title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 13 päivänä marraskuuta 2003 asiassa C-209/01 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Theodor Schilling ja Angelika Fleck-Schilling vastaan Finanzamt Nürnberg-Süd (Työntekĳöiden vapaa liikkuvuus – Euroopan yhteisöjen virkamiehet ja muu henkilöstö – Verotuksellisen kotipaikan säilyttäminen lähtöjäsenvaltiossa – Tulovero – Kotiapulaisesta aiheutuvien menojen vähentäminen)

text:
10.1.2004              FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                                  C 7/5
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                          (viides jaosto)
                                                                                (viides jaosto)
                 20 päivänä marraskuuta 2003
                                                                                13 päivänä marraskuuta 2003
asiassa C-152/01 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakko-
ratkaisupyyntö): Kyocera Electronics Europe GmbH vas-
                 taan Hauptzollamt Krefeld (1)                         asiassa C-209/01 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakko-
                                                                       ratkaisupyyntö): Theodor Schilling ja Angelika Fleck-
                                                                               Schilling vastaan Finanzamt Nürnberg-Süd (1)
(Yhteinen tullitariffi – Tullausarvo – Kauppa-arvon määrit-
täminen – Rahoitussopimuksen perusteella maksettavia kor-
koja ei oteta huomioon – Edellytykset – Tosiasiallisesti
maksetusta tai maksettavasta hinnasta erotetut korkokulut              (Työntekijöiden vapaa liikkuvuus – Euroopan yhteisöjen
– Ilmoitus, jossa ei mainita maksettavia tai maksettuja                virkamiehet ja muu henkilöstö – Verotuksellisen kotipaikan
                              korkoja)                                 säilyttäminen lähtöjäsenvaltiossa – Tulovero – Kotiapulai-
                                                                                sesta aiheutuvien menojen vähentäminen)
                          (2004/C 7/06)
                                                                                (2004/C 7/07)
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                       (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-152/01, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on saattanut
EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-
väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
olevassa asiassa Kyocera Electronics Europe GmbH ja Haupt-
zollamt Krefeld ennakkoratkaisun tavaroiden tullausarvosta             Asiassa C-209/01, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on saattanut
annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1224/80 tiettyjen                EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-
säännösten täytäntöönpanoa koskevista säännöksistä 11 päi-             väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
vänä kesäkuuta 1980 annetun komission asetuksen (ETY)                  olevassa asiassa Theodor Schilling ja Angelika Fleck-Schilling
N:o 1495/80 (EYVL L 154, s. 14), sellaisena kuin se on                 ja Finanzamt Nürnberg-Süd ennakkoratkaisun EY:n perusta-
muutettuna 29.1.1985 annetulla komission asetuksella                   missopimuksen 48 artiklan (josta on muutettuna tullut
N:o 220/85 (EYVL L 25, s. 7), 3 artiklan 2 kohdan a alakohdan          EY 39 artikla) sekä Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien          vapauksista tehdyn pöytäkirjan 14 artiklan ensimmäisen koh-
kokoonpanossa: P. Jann, joka hoitaa viidennen jaoston puheen-          dan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toi-
johtajan tehtäviä, sekä tuomarit C. W. A. Timmermans (esittele-        mien kokoonpanossa: tuomarit D. A. O. Edward, joka hoitaa
vä tuomari) ja S. von Bahr, julkisasiamies: F. G. Jacobs,              viidennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä A. La Pergola
kirjaaja: R. Grass, on antanut 20.11.2003 tuomion, jonka               ja S. von Bahr (esittelevä tuomari), julkisasiamies: A. Tizzano,
tuomiolauselma on seuraava:                                            kirjaaja: R. Grass, on antanut 13.11.2003 tuomion, jonka
                                                                       tuomiolauselma on seuraava:
Tavaroiden tullausarvosta annetun neuvoston asetuksen (ETY)
N:o 1224/80 tiettyjen säännösten täytäntöönpanoa koskevista            EY:n perustamissopimuksen 48 artiklan (josta on muutettuna tullut
säännöksistä 11 päivänä kesäkuuta 1980 annetun komission               EY 39 artikla) sekä Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista
asetuksen (ETY) N:o 1495/80, sellaisena kuin se on muutettuna          tehdyn pöytäkirjan 14 artiklan vastaista on se, että Saksasta lähtöisin
29.1.1985 annetulla komission asetuksella N:o 220/85, 3 artiklan       olevat Euroopan yhteisöjen virkamiehet, jotka asuvat Luxemburgissa
2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että korkokulut on esitetty  työskennellen siellä virkamiehinä ja joilla on kotiapulaisesta aiheutu-
erotettuna tavaran hinnasta myös silloin, jos tulliviranomaisille      via menoja viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa, eivät voi vähentää
on tulli-ilmoituksen vastaanottamisajankohtana esitetty ainoastaan     näitä menoja verotettavista tuloistaan Saksassa, koska kotiapulaista
tavaroiden nettohintaa koskeva lasku, eikä tästä laskusta tai tullau-  koskevia maksuja ei ole maksettu Saksan lakisääteiseen eläkevakuu-
sarvoilmoituksesta käy nimenomaisesti tai epäsuorasti ilmi, että       tusjärjestelmään vaan Luxemburgin eläkevakuutusjärjestelmään.
ostaja on maksanut tai että sen on maksettava kyseessä olevan
maahantuontitoimen yhteydessä korkoja myyjälle.
                                                                       (1) EYVL C 212, 28.7.2001.
(1) EYVL C 186, 30.6.2001.


