title: Asia C-348/02: Euroopan yhteisöjen komission 28.9.2002 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
23.11.2002                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 289/15
kon perusteella. Järjestelmän väitetty vaikutus onnettomuuk-              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
sien ehkäisyyn ei ole ilmeinen, koska järjestelmä pikemminkin
suosii sovintoratkaisua pienten vahinkojen yhteydessä.
                                                                          Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi ovat samat kuin
                                                                          asiassa C-346/02 ( 2).
( 1) Muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien,
     asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä    (1 ) Muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien,
     direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta 18 päivänä            asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä
     kesäkuuta annettu 1992 neuvoston direktiivi 92/49/ETY (kolmas             direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta 18 päivänä
     vahinkovakuutusdirektiivi) EYVL L 228, 11.8.1992, s. 1.                   kesäkuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/49/ETY (kolmas
                                                                               vahinkovakuutusdirektiivi) (EYVL L 228, s. 1).
                                                                          (2 ) Ks. tämä EYVL s. 14.
                                                                          Euroopan yhteisöjen komission 28.9.2002 Italian tasaval-
                                                                                taa vastaan nostama kanne
Euroopan yhteisöjen komission 30.9.2002 Ranskan tasa-                                                 (Asia C-348/02)
                   valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                (2002/C 289/25)
                            (Asia C-347/02)
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 28.9.2002 Euroo-
                                                                          pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
                           (2002/C 289/24)                                vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Gregorio Valero Jordana ja
                                                                          Roberto Amorosi.
                                                                          Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                          –      toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut orgaanisten
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 30.9.2002 Euroo-
                                                                                liuottimien käytöstä tietyissä toiminnoissa ja laitoksissa
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa                       aiheutuvien haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Ch. Tufvesson ja J.-F. Pas-
                                                                                rajoittamisesta 11 päivänä maaliskuuta 1999 annetun
quier, prosessiosoite Luxemburgissa.                                             neuvoston direktiivin 1999/13/EY ( 1) 15 artiklan mukai-
                                                                                sia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktii-
                                                                                vin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin-
                                                                                nollisia määräyksiä;
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin                                                                      –      velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                                kulut.
–      toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut direktii-
       vin 92/49/ETY ( 1) mukaisia velvoitteitaan, koska se on
       kyseisen direktiivin 6 artiklan 3 kohdassa, 29 artiklassa ja       Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
       39 artiklassa asetetun maksujen vapautta sekä ennakkoon
       tai systemaattisesti tehtävän maksujen ja sopimusten
       valvonnan poistamista koskevan periaatteen vastaisesti             EY 249 artikla, jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutetta-
       ottanut käyttöön ja pitänyt voimassa bonusjärjestelmän,            vaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on
       jolla on automaattisia ja sitovia vaikutuksia maksuihin            osoitettu, tarkoittaa, että jäsenvaltioiden on noudatettava direk-
       ja jota sovelletaan kaikkiin Ranskan alueella tehtyihin            tiiveissä täytäntöönpanoa varten vahvistettuja määräaikoja.
       autovakuutussopimuksiin tekemättä eroa Ranskassa koti-             Kyseinen määräaika päättyi 1.4.2001 ilman, että Italian tasaval-
       paikkansa omaavien vakuutusyhtiöiden ja siellä sivuliik-           ta olisi toteuttanut komission mainitsemia, direktiivin noudat-
       keen välityksellä tai palvelujen tarjoajina toimivien vakuu-       tamisen edellyttämiä toimia.
       tusalan yritysten välillä, ja
                                                                          (1 ) EYVL L 85, 29.3.1999, s. 1.
–      velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
       tikulut.


title: Asia T-256/04: Mundipharma AG:n 28.6.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               28.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/35

         Mundipharma AG:n 28.6.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-256/04)
   (2004/C 217/63)
   Oikeudenkäyntikieli määritetään työjärjestyksen 131 artiklan 2 kohdan mukaisesti — kieli, jolla kannekirjelmä laadittiin: saksa
   Mundipharma AG, Basel (Sveitsi), on nostanut 28.6.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantaja Mundipharma AG:n edustajana on asianajaja F. Nielsen. Käsittelyyn valituslautakunnassa osallistui myös Altana Pharma AG, Konstanz (Saksa).
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston toisen valituslautakunnan 19.4.2004 tekemän päätöksen (valitusasian numero: R 1004/2002-2),

               —

               velvoittaa vastaajana olevan viraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               ALTANA Pharma AG

               Haettu tavaramerkki:

               Sanamerkki RESPICUR luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten (hengitysteiden hoitoon käytettävät hoitovalmisteet) — hakemus nro 949 156

               Sen tavamerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Kantaja

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon on vedottu:

               Saksalainen sanamerkki RESPICORT luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten (farmaseuttiset tuotteet, terveydenhoitovalmisteet, laastarit)

               Väiteosaston ratkaisu:

               Väitteen hylkääminen

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Väiteosaston päätöksen kumoaminen ja väitteen hylkääminen

               Kanneperusteet:

               Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia C-184/08: Kanne 29.4.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

text:
               21.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 158/14

         Kanne 29.4.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-184/08)
   (2008/C 158/22)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Oliver ja J.-B. Laignelot)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut pesuaineista 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 648/2004 (1) 18 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säätänyt 18 artiklan mukaisista seuraamuksista tai koska se ei ole ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle

               —

               Luxemburgin suurherttuakunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Asetuksen N:o 648/2004 18 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on viimeistään 8.10.2005 mennessä säädettävä mainitun asetuksen rikkomiseen sovellettavista varoittavista, tehokkaista ja oikeasuhteisista seuraamuksista ja niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Nyt käsiteltävänä olevan kanteen nostamispäivänä vastaaja ei ollut vieläkään säätänyt kyseisen artiklan mukaisista seuraamuksista, tai se ei ollut ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle.

      (1)  EUVL L 104, s. 1.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 9 päivänä maaliskuuta 2004 asiassaC-159/03 P, Jan Pflugradt vastaan Euroopan keskuspankki (Valitus — EKP:n henkilöstö— Koeajalle asettamista koskeva kirje — Valmisteleva toimi — Toimi, joka eiole asianomaiselle vastainen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/17

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS

   (viides jaosto)
   9 päivänä maaliskuuta 2004
   asiassa C-159/03 P, Jan Pflugradt vastaan Euroopan keskuspankki (1)

   (Valitus - EKP:n henkilöstö - Koeajalle asettamista koskeva kirje - Valmisteleva toimi - Toimi, joka ei ole asianomaiselle vastainen - Tutkimatta jättäminen)
   (2004/C 106/30)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-159/03 P, Jan Pflugradt, Euroopan keskuspankin virkamies, kotipaikka Frankfurt-Am-Main (Saksa), (edustajanaan asianajaja N. Pflüger), prosessiosoite Luxemburgissa, jossa valittaja on vaatinut muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-83/02, Pflugradt vastaan EKP, 11.2.2003 antaman määräyksen (Kok. H. 2003, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) kumoamista, vastapuolena: Euroopan keskuspankki (asiamiehinään T. Gilliams ja N. Urban, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur), prosessiosoite Luxemburgissa, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: viidennen jaoston puheenjohtaja C. Gulmann sekä tuomarit A. La Pergola (esittelevä tuomari) ja R. Silva de Lapuerta, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: R Grass, on 9.3.2004 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Pflugradt velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 135, 7.6.2003.


title: Asia T-271/06: Kanne 2.10.2006 — Microsoft v. komissio

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/56

         Kanne 2.10.2006 — Microsoft v. komissio
   (Asia T-271/06)
   (2006/C 294/115)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Microsoft Inc (Seattle, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat J-F.Bellis, G. Berrisch, I. S. Forrester, QC ja solicitor D. W. Hull)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               komission 12.7.2006 tekemä päätös K(2006)3143 lopull., jossa vahvistettiin Microsoft Corporationille päätöksellä K(2005)4420 lopull. asetetun uhkasakon lopullinen määrä ja muutettiin kyseistä päätöstä tämän määrän osalta, on kumottava

               —

               toissijaisesti asetettu uhkasakko on kumottava tai sitä on alennettava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio asetti 10.11.2005 tekemällään päätöksellä, joka tehtiin asetuksen 1/2003 24 artiklan 1 kohdan nojalla (jäljempänä 24 artiklan 1 kohtaan perustuva päätös), uhkasakon siinä tapauksessa, että kantaja ei noudattaisi velvollisuuttaan toimittaa yhteensopivuutta koskevia tietoja (Interoperability Information) 24.3.2004 tehdyn päätöksen K(2004)900 lopull. (jäljempänä vuoden 2004 päätös) mukaisesti. Riidanalaisessa päätöksessä K(2006)3143, joka tehtiin 12.7.2006, vahvistettiin uhkasakon lopulliseksi määräksi 280,5 miljoonaa euroa ajanjaksolle 16.12.2005–20.6.2006.
   Kantaja vaatii kannekirjelmässään riidanalaisen päätöksen kumoamista seuraavin perustein:
   Kantaja väittää ensiksi, että komissio loukkasi velvollisuuttaan antaa selkeät tiedot ja täsmälliset ohjeet siitä, mitä se edellytti vuoden 2004 päätöksen noudattamiseksi. Kantaja katsoi, että tällaiset tiedot ja ohjeet olivat tarpeen, jotta se voisi valita odotetut keinot yhteensopivuutta koskevien tietojen toimittamisvelvoitteen noudattamiseksi. Kantaja väittää tämän osalta lisäksi, että komissio ei sisällyttänyt relevantteja ohjeita vuoden 2004 päätökseen eikä itse 24 artiklan 1 kohtaan perustuvaan päätökseen ennen tämän jälkimmäisen päätöksen tekemistä eikä ennen kuin useita kuukausia päätöksen tekemisestä oli kulunut.
   Kantaja väittää toiseksi, että komissio ei osoittanut edellytetyllä tavalla, että kantaja ei noudattanut vuoden 2004 päätöksen mukaista velvollisuuttaan toimittaa yhteensopivuutta koskevia tietoja. Täsmällisemmin sanottuna komissio ei kantajan mukaan esittänyt selkeää ja vakuuttavaa päättelyä riittävän täsmällisin ja johdonmukaisin todistein siitä, että (1) kantajan 15.12.2005 käyttöön antamat tekniset asiakirjat eivät olleet vuoden 2004 päätöksen vaatimusten mukaiset ja (2) yksikään kantajan tätä seuranneista toimista 16.12.2005 ja kesäkuun 2006 välisenä aikana ei riittänyt päätöksen noudattamisen varmistamiseen. Nimenomaisesti komissio jätti näin ollen kantajan mukaan arvioimatta objektiivisesti sen käytössä olleita todisteita ja sovelsi virheellistä standardia teknisten asiakirjojen arvioinnissa.
   Kantaja esittää kolmantena kumoamisperusteena sen, että komissio epäsi siltä oikeuden tulla kuulluksi ennen riidanalaisen päätöksen tekemistä, koska viitejakso uhkasakon asettamiselle oli 16.12.2005–20.6.2006, ja väitetiedoksianto annettiin 21.12.2005, eikä se kattanut ensimmäistäkään päivää viitejaksolla.
   Kantaja väittää neljänneksi, että komissio loukkasi sen puolustautumisoikeuksia epäämällä siltä täysimääräisen pääsyn asiakirja-aineistoon, joka sisälsi yhtäältä komission ja toisaalta sen asiantuntijoiden välisen kirjeenvaihdon.
   Kantaja väittää lopuksi, ett uhkasakon määrä on liiallinen ja suhteeton, koska komissio ei ottanut huomioon noudattamisvelvoitteen monimutkaisuutta ja se jätti täysin huomiotta kantajan vilpittömät pyrkimykset noudattaa komission aiempia päätöksiä.


