title: Asia C-503/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 18.7.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, jossa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen todetaan — Täytäntöönpanon laiminlyönti — EY 228 artikla — Yhteisöjen tuomioistuimen tuomion täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet — Sopimuksen purkaminen)

text:
               8.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 18.7.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-503/04) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, jossa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen todetaan - Täytäntöönpanon laiminlyönti - EY 228 artikla - Yhteisöjen tuomioistuimen tuomion täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet - Sopimuksen purkaminen)
   (2007/C 211/02)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: B. Schima)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: W.-D. Plessing ja C. Schulze-Bahr, avustajanaan Rechtsanwalt H. J. Prieß)

      Väliintulijat: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues ja J. -C. Gracia), Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: H. G. Sevenster ja D. J. M. de Grave) ja Suomen tasavalta (asiamies: T. Pynnä)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 228 artikla — Yhteisöjen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-20/01 ja C-28/01 10.4.2003 antaman tuomion täytäntöönpanon laiminlyönti — Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18.6.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/50/ETY (EUVL L 209, s. 1) — Braunschweigin kaupungin ja Bockhornin kunnan ilman tarjouspyyntöjä tekemät hankintasopimukset — Vaatimus asettaa uhkasakko
   Tuomiolauselma

               1)

               Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY 228 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole Euroopan yhteisöjen komission tämän määräyksen nojalla toimittamassa perustellussa lausunnossa asetetussa määräajassa toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä pannakseen täytäntöön yhdistetyissä asioissa C-20/01 ja C-28/01, komissio v. Saksa, 10.4.2003 annetun tuomion, joka koskee Braunschweigin kaupungin (Saksa) tekemää jätehuoltosopimusta.

               2)

               Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Ranskan tasavalta, Alankomaiden kuningaskunta ja Suomen tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 45, 19.2.2005.


title: Asia T-103/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.3.2016 – Frucona Košice v. komissio (Valtiontuki — Valmisteverot — Verovelan osittainen anteeksi antaminen velkasaneerauksen yhteydessä — Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään se takaisin perittäväksi — Puolustautumisoikeudet — Osapuolten, joita asia koskee, menettelylliset oikeudet — Yksityinen velkoja -arviointiperuste — Todistustaakka)

text:
               2.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.3.2016 – Frucona Košice v. komissio
   (Asia T-103/14) (1)

   ((Valtiontuki - Valmisteverot - Verovelan osittainen anteeksi antaminen velkasaneerauksen yhteydessä - Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään se takaisin perittäväksi - Puolustautumisoikeudet - Osapuolten, joita asia koskee, menettelylliset oikeudet - Yksityinen velkoja -arviointiperuste - Todistustaakka))
   (2016/C 156/44)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Frucona Košice a.s. (Košice, Slovakia) (edustajat: K. Lasok, QC, barrister B. Hartnett, asianajaja O. Geiss ja barrister J. Holmes)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Armati, P. J. Loewenthal ja K. Walkerová)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse valtiontuesta N:o SA.18211 (C 25/2005) (ex NN 21/2005), jonka Slovakian tasavalta on myöntänyt Frucona Košice, a. s. yritykselle, 16.10.2013 annetun komission päätöksen 2014/342/EU (EUVL L 176, s. 38) kumoamista koskevasta vaatimuksesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Valtiontuesta N:o SA.18211 (C 25/2005) (ex NN 21/2005), jonka Slovakian tasavalta on myöntänyt Frucona Košice, a. s. -yritykselle, 16.10.2013 annettu komission päätös 2014/342/EU kumotaan.

               2)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Frucona Košicelle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut välitoimimenettelyistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 112, 14.4.2014.


title: Asia T-95/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2013 — Cindu Chemicals ym. v. ECHA (REACH — Aineen ”antraseeniöljy, antraseenipitoisuus pieni” tunnistaminen erityistä huolta aiheuttavaksi aineeksi — Kumoamiskanne — Kannekelpoinen toimi — Sääntelytoimi, joka ei edellytä täytäntöönpanotoimenpiteitä — Yksityistä suoraan koskeva toimi — Tutkittavaksi ottaminen — Yhdenvertainen kohtelu — Oikeasuhteisuus)

text:
               20.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 114/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2013 — Cindu Chemicals ym. v. ECHA
   (Asia T-95/10) (1)

   (REACH - Aineen ”antraseeniöljy, antraseenipitoisuus pieni” tunnistaminen erityistä huolta aiheuttavaksi aineeksi - Kumoamiskanne - Kannekelpoinen toimi - Sääntelytoimi, joka ei edellytä täytäntöönpanotoimenpiteitä - Yksityistä suoraan koskeva toimi - Tutkittavaksi ottaminen - Yhdenvertainen kohtelu - Oikeasuhteisuus)
   2013/C 114/48
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Cindu Chemicals BV (Uithoorn, Alankomaat), Deza, a.s. (Valašske Meziříčí, Tšekin tasavalta), Koppers Denmark A/S (Nyborg, Tanska) ja Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: aluksi asianajajat K. Van Maldegem ja R. Cana sekä solicitor P. Sellar, sitten K. Van Maldegem ja R. Cana)

      Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) (asiamiehet: M. Heikkilä ja W. Broere, avustajanaan asianajaja J. Stuyck)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi P. Oliver ja G. Wilms, sitten P. Oliver ja E. Manhaeve, avustajanaan barrister K. Sawyer, ja lopuksi P. Oliver ja E. Manhaeve)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus sen 13.1.2010 julkaistun ECHA:n päätöksen osittaiseksi kumoamiseksi, jolla antraseeniöljy, antraseenipitoisuus pieni (EY-nro 292-604-8) tunnistetaan kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (EUVL L 396, s. 1) 57 artiklassa tarkoitetut perusteet täyttäväksi aineeksi kyseisen asetuksen 59 artiklan mukaisesti.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S ja Koppers UK Ltd vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan kemikaaliviraston (ECHA) oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 113, 1.5.2010.


title: Asia C-209/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 20.11.2008 (Supreme Courtin (Irlanti) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — The Competition Authority v. Beef Industry Development Society Ltd ja Barry Brothers (Carrigmore) Meats Ltd (Kilpailu — EY 81 artiklan 1 kohta — Käsite sopimus, jonka tarkoituksena on rajoittaa kilpailua — Tuotantokapasiteetin rajoittamista koskeva sopimus — Naudanliha)

text:
               10.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 20.11.2008 (Supreme Courtin (Irlanti) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — The Competition Authority v. Beef Industry Development Society Ltd ja Barry Brothers (Carrigmore) Meats Ltd
   (Asia C-209/07) (1)

   (Kilpailu - EY 81 artiklan 1 kohta - Käsite ’sopimus, jonka tarkoituksena on rajoittaa kilpailua’ - Tuotantokapasiteetin rajoittamista koskeva sopimus - Naudanliha)
   (2009/C 6/07)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Supreme Court
   Pääasian asianosaiset

      Valittaja: The Competition Authority

      Vastapuolet: Beef Industry Development Society Ltd ja Barry Brothers (Carrigmore) Meats Ltd
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Supreme Court — EY 81 artiklan 1 kohdan tulkinta — Toimenpiteet, joilla rajoitetaan tai valvotaan tuotantoa — Sopimuksen, josta seuraa, että rakenteellinen tuotantokapasiteetti pienenee, kuuluminen näihin toimenpiteisiin
   Tuomiolauselma
   Irlannin kymmenen suurimman naudanlihanjalostajan, jotka ovat Beef Industry Development Society Ltd:n jäseniä, välisen vakiosopimuksen, jossa sovitaan muun muassa jalostuskapasiteetin vähentämisestä noin 25 prosentilla, kaltaisen sopimuksen tarkoituksena on estää kilpailu tai rajoittaa tai vääristää kilpailua EY 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

      (1)  EUVL C 140, 23.6.2007.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 14 päivänä lokakuuta 2004, asiassa T-137/02, Pollmeier Malchow GmbH & Co. KG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtiontuet — Kumoamiskanne — Suositus 96/280/EY — Pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) käsite)

text:
               18.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/15

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   14 päivänä lokakuuta 2004,
   asiassa T-137/02, Pollmeier Malchow GmbH & Co. KG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Valtiontuet - Kumoamiskanne - Suositus 96/280/EY - Pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) käsite)
   (2004/C 314/38)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa T-137/02, Pollmeier Malchow GmbH & Co. KG, kotipaikka Malchow (Saksa), edustajinaan asianajajat S. Völcker ja J. Heithecker, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jossa kantaja vaatii valtiontuesta, jonka Saksan liittotasavalta on myöntänyt Malchow'ssa toimivalle Pollmeier GmbH:lle, 15 päivänä tammikuuta 2002 tehdyn komission päätöksen 2002/821/EY (EYVL L 296, s. 20) kumoamista, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Legal sekä tuomarit V. Tiili, A. W. H. Meij, M. Vilaras ja N. J. Forwood, kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen, on 14.10.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 169, 13.7.2002.


title: Asia T-535/14: Kanne 18.7.2014 – The Cookware Company v. SMHV – Fissler (VITA+VERDE)

text:
               6.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 351/14

         Kanne 18.7.2014 – The Cookware Company v. SMHV – Fissler (VITA+VERDE)
   (Asia T-535/14)
   2014/C 351/16
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: The Cookware Company Ltd (Hongkong, Kiina) (edustaja: asianajaja K. Manhaeve)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Fissler GmbH (Idar-Oberstein, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 15.4.2014 tekemän päätöksen asiassa R 1082/2013 2.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanaosat VITA+VERDE sisältävä värillinen kuviomerkki luokkiin 21 kuuluvia tavaroita varten – yhteisön tavaramerkkihakemus nro 1 0 0 73  054

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: aikaisempi yhteisön tavaramerkki nro 1 0 13  787 sanalle vitavit

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: riidanalaisen päätöksen kumoaminen ja väitteen hyväksyminen

      Kanneperusteet: yhteisön tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia C-538/11: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 14.12.2012 (Landesgericht Salzburgin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Hermine Sax v. Pensionsversicherungsanstalt

text:
               2.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/15

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 14.12.2012 (Landesgericht Salzburgin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Hermine Sax v. Pensionsversicherungsanstalt
   (Asia C-538/11) (1)

   2013/C 63/27
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 25, 28.1.2012.


title: Asia T-286/08: Kanne 21.7.2008 — Fidelio v. SMHV (Hallux)

text:
               27.9.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/17

         Kanne 21.7.2008 — Fidelio v. SMHV (Hallux)
   (Asia T-286/08)
   (2008/C 247/33)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Fidelio KG (Linz, Itävalta) (edustaja: asianajaja M. Gail)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 21.5.2008 tekemä päätös (asia R 632/2007-4) on kumottava

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki Hallux luokkiin 10, 18 ja 25 kuuluvia tavaroita varten (hakemus N:o 5 245 147).