title: Asia C-89/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van Cassatie van België (Belgia) on esittänyt 17.2.2012 — Rose Marie Bark v. Galileo Joint Undertaking, selvitystilassa

text:
               5.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 133/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van Cassatie van België (Belgia) on esittänyt 17.2.2012 — Rose Marie Bark v. Galileo Joint Undertaking, selvitystilassa
   (Asia C-89/12)
   2012/C 133/32
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hof van Cassatie van België

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Rose Marie Bark

      Vastaaja: Galileo Joint Undertaking, selvitystilassa

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko Galileo-yhteisyrityksen perustamisesta 21.5.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 876/2002 (1) liitteenä olevan yhtiöjärjestyksen 11 artiklan 2 kohtaa, kun sitä tarkastellaan yhdessä kyseisen asetuksen 2 artiklan kanssa, tulkittava siten, että Euroopan unionin muuhun henkilöstöön sovellettavia palvelussuhteen ehtoja, erityisesti niihin sisältyviä palkkausta koskevia ehtoja, sovelletaan Galileo-yhteisyrityksen henkilöstöön, jonka kanssa tehdään määräaikaiset työsopimukset?

      (1)  EYVL L 138, s. 1.


title: Asia T-297/16 P: Valitus, jonka Valéria Anna Gyarmathy on tehnyt 9.6.2016 virkamiestuomioistuimen asiassa F-79/13, Gyarmathy v. EMCDDA, 18.5.2016 antamasta tuomiosta

text:
               3.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 364/13

      Valitus, jonka Valéria Anna Gyarmathy on tehnyt 9.6.2016 virkamiestuomioistuimen asiassa F-79/13, Gyarmathy v. EMCDDA, 18.5.2016 antamasta tuomiosta
      (Asia T-297/16 P)
      (2016/C 364/09)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: Valéria Anna Gyarmathy (Györ, Unkari) (edustaja: A. Véghely)

         Muu osapuoli: Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (EMCDDA)

         Vaatimukset

      Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan virkamiestuomioistuimen 18.5.2015 asiassa F-79/13, Gyarmathy v. EMCDDA, antaman riidanalaisen tuomion

                  —

                  kumoamaan EMCDDA:n (entisen) johtajan 11.9.2012 tekemän päätöksen, jolla hylättiin valittajan esittämä avustuspyyntö

                  —

                  kumoamaan EMCDDA:n (entisen) johtajan 14.9.2012 tekemän päätöksen, jolla päätettiin olla jatkamatta valittajan työsopimusta

                  —

                  kumoamaan EMCDDA:n hallintoneuvoston (entisen) puheenjohtajan 13.5.2013 tekemän päätöksen ja EMCDDA:n (entisen) johtajan 25.6.2013 tekemän päätöksen.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Valituksensa tueksi valittaja vetoaa kahteen valitusperusteeseen.

                  1.

                  Ensimmäinen valitusperuste: vaatimus kumota EMCDDA:n (entisen) johtajan 11.9.2012 tekemä päätös, jolla hylättiin valittajan esittämä avustuspyyntö
                  Valittaja väittää, että virkamiestuomioistuin otti ensimmäisessä oikeusasteessa 18.5.2013 asiassa F-79/13 antamassaan tuomiossa tosiseikaston huomioon vääristyneessä muodossa ja toimi vastoin runsasta asiakirjanäyttöä, kun se totesi, että viraston hallinto oli käsitellyt valittajan esittämät moitteet asianmukaisesti. EMCDDA:n (entinen) johtaja hylkäsi valittajan esittämän avustuspyynnön ja ennen kaikkea hänen siirtopyyntönsä, jolla hän pyrki pääsemään eroon lähimmän esimiehensä häneen kohdistamasta pitkäaikaisesta ja laajamittaisesta kiusaamisesta. Valittajan mukaan (entinen) johtaja laiminlöi avustamisvelvollisuutensa sekä huolenpitoa ja hyvää hallintoa koskevat velvollisuutensa (tuomio 27.11.2008, Klug v. EMEA, F-35/07, EU:F:2008:150, 74 kohta ja tuomio 12.7.2011, komissio v. Q, T-80/09 P, EU:T:2011:347, 84 kohta). Valittaja katsoo, että kun otetaan huomioon asiakirja-aineistosta ilmenevä tosiseikasto ja näyttö, henkilöstösääntöjen 24 artikla ja asian kannalta merkityksellinen, vakiintunut oikeuskäytäntö, EMCDDA:n (entinen) johtaja ei nimittävän viranomaisen asemassaan antanut valittajalle tämän pyytämää apua eikä ryhtynyt tarpeellisiin toimenpiteisiin yleisesti viraston työrauhan suojaamiseksi ja erityisesti valittajan suojaamiseksi siltä huonolta kohtelulta, jonka uhriksi hän oli joutunut. Niinpä valittaja pitää virkamiestuomioistuimen ensimmäisessä oikeusasteessa antamaa tuomiota ensimmäisen perusteen osalta tosiasiallisesti virheellisenä ja myös unionin lainsäädännön ja vakiintuneen oikeuskäytännön vastaisena. Niinpä valituksenalainen tuomio ja riidanalainen päätös on kumottava.

                  2.

                  Toinen valitusperuste: vaatimus kumota 14.9.2012 tehty päätös olla jatkamatta valittajan työsopimusta
                  Valituksenalainen virkamiestuomioistuimen ensimmäisessä oikeusasteessa antama tuomio perustui valittajan mukaan päättelyyn, jonka mukaan EMCDDA:n (entisen) johtajan 19.12.2012 tekemä päätös koski valittajan 10.12.2012 tekemää virallista kantelua, jolla riitautettiin (entisen) johtajan 14.9.2012 tekemä päätös olla uudistamatta valittajan työsopimusta – kantelun kuitenkaan rajoittumatta siihen. Pelkästään viitatun kirjeen sanamuodon perusteella on valittajan mukaan ilmeistä, että se on mahdotonta tulkita kirjeeksi. Sen sijaan kyse on päätöksestä aloittaa hallinnollinen tutkinta valittajan tekemän kantelun seurauksena. Lisäksi valittaja esittää, että (entinen) johtaja kiistää samassa kirjeessä tehneensä ylipäätään päätöstä valittajan työsopimuksesta. Vaikka ilmeisen virheellinen tulkinta riidanalaisesta päätöksestä hyväksyttäisiin, se on valittajan mukaan silti lainvastainen, koska valittajaa ei kuultu etukäteen (tuomio 12.12.2013, CH v. parlamentti, F-129/12, EU:F:2013:203), joten se on pelkkä valmisteleva toimi (tuomio 16.3.2009, R v. komissio, T-156/08 P, EU:T:2009:69) eikä voi sellaisenaan olla kannekelpoinen (tuomio 10.11.2009, N v. parlamentti, F-71/08, EU:F:2009:150 ja määräys 23.10.2012, Possanzini v. Frontex, F-61/11, EU:F:2012:146). Riidanalainen päätös merkitsee myös toimivallan ylittämistä (tuomio 19.10.1995, Obst v. komissio, T-562/93, EU:T:1995:181; tuomio 12.12.2000, Dejaiffe v. SMHV, T-223/99, EU:T:2000:292 ja tuomio 25.9.2012, Bermejo Garde v. EESC, F-41/10, EU:F:2012:135), kun otetaan huomioon asiakirja-aineistoon sisältyvä näyttö. On jopa kyseenalaista, oliko EMCDDA:n (entinen) johtaja toimivaltainen kyseisen päätöksen tekemisajankohtana (määräys 25.10.1996, Lopes v. yhteisöjen tuomioistuin, T-26/96, EU:T:1996:157). On pidettävä mielessä, että vastapuoli ei jättänyt vastauskirjelmää, mikä johti yksipuolisen tuomion antamiseen. Valituksenalaisen ensimmäisen oikeusasteen tuomion perusteluissa virkamiestuomioistuin tukeutui vastapuolen toisessa asiassa (F-22/14, Gyarmathy v. EMCDDA) esittämään väitteeseen ja rikkoi näin ollen menettelyjen rajoja. Myös toista perustetta koskeva virkamiestuomioistuimen ensimmäisessä oikeusasteessa antaman tuomion osa on ristiriidassa asiakirja-aineistosta ilmenevän tosiseikaston ja näytön kanssa. Siinä rikotaan selkeästi menettelyjen rajoja. Niinpä valituksenalainen tuomio ja riidanalainen päätös on kumottava.


title: Asia C-485/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 11.9.2015 – Aeroporto Valerio Catullo di Verona Villafranca SpA v. Società per l’aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA)

text:
               14.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 414/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 11.9.2015 – Aeroporto Valerio Catullo di Verona Villafranca SpA v. Società per l’aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA)
   (Asia C-485/15)
   (2015/C 414/19)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Aeroporto Valerio Catullo di Verona Villafranca SpA

      Vastapuoli: Società per l’aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA)

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko Euroopan unionista tehdyn sopimuksen [alkup. s. 16] syrjintäkiellon periaate, yhdenvertaisen kohtelun periaate, avoimuusperiaate, julkisuusperiaate ja kilpailuperiaate esteenä lain nro 537/93 10 §:stä, ministeriön asetuksen nro 521/1997 6, 7, 8 ja 17 §:stä, asetuksen nro 67/97 17 §:stä, asetuksen nro 96/2005 3 §:n 2 momentista, asetuksen nro 216/2011 11 §:stä sekä asetuksen nro 78/2010 6 §:stä koostuvan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle siltä osin kuin kyseisillä kansallisilla säännöksillä voidaan oikeuttaa se, että koko lentoasemaa koskeva neljänkymmenen vuoden mittainen konsessio annetaan ilman julkista tarjouspyyntömenettelyä?


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 17 päivänä lokakuuta 1995, asiassa C-44/94 (High Court of Justice, Queen's Bench Division, Divisional Courtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), The Queen vastaan Minister of Agriculture, Fisheries and Food, ex parte: National Federation of Fishermen's Organisations ym. (Yhteinen kalastuspolitiikka - Monivuotiset ohjausohjelmat - Merilläolopäivien rajoittaminen)

text:
 25.11.95               [M                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 315/3
 Eckhard Kalanke vastaan Freie Hansestadt Bremen, jota                vistamiseksi 22 päivänä lokakuuta 1993 annettu komission
 tukee Heike Glifonann , ennakkoratkaisun miesten ja nais            asetus ( ETY ) N:o 2920/93 ( EYVL N:o L 264 , s . 40 ),
 ten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mah          yhteisöjen tuomioistuin , toimien kokoonpanossa : presi
 dollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla          dentti G. C. Rodríguez Iglesias , jaostojen puheenjohtajat
 etenemiseen sekä työoloissa 9 päivänä helmikuuta 1976                C N. Kakouris , D. A. O. Edward ja G. Hirsch , tuomarit
 annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY ( EYVL N:o                  G. F. Mancini , F. A. Schockvveiler ( esittelevä tuomari ), J. C.
 L 39 , s . 40 ) 2 artiklan 1 ja 4 kohdan tulkinnasta , yhteisöjen    Moitinho de Almeida , P. J. G. Kapteyn , C. Gulmann , J. L.
tuomioistuin , toimien kokoonpanossa : presidentti G. C.              Murray ja L. Sevon, julkisasiamies : M. B. Elmer, kirjaaja :
 Rodríguez Iglesias , jaoston puheenjohtajat C. N. Kakouris ,         apulaiskirjaaja H. von Holstein , on 17.10.1995 antanut
D. A. O. Edward, J.-P . Puissochet ja G. Hirsch, tuomarit             tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :
 G. F. Mancini , F. A. Schockweiler, J. G. Moitinho de
Almeida , P. J. G. Kapteyn ( esittelevä tuomari ), G. Gulmann
ja J. L. Murray, julkisasiamies : G. Tesauro, kirjaaja : johtava      1 ) Kanne hylätään.
hallintovirkamies H. A. Riihi , on antanut 17.10.1995
tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :
                                                                      2 ) Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaa
                                                                           maan oikeudenkäyntikulut.
Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen
toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön , ammatilliseen
                                                                      (') EYVL N : o C 43 , 12.2.1994
koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9
päivänä helmikuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin
76/207/ETY 2 artiklan 1 ja 4 kohdan kanssa on ristiriidassa
tässä tapauksessa kysymyksessä olevan kaltainen kansalli
nen lainsäädäntö, jossa säädetään, että silloin kun yhtä
pätevät ehdokkaat ovat eri sukupuolta, ylennettäessä anne
taan automaattisesti etusija naispuolisille ehdokkaille niillä
aloilla, joilla naiset ovat aliedustettuina, millä tarkoitetaan
sitä, että he eivät edusta vähintään puolta henkilökunnasta                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
kyseisen yksikön palkkatasolla, saman koskiessa työnteki                              17 päivänä lokakuuta 1995 ,
järyhmiä, joiden työtehtävät ovat organisaatiokaavion
mukaan samalle: tasolla .                                            asiassa C-44/94 ( High Court of Justice, Queen's Bench
                                                                     Division , Divisional Courtin esittämä ennakkoratkaisu
                                                                     pyyntö ), The Queen vastaan Minister of Agriculture ,
(') EYVL. N:o C 27, 28.1.1994                                        Fisheries and Food, ex parte: National Federation of
                                                                                Fishermen's Organisations ym .(')
                                                                      ( Yhteinen kalastuspolitiikka — Monivuotiset ohjausohjel
                                                                                mat — Merilläolopäivien rajoittaminen)
                                                                                ( 95 /C 315 /06 )
                                                                                ( Oikeudenkäyntikulu englanti)
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                    17 päivänä lokakuuta 1995 ,
                                                                     ( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
asiassa C-478/93 , Alankomaiden kuningaskunta vastaan                    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                  Euroopan yhteisöjen komissio (')
(Banaanit — Tuontijärjestelmä — A- ja B-luokan taloudel
                             liset toimijat)                         Asiassa C-44/94, jonka High Court of Justice , Queen's
                            ( 95/C 315/05 )                          Bench Division , Divisional Court on saattanut EY:n perus
                                                                     tamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti yhteisöjen
                                                                     tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen ensin mainitussa
                   (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                   tuomioistuimessa vireillä olevassa riita-asiassa The Queen
                                                                     vastaan Minister of Agriculture , Fisheries and Food , ex
                                                                     parte : National Federation of Fishermen's Organisations
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                ym . ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 6 , 34 ja
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                39 artiklan sekä 40 artiklan 3 kohdan , yhteisestä kalastus- ja
                                                                     vesiviljelytuotealan markkinajärjestelystä 1 7 päivänä joulu
                                                                     kuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 3759/
Asiassa C-478/93 , Alankomaiden kuningaskunta ( asiamie             92 ( EYVL N:o L 388 , s . 1 ), yhteisön kalastus - ja vesivilje
het: A. Bos ja J. W. de Zwaan ) vastaan Euroopan yhteisöjen          lyjärjestelmän perustamisesta 20 päivänä joulukuuta 1992
komissio ( asiamiehet : E. de March ja T. van Rijn ), jossa          annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 3760/92 ( EYVL
vaaditaan yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan vuoden                 N:o L 389 , s . 1 ) ja ajanjaksolle 1993— 1996 neuvoston
1993 toisen vuosipuoliskon tariffikiintiöön liittyvän, yhte         asetuksen ( ETY ) N:o 4028/86 mukaisesti laaditusta Yhdis
näisen vähennyskertoimen vahvistamisesta kullekin A - ja             tyneen kuningaskunnan kalastuslaivaston monivuotisesta
B-luokan toimijalle myönnettävän banaanien määrän vah                ohjausohjelmasta 21 päivänä joulukuuta 1992 tehdyn
 ---pagebreak--- N:o C 315/4          ri                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      25.11.95
komission päätöksen 92/593/ETY ( EYVL N:o L 401 , s . 33 )                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
sekä tiettyjen yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden                                      ( toinen jaosto ),
tulkinnasta , yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpa
nossa : presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaoston puheen                         17 päivänä lokakuuta 1995 ,
johtajat D. A. O. Edward, J.-P . Puissochet ja G. Hirsch,           asiassa C-59/94 ja C-64/94 ( Cour d'appel de Pau'n esittä
tuomarit F. A. Schockweiler, J. C. Moitinho de Almeida ,            mät ennakkoratkaisupyynnöt ), Ministre des Finances
P. J. (5 . Kapteyn ( esittelevä tuomari ), C. Gulmann , J. L.            vastaan Société Pardo & Fils ja Camicas SARL (')
Murray, P. Jann ja H. Ragnemalm , julkisasiamies : G.               ( Yhteinen tullitariffi — Tullinimikkeet — Juomat —
Tesauro , kirjaaja : hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut        Tuoreista rypäleistä valmistettu maustettu viini — San
 17.10.1995 tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :                                            gria)
                                                                                ( 95/C 315/07 )
 1 ) Ajanjaksolle 1993 —1996 neuvoston asetuksen (ETY)
     N:o 4028/86 mukaisesti laaditusta Yhdistyneen kunin                            (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
     gaskunnan kalastuslaivaston monivuotisesta ohjausoh
     jelmasta 21 päivänä joulukuuta 1992 tehtyä komission
     päätöstä 92/593/ETY on tulkittava siten , että siinä
     valtuutetaan Yhdistynyt kuningaskunta rajoittamaan             ( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
     yli kymmenmetristen alusten merilläolopäivien luku               yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
     määrää siltä osin kuin päätöksessä määrätty kokonais
     tavoite toteutetaan enintään 45 prosentin osuudelta
     muilla toimenpiteillä kuin kalastuslaivaston kapasitee        Yhdistetyissä asioissa C-59/94 ja C-64/94, jotka Cour
     tin alentamisella. Edellä mainitussa päätöksessä ei            d'appel de Pau on saattanut ETY:n perustamissopimuksen
     suljeta pois sitä mahdollisuutta, että jäsenvaltio voi         177 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsitel
     toteuttaa teknisiä säilyttämistoimenpiteitä edellyttäen,       täväksi saadakseen ensin mainitussa tuomioistuimessa
     että komissio on hyväksynyt ne.                                vireillä olevissa riita-asioissa Ministre des Finances vastaan
                                                                    Societe Pardo & Fils ( asia C-59/94 ) ja Ministre des Finances
                                                                    vastaan Camicas SARL. ( asia C-64/94 ), ennakkoratkaisun
2 ) Ensimmäiseen kysymykseen annettaviin vastauksiin ei             yhteisen tullitariffin yhdistetyn nimikkeistön nimikkeiden
     vaikuta se seikka, että asianomainen jäsenvaltio ei ole       2205 ja 2206 tulkinnasta , sellaisina kuin ne ovat tariffi - ja
     toteuttanut edellisessä MOO:ssa vahvistettuja tavoit         tullinimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä
     teita .                                                        heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen ( ETY )
                                                                    N:o 2658/87 ( EYVL N:o L 256 , s . 1 ) ja tariffi - ja
                                                                   tullinimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neu
                                                                   voston asetuksen ( ETY ) N:o 2658 / 87 liitteen I muuttami
3 ) EY:n perustamissopimuksen 6, 34 ja 39 artikla sekä 40          sesta 21 päivänä syyskuuta 1988 annetun komission ase
     artiklan 3 kohta, yhteisestä kalastus- ja vesiviljelytuote   tuksen ( ETY ) N:o 3174/88 ( EYVL N:o L 298 , s . 1 )
     alan markkinajärjestelystä 1 7 päivänä joulukuuta 1 992       perusteella, yhteisöjen tuomioistuin , toimien kokoonpa
     annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 3759/92 sekä               nossa : jaoston puheenjohtaja G. Hirsch ( esittelevä tuomari )
     yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmän perustami      sekä tuomarit G. F. Mancini ja F. A. Schockweiler,
     sesta 20 päivänä joulukuuta 1992 annettu neuvoston            julkisasiamies : F. G. Jacobs , kirjaaja : R. Grass, on
     asetus (ETY) N:o 3760/92 , yhdenvertaisen kohtelun             17.10.1995 antanut tuomion , jonka tuomiolauselma on
     periaate, omistusoikeus, liikkeen - ja ammatinharjoitta      seuraava :
     misen oikeus sekä suhteellisuusperiaate eivät estä jäsen
     valtiota toteuttamasta ensimmäisessä kysymyksessä tar
     koitettujen toimenpiteiden kaltaisia toimenpiteitä.            Yhteisen tullitariffin yhdistetyn nimikkeistön nimikettä
                                                                   2205, sellaisena kuin se on tariffi- ja tullinimikkeistöstä ja
                                                                   yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 anne
4 ) Kalastusaluksen pyytämän kalavaraston luonne, kyseis          tun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87, ja tariffi- ja
     ten rajoitusten vaikutus tavanomaiseen kalastukseen ,         tullinimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neu
     kunkin kalastajan muuhun toimintaan tai kalamarkki           voston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen 1 muuttami
     noihin taikka kansalliselle viranomaiselle annettu mah       sesta 21 päivänä syyskuuta 1988 annetun komission ase
     dollisuus tehