title: Asia T-350/14: Kanne 12.5.2014 – Arvanitis ym. v. Euroopan parlamentti ym.

text:
               8.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 439/28

         Kanne 12.5.2014 – Arvanitis ym. v. Euroopan parlamentti ym.
   (Asia T-350/14)
   (2014/C 439/38)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantajat: Athanasios Arvanitis (Rodos, Kreikka) ja 47 muuta kantajaa (edustaja: asianajaja Ch. Papadimitriou)

      Vastaajat: Euroopan parlamentti, Eurooppa-neuvosto, Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio, Euroopan keskuspankki ja euroryhmä

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että vastaajat ovat laiminlyöneet lainsäätämisen Euroopan unionin oikeuden yleisten periaatteiden täysimääräiseksi soveltamiseksi, ja erityisesti, että määräaikaista työtä koskevaa direktiiviä oli sovellettava, kun kantajat irtisanottiin entisestä Olympic Airwaysistä (Olympiaki Aeroporia), mitä edellytettiin Euroopan komission päätöksessä, joka saatettiin osaksi Kreikan kansallista oikeutta lailla 3717/2008

               —

               antamaan kantajille ja kaikille muille irtisanotuille entisen Olympic Airwaysin työntekijöille suoraan sovellettavalla unionin toimella, direktiivillä, asetuksella tai muulla unionin lailla mahdollisuuden saada korvaus, johon heillä olisi ollut oikeus pysyvän työsuhteen perusteella pakollisen irtisanomisensa/lähtönsä Olympic Airwaysistä yhteydessä, ja

               —

               määräämään 3 00  000 euroa vahingonkorvausta suoraan sovellettavalla unionin toimella, direktiivillä, asetuksella tai muulla unionin lailla jokaiselle kantajalle heidän kärsimästään vaivasta, ahdistuksesta, vakavasta perusoikeuksien loukkauksesta ja työelämän ennenaikaisesta päättymisestä.

      Kanneperusteet/ Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kahteen perusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: Laki 3717/2008, jossa säädettiin Olympic Airwaysin sulkemisesta ja koko sen tilapäisen henkilöstön irtisanomisesta, on todellisuudessa unionin toimi, ja käytännössä Euroopan unionin toimielimet sekä erityisesti Euroopan keskuspankki ja Euroopan komissio edellyttivät sitä, ja kaikkien Kreikan hallituksen toteuttamien lainsäädäntötoimepiteiden taustalla oli euroryhmän, ECOFINin, Euroopan keskuspankin ja Euroopan komission ohjeistus tai pikemminkin päätös.

               2)

               Toinen kanneperuste: Se, että entisen Olympic Airwaysin tilapäistä henkilöstöä ei rinnastettu muihin Olympic Airwaysiin pysyvässä työsuhteessa olleisiin ja että heille ei nimenomaisesti määrätty korvausta heidän lähtönsä Olympic Airwaysistä yhteydessä, aiheutti heille välitöntä, henkilökohtaista ja vakavaa vahinkoa sekä riisti heiltä mahdollisuuden hyötyä perusoikeuksistaan.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto) 21 päivänä lokakuuta 2004, asiassa C-8/03 (Tribunal de première instance de Bruxellesin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) Banque Bruxelles Lambert SA (BBL) vastaan Belgian valtio (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — 4 artikla ja 9 artiklan 2 kohdan e alakohta — Verovelvollisen käsite — Palvelujen suorituspaikka — SICAV)

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/17

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   21 päivänä lokakuuta 2004,
   asiassa C-8/03 (Tribunal de première instance de Bruxellesin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) Banque Bruxelles Lambert SA (BBL) vastaan Belgian valtio (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 4 artikla ja 9 artiklan 2 kohdan e alakohta - Verovelvollisen käsite - Palvelujen suorituspaikka - SICAV)
   (2004/C 300/33)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-8/03, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 24.12.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 10.1.2003, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa, Banque Bruxelles Lambert SA (BBL) vastaan Belgian valtio, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit A. Rosas, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts ja S. von Bahr (esittelevä tuomari), julkisasiamies: M. Poiares Maduro, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet on antanut 21.10.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Sellaisia sijoitusyhtiöitä, joiden pääoma vaihtelee (SICAV) ja joiden yksinomaisena tarkoituksena on yleisöltä hankittujen varojen yhteinen sijoittaminen siirtokelpoisiin arvopapereihin siten kuin siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetussa neuvoston direktiivissä 85/611/ETY säädetään, on pidettävä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 4 artiklassa tarkoitettuina arvonlisäverovelvollisina, mistä seuraa, että sellaisille SICAVeille, joiden kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa kuin palvelun suorittajan kotipaikka, suoritettujen saman direktiivin 9 artiklan 2 kohdan e alakohdassa tarkoitettujen palvelujen suorituspaikka on paikka, jossa näillä sijoitusyhtiöillä on niiden liiketoiminnan kotipaikka.

      (1)  EUVL C 44, 22.2.2003.


title: Asian C-226/02 poistaminen rekisteristä

text:
29.11.2003               FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                     C 289/19
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                   Asian C-194/02 (1) poistaminen rekisteristä
1.    toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut
      bioteknologian keksintöjen oikeudellisesta suojasta 6 päi-                             (2003/C 289/39)
      vänä heinäkuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja
      neuvoston direktiivin 98/44/EY (1) 15 artiklan mukaisia
      velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin
      noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 30.6.2003
      lisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
      näistä toimenpiteistä komissiolle                               tu asia C-194/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
2.    velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-             Itävallan tasavalta.
      denkäyntikulut.
                                                                      (1) EYVL C 169, 13.7.2002.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Direktiivin täytäntöönpanolle vahvistettu määräaika päättyi
30.7.2000.
(1) EYVL L 213, 30.7.1998, s. 13.
                                                                               Asian C-226/02 (1) poistaminen rekisteristä
           Asian C-33/02 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2003/C 289/40)
                          (2003/C 289/38)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.6.2003              Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 8.5.2003
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-33/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Itäval-
                                                                      tu asia C-226/02 (Østre Landsretin esittämä ennakkoratkaisu-
lan tasavalta.                                                        pyyntö): Remedan af 1985 vastaan Skatteministeriet.
(1) EYVL C 84, 6.4.2002.
                                                                      (1) EYVL C 219, 14.9.2002.


title: Asia C-139/09: Kanne 16.4.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/33

         Kanne 16.4.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-139/09)
   2009/C 141/58
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: L. de Schietere de Lophem ja A. Marghelis)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut kaivannaisteollisuuden jätehuollosta ja direktiivin 2004/35/EY muuttamisesta 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/21/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ole ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle

               —

               Belgian kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin 2006/21/EY täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 30.4.2008. Kuitenkaan nyt käsiteltävänä olevan kanteen nostamispäivänä vastaaja ei ollut vielä toteuttanut kaikkia tämän direktiiviin täytäntöönpanemiseksi tarvittavia toimenpiteitä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle.

      (1)  EYVL L 102, s. 15.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto) 17 päivänä helmikuuta 2005, yhdistetyissä asioissa C-453/02 ja C-462/02 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Finanzamt Gladbeck vastaan Edith Linneweber ja Finanzamt Herne-West vastaan Savvas Akritidis (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Uhkapelien vapauttaminen verosta — Verosta vapauttamisen ehtojen ja rajoitusten määritteleminen — Yleisten pelikasinoiden ulkopuolella järjestettyjen pelien veronalaisuus — Verotuksen neutraalisuuden periaatteen noudattaminen — 13 artiklan B kohdan f alakohta — Välitön oikeusvaikutus)

text:
               16.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/1

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   17 päivänä helmikuuta 2005,
   yhdistetyissä asioissa C-453/02 ja C-462/02 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Finanzamt Gladbeck vastaan Edith Linneweber ja Finanzamt Herne-West vastaan Savvas Akritidis (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Uhkapelien vapauttaminen verosta - Verosta vapauttamisen ehtojen ja rajoitusten määritteleminen - Yleisten pelikasinoiden ulkopuolella järjestettyjen pelien veronalaisuus - Verotuksen neutraalisuuden periaatteen noudattaminen - 13 artiklan B kohdan f alakohta - Välitön oikeusvaikutus)
   (2005/C 93/02)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Yhdistetyissä asioissa C-453/02 ja C-462/02, joissa on kyse EY 234 artiklaan perustuvista ennakkoratkaisupyynnöistä, jotka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 6.11.2002 tekemillään päätöksillä, joista ensimmäinen on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 13.12.2002 ja toinen 23.12.2002, saadakseen ennakkoratkaisun asioissa Finanzamt Gladbeck vastaan Edith Linneweber (C-453/02) ja Finanzamt Herne-West vastaan Savvas Akritidis (C-462/02), yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit C. Gulmann ja R. Schintgen (esittelevä tuomari), julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 17.2.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B kohdan f alakohtaa on tulkittava siten, että kansallisella lainsäädännöllä, jonka mukaan kaikkien uhkapelien järjestäminen ja uhkapelilaitteiden pitäminen on vapautettu arvonlisäverosta, kun tämä tapahtuu toimiluvan saaneissa yleisissä pelikasinoissa, mutta tätä samaa toimintaa ei ole vapautettu verosta, kun sitä harjoittavat muut kuin pelikasinoiden pitäjät, rikotaan tätä alakohtaa.

               2)

               Kuudennen direktiivin 77/388 13 artiklan B kohdan f alakohdalla on välitön oikeusvaikutus, joten uhkapelien järjestäjä tai uhkapelilaitteiden pitäjä voi vedota siihen kansallisissa tuomioistuimissa välttääkseen tämän säännöksen kanssa ristiriidassa olevien kansallisten sääntöjen soveltamisen.