title: Asia C-38/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy w Białymstoku (Puola) on esittänyt 25.1.2013 — Małgorzata Nierodzik v. Samodzielny Publiczny Psychiatryczny Zakład Opieki Zdrowotnej im. dr Stanisława Deresza w Choroszczy

text:
               18.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy w Białymstoku (Puola) on esittänyt 25.1.2013 — Małgorzata Nierodzik v. Samodzielny Publiczny Psychiatryczny Zakład Opieki Zdrowotnej im. dr Stanisława Deresza w Choroszczy
   (Asia C-38/13)
   2013/C 141/15
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sąd Rejonowy w Białymstoku

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Małgorzata Nierodzik

      Vastaaja: Samodzielny Publiczny Psychiatryczny Zakład Opieki Zdrowotnej im. dr Stanisława Deresza w Choroszczy

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY (1) (jäljempänä direktiivi 1999/70/EY) 1 artiklaa, direktiivin 1999/70/EY liitteessä olevia 1 ja 4 lauseketta sekä työsopimuksen luonteeseen perustuvan syrjinnän kieltoa koskevaa unionin oikeuden yleistä periaatetta tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa yli kuudeksi kuukaudeksi tehtyjen määräaikaisten työsopimusten osalta sovelletaan irtisanomisaikojen määrittämiseen eri (määräaikaisen työsopimuksen tehneiden työntekijöiden kannalta epäedullisempia) periaatteita kuin niitä, joita sovelletaan toistaiseksi voimassa olevien työsopimusten irtisanomisaikojen määrittämiseen, ja konkreettisesti, ovatko ne esteenä kansalliselle lainsäädännölle (26.6.1974 annetun työlain 33 § — Dz. U. 1998, nro 21, järjestysnumero 94, sellaisena kuin se on muutettuna), jossa säädetään kiinteästä, työntekijän palvelusajasta riippumattomasta kahden viikon irtisanomisajasta yli kuudeksi kuukaudeksi tehdyille määräaikaisille työsopimuksille, kun toistaiseksi voimassa olevien työsopimusten irtisanomisaika määräytyy työntekijän palvelusajan perusteella ja voi vaihdella kahdesta viikosta kolmeen kuukauteen (työlain 36 §:n 1 momentti)?

      (1)  EYVL L 175, s. 43.


title: Asia C-153/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.3.2012 (Administrativen sad — Varnan (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Klub OOD v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — 168 artikla — Vähennysoikeus — Vähennysoikeuden syntyminen — Yhtiön oikeus vähentää sellaisen investointitavaran ostoon sisältyvä arvonlisävero, jota ei ole vielä otettu käyttöön kyseisen yhtiön liiketoiminnassa)

text:
               5.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 133/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.3.2012 (Administrativen sad — Varnan (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Klub OOD v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Asia C-153/11) (1)

   (Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 168 artikla - Vähennysoikeus - Vähennysoikeuden syntyminen - Yhtiön oikeus vähentää sellaisen investointitavaran ostoon sisältyvä arvonlisävero, jota ei ole vielä otettu käyttöön kyseisen yhtiön liiketoiminnassa)
   2012/C 133/16
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad — Varna

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Klub OOD

      Vastaaja: Direktor na Direktsia ”Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Administrativen sad — Varna — Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 168 artiklan a alakohdan tulkinta — Verovelvolliselle toimitetuista tavaroista verovelvollisen suorittaman arvonlisäveron vähennys siltä osin kuin tavaroita käytetään verovelvollisen verollisiin liiketoimiin — Yhtiön, jonka pääasiallisena toimintana on sille kuuluvan kiinteistön vuokraaminen, oikeus vähentää sellaisen toisen kiinteistön ostoon sisältyvä arvonlisävero, jota ei ole vielä otettu käyttöön kyseisen yhtiön liiketoiminnassa

      Tuomiolauselma

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 168 artiklan a alakohtaa on tulkittava siten, että verovelvollisella, joka on hankkinut tässä ominaisuudessaan investointitavaran ja lukenut sen liikeomaisuuteensa, on oikeus vähentää kyseisen tavaran hankintahintaan sisältyvä arvonlisävero sen verokauden aikana, jona verosaatava syntyy, riippumatta siitä, ettei mainittua tavaraa käytetä välittömästi liiketoimintaan. Kansallisen tuomioistuimen on ratkaistava, onko verovelvollinen hankkinut investointitavaran liiketoimintaansa varten, ja tarvittaessa arvioitava, onko kyseessä vilpillinen menettely.

      (1)  EUVL C 186, 25.6.2011.


title: Asia T-192/10: Kanne 26.4.2010 — Ferracci v. komissio

text:
               3.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/45

         Kanne 26.4.2010 — Ferracci v. komissio
   (Asia T-192/10)
   2010/C 179/79
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Pietro Ferracci (San Cesareo, Italia) (edustaja: avvocato A. Nucara)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Komission 15.2.2010 päivättyyn kirjeeseen sisältyvä päätös, jolla se on hylännyt kantajan tekemän kantelun 10.12.2008, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteella on riitautettu päätös, jonka kantaja esittää sisältyvän 15.2.2010 päivättyyn kirjeeseen ja jolla kantajan tekemä kantelu on hylätty.
   Kantelu koskee vapautusta asetuksen nro 504/1992 (decreto legge) 7 §:n 1 momentin i kohdassa säädetystä kunnallisesta kiinteistöverosta, jota sovelletaan asetuksen nro 203/2005 (decreto legge), sellaisena kuin se on saatettuna lain tasoiseksi, 7 §:n 2 bis momentin mukaan edellä mainitussa i kohdassa tarkoitettuun toimintaan riippumatta toiminnan mahdollisesti liiketoiminnallisesta luonteesta. Kantajan mukaan säännöksellä myönnetään valtiontukea kirkollisille laitoksille ja ONLUSille siltä osin kuin nämä oikeushenkilöt harjoittavat liiketoimintaa tai unionin oikeuskäytännössä tarkoitettua taloudellista toimintaa.
   Väitteidensä tueksi kantaja esittää kaksi perustetta:

               Kantaja katsoo, että riidanalaisessa päätöksessä on sovellettu ja tulkittu väärin SEUT 108 artiklan 3 kohtaa. Vastaaja on kantajan tekemän kantelun, joka oli saapunut 14.6.2006, perusteella pannut vireille alustavan tutkintamenettelyn, joka oli kestänyt erittäin kauan ja jonka aikana kantajan kanssa oli käyty huomattavan laajaa kirjeenvaihtoa ja kansallisilta viranomaisilta pyydetty tietoja mutta jossa oli lopulta päädytty toteamaan nyt riidanalaisena olevalla päätöksellä, ettei ollut minkäänlaista syytä katsoa, että kyseessä olevia kansallisia toimenpiteitä olisi pidettävä SEUT 107 artiklassa tarkoitettuna valtiontukena.

               Kantajan mukaan asiassa on selviä indisioita siitä, että komissio ei ole kyennyt vastaamaan kantelussa ilmi tuotuihin epäilyksiin, kuten se, että alustavaa tutkintaa oli jatkettu poikkeuksellisen kauan ennen sen päättämistä. Komission olisi pitänyt tämän sijasta toimittaa SEUT 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu virallinen tutkinta.

               Lisäksi nyt riidanalaisena olevan päätöksen lähemmän tarkastelun perusteella voidaan vain todeta, että vastaaja on epäillyt kantelun kohteena olevien toimenpiteiden valtiontukiluonnetta mutta katsonut lopulta paremmaksi hylätä kantelun aloittamatta virallista tutkintamenettelyä ja loukannut näin kantajan oikeutta esittää huomautuksia niistä oikeutusperusteista, jotka Italian viranomaiset olisivat voineet esittää komissiolle SEUT 108 artiklan mukaisessa tutkintamenettelyssä, ja saada käyntiin menettely, jossa arvioidaan tuen soveltuvuutta yhteismarkkinoille ja joka komission on toimitettava arvioidakseen niiden kilpailun vääristymien vakavuutta, jotka aiheutuvat kantelun kohteena olevasta suosivasta verosääntelystä.

