varastettu verovarastos-            25.7.1978 annetun neuvoston direktiivin 78/686/ETY 1
      ta, vai onko kuudennen arvonlisäverodirektiivin 2 artikla              ja 19 b artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska
      tyhjentävä?
                                                                             se on sallinut Ärztegesetzin (lääkäreitä koskeva laki)
                                                                             17 §:n ja 23 §:ssä sen, että hammas-, suu- ja leukaluuki-
5.    Jos kuudennen arvonlisäverodirektiivin 27 artiklan                     rurgiaan erikoistuneet itävaltalaiset lääkärit voivat jatkaa
      5 kohdan mukaisesti on tehty ilmoitus, joka koskee                     toimintansa harjoittamista ”Fachärzte für Zahn-, Mund-
      ainoastaan arvonlisäveron maksamista etukäteen vero-                   und Kieferheilkunde” (hammas-, suu- ja leukaluukirur-
      merkkien muodossa, saako jäsenvaltio täydentää arvonli-                giaan erikoistuneet lääkärit)- nimikkeellä neuvoston di-
      säverollisten toimien luokkia eli esimerkiksi säätää, että             rektiivin 78/686/ETY 19 b artiklan vastaisesti, vaikka
      arvonlisävero on maksettava niissä tilanteissa, joissa                 kyseiset erikoislääkärit eivät ole rinnastettavissa hammas-
      valmisteveron alaisia tuotteita on varastettu verovaras-               lääkäreihin, koska he eivät saa harjoittaa toimintaansa
      tosta?                                                                 samoilla edellytyksillä kuin liitteessä A mainitut tutkinto-
                                                                             jen, todistusten ja muiden nimikkeiden haltijat (hammas-
                                                                             lääkärit)
(1) Kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY, annettu 17 päivänä
    toukokuuta 1977, jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön
    yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yh-
                                                                       3.    velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
    denmukainen määräytymisperuste. EYVL, erityispainos 1977, 9/             tikulut.
    nide 1, s. 28.
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                       1. H a m m a s l ä ä k ä r i t
Euroopan yhteisöjen komission 17.10.2003 Itävallan tasa-               Itävallan lainsäädännössä on luotu uusi ”hammaslääkäreitä
                   valtaa vastaan nostama kanne                        koskeva luokka”, josta ei säädetä direktiivissä. Vaikka Itävalta
                                                                       myöntää, että säännökset eivät vastaa yhteisön säännöstöä, se
                                                                       sallii edelleen ”hammaslääkäreiden” harjoittaa toimintaansa
                          (Asia C-437/03)                              ammattinimikkeellä ”Zahnarzt” (hammaslääkäri) tai ”Zahnarzt
                                                                       (Dentist)” ja hammaslääkäriliiton antaa direktiivin 78/686/ETY
                                                                       19 b artiklassa säädetty todistus.
                          (2003/C 304/24)
                                                                       2. H a m m a s - , s u u - j a l e u k a l u u k i r u r g i a a n
                                                                             erikoistuneet lääkärit
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.10.2003 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehenä ovat Claudia Schmidt, Christina          Itävallan lainsäädännössä tehdään ero lääkäreiden, joihin ham-
Tufvesson et. Andreas Manville, prosessiosoite Luxemburgissa.          maslääkärit kuuluvat, ja erikoislääkäreiden, joihin hammas-,
 ---pagebreak--- 13.12.2003             FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 304/17
suu- ja leukaluukirurgiaan erikoistuneet lääkärit kuuluvat,                mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut sääde-
välillä. Muiden jäsenvaltioiden kansalaiset, joihin sovelletaan            tyissä määräajoissa direktiivin 79/409/ETY 18 artiklan
direktiiviä 78/686/ETY, ovat huonommassa asemassa Itäval-                  1 kohdan ja direktiivin 92/43/ETY 23 artiklan 1 kohdan
lassa kuin itävaltalaiset, koska heidän on käytettävä siellä               noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-
hammaslääkäri-nimikettä, vaikka he kilpailevat suoraan ham-                lisia määräyksiä, tai joka tapauksessa koska se ei ole
mas-, suu- ja leukaluukirurgiaan erikoistuneiden lääkäreiden               ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle;
kanssa. Itävallassa asuvien muiden jäsenvaltioiden kansalaisten
on myös voitava luottaa yhteen yksiselitteiseen nimikkeeseen.        –     toteaa, että luonnonsuojelusta annetun lain (Natuurbe-
Muuten luodaan epävarmuutta, joka voi haitata kaikkia yhtei-               schermingswet) 13 §:n 4 momentti on ristiriidassa direk-
sön potilaita. Koska kyseisessä laissa rinnastetaan hammas-,               tiivin 92/43/ETY 6 artiklan 4 kohdan kanssa;
suu- ja leukaluukirurgiaan erikoistuneet lääkärit erikoislääkä-
reihin ja hammaslääkärit lääkäreihin, on selvää, että erikoislää-    –     velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan
käri, johon sovelletaan direktiivin 78/686/ETY 19 b artiklaa, ei           oikeudenkäyntikulut.
harjoita toimintaansa samoilla edellytyksillä kuin hammaslää-
käri.
                                                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
(1) EYVL L 233, s. 1.
(2) EYVL L 233, s. 10.
                                                                     Vaikka komissio hyväksyykin periaatteessa Alankomaiden
                                                                     kuningaskunnan ehdottaman toimen komission perustellussa
                                                                     lausunnossaan toteaman jäsenyysvelvoitteen noudattamatta
                                                                     jättämisen korjaamiseksi, komission on todettava, että Alanko-
                                                                     maat ei ole vielä noudattanut jäsenyysvelvoitteitaan, koska
                                                                     ehdotettuja toimia ei ole vielä toteutettu eikä niitä ole saatettu
                                                                     voimaan.
                                                                     (1) EYVL L 103, 25.4.1979, s. 1.
Euroopan yhteisöjen komission 15.10.2003 Alankomai-                  (2) EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7.
         den kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                        (Asia C-441/03)
                        (2003/C 304/25)
                                                                     Hoge Raad der Nederlanden 17.10.2003 tekemällään pää-
                                                                     töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Götz
                                                                     Leffler vastaan de vennootschap naar Duits recht Berlin
                                                                                Chemie AG
Euroopan yhteisöjen komissio on 15.10.2003 nostanut Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden ku-
                                                                                (Asia C-443/03)
ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamies on M. van Beek.
                                                                                (2003/C 304/26)
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–     toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudat-         Hoge Raad der Nederlanden, on pyytänyt 17.10.2003 tekemäl-
      tanut                                                          lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                     20.10.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                     ratkaisua asiassa Götz Leffler vastaan de vennootschap naar
      –    luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huh-       Duits recht Berlin Chemie AG, seuraaviin kysymyksiin:
           tikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/
           409/ETY (1) 4 artiklan 1 ja 2 kohdan ja
                                                                     1.    Onko oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksian-
                                                                           nosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asi-
      –    luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja               oissa 29 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston
           kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992                 asetuksen (EY) N:o 1348/2000 (EYVL L 160, s. 37)
           annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (2) 6 artik-            8 artiklan 1 kohtaa (1) tulkittava siten, että jos vastaanotta-
           lan 1 kohdan, tulkittuna yhdessä 2 artiklan 2 kohdan            ja kieltäytyy ottamasta vastaan asiakirjaa sillä perusteella,
           ja 1 artiklan a, e ja i kohdan sekä 6 artiklan 2, 3 ja          ettei 8 artiklan 1 kohtaan sisältyvää, käytettävää kieltä
           4 kohdan, 7 ja 11 artiklan, 14 artiklan 1 ja 2 kohdan           koskevaa edellytystä ole noudatettu, asiakirjan lähettä-
           ja 15 artiklan                                                  neen on mahdollista oikaista kyseinen virhe?


title: Asia C-413/01: Verwaltungsgerichtshofin 13.9.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Franka Ninni-Orasche vastaan Bundesministers für Wissenschaft, Verkehr und Kunst

text:
6.4.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 84/35
Verwaltungsgerichtshofin 13.9.2001 tekemällään päätök-                            2.2.1. on vasta vähän aikaan lyhytaikaisen, määräai-
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Franka                                        kaisen työsuhteen päättämisen jälkeen saatta-
Ninni-Orasche vastaan Bundesministers für Wissenschaft,                                    nut opintonsa päätökseen kotimaassaan ja
                       Verkehr und Kunst                                                   saanut näin kelpoisuuden opiskella vastaanot-
                                                                                tavan valtion yliopistossa ja/tai
                         (Asia C-413/01)
                                                                                2.2.2. lyhytaikaisen määräaikaisen työsuhteensa
                           (2002/C 84/58)                                                  päättymisen jälkeen hakenut uutta työtä aina
                                                                                opintojensa aloittamiseen asti?
Verwaltungsgerichtshof on pyytänyt 13.9.2001 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                Onko tähän kysymykseen vastattaessa merkitystä sillä, onko
17.10.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-               uudessa työssä, jonka asianosainen on yrittänyt hankkia,
ratkaisua asiassa Franka Ninni-Orasche vastaan Bundesminis-             kysymys sisällöllisesti päättyneen määräaikaisen työn jatkami-
ters für Wissenschaft, Verkehr und Kunst seuraaviin kysymyk-            sesta vastaavalla (alhaisella) tasolla vaiko sellaisesta työstä,
siin:                                                                   joka vastaa asianosaisen tällä välin hankkimaa korkeampaa
                                                                        koulutustasoa?
1.1.      Merkitseekö EU-kansalaisen lyhytaikainen (tässä: kaksi
          ja puoli kuukautta), heti alusta pitäen määräaikainen
          työskentely sellaisessa jäsenvaltiossa, jonka kansalai-
          nen hän ei ole, sitä, että häntä on tämän perusteella
          pidettävä EY:n perustamissopimuksen 48 artiklassa
          (josta on tullut EY 39 artikla) tarkoitettuna työnteki-
          jänä?
1.2.      Onko tässä tapauksessa tarkasteltaessa edellä mainit-
          tua työntekijäasemaa merkitystä sillä seikalla, että
          asianomainen henkilö                                          Tribunal Supremo, Sala de lo Contencioso-Administrati-
                                                                        vo, Sección Terceran 3.10.2001 tekemällään päätöksellä
                                                                        esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Sociedad Coope-
          1.2.1.    on vasta muutamien vuosien kuluttua vas-            ritiva General Agropecuaria (ACOR) vastaan Administra-
                    taanottavaan valtioon matkustamisestaan al-         ción General del Estado, Azucareras Reunideas de Jaén
                    kanut tehdä tätä työtä,                                          S.A. ja Azucarera Ebro Agrı́colas S.A.
          1.2.2.    on vasta vähän aikaan lyhytaikaisen, mää-
                    räaikaisen työsuhteen päättämisen jälkeen                                     (Asia C-416/01)
                    saattanut opintonsa päätökseen kotimaas-
                    saan ja saanut näin kelpoisuuden opiskella
                    vastaanottavan valtion yliopistossa,
                                                                                (2002/C 84/59)
          1.2.3.    lyhytaikaisen määräaikaisen työsuhteensa
                    päättymisen jälkeen hakenut uutta työtä aina
                    opintojensa aloittamiseen asti?
                                                                        Tribunal Supremo, Sala de lo Contencioso-Administrativo,
2.      Jos ensimmäiseen kysymykseen työntekijäasemasta                 Sección Tercera on pyytänyt 3.10.2001 tekemällään päätöksel-
        (siirtotyöläisasemasta) vastataan myöntävästi:                  lä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                        22.10.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                        ratkaisua asiassa Sociedad Cooperitiva General Agropecuaria
2.1.     Tapahtuuko heti alusta pitäen määräaikaisen työsuh-            (ACOR) vastaan Administración General del Estado, Azucare-
         teen päättyminen määräajan kulumisen johdosta va-              ras Reunideas de Jaén S.A. ja Azucarera Ebro Agrı́colas S.A.
         paaehtoisesti?                                                 seuraaviin kysymyksiin:
2.2.     Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
         onko tässä tapauksessa työsuhteen päättämisen vapaa-           Jos jäsenvaltion viranomainen yritysten sulautumista hallinnol-
         ehtoisuuden taikka vastentahtoisuuden arvioimisessa            lisesti valvoessaan katsoo tarpeelliseksi kilpailun turvaamiseksi
         merkitystä yhdessä tässä mainittujen muiden seikkojen          jakaa uudelleen sokerin tuotantokiintiöt alueelleen sijoittautu-
         taikka yksistään sillä, että asianomainen henkilö:             neille yrityksille,


title: Asia T-420/17: Kanne 10.7.2017 – Portigon v. SRB

text:
               21.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 277/56

         Kanne 10.7.2017 – Portigon v. SRB
   (Asia T-420/17)
   (2017/C 277/81)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Portigon AG (Düsseldorf, Saksa) (edustajat: asianajajat D. Bliesener ja V. Jungkind)

      Vastaaja: yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan vastaajan 11.4.2017 antaman päätöksen yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuonna 2017 maksettavien ennakollisten vakausmaksujen laskemisesta (SRB/ES/SRF/2017/05) kantajaa koskevilta osin; ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu asetuksen (EU) N:o 806/2014 (1) 70 artiklan 2 kohdan 1–3 alakohdan, kun niitä luetaan yhdessä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 2015/81 (2) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja direktiivin 2014/59/EU (3) 103 artiklan 7 kohdan kanssa.

                           —

                           Kantaja väittää, että vastaaja teki virheen, kun katsoi kantajan maksuvelvolliseksi rahaston osalta, vaikkei asetuksessa (EU) N:o 806/2014 eikä direktiivissä 2014/59/EU aseteta kriisinratkaisun kohteena oleville laitoksille pakollista maksuvelvollisuutta. Kantaja katsoo, että SEUT 114 artiklassa kielletään vakausmaksujen määrääminen kantajan kaltaisille laitoksille, joiden jäljelle jäänyt liiketoiminta on kriisinratkaisun kohteena. Edellytykset toimien toteuttamiselle SEUT 114 artiklan 1 kohdan nojalla eivät kantajan osalta täyty. Velvollisuus vakausmaksun maksamiseen on lisäksi ristiriidassa SEUT 114 artiklan 2 kohdan kanssa.

                           —

                           Kantaja väittää, että vastaaja teki virheen, kun katsoi kantajan maksuvelvolliseksi rahaston osalta, sillä kyseinen laitos ei ollut riskialtis, kriisinratkaisu asetuksen (EU) N:o 806/2014 nojalla oli poissuljettu eikä kyseisellä laitoksella ollut merkitystä rahoitusjärjestelmän vakauden kannalta. Kantaja katsoo, että tällainen velvollisuus olisi ristiriidassa direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan 7 kohdan a, d ja g alakohdan kanssa.

                           —

                           Kantaja väittää, ettei se ole harjoittanut vuoden 2012 alun jälkeen uutta liiketoimintaa ja että se on kriisinratkaisun kohteena Euroopan komission tukipäätöksen seurauksena. Pääosa kantajan jäljellä olevista veloista on vakuutena toiselle oikeudenhaltijalle, jolle liiketoiminnan mahdollisuudet ja riskit ovat siirtyneet.

                           —

                           Delegoitu asetus (EU) 2015/63 (4) on ristiriidassa SEUT 114 artiklan ja direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan 7 kohdan kanssa, sillä kyse on vakausmaksun laskentaan liittyvästä keskeisestä osasta (SEUT 290 artiklan 1 kohdan toinen virke). Vastaajalle ei myöskään olisi pitänyt siirtää lisää riski-indikaattoreita (SEUT 290 artiklan 1 kohta).

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin perusoikeuskirjan (perusoikeuskirja) 16 artiklan ja 20 artiklan rikkomiseen, sillä kun otetaan huomioon kantajan erityistilanne verrattuna muihin kyseisen maksun osalta maksuvelvollisiin luottolaitoksiin, kyseinen päätös on ristiriidassa yleisen yhdenvertaisuusperiaatteen kanssa. Kantaja katsoo lisäksi, että päätöksellä puututaan kohtuuttomalla tavalla sen elinkeinovapauteen.

               3)

               Kolmas (toissijainen) kanneperuste, joka perustuu asetuksen (EU) N:o 806/2014 70 artiklan 2 kohdan, kun sitä luetaan yhdessä direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan 7 kohdan kanssa, rikkomiseen, sillä vastaaja ei virheellisesti sulkenut vakausmaksun suuruutta laskiessaan kantajan taseeseen kirjattua riskitöntä toimintaa riippumattomana omaisuudenhoitajana (Treuhand) maksun määräämisen kannalta merkityksellisten velkojen piirin ulkopuolelle.

               4)

               Neljäs (toissijainen) kanneperuste, joka perustuu asetuksen (EU) N:o 806/2014 70 artiklan 6 kohdan, kun sitä luetaan yhdessä delegoidun asetuksen (EU) N:o 2015/63 5 artiklan 3 ja 4 kohdan kanssa, rikkomiseen, koska vastaaja laski kantajan vakausmaksun virheellisesti bruttoperusteisesti johdannaissopimusten osalta.

               5)

               Viides (toissijainen) kanneperuste, joka perustuu asetuksen (EU) N:o 806/2014 70 artiklan 6 kohdan, kun sitä luetaan yhdessä delegoidun asetuksen (EU) N:o 2015/63 6 artiklan 8 kohdan a alakohdan kanssa, rikkomiseen, koska vastaaja piti maksua määrittäessään kantajaa virheellisesti uudelleenjärjestelyn kohteena olevana laitoksena ja koska delegoidun asetuksen (EU) N:o 2015/63 6 artiklan 5 kohdan c alakohdan mukainen riski-indikaattori olisi pitänyt ottaa huomioon vähimmäisarvona.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan a alakohdan rikkomiseen sillä perusteella, ettei kantajalle annettu tilaisuutta tulla kuulluksi.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan a alakohdan rikkomiseen sillä perusteella, että päätös oli riittämättömästi perusteltu.

      (1)  Yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15.7.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 806/2014 (EUVL 2014, L 225, s. 1).

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 806/2014 yhdenmukaisista soveltamisedellytyksistä yhteiseen kriisinratkaisurahastoon suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen osalta 19.12.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/81 (EUVL 2015, L 15, s. 1).

      (3)  Luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä sekä neuvoston direktiivin 82/891/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2001/24/EY, 2002/47/EY, 2004/25/EY, 2005/56/EY, 2007/36/EY, 2011/35/EU, 2012/30/EU ja 2013/36/EU ja asetusten (EU) N:o 1093/2010 ja (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 15.5.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/59/EU (EUVL 2014, L 173, s. 190).