      Tutkijan päätös: hakemuksen osittainen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen osittainen hyväksyminen.

      Kanneperusteet: asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen, koska haetun tavaramerkin rekisteröinnille ei ole tavaroiden ”ortopediset tuotteet” ja ”kengät” osalta olemassa ehdottomia hylkäysperusteita.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia C-129/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 16.3.2015 – H. M. v. Agentsia za darzhavna finansova inspektsia (ADFI)

text:
               26.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 16.3.2015 – H. M. v. Agentsia za darzhavna finansova inspektsia (ADFI)
   (Asia C-129/15)
   (2015/C 171/27)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad Sofia-grad

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: H. M.

      Vastapuoli: Agentsia za darzhavna finansova inspektsia (ADFI)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (1) 1 artiklan 9 kohtaa tulkittava siten, että laitosta/kauppayhtiötä on pidettävä ”julkisoikeudellisena laitoksena” jo siitä syystä, että yli 30 prosenttia sen edellisen vuoden toiminnoista saaduista tuloista on peräisin Natsionalna zdravnoosiguritelna kasan (valtakunnallinen sairausvakuutuskassa) rahoittamista lääketieteellisistä toimista, jotka on tuotettu muiden terveyslaitosten kanssa käydyn todellisen kilpailun olosuhteissa?

               2)

               Onko direktiivin 2004/18/EY 1 artiklan 9 kohtaa tulkittava siten, että voittoa tavoittelevien yksityisten kauppayhtiöiden todellisen kilpailun olosuhteissa tuottamia lääketieteellisiä palveluja on pidettävä ”yleisen edun mukaisten tarpeiden tyydyttämisenä”?

               3)

               Onko direktiivin 2004/18/EY 1 artiklan 9 kohtaa tulkittava siten, että sen kanssa on ristiriidassa julkisia hankintasopimuksia koskevan lain (Zakon za obshtestvenite porachki) lisäsäännösten (Dopalnitelni razporedbi) 1 §:n 21 momentti, jonka mukaan laitoksen luokittelemiseksi julkisoikeudelliseksi laitokseksi riittää, että yksi direktiivissä säädettyjä kumulatiivisia edellytyksiä vastaavista edellytyksistä täyttyy?

      (1)  Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/18/EY (EUVL L 134, s. 114).


title: Asia C-201/11 P: Valitus, jonka Union of European Football Associations (UEFA) on tehnyt 27.4.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-55/08, Unionin of European Football Associations (UEFA) v. Euroopan komissio, 17.2.2011 antamasta tuomiosta

text:
               9.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 204/16

         Valitus, jonka Union of European Football Associations (UEFA) on tehnyt 27.4.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-55/08, Unionin of European Football Associations (UEFA) v. Euroopan komissio, 17.2.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-201/11 P)
   2011/C 204/30
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Union of European Football Associations (UEFA) (edustajat: D. Anderson, QC, barrister D. Piccinin, solicitor B. Keane ja solicitor T. McQuail)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, Belgian kuningaskunta sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että valituksenalainen tuomio on kumottava seuraavista syistä:

               a)

               Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen soveltaessaan direktiiviä 89/552 (1) sekä selkeyttä ja avoimuutta koskevan vaatimuksen osalta että sen osalta, että EURO luokiteltiin yhteiskunnallisesti erityisen merkittäväksi tapahtumaksi.

               b)

               Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen soveltaessaan perustamissopimuksen kilpailua koskevia määräyksiä.

               c)

               Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen soveltaessaan perustamissopimuksen palvelujen tarjoamisen vapautta ja oikeasuhteisuutta koskevia määräyksiä.

               d)

               Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen soveltaessaan UEFA:n oikeutta omaisuudensuojaan.

               e)

               Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, että riidanalaisessa päätöksessä oli riittävät perustelut siltä osin kuin on kyse i) EUROn luokittelemisesta yhteiskunnallisesti erityisen merkittäväksi tapahtumaksi, ii) kilpailusta, iii) palvelujen tarjoamisen vapaudesta ja iv) omaisuudensuojasta.

      (1)  Televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3.10.1989 annettu neuvoston direktiivi 89/552/ETY (EYVL L 298, s. 23).


title: Asia C-368/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Italia) on esittänyt 11.7.2011 — Rikosoikeudenkäynti Raffaele Arrichielloa vastaan

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Italia) on esittänyt 11.7.2011 — Rikosoikeudenkäynti Raffaele Arrichielloa vastaan
   (Asia C-368/11)
   2011/C 282/20
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Santa Maria Capua Vetere

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Raffaele Arrichiello

      Ennakkoratkaisukysymys

   Miten on tulkittava sijoittautumisvapautta ja palvelujen tarjoamisen vapautta koskevaa EY 43 ja EY 49 artiklaa urheilutapahtumia koskevien vedonlyöntien alalla sen määrittämiseksi, sallitaanko edellä mainituissa perustamissopimuksen määräyksissä kansallinen lainsäädäntö, jossa otetaan käyttöön valtion hyväksi monopoli sekä konsessio- ja lupajärjestelmä ja jossa säädetään tietyn konsessiomäärän osalta seuraavaa: a) yleinen suuntaus suojella sellaisten konsessioiden haltijoita, jotka on myönnetty aikaisemmin menettelyssä, jonka ulkopuolelle osa talouden toimijoista suljettiin lainvastaisesti; b) säännökset, joilla käytännössä taataan sellaisen kaupallisen aseman säilyminen, joka on saatu menettelyssä, jonka ulkopuolelle osa talouden toimijoista suljettiin lainvastaisesti (esimerkiksi uusille konsessionhaltijoille asetettu kielto perustaa toimipisteitään tietyille etäisyydelle jo olemassa olevista toimipisteistä); ja c) konsession menettämis- ja vakuuksien hankintaolettaman vahvistaminen hyvin suureksi, mukaan lukien olettama siitä, että konsessionhaltija suorittaa välittömästi tai välillisesti rajatylittäviä vedonlyöntitoimintoja, jotka ovat rinnastettavissa konsession kohteena oleviin toimintoihin.


title: Asia C-46/11: Kanne 1.2.2011 — Euroopan komissio v. Puolan tasavalta

text:
               2.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 103/16

         Kanne 1.2.2011 — Euroopan komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-46/11)
   2011/C 103/29
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Petrova ja K. Herrmann)

      Vastaaja: Puolan tasavalta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin tuomioistuinta toteamaan, että

               —

               Puolan tasavalta on jättänyt noudattamatta luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun direktiivin 92/43/ETY (1) 16 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole saattanut asianmukaisesti osaksi Puolan oikeutta niitä edellytyksiä, joiden mukaisesti tässä säädöksessä säädettyjä poikkeuksia sovelletaan

               —

               Puolan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio katsoo, että Puolan tasavalta ei ole saattanut asianmukaisesti osaksi Puolan oikeutta niitä edellytyksiä, jotka koskevat direktiivin 92/43/ETY 16 artiklan 1 kohdassa nimettyjä poikkeuksia lintu- ja eläinlajien suojaan liittyvistä kielloista.
   Ensinnäkin luonnonvaraisten kasvi- ja eläinlajien suojelusta annetun ympäristöministeriön kahden asetuksen 7 §:n 1 momentin ja 8 §:n mukaan sallitaan yleinen poikkeus lajien suojelemiseksi annetuista kielloista (kuten esim. tahallisen tappamisen, pyydystämisen etc. kielto) järkiperäisen maa-, metsä-, ja kalataloustoimintojen osalta. Sellaisen poikkeuksen mahdollisuudesta ei ole kuitenkaan säädetty direktiivin 92/43/ETY 16 artiklan 1 kohdassa.
   Toiseksi luonnon suojelusta annetun lain [Luonnonsuojelulaki] 52 §:n 2 momentin 5 kohdassa säädetyn sellaisen mahdollisuuden poiketa eläinlajien suojelemiseksi annetuista kielloista ”, joka liittyy erityisesti maa-, metsä-, tai kalatalousyrityksille aiheutuvien merkittävien vahinkojen estämiseen”, soveltamisala menee direktiivin 92/43/ETY 16 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädettyä poikkeusta pidemmälle.
   Kolmanneksi luonnon suojelusta annetun lain 56 §:n 4 momentin 2 kohdassa säädetyn sellaisen mahdollisuuden poiketa lajien suojelemiseksi annetuista kielloista sellaisissa tapauksissa, joissa ”tämä johtuu maa-, metsä-, tai kalataloudessa aiheutuvien merkittävien vahinkojen estämistä koskevasta vaatimuksesta”, soveltamisala menee luontodirektiivin 16 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädettyä poikkeusta pidemmälle.
   Neljänneksi luonnonvaraisten eläinlajien suojelusta 28.9.2004 annetussa asetuksessa sallitaan viljelysalueiksi osoitetuissa kalalammikoissa esiintyvien saukkojen (Lutra lutra) tappaminen, pyydystäminen etc., vaikka kysymyksessä on direktiivin 92/43/ETY liitteessä IV tarkoitettu tiukkaa suojelua edellyttävä laji.