               Kantaja katsoo lisäksi, että riidanalainen päätös on kumottava perustelujen puutteellisuuden vuoksi SEUT 296 artiklan (aiemmin EY 253 artikla) vastaisena.


title: Asia T-26/13: Kanne 18.1.2013 — dm-drogerie markt v. SMHV — Semtee (CALDEA)

text:
               23.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/20

         Kanne 18.1.2013 — dm-drogerie markt v. SMHV — Semtee (CALDEA)
   (Asia T-26/13)
   2013/C 86/33
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Saksa) (edustajat: asianajajat O. Bludovsky ja B. Beinert)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Semtee (Escaldes Engornay, Andorra)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 10.10.2012 tekemän päätöksen (väitemenettelyä koskeva valitus, asia R 2432/2011-1) ja poistamaan kantajan tavaramerkin oikaisuna

               —

               toissijaisesti kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 10.10.2012 tekemän päätöksen (väitemenettelyä koskeva valitus, asia R 2432/2011-1) ja palauttamaan asian harmonisointivirastoon

               —

               vielä toissijaisemmin kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 10.10.2012 tekemän päätöksen (väitemenettelyä koskeva valitus, asia R 2432/2011-1).

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki CALDEA luokkiin 3, 35, 37, 42, 44 ja 45 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 9 264 433

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansainvälinen rekisteröinti nro 894 004, joka on voimassa muun muassa Euroopan unionissa, luokkiin 3, 5 ja 8 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 5 kohdan rikkominen


title: Asia C-17/12: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 13.2.2014 (Supremo Tribunal Administrativon (Portugali) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – TVI Televisão Independente SA v. Fazenda Pública

text:
               16.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/21

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 13.2.2014 (Supremo Tribunal Administrativon (Portugali) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – TVI Televisão Independente SA v. Fazenda Pública
   (Asia C-17/12) (1)

   2014/C 184/25
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 98, 31.3.2012.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 15 päivänä joulukuuta 1999 asiassa T-22/97, Kesko vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Yrityskeskittymien valvonta – Kumoamiskanne – Tutkittavaksi ottaminen – Oikeudenkäynnin kohde – Asetuksen N:o 4064/89 22 artiklan 3 kohdan mukainen komission toimivalta – Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan – Määräävän markkina-aseman luominen)

text:
C 47/28                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       19.2.2000
heinäkuuta 1996 annetun komission asetuksen (EY) N:o                       komissio (asiamiehinään Klaus Wiedner ja Stephen Kinsella),
1312/96 (EYVL L 170, s. 8) kumoamista osittain, Euroopan                   jota tukevat Suomen tasavalta (asiamiehinään Tuula Pynnä ja
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen                   David Vaughan, QC), ja Ranskan tasavalta (asiamiehinään
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Po-               Jean-François Dobelle, Frédérik Million ja Kareen Rispal-
tocki sekä tuomarit C. W. Bellamy ja A. W. H. Meij, kirjaaja:              Bellanger), jossa kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen
johtava hallintovirkamies B. Pastor, on antanut 1.12.1999                  tuomioistuin kumoaa yrityskeskittymän julistamisesta yhteis-
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                 markkinoille soveltumattomaksi 20 päivänä marraskuuta
                                                                           1996 tehdyn komission päätöksen 97/277/EY (Asia N:o
1. Asiat T-125/96 ja T-152/96 yhdistetään tuomion antamista                IV/M.784 – Kesko/Tuko; EYVL 1997, L 110, s. 53), yhteisöjen
     varten.                                                               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu toinen
                                                                           jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Po-
2. Yhteisön menettelystä eläinlääkejäämien enimmäismäärien vah-            tocki sekä tuomarit K. Lenaerts, C. W. Bellamy, J. Azizi ja
     vistamiseksi eläinperäisissä elintarvikkeissa annetun neuvoston       A. W. H. Meij, kirjaaja: hallintovirkamies A. Mair, on
     asetuksen (ETY) N:o 2377/90 liitteen III muuttamisesta 8 päi-         15.12.1999 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
     vänä heinäkuuta 1996 annettu komission asetus (EY) N:o                raava:
     1312/96 kumotaan siltä osin kuin siinä rajoitetaan klenbutero-
     lijäämien enimmäismäärien pätevyys tiettyihin erityisiin nauta-       1. Kanne hylätään.
     karjan ja hevoseläinten hoitotarkoituksiin.
                                                                           2. Kantaja velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluis-
3. Kanteet hylätään muilta osin.                                                taan ja korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.
4. Asiassa T-125/96 kantajat ja FEDESA väliintulonsa osalta                3. Suomen tasavalta ja Ranskan tasavalta vastaavat kumpikin
     vastaavat kukin omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoite-           omista oikeudenkäyntikuluistaan.
     taan korvaamaan neuvoston oikeudenkäyntikulut. Yhdistynyt
     kuningaskunta, komissio ja SKV vastaavat omista oikeudenkäyn-         (1) EYVL C 131, 26.4.97.
     tikuluistaan.
5. Asiassa T-152/96 komissio vastaa omista oikeudenkäyntiku-
     luistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet kantajien ja
     FEDESAn oikeudenkäyntikuluista ja nämä vastaavat itse toisesta
     puolesta oikeudenkäyntikulujaan. Neuvosto ja SKV vastaavat
     kukin omista oikeudenkäyntikuluistaan.                                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                MIOISTUIMEN TUOMIO
(1) EYVL C 318, 26.10.1996 ja C 354, 23.11.1996.                                             15 päivänä joulukuuta 1999
                                                                           yhdistetyissä asioissa T-33/98 ja T-34/98, Petrorub S.A. ja
                                                                              Republica S.A. vastaan Euroopan unionin neuvosto (1)
                                                                           (Polkumyyntitullit – Raudasta tai seostamattomasta teräk-
                                                                           sestä valmistetut saumattomat putket – Romanian kanssa
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                                 tehty Eurooppa-sopimus – Normaaliarvo – Polkumyyntimar-
                    MIOISTUIMEN TUOMIO                                          ginaali – Vahinko – Viejien prosessuaaliset oikeudet)
                   15 päivänä joulukuuta 1999                                                       (2000/C 47/48)
asiassa T-22/97, Kesko vastaan Euroopan yhteisöjen ko-
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                              missio (1)
                                                                           Yhdistetyissä asioissa T-33/98 ja T-34/98, Petrotub S.A.,
(Yrityskeskittymien valvonta – Kumoamiskanne – Tutkitta-                   kotipaikka Roman (Romania), ja Republica S.A., kotipaikka
vaksi ottaminen – Oikeudenkäynnin kohde – Asetuksen                        Bukarest (Romania), edustajanaan asianajaja Alfred L. Merckx,
N:o 4064/89 22 artiklan 3 kohdan mukainen komission                        Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Duro
toimivalta – Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan –                  & Lorang, 4 boulevard Royal, vastaan Euroopan unionin
            Määräävän markkina-aseman luominen)                            neuvosto (asiamiehenään Stephan Marquardt, Hans-Jürgen
                                                                           Rabe ja Georg M. Berrisch), jota tukee Euroopan yhteisöjen
                           (2000/C 47/47)                                  komissio (asiamiehinään Nicholas Khan ja Viktor Kreuschitz),
                                                                           joissa kantajat vaativat yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan
                                                                           lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottamisesta tiettyjen Un-
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                        karista, Puolasta, Venäjältä, Tsekin tasavallasta, Romaniasta ja
                                                                           Slovakian tasavallasta peräisin olevien raudasta tai seostamat-
Asiassa T-22/97, Kesko Oy, kotipaikka Helsinki, edustajinaan               tomasta teräksestä valmistettujen saumattomien putkien tuon-
asianajaja Gerwin van Gerven, Bryssel, ja solicitor Sarah                  nissa, asetuksen (ETY) N:o 1189/93 kumoamisesta ja kyseistä
Beeston, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto                     Kroatian tasavallasta peräisin olevaa tuontia koskevan menette-
Loesch & Wolter, 11 rue Goethe, vastaan Euroopan yhteisöjen                lyn päättämisestä 17 päivänä marraskuuta 1997 annetun


title: Asia C-311/11 P: Valitus, jonka Smart Technologies ULC on tehnyt 20.6.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-523/09, Smart Technologies ULC v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 13.4.2011 antamasta tuomiosta

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/27

         Valitus, jonka Smart Technologies ULC on tehnyt 20.6.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-523/09, Smart Technologies ULC v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 13.4.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-311/11 P)
   2011/C 269/50
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Smart Technologies ULC (edustajat: M. Edenborough, QC, barrister T. Elias ja solicitor R. Harrison)

      Muu asianosainen: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että

               —

               asiassa T-523/09 Smart Technologies v. OHIM (WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH) annettu tuomio kumotaan

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston valituslautakunnan 29.9.2009 tekemää päätöstä muutetaan siten, että siinä todetaan, että haettu merkki on riittävän erottamiskykyinen, jonka vuoksi sen rekisteröimistä ei voida vastustaa asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan perusteella

               —

               vaihtoehtoisesti sisämarkkinoiden harmonisointiviraston toisen valituslautakunnan 29.9.2009 tekemä päätös kumotaan

               —

               vastaaja velvoitetaan korvaamaan valittajalle tästä valituksesta aiheutuvat oikeudenkäyntikulut sekä menettelyistä unionin yleisessä tuomioistuimessa ja valituslautakunnassa aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja riitauttaa unionin yleisen tuomioistuimen tuomion seuraavilla perusteilla:

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin ei arvioinut kantajan hakemuksen erottamiskykyä sellaisenaan vaan suhteessa siihen, onko se ”pelkkä” mainoslause. Kantaja esittää, että tämä merkitsee oikeudellista virhettä ja että asianmukainen tapa olisi ollut erottamiskyvyn arviointi suhteessa merkityksellisiin tavaroihin ja palveluihin ja merkitykselliseen yleisöön. Sen toteaminen, ettei haetulla tavaramerkillä ole erottamiskykyä sillä perusteella, että haettu tavaramerkki on pelkkä mainoslause, merkitsee vakiintuneessa oikeuskäytännössä esitettyyn testiin nähden väärän testin käyttämistä.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi, että erottamiskyvyn osoittaminen on vaikeampaa mainoslauseen kuin muiden sanamerkkityyppien osalta.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi voivansa pitää todisteilla toteennäytettäväksi kuuluvaa seikkaa, tässä tapauksessa sitä, etteivät kuluttajat anna mainoslauseille samaa arvoa kuin tavaramerkille, hyvin tunnettuna tosiseikkana.

               —

               Valittaja esittää lopuksi, että kun merkillä on vähäinenkin erottamiskyky, sitä ei voida hylätä yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan perusteella.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009
   EUVL L 78, s. 1


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston puheenjohtajan määräys 28 päivänä huhtikuuta 1999 asiassa T-11/99 R, Firma Léon Van Parys NV ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Banaanit - Lisätuontitodistuksia koskeva hakemus - Välitoimimenettely - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
18.9.1999               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 265/15
tuomarit K. Lenaerts ja J. Azizi; kirjaaja: H. Jung, on antanut         Eoghan O’Hannrachainin 22.4.1999 Euroopan parlament-
29.4.1999 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                                        tia vastaan nostama kanne
1) Kanne jätetään tutkimatta.
2) Kantaja velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluis-                                    (Asia T-99/99)
     taan sekä korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.
(1) EYVL C 327, 24.10.1998.                                                                       (1999/C 265/31)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
MIOISTUIMEN VIIDENNEN JAOSTON PUHEENJOHTA-                              Eoghan O’Hannrachain on nostanut 22.4.1999 Euroopan
                         JAN MÄÄRÄYS                                 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
                                                                        teen Euroopan parlamenttia vastaan. Kantajan kotipaikka on
                  28 päivänä huhtikuuta 1999                            Luxemburg, edustajina ovat asianajajat Georges Vandersanden
                                                                        ja Laure Levi, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa on
                                                                        Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange.
asiassa T-11/99 R, Firma Léon Van Parys NV ym. vastaan
                 Euroopan yhteisöjen komissio
(Maatalous – Yhteinen markkinajärjestely – Banaanit –                   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Lisätuontitodistuksia koskeva hakemus – Välitoimimenettely
 – Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)              –   kumoaa nimittävän viranomaisen 16.7.1998 tekemän
                                                                            päätöksen, jolla se nimitti L.V:n varainhoidosta ja sen
                         (1999/C 265/30)                                    valvonnasta vastaavan pääosaston pääjohtajan virkaan,
                                                                            samana päivänä tehdyn päätöksen olla hyväksymättä kan-
                                                                            tajan hakemusta kyseiseen virkaan, sekä tarvittaessa
                   (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                          21.1.1999 tehdyn päätöksen, jolla hylättiin kantajan
                                                                            tekemä valitus;
Asiassa T-11/99 R, Firma Léon Van Parys NV, Antwerpen
(Belgia), Pacific Fruit Company NV, Antwerpen, Pacific Fruct-           –   määrää vastaajan esittämään pääsihteerin 22.12.1997,
himport GmbH, Hampuri (Saksa) ja Pacific Fruit Company                      13.7. ja 16.7.1998 hallintoviranomaiselle osoittamat kir-
Italy SpA, Rooma, edustajinaan asianajajat Philippe Vlaem-                  jeet (asiakirjat PE 265.377/BUR, PE 271.309/BUR ja PE
minck, Lode Van Den Hende ja Julien Holmens, Gent, proses-                  271.309/BUR/ADD) sekä L.V:n hakemusta varainhoidosta
siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Loesch & Wolter, 11                 ja sen valvonnasta vastaavan pääosaston pääjohtajan virka-
rue Goethe, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-                  an koskevan asiakirjakansion;
henään Hubert van Vliet), jota tukevat Espanjan kuningaskunta
(asiamiehenään Rosario Silva de Lapuerta) ja Ranskan tasavalta          –   velvoittaa vastaajan korvaamaan vahingonkorvauksena ja
(asiamiehenään Kareen Rispal-Bellanger), jossa kantajat vaati-              korkoina kohtuulliseksi arvioidun summan, joka on alusta-
vat EY:n perustamissopimuksen 185 ja 186 artiklan nojalla                   vasti arvioituna 100 000 euroa;
nostetussa kanteessaan, että ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuin sallii kantajien – tai määrää komission toteuttamaan
tarpeelliset toimenpiteet, jotta heidän sallittaisiin – tuoda           –   velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
vuonna 1999 maahan banaaneja vuosina 1994 – 1996
Euroopan yhteisön alueelle tuomiensa ja tuontitodistuksen
avulla Euroopan yhteisössä tullaamiensa tai muiden tuontito-
distuksen haltijoiden tullaamien määrien keskiarvoa vastaava
määrä, ja että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin antaa              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
määräyksen muista tarpeelliseksi katsomistaan välitoimenpi-
teistä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
viidennen jaoston puheenjohtaja on 28.4.1999 antanut
määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
                                                                        kuin asiassa T-97/99, Chamier vastaan parlamentti.
1) Välitoimihakemus hylätään.
2) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-249/02: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys  13.10.2005  — Fintecna v. komissio (Euroopan sosiaalirahasto — Rahoitustuen vähentäminen — Kumoamiskanne — Kannekelpoiset toimet — Valmisteleva toimi — Tutkimatta jättäminen)

text:
               8.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/27

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 13.10.2005 — Fintecna v. komissio
   (Asia T-249/02) (1)

   (Euroopan sosiaalirahasto - Rahoitustuen vähentäminen - Kumoamiskanne - Kannekelpoiset toimet - Valmisteleva toimi - Tutkimatta jättäminen)
   (2006/C 86/53)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Fintecna — Finanziaria per i settori industriale e dei servizi SpA (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat G. Roberti, A. Franchi ja R. De Lisa)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aiemmin L. Flynn ja A. Aresu, sittemmin E. de March ja L. Flynn, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kumoamisvaatimus, joka kohdistuu 31.3.2000 päivättyyn komission kirjeeseen, joka koskee eri rahoitustukia, joita on myönnetty Euroopan sosiaalirahastosta yhteisön puitteisiin kuuluville useille eri toimintaohjelmille tavoitteiden nro 1,3 ja 4 toteuttamiseksi Italiassa (keski-pohjoinen ja Mezzogiorno)
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaa vastaajalle aiheutuneet kulut.

      (1)  EYVL C 233, 28.9.2002.


title: Asia T-204/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10.6.2009 — Vivartia v. SMHV — Kraft Foods Schweiz (milko ΔΕΛΤΑ) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin milko ΔΕΛΤΑ rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön kuviomerkki MILKA — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/44

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10.6.2009 — Vivartia v. SMHV — Kraft Foods Schweiz (milko ΔΕΛΤΑ)
   (Asia T-204/06) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin milko ΔΕΛΤΑ rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön kuviomerkki MILKA - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2009/C 180/80
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Vivartia ABEE Proïonton Diatrofis kai Ypiresion Estiasis, aiemmin Delta Protypos Viomichania Galaktos AE (Tavros, Kreikka) (edustajat: asianajajat P.-P. Kanellopoulos ja V. Kanellopoulos)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: D. Botis)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Kraft Foods Schweiz Holding AG (Zürich, Sveitsi) (edustajat: asianajajat T. de Haan ja P. Péters)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SMHV:n toisen valituslautakunnan 8.6.2006 tekemästä päätöksestä (asia R 540/2005-2) nostettu kanne, joka koskee Kraft Foods Schweiz Holding AG:n ja Delta Protypos Viomichania Galaktos AE:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Vivartia ABEE Proïonton Diatrofis kai Ypiresion Estiasis velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 224, 16.9.2006.


title: Asia T-249/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.9.2007 — Combescot v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Henkinen ahdistelu — Avustamisvelvollisuus — Urakehitystä koskeva kertomus vuosilta 2001/2002 — Kumoamiskanne — Oikeussuojan tarpeen puuttuminen — Vahingonkorvauskanne)

text:
               20.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/26

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.9.2007 — Combescot v. komissio
   (Asia T-249/04) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Henkinen ahdistelu - Avustamisvelvollisuus - Urakehitystä koskeva kertomus vuosilta 2001/2002 - Kumoamiskanne - Oikeussuojan tarpeen puuttuminen - Vahingonkorvauskanne)
   (2007/C 247/40)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Philippe Combescot (Popayan, Kolumbia) (edustajat: asianajajat A. Maritati ja V. Messa)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: V. Joris ja M. Velardo, avustajanaan asianajaja S. Corongiu)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhtäältä kantajan esimiesten käyttäytymisen lainvastaisuuden tunnustaminen, kantajalla avustukseen olevan oikeuden tunnustaminen ja kantajasta ajanjaksolta 1.7.2001–31.12.2002 laaditun urakehitystä koskevan kertomuksen kumoaminen sekä toisaalta korvauksen maksaminen kantajalle väitetysti aiheutuneista vahingoista
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 217, 28.8.2004.


title: Asia T-504/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.3.2017 – Rafhaelo Gutti v. EUIPO – Transformados del Sur (CAMISERIA LA ESPAÑOLA) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin CAMISERIA LA ESPAÑOLA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi kansallinen kuviomerkki, joka esittää kahta ristissä olevaa lippua — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               24.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.3.2017 – Rafhaelo Gutti v. EUIPO – Transformados del Sur (CAMISERIA LA ESPAÑOLA)
   (Asia T-504/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin CAMISERIA LA ESPAÑOLA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi kansallinen kuviomerkki, joka esittää kahta ristissä olevaa lippua - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2017/C 129/29)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Rafhaelo Gutti SL (Loja, Espanja) (edustaja: asianajaja I. Sempere Massa)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: B. Uriarte Valiente ja A. Schifko)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Transformados del Sur SA (Sevilla, Espanja) (edustaja: asianajaja M. Salas Martin)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 2.7.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2424/2014-4), joka koskee Transformados del Sur SA:n ja Rafhaelo Gutti SL:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Rafhaelo Gutti SL velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 354, 26.10.2015.