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59/EU täydentämisestä kriisinratkaisun rahoitusjärjestelyihin etukäteen suoritettavien rahoitusosuuksien osalta 21.10.2014 annettu komission delegoitu asetus (EU) 2015/63 (EUVL 2015, L 11, s. 44).


title: Asia T-473/04: Cristina Asturias Cuernon 6.12.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               19.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/26

         Cristina Asturias Cuernon 6.12.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-473/04)
   (2005/C 45/58)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Cristina Asturias Cuerno, kotipaikka Bryssel, on nostanut 6.12.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Ramon García-Gallardo ja Alicia Sayagués Torres.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               1)

               kumoaa komission 26.8.2004 tekemän päätöksen, jolla hylättiin 27.4.2004 tehty valitus

               2)

               toteaa, että kantajalla on oikeus ulkomaankorvaukseen ja muihin siihen liittyviin korvauksiin

               3)

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa hallintoviranomaisen päätöksen, jolla häneltä evätään oikeus ulkomaankorvaukseen.
   Kantaja vetoaa väitteidensä tueksi seuraaviin oikeudellisiin perusteisiin:

               —

               riidanalaisessa päätöksessä on oikeudellinen virhe ja siinä on arvioitu tosiseikkoja virheellisesti, koska siinä ei todeta, että kantajan työtä Euroopan parlamentin jäsenen parlamentaarisena avustajana on pidettävä kansainväliselle organisaatiolle suoritettuina palveluksina, jotka henkilöstösääntöjen mukaan muodostavat poikkeuksen viitejaksoon

               —

               tosiseikkojen, ja konkreettisesti kantajan henkilökohtaisen tilanteen arvioinnissa on tapahtunut ilmeinen virhe, koska hänen viitejaksonsa Brysselissä on arvioitu ja laskettu virheellisesti, koska tämän viimeksi mainitun kesto oli neljä vuotta ja 11 kuukautta

               —

               syrjintäkiellon periaatetta on loukattu. Tältä osin väitetään, että se, että parlamentaarisen avustajan suorittamien palvelusten ei katsota olevan kansainväliselle organisaatiolle suoritettuja palveluksia, on ristiriidassa muiden toimielinten käytäntöjen kanssa. Komissio on kantajan mukaan rikkonut myös yhdenvertaisuusperiaatetta, koska kantajan European Mortgage Federationille suorittamia palveluita ei pidetty kansainväliselle organisaatiolle suoritettuina palveluina, vaikka aikaisemmin komissio itse on hyväksynyt tämän luokittelun.


title: Asia C-47/04: Euroopan yhteisöjen komission 6.2.2004 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 71/16                  FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                     20.3.2004
Euroopan yhteisöjen komission 30.1.2004 Alankomaiden                   Tribunal administratif de Dijon 30.12.2003 tekemällään
            kuningaskuntaa vastaan nostama kanne                       päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Labo-
                                                                       ratoires Fournier SA vastaan Direction des Vérifications
                                                                                nationales et internationales
                            (Asia C-38/04)
                                                                                (Asia C-39/04)
                           (2004/C 71/26)
                                                                                (2004/C 71/27)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 30.1.2004 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden ku-               Tribunal administratif de Dijon, on pyytänyt 30.12.2003
ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Michel van               tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
Beek.                                                                  mioistuimeen 2.2.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimel-
                                                                       ta ennakkoratkaisua asiassa Laboratoires Fournier SA vastaan
                                                                       Direction des Vérifications nationales et internationales, seu-
                                                                       raaviin kysymyksiin:
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                       –     ovatko edellä mainitut code général des impôts’n sään-
1)    toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudatta-               nökset, sellaisena kuin niissä varataan tutkimusverovä-
      nut vaarallisten valmisteiden luokitusta, pakkaamista ja               hennyksen tekemisoikeus Ranskassa suoritettavalle tutki-
      merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten              mukselle, 25.3.1957 tehdyn Euroopan talousyhteisön
      määräysten lähentämisestä 31 päivänä toukokuuta 1999                   perustamissopimuksen 49 artiklan vastaisia
      annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
      1999/45/EY (1) ja vaarallisten valmisteiden luokitusta,
      pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja         –     jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi, [...] kuu-
      hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun Eu-                  luuko kyseisissä säännöksissä säädetty edellytys siitä,
      roopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/45/                   että tutkimustyö on suoritettava Ranskassa, yhtiöveron
      EY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen 7 päivänä                     johdonmukaisuuden piiriin ja mahdollistaa siten perusta-
      elokuuta 2001 annetun komission direktiivin 2001/60/                   missopimuksen 49 artiklan vastaisuuden
      EY (2) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
      kyseisten direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja,
      asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ainakaan
      ole ilmoittanut niitä komissiolle
2)    velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan
      oikeudenkäyntikulut.
                                                                       Euroopan yhteisöjen komission 6.2.2004 Ranskan tasaval-
                                                                                taa vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (Asia C-47/04)
Direktiivien 1999/45/EY ja 2001/60/EY täytäntöönpanemi-
seksi varattu määräaika päättyi 30.7.2002.                                                     (2004/C 71/28)
(1) EYVL L 200, 30.7.1999, s. 1.
(2) EYVL L 226, 22.8.2001, s. 5.
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 6.2.2004 Euroo-
                                                                       pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                       vastaan. Kantajan asiamiehet ovat A. Bordes ja F. Simonetti,
                                                                       prosessiosoite Luxemburgissa.
 ---pagebreak--- 20.3.2004                FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                              C 71/17
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-        Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:
tuin
                                                                      –     toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut jätteen-
1.     toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut                    poltosta 4 päivänä joulukuuta 2000 annetun Euroopan
                                                                            parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/76/EY (1)
       –     vaarallisten valmisteiden luokitusta, pakkaamista ja           21 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
             merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnol-           ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttä-
             listen määräysten lähentämisestä 31 päivänä touko-             miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä;
             kuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neu-
             voston direktiivin 1999/45/EY (1) ja                     –     toteaa toissijaisesti, että Portugalin tasavalta ei ole noudat-
                                                                            tanut direktiivin 2000/76/EY 21 artiklan 1 kohdan
       –     vaarallisten valmisteiden luokitusta, pakkaamista ja           mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ilmoittanut näistä
             merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnol-           toimenpiteistä välittömästi komissiolle;
             listen määräysten lähentämisestä annetun Euroopan
             parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/45/EY          –     velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-
             mukauttamisesta tekniikan kehitykseen 7 päivänä                käyntikulut
             elokuuta 2001 annetun komission direktiivin 2001/
             60/EY (2)
       mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut näiden        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia
       ja hallinnollisia määräyksiä, ja joka tapauksessa koska se
       ei ole ilmoittanut niistä komissiolle
                                                                      Direktiivin täytäntöönpanolle varattu määräaika päättyi
                                                                      28.12.2002.
2.     velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
       tikulut.
                                                                      (1) EYVL L 332, 28.12.2000, s. 91.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Näiden kahden direktiivin täytäntöönpanolle säädetty määrä-
aika päättyi 30.7.2002.
                                                                      Euroopan yhteisöjen komission 9.2.2004 Portugalin tasa-
(1 ) EYVL L 200, 30.7.1999, s. 1.
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
(2) EYVL L 226, 22.8.2002, s. 5.
                                                                                (Asia C-50/04)
                                                                                (2004/C 71/30)
Euroopan yhteisöjen komission 6.2.2004 Portugalin tasa-               Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.2.2004 Euroo-
                   valtaa vastaan nostama kanne                       pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin tasavaltaa
                                                                      vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Enrico Traversa ja Gonçalo
                                                                      Braga de Cruz, prosessiosoite Luxemburgissa.
                            (Asia C-48/04)
                                                                      Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                           (2004/C 71/29)
                                                                      –     toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut moot-
                                                                            toriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otetta-
                                                                            vaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 6.2.2004 Euroo-                    lähentämisestä 30 päivänä joulukuuta 1983 annetun
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin tasavaltaa               direktiivin 84/5/ETY (1) 1 artiklan 2 kohdan mukaisia
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat A. Caeiros ja M. Konstanti-              velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa Portugalin
nidis, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.                                  siviililain 508 §:n 1 momentin