      (1)  EYVL L 206, s. 7.


title: Asia T-325/01: DaimlerChrysler AG:n 20.12.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
16.3.2002                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 68/15
Päätös, josta on valitettu      Asian tutkineen virkamiehen hyl-           neet henkilöautojen toimittamisen leasingyrityksille varastossa
valituslautakuntaan:            käävä rekisteröintiä koskeva               oleviin autoihin ja osallistuneet alennusten myöntämisen ra-
                                päätös                                     joittamiseksi Belgiassa tehtyihin sopimuksiin.
Valituslautakunnan rat-         Valituksen hylkääminen
kaisu:
                                                                           Kantaja katsoo, että Mercedes-Benzin edustajat on liitetty
Kanneperusteet:                 –      Asetuksen N:o 40/94 (1)             Mercedes-Benzin myyntiorganisaatioon ja että kauppaedusta-
                                       7 artiklan 1 kohdan e ala-          jien ja komissionsaaja-agenttien kanssa tehdyt sopimukset
                                       kohdan mukaista rekisterö-          ovat aitoja kauppaedustussopimuksia, joihin EY 81 artiklan
                                       innin estettä ei ole                1 kohdan kartellikieltoa ei voida soveltaa. Kantaja esittää
                                                                           lisäksi, että yksikään Saksasta tapahtuvan viennin estämisen
                                –      Riittävä asetuksen N:o 40/94        osalta komission Mercedes-Benzin suhteen esittämistä arvoste-
                                       7 artiklan 1 kohdan b ala-          lukohdista ei täytä EY 81 artiklan 1 kohdan edellytyksiä.
                                       kohdan mukainen erotta-             Mercedes-Benz voi antaa sekä kauppaedustajilleen että liikkeil-
                                       miskyky                             leen ohjeita alueen ulkopuolisille henkilöille tapahtuvan myyn-
                                                                           nin osalta. Lisäksi todisteasiakirjojen perusteella ei voida
                                                                           osoittaa, että Mercedes-Benz esti rajojen yli tapahtuvaa kaup-
(1) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu             paa ulkomaalaisille kuluttajille. Mercedes-Benz oli kiinnostunut
    asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).                               ainoastaan jakeluverkkoon kuulumattomien jälleenmyyjien
                                                                           kanssa tehtävien kauppojen rajoittamisesta.
                                                                           Kantaja esittää edustajille annetun sen määräyksen osalta,
                                                                           jonka mukaan edustajien on vaadittava ulkomaisten asiakkai-
                                                                           den kanssa tehtyjen kauppojen yhteydessä 15 prosentin suurui-
DaimlerChrysler AG:n 20.12.2001 Euroopan yhteisöjen                        nen maksu, ettei määräys ole Mercedes-Benzin ja sen edustajien
               komissiota vastaan nostama kanne                            välillä tehtyjen kilpailua rajoittavien sopimuksien osa. Sen
                                                                           tarkoituksena oli pienentää Mercedes-Benzin riskiä ja se koski
                          (Asia T-325/01)                                  uusien ajoneuvojen sellaisten sopimusten ehtoja, jotka edustaja
                                                                           ainoastaan välitti, mutta joihin se ei ottanut osaa. Maksun
                                                                           vaatiminen ulkomaalaisilta asiakkailta oli sitä paitsi asiallisesti
                           (2002/C 68/27)                                  perusteltua.
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                           Kantaja esittää edelleen, että uusien ajoneuvojen leasing-
                                                                           yrityksille tapahtuvan välittämisen osalta saksalaisille edustajil-
DaimlerChrysler AG, kotipaikka Stuttgart (Saksa), on nostanut              le asetetuilla rajoituksilla ei rikota EY 81 artiklan 1 kohtaa,
20.12.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                    koska kysymys on sallituista ohjeista kauppaedustajille. Siinä-
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                    kin tapauksessa, että oletettaisiin, että menettelyllä rikottaisiin
vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat R. Bechtold ja                EY 81 artiklan 1 kohtaa, siihen sovellettaisiin asetuksen
W. Bosch.                                                                  N:o 1475/95 (1) mukaista poikkeusta.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                 Kantaja toteaa vielä, että Mercedes-Benz ei ole – kuten sen
                                                                           syyksi on luettu – ”vahvistanut myyntihintaa” Belgiassa tai
–     kumoaa 10.10.2001 tehdyn komission päätöksen (asia                   vaikuttanut sen vahvistamisessa. Sen mukaan sakkoja ei voida
      N:o COMP/36.246 – Mercedes-Benz),                                    määrätä ”saksalaisen” tosiseikaston perusteella jo yksin kaup-
                                                                           paedustajaetuoikeutta koskevasta syystä ja se pystyi joka
–     toissijaisesti alentaa päätöksen 3 artiklassa määrättyä              tapauksessa lähtemään komission aiemman ilmoituksen perus-
      sakkoa,                                                              teella siitä, että sen siihenastisella käytännöllä ei rikota EY
                                                                           81 artiklan 1 kohtaa. Jos EY 81 artiklan 1 kohtaa ei voida
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                 oikeudellisista syistä jättää soveltamatta, sakko on joka tapauk-
                                                                           sessa tuntuvasti liian suuri.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                           (1) Perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta moot-
                                                                               toriajoneuvojen jälleenmyyntiä ja huoltopalvelua koskevien sopi-
Komissio on riidanalaisella päätöksellään määrännyt kantajalle                 musten ryhmiin 28 päivänä kesäkuuta 1995 annettu komission
71,825 miljoonan euron suuruisen sakon kolmen EY 81 artik-                     asetus (EY) N:o 1475/95 (EYVL L 145, s. 25).
lan 1 kohdan vastaisen menettelyn takia. Komissio katsoo,
että kantaja ja sen oikeudelliset edeltäjät ovat toteuttaneet
rinnakkaiskaupan rajoittamiseksi toimenpiteitä, ovat rajoitta-


title: Asia T-203/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.6.2012 — Transports Schiocchet — Excursions v. neuvosto ja komissio (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Jäsenvaltioiden välinen linja-autoliikenne — Asetus (ETY) N:o 684/92 — Oikeussäännön, jolla annetaan yksityisille oikeuksia, riittävän ilmeinen rikkominen — Oikeussääntöä ei ole rikottu — Selvästi täysin perusteeton kanne)

text:
               28.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 227/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.6.2012 — Transports Schiocchet — Excursions v. neuvosto ja komissio
   (Asia T-203/11) (1)

   (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Jäsenvaltioiden välinen linja-autoliikenne - Asetus (ETY) N:o 684/92 - Oikeussäännön, jolla annetaan yksityisille oikeuksia, riittävän ilmeinen rikkominen - Oikeussääntöä ei ole rikottu - Selvästi täysin perusteeton kanne)
   2012/C 227/34
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Transports Schiocchet — Excursions (Beauvillers, Ranska) (edustaja: asianajaja É. Deshoulières)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: E. Karlsson ja E. Dumitriu-Segnana)ja Euroopan komissio (asiamiehet: G. Rozet ja N. Yerrell)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskeva kanne, jolla vaaditaan vahingonkorvausta kantajan väitetysti kärsimästä vahingosta, joka on aiheutunut yhteisistä säännöistä harjoitettaessa kansainvälistä henkilöliikennettä linja-autoilla 16.3.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 684/92 (EYVL L 74, s. 1) soveltamisesta.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään selvästi täysin perusteettomana.

               2)

               Transports Schiocchet — Excursions velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 186, 25.6.2011.


title: Asia C-525/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão (Portugali) on esittänyt 13.10.2016 – MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia S.A. v. Autoridade da Concorrência

text:
               16.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 14/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão (Portugali) on esittänyt 13.10.2016 – MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia S.A. v. Autoridade da Concorrência
   (Asia C-525/16)
   (2017/C 014/26)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia S.A.

      Vastaaja: Autoridade da Concorrência

      Ennakkoratkaisukysymykset

               i)

               Jos seuraamusmenettelyssä osoitetaan todistein tai aihetodistein tosiseikkoja, jotka liittyvät määräävässä asemassa olevan yrityksen mahdolliseen syrjivään hinnoittelukäytäntöön, joka kohdistuu yhteen vähittäispalveluja tarjoavaan yritykseen ja aiheuttaa tälle haittaa kilpailijoihinsa nähden, edellyttääkö tällaisen menettelyn pitäminen SEUT 102 artiklan c alakohdassa tarkoitettuna ”epäedulliseen kilpailuasemaan asettamisena” kyseisen yrityksen kilpailuasemaan ja/tai kilpailukykyyn kohdistuvien vaikutusten vakavuuden, olennaisuuden tai laajuuden arviointia siten, että huomioon otetaan erityisesti yrityksen kyky kompensoida tukkupalveluiden alalla aiheutuneiden kustannusten välinen ero?

               ii)

               Jos seuraamusmenettelyssä osoitetaan todistein tai aihetodistein, että määräävässä asemassa olevan yrityksen harjoittaman syrjivän hinnoittelukäytännön vaikutukset vähittäispalveluja tarjoavan yrityksen kustannuksiin, tuloihin ja toiminnan kannattavuuteen ovat vähäiset, onko SEUT 102 artiklan c alakohdan sekä tuomion British Airways (1) ja tuomion Clearstream (2) unionin oikeuden mukaisen tulkinnan kanssa sopusoinnussa toteamus, ettei asiassa ole viitteitä määräävän aseman väärinkäytöstä tai kielletyistä käytännöistä?

               iii)

               Vai onko päinvastoin katsottava, ettei tämän perusteella voida sulkea pois sitä, että menettelyä on pidettävä SEUT 102 artiklan c alakohdassa tarkoitettuna määräävän aseman väärinkäyttönä ja kiellettynä käytäntönä, jolloin vaikutusten vähäisyydellä on merkitystä ainoastaan kilpailusääntöjä rikkoneen yrityksen vastuun ja sille määrättävien seuraamusten kannalta?

               iv)

               Onko SEUT 102 artiklan c alakohdan ilmaisua ”epäedulliseen kilpailuasemaan asettavalla tavalla” tulkittava siten, että siinä edellytetään syrjinnästä aiheutuvan edun vastaavan tiettyä prosentuaalista vähimmäisosuutta kyseisen yrityksen kustannusrakenteesta?

               v)

               Onko SEUT 102 artiklan c alakohdan ilmaisua ”epäedulliseen kilpailuasemaan asettavalla tavalla” tulkittava siten, että siinä edellytetään syrjinnästä aiheutuvan edun vastaavan tiettyä vähimmäiseroa kilpailevien yritysten keskimääräisissä kustannuksissa tarkasteltavien tukkupalvelujen alalla?

               iv)

               Voidaanko SEUT 102 artiklan c alakohdan ilmausta ”epäedulliseen kilpailuasemaan asettavalla tavalla” tulkita siten, että siinä edellytetään syrjinnästä aiheutuvan edun olevan tarkasteltavien markkinoiden ja palvelujen alalla – – taulukoissa 5, 6 ja 7 esitettyjä eroja suurempi, jotta menettelyä voidaan pitää kiellettynä käytäntönä?