title: House of Lordsin 5.2.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Preston ym. vastaan Wolverhampton Healthcare NHS Trust ym. ja Fletcher ym. vastaan Midland Bank plc. (Asia C-78/98)

text:
C 184/4                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   13.6.98
     pitää hallussaan voimassa olevaa henkilöllisyystodis-               YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS
     tusta, heidän menettelynsä tuottamuksellisuuden                                    (ensimmäinen jaosto),
     asteen arvioinnin ja heille määrättävissä olevien sakko-
     rangaistusten asteikon osalta.                                                  2 päivänä huhtikuuta 1998,
                                                                   asiassa C-188/97 P, Lars Bo Rasmussen vastaan Euroopan
2) Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeu-                                yhteisöjen komissio (1)
     denkäyntikulut.                                               (Henkilöstö Ð Ilmoitus avoimesta toimesta Ð Käynnissä
                                                                   olevan menettelyn peruuttaminen Ð Kilpailuilmoitus Ð
(1) EYVL C 74, 8.3.1997.                                           Uusien jäsenvaltioiden kansalaisille varattu virka Ð Vali-
                                                                                tus)
                                                                                (98/C 184/05)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                      (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                    (ensimmäinen jaosto),                              yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                 30 päivänä huhtikuuta 1998,
asiassa C-215/97 (Tribunale di Bolognan esittämä ennak-            Asiassa C-188/97 P, Euroopan yhteisöjen komission virka-
koratkaisupyyntö), Barbara Bellone vastaan Yokohama                mies Lars Bo Rasmussen, kotipaikka Dalheim (Luxem-
                             SpA (1)                               burg), edustajanaan asianajaja Carlo Revoldini, Luxem-
                                                                   burg, prosessiosoite Luxemburgissa edellisen asianajotoi-
(Direktiivi 86/653/ETY Ð Itsenäiset kauppaedustajat Ð              misto, 180 route de Longwy, vastaan Euroopan yhteisöjen
Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan sellaisten henki-           komissio (asiamiehenään Julian Currall, avustajanaan
löiden tekemät edustussopimukset ovat mitättömiä, joita            Alberto Dal Ferro), jossa valitetaan yhteisöjen ensimmäi-
         ei ole merkitty kauppaedustajien rekisteriin)             sen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa
                         (98/C 184/04)                             T-35/96, Rasmussen vastaan komissio, 18.3.1997 anta-
                                                                   masta tuomiosta (Kok. H. 1997, s. II-187) ja vaaditaan
                                                                   tämän tuomion kumoamista, yhteisöjen tuomioistuin
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)                     (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
                                                                   puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit P. Jann (esitte-
                                                                   levä tuomari) ja L. Sevón, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan           Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 2.4.1998 mää-
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)             räyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                   1) Valitus hylätään.
Asiassa C-215/97, jonka Tribunale di Bologna (Italia) on
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä          2) Valittaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa                lut.
Barbara Bellone vastaan Yokohama SpA ennakkoratkaisun
jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia koskevan lain-          (1) EYVL C 212, 12.7.1997.
säädännön yhteensovittamisesta 18 päivänä joulukuuta
1986 annetun neuvoston direktiivin 86/653/ETY (EYVL
L 382, 31.12.1986, s. 17) tulkinnasta, yhteisöjen tuomiois-
tuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaos-
ton puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit P. Jann (esit-
televä tuomari) ja L. Sevón, julkisasiamies: G. Cosmas,
kirjaaja: R. Grass, on antanut 30.4.1998 tuomion, jonka            House of Lordsin 5.2.1998 tekemällään päätöksellä esit-
tuomiolauselma on seuraava:                                        tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Preston ym. vastaan
                                                                   Wolverhampton Healthcare NHS Trust ym. ja Fletcher
                                                                                ym. vastaan Midland Bank plc.
Jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia koskevan lain-
                                                                                (Asia C-78/98)
säädännön yhteensovittamisesta 18 päivänä joulukuuta
1986 annetun neuvoston direktiivin 86/653/ETY vastai-                                       (98/C 184/06)
sena on pidettävä kansallista lainsäädäntöä, jonka mukaan
edustussopimuksen pätevyyden edellytyksenä on se, että
kauppaedustaja on merkitty erityiseen rekisteriin.                 House of Lords on pyytänyt 5.2.1998 tekemällään päätök-
                                                                   sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa-
(1) EYVL C 228, 26.7.1997.                                         moon 23.3.1998, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
                                                                   ennakkoratkaisua        asiassa    Preston   ym.   vastaan
                                                                   Wolverhampton Healthcare NHS Trust ym. ja Fletcher
                                                                   ym. vastaan Midland Bank plc. seuraaviin kysymyksiin:
 ---pagebreak--- 13.6.98               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 184/5
Kun                                                                       periaatteen kanssa, jonka mukaan yhteisön oikeu-
                                                                          den rikkomista koskevat kansalliset menettelysään-
                                                                          nöt eivät saa olla epäedullisempia kuin säännöt,
a) kantajaa ei ole hyväksytty ammatilliseen eläkejärjestel-               jotka koskevat samankaltaisia kansalliseen oikeu-
    mään siitä syystä, että hän on osa-aikainen työntekijä;               teen perustuvia vaatimuksia?
    ja
                                                                      2) mikäli näin ei ole, mitkä ovat ne olennaiset arvi-
b) tämän johdosta hänen työskentelystään työnantajansa                    ointiperusteet, joiden avulla määritellään, onko
    palveluksessa ansaitsemat eläke-etunsa, jotka makse-                  jokin toinen kansallisen oikeuden mukainen kan-
    taan eläkeikään tultaessa, eivät ole karttuneet; ja                   neoikeus 119 artiklassa tarkoitetun oikeuden kal-
                                                                          tainen?
c) kantaja väittää, että tällainen kohtelu on EY:n perusta-
    missopimuksen 119 artiklan vastaista sukupuoleen                  3) jos kansallinen tuomioistuin tunnistaa jonkin
    perustuvaa välillistä syrjintää,                                      samankaltaisen vaatimuksen edellä 2 kohdassa
                                                                          mainittujen arviointiperusteiden mukaisesti, mitkä
                                                                          ovat yhteisön oikeuden mukaiset olennaiset arvi-
on esitettävä seuraavat kolme kysymystä:                                  ointiperusteet, jotta voidaan määritellä, ovatko
                                                                          samankaltaista vaatimusta tai samankaltaisia vaati-
1. Onko                                                                   muksia koskevat menettelysäännöt edullisempia
                                                                          kuin 119 artiklan mukaisen oikeuden vaatimista
                                                                          koskevat menettelysäännöt?
    a) kansallinen menettelysääntö, joka edellyttää, että
        ammatilliseen eläkejärjestelmään liittymistä (johon
        oikeus eläke-etuuksiin perustuu) koskeva kanne on         3. Tilanteessa, jossa
        pantava vireille Industrial Tribunalissa kuuden
        kuukauden kuluessa kanteen kohteena olevan työ-
                                                                      a) työntekijä on ollut saman työnantajan palveluk-
        suhteen päättymisestä,
                                                                          sessa siten, että hänellä on ollut useita eri määräai-
                                                                          kaisia työsopimuksia, joiden välissä on ollut tau-
    b) kansallinen menettelysääntö, jonka mukaan kanta-                   koja;
        jan eläkkeeseen oikeuttavana palvelusaikana ote-
        taan huomioon palvelus enintään kanteen nosta-
        mispäivää edeltävien kahden vuoden ajalta (riippu-            b) yhdenkään sopimuksen päättymisen jälkeen kum-
        matta siitä, onko ajankohta, jolloin eläke-etuudet                mallakaan osapuolella ei ole ollut velvollisuutta
        on maksettava, ennen tai jälkeen kanteen nosta-                   tehdä uutta sopimusta; ja
        mispäivän)
                                                                      c) työntekijä nostaa kanteen kuuden kuukauden
                                                                          kuluessa myöhemmän sopimuksen tai myöhempien
    yhteensopiva sen yhteisön oikeuden periaatteen kanssa,
                                                                          sopimuksien päättymisestä, mutta laiminlyö kan-
    jonka mukaan yhteisön oikeuden rikkomista koskevat
                                                                          teen nostamisen kuuden kuukauden sisällä aikai-
    kansalliset menettelysäännöt eivät saa tehdä suhteetto-
                                                                          semman sopimuksen tai aikaisempien sopimuksien
    man vaikeaksi tai käytännössä mahdottomaksi sitä,
                                                                          päättymisestä;
    että kantaja käyttää hänelle 119 artiklan nojalla kuu-
    luvia oikeuksia?
                                                                      onko kansallinen menettelysääntö, joka edellyttää, että
2. Tilanteessa, jossa:                                                ammatilliseen eläkejärjestelmään liittymistä, johon
                                                                      oikeus eläke-etuihin perustuu, koskeva kanne on nos-
                                                                      tettava kuuden kuukauden kuluessa minkä tahansa
    a) 119 artiklan mukaiset oikeudet pannaan kansalli-               kanteen kohteena olevan työsopimuksen tai -sopimuk-
        sen oikeuden alaan kuuluvana asiana täytäntöön                sien päättymisestä, ja joka näin ollen estää katsomasta
        lailla, joka oli säädetty vuonna 1970, eli ennen              aikaisemman sopimuksen tai aikaisempien sopimuk-
        Yhdistyneen kuningaskunnan liittymistä Euroopan               sien mukaista palvelusaikaa eläkkeeseen oikeuttavaksi
        yhteisöön, ja joka tuli voimaan 29.12.1975 ja jossa           palvelusajaksi, yhteensopiva
        jo ennen 8.4.1976 myönnettiin oikeus samaan
        palkkaan ja vahvistettiin yhdenvertainen kohtelu
        muiden sopimusehtojen osalta;                                 1) Ey:n perustamissopimuksen 119 artiklassa vahvis-
                                                                          tetun oikeuden samaan palkkaan kanssa; ja
    b) kansallinen laki sisältää edellä ensimmäisessä kysy-
        myksessä mainitut menettelysäännöt;                           2) sen yhteisön oikeuden periaatteen kanssa, jonka
                                                                          mukaan kansalliset yhteisön oikeuden rikkomista
                                                                          koskevat menettelysäännöt eivät saa tehdä suhteet-
    c) muissa laeissa jotka kieltävät syrjinnän työelä-
                                                                          toman vaikeaksi tai käytännössä mahdottomaksi
        mässä, ja kansallisessa sopimuslainsäädännössä
        säädetään eri määräajoista;                                       sitä, että kantaja käyttää hänelle 119 artiklan
                                                                          nojalla kuuluvia oikeuksia?
    1) onko 119 artiklan täytäntöönpano tällä kansalli-
        sella lailla yhteensopiva sen yhteisön oikeuden


title: Asia C-149/07: Kanne 15.3.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta

text:
               9.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/5

         Kanne 15.3.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-149/07)
   (2007/C 129/07)
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Hottiaux ja K. Herrmann)