title: Asia C-388/04: High Court of Justicen (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court), 24.8.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa The Queen, ex parte: South Western Fish Producers' Organisation Limited ym. vastaan Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs (Ympäristö-, elintarvike- ja maaseutuasioiden ministeri)

text:
               20.11.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 284/9

         High Court of Justicen (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court), 24.8.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa The Queen, ex parte: South Western Fish Producers' Organisation Limited ym. vastaan Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs (Ympäristö-, elintarvike- ja maaseutuasioiden ministeri)
   (Asia C-388/04)
   (2004/C 284/18)
   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court), on pyytänyt 24.8.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 10.9.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa The Queen, ex parte: South Western Fish Producers' Organisation Limited ym. vastaan Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs (Ympäristö-, elintarvike- ja maaseutuasioiden ministeri) seuraavat kysymykset:
   Ovatko neuvoston asetuksen (EY) N:o 2287/2003 (1) 12 artikla ja liitteessä V oleva 6 kohta lainvastaisia siltä osin kuin niitä sovelletaan mainitun liitteen 4 b kohdassa tarkoitettuun luokkaan kuuluviin pyydyksiä mukanaan kuljettaviin aluksiin ja kuin niitä sovelletaan Englannin kanaalin itäosassa toimiviin ”ketjuverkko”-puomitroolareihin sillä perusteella, että ne ovat:

               a)

               EY 33 ja EY 34 artiklan vastaisia;

               b)

               suhteettomia;

               c)

               yhdenvertaisen kohtelun periaatteen vastaisia; ja/tai että

               d)

               niillä loukataan kantajan oikeutta hankkia elantonsa ilman, että tätä tarpeettomasti rajoitetaan?

      (1)  Yhteisön vesialueilla ja yhteisön aluksiin sellaisilla muilla vesialueilla, joilla pyyntirajoitukset ovat tarpeen, sovellettavien eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2004 19.12.2003 annettu asetus (EUVL L 344, 31.12.2003, s. 1).


title: Asia C-599/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.12.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Raad van State – Alankomaat) – Somalische Vereniging Amsterdam en Omgeving (Somvao) v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Ennakkoratkaisupyyntö — Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaaminen — Asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 — 4 artikla — Unionin yleinen talousarvio — Asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 — 53 b artiklan 2 kohta — Päätös 2004/904/EY — Euroopan pakolaisrahasto kaudelle 2005 – 2010 — 25 artiklan 2 kohta — Tuen takaisinperintävelvollisuuden oikeudellinen perusta sääntöjenvastaisuuden tapauksessa)

text:
               23.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/15

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.12.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Raad van State – Alankomaat) – Somalische Vereniging Amsterdam en Omgeving (Somvao) v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Asia C-599/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaaminen - Asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 - 4 artikla - Unionin yleinen talousarvio - Asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 - 53 b artiklan 2 kohta - Päätös 2004/904/EY - Euroopan pakolaisrahasto kaudelle 2005 – 2010 - 25 artiklan 2 kohta - Tuen takaisinperintävelvollisuuden oikeudellinen perusta sääntöjenvastaisuuden tapauksessa))
   (2015/C 065/20)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Somalische Vereniging Amsterdam en Omgeving (Somvao)

      Vastapuoli: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Tuomiolauselma

   Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 53 b artiklan 2 kohdan johdantokappaletta ja c alakohtaa on tulkittava siten, että kansallisen oikeudellisen perustan puuttuessa kyseinen säännös on oikeudellinen perusta kansallisten viranomaisten päätökselle, jolla ne muuttavat tuensaajan vahingoksi Euroopan pakolaisrahastosta myönnetyn tuen määrää Euroopan komission yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa suorittaman talousarvion toteuttamisen yhteydessä ja jolla ne määräävät, että osa tästä määrästä on perittävä tältä takaisin. Kansallisen tuomioistuimen on arvioitava, onko takaisinmaksuvaatimus sekä tuensaajan että kansallisten viranomaisten menettely huomioon ottaen oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden, sellaisina kuin ne ymmärretään unionin oikeudessa, mukaisia.

      (1)  EUVL C 24, 25.1.2014.


title: Asia T-133/12: Kanne 26.3.2012 — Ben Ali v. neuvosto

text:
               9.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/25

         Kanne 26.3.2012 — Ben Ali v. neuvosto
   (Asia T-133/12)
   2012/C 165/43
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali (Saint-Étienne-du-Rouvray, Ranska) (edustaja: asianajaja A. de Saint Remy)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               määräämään unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 64 artiklassa tarkoitettuna prosessinjohtotoimena komissiota julkistamaan ”kaikki riidanalaisen asetuksen antamiseen liittyvät asiakirjat”

               —

               kumoamaan riidanalaisen asetuksen kantajaa koskevin osin

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston maksamaan kantajalle 50 000 euron kokonaissumman korvauksena kaikista kantajalle aiheutuneista vahingoista

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston maksamaan kantajalle 7 500 euroa puolustautumiskuluista, joita kantajalle on aiheutunut esillä olevan kanteen johdosta; nämä kulut ovat työjärjestyksen 91 artiklan mukaisesti korvattavia puolustautumiskuluja

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii kanteellaan yhtäältä Tunisian tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/72/YUTP muuttamisesta 27.1.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/50/YUTP (1) kumoamista ja toisaalta kantajalle aiheutuneen vahingon korvaamista.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seitsemään kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osiltaan samat tai samankaltaiset kuin asiassa T-301/11, Ben Ali v. neuvosto (2), esitetyt kanneperusteet.

      (1)  EUVL L 27, s. 11.

      (2)  EUVL C 226, s. 29.


title: Asia T-138/12: Kanne 26.3.2012 — Geipel v. SMHV — Reeh (BEST BODY NUTRITION)

text:
               2.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 157/10

         Kanne 26.3.2012 — Geipel v. SMHV — Reeh (BEST BODY NUTRITION)
   (Asia T-138/12)
   2012/C 157/18
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Yves Geipel (Auerbach, Saksa) (edustaja: asianajaja J. Sachs)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Jörg Rees (Buxtehude, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 12.1.2012 tekemän riitautetun päätöksen ja hylkäämään 24.7.2009 tehdyn väitteen

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan menettelystä aiheutuneet kulut valitusmenettelyn aikana aiheutuneet kulut mukaan lukien

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”BEST BODY NUTRITION” (kansainvälinen rekisteröinti nro W 982 101, jossa on nimetty Euroopan unioni) luokkiin 25, 28, 29, 30 ja 32 kuuluville tavaroille

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Jörg Reeh

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki nro 4 020 161”BEST4BODY” luokkiin 25 kuuluville tavaroille

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksyttiin

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Kyseisten tavaramerkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa


title: Asia T-349/07 R: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 11.12.2007 — FMC Chemical ym. v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Direktiivi 91/414/ETY — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Tutkittavaksi ottaminen — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               9.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/23

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 11.12.2007 — FMC Chemical ym. v. komissio
   (Asia T-349/07 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Direktiivi 91/414/ETY - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Tutkittavaksi ottaminen - Kiireellisyysedellytys ei täyty)
   (2008/C 37/35)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: FMC Chemical SPRL (Bryssel, Belgia); Satec Handelsgesellschaft mbH (Elmshorn, Saksa); Belchim Crop Protection NV (Londerzeel, Belgia); FMC Foret SA (Sant Cugat de Valles, Espanja); F&N Agro Slovensko spol. s.r.o. (Bratislava, Slovakia); F&N Agro Ceská republika spol. s.r.o., (Praha, Tšekin tasavalta); F&N Agro Polska sp. z o.o. (Varsova, Puola) ja FMC Corp. (Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat C. Mereu ja K. Van Maldegem)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: L. Parpala ja B. Doherty)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Karbosulfaanin sisällyttämättä jättämisestä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I ja tätä ainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien peruuttamisesta 13.6.2007 tehdyn komission päätöksen 2007/415/EY (EUVL L 156, s. 28) täytäntöönpanon lykkäämistä siihen saakka, kunnes tuomio pääasiassa julistetaan, koskeva hakemus
   Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin


title: Asia T-441/07: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 5.10.2010 — Ryanair v. komissio

text:
               4.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/57

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 5.10.2010 — Ryanair v. komissio
   (Asia T-441/07) (1)

   ()
   2010/C 328/89
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 37, 9.2.2008.


title: Asia T-215/99: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 5.9.2006 — Autoservice Fermans Exclusive v. komissio

text:
               28.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/30

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 5.9.2006 — Autoservice Fermans Exclusive v. komissio
   (Asia T-215/99) (1)

   (2006/C 261/57)

      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EYVL C 6, 8.1.2000.


title: Asia T-440/07: Kanne 5.12.2007 — Huta Buczek v. komissio

text:
               26.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/50

         Kanne 5.12.2007 — Huta Buczek v. komissio
   (Asia T-440/07)
   (2008/C 22/95)
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Asianosaiset

      Kantaja: Huta Buczek sp. z o.o. (Sosnowiec, Puola) (edustaja: oikeudellinen neuvonantaja D. Szlachetko-Reiter)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Puolan terästuottajakonsernille Technologie Buczekille myöntämästä valtiontuesta N:o C 23/2006 (ex NN 35/2005) 23.10.2007 tehdyn komission päätöksen 1 artikla, 3 artiklan 1 kohta ja 3 artiklan 3 kohta on kumottava

               —

               toissijaisesti Puolan terästuottajakonsernille Technologie Buczekille myöntämästä valtiontuesta N:o C 23/2006 (ex NN 35/2005) 23.10.2007 tehdyn komission päätöksen 1 artikla, 3 artiklan 1 kohta ja 3 artiklan 3 kohta on kumottava siltä osin kuin komissio velvoittaa niissä Puolan perimään tuen yhtiöltä Huta Buczek sp. z o.o:lta takaisin

               —

               Puolan terästuottajakonsernille Technologie Buczekille myöntämästä valtiontuesta N:o C 23/2006 (ex NN 35/2005) 23.10.2007 tehdyn komission päätöksen 4 ja 5 artikla on kumottava siltä osin kuin niissä on kyseessä tuen periminen yhtiöltä Huta Buczek sp. z o.o:lta takaisin

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja esittää kanteensa tueksi seuraavat kanneperusteet:

               —

               EY 88 artiklan 2 kohdan ja EY 87 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska komissio on kantajan mukaan virheellisesti katsonut, että se, että Technologie Buczek S.A. -yhtiöllä oli maksamatta erääntyneitä julkisoikeudellisia maksuja, merkitsi yhteismarkkinoille soveltumatonta tukea. Kantaja väittää komission tällaisen käsityksen merkitsevän sitä, että tämä otaksuu virheellisesti julkisoikeudellisten elinten luopuneen saataviaan koskevasta täytäntöönpanosta Technologie Buczek S.A. -yhtiötä vastaan. EY 88 artiklan 2 kohdan ja EY 87 artiklan 1 kohdan rikkomista merkitsee myös se, että Puola velvoitetaan perimään yhteismarkkinoille soveltumattomaksi todettu tuki takaisin, vaikka Puola ei ole myöntänyt päätöksessä tarkoitetun suuruista tukea Technologie Buczek S.A. -yhtiölle eikä Technologie Buczek -konsernille, sekä palautettavan tuen määrän vahvistaminen mielivaltaisesti ilman oikeudellista perustaa ja taloudellisia perusteita. Kantaja esittää myös, että EY 88 artiklan 2 kohdan ja EY 87 artiklan 1 kohdan rikkomista merkitsee lisäksi se, että Puolan valtio velvoitetaan perimään yhteismarkkinoille soveltumattomaksi todettu tuki Huta Buczek sp. z o.o. -yhtiöltä takaisin, vaikkei ole perusteita olettaa kyseisen yhtiön voivan olla Technologie Buczek S.A. -yhtiölle myönnetyn tuen tosiasiallinen saaja ja vaikkei mainittua tukea ollut myönnetty sille, samoin kuin se, että yksinomaan yhtiöiden Huta Buczek sp. z o.o. ja Buczek Automotive sp. z o.o oletetaan olevan väitetyn tuen tosiasiallisia saajia, vaikka ne hyötyivät ainoastaan tietystä osasta Technologie Buczek S.A. -yhtiölle kuuluneista varoista.

               —

               EY 253 artiklasta ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklasta ilmenevän hyvän hallinnon periaatteen loukkaaminen, koska päätöksestä puuttuvat asianmukaiset perustelut, joiden avulla kantajalle selviäisivät sen syyt, ja koska päätöstä ei siten ole tehty kantajalle pääosiltaan ymmärrettävänä sekä koska asian kannalta olennaiset tosiseikat on todettu virheellisesti tai puutteellisesti.

               —

               EY 5 artiklan 3 kohtaa on rikottu ja siitä ilmenevää suhteellisuusperiaatetta on loukattu, koska Huta Buczek sp. z o.o. -yhtiölle asetetaan velvollisuus maksaa tuki takaisin, vaikka tällainen menettely kantajan mukaan ei ole perustamissopimuksessa vahvistettujen tavoitteiden saavuttamiseksi tarkoituksenmukaista eikä tarpeen eikä varsinkaan sitä voida perustella tarpeella poistaa yhteismarkkinoille soveltumaton tuki.

               —

               Oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen, koska sellaisen henkilön, jolla on maksamatta erääntyneitä maksuja julkisoikeudellisille elimille, sopimuskumppanille asetetaan velvollisuus maksaa takaisin tuki, jota tämä ei ole koskaan saanut ja josta tämä ei ole koskaan hyötynyt, sekä koska se osuus, jonka asianomainen Technologie Buczek S.A. -konserni olisi hyötynyt väitetystä tuesta, on vahvistettu kantajan mukaan mielivaltaisesti; omistusoikeuden loukkaaminen, koska päätöksellä velvoitetaan perimään osa valtiontuesta takaisin asianomaiselta, joka ei ole saanut minkäänlaista tukea ja joka ei ole ollut minkäänlainen tosiasiallinen tuensaaja; toimivallan väärinkäyttö, koska päätös on tehty muuta tarkoitusta varten kuin yhteismarkkinoille soveltumattoman tuen poistamiseksi.


title: Asia C-400/13: Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 5.6.2014 (Naczelny Sąd Administracyjnyn (Puola) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Gmina Międzyzdroje v. Minister Finansów (Ennakkoratkaisupyyntö — Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen — Tuotantotavarat — Kiinteistöt — Vähennysten oikaiseminen — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään kymmenen vuoden oikaisukaudesta)

text:
               11.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/10

         Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 5.6.2014 (Naczelny Sąd Administracyjnyn (Puola) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Gmina Międzyzdroje v. Minister Finansów
   (Asia C-400/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen - Tuotantotavarat - Kiinteistöt - Vähennysten oikaiseminen - Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään kymmenen vuoden oikaisukaudesta))
   2014/C 261/16
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Asianosaiset

      Kantaja: Gmina Międzyzdroje

      Vastaaja: Minister Finansów

      Määräysosa

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 167, 187 ja 189 artiklaa sekä neutraalisuusperiaatetta on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevien kaltaisille kansallisen oikeuden säännöksille, joissa säädetään silloin, kun kiinteistöinvestoinnin käyttötarkoitusta muutetaan siten, että kiinteistöä käytetään aluksi toimintaan, joka ei oikeuta arvonlisäveron vähentämiseen, ja tämän jälkeen toimintaan, joka oikeuttaa tällaiseen vähentämiseen, kymmenvuotisesta oikaisukaudesta, joka alkaa kyseisen kiinteistön ensimmäisestä käyttöönotosta, ja joissa suljetaan siis pois mahdollisuus suorittaa oikaisu yhdellä kertaa yhden ainoan verovuoden aikana.

      (1)  EUVL C 367, 14.12.2013.


title: Asia C-670/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 26.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesarbeitsgericht – Saksa) – Asia, jonka on pannut vireille Jan Šalplachta (Ennakkoratkaisupyyntö — Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue — Oikeussuojakeinot rajat ylittävissä riita-asioissa — Direktiivi 2003/8/EY — Oikeusapuun kyseisissä riita-asioissa liittyvät yhteiset vähimmäisvaatimukset — Soveltamisala — Jäsenvaltion säännöstö, jossa säädetään, että oikeusapuhakemuksen tueksi tarvittavien asiakirjojen kääntämisestä aiheutuneita kuluja ei korvata)

text:
               18.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 309/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 26.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesarbeitsgericht – Saksa) – Asia, jonka on pannut vireille Jan Šalplachta
   (Asia C-670/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Oikeussuojakeinot rajat ylittävissä riita-asioissa - Direktiivi 2003/8/EY - Oikeusapuun kyseisissä riita-asioissa liittyvät yhteiset vähimmäisvaatimukset - Soveltamisala - Jäsenvaltion säännöstö, jossa säädetään, että oikeusapuhakemuksen tueksi tarvittavien asiakirjojen kääntämisestä aiheutuneita kuluja ei korvata))
   (2017/C 309/07)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesarbeitsgericht

      Pääasian asianosaiset

   Jan Šalplachta

      Tuomiolauselma

   Oikeussuojakeinojen parantamisesta rajat ylittävissä riita-asioissa vahvistamalla oikeusapuun kyseisissä riita-asioissa liittyvät yhteiset vähimmäisvaatimukset 27.1.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/8/EY 3, 8 ja 12 artiklaa on yhdessä luettuina tulkittava siten, että jäsenvaltion, jossa oikeudenkäynti pidetään ja jossa henkilö, jolla on koti- tai asuinpaikka toisessa jäsenvaltiossa, on esittänyt rajat ylittävää riita-asiaa koskevan oikeusapuhakemuksen, myöntämä oikeusapu kattaa myös kulut, jotka tämä henkilö on maksanut tämän hakemuksen käsittelemiseksi tarpeellisten asiakirjojen kääntämisestä.

      (1)  EUVL C 90, 7.3.2016.


title: Asia C-72/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 18.2.2009 – Établissements Rimbaud SA v. Directeur général des impôts ja Directeur des services fiscaux d’Aix-en-Provence

text:
               1.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 18.2.2009 – Établissements Rimbaud SA v. Directeur général des impôts ja Directeur des services fiscaux d’Aix-en-Provence
   (Asia C-72/09)
   2009/C 102/18
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Établissements Rimbaud SA

      Vastaajat: Directeur général des impôts ja Directeur des services fiscaux d’Aix-en-Provence

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko yleisen verolain (code général des impôts) 990 D §:n ja sitä seuraavien pykälien kaltainen lainsäädäntö, sellaisena kuin se oli tuolloin voimassa, ristiriidassa Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 40 artiklan kanssa, kun tässä lainsäädännössä vapautetaan Ranskassa sijaitsevien kiinteistöjen myyntiarvosta kannettavasta 3 prosentin suuruisesta verosta yhtiöt, joiden kotipaikka on Ranskassa, ja edellytetään tämän verovapauden saamiseksi yhtiöltä, jonka kotipaikka on Euroopan talousalueeseen kuluvassa maassa, joka ei ole Euroopan unionin jäsenvaltio, että Ranskan ja kyseisen valtion välillä on tehty sopimus hallinnollisesta avunannosta veropetosten ja veron kiertämisen estämiseksi tai että kansalaisuuteen perustuvaa syrjintää koskevan kieltolausekkeen sisältävän sopimuksen mukaan näitä oikeushenkilöitä ei saa verottaa ankarammin kuin Ranskaan sijoittautuneita yhtiöitä?


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (viides jaosto)  24 päivänä marraskuuta 2005 , asiassa C-136/04 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Deutsches Milch-Kontor GmbH vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Vientituki — Asetukset (ETY) N:o 804/68, N:o 1706/89 ja N:o 3445/89 — Juustot, jotka on tarkoitettu jalostettaviksi kolmannessa maassa)

text:
               11.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 36/10

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (viides jaosto)
   24 päivänä marraskuuta 2005,
   asiassa C-136/04 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Deutsches Milch-Kontor GmbH vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas (1)

   (Vientituki - Asetukset (ETY) N:o 804/68, N:o 1706/89 ja N:o 3445/89 - Juustot, jotka on tarkoitettu jalostettaviksi kolmannessa maassa)
   (2006/C 36/17)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C 136/04, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 3.2.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 15.3.2004, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Deutsches Milch-Kontor GmbH vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Makarczyk sekä tuomarit R. Schintgen ja R. Silva de Lapuerta (esittelevä tuomari), julkisasiamies: M. Poiares Maduro, kirjaaja: hallintovirkamies B. Fülöp, on antanut 24.11.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Vuonna 1990 viedyille juustoille, jotka on luonteensa puolesta tarkoitettu jalostettaviksi kolmannessa maassa, voidaan myöntää maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä 27 päivänä kesäkuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 804/68, sellaisena kuin se on muutettuna 22.12.1987 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 3904/87, 17 artiklan 1 kohdassa säädettyä vientitukea sillä edellytyksellä, että ne voidaan tyyppinsä tai koostumuksensa perusteella luokitella johonkin vientituista maito- ja maitotuotealalla 15 päivänä kesäkuuta 1989 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1706/89 liitteessä mainituista tuotekoodeista, sellaisina kuin ne on kuvattu 1 päivästä tammikuuta 1990 lukien sovellettavasta täydellisestä toisinnosta maataloustuotteiden nimikkeistölle vientitukia varten 15 päivänä marraskuuta 1989 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3445/89 liitteenä olevassa maataloustuotteiden nimikkeistössä vientitukia varten.

      (1)  EUVL C 118, 30.4.2004.


title: Asia C-498/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 5.2.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Symvoulio tis Epikrateias – Kreikka) – Agrooikosystimata EPE v. Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon ja Perifereia Thessalias (Perifereaki Enotita Magnisias) (Ennakkoratkaisupyyntö — Maatalous — Yhteinen maatalouspolitiikka Asetus (ETY) N:o 2078/92 — Ympäristönsuojelun vaatimusten ja maaseutuympäristön hoidon vaatimusten kanssa sopusointuiset maatalouden tuotantomenetelmät — Pitkäaikainen viljelykäytöstä poistaminen ympäristöön liittyvistä syistä — Maataloustuottajille maksetut, Euroopan unionin yhteisrahoittamat maatalouden ympäristötuet — Tällaisen tuensaajan asema)

text:
               30.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/9

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 5.2.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Symvoulio tis Epikrateias – Kreikka) – Agrooikosystimata EPE v. Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon ja Perifereia Thessalias (Perifereaki Enotita Magnisias)
      (Asia C-498/13) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Maatalous - Yhteinen maatalouspolitiikka Asetus (ETY) N:o 2078/92 - Ympäristönsuojelun vaatimusten ja maaseutuympäristön hoidon vaatimusten kanssa sopusointuiset maatalouden tuotantomenetelmät - Pitkäaikainen viljelykäytöstä poistaminen ympäristöön liittyvistä syistä - Maataloustuottajille maksetut, Euroopan unionin yhteisrahoittamat maatalouden ympäristötuet - Tällaisen tuensaajan asema))
      (2015/C 107/11)
      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Symvoulio tis Epikrateias

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Agrooikosystimata EPE

         Vastapuolet: Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon ja Perifereia Thessalias (Perifereaki Enotita Magnisias)

         Tuomiolauselma

      Ympäristönsuojelun vaatimusten ja maaseutuympäristön hoidon vaatimusten kanssa sopusointuisista maatalouden tuotantomenetelmistä 30.6.1992 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 2078/92 on tulkittava siten, että ainoastaan henkilöt, joilla on aiemmin ollut maataloustuotantoa, saattoivat osallistua sen 2 artiklan 1 kohdan f alakohdassa tarkoitettuun pitkäaikaista viljelykäytöstä poistamista koskevaan ohjelmaan.

         (1)  EUVL C 344, 23.11.2013.