      (1)  EUVL C 70, 22.3.2003.


title: Asia T-128/11: Kanne 23.2.2011 — LG Display ja LG Display Taiwan v. komissio

text:
               30.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 130/19

         Kanne 23.2.2011 — LG Display ja LG Display Taiwan v. komissio
   (Asia T-128/11)
   2011/C 130/37
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: LG Display Co. Ltd (Soul, Korea) ja LG Display Taiwan (Taiwan, Kiinan tasavalta) (edustajat: asianajaja A. Winckler ja asianajaja F.-C. Laprévote)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               On kumottava osittain määrätty sakko tai olennaisesti alennettava sen määrää

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja muut tässä asiassa aiheutuvat kulut ja

               —

               on toteutettava muut tuomioistuimen tarpeellisiksi katsomat toimet.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vaativat kanteellaan sen asiassa COMP/39.309 — LCD — Nestekidenäytöt 8.12.2010 annetun komission päätöksen K(2010) 8761 lopullinen kumoamista, jossa komissio totesi kantajien yhdessä muiden yritysten kanssa rikkoneen SEUT 101 artiklaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa osallistumalla yhtenä kokonaisuutena pidettävään jatkettuun sopimukseen ja yhdenmukaistettuun menettelytapaan televisiosovelluksissa, kannettavien tietokoneiden sovelluksissa ja monitorien sovelluksissa käytettävien nestekidenäyttöpaneelien alalla, siltä osin kuin siinä määrätään kantajille sakko.
   Kantajat tukeutuvat kanteensa perusteeksi neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisen kanneperusteen mukaan komissio sisällytti sakkojen laskennassa virheellisesti ja perusteettomasti myyntiarvoon LG Displayn myynnin sen emoyhtiölle ja loukkasi asianmukaista menettelyä koskevia periaatteita, kuten puolustautumisoikeuksia koskevia periaatteita. Kantajat esittävät tältä osin seuraavaa:

                           —

                           ensinnäkin komission väite, jonka mukaan rikkominen, joka koskee LG Displayn myyntiä sen emoyhtiöille, ei sisältynyt väitetiedoksiantoon, sekä ristiriitaisuudet väitetiedoksiannon ja riidanalaisen päätöksen välillä loukkaavat kantajien oikeutta tulla kuulluksi;

                           —

                           toiseksi komissio sovelsi virheellisesti sakkojen laskennasta annettuja suuntaviivoja, kun se sisällytti sakkolaskelmaan LG Displayn myynnin sen emoyhtiöille;

                           —

                           kolmanneksi komissio loukkasi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta luonnehtiessaan kyseisen myynnin ”välittömäksi myynniksi Euroopan talousalueella” ja ”välittömäksi myynniksi Euroopan talousalueella muutettujen tuotteiden muodossa”.

                     Kantajat katsovat, että LG Displaylle määrätyn sakon pitäisi perustua sellaiseen ”vapailla markkinoilla” tapahtuvaan myyntiin, joka kohdistuu sellaisiin yksiköihin, jotka eivät ole liity myyjään, koska rikkominen voi koskea vain tällaista myyntiä.

               2)

               Toisen kanneperusteen mukaan komissio teki virheen, kun se eväsi LG Displayltä sakoista vapauttamisen vuoden 2005 osalta, rikkoen siten vuoden 2002 yhteistyötiedonantoa. Kantajat esittävät tältä osin seuraavaa:

                           —

                           ensinnäkin LG Displayn oikeutta tutustua asiakirja-aineistoon haittasivat vakavalla tavalla menettelyyn liittyvät epäasianmukaisuudet;

                           —

                           toiseksi LG Display täytti edellytykset sakoista vapauttamiselle sovellettavaksi tulevan vuoden 2002 yhteistyötiedoksiannon mukaisesti;

                           —

                           kolmanneksi komission päätös hylätä LG Displayn hakemus ei ole perusteltu ja se pohjautuu useisiin oikeudellisiin virheisiin ja on tosiseikkojen osalta virheellinen.

                     Kantajat katsovat, että LG Displaylle määrätyn sakon määrästä ilmenisi osittainen sakoista vapauttaminen vuoden 2005 osalta.

               3)

               Kolmannen kanneperusteen mukaan huolimatta siitä, että LG Display tarjosi komissiolle poikkeuksellista avustusta, joka ylitti sen, mitä LG Displayn velvollisuutena vuoden 2002 yhteistyötiedonannon mukaan olisi ollut, komissio kieltäytyi soveltamasta vähintään 10 prosentin suuruista lisäalennusta sakon määrään tällaisen yhteistyön perusteella ja rikkoi siten yhteistyötiedonantoa.

               4)

               Neljännen kanneperusteen mukaan komissio loukkasi oikeusvarmuuden periaatetta ja asetti LG Displayn merkittävään kaksinkertaiseen syytteen vaaraan sekä loukkasi suhteellisuusperiaatetta, kun se sulki nestekidenäyttöjen japanilaiset toimittajat riidanalaisen päätöksen ulkopuolelle, vaikka kaksi näistä toimittajista myönsi osallistuneensa yhtenä kokonaisuutena pidettävään ja jatkettuun kilpailusääntöjen rikkomiseen.


               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/53

         Luis Escobar Guerreron 12.2.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-52/04)
   (2004/C 94/143)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Luis Escobar Guerrero, kotipaikka Luxemburgissa, asiamiehinään asianajajat Sébastian Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis ja Etienne Marchal, prosessiosoite Luxemburgissa, on nostanut 12.2.2004 kanteen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa komission päätöksen ylentää kantaja palkkaluokkaan A5 vuoden 2002 ylennysmenettelyssä siltä osin, kuin ylennyksen päivämääräksi on määrätty 1.5.2003,

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:

   Komission päätöksen johdosta ylentää kantaja palkkaluokkaan A5 kantaja on luopunut kanteestaan asiassa T-92/03, jonka kohteena oli päätös olla ylentämättä häntä vuoden 2002 ylennysmenettelyssä. Kyseessä olevassa asiassa kantaja väittää, että komissio olisi ollut velvollinen ylentämään hänet palkkaluokkaan A5 1.4.2002 lähtien samoin ehdoin kuin muutkin virkamiehet, jotka ylennettiin tähän palkkaluokkaan vuoden 2002 ylennysmenettelyssä.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi yhdenvertaisuusperiaatteen ja syrjintäkiellon loukkaamiseen, uralla etenemisen periaatteen loukkaamiseen sekä siihen, että komission päätös hyväksyä riidanalainen valitus asiassa T-92/03 ei ole tehty säännösten mukaisesti.


title: Kermene SA ja Vals SA -nimisten yhtiöiden 24.1.1997 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne (Asia T-15/97)

text:
22.3.97             I  fl                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 94/21
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut               tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa
                                                                  vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Deborah Kry
Kantajat, jotka ovat ranskalaisia naudanlihaa tuottavia yh       vian, Rouen, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi
tiöitä, ovat nostaneet kanteen naudanliha-alan yhteisestä         misto Marc Loesch, 1 1 rue Goethe.
markkinajärjestelystä annetun asetuksen ( ETY ) N:o 805/
68 muuttamisesta 18 päivänä marraskuuta 1996 annetusta            Kantajat vaativat, että einsimmäisen oikeusasteen tuo
neuvoston asetuksesta ( EY) N:o 2222/96 ( ! ) ja erityisesti      mioistuin
sen 1 artiklan 4 kohdasta, koska siinä velvoitetaan jäsen
valtiot maksamaan aikaistetusta markkinoille saattamises
                                                                  — kumoaa Euroopan unionin neuvoston 18.11.1 996 an
ta palkkiota, jonka ehdot ja laskentatavat ovat aiheutta             taman asetuksen ( EY ) N:o 2222/96 ja ainakin sen 1 ar
neet kantajille vakavaa vahinkoa .                                    tiklan 4 kohdan, joka on erotettavissa muista säännök
                                                                      sistä
Kantajat katsovat sen, että tässä säännöksessä säädetään
edellä mainitun palkkion myöntämisen osalta yhdenmu
kaisesta, jokaisessa maassa sovellettavasta teuraspainon          — velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                      lut .
alentamisesta 15 prosentilla sellaisten viitetunnuslukujen
perusteella, jotka määritellään vuotta 1995 koskevien ti
lastotietojen perusteella, johtavan siihen, että kantajille       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
määräytyvä teuraspainon tunnusluku, jonka perusteella
palkkio maksetaan, on 108 kiloa; tämä paino ei ole mis           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
sään tapauksessa oikein määritelty ottaen huomioon                asiassa T-14/97, Sofivo ym . vastaan neuvosto jo esitettyjä .
myynnin, koska ennen tätä asetusta tuotettujen eläinten
teuraspaino oli 127 kiloa .
Kantajat lisäävät, että samaan aikaan Alankomaissa , joka
on toiseksi suurin tuottajamaa Euroopassa ja vie 95 pro
senttia tuotannostaan, toimivat kilpailevat tuottajat ovat        Atlantic Container Line AB:n ym. 27.1.1997 Euroopan
tunnuslukujen kärjessä ja saavat palkkiota 138 kilon teu                 yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
raspainon perusteella, minkä vuoksi he ovat erityisen edul
                                                                                ( Asia T-18/97 )
lisissa kilpailuasemissa Ranskan markkinoilla . Koska se
teuraspaino ( alle 138 kg ), jonka perusteella palkkio Alan                               ( 97/C 94/45
komaissa maksetaan, on hyvin lähellä sitä mitä vaaditaan
Ranskan markkinoilla, sinne sijoittautuneet tuottajat voi                        (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
vat tuottaa Ranskan markkinoiden edellyttämiä nautoja ja
saada palkkiota 65 ecua ruholta, mikä kantajien mielestä          Atlantic Container Line AB ym., edustajinaan John Phea
johtaa sekä hintojen että tuotteiden täydelliseen erilaisuu      sant, Nicholas Bromfield ja Shaun Goodman, prosessiosoi
teen . Lisäksi se, että toimenpide pannaan täytäntöön näin        te Luxemburgissa asianajotoimisto Loesch & Wolter, 11
nopeasti häiritsee tuotantoa, koska tuotantoajaksi oli            rue Goethe, on 27.1.1997 nostanut yhteisöjen ensimmäi
aiemmin suunniteltu 22—14 viiikkoa, kun taas 108 kilon            sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yh
teuraspainoa, jonka perusteella palkkio maksetaan, koske         teisöjen komissiota vastaan.
va tunnusluku johtaa siihen, että lihotusaika lyhenee 15—
17 viikkoon .
                                                                  Kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                  ta
Vaatimustensa tueksi kantajina olevat yhtiöt väittävät, että
yhdenvertaisuusperiaatetta on loukattu ja että tässä asiassa
on kyse perustamissopimuksen 40 artiklan 3 kohdan toi            — kumoamaan Trans-Atlantic Conference -sopimuksesta
sen alakohdan vastaisesta kilpailua rajoittavasta tilantees          26.11.1996 tehdyn komission päätöksen C(96 ) 3414
ta .
                                                                  — velvoittamaan komission korvaamaan kantajien oikeu
m EYVL N:o L 296 , 21.11.1996 , s . 50 .                              denkäyntikulut.
                                                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                  Kantajat ovat kuusitoista niistä seitsemästätoista linjalii
                                                                  kenteen harjoittajasta, jotka ovat sopimuspuolia Trans
Kermene SA ja Vals SA -nimisten yhtiöiden 24.1.1997               Atlantic Conference -sopimuksessa, jonka mukaan ne yh
     Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne             dessä tarjoavat länteen ja itään suuntautuvia konttikulje
                         (Asia T-15/97)                           tuksia koskevia linjaliikennepalveluja Atlantin valtameren
                          ( 97/C 94/44 )                          yli rahdin kuljettamiseksi Pohjois-Euroopan ja Amerikan
                                                                  yhdysvaltojen sisämaassa olevien lähtöpaikkojen ja sata
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     mien välillä .
Kermene SA, kotipaikka Saint Jacut du Mene ( Ranska ) ja          Kantajat vaativat kumottavaksi riidanalaisen komission
Vals SA, kotipaikka Champagne ( Ranska ), ovat nostaneet          päätöksen, jolla komissio poisti vapautuksen sakoista, jon
24.1.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen            ka kantajat olivat saaneet ilmoittaessaan komissiolle