      Vastaaja: Puolan tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Puolan tasavalta ei ole noudattanut EY 28 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole laatinut erityisiä oikeudellisia puitteita kasvinsuojelutuotteiden rinnakkaistuontia koskevien lupien myöntämiseksi

               —

               Puolan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   EY 28 artiklassa kielletään jäsenvaltioiden väliset tuonnin määrälliset rajoitukset ja kaikki vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet. Komissio väittää, että Puolan tasavalta ei ole noudattanut EY 28 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole laatinut erityisiä oikeudellisia puitteita toisista jäsenvaltioista maahantuotujen kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamista koskevien lupien myöntämiseksi, kun näille tuotteille on jo näissä jäsenvaltioissa myönnetty markkinoilla saattamista koskeva lupa ja kun ne ovat samoja (Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä tarkoitetulla tavalla) kuin Puolassa jo markkinoille saatetut tuotteet.
   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan, kun asiaa koskevia säännöksiä ei ole yhdenmukaistettu, ”määrällisiä rajoituksia vaikutukseltaan vastaavia toimenpiteitä ovat kaikki kauppaa koskevat jäsenvaltioiden säädökset, jotka voivat tosiasiallisesti tai mahdollisesti rajoittaa yhteisön sisäistä kauppaa suoraan tai välillisesti”. Yhteisöjen tuomistuin on myös katsonut, että sellainen kansallinen lainsäädäntö tai käytäntö, jonka johdosta tuontia ohjataan siten, että vain tietyt taloudelliset toimijat voivat harjoittaa tällaista tuontia, kun taas toisilta on tällainen mahdollisuus evätty, merkitsee määrällisiä rajoituksia vaikutukseltaan vastaavaa toimenpidettä. Menettely, jossa edellytetään ennakkolupaa maahantuotujen tuotteiden myymiseksi, on otettava käyttöön yleisesti sovellettavilla säännöksillä, jotka sitovat viranomaisia nimenomaisesti. Tähän menettelyyn on oltava helposti pääsy, ja se on saatettava kohtuullisessa ajassa päätökseen. Tällaisten yleisten sääntöjen olemassaolo kansallisessa oikeudessa on välttämätöntä, sillä niiden perusteella kansalaiset voivat käyttää hyväkseen heille yhteisön oikeudessa annettuja oikeuksia.
   Vaikka komissio on voinut hyväksyä Puolan lainsäädäntöä koskevan muutosesityksen, tämä ei kuitenkaan ole tullut voimaan komission perustellussa lausunnossa, jossa kehotettiin lopettamaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen, asetetussa kahden kuukauden määräajassa. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti, kun arvioidaan sitä, onko jäsenvaltio jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan, on otettava huomioon jäsenvaltion tilanne sellaisena kuin se oli perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä. Yhteisöjen tuomioistuin ei voi ottaa huomioon tämän jälkeen tapahtuneita muutoksia.


title: Asia C-104/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 21.7.2016 – Euroopan komissio v. Romania (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristönsuojelu — Direktiivi 2006/21/EY — Jätehuolto — Kaivostoiminta — Selkeytysallas — Hiukkaspäästöt — Ilmassa leijuvat pienhiukkaset — Pilaantuminen — Ihmisten terveys — Pakolliset ennaltaehkäisevät toimenpiteet — Artikla 4 ja 13 — Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteaminen)

text:
               19.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 343/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 21.7.2016 – Euroopan komissio v. Romania
   (Asia C-104/15) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Ympäristönsuojelu - Direktiivi 2006/21/EY - Jätehuolto - Kaivostoiminta - Selkeytysallas - Hiukkaspäästöt - Ilmassa leijuvat pienhiukkaset - Pilaantuminen - Ihmisten terveys - Pakolliset ennaltaehkäisevät toimenpiteet - Artikla 4 ja 13 - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteaminen))
   (2016/C 343/08)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Nicolae, E. Sanfrutos Cano ja D. Loma-Osorio Lerena)

      Vastaaja: Romania (asiamiehet: R. H. Radu, E. Gane, A. Buzoianu ja R. Haţieganu)

      Tuomiolauselma

               1)

               Romania ei ole noudattanut kaivannaisteollisuuden jätehuollosta ja direktiivin 2004/35/EY muuttamisesta 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/21/EY 4 artiklan ja 13 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä Boşneagin- altaan laajennusosan pinnalta peräisin olevien pölyhiukkasten nousemisen estämiseksi.

               2)

               Romania velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 146, 4.5.2015.


title: Asia F-97/12: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.10.2013 — Thomé v. komissio (Henkilöstö — Avoin kilpailu — Ilmoitus avoimesta kilpailusta EPSO/AD/177/10 — Päätös olla ottamatta kilpailussa menestynyttä hakijaa palvelukseen — Hyväksymisedellytykset — Korkeakoulututkinto)

text:
               11.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/28

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.10.2013 — Thomé v. komissio
   (Asia F-97/12) (1)

   (Henkilöstö - Avoin kilpailu - Ilmoitus avoimesta kilpailusta EPSO/AD/177/10 - Päätös olla ottamatta kilpailussa menestynyttä hakijaa palvelukseen - Hyväksymisedellytykset - Korkeakoulututkinto)
   2014/C 9/46
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Florence Thomé (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal ja D. Abreu Caldas)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Eggers ja G. Gattinara)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus komission nimittävän viranomaisen sen päätöksen kumoamiseksi, jolla kantaja jätettiin ottamatta palvelukseen hänen läpäistyään kilpailun EPSO/AD/177/10-EPA, ja vahingonkorvausvaatimus.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan komission 11.11.2011 ja 5.6.2012 tekemät päätökset kumotaan.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan maksamaan Florence Thomélle 14 000 euroa.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Florence Thomén oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 355, 17.11.2012, s. 39.


title: Asia C-80/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Baden-Württemberg (Saksa) on esittänyt 20.2.2015 – Robert Fuchs AG v. Hauptzollamt Lörrach

text:
               11.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Baden-Württemberg (Saksa) on esittänyt 20.2.2015 – Robert Fuchs AG v. Hauptzollamt Lörrach
   (Asia C-80/15)
   (2015/C 155/15)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Robert Fuchs AG

      Vastaaja: Hauptzollamt Lörrach

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (1), sellaisena kuin se on muutettuna 18.12.2003 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2286/2003 (2) (EUVL L 343, s. 1), 555 artiklan 1 kohdan a alakohtaa tulkittava siten, että myös vastiketta vastaan tarjottavia koulutuslentoja helikopterilla, jolloin helikopterissa ovat lento-oppilas ja kouluttaja, on pidettävä kuljetusvälineen kaupallisena käyttönä?

      (1)  Yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annettu komission asetus (ETY) N:o 2454/93 (EYVL L 253, s. 1).

      (2)  Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen (ETY) N:o 2454/93 muuttamisesta 18.12.2003 annettu komission asetus (EY) N:o 2286/2003 (EUVL L 343, s. 1.).


title: Asia T-247/08: Kanne 20.6.2008 — C-Content v. Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/62

         Kanne 20.6.2008 — C-Content v. Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto
   (Asia T-247/08)
   (2008/C 209/111)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: C-Content ('s Hertogenbosch, Alankomaat) (edustaja: asianajaja M. Meulenbelt)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto (julkaisutoimisto)
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että julkaisutoimisto on toiminut yhteisön oikeuden vastaisesti tässä kanteessa tarkoitettujen tarjousten ja sopimusten yhteydessä

               —

               julkaisutoimisto on velvoitettava korvamaan kantajalle aiheutuneet kulut ja tämän kärsimä vahinko siten kuin ne ilmenevät tästä kanteesta

               —

               julkaisutoimisto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Käsiteltävänä olevassa asiassa kantaja on nostanut sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskevan kanteen vahingosta, jonka se väittää kärsineensä sen vuoksi, että julkaisutoimisto on syyllistynyt sääntöjenvastaisuuksiin tiettyjen sähköisiä julkaisupalveluja koskevien tarjouspyyntömenettelyjen yhteydessä.
   Kantaja esittää joukon vastuuta koskevia perusteita kunkin riitautetun tarjouspyyntömenettelyn osalta.
   Kantaja väittää, että julkaisutoimisto loukkasi hyvän hallinnon periaatetta ja huolellisuusperiaatetta sekä yhdenvertaisen kohtelu, avoimuuden ja luottamuksen periaatteita seuraavasti:

               1.

               Tarjouspyyntömenettelyssä nro 2034, joka koski virallisen lehden L- ja C-sarjat sisältävien cd-romien tuottamista ja monistamista julkaisutoimisto teki sopimuksen kantajan kilpailijan kanssa siitä huolimatta, että kantaja oli tehnyt taloudellisesti edullisimman tarjouksen; se muutti olennaisia eritelmiä ja alensi vaatimuksia tarjouskilpailun kuluessa tai sen jälkeen, kun menestynyt tarjouksen tekijä oli valittu ilman että muille kilpailijoille olisi tiedotettu; se kieltäytyi tarkastelemasta asianmukaisesti tarjouspyyntömenettelyn tuloksia, kun julkaisutoimiston tietoon oli saatettu tarjouspyyntömenettelyn ratkaisua koskevia vastustavia huomautuksia; se ei järjestänyt uutta tarjouspyyntömenettelyä vaan jatkoi sopimusta nro 2034 huomattavasti alennettujen vaatimusten pohjalta.

               2.

               Tarjouspyyntömenettelyssä nro 6019, joka koski sähköisiä julkaisuja koskevien palvelujen tarjoamista ja erityisesti virallisen lehden täydennysosan (S-sarja) sähköistä julkaisemista sen jälkeen, kun kymmenen uutta jäsenvaltiota liittyi Euroopan unioniin, julkaisutoimisto peruutti tarjouspyyntömenettelyn asetuksen N:o 1605/2002 (1) 101 artiklan nojalla luottamuksellisten tietojen ilmitulon vuoksi. Kantaja väittää, että tämä ilmitulo ei ole voinut vaikuttaa tarjouspyyntömenettelyn tuloksiin, koska tiedot olivat jo yleisesti tiedossa ja tarjoukset oli jo siinä vaiheessa jätetty. Kantaja väittää lisäksi, että julkaisutoimisto ei esittänyt asianmukaisia perusteluja. Se toteaa lopuksi, että peruuttaminen aiheutti huomattavaa vahinkoa kantajalle, joka oli jättänyt edullisimman niistä kahdesta tarjouksesta, jotka vielä olivat mukana peruutetussa menettelyssä.

               3.

               Tarjouspyyntömenettelyssä nro 1695, joka koski sähköisiä julkaisuja koskevien palvelujen tarjoamista ja erityisesti virallisen lehden täydennysosan (S-sarja) sähköistä julkaisemista julkaisutoimisto käytti sopimuksen nro 1695 pidentämistä muuttaakseen sitä. Kantaja väittää, että julkaisutoimistolla ei ollut mitään oikeudellista perustetta sopimuksen pidentämiseen tai pidentämisen hyväksymiseen ja tällä tavoin sen muuttamiseen alihankkijaa vaihtamalla. Kantaja väittää, että julkaisutoimisto ei neuvotellut vakavasti mahdollisuudesta pysyttää kantaja edelleen jäljellä olevan ajan pääasiallisena alihankkijana, tai se ei tutkinut tätä mahdollisuutta.

         Kantaja väittää, että edellä mainituista lainvastaisuuksista oli välittömänä seurauksena, että se menetti asemansa julkaisutoimiston tietokoneohjelmistojen toimittajana ja että sille aiheutui huomattavia kuluja, vahinkoa ja ansionmenetystä, ja se katsoo, että julkaisutoimisto on tämän vuoksi korvausvelvollinen.

      (1)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EYVL L 248, s 1)


title: Asia T-48/01: François Vainkerin ja Brenda Vainkerin 28.2.2001 Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne

text:
C 186/8                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       30.6.2001
                                               ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
François Vainkerin ja Brenda Vainkerin 28.2.2001 Euroo-                  Ensimmäinen kantaja vaatii EY 236 ja EY 288 artiklan
            pan parlamenttia vastaan nostama kanne                       perusteella korvausta vahingosta, jonka väitetään aiheutuneen
                                                                         hänelle kyseessä olevasta sairaudesta, ja kivusta ja kärsimykses-
                            (Asia T-48/01)                               tä, joiden väitetään aiheutuneen hänelle siitä, että vastaaja ei
                                                                         käsitellyt hänen vaatimustaan asianmukaisesti.
                          (2001/C 186/12)
                 Oikeudenkäyntikieli: englanti                           Toinen kantaja vaatii korvausta kivusta ja kärsimyksestä,
                                                                         joiden väitetään aiheutuneen siitä, että vastaaja ei käsitellyt
François Vainker ja Brenda Vainker ovat nostaneet 28.2.2001              asianmukaisesti hänen miehensä tekemää vaatimusta.
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
messa kanteen Euroopan parlamenttia vastaan. Kantajien edus-
tajina ovat John Grayston ja André Bywater, asianajotoimisto
Eversheds, Bryssel (Belgia).
Ensimmäinen kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin
–      velvoittaa vastaajan maksamaan ensimmäiselle kantajalle
       tietyn määrän korvausta                                           Joachim Fronian 5.3.2001 Euroopan yhteisöjen komissio-
                                                                                ta vastaan nostama kanne
–      velvoittaa vastaajan maksamaan 8 prosenttia korkoa
       Euroopan yhteisöjen virkamiesten tapaturma- ja ammatti-
       tautivakuutusta koskevien määräysten perusteella määrä-                                      (Asia T-51/01)
       tylle summalle
–      velvoittaa vastaajan maksamaan muuta ensimmäisen oi-                                        (2001/C 186/13)
       keusasteen tuomioistuimen kohtuulliseksi ja soveliaaksi
       katsomaa korkoa ja
–      velvoittaa vastaajan maksamaan ensimmäiselle kantajalle                               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
       joko vuotuismaksua 62 ikävuodesta lähtien korvauksena
       eläkeoikeuksien menetyksestä tai ensimmäisen oikeusas-            Joachim Fronian, kotipaikka Overijse (Belgia), on nostanut
       teen tuomioistuimen kohtuulliseksi katsoman pääoman.              5.3.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
Toinen kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-           mioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
tuin                                                                     taan. Kantajan edustajina ovat asianajaja Jean-Noël Louis ja
                                                                         asianajaja Véronique Peere, prosessiosoite Luxemburgissa.
–      velvoittaa vastaajan maksamaan toiselle kantajalle kor-
       vausta vastaajan menettelystä aiheutuneesta kivusta ja
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
       kärsimyksestä sellaisen menettelyn aikana, joka koski
       ensimmäisen kantajan tekemää vaatimusta sen tunnusta-             –     kumoaa päätöksen, jolla kantajan ei annettu jatkaa virkaa-
       miseksi, että hän kärsi ammattitaudista, ja siihen liittyvän            tekevänä yksikön päällikkönä rakenneuudistuksen aikana,
       korvauksen maksamiseksi ja korvaamattomien sairausku-                   päätöksen, jolla hylättiin kantajan hakemukset yksiköiden
       lujen korvaamiseksi kyseisten määräysten mukaisesti.                    DG EAC/A/4, DG EAC/C/2 ja DG EAC/C/5 päälliköiden
Kantajat vaativat yhdessä, että ensimmäisen oikeusasteen tuo-                  virkaan, sekä päätöksen kantajan siirtämisestä neuvonan-
mioistuin                                                                      tajan henkilökohtaiseen virkaan koulutuksen ja kulttuurin
                                                                               pääosastossa.
–      velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajille aiheutuneet
       kustannukset kokonaisuudessaan, mukaan lukien käsitel-            –     velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
       tävänä olevasta kanteesta ensimmäisen oikeusasteen tuo-
       mioistuimessa aiheutuneet kustannukset.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Ensimmäinen kantaja on vastaajan palveluksessa ollut entinen             Kantaja oli työskennellyt pääosaston XXII yksikön A/4 ”Kieli-
virkamies, joka sairastui pysyvään invaliditeettiin johtaneeseen         taidon kehittäminen, avoin opetus ja etäopetus, aikuiskoulu-
sairauteen. Hän katsoo, että tämä sairaus on ammattitauti,               tus” päällikkönä. Komissio päätti 24.9.1999 perustaa uuden
jonka hän sai suoraan sen seurauksena, että toimielin laiminlöi          pääosaston ”Koulutus ja kulttuuri”, jonka alaisuuteen entinen
turvallisen työjärjestelmän toteuttamisen ja/tai ylläpitämisen;          PO X (osittain) ja entinen PO XXII kuuluvat; tämä johti
hän on vaatinut vastaajalta tämän tunnustamista ja siihen                yksiköiden määrän vähentymiseen 39:stä 28:aan. Kantajan
liittyvän korvauksen maksamista. Kantajien mukaan tähän                  aikaisempi yksikkö jaettiin kolmeksi uudeksi yksiköksi. Komis-
vaatimukseen suostuttiin myöhemmin, vaikka vastaajan täytyy              sio hylkäsi kantajan hakemukset kolmeen yksikön päällikön
vielä saattaa loppuun maksettavaa korvausta koskevat menet-              virkaan ja päätti siirtää hänet neuvonantajan henkilökohtaiseen
telyt.                                                                   virkaan uudessa pääosastossa.


title: Asia T-237/17: Kanne 24.4.2017 – Espanja v. komissio

text:
               26.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 202/24

         Kanne 24.4.2017 – Espanja v. komissio
   (Asia T-237/17)
   (2017/C 202/40)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: A. Gavela Llopis, Abogado del Estado)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 14.2.2017 tehdyn komission päätöksen C(2017) 766 final, jossa suljetaan Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle tietyt jäsenvaltioiden Euroopan maatalouden tukirahaston (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) lukuun maksamat, tutkintaan (FV 2011/003/ES) liittyvät menot, siltä osin kuin on kyse Espanjan kuningaskunnasta ja hedelmä- ja vihannesalasta.

               —

               velvoittaa vastaajana olevan toimielimen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä 28.10.1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2200/96 (EYVL 1996 L 297, s. 1) 11 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja d alakohdan 3 kohdan ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2200/96 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tuottajaorganisaatioiden hyväksynnän ja tuottajaryhmittymien esihyväksynnän osalta 11.8.2003 annetun asetuksen (EY) N:o 1432/2003 (EYVL 2003 L 203, s. 18) 14 artiklan 2 kohdan, luettuna yhdessä hedelmä- ja vihannesalan erityissäännöistä sekä direktiivien 2001/112/EY ja 2001/113/EY, asetusten (ETY) N:o 827/68, (EY) N:o 2200/96, (EY) N:o 2201/96, (EY) N:o 2826/2000, (EY) N:o 1782/2003 ja (EY) N:o 318/2006 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 2202/96 kumoamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1182/2007 (EUVL 2007 L 273, s. 1) 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71, (EY) N:o 1254/1999 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 (EUVL 2003 L 270, s. 1) 2 artiklan a kohdan kanssa, rikkomiseen.

                           —

                           Espanjan kuningaskunta katsoo, että kun komissio on katsonut, että kolme OP Tilla Huelvan jäsenistä ei täyttänyt ”tuottajan” edellytyksiä ja että näin ollen 11 artiklassa säädettyjä demokraattisen valvonnan edellytyksiä ei ollut noudatettu, komissio on rikkonut neuvoston asetuksen 2200/96 11 artiklan 1 kohdan a alakohtaa OP Tilla Huelvan osalta, koska OP Tilla Huelvan jäsenet olivat koko ajan olleet tuottajia, joten asetuksen 2200/96 11 artiklan 1 kohdan d alakohdan 3 kohdassa ja komission asetuksen 1432/2003 14 artiklassa, luettuina yhdessä asetuksen 1782/2003 2 artiklan a alakohdan kanssa, asetettuja demokraattista valvontaa koskevia sääntöjä oli noudatettu.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 (EUVL 2013 L 347, s. 549) 52 artiklan 2 kohdan rikkomiseen

                           —

                           Vastaajan mukaan kiinteämääräisen arviointimenetelmän käyttäminen rahoitusoikaisun määräämiseksi Andalusialle on asetuksen N:o 1306/2013 nykyisen 52 artiklan 2 kohdan (joka on korvannut asetuksen N:o 1290/2005 31 artiklan 2 kohdan) ja rahoituksellisten seuraamusten määrittämisestä asiakirjassa VI/5330/97 annettujen ohjeiden vastaista. Määrätty kiinteämääräinen oikaisu ei ole tilanteeseen soveltuva ja se on joka tapauksessa liian suuri. Niihin asiakokonaisuuksiin, joissa tosiasiassa oli puutteita, olisi pitänyt tehdä täsmällisiä oikaisuja. Toissijaisesti kiinteämääräisen oikaisun olisi pitänyt olla viisi prosenttia.


title: Asia T-233/07 P: Valitus, jonka Maddalena Lebedef-Caponi on tehnyt 5.7.2007 virkamiestuomioistuimen asiassa F-71/06, Lebedef-Caponi v. komissio, 25.4.2007 antamasta tuomiosta

text:
               8.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/39

         Valitus, jonka Maddalena Lebedef-Caponi on tehnyt 5.7.2007 virkamiestuomioistuimen asiassa F-71/06, Lebedef-Caponi v. komissio, 25.4.2007 antamasta tuomiosta
   (Asia T-233/07 P)
   (2007/C 211/74)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Maddalena Lebedef-Caponi (Senningerberg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja F. Frabetti)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               virkamiestuomioistuimen asiassa F-71/06 25.4.2007 antama tuomio on kumottava

               —

               vaatimukset, jotka valittaja esitti ensimmäisessä oikeusasteessa, on hyväksyttävä ja asiassa F-71/06 nostettu kanne on näin ollen otettava tutkittavaksi ja sen on todettava olevan perusteltu

               —

               toissijaisesti asia on palautettava virkamiestuomioistuimeen

               —

               oikeudenkäyntikuluista ja palkkioista on lausuttava ja komissio on velvoitettava korvaamaan ne.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja vaatii valituksessaan virkamiestuomioistuimen sen tuomion kumoamista, jolla hylättiin kanne, jossa hän vaati hänestä ajanjaksolle 1.1-31.12.2004 laaditun urakehitystä koskevan kertomuksen kumoamista.
   Valituksensa tueksi valittaja väittää, että virkamiestuomioistuin tulkitsi ja arvioi tosiseikkoja virheellisesti, minkä vuoksi se totesi, että riidanalaisessa urakehitystä koskevassa kertomuksessa valittajasta esitetyt kriittiset arviot ovat perusteltuja.


title: Y:n 16.9.1996 Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne (Asia T-144/96)

text:
23.11.96              FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 354/29
      — Komissio ei ole tehnyt neuvostolle ehdotusta yleis           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
          nimistä ennen asetuksen ( ETY ) N:o 2081 /92                istuin
          voimaantuloa .
                                                                      — kumoaa vastaajan 19.1.1996 tekemän viraltapanoa
      — Fetan osalta tuote-eritelmän tiedoksianto on puut                koskevan kurinpitopäätöksen,
          teellinen .
                                                                      — kumoaa vastaajan 17.6.1996 tekemän nimenomaisen
      — Hyväksyttyjen valvontaelinten luettelon tiedoksi
          anto on puutteellinen .
                                                                          hylkäyspäätöksen vastaajan 5.3.1996 tekemästä vali
                                                                          tuksesta ,
      — Päättäessään, täyttääkö feta rekisteröinnin edelly
          tykset, komissio ei ole noudattanut hyvää hallinto         — velvoittaa Euroopan parlamentin korvaamaan oikeu
          tapaa .                                                         denkäyntikulut .
3 . Feta ei täytä asetuksessa ( ETY ) N:o 2081 /92 rekiste           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      röinnille asetettuja vaatimuksia , ja fetan rekisteröinti on
      tämän johdosta ristiriidassa perustamissopimuksen               Kantaja vetoaa ensinnäkin perusteluvelvollisuuden rikko
      määräysten täytäntöönpanon kanssa , vrt . perustamis           miseen . Tältä osin hän esittää , että riidanalainen kurinpito
      sopimuksen 173 artiklan 2 kohta :                               päätös perustuu Tribunal de première instance de Bruxel
                                                                      lesin hänelle määräämään rangaistukseen, mutta että
      — Feta on yleisnimitys ,                                        päätöksessä ei oteta huomioon tuomioistuimen rikosoikeu
                                                                      denkäynnissä kahteen eri otteeseen hyväksymiä lieventäviä
      — Nimitys feta ei täytä asetuksen ( ETY ) N:o 2081 /92          asianhaaroja . Kantaja arvioi , että tämän vuoksi kurinpito
          2 artiklan 3 kohdassa muiden kuin maantieteellisten
                                                                      viranomainen ei ole noudattanut perusteluvelvollisuuttaan ,
          nimitysten rekisteröinnille asetettuja edellytyksiä .       joka edellyttää sen tutkivan kaikki merkitykselliset seikat
                                                                      ennen kuin se tekee ankarimman mahdollisen päätöksen
4 . Fetan rekisteröinti on ristiriidassa yhteisön oikeuden            viraltapanosta , ja että kurinpitoviranomainen on tehnyt
      perustavanlaatuisten oikeusperiaatteiden kanssa ja              ilmeisen arviointivirheen .
      tämän vuoksi myös perustamissopimuksen ja sen 6 ar
      tiklan sekä 40 artiklan 3 kohdan ja luottamuksensuojan          Kantaja vetoaa myös siihen, että huolenpitovelvollisuutta
      periaatteen kanssa , vrt. perustamissopimuksen 173 ar          on rikottu . Kantaja moittii kurinpitoviranomaista siitä , että
      tiklan 2 kohta :
                                                                      se ei ole ottanut huomioon kantajan terveydentilaa , jonka
                                                                      vuoksi rikosasiain tuomioistuin kuitenkin katsoi perustel
      — Se , että feta rekisteröidään kreikkalaisten tuottajien       luksi tuomita lyhyen vankeusrangaistuksen, joka määrättiin
          hyväksi suojatuksi alkuperäisnimitykseksi , merkit         ehdollisena ainoan edellytyksen ollessa lääketieteellinen
          see kantajien osalta sitä , että perustamissopimuksen       seuranta . Kantaja katsoo , että huolenpitovelvollisuuden
          6 artiklassa ja 40 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua         kohtuullinen soveltaminen antaa perusteet sille , että anka
          syrjintäkiellon periaatetta loukataan ,                     ran viraltapanon sijasta määrättäisiin lievempi kurinpito
      — Fetan rekisteröinti asetuksessa ( EY ) N:o 1107/96 .          rangaistus .
          loukkaa luottamuksensuojan periaatetta .
                                                                      Kantaja vetoaa vielä siihen , että kurinpitopäätöksessä
                                                                      loukataan hänen puolustautumisoikeuksiaan, koska pää
(') EYVL N:o L 148 , 21.6.1996 , s . 1                                töksen perustelukappaleissa viitataan kantajan " asentee
( 2 ) EYVL N:o L 208 , 24.7.1992 , s . 1                              seen " moitteenalaisten seikkojen " jälkeen ", ilman että tälle
                                                                      esitettäisiin perusteeksi täsmällisiä tosiseikkoja .
Y:n 16.9.1996 Euroopan parlamenttia vastaan nostama                    Maria da Graça de Abreun 19.9.1996 Euroopan yhteisöjen
                                 kanne
                                                                                tuomioistuinta vastaan nostama kanne
                          ( Asia T-144/96 )                                                  ( Asia T-146/96 )
                            ( 96/C 354/58 )                                                    ( 96 /C 354/59 )
                  (Oikeuaenkäyntikieli: ranska)                                        (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Y on nostanut 16.9.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                Maria da Graça de Abreu , kotipaikka Luxemburg, on
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan parla                  nostanut 19.9.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
 menttia vastaan . Kantajan edustaja on asianajaja Gerard              oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
 Collin , Bryssel , ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire         jen tuomioistuinta vastaan . Kantajan edustajat ovat asian
 Mvson SARL, 30 rue de Cessange .                                      ajajat Jean-Noel Louis , Thierry Demaseure ja Ariane


title: Asia C-524/14 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 21.12.2016 – Valittajana Euroopan komissio ja muuna osapuolena Hansestadt Lübeck, joka on tullut Flughafen Lübeck GmbH:n sijaan (Muutoksenhaku — Valtiontuet — Lentoasemamaksut — SEUT 108 artiklan 2 kohta — SEUT 263 artiklan neljäs kohta — Päätös muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta — Kumoamiskanteen tutkittavaksi ottaminen — Henkilö, jota päätös koskee erikseen — Oikeussuojan tarve — SEUT 107 artiklan 1 kohta — Valikoivuusedellytys)

text:
               20.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 53/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 21.12.2016 – Valittajana Euroopan komissio ja muuna osapuolena Hansestadt Lübeck, joka on tullut Flughafen Lübeck GmbH:n sijaan
   (Asia C-524/14 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Valtiontuet - Lentoasemamaksut - SEUT 108 artiklan 2 kohta - SEUT 263 artiklan neljäs kohta - Päätös muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta - Kumoamiskanteen tutkittavaksi ottaminen - Henkilö, jota päätös koskee erikseen - Oikeussuojan tarve - SEUT 107 artiklan 1 kohta - Valikoivuusedellytys))
   (2017/C 053/03)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Maxian Rusche, R. Sauer ja V. Di Bucci)

      Muu osapuoli: Hansestadt Lübeck, joka on tullut Flughafen Lübeck GmbH:n sijaan (edustajat: M. Núñez Müller ja I. Ruck, Rechtsanwälte)

      Väliintulijat, jotka tukevat Hansestadt Lübeckin vaatimuksia: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze ja K. Petersen) ja Espanjan kuningaskunta (asiamies: M. A. Sampol Pucurull)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Hansestadt Lübeckin oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Saksan liittotasavalta ja Espanjan kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 26, 26.1.2015.