               vii)

               Jos johonkin kysymyksistä iv–vi vastataan myöntävästi, miten olisi määritettävä tällaisen haitan olennaisuuden vähimmäisraja suhteessa kustannusrakenteeseen tai kilpailevien yritysten keskimääräisiin kustannuksiin tarkasteltavien tukkupalvelujen alalla?

               viii)

               Kun tällainen vähimmäisraja on määritelty mutta siihen ei ylletä joka vuosi, onko tuomiossa Clearstream esitettyä oletusta, jonka mukaan ”vastaavista palveluista maksettujen erilaisten hintojen soveltaminen kauppakumppaniin keskeytyksettä viiden vuoden ajan sellaisen yrityksen taholta, jolla on tosiasiallinen monopoli tuotantoketjun aikaisemman vaiheen markkinoilla, ei ole voinut olla aiheuttamatta kilpailuhaittaa tälle samalle kumppanille”, jätettävä noudattamatta? (3)

      (1)  C-95/04 P, EU:C:2007:166

      (2)  T-301/04, EU:T:2009:317

      (3)  194 ja 195 kohta.


title: Yhdistetyt asiat C-362/13, C-363/13 ja C-407/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 3.7.2014 (Corte suprema di cassazionen (Italia) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) – Maurizio Fiamingo (C-362/13), Leonardo Zappalà (C-363/13) ja Francesco Rotondo ym. (C-407/13) v. Rete Ferroviaria Italiana SpA (Ennakkoratkaisupyyntö — Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 1999/70/EY — EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus — Merenkulkuala — Autolautat, jotka liikennöivät kahden samassa jäsenvaltiossa sijaitsevan sataman välillä — Perättäiset määräaikaiset työsopimukset — 3 lausekkeen 1 kohta — Käsite ”määräaikainen työsopimus”  — 5 lausekkeen 1 kohta — Toimenpiteet, joilla pyritään estämään määräaikaisten sopimusten väärinkäyttö — Seuraamukset — Muuttaminen toistaiseksi voimassa olevaksi työsuhteeksi — Edellytykset)

text:
               1.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 292/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 3.7.2014 (Corte suprema di cassazionen (Italia) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) – Maurizio Fiamingo (C-362/13), Leonardo Zappalà (C-363/13) ja Francesco Rotondo ym. (C-407/13) v. Rete Ferroviaria Italiana SpA
   (Yhdistetyt asiat C-362/13, C-363/13 ja C-407/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 1999/70/EY - EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus - Merenkulkuala - Autolautat, jotka liikennöivät kahden samassa jäsenvaltiossa sijaitsevan sataman välillä - Perättäiset määräaikaiset työsopimukset - 3 lausekkeen 1 kohta - Käsite ”määräaikainen työsopimus” - 5 lausekkeen 1 kohta - Toimenpiteet, joilla pyritään estämään määräaikaisten sopimusten väärinkäyttö - Seuraamukset - Muuttaminen toistaiseksi voimassa olevaksi työsuhteeksi - Edellytykset))
   2014/C 292/11
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte suprema di cassazione

      Pääasioiden asianosaiset

      Valittajat: Maurizio Fiamingo (C-362/13), Leonardo Zappalà (C-363/13) ja Francesco Rotondo ym. (C-407/13)

      Vastapuoli: Rete Ferroviaria Italiana SpA

      Tuomiolauselma

               1)

               Määräaikaista työtä koskevaa puitesopimusta, joka on tehty 18.3.1999 ja joka on Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteenä, on tulkittava siten, että sitä sovelletaan pääasioiden valittajien kaltaisiin työntekijöihin, jotka työskentelevät määräaikaisin työsopimuksin merimiehinä autolautoilla, jotka liikennöivät meriteitse kahden samassa jäsenvaltiossa sijaitsevan sataman välillä.

               2)

               Määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen määräyksiä on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä pääasioissa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään, että määräaikaisissa työsopimuksissa on ilmoitettava niiden kesto muttei niiden päättymisajankohtaa.

               3)

               Määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lauseketta on tulkittava siten, että se ei ole lähtökohtaisesti esteenä pääasioissa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään, että määräaikaiset työsopimukset muutetaan toistaiseksi voimassa olevaksi työsuhteeksi ainoastaan siinä tapauksessa, että kyseinen työntekijä on ollut tällaisten sopimusten nojalla keskeytyksettä saman työnantajan palveluksessa yli vuoden ajan, ja että työsuhdetta on pidettävä keskeytymättömänä, kun määräaikaisten työsopimusten välinen ajanjakso on enintään 60 päivää. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on kuitenkin tarkastettava, että kyseisen lainsäädännön soveltamisedellytykset ja tosiasiallinen täytäntöönpano merkitsevät sitä, että tämä lainsäädäntö muodostaa riittävän toimenpiteen sen estämiseksi ja seuraamusten määräämiseksi siitä, että perättäisiä määräaikaisia työsopimuksia tai -suhteita käytetään väärin.

      (1)  EUVL C 260, 7.9.2013

      EUVL C 313, 26.10.2013.


title: Asia T-439/08: Kanne 30.9.2008 — Agapiou Joséphidès v. komissio ja koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto

text:
               20.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 327/34

         Kanne 30.9.2008 — Agapiou Joséphidès v. komissio ja koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto
   (Asia T-439/08)
   (2008/C 327/61)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Kalliope Agapiou Joséphidès (Nikosia, Kypros) (edustaja: asianajaja C. Joséphidès)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio ja koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto
   Vaatimukset

               —

               koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanoviraston (jäljempänä toimeenpanovirasto) 1.8.2008 tekemä se päätös on kumottava, jolla toimeenpanovirasto, joka toimi komission valvonnan alaisena, hylkäsi kantajan 3.3.2008 tekemän pyynnön saada tutustua asian N:o 07/0122 asiakirjoihin, jotka liittyvät Centre d'Excellence Jean Monnet -nimisen keskuksen perustamiseen Kyproksen yliopistoon

               —

               komission 8.8.2008 tekemä päätös K(2007) 3749, joka liittyy yksittäiseen tukien myöntämistä koskevaan päätökseen elinikäisen oppimisen toimintaohjelman Jean Monnet -alaohjelman puitteissa

               —

               toimeenpanovirasto ja komissio on velvoitettava korvaamaan vastaajan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii tässä kanteessaan yhtäältä koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanoviraston 1.8.2008 sen tekemän päätöksen kumoamista, jolla kieltäydyttiin luovuttamasta kantajalle asiakirjoja, jotka liittyvät Centre d'Excellence Jean Monnet -nimisen keskuksen perustamiseen Kyproksen yliopistoon, ja toisaalta komission 8.8.2008 tekemän sen päätöksen K(2007) 3749 kumoamista, joka liittyy yksittäiseen tukien myöntämistä koskevaan päätökseen elinikäisen oppimisen toimintaohjelman Jean Monnet -alaohjelman puitteissa siltä osin kuin kyseisessä päätöksessä suositellaan, että Kyproksen yliopistolle myönnetään tuki Centre d'Excellence Jean Monet -nimisen keskuksen perustamiseksi.
   Toimeenpanoviraston 1.8.2008 tekemää päätöstä koskevan kumoamiskanteensa tueksi kantaja väittää, että toimeenpanovirasto loukkasi kantajan subjektiivista oikeutta saada tutustua tiettyihin asiakirjoihin, sellaisena kuin se seuraa muun muassa EU 1 artiklan toiseen alakohtaan ja EU 6 artiklaan sisältyvästä avoimuusperiaatteesta, EY 255 artiklasta ja Euroopan unionin perusoikeuskirjasta, siltä osin kuin kolmas taho (Kyproksen yliopisto) käytti kantajan nimeä hallinnollisen hakemusmenettelyn asiakirjoissa tavoitteena hyötyä kantajan nimestä ilman tämän suostumusta. Kantaja väittää, että komission olisi näin ollen pitänyt tarkistaa henkilötietojen täsmällinen sisältö ja/tai paikkansapitävyys sekä näiden tietojen käytön tavoite ja asiayhteys.
   Kantaja väittää lisäksi, että toimeenpanoviraston johtaja ei ollut toimivaltainen päättämään kantajan uudistetusta pyynnöstä tutustua asiakirjoihin ja että kyseisen johtajan 1.8.2008 tekemä päätös on asetuksen N:o 1049/2001 (1) sekä komission sisäisen työjärjestyksen vastainen.
   Jos ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kuitenkin katsoo, että toimeenpanoviraston johtaja oli toimivaltainen tekemään riidanalaisen päätöksen, kantaja vetoaa siihen, että tällä päätöksellä rikotaan useita asetuksen N:o 1049/2001 säännöksiä, muun muassa 7 artiklan 1 kohtaa, 8 artiklan 1 kohtaa ja 15 artiklan 1 kohtaa. Kantajan mukaan toimeenpanovirasto tulkitsi virheellisesti useita muita saman asetuksen säännöksiä, muun muassa 4 artiklan 4 kohtaa, 4 artiklan 5 kohtaa, 4 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 4 artiklan 2 kohtaa, ja sovelsi väärin avoimuusperiaatetta ja ylivoimaisen yleisen edun käsitettä. Kantaja vetoaa myös kanneperusteeseen, joka koskee edellytyksenä olevien, riidanalaista päätöstä koskevien perustelujen puutteellisuutta.
   Komission 8.8.2008 tekemää päätöstä K(2007) 3749 koskevan kumoamiskanteensa tueksi kantaja väittää, että komissio teki virheen, koska se ei tarkistanut sitä, että Kyproksen yliopiston komissiolle toimittaman hakemuslomakkeen sisältämien kantajan henkilötietojen käyttämiselle oli olemassa kantajan suostumus. Kantajan mukaan komission olisi pitänyt todeta, että esitettyyn projektiin liittyi olennainen virhe ja peruuttaa päätöksensä tai ryhtyä muihin tarpeellisiin toimenpiteisiin.
   Kantaja väittää myös, että komissio teki virheen analysoidessaan Kyproksen yliopiston hakukelpoisuutta.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).


title: Asia T-126/12: Kanne 20.3.2012 — Interroll v. SMHV (Inspired by efficiency)

text:
               2.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 157/8

         Kanne 20.3.2012 — Interroll v. SMHV (Inspired by efficiency)
   (Asia T-126/12)
   2012/C 157/14
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Interroll Holding AG (Sant’ Antonino, Sveitsi) (edustaja: Rechtsanwalt R. Böhm)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 12.1.2012 asiassa R 1280/2011-1 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”Inspired by efficiency” (hakemus nro 9 725 359) luokkiin 6, 7, 9, 20, 35, 39 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu, koska haettu tavaramerkki on erottamiskykyinen eikä se kuvaile kyseisiä tavaroita ja palveluita.


title: Asia C-99/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour constitutionnelle (Belgia) on esittänyt 28.2.2013 — Guy Kleynen v. Conseil des ministres

text:
               18.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour constitutionnelle (Belgia) on esittänyt 28.2.2013 — Guy Kleynen v. Conseil des ministres
   (Asia C-99/13)
   2013/C 141/25
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour constitutionnelle

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Guy Kleynen

      Vastapuoli: Conseil des ministres

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 56 ja 63 artiklaa sekä Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 36 ja 41 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että jäsenvaltio ottaa käyttöön ja pitää voimassa järjestelmän, jossa ulkomaisten pankkien maksamia korkoja verotetaan ankarammin siten, että ainoastaan belgialaisten pankkien maksamiin korkoihin sovelletaan verovapautusta tai alempaa verokantaa?


title: Asia T-435/08: Kanne 3.10.2008 — Tokita Management Service v. SMHV — Eminent Food (TOMATOBERRY)

text:
               6.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/48

         Kanne 3.10.2008 — Tokita Management Service v. SMHV — Eminent Food (TOMATOBERRY)
   (Asia T-435/08)
   (2008/C 313/86)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Tokita Management Service Corp. (Saitama, Japani) (edustajat: solicitor P. Brownlow, solicitor N. Jenkins ja barrister A. Bryson)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Eminent Food BV (Bussum, Alankomaat)
   Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 18.7.2008 tekemä päätös asiassa R 1219/2007-4 on kumottava

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki TOMATOBERRY luokkaan 31 kuuluvia tavaroita varten — hakemus N:o 3 797 909

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Luokkiin 31, 35 ja 44 kuuluvia tavaroita ja palveluja koskevan kuviomerkin Tomberry yhteisön tavaramerkkirekisteröinti N:o 3 344 711

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska valituslautakunta erehtyi katsoessaan, että kyseessä olevat tavaramerkit ovat ulkoasultaan ja merkityssisällöltään erittäin samankaltaiset; neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja/tai 73 artiklan ja/tai 74 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska valituslautakunta erehtyi katsoessaan, että väiteosaston näkemys siitä, että väite oli hyväksyttävä neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan a alakohdan perusteella, oli oikea.


title: Asia C-5/09: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 23.7.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/33

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 23.7.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-5/09) (1)

   2009/C 282/61

      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 55, 7.3.2009.


title: Audiencia Nacionalin (Sala de lo Contencioso-Administrativo, Sección Octava) 4.7.1995, 13.9.1995 ja 15.11.1995 antamillaan päätöksillä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asioissa CAREDA S.A., FEMARA ja FACOMARE vastaan Administración General del Estado (Ministerio de Economía y Hacienda) (Asiat C-370/95, C-371/95 ja C-372/95)

text:
N:o C 16/ 10           FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        20.1.96
Valittaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin                    Onko ETY:n perustamissopimuksen 30 artiklaa tulkittava
                                                                   siten, että se estää jäsenvaltion A sellaisten oikeusnormien
— kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen              soveltamisen , joiden perusteella jäsenvaltiossa B kotipaikan
    tuomioistuimen 28.9.1995 asiassa T-95/94 (') antaman           omaavaa yritystä kielletään myymästä siellä julkaistavaa
    tuomion ja toteaa tästä kumoamisesta aiheutuvat kaikki         aikakauslehteä jäsenvaltiossa A, jos se sisältää palkinnon
    oikeudelliset seuraukset ja erityisesti palauttaa asian        saamiseksi tai voittamiseksi kilpatehtäviä tai arvontoja,
    ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaista             jotka järjestetään laillisesti jäsenvaltiossa B ?
    vaksi ,
— velvoittaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
    kantajina olleet asianosaiset korvaamaan oikeuden
    käyntikulut .                                                  Audiencia Nacionalin ( Sala de lo Contencioso-Administra
                                                                   tivo, Sección Octava ) 4.7.1995 , 13.9.1995 ja 15.11.1995
                                                                   antamillaan päätöksillä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                asioissa CAREDA S.A. , FEMARA ja FACOMARE vastaan
                                                                   Administración General del Estado ( Ministerio de Econo
Yhteisön oikeuden säännösten rikkominen :                                                  mía y Hacienda )
                                                                              ( Asiat C-370/95 , C-371 /95 a C-372/95 )
— Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on virheellisesti
                                                                                ( 96/C 16/22 )
    katsonut riidanalaisen päätöksen olleen valituksen hyl
    käävä päätös , jollaista ei nykyään voimassa olevassa          Audiencia Nacional ( Sala de lo Contencioso-Administra
    yhteisön oikeudessa ole valtion tuen alalla .
                                                                   tivo, Sección Octava ) on esittányt Euroopan yhteisöjen
                                                                   tuomioistuimelle 4.7.1995 , 13.9.1995 ja 15.11.1995
— Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ei olisi pitä           antamillaan ja yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
    nyt tutkia perusteluja valittajien ja näiden valitukseen       30.11.1995 saapuneilla päätöksillä kolme ennakkoratkai
    liittyvien väitteiden ja tosiseikkojen osalta ; kantajalla ,   supyyntöä asioissa CAREDA S.A. , FEMARA ( Federación
    joka myöhemmin kumoamiskanteen yhteydessä vetoaa               Nacional de Operadores de Máquinas Recreativas y de
    päätöksen perustelujen puuttumiseen, on asiavaltuus            Azar ) ja FACOMARE ( Asociación Española de Empresa
    tehdä se vain samoin perustein kuin muillakin kantajilla ,     rios de Máquinas Recreativas ) vastaan Administración
    joita päätös koskee suoraan ja erikseen .                      General del Estado ( Ministerio de Economía y
                                                                   Flacienda ).
— Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on suorittanut
    perustelujen valvonnan verukkeella arviointivirheen tar       Audiencia Nacional ( Sala de lo Contencioso-Administra
    kastuksen ja määrännyt uuden menettelyvelvoitteen ,            tivo, Sección Octava ) pyytää yhteisöjen tuomioistuinta
    toisin sanoen kontradiktorisen menettelyn noudattami          ratkaisemaan yhteisön oikeuden säännösten tulkintaa kos
    sen kantajan osalta . Myönnettäessä kantajalle oikeus          kevat seuraavat kysymykset:
    tutustua asiakirjoihin tapauksissa , joissa ei ole velvolli
    suutta aloittaa EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan          Ensiksi. Edellyttääkö 17 päivänä toukokuuta 1977 anne
    2 kohdassa tarkoitettua menettelyä , rikotaan valtion          tussa kuudennessa direktiivissä 77/3-8 8/ETY ( ! ) ja muissa
    tukiin sovellettavia sääntöjä .                                yhteisön säännöksissä tarkoitettu veron vyöryttämistä
                                                                   kuluttajalle koskeva käsite aina sitä , ja sisältyykö liikevaih
(M EYVL N:o C 299 , 11.11.1995 , s . 19                            toveron käsitteeseen aina se, että asianomaisessa verolaissa
                                                                   säädetään nimenomaisesti , että mainittu vero vyörytetään
                                                                   kuluttajan maksettavaksi vai riittääkö päinvastoin, että
                                                                   mainittua lakia kohtuullisesti tulkittaessa veron voidaan
                                                                   katsoa sisältyvän tosiasiallisesti kuluttajan maksamaan
                                                                   hintaan ?
                                                                   Toiseksi. Voidaanko määrältään kiinteää veroa, jonka
Handelsgericht Wienin 15.9.1995 tekemällään päätöksellä            määrä kokonaisliikevaihdosta on huomattava ja jossa
esittämä ennakkoratkaisupyyntö riita-asiassa Vereinigte            otetaan huomioon tämä liikevaihto, pitää liikevaihtove
Familapress Zeitungsverlags- und Vertriebs GmbH vastaan            rona , vaikka sitä , että mainittu vero vyörytetään kulutta
                     Heinrich Bauer Verlag                         jalle , ei todetakaan nimenomaisesti ( laskussa ), silloin kun
                         ( Asia C-368/95 )                         kyseessä ovat raha-automaattien käyttämiseen liittyvät
                            ( 96/C 16/21 )                         liiketoimet ja kun on määrätty käyttöhinta . Liksäksi,
                                                                   rikotaanko verolla näin ilmaistuna jäsenvaltoiden arvonli
                                                                   säverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuu
Handelsgericht Wien ( 24 . osasto ) pyytää 15.9.1995 teke         dennen neuvoston direktiivin 33 artiklaa , ja onko mainittu
mällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen          vero siten tämän direktiivin vastainen ?
tuomioistuimen kirjaamoon 29.11.1995 , yhteisöjen tuo
mioistuimelta ennakkoratkaisua riita-asiassa Vereinigte            (M EYVL N:o L 145 , 13.6.1977, s . 1
Familapress Zeitungsverlags- und vertriebs GmbH vastaan
Heinrich Bauer Verlag seuraavaan kysymykseen :


title: Yhdistetyt asiat T-481/13 ja T-421/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.9.2017 – Systran v. komissio

text:
               23.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 357/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.9.2017 – Systran v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-481/13 ja T-421/15) (1)

   (2017/C 357/40)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 336, 16.11.2013.


title: Asia T-202/13: Kanne 9.4.2013 — Group’Hygiène v. komissio

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/33

         Kanne 9.4.2013 — Group’Hygiène v. komissio
   (Asia T-202/13)
   2013/C 171/62
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Group’Hygiène (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat J.-M. Leprêtre ja N. Chahid-Nouraï)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 263 artiklan nojalla välittömin vaikutuksin pakkauksista ja pakkausjätteistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/62/EY liitteen I muuttamisesta 7.2.2013 annetun komission direktiivin 2013/2/EU siltä osin kuin siinä lisätään hylsyt, teolliseen käyttöön tarkoitettuja hylsyjä lukuun ottamatta, pakkauksia koskevaan esimerkkiluetteloon

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu komission toimivallan puuttumiseen, koska komissio ei voinut täytäntöönpanovaltansa perusteella muuttaa perussäännöstön keskeisiä osia. Koska direktiivillä 2013/2/EU (1) laajennettiin pakkausten määritelmää koskemaan tuotteita, joita direktiivi 94/62/EY (2) ei koske, direktiivi 2013/2/EU annettiin ilman toimivaltaa.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 296 artiklan ja perusteluvelvollisuutta koskevien unionin oikeuden yleisien periaatteiden noudattamatta jättämiseen, koska direktiivissä 2013/2/EU ei esitetä syitä, joiden vuoksi vain tietyt hylsyt ovat pakkauksia. Kantaja väittää, että toimen perustelut olivat erityisen tarpeellisia sen vuoksi, että riidanalainen toimi merkitsee kannan muuttamista Euroopan unionin elinten aikaisempiin asiaa koskeviin kantoihin nähden.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu direktiivin 94/62/EY noudattamatta jättämiseen, koska on selvää, että hylsyjä ei voida luokitella pakkauksiksi, sillä hylsy on pelkästään tuotteen sisäinen osa eikä se vastaa direktiivissä 94/62/EY hyväksyttyä pakkauksen oikeudellista määritelmää.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu yhdenvertaisen kohtelun periaatteen noudattamatta jättämiseen, koska direktiivissä 2013/2/EU kohdellaan toisiinsa rinnastettavia tapauksia eri tavalla, sillä direktiivissä ei luokitella teolliseen käyttöön tarkoitettuja hylsyjä pakkauksiksi, vaikka teolliseen käyttöön tarkoitetut hylsyt ja hylsyt, joita ei ole tarkoitettu teolliseen käyttöön, ovat objektiivisesti arvioituna rinnastettavissa toisiinsa, ja koska tuotteet, joiden ominaisuudet ovat samankaltaisia kuin hylsyjen ominaisuudet, on jätetty pakkausten ryhmän ulkopuolelle.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu oikeusvarmuuden periaatteen ja luottamuksensuojan periaatteen noudattamatta jättämiseen, koska direktiivissä 2013/2/EU kyseenalaistetaan äkillisesti unionin lainsäätäjän ratkaisu, jonka mukaan hylsyt eivät ole direktiivissä 94/62/EY tarkoitettuja pakkauksia, eikä määrätä siirtymätoimenpiteistä.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen noudattamatta jättämiseen, koska riidanalaisesta toimesta aiheutuu alan taloudellisille toimijoille suhteettomia taloudellisia seuraamuksia, sillä toisin kuin muut teollisuusyritykset, joita pakkauksia koskeva sääntely koskee, hylsyjen valmistajat eivät voi vähentää tuotettujen hylsyjen määrää, koska hylsyt ovat ehdottoman välttämättömiä ja ne on integroitu tuotteisiin.

      (1)  EUVL 2013, L 37, s. 10.

      (2)  Pakkauksista ja pakkausjätteistä 20.12.1994 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/62/EY (EYVL L 365, s. 10).


title: Asia T-469/14: Kanne 24.6.2014 – Dordal v. komissio

text:
               4.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 253/64

         Kanne 24.6.2014 – Dordal v. komissio
   (Asia T-469/14)
   2014/C 253/88
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Dordal, SA (Barcelona, Espanja) (edustajat: asianajajat J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero ja A. Lamadrid de Pablo)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen sikäli kuin siinä katsotaan erilaiset toimenpiteet, jotka muodostavat päätöksen mukaan niin sanotun espanjalaisen True-Lease-mallin (sistema español de arrendamiento financiero, SEAF), uudeksi ja sisämarkkinoille soveltumattomaksi valtiontueksi,

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 1 ja 4 artiklan, joissa taloudellisten etuyhtymien sijoittajat nimetään väitettyjen tukien vastaanottajiksi ja ainoiksi takaisinperimismääräyksen vastaanottajiksi,

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 4 artiklan siltä osin kuin siinä määrätään väitettyjen tukien takaisinperimisestä,

               —

               kumoamaan riitautetun päätöksen 4 artiklan siltä osin kuin siinä otetaan kantaa sijoittajien ja muiden toimijoiden välisten yksityisten sopimusten lainmukaisuuteen, ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-700/13, Bankia vastaan komissio.


title: Asia C-117/10: Kanne 3.3.2010 — Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/34

         Kanne 3.3.2010 — Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-117/10)
   2010/C 113/53
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Di Bucci, L. Flynn, K. Walkerová ja A. Stobiecka-Kuik)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               Puolan tasavallan viranomaisten suunnitelmasta myöntää valtiontukea maatalousmaan hankkimiseksi 1 päivän tammikuuta 2010 ja 31 päivän joulukuuta 2013 välisenä aikana 20.11.2009 tehty neuvoston päätös 2010/10/EY (1) on kumottava

               —

               Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Neuvosto on tekemällä riidanalaisen päätöksen kumonnut komission sellaisen päätöksen, joka perustui maataloutta koskevien vuoden 2007 suuntaviivojen 196 kohtaan sisältyvään aiheellisia toimenpiteitä koskevaan ehdotukseen ja siihen, että Puola hyväksyi kyseisen ehdotuksen ehdoitta, mikä merkitsi sitä, että Puolan oli lakkautettava olemassa oleva maatalousmaan hankkimista koskeva tukijärjestelmänsä viimeistään 31.12.2009. Neuvosto on poikkeuksellisten olosuhteiden varjolla itse asiassa sallinut sen, että Puola pitää kyseisen järjestelmän voimassa, kunnes maataloutta koskevien vuoden 2007 suuntaviivojen voimassaolo päättyy 31.12.2013. Ne olosuhteet, joihin neuvosto on vedonnut perustellakseen päätöksensä, eivät selvästikään ole sellaisia poikkeuksellisia olosuhteita, joilla voitaisiin oikeuttaa tehty päätös, eikä niiden osalta ole mitenkään otettu huomioon komission tekemää, kyseistä järjestelmää koskevaa päätöstä. Komissio esittää kumoamiskanteensa tueksi neljä kanneperustetta:

               a)

               Komissio katsoo ensinnäkin, ettei neuvostolla ollut toimivaltaa toimia EY 88 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan nojalla, koska se ei ratkaissut Puolan hakemusta kyseisen määräyksen kolmannessa alakohdassa asetetussa kolmen kuukauden määräajassa ja koska joka tapauksessa se tuki, jonka se hyväksyi, oli olemassa oleva tuki, jonka Puola oli sitoutunut poistamaan vuoden 2009 loppuun mennessä hyväksyessään komission sille ehdottamat aiheelliset toimenpiteet.

               b)

               Neuvosto on toiseksi käyttänyt harkintavaltaansa väärin vesittäessään sen määrätietoisen käsityksen, että Puola saattoi pitää kyseiset tukitoimet voimassa vuoden 2009 loppuun saakka, mutta ei sen jälkeen, toteamalla, että ne voitiin pitää voimassa vuoteen 2013 saakka.

               c)

               Komissio väittää kolmannessa kanneperusteessaan, että riidanalainen päätös on tehty sellaisen lojaalia yhteistyötä koskevan periaatteen vastaisesti, jota sovelletaan paitsi jäsenvaltioihin, myös toimielimiin. Neuvosto on päätöksellään vapauttanut Puolan tämän velvollisuudesta tehdä yhteistyötä komission kanssa siltä osin kuin on kyse niistä aiheellisista toimenpiteistä, joihin kyseinen jäsenvaltio oli EY 88 artiklan 1 kohdassa määrätyssä yhteistyössä sitoutunut maatalousmaan hankintaa koskevan olemassa olevan tuen osalta.

               d)

               Viimeisessä kanneperusteessaan komissio väittää, että neuvosto teki ilmeisen arviointivirheen katsoessaan, että oli olemassa sellaisia poikkeuksellisia olosuhteita, joilla hyväksytyn toimenpiteen toteuttaminen voitiin oikeuttaa.

      (1)  EUVL L 4, 8.1.2010, s. 89.


title: Asia T-431/14: Kanne 12.6.2014 – Volkswagen v. SMHV (CHOICE)

text:
               25.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/42

         Kanne 12.6.2014 – Volkswagen v. SMHV (CHOICE)
   (Asia T-431/14)
   2014/C 282/55
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Volkswagen AG (Wolfsburg, Saksa) (edustaja: asianajaja U. Sander)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 3.4.2014 asiassa R 2019/2013-1 antaman ratkaisun

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”CHOICE” luokkiin 12, 28, 35 ja 37 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten – yhteisön tavaramerkkihakemus nro 1 1 7 69  163

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia T-182/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10.10.2006 — Van der Spree v. komissio (Henkilöstö — Arviointikertomus — Arviointikausi 2001/2002 — Henkilöstösääntöjen 26 ja 43 artikla — Puolustautumisoikeudet — Kumoaminen)

text:
               16.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 310/12

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10.10.2006 — Van der Spree v. komissio
   (Asia T-182/04) (1)

   (Henkilöstö - Arviointikertomus - Arviointikausi 2001/2002 - Henkilöstösääntöjen 26 ja 43 artikla - Puolustautumisoikeudet - Kumoaminen)
   (2006/C 310/23)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Daniel Van der Spree (Overijse, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja É. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Berscheid ja H. Krämer)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Komission 25.6.2003 tekemän päätöksen, jolla hyväksyttiin lopullisesti kertomus kantajan urakehityksestä arviointikaudelta 1.7.2001-31.12.2002, kumoaminen
   Tuomiolauselma

               1)

               Komission 25.6.2003 tekemä päätös, jolla hyväksyttiin lopullisesti kertomus Daniel Van der Spreen urakehityksestä arviointikaudelta 1.7.2001-31.12.2002, kumotaan.

               2)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 179, 10.7.2004.


               12.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/38

         Oslo tingrettin 6. tammikuuta 2016 esittämä pyyntö saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa Synnøve Finden vastaan Staten v/Landbruks- og matdepartmentet
   (Asia E-1/16)
   (2017/C 9/08)
   Oslo tingrett (Oslon käräjäoikeus) on pyytänyt EFTAn tuomioistuimelta 6. tammikuuta 2016 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi tuomioistuimen kirjaamossa 18. tammikuuta 2016, neuvoa-antavaa lausuntoa asiassa Synnøve Finden vastaan Staten v/Landbruks- og matdepartmentet (Norjan valtio, jota edustaa maatalous- ja elintarvikeministeriö) seuraavista kysymyksistä, jotka koskevat maidon hinnan tasaamisjärjestelmästä 29. kesäkuuta 2007 annettua asetusta N:o 832, jäljempänä ’hinnantasaamisasetus’:

               1.1

               Onko hinnantasaamisasetuksen 8 §:n kolmannessa kohdassa mainittu tukijärjestely luonteeltaan sellainen, että tuomioistuimen on sen laillisuutta arvioidessaan tarkasteltava sitä suhteessa ETA-sopimuksen 31 artiklassa tarkoitettuun sijoittautumisvapauteen?

               1.2

               Jos tuomioistuimen on tarkasteltava ETA-sopimuksen 31 artiklaa arvioidessaan hinnantasaamisasetuksen 8 §:n kolmannen kohdan laillisuutta, onko ETA-sopimuksen 31 artiklalla merkitystä vain silloin, jos asiaan liittyy rajatylittävä ulottuvuus?

               1.3

               Jos tuomioistuimen on tarkasteltava ETA-sopimuksen 31 artiklaa arvioidessaan hinnantasaamisasetuksen 8 §:n kolmannen kohdan laillisuutta, onko ETA-sopimuksen 31 artiklalla merkitystä vain silloin, kun on kyse niin sanotuista ”pöytäkirjan 3 mukaisista tuotteista”, vai katsotaanko tuen olevan kuljetustukea, jolla on merkitystä kaikkien tuoteryhmien kannalta, vaikka kuljetus koskisi vain osapuolen omia tuotteita?

               2.1

               Onko hinnantasaamisasetuksen 8 §:n kolmannessa kohdassa mainittu tukijärjestely sellainen, että se edellyttää ennakkoilmoituksen tekemistä EFTAn valvontaviranomaiselle ETA-sopimuksen 60 artiklan mukaisesti?

               2.2

               Jos hinnantasaamisasetuksen 8 §:n kolmannessa kohdassa mainittu tukijärjestely edellyttää ennakkoilmoituksen tekemistä EFTAn valvontaviranomaiselle 60 artiklan mukaisesti, koskeeko tämä vain ”pöytäkirjan 3 mukaisia tuotteita” vai katsotaanko tuen olevan kuljetustukea, jolla on merkitystä kaikkien tuoteryhmien kannalta?


title: Asia T-298/16: Kanne 13.6.2016 – East West Consulting v. komissio

text:
               25.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 270/66

         Kanne 13.6.2016 – East West Consulting v. komissio
   (Asia T-298/16)
   (2016/C 270/71)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: East West Consulting SPRL (Nandrin, Belgia) (edustajat: asianajajat L. Levi ja A. Tymen)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta
   ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi ja tämän johdosta

               —

               toteamaan, että Euroopan komission sopimukseen perustumaton vastuu on syntynyt

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajalle aiheutuneen vahingon, jonka määräksi arvioidaan 496 000 euroa (määrää voidaan myöhemmin tarkistaa)

               —

               joka tapauksessa velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio on rikkonut riittävän ilmeisesti oikeussääntöjä, kun se aktivoi komission tulojen ja menojen hyväksyjien ja toimeenpanovirastojen käyttöön tarkoitetusta ennakkovaroitusjärjestelmästä 16.12.2008 tehdyn komission päätöksen 2008/969/EY, Euratom (EUVL 2008, L 344, s. 125) perusteella W3b-luokan varoituksen ennakkovaroitusjärjestelmässä kantajaa vastaan petostentorjuntaviraston (OLAF) suorittaman tutkimuksen perusteella ja totesi riskin tason, joka liittyy kantajaan siinä ominaisuudessa, että kantajan kanssa tehdään julkisia palveluhankintoja koskeva sopimus hankkeesta pimeän työn torjunnan tehostamiseksi entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa. Perusteessa on viisi osaa:

                           —

                           ensimmäinen osa, jonka mukaan päätös kantajaa koskevasta varoituksesta ennakkovaroitusjärjestelmässä on lainvastainen, koska sillä ei ole oikeudellista perustaa, se on SEU 5 artiklan vastainen ja sillä loukataan syyttömyysolettamaa koskevaa perusoikeutta;

                           —

                           toinen osa, jonka mukaan ennakkovaroitusjärjestelmäpäätös on lainvastainen, koska sillä loukataan oikeusvarmuuden periaatetta W3b-luokkaa koskevien edellytysten osalta;

                           —

                           kolmas osa, jonka mukaan ennakkovaroitusjärjestelmäpäätös on lainvastainen, koska se on seurausta Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan rikkomisesta sekä siitä, että hyvän hallinnon periaatetta on loukattu, puolustautumisoikeuksia on loukattu, oikeutta tulla kuulluksi koskevaa perusoikeutta on loukattu ja perusteluvelvollisuus on laiminlyöty;

                           —

                           neljäs osa, joka esitetään toissijaisesti ja jonka mukaan komissio on rikkonut ennakkovaroitusjärjestelmäpäätöstä, laiminlyönyt perusoikeuskirjan 41 artiklassa vahvistetun perusteluvelvollisuuden, laiminlyönyt huolellisuusvelvollisuuden ja loukannut suhteellisuusperiaatetta;

                           —

                           viides osa, jonka mukaan se, että komissio ei antanut hyväksyntää, oli sääntöjenvastaista, koska komissio oli jättänyt huomiotta tarjouseritelmän.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan kantaja on kärsinyt vahinkoa ja komission virheellisen menettelyn ja tämän vahingon väillä on syy-yhteys.


title: Asia C-417/11 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.11.2012 — Valittajana Euroopan unionin neuvosto sekä muina osapuolina Nadiany Bamba ja Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat erityistoimenpiteet Norsunluurannikon tilanteen vuoksi — Varojen jäädyttäminen — SEUT 296 artikla — Perusteluvelvollisuus — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan tuomioistuimissa — Omaisuudensuojan kunnioittaminen)

text:
               12.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/18

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.11.2012 — Valittajana Euroopan unionin neuvosto sekä muina osapuolina Nadiany Bamba ja Euroopan komissio
   (Asia C-417/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat erityistoimenpiteet Norsunluurannikon tilanteen vuoksi - Varojen jäädyttäminen - SEUT 296 artikla - Perusteluvelvollisuus - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan tuomioistuimissa - Omaisuudensuojan kunnioittaminen)
   2013/C 9/28
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bishop, B. Driessen ja E. Dumitriu-Segnana)

      Muut osapuolet: Nadiany Bamba (edustajat: aluksi avocat P. Haïk, sitten avocat P. Maisonneuve) ja Euroopan komissio (asiamiehet: E. Cujo ja M. Konstantinidis)

      Väliintulija, joka tukee valittajan vaatimuksia: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues ja E. Ranaivoson)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Muutoksenhaku unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-86/11, Bamba v. neuvosto, 8.6.2011 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin on kumonnut Norsunluurannikkoon kohdistuvien rajoittavien toimenpiteiden jatkamisesta annetun neuvoston päätöksen 2010/656/YUTP muuttamisesta 14.1.2011 tehdyn neuvoston päätöksen 2011/18/YUTP ja tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvien rajoittavien erityistoimenpiteiden toteuttamisesta Norsunluurannikon tilanteen vuoksi annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 560/2005 muuttamisesta 14.1.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 25/2011 (EUVL L 11, s. 1) siltä osin kuin nämä toimenpiteet koskevat Nadiany Bambaa — Varojen jäädyttäminen — Perusteluvelvollisuus — Oikeudellinen virhe

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-86/11, Bamba vastaan neuvosto, 8.6.2011 antama tuomio kumotaan.

               2)

               Nadiany Bamban kanne hylätään.

               3)

               Bamba velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut tässä muutoksenhaussa ja ensimmäisessä oikeusasteessa.

               4)

               Ranskan tasavalta ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 311, 22.10.2011.


title: Asia F-60/09 RENV: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 17.10.2013 — Birkhoff v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Asian palauttaminen virkamiestuomioistuimeen tuomion kumoamisen jälkeen — Palkkaus — Perheavustukset — Huollettavana olevaa lasta koskeva lisä — Lapsi, joka ei vakavan sairauden tai vamman vuoksi pysty elättämään itseään — Lisän maksamisen jatkamista koskeva hakemus)

text:
               8.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/29

      Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 17.10.2013 — Birkhoff v. komissio
      (Asia F-60/09 RENV)
      (Henkilöstö - Virkamiehet - Asian palauttaminen virkamiestuomioistuimeen tuomion kumoamisen jälkeen - Palkkaus - Perheavustukset - Huollettavana olevaa lasta koskeva lisä - Lapsi, joka ei vakavan sairauden tai vamman vuoksi pysty elättämään itseään - Lisän maksamisen jatkamista koskeva hakemus)
      (2014/C 71/54)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset

         Kantaja: Gerhard Birkhoff (Weitnau, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Inzillo)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja B. Eggers, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Asian palauttaminen tuomion kumoamisen jälkeen — Henkilöstö — Kantajan tekemän sellaisen hakemuksen epäämispäätöksen kumoaminen, jolla kantaja haki henkilöstösääntöjen VII liitteessä olevan 2 artiklan 5 kohdan mukaisen lisän maksamisen jatkamista huollettavana olevan lapsen hyväksi

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Gerhard Birkhoffille asioissa F-60/09 ja T-10/11 P aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Osapuolet vastaavat omista asiassa F-60/09 RENV aiheutuneista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asia C-285/01: Cour administrative d'appel de Douain 12.7.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Isabel Burbaud vastaan Ministère de l'emploi et de la solidarité

text:
C 275/8                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         29.9.2001
Cour administrative d’appel de Douain 12.7.2001 teke-                     Onko Saksan Einkommensteuergesetzin (tuloverolaki)10 §:n
mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                        2 momentin 2 kohta, sellaisena kuin se oli voimassa vuonna
asiassa Isabel Burbaud vastaan Ministère de l’emploi et de                1992, yhdenmukainen EY:n perustamissopimuksen 39, 43 ja
                             la solidarité                                49 artiklan (7.2.1992 voimassa olleen perustamissopimuk-
                                                                          sen 48, 52 ja 59 artikla) kanssa, siltä osin kuin kyseisessä
                                                                          lainkohdassa vakuutusyhtiölle suoritettujen maksujen vähen-
                          (Asia C-285/01)                                 nysoikeus edellyttää, että yrityksen kotipaikka tai yritysjohto
                                                                          on Saksassa tai että yritykselle on myönnetty toimilupa
                          (2001/C 275/15)                                 kyseisessä maassa?
Cour administrative d’appel de Douai on pyytänyt 12.7.2001
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisö-
jen tuomioistuimeen 18.7.2001, Euroopan yhteisöjen tuo-
mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Isabel Burbaud vastaan
Ministère de l’emploi et de la solidarité. Cour administrative
d’appel de Douai esittää Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle
seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
                                                                          Tribunal de grande instance de Daxin 2.7.2001 tekemäl-
1)    Onko ENSP:n kaltaisessa, ammatillista koulutusta virka-
                                                                          lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
      miehille tarjoavassa oppilaitoksessa järjestetty, virkanimi-
                                                                                Ministère public vastaan Jean-Marie Perchicot
      tykseen päättyvä koulutus rinnastettava edellä mainitun,
      21.12.1988 annetun neuvoston direktiivin 89/48 (1)
      säännöksissä tarkoitettuun tutkintotodistukseen, ja mikäli                                    (Asia C-289/01)
      näin on, miten on arvioitava Lissabonin kansallisen
      terveydenhuollon oppilaitoksen ja Rennesin kansallisen
      terveydenhuollon oppilaitoksen myöntämien tutkintoto-                                         (2001/C 275/17)
      distusten vastaavuutta?
2)    Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi,
      voiko toimivaltainen viranomainen asettaa toisen jäsen-             Tribunal de grande instance de Dax on pyytänyt 2.7.2001
      valtion virkamiesten, joilla on vastaava tutkintotodistus,          tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisö-
      virkanimitykselle edellytykseksi muun muassa oppilaitok-            jen tuomioistuimeen 20.7.2001, Euroopan yhteisöjen tuo-
      sen pääsykokeen läpäisyn, mukaan lukien ne virkamiehet,             mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Ministère public vas-
      jotka ovat kotimaassaan läpäisset vastaavan pääsykokeen?            taan Jean-Marie Perchicot. Tribunal de grande instance de
                                                                          Dax esittää Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat
                                                                          ennakkoratkaisukysymykset:
(1) Vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulu-
    tuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta
    yleisestä järjestelmästä 21 päivänä joulukuuta 1988 annettu           Kun kysymys on direktiivin 84/647/ETY (1) 2 artiklan mukai-
    neuvoston direktiivi 89/48/ETY (EYVL L 19, 24.1.1989, s. 16).
                                                                          sesta ajoneuvon vuokraamisesta ilman kuljettajaa, sallitaanko
                                                                          vuokraajan, joka on Ranskan oikeuden mukaan perustettu
                                                                          tieliikennekuljetusalan yhtiö:
                                                                          –      hankkia tarvittavat liikenneluvat kotimaasta vuokralaisen,
                                                                                joka on Ranskan oikeuden mukaan perustettu tieliikenne-
                                                                                kuljetusalan yhtiö, lukuun;
Schleswig-Holsteinischen Finanzgerichtin 31.5.2001 teke-
mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                        –      huolehtia vuokralaisen, joka on Espanjan oikeuden mu-
     asiassa Ulf Thomsen vastaan Finanzamt Flensburg                             kaan perustettu tieliikennekuljetusalan yhtiö, lukuun
                                                                                tämän yhtiön palveluksessa olevin kuljettajien ajopiirturi-
                           (Asia C-288/0l)                                       levyistä?
                          (2001/C 275/16)
                                                                          (1) Ilman kuljettajaa vuokrattujen ajoneuvojen käyttämisestä maantei-
                                                                              den tavaraliikenteessä 19 päivänä joulukuuta 1984 annettu neu-
Schleswig-Holsteinischen          Finanzgericht     on     pyytänyt           voston direktiivi 84/647/ETY (EYVL L 335, 22.12.1984, s. 72).
31.5.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
jen tuomioistuimeen 19.7.2001, Euroopan yhteisöjen tuo-
mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Ulf Thomsen vastaan
Finanzamt Flensburg seuraavaan kysymykseen:


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 12 päivänä huhtikuuta 2002 asiassa T-7/00, Hyper Srl vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kumoamiskanne – Turkista peräisin olevien televisioiden tuonti – Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
27.7.2002               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 180/23
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            asianajaja N. Lhoëst, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan
              TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. Currall, C. Be-
                                                                       rardis-Kayser ja F. Clotuche-Duvieusart), jossa kantaja vaatii
                  29 päivänä huhtikuuta 2002                           ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan
                                                                       8.1.1998 tehdyn komission päätöksen, jolla on hylätty kanta-
                                                                       jan vaatimus tämän palkkaluokan uudelleen määrittämiseksi,
asiassa T-68/98, Stefan Jung vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                       yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäi-
                           komissio (1)                                nen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
                                                                       B. Vesterdorf, sekä tuomarit N. J. Forwood ja H. Legal, kirjaaja:
(Henkilöstö – Palkkaluokan uudelleenmäärittämistä koskeva              H. Jung, on antanut 29.4.2002 määräyksen, jonka määräysosa
vaatimus – Muutoksenhaku – Uusi seikka – Kohtuullinen                  on seuraava:
                 aika – Tutkimatta jättäminen)
                                                                       1)    Kanne jätetään tutkimatta.
                         (2002/C 180/38)
                                                                       2)    Asianosaiset velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäynti-
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                            kuluistaan.
                                                                       (1) EYVL C 209, 4.7.1998.
Asiassa T-68/98, Stefan Jung, Euroopan yhteisöjen komission
virkamies, kotipaikka Luxemburg, edustajanaan asianajaja Ni-
colas Lhoëst, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan
yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. Currall, C. Berardis-
Kayser ja F Clotuche-Duvieusart), jossa kantaja vaatii ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan 17.12.1997
tehdyn komission päätöksen, jolla on hylätty kantajan vaati-                 YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
mus tämän palkkaluokan uudelleenmäärittämisestä, yhteisöjen                           TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto),
toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuoma-                             12 päivänä huhtikuuta 2002
rit N. J. Forwood ja H. Legal, kirjaaja: H. Jung, on 29.4.2002
antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                      asiassa T-7/00, Hyper Srl vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissio (1)
1)    Kanne jätetään tutkimatta.
                                                                       (Kumoamiskanne – Turkista peräisin olevien televisioiden
2)    Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.                   tuonti – Lausunnon antamisen raukeaminen)
(1) EYVL C 209, 4.7.1998.                                                                       (2002/C 180/40)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                       Asiassa T-7/00, Hyper Srl, kotipaikka Limena (Italia), edustaja-
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            naan asianajajat D. Ehle ja D. Ehle, prosessiosoite Luxembur-
              TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                gissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään
                                                                       G. zur Hausen), jossa kantaja vaatii komission 30.9.1999
                  29 päivänä huhtikuuta 2002                           tekemän sen päätöksen (REM 2/98) kumoamista, jossa jätettiin
                                                                       peruuttamatta tuontitullit siltä osin kuin on kyse Turkista
                                                                       peräisin olevien televisioiden tuonnista, yhteisöjen ensimmäi-
asiassa T-70/98, Wolfgang Hilden vastaan Euroopan yhtei-               sen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto), toimien
                        söjen komissio (1)                             kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Jaeger sekä tuomarit
                                                                       K. Lenaerts ja J. Azizi, kirjaaja: H. Jung, on 12.4.2002 antanut
(Kumoamiskanne – Palkkaluokan uudelleen määrittämistä                  määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
koskeva vaatimus – Kanne – Uusi seikka – Kohtuullinen
                 aika – Tutkimatta jättäminen)                         1)    Lausunnon antaminen nyt käsiteltävänä olevasta kanteesta
                                                                             raukeaa.
                         (2002/C 180/39)
                                                                       2)    Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut koko-
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                            naisuudessaan.
                                                                       (1) EYVL C 149, 27.5.2000.
Asiassa T-70/98, Wolfgang Hilden, Euroopan yhteisöjen ko-
mission virkamies, kotipaikka Trierweiler (Saksa), edustajanaan


title: Asia T-510/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.7.2017 – Dessi v. EIP (Henkilöstö — EIP:n henkilökunta — Arviointi — Ylennys — Vuoden 2012 arviointi- ja ylennyskierros — Valituslautakunnan päätös — Valvonnan laajuus — Henkilöstön edustajat — Syrjintä)

text:
               28.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/45

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.7.2017 – Dessi v. EIP
   (Asia T-510/16) (1)

   ((Henkilöstö - EIP:n henkilökunta - Arviointi - Ylennys - Vuoden 2012 arviointi- ja ylennyskierros - Valituslautakunnan päätös - Valvonnan laajuus - Henkilöstön edustajat - Syrjintä))
   (2017/C 283/68)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Nathalie Dessi (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: aluksi asianajajat A. Senes ja L. Payot, sitten asianajaja L. Levi)

      Vastaaja: Euroopan investointipankki (EIP) (asiamiehet: aluksi C. Gómez de la Cruz ja E. Raimond, sitten E. Raimond ja G. Faedo ja lopuksi G. Faedo ja K. Carr, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus kumota EIP:n valituslautakunnan 23.10.2013 tekemä päätös, jolla se hylkäsi kantajan pyynnön tarkistaa hänestä annettu vuoden 2012 arviointikertomus siltä osin kuin mainitussa kertomuksessa ei suositella EIP:n pääjohtajalle hänen ylentämistään tehtäväryhmästä F tehtäväryhmään E.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan investointipankin (EIP) valituslautakunnan 23.10.2013 tekemä päätös, jossa se hylkäsi Nathalie Dessin pyynnön hänestä annetun vuoden 2012 arviointikertomuksen tarkistamisesta siltä osin kuin mainitussa kertomuksessa ei suositella EIP:n pääjohtajalle hänen ylentämistään tehtäväryhmästä F tehtäväryhmään E, kumotaan.

               2)

               EIP velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 85, 22.3.2014 (asia rekisteröitiin aluksi Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa numerolla F-8/14 ja siirrettiin Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).