title: Asia T-567/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.11.2014 – Kaatsu Japan v. SMHV (KAATSU) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin KAATSU rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta — Puolustautumisoikeudet — Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan toinen virke)

text:
               22.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 462/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.11.2014 – Kaatsu Japan v. SMHV (KAATSU)
   (Asia T-567/12) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin KAATSU rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta - Puolustautumisoikeudet - Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan toinen virke))
   (2014/C 462/34)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Kaatsu Japan Co. Ltd (Tokio, Japani) (edustaja: M. Edenborough, QC)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: V. Melgar ja I. Harrington)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 9.10.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 435/2012-2), joka koskee hakemusta sanamerkin KAATSU rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kaatsu Japan Co. Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 63, 2.3.2013.


title: Asia C-301/17: Kanne 23.5.2017 – Euroopan komissio v. Romania

text:
               24.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/40

         Kanne 23.5.2017 – Euroopan komissio v. Romania
   (Asia C-301/17)
   (2017/C 239/51)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Nicolae ja E. Sanfrutos Cano)

      Vastaaja: Romania

      Vaatimukset

               —

               On todettava SEUT 258 artiklan perusteella, että Romania ei ole noudattanut kaatopaikoista 26.4.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY 14 artiklan b alakohdan, luettuna yhdessä 13 artiklan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole 68 kaatopaikan osalta toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä, jotta kaatopaikat, jotka eivät ole saaneet 8 artiklan mukaista lupaa toiminnan jatkamiseen, voidaan 7 artiklan g alakohdan ja 13 artiklan mukaisesti poistaa mahdollisimman pian käytöstä

               —

               Romania on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Euroopan komissio moittii nostamassaan kanteessa Romaniaa siitä, että se ei ole noudattanut direktiivin 1999/31/EY 14 artiklan b alakohdan ja 13 artiklan mukaisia velvoitteitaan 68 kaatopaikan osalta, jotka eivät ole saaneet 8 artiklan mukaista lupaa toiminnan jatkamiseen ja jotka siksi direktiivin 7 artiklan g alakohdan ja 13 artiklan mukaan pitäisi poistaa käytöstä.
   Komissio väittää, että direktiivin 1999/31/EY 14 artiklassa vahvistetaan poikkeava siirtymäsääntely sellaisille kaatopaikoille, joilla tämän direktiivin täytäntöönpanon hetkellä oli lupa tai jotka olivat toiminnassa, jotta nämä saatettaisiin viimeistään 16.7.2009 tämän direktiivin 8 artiklan mukaisten ympäristövaatimusten mukaisiksi. Direktiivin 14 artiklan b alakohdan mukaan kunnostussuunnitelman esittämisen jälkeen toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä lopullinen päätös siitä, voidaanko toimintaa jatkaa mainitun kunnostussuunnitelman ja tämän direktiivin mukaisesti. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sulkeakseen 7 artiklan g alakohdan ja 13 artiklan mukaisesti mahdollisimman pian ne kaatopaikat, joille ei ole myönnetty lupaa jatkaa toimintaansa 8 artiklan mukaisesti.
   Direktiivin 13 artiklan mukaan kaatopaikkaa tai sen osaa voidaan pitää lopullisesti käytöstä poistettuna vasta, kun toimivaltainen viranomainen on toteuttanut lopullisen tarkastuksen paikalla, arvioinut kaikki kaatopaikan pitäjän antamat selvitykset ja antanut kaatopaikan pitäjälle luvan poistaa kaatopaikka käytöstä.
   Romania ei ole ilmoittanut näistä kannekirjelmässä tarkemmin kuvailluista 68 kaatopaikasta mitään tietoja, joiden perusteella komissio voisi tutkia, onko niiden toiminnan jäädyttämisen lisäksi käytöstä poistamismenettely tosiasiallisesti saatettu loppuun direktiivin 1999/31/EY vaatimusten mukaisesti. Romania ei voi tältä osin vedota puhtaasti valtionsisäisiin seikkoihin – kuten toiminnanharjoittajan maksukyvyttömyyteen, tiettyjen hallinnollisten menettelyjen suorittamiseen taikka paikallisviranomaisten vastuuseen – perustellakseen direktiivin mukaisten velvoitteidensa noudattamatta jättämistä.
   Määräaika direktiivin täytäntöönpanolle päättyi 16.7.2009.


title: Asian C-385/95 poistaminen rekisteristä

text:
N:o C 269/22         11                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     14.9.96
         Asian C-5/96 ( 1 ) poistaminen rekisteristä                      Asian C-413/93 ( 1 ) poistaminen rekisteristä
                        ( 96/C 269/46 )                                                   ( 96/C 269/50 )
Euroopan       yhteisöjen      tuomioistuimen     presidentin     Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen     presidentin
23.5.1996 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste          19.6.1996 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste
ristä on poistettu asia C-5/96 , Euroopan yhteisöjen komis       ristä on poistettu asia C-413/93 ( Pretura circondariale di
sio vastaan Espanjan kuningaskunta .                              Trapanin esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), rikosoikeu
                                                                  denkäynti Matteo Peraltaa vastaan .
(') EYVL N:o C 77, 16.3.1996
                                                                  (') EYVL N:o C 300, 6.11.1993
        Asian C-387/95 ( ) poistaminen rekisteristä
                        ( 96/C 269/47)                                    Asian C-l 21 /94 (') poistaminen rekisteristä
                                                                                96/C 269/51
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 3.6.1996
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on             Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen     presidentin
poistettu asia C-387/95 , Euroopan yhteisöjen komissio            28.6.1996 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste
vastaan Irlanti .
                                                                  ristä on poistettu asia C-121 /94 (Bundessozialgerichtin
                                                                  esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), Domingo Gonzälez-
(') EYVL N:o C 31 , 3.2.1996                                      Rodriguez vastaan Bundesanstalt für Arbeit.
                                                                  (') EYVL N:o C 174 , 25.6.1994
        Asian C-394/95 ( ) poistaminen rekisteristä
                        ( 96/C 269/48 )
                                                                          Asian C-385/95 ( ) poistaminen rekisteristä
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 3.6.1996                                   ( 96/C 269/52 )
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
poistettu asia C-394/95 , Euroopan yhteisöjen komissio            Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen     presidentin
vastaan Irlanti .
                                                                  28.6.1 996 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste
                                                                  ristä on poistettu asia C-385/95 , Euroopan yhteisöjen
(') EYVL N:o C 31 , 3.2.1 996                                     komissio vastaan Portugalin tasavalta .
                                                                  (') EYVL N:o C 31 , 3.2.1996
         Asian C-40/96 ( ) poistaminen rekisteristä
                         ( 96/C 269/49 )
                                                                          Asian C-393/95 (') poistaminen rekisteristä
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 5.6.1996                                     96/C 269/53
 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
poistettu asia C-40/96 , Euroopan yhteisöjen komissio             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 9.7.1996
vastaan Espanjan kuningaskunta .                                  antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
                                                                  poistettu asia C-393/95 , Euroopan yhteisöjen komissio
 (•) EYVL N:o C 95 , 30.3.1996                                    vastaan Belgian kuningaskunta .
                                                                   (') EYVL N:o C 31 , 3.2.1996


title: Tuomioistuimen päätös, annettu 16 päivänä joulukuuta 2013 , asiassa E-7/13 – Creditinfo Lánstraust hf. vastaan Registers Iceland ja Islannin valtio ( Julkisen sektorin hallussa olevien tietojen uudelleenkäytöstä annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/98/EY – Maksujen määräytymisperiaatteet – Avoimuus – Kustannusten käsite – Omarahoitusvaatimukset )

text:
               19.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/33

         TUOMIOISTUIMEN PÄÄTÖS,
   annettu 16 päivänä joulukuuta 2013,
   asiassa E-7/13
   Creditinfo Lánstraust hf. vastaan Registers Iceland ja Islannin valtio
   (Julkisen sektorin hallussa olevien tietojen uudelleenkäytöstä annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/98/EY – Maksujen määräytymisperiaatteet – Avoimuus – Kustannusten käsite – Omarahoitusvaatimukset)
   (2015/C 92/07)
   Asiassa E-7/13, Creditinfo Lánstraust hf. vastaan Registers Iceland ja Islannin valtio, Reykjavikin käräjäoikeus (Héraðsdómur Reykjavíkur) on esittänyt valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden välisen sopimuksen 34 artiklan nojalla tuomioistuimelle PYYNNÖN koskien julkisen sektorin hallussa olevien tietojen uudelleenkäytöstä 17 päivänä marraskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/98/EY tulkintaa. Tuomioistuin toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, sekä tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Páll Hreinsson, on antanut 16 päivänä joulukuuta 2013 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1.

               Direktiivin 2003/98/EY 6 ja 7 artiklan mukaan julkisen sektorin asiakirjojen uudelleenkäyttöä koskevia maksuja perittäessä kyseisen julkisen sektorin elimen on eriteltävä maksujen määräytymisperiaatteet. Niistä on käytävä ilmi, että maksuista kertyvät kokonaistulot eivät ylitä asiakirjojen keräämisestä, tuottamisesta, jäljentämisestä ja jakelusta aiheutuvia kustannuksia tai investoinneille saatavaa kohtuullista tuottoa. Jos maksujen määrittämisessä huomioon otettavat seikat ovat epäselviä, on tehtävä ainakin kustannusarvio. Maksujen laskentaperusteet ilmoitetaan kuitenkin vain pyynnöstä. Tämä koskee sekä laissa säädettyjä maksuja että kyseisen julkisen viranomaisen tai muun tahon asettamia maksuja.

               2.

               Direktiivin 6 artiklassa tarkoitettuja maksuja määritettäessä voidaan ottaa huomioon ne kulut, joita julkisen sektorin elimelle aiheutuu kyseisten asiakirjojen keräämisestä ja tuottamisesta. Toiminnasta mahdollisesti kertyvät tulot (esim. palkkioiden tai leimaveron muodossa), jotka kattavat hankintakulut tai alentavat niitä, on niin ikään otettava huomioon.

               3.

               Julkisen sektorin elinten omarahoitusvaatimukset voidaan ottaa huomioon direktiivin 6 artiklassa tarkoitettuja maksuja määritettäessä. Tämä pätee ainoastaan, kun huomioon otetaan 6 artiklassa tarkoitetut uudelleenkäytön edellyttämät asiakirjojen käsittelyyn liittyvät maksut ja investoinneille saatava kohtuullinen tuotto.


title: Asia C-544/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 28.10.2016 – Marcandi Limited, joka toimii nimellä Madbid v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

text:
               16.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 14/26

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 28.10.2016 – Marcandi Limited, joka toimii nimellä Madbid v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
   (Asia C-544/16)
   (2017/C 014/32)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Marcandi Limited, joka toimii nimellä Madbid

      Vastapuoli: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kun yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 2 artiklan 1 kohtaa sekä 24, 62, 63, 65 ja 73 artiklaa tulkitaan asianmukaisella tavalla ja kun kyseessä ovat pääasian kaltaiset olosuhteet,

                           a)

                           onko se, että Madbid antaa käyttäjille pisteitä (Credits) maksua vastaan

                                       i)

                                       2 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuulumaton ”ennakkotoimi”, jollaisen unionin tuomioistuin totesi [16.12.2010 antamansa tuomion MacDonald Resorts, C 270/09, EU:C:2010:780], 23–42 kohdassa; vai

                                       ii)

                                       Madbidin suorittama 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu palvelujen suoritus eli verkkohuutokauppoihin osallistumista koskevan oikeuden myöntäminen;

                           b)

                           jos verkkohuutokauppoihin osallistumista koskevan oikeuden myöntäminen on Madbidin suorittama palvelujen suoritus, se on 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu ”vastikkeellinen” suoritus eli suoritus maksua vastaan (toisin sanoen Madbidin käyttäjältä pisteistä saamaa maksua vastaan);

                           c)

                           onko vastaus b kohtaan erilainen, jos maksu pisteistä lisäksi antaa käyttäjälle oikeuden hankkia tavaroita samaan arvoon, mikäli käyttäjän tarjous ei menesty huutokaupassa;

                           d)

                           jos Madbid ei suorita vastikkeellista palvelujen suoritusta, kun se antaa käyttäjilleen pisteitä maksua vastaan, suorittaako se tällaisen suorituksen muulloin;

                     ja mitä periaatteita olisi sovellettava annettaessa vastaus näihin kysymyksiin?

               2)

               Kun yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 2 artiklan 1 kohtaa sekä 14, 62, 63, 65 ja 73 artiklaa sekä 79 artiklan b alakohtaa tulkitaan asianmukaisella tavalla ja kun kyseessä ovat pääasian kaltaiset olosuhteet, saako Madbid vastikkeen käyttäjille suorittamistaan tavaroiden luovutuksista 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 73 artiklassa tarkoitetulla tavalla?
               Erityisesti, ja ottaen huomioon vastaus ensimmäiseen kysymykseen,

                           a)

                           onko käyttäjän Madbidille pisteistä maksama raha 65 artiklan soveltamisalaan kuuluva ”ennakkomaksu” tavaroiden luovutuksesta, jolloin arvonlisäverosaatava syntyy sillä hetkellä, jolloin maksu otetaan vastaan, ja onko Madbidin käyttäjältä saama maksu vastike tavaroiden luovutuksesta;

                           b)

                           jos käyttäjä ostaa tavaroita käyttäen toimintoa Buy Now (osta heti) tai Earned Discount (ansaittu alennus), onko niiden pisteiden arvo, jotka käytetään huutokauppatarjousten tekemisessä ja jotka – silloin kun tarjous on tulokseton – tuottavat ansaitun alennuksen tai alentavat osta heti -hintaa,

                                       i)

                                       79 artiklan b alakohdassa tarkoitettu hinnanalennus, jolloin vastike Madbidin suorittamasta tavaroiden luovutuksesta on maksu, jonka käyttäjä tosiasiallisesti suorittaa Madbidille ostaessaan tavarat, eikä tämän enempää; vai

                                       ii)

                                       osa tavaroiden luovutuksesta suoritetusta vastikkeesta, jolloin vastike Madbidin suorittamasta tavaroiden luovutuksesta sisältää sekä rahamäärän, jonka käyttäjä maksaa Madbidille ostaessaan tavarat, että rahamäärän, jonka käyttäjä maksaa pisteistä tehdessään huutokauppakohteista tarjouksia, jotka eivät menesty;

                           c)

                           jos käyttäjä käyttää oikeuttaan ostaa tavaroita voitettuaan verkkohuutokaupan, onko vastike näiden tavaroiden luovutuksesta ilmoitettu huutokaupan voittanut hinta (sekä lähetys- ja käsittelykulut) eikä tämän enempää, vai onko niiden pisteiden arvo, jotka voittaja käytti tehdäkseen tarjouksen kyseisessä huutokaupassa, myös osa vastikkeesta, joka maksetaan Madbidin suorittamasta kyseisten tavaroiden luovutuksesta käyttäjälle;

                     vai mitä periaatteita olisi sovellettava annettaessa vastaus näihin kysymyksiin?

               3)

               Silloin kun kaksi jäsenvaltiota kohtelee liiketoimea arvonlisäverotuksessa eri tavalla, missä määrin toisen jäsenvaltion tuomioistuimen olisi tulkitessaan asian kannalta merkityksellisiä unionin oikeussääntöjä ja kansallisia oikeussääntöjä otettava huomioon se, että on suotavaa välttää

                           a)

                           liiketoimen kaksinkertainen verotus; ja/tai

                           b)

                           liiketoimen jättäminen verottamatta;

                     ja mikä on verotuksen neutraalisuuden periaatteen merkitys tämän kysymyksen kannalta?

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY


title: Asia T-303/06: Kanne 6.11.2006 — UniCredito Italiano v. SMHV — Union Investment Privatfonds (Uniweb)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/60

         Kanne 6.11.2006 — UniCredito Italiano v. SMHV — Union Investment Privatfonds (Uniweb)
   (Asia T-303/06)
   (2006/C 326/130)
   Kannekirjelmän kieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: UniCredito Italiano S.p.A (Genova, Italia) (edustajat: asianajajat G. Floridia ja R. Floridia)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Union Investment Privatfonds GmbH
   Vaatimukset

               —

               On kumottava SMHV:n toisen valituslautakunnan 5.9.2006 tekemä päätös, joka koskee yhdistettyjä asioita R 196/2005-2 ja R 211/2005-2, jotka liittyvät yhteisön tavaramerkkihakemusta nro 2.236.164 koskevaan väitemenettelyyn B490971.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”Uniweb” (rekisteröintihakemus nro 2.236.164) luokkiin 35, 36 ja 42 kuuluville palveluille.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Union Investment Privatfonds GmbH, aiemmin Union Investment Gesellschaft GmbH.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Saksalaiset sanamerkit ”UNIFONDS” (nro 991.995) ja ”UNIRAK” (nro 991.997) sekä saksalainen kuviomerkki ”UNIZINS” (nro 2.016.954) luokkaan 36 kuuluville pääomasijoituksille.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen osittain siltä osin kuin myönnetään sekaannusvaara ”sikäli kuin tarkastellaan yksinomaan samanlaisiksi katsottuja palveluja”.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Riidanalaisessa päätöksessä on kantajan mukaan sovellettu virheellisesti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-194/03, Bainbridge, 23.2.2006 antamassa tuomiossa omaksuttua teoriaa sarjatavaramerkkien laajennetusta suojelusta, koska kaksi tätä varten välttämätöntä edellytystä ei täyty: a) se, että aikaisempien sarjatavaramerkkien yhteinen elementti olisi erottumiskykyinen b) että viiteyleisö on käyttänyt aikaisempia merkkejä ja omaksunut ne niin, että ne yhdistetään useisiin tuotteisiin ja/tai palveluihin.


title: Asia F-30/10: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.12.2011 — de Fays v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Sosiaaliturva — Tapaturma- ja ammattitautivakuutus — Henkilöstösääntöjen 73 artikla — Päätös, jolla kieltäydytään tunnustamasta sairautta ammattitaudiksi)

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/43

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.12.2011 — de Fays v. komissio
   (Asia F-30/10) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Sosiaaliturva - Tapaturma- ja ammattitautivakuutus - Henkilöstösääntöjen 73 artikla - Päätös, jolla kieltäydytään tunnustamasta sairautta ammattitaudiksi)
   2012/C 32/85
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Philippe de Fays (Malèves-Sainte-Marie-Wastines, Belgia) (edustajat: aluksi asianajaja N. Soldatos, sitten asianajajat N. Soldatos ja C. Eyben)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja D. Martin, avustajanaan asianajaja J.-L. Fagnart)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sellaisen päätöksen kumoamista koskeva vaatimus, jossa kieltäydytään tunnustamasta kantajan kärsimää sairautta ammattitaudiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Philippe de Faysin kanne hylätään.

               2)

               Philippe de Fays vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 179, 3.7.2010, s. 59.


title: Asia C-228/99: Tribunale di Cagliarin - Sezione civile - 21.5.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Silos e Mangimi Martini Spa vastaan Ministero delle Finanze

text:
28.8.1999               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 246/13
Tribunale di Genovan – ensimmäinen jaosto – 25.5.1999                   4) Onko myös 30 päivänä kesäkuuta 1995 annettua komis-
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                       sion asetusta (EY) N:o 1576/95 pidettävä pätemättömänä,
asiassa SIPLES Srl in Liquidazione vastaan 1) Ministero                      koska sitä ei ole perusteltu, ja onko tästä syystä katsottava,
delle Finanze ja 2) Servizio Riscossioni Tributi Concessio-                  ettei sillä ole oikeusvaikutuksia?
   ne prov. Genova – San Paolo Riscossione Genova Spa
                                                                        5) Kuuluvatko 30.6.1995 suoritetut vientitoimenpiteet
                          (Asia C-226/99)                                    22 päivänä kesäkuuta 1995 annetun komission asetuksen
                                                                             (EY) N:o 1415/95 soveltamisalaan, jos edellä mainitut
                          (1999/C 246/26)                                    asetukset katsotaan pätemättömiksi tai jos 1. kysymyksessä
                                                                             mainittu asetus on kumottu?
Tribunale di Genova – ensimmäinen jaosto – on pyytänyt
25.5.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroo-              (1) EYVL L 150, 1.7.1995, s. 64.
pan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 11.6.1999, Euroo-              (2) EYVL L 147, 30.6.1995, s. 65.
pan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa SIPLES Srl in Liquida-
zione vastaan 1) Ministero delle Finanze ja 2) Servizio Riscos-
sioni Tributi Concessione prov. Genova – San Paolo Riscossio-
ne Genova Spa ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:
Onko 244 artiklassa (1)tarkoitettu toimivalta lykätä riidanalai-
sen päätöksen täytäntöönpanoa annettu yksinomaisesti tullivi-
ranomaisille vai kuuluuko se myös tuomioistuimelle, jossa
muutosta on haettu?
                                                                        Euroopan yhteisöjen komission 16.6.1999 Itävallan tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
(1) Neuvoston 12.10.1992 antama asetus N:o 2913/92 (EYVL L 302,
    19.2.1992, s. 1).
                                                                                (asia C-231/99)
                                                                                (1999/C 246/28)
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.6.1999 Euroo-
                                                                        pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
Tribunale di Cagliarin – Sezione civile – 21.5.1999 te-                 vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeudellinen
kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                    neuvontaja Michael Niejahr ja prosessiosoite Luxemburgissa
asiassa Silos e Mangimi Martini Spa vastaan Ministero                   c/o komission oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez
                            delle Finanze                               de la Cruz, Centre Wagner C 254, Kirchberg.
                          (Asia C-228/99)                               Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                          (1999/C 246/27)                               1) toteaa, että Itävallan tasakunta ei ole noudattanut EY:n
                                                                             perustamissopimuksen ja
Tribunale di Cagliari – Sezione civile – on pyytänyt 21.5.1999
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-                    –   hedelmien ja vihannesten torjunta-ainejäämien enim-
mioistuimen kirjaamoon 14.6.1999 Euroopan yhteisöjen tuo-                        mäismäärien vahvistamista koskevan direktiivin
mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Silos e Mangimi Marti-                    76/895/ETY liitteen II ja torjunta-ainejäämien enim-
ni Spa vastaan Ministero delle Finanze seuraaviin kysymyksiin:                   mäismäärien vahvistamista tietyille kasvikunnasta pe-
                                                                                räisin oleville tuotteille lukien hedelmät ja vihannekset,
1) Kumotaanko 30 päivänä kesäkuuta 1995 annetulla komis-                         koskevan direktiivin 90/642/ETY liitteen II muuttami-
     sion asetuksella (EY) N:o 1576/95 (1) 29 päivänä kesäkuuta                  sesta 21 päivänä toukokuuta 1996 annetun neuvoston
     1995 annettu komission asetus (EY) N:o 1521/95 (2) ja                       direktiivin 96/32/EY (1) ja
     onko tästä syystä katsottava, että viimeksi mainitulla
     asetuksella ei ole ollut oikeusvaikutuksia 30.6.1995?                   –   viljoissa ja eläinkunnasta peräisin olevissa elintarvik-
                                                                                keissa olevien torjunta-ainejäämien enimmäismäärien
2) Onko 29 päivänä kesäkuuta 1995 annettua komission                             vahvistamista koskevien direktiivien 86/362/ETY ja
     asetusta (EY) N:o 1521/95 tulkittava siten, että sitä voidaan               86/363/ETY liitteiden muuttamisesta 21 päivänä tou-
     soveltaa myös sellaisiin vientitoimenpiteisiin, jotka olivat                kokuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin
     jo käynnissä ja päättyvät samana päivänä, jona mainittu                     96/33/EY (2),
     asetus julkaistiin ja saatettiin näin asianomaisten taloudel-
     listen toimijoiden saataville?
                                                                             mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä
3) Onko 29 päivänä kesäkuuta 1995 annettua komission                         määräajassa kaikkia kyseisten direktiivien noudattamisen
     asetusta (EY) N:o 1521/95 pidettävä pätemättömänä, koska                edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
     sitä ei ole perusteltu, ja onko tästä syystä katsottava, ettei
     sillä ole oikeusvaikutuksia?                                       2) velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-306/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 10.10.2013 (Landgericht Saarbrückenin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Spedition Welter GmbH v. Avanssur SA (Moottoriajoneuvon käyttöön liittyvän vastuun varalta otettava vakuutus ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattaminen — Direktiivi 2009/103/EY — 21 artiklan 5 kohta — Korvausedustaja — Tuomioistuinasiakirjojen tiedoksiantojen vastaanottamista koskeva edustusvalta — Kansallinen säännöstö, jonka mukaan tiedoksiannon pätevyys edellyttää sitä, että edustaja on valtuutettu nimenomaisesti vastaanottamaan tiedoksiantoja — Kansallisen säännöstön tulkitseminen unionin oikeuden mukaisella tavalla)

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/32

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 10.10.2013 (Landgericht Saarbrückenin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Spedition Welter GmbH v. Avanssur SA
   (Asia C-306/12) (1)

   (Moottoriajoneuvon käyttöön liittyvän vastuun varalta otettava vakuutus ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattaminen - Direktiivi 2009/103/EY - 21 artiklan 5 kohta - Korvausedustaja - Tuomioistuinasiakirjojen tiedoksiantojen vastaanottamista koskeva edustusvalta - Kansallinen säännöstö, jonka mukaan tiedoksiannon pätevyys edellyttää sitä, että edustaja on valtuutettu nimenomaisesti vastaanottamaan tiedoksiantoja - Kansallisen säännöstön tulkitseminen unionin oikeuden mukaisella tavalla)
   2013/C 344/55
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Saarbrücken

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Spedition Welter GmbH

      Vastaaja: Avanssur SA

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Landgericht Saarbrücken — Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavasta vakuutuksesta ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattamisesta 16.9.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/103/EY (EUVL L 263, s. 11) 21 artiklan 5 kohdan tulkinta — Korvausedustaja — Vahingon kärsineen vakuutusyhtiötä vastaan nostaman kanteen tiedoksianto tälle edustajalle — Kansallinen säännöstö, jossa tämän tiedoksiannon pätevyys riippuu nimenomaisesta valtuutuksesta tiedoksiannon vastaanottamiseen — Edellä mainitun direktiivin säännöksen välitön vaikutus

      Tuomiolauselma

               1)

               Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavasta vakuutuksesta ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattamisesta 16.9.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/103/EY 21 artiklan 5 kohtaa on tulkittava siten, että riittäviin toimivaltuuksiin, jotka korvausedustajalla on oltava, kuuluu tämän toimivalta ottaa pätevästi vastaan tiedoksi annettavia tuomioistuinasiakirjoja, jotka ovat tarpeen vahinkojen korvaamista koskevan menettelyn aloittamiseksi toimivaltaisessa tuomioistuimessa.

               2)

               Pääasiassa kyseessä olevien kaltaisissa olosuhteissa, joissa kansallisessa lainsäädännössä on toistettu sanatarkasti direktiivin 2009/103 21 artiklan 5 kohdan säännökset, kansallisen tuomioistuimen on ottamalla huomioon kansallinen oikeus kokonaisuudessaan ja soveltamalla siinä hyväksyttyjä tulkintatapoja tulkittava kansallista oikeutta yhteensopivasti unionin tuomioistuimen mainitulle direktiiville antaman tulkinnan kanssa.

      (1)  EUVL C 287, 22.9.2012.


title: Asia T-491/10: Kanne 15.10.2010 — SNCF v. SMHV — Infotrafic (infotrafic)

text:
               15.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/28

         Kanne 15.10.2010 — SNCF v. SMHV — Infotrafic (infotrafic)
   (Asia T-491/10)
   ()
   2011/C 13/54
   Kannekirjelmän kieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Société nationale de chemins de fer français (SNCF) (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja H. Reynaud)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Infotrafic SA (Ermont, Ranska)

      Vaatimukset

               —

               SMHV:n valituslautakunnan asiassa R 1268/2009-2 6.8.2010 tekemän päätöksen 16–23 kohtaa on muutettava

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Kuviomerkki ”infotrafic” luokkiin 9, 16, 38, 39 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — yhteisön tavaramerkki nro 1926815

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Infotrafic SA

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Kantaja

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 52 artiklaa ja 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska yhteisön tavaramerkiksi rekisteröidyn yhdistelmämerkin, jonka yhdeltä osalta puuttuu erottamiskyky tai sen erottamiskyky on kyseenalainen, tutkinnassa jokainen osa tulee käsitellä erikseen; perusteluvelvollisuus on laiminlyöty.


title: Asia T-529/12 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.10.2014 – Bermejo Garde v. Euroopan talous- ja sosiaalikomitea (ETSK) (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Palvelukseenotto — Ilmoitus avoimesta virasta — Nimitys johtajan virkaan — Kantajan ehdokkuuden peruuttaminen — Muun ehdokkaan nimittäminen — Kumoamisvaatimukset — Riitautetun avointa virkaa koskevan ilmoituksen kumoaminen ensimmäisessä oikeusasteessa sillä perusteella, että toimen tekijä ei ollut toimivaltainen — Nimenomaisen vastauksen antamatta jättäminen asianosaisten esittämiin perusteisin ja perusteluihin — Hyvän hallinnon periaate — Sellaisten vaatimusten tutkimatta jättäminen, joissa vaaditaan kumoamaan riitautetun avointa virkaa koskevan ilmoituksen perusteella tehdyt päätökset — Henkilöstösääntöjen 91 artiklan 2 kohta — Korvausvaatimus — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan — Virkamiestuomioistuimen perusteluvelvollisuus — Ratkaisuvalmis asia — Kanteen hylkääminen)

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.10.2014 – Bermejo Garde v. Euroopan talous- ja sosiaalikomitea (ETSK)
   (Asia T-529/12 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Palvelukseenotto - Ilmoitus avoimesta virasta - Nimitys johtajan virkaan - Kantajan ehdokkuuden peruuttaminen - Muun ehdokkaan nimittäminen - Kumoamisvaatimukset - Riitautetun avointa virkaa koskevan ilmoituksen kumoaminen ensimmäisessä oikeusasteessa sillä perusteella, että toimen tekijä ei ollut toimivaltainen - Nimenomaisen vastauksen antamatta jättäminen asianosaisten esittämiin perusteisin ja perusteluihin - Hyvän hallinnon periaate - Sellaisten vaatimusten tutkimatta jättäminen, joissa vaaditaan kumoamaan riitautetun avointa virkaa koskevan ilmoituksen perusteella tehdyt päätökset - Henkilöstösääntöjen 91 artiklan 2 kohta - Korvausvaatimus - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan - Virkamiestuomioistuimen perusteluvelvollisuus - Ratkaisuvalmis asia - Kanteen hylkääminen))
   2014/C 421/47
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Moises Bermejo Garde (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Levi)

      Valittajan: Euroopan talous- ja sosiaalikomitea (ETSK) (asiamies: M. Lernhart, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, joka on tehty virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-51/10, Bermejo Garde vastaan ETSK, 25.9.2012 antamasta tuomiosta ja jossa vaaditaan kyseisen tuomion osittaista kumoamista.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-51/10, Bermejo Garde vastaan ETSK, 25.9.2012 antama tuomio kumotaan siltä osin kuin siitä hylätään kantajan korvausvaatimus perusteluitta.

               2)

               Valitus hylätään muilta osin.

               3)

               Korvausvaatimus, jonka Moises Bermejo Garde on esittänyt virkamiestuomioistuimessa, kumotaan.

               4)

               Bermejo Garde vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, jotka ovat aiheutuneet tässä oikeusasteessa.

               5)

               Euroopan talous- ja sosiaalikomitea (ETSK) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan virkamiestuomioistuimessa ja tässä oikeusasteessa, ja se velvoitetaan korvaamaan ne kulut, joita Bermejo Gardelle on aiheutunut ensimmäisessä oikeusasteessa.

      (1)  EUVL C 55, 23.2.2013.


title: Asia T-89/16 P: Valitus, jonka Nicole Clarke, Sigrid Dickmanns ja Elisavet Papathanasiou ovat tehneet 26.2.2016 virkamiestuomioistuimen yhdistetyissä asioissa F-101/14, F-102/14 ja F-103/14, Clarke ym. v. EUIPO, 15.12.2015 antamasta tuomiosta

text:
               25.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/32

         Valitus, jonka Nicole Clarke, Sigrid Dickmanns ja Elisavet Papathanasiou ovat tehneet 26.2.2016 virkamiestuomioistuimen yhdistetyissä asioissa F-101/14, F-102/14 ja F-103/14, Clarke ym. v. EUIPO, 15.12.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia T-89/16 P)
   (2016/C 145/39)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittajat: Nicole Clarke (Alicante, Espanja), Sigrid Dickmanns (Gran Alacant, Espanja) ja Elisavet Papathanasiou (Alicante) (edustaja: asianajaja H. Tettenborn)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) yhdistetyissä asioissa F-101/14, F-102/14 ja F-103/14 15.12.2015 antaman tuomion kokonaisuudessaan

               —

               ratkaisemaan asian valittajien kussakin menettelyssä esittämien vaatimusten mukaisesti

               —

               velvoittamaan EUIPO:n korvaamaan menettelystä kokonaisuudessaan – siis virkamiestuomioistuimessa sekä unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyistä menettelyistä – aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa neljään valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu valittajien palvelussopimuksiin sisältyvien irtisanomislausekkeiden sekä EUIPO:n ja valittajien välillä tehtyjen ”uudelleen palvelukseen ottamista koskevien pöytäkirjojen” oikeudellisesti virheelliseen soveltamiseen siltä osin kuin asiassa kyseessä olevat kilpailumenettelyt eivät ole irtisanomislausekkeessa tarkoitettuja ”seuraavia” kilpailumenettelyjä.

               2)

               Toinen valitusperuste, joka perustuu valittajien palvelussopimuksiin sisältyvien irtisanomislausekkeiden oikeudellisesti virheelliseen soveltamiseen siltä osin kuin asiassa kyseessä olevat kilpailumenettelyt eivät koske irtisanomislausekkeen kattamaa teollisoikeuksien erityisalaa eikä irtisanomislauseketta voida siten soveltaa.
               Valittajat väittävät ensimmäisellä ja toisella valitusperusteella, että virkamiestuomioistuin on valituksenalaisessa tuomiossa sivuuttanut irtisanomislausekkeen sanamuodon, tarkoituksen ja tavoitteen sekä sen ajallisen ulottuvuuden ja ajallisen sovellettavuuden.

               3)

               Kolmas valitusperuste, joka perustuu Euroopan unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien henkilöstösääntöjen 8 artiklan 1 kohdan oikeudellisesti virheelliseen soveltamiseen
               Valittajat väittävät tässä yhteydessä, että unionin virkamiestuomioistuin on valituksenalaisessa tuomiossa jättänyt ottamatta huomioon sen, että valittajien ja EUIPO:n allekirjoittamat ”uudelleen palvelukseen ottamista koskevat pöytäkirjat” muodostivat sopimuslausekkeena ainakin toisen valittajien palvelussopimuksen jatkamisen, mistä henkilöstösääntöjen 8 artiklan 1 kohdan mukaan seuraa, että valittajien palvelussopimuksia on pidettävä toistaiseksi voimassa olevina.

               4)

               Neljäs valitusperuste, joka perustuu huolenpitovelvoitteen ja luottamuksensuojan periaatteen oikeudellisesti virheelliseen soveltamiseen
               Tältä osin valittajat väittävät, että unionin virkamiestuomioistuin on sen kysymyksen osalta, onko EUIPO täyttänyt huolenpitovelvoitteensa tai loukannut luottamuksensuojan periaatetta, kun se on järjestänyt vasta yhdeksän vuoden kuluttua irtisanomislausekkeen allekirjoittamisesta kilpailumenettelyn, jossa pitäisi ratkaista valittajien ammatillinen tulevaisuus, ottanut virheellisesti huomioon uudelleen palvelukseen ottamisen ajankohdan irtisanomislausekkeen allekirjoittamisen ajankohdan sijaan.


title: Asia C-419/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 14.2.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Valtiontuet — Takaisinperimisvelvollisuus)

text:
               29.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 14.2.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-419/06) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Valtiontuet - Takaisinperimisvelvollisuus)
   (2008/C 79/07)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. Righini, M. Konstantinidis, D. Triantafyllou ja I. Chatzigiannis)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: A. Samoni-Rantou ja P. Mylonopoulos, avustajinaan dikigoros V. Christianos ja dikigoros P. Anestis)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Olympic Airlines -lentoyhtiölle myönnettyjen valtion tukien takaisinperimistä koskevan, 14.9.2005 tehdyn komission päätöksen K(2005)2706 noudattamisen edellyttämien toimenpiteiden laiminlyönti
   Tuomiolauselma

               1)

               Helleenien tasavalta ei ole noudattanut Kreikan Olympic Airwaysille ja Olympic Airlinesille myöntämistä valtiontuista 14.9.2005 tehdyn komission päätöksen 2–4 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole määräajassa toteuttanut kaikkia toimenpiteitä, jotka ovat tarpeen kyseisellä päätöksellä laittomiksi ja yhteismarkkinoille soveltumattomiksi todettujen tukien poistamiseksi.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 310, 16.12.2006.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto), 26 päivänä lokakuuta 1995, asiassa C-51/94, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Saksan liittotasavalta (Elintarvikkeiden merkinnät ja ulkoasu - EY:n perustamissopimuksen 30 artikla ja direktiivi 79/112/ETY - Ainesosaluettelossa ilmoitettua ainetta koskeva maininta myyntinimityksen yhteydessä)

text:
N:o C 333/4             FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       9.12.95
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                           ( viides jaosto ),                                                  ( neljäs jaosto ),
                   26 päivänä lokakuuta 1995 ,                                        26 päivänä lokakuuta 1995 ,
asiassa C-51 /94, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan               asiassa C-143/94 (Tribunale amministrativo regionale del
                      Saksan liittotasavalta^)                       Lazion esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), Furlanis costru
(Elintarvikkeiden merkinnätja ulkoasu — EY:n perustamis             zioni generali SpA vastaan Azienda nazionale autonoma
sopimuksen 30 artikla ja direktiivi 79/112/ETY —                                            strade ( ANAS)(1)
Ainesosaluettelossa ilmoitettua ainetta koskeva maininta             (Neuvoston direktiivit 71/305/ETY ja 89/440/ETY —
                  myyntinimityksen yhteydessä)                      Julkiset hankinnat — Sopimuksen kohteeseen nähden
                            ( 95/C 333/06 )                                      poikkeuksellisen edulliset tarjoukset)
                                                                                ( 95/C 333/07 )
                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-51/94, Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie
het: Hendrik van Lier ja Angela Bardenhewer ) vastaan                (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
Saksan liittotasavalta ( asiamiehet: Ernst Röder ja Bernd               yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Kloke ), jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan totea
maan, että Saksan liittotasavalta on jättänyt täyttämättä
EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan ja sitä seuraavien
artikloiden sekä kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elin        Asiassa C-143/94 , jonka Tribunale amministrativo regio
tarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koske             nale del Lazio ( Italia ) on saattanut ETY:n perustamissopi
van jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 18                  muksen 177 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen
päivänä joulukuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin                käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui
79/112/ETY ( EYVL 1979 N:o L 33 , s . 1 ) 5 , 6 ja 16 artiklan       messa vireillä olevassa riita-asiassa Furlanis costruzioni
mukaan sille kuuluvat velvollisuudet, koska se on vaatinut,          generali SpA vastaan Azienda nazionale autonoma strade
että kun Saksassa markkinoidaan saksalaisen valmistusoh             ( ANAS ) ennakkoratkaisun julkisia rakennusurakoita kos
jeen määräyksistä poikkeavan ainesosan sisältäviä elintar           kevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta
vikkeita, niiden myyntinimitystä täydennetään kyseisen               26 päivänä heinäkuuta 1971 annetun neuvoston direktiivin
aineen käyttämistä koskevalla maininnalla , vaikka aine on           71 /305/ETY ( EYVL N:o L 185 , s . 5 ) 29 artiklan, sellaisena
jo mainittu ainesosaluettelossa, yhteisöjen tuomioistuin             kuin se on muutettuna 18 päivänä heinäkuuta 1989
( viides jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjoh        annetun neuvoston direktiivin 89/440/ETY ( EYVL N:o
taja D. A. O. Edward, tuomarit J. C. Moitinho de Almeida             L 210, s. 1 ) 1 artiklan 20 kohdalla , tulkinnasta , yhteisöjen
( esittelevä tuomari ), C. Gulmann, P. Jann ja L. Sevon;             tuomioistuin ( neljäs jaosto ), toimien kokoonpanossa :
julkisasiamies : F. G. Jacobs, kirjaaja : R. Grass, on antanut       jaoston puheenjohtaja C. N. Kakouris ( esittelevä tuomari ),
26.10.1995 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :               tuomarit P. J. G. Kapteyn ja H. Ragnemalm, julkisasiamies :
                                                                     C. O. Lenz, kirjaaja : hallintovirkamies L. Hewlett, on
1 ) Vaatiessaan kasvisrasvoista valmistettuja bearnaise- ja          antanut 26.10.1995 tuomion, jonka tuomiolauselma on
                                                                     seuraava :
      hollandaise-kastikkeita sekä lisäainetta E 160 F sisältä
      viä tiettyjä leivonnaisia Saksassa markkinoitaessa, että
      niiden myyntinimityksen yhteydessä on kyseisen aineen
      käyttämistä koskeva lisämaininta, vaikka aine on jo
                                                                    Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekome
      mainittu kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintar
                                                                     nettelyjen yhteensovittamisesta 26 päivänä heinäkuuta
      vikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koske          1971 annetun neuvoston direktiivin 71 /305/ETY 29 artik
      van jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 18            lan 5 kohdan viimeistä alakohtaa, sellaisena kuin se on
      päivänä joulukuuta 1 978 annetun neuvoston direktiivin         muutettuna 1 8 päivänä heinäkuuta 1 989 annetun neuvos
      79/112/ETY 6 artiklassa tarkoitetussa ainesosaluette
                                                                     ton direktiivin 89/440/ETY 1 artiklan 20 kohdalla, on
      lossa, Saksan liittotasavalta on jättänyt täyttämättä sille
                                                                     tulkittava siten, että siinä säädettyä poikkeusmenettelyä
      EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan mukaan                   voidaan käyttää ainoastaan sellaisissa menettelyissä,
      kuuluvat velvollisuudet.
                                                                     joissa tarjouskilpailu on lopullisesti ratkaistu viimeistään
                                                                     31.12.1992 .
2 ) Kanne hylätään muilta osin.
3 ) Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeu            (') EYVL N:o C 218 , 6.8.1994
      denkäyntikulut.
P ) EYVL N:o C 76 , 12.3.1994


title: Asia C-546/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 22.10.2013 — Agenzia delle Dogane ja Ufficio di Verona dell’Agenzia delle Dogane v. ADL American Dataline Srl

text:
               21.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 377/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 22.10.2013 — Agenzia delle Dogane ja Ufficio di Verona dell’Agenzia delle Dogane v. ADL American Dataline Srl
   (Asia C-546/13)
   2013/C 377/15
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte suprema di cassazione

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Agenzia delle Dogane ja Ufficio di Verona dell’Agenzia delle Dogane

      Vastapuoli: ADL American Dataline Srl

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (1) 10 artiklan 2 kohdan ja 12 artiklan sekä oikeusvarmuuden periaatteen vastaista johtaa liitteessä I olevan II osan tullitaulukon 84 ryhmän huomautuksiin 17.10.2006 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1549/2006 (2) tehdyistä muutoksista (joilla kaiuttimet jätettiin nimikkeen 8471 ulkopuolelle, jos ne esitetään tullille erikseen, erillään automaattisista tietojenkäsittelykoneista) tulkintaohjeet sen toteamiseksi, että ADL s.r.l. -yhtiön maahantuomilla tuotteilla (3) — jotka on kuvattu tämän välipäätöksen A osan 1, 3 ja 4 kohdassa — suoritetaan ”muita” erityistoimintoja (äänen toistaminen ja vahvistaminen) kuin tietojenkäsittelyä?

               2)

               Onko ADL s.r.l. -yhtiön maahantuomien tuotteiden — jotka on kuvattu tämän välipäätöksen A osan 1, 3 ja 4 kohdassa —, jotka ovat automaattisesta tietojenkäsittelykoneesta erillään myytäviä ”kaiuttimia”, katsottava olevan laitteita, joilla ”suoritetaan muita erityistoimintoja kuin tietojenkäsittelyä” — mikäli äänen toistamista ja vahvistamista on pidettävä sellaisina — tai eikö niitä voida pitää muita erityistoimintoja kuin tietojenkäsittelyä suorittavina järjestelmän yksiköinä, koska — kun otetaan huomioon niiden tekniset erityisominaisuudet (liitettävissä yksinomaan USB-kaapelilla; MAC OS 9 -käyttöjärjestelmä välttämätön) — ”niillä ei voida suorittaa toimintoja ilman tällaista konetta [toisin sanoen automaattista tietojenkäsittelykonetta]” (vrt. asia C-339/98, Peacock Ag, tuomio 19.10.2000, 14 ja 15 kohta, sekä asia C-142/06, Olicom, tuomio 18.7.2007, 20, 29 ja 30 kohta: vaikka niissä viitataankin toisenlaisiin laitteisiin — verkkokortteihin ja niin sanottuihin yhdistelmäkortteihin —, vaikuttaa siltä, että niissä päädytään ”muiden” erityistoimintojen puuttumiseen sillä kahtalaisella perusteella, että laite yhtäältä toimii yksinomaan henkilökohtaisen tietokoneen välityksellä ja toisaalta kykenee vastaanottamaan ja lähettäessä muuntamaan tietokoneesta tulevia signaaleja)?

      (1)  Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2658/87 (EYVL L 256, s. 1).

      (2)  Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 17.10.2006 annettu komission asetus (EY) N:o 1549/2006 (EUVL L 301, s. 1).

      (3)  Kyseessä ovat ”yhdysvaltalaisen Harman Multimedia -yhtiön valmistamat kaiuttimet, jotka on tarkoitettu käytettäviksi yksinomaan Apple-tyyppisten tietokoneiden oheislaitteina”.


title: Telecom Italia SpA:n 17.6.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-96/96)

text:
N:o C 233/22       1 FI |                      Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                          10.8.96
määrättiin aluksi 10 kuukaudeksi henkilökohtaiseen tilan          — velvoittaa hävinneen asianosaisen korvaamaan oikeu
teeseensa ja perheeseensä liittyvistä syistä Euroopan parla           denkäyntikulut.
mentin edustuston käytettäväksi Berliinissä . Kantaja esit
tää, että hänen aviomiehellään on oma asianajotoimisto ja
että he asuvat yhdessä 2 ja 6 vuotiaiden lastensa kanssa
Berliinissä . Cedefopin johtaja hylkäsi 22.5.1996 tekemäl         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
lään, kanteen kohteena olevalla päätöksellään kantajan
hakemuksen, joka koski hänen siirtonsa pidentämistä
enemmän kuin 30.6.1996 asti . Tässä kantajalle 29.5.1996           Riidanalaisessa direktiivissä säädetään muun muassa, että
tiedoksiannetussa päätöksessä vaadittiin, että kantaja aloit      teleorganisaatioiden tarjoamat televiestinnän infrastruk
taa työskentelynsä Cedefopissa Tessalonikissa jälleen              tuurit vapautetaan nopeutetusti viimeistään 1.7.1996 , eli
1.7.199 6 alkaen .                                                 aikaisemmin kuin 1.1.1998 , jolloin täydellinen kilpailu on
                                                                   toteutettava . Lisäksi direktiivissä säädetään, että yleisiä
                                                                   televerkkoja toimittavien yritysten on vastattava yksin
Kantaja vaatii kanteellaan 22.5.1996 tehdyn päätöksen              yleispalveluvelvoitteista aiheutuvista kustannuksista .
kumoamista . Yhtäältä kantaja riitauttaa kieltäytymisen
pidentää hänen siirtoaan Berliinissä , ja hän vaatii tämän
väliaikaisen siirtonsa pidentämistä , kunnes hän voi käyttää       Kantaja on ainoa yritys, jolla on Italiassa tällaisia yksin
hyväkseen toimielinten välistä siirtoa henkilöstösääntöjen         oikeuksia ; nämä yksinoikeudet perustuvat posti - ja
29 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti . Lisäksi hän          teleministeriön kanssa vuonna 1984 tehtyyn sopimukseen,
kiistää päätöksen siirrostaan Cedefopiin Tessalonikiin             ja ne on poistettava riidanalaisen direktiivin mukaisesti . Se
1.7.1996 alkaen .                                                  on myös ainoa yritys, joka toimittaa yleisiä televerkkoja ja
                                                                   näin ollen ainoa, jonka etuja yleispalveluvelvoitteita kos
                                                                   keva kansallinen järjestelmä koskee . Tältä osin on lisättävä ,
Muut kanneperusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat         että mainitut velvoitteet ovat kantajan osalta huomattavasti
kuin mitä asiassa T-85/96 on esitetty.                             suuremmat kuin muissa jäsenvaltioissa erityisesti sen
                                                                   vuoksi, että Italian pinnanmuodostus edellyttää erityisiä
                                                                   järjestelyjä ja niiden ylläpitämistä , jotta kaikille kansalaisille
                                                                   voitaisiin tarjota puhelinpalveluja kohtuulliseen hintaan .
                                                                   Kantajan mielestä riidanalaiset artiklat on kumottava
                                                                   perustelujen puuttumisen , perustamissopimuksen 90 artik
                                                                   lan 3 kohdan mukaisen komission toimivallan puuttumisen,
Telecom Italia SpA:n 17.6.1996 Euroopan yhteisöjen                 menettelysääntöjen rikkomisen, tavoiteltua tulosta ja
              komissiota vastaan nostama kanne                     käytettyjä keinoja koskevan suhteellisuusperiaatteen louk
                                                                   kaamisen , oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan peri
                        (Asia T-96/96 )
                                                                   aatteiden loukkaamisen, toimielinten välisen tasapainon
                         ( 96/C 233/38 )                           yleisen periaatteen loukkaamisen sekä ihmisoikeuksien ja
                                                                   perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä yleissopimuksessa
                                                                   vahvistetun omaisuudensuojan perustavanlaatuisen peri
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)                     aatteen loukkaamisen vuoksi .
Telecom Italia SpA, kotipaikka Torino, on nostanut                 Kantaja väittää erityisesti , että
 17.6.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota            — vastaaja on rikkonut vapauttamisaikataulua koskevaa
vastaan . Kantajan edustajia ovat asianajajat Mario Sira               neuvoston ratkaisua ja EY:n perustamissopimuksen
gusa , Rooma , Giuseppe Scassellati-Sforzolini , Bologna, ja            100 a artiklan mukaista neuvoston sekä Euroopan
 Matteo Bay, Milano, prosessiosoite Luxemburgissa asiana               parlamentin toimivaltaa yleispalveluja koskevien kus
 jotoimisto Elvinger, Hoss & Prussen .                                  tannusten rahoitusjärjestelmien yhdenmukaistamisen
                                                                        osalta ;
 Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio            — yritysten toimintaan on sovellettava ainoastaan 86 ar
 istuin
                                                                        tiklaa ja siihen liittyvää neuvoston asetusta N:o 17/62 ( 2 )
                                                                        eikä 90 artiklaa, joka määritelmän mukaan koskee
 — kumoaa komission direktiivin 96/ 19/EY ( 1 ) 2 artiklan              valtion toimenpiteitä ;
     2 kohdan siltä osin kuin siinä säädetään vaihtoehtoisten
     infrastruktuurien nopeutetusta vapauttamisesta, ja             — on olemassa muita keinoja saavuttaa tavoite, johon
     kyseisen direktiivin 4 c artiklan siltä osin kuin siinä            komissio pyrkii , eli televiestintämarkkinoiden täydelli
     velvoitetaan jäsenvaltiot perustamaan yleispalveluja               nen vapauttaminen, ja tällaisia keinoja ovat lähinnä
     koskevien kustannusten rahoitusjärjestelmä , jossa ylei           neuvoston direktiivin 92/44/ETY ( 3 ) muuttaminen,
     siä televerkkoja toimittavat yritykset vastaisivat yksin           86 artiklan soveltaminen sellaisiin yrityksiin, jotka
     näistä kustannuksista ,                                            syyllistyvät väärinkäytöksiin, ja yleispalveluja koskeviin
 ---pagebreak---  10.8.96               I FI 1                     Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                               N:o C 233/23
       kustannuksiin liittyvien maksuvelvoitteiden jakaminen          ei ole noudatettu . Tämän lisäksi kantajaan ei kuulu soveltaa
       tasapuolisemmin .                                              näitä määräaikoja, koska hänet on siirretty pysyvästi .
 (') EYVL N:o L 74, 13.3.1 996 , s . 13                               Toiseksi kantaja katsoo, että 26.7.1988 tehtyä päätöstä ei
 ( 2 ) EYVL N:o 13 , 21.2.1962 , s . 204/62                           ole noudatettu, koska riidanalainen päätös on tehty määrä
 (M EYVL N:o L 165 , 19.6.1992 , s . 27                               ajan kuluttua umpeen ja koska tähän päätökseen johtanut
                                                                      menettely ei ole ollut avoin, eikä siinä ole varmistettu
                                                                      kantajan mahdollisuutta ilmaista näkemyksiään , ja kantaja
                                                                      on siten joutunut tapahtuneiden tosiasioiden eteen .
                                                                      Kolmanneksi riidanalaisessa päätöksessä rikotaan kantajan
Mario Costacurtan 21.6.1996 Euroopan yhteisöjen komis                mukaan perusteluvelvollisuutta .
                   siota vastaan nostama kanne
                           (Asia T-98/96 )                            Kantaja tuo lopuksi esille , että komissio on loukannut
                            ( 96/C 233/39 )                           kantajan osalta luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden
                                                                      periaatetta , vahingoittanut kantajan aineettomia ja talou
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      dellisia oikeuksia ja rikkonut menettelysääntöjä .
Mario Costacurta, Kinshasa ( Zairen tasavalta ), on nostanut
21.6.1996 kanteen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa Euroopan yhteisöjen komis
siota vastaan . Kantajan edustajana on asianajaja Nicolas
Decker, Luxemburg, prosessiosoite Luxemburgissa asiana              Maria Elisabeth Wolfin 27.6.1996 Euroopan yhteisöjen
jotoimisto Nicolas Decker, 16 avenue Marie-Thérèse .                               komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                ( Asia T-101 /96 )
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio                                            96/C 233 /40 )
istuin
— kumoaa Euroopan yhteisöjen komission ulkopuolisten                                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
       toimintojen yksikköön kuuluvan komitean ( Comité de
       Direction du Service extérieur ) tekemän ja nimittävän        Maria Elisabeth Wolf, kotipaikka Mamer ( Luxemburgin
       viranomaisen vahvistaman päätöksen, joka sisältyy asi        suurherttuakunta ), on nostanut 27.6.1996 kanteen Euroo
       akirjoihin nro 17493 ( 14.12.1995 ), nro 8908                 pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
       ( 30.4.1996 ), nro 14515 ( 31.5.1996 ) ja 31.5.1996 teh      Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan edusta
       tyyn nimitysasiakirjaan, jolla kantaja siirrettiin Euroo     jat ovat asianajajat Jean-Noël Louis, Thierry Demaseure ja
       pan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimistoon Luxem      Ariane Tornel , Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o
       burgiin,                                                      Fiduciaire Myson SARL, 1 rue Glesener .
— velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan
       kaikki tässä oikeusasteessa samoin kuin välitoimimenet
                                                                     Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                     istuin
       telyssä aiheutuneet kulut.
                                                                     — kumoaa päätöksen, jolla hylättiin kantajan osallistumi
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       nen kilpailuun KOM/A/955,
Kantaja, komission Zairen edustustoon kolme vuotta sitten            — velvoittaa         komission       maksamaan       kantajalle
siirretty komission virkamies , riitauttaa nimittävän virano             aineettomasta vahingosta yhden ecun symbolisen vahin
maisen päätöksen, jolla hänet siirrettiin uudelleen Euroopan              gonkorvauksen,
yhteisöjen virallisten julkaisujen toimistoon Luxembur
giin .
                                                                     — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                          lut .
Kantaja vetoaa ensiksikin siihen, että urakiertojärjestelmää
on rikottu sellaisena kuin siitä on päätetty uutta urakiertoa
koskevista ohjeista 26.7.1988 tehdyssä komission päätök              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
sessä . Tämä päätös on tehty henkilöstösääntöjen liitteen X 2
ja 3 artiklan nojalla; näissä artikloissa säädetään, että            Kantaja väittää osoittaneensa, että hänellä oli kilpailuilmoi
kolmanteen maahan siirretyt virkamiehet toimivat vuoroin             tuksessa edellytetty yli kahdentoista vuoden yliopistotasoi
edustustossa ja vuoroin toimielimen toimipaikassa . Näitä            nen työkokemus kilpailuun osallistumiseen oikeuttavan
säännöksiä on rikottu , kun ulkopuolisten toimintojen                yliopistotutkinnon suorittamisen jälkeen, vaikka riidanalai
yksikköön kuuluva komitea ja nimittävä viranomainen                  sen päätöksen perusteluissa onkin esitetty toisin kilpailussa
sisällyttivät urakiertoon julkaisutoimiston , joka ei kuulu          edellytetyn työkokemuksen ( vähintään kaksitoista vuotta )
urakiertojärjestelmään ja jota ei voida myöskään pitää               osalta . Kantaja katsookin, ettei pätevällä tavalla voida
toimipaikkana . Kantaja ei ole myöskään vielä toiminut               kiistää sitä, että hän on väitöskirjansa laatimiseksi tehdyn
kahdeksaa vuotta edustuston palveluksessa, mikä tarkoit             tutkimustyön yhteydessä joutunut suorittamaan tilastollisia
taa , että edustustoa ja toimipaikkaa koskevia määräaikoja           tehtäviä , jollaisia kilpailuilmoituksessa edellytettiin .


title: Asia T-218/12: Kanne 22.5.2012 — Micrus Endovascular v. SMHV — Laboratorios Delta (DELTA)

text:
               21.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/26

         Kanne 22.5.2012 — Micrus Endovascular v. SMHV — Laboratorios Delta (DELTA)
   (Asia T-218/12)
   2012/C 217/55
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Micrus Endovascular LLC (Wilmington, Yhdysvallat) (edustaja: barrister B. Brandreth)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Laboratorios Delta Lda (Queluz, Portugali)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan asiassa R 244/2011-2 6.3.2012 tekemä päätös on kumottava, ja

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan kantajalle valituslautakunnassa ja unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”DELTA” luokkaan 10 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 6655906

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: kuviomerkkiä ”DELTA PORTUGAL” luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity kansainvälinen tavaramerkki nro 131374; kuviomerkkiä ”DELTA PORTUGAL” luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity portugalilainen tavaramerkki nro 140578; rekisteröity liikenimi ”LABORATORIOS DELTA” nro 23113

      Väiteosaston ratkaisu: väite hyväksyttiin

      Valituslautakunnan ratkaisu: valitus hylättiin

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Yhdistetyt asiat T-304/04 ja T-316/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 6.9.2006 — Italia ja Wam v. komissio (Valtiontuki — Korkotukilainat, joiden avulla on tarkoitus mahdollistaa sijoittautuminen tiettyihin kolmansiin maihin — Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja kilpailun vääristyminen — Perustelut)

text:
               18.11.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/33

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 6.9.2006 — Italia ja Wam v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-304/04 ja T-316/04) (1)

   (Valtiontuki - Korkotukilainat, joiden avulla on tarkoitus mahdollistaa sijoittautuminen tiettyihin kolmansiin maihin - Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja kilpailun vääristyminen - Perustelut)
   (2006/C 281/57)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantajat: Italian tasavalta (asiamiehet: aiemmin avvocato dello Stato A. Cingolo, sittemmin avvocato dello Stato P. Gentili) ja Wam SpA (Cavezzo di Modena, Italia) (edustaja: asianajaja E. Giliani)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: V. Di Bucci ja E. Righini)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valtiontuesta N:o C 4/2003 (ex NN 102/2002), jota Italia on myöntänyt WAM S.p.A:lle 19 päivänä toukokuuta 2004 tehdyn komission päätöksen 2006/177/EY (EUVL 2006, L 63, s. 11) kumoamista koskeva vaatimus
   Tuomiolauselma

               1)

               Valtiontuesta N:o C 4/2003 (ex NN 102/2002), jota Italia on myöntänyt WAM S.p.A:lle 19 päivänä toukokuuta 2004 tehty komission päätös 2006/177/EY (EUVL 2006, L 63, s. 11) kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan asiassa T-304/04 Italian tasavallalle ja asiassa T-316/04 Wamille aiheutuneet oikeudenkäyntikulut, mukaan luettuina välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut.

      (1)  EUVL C 251, 9.10.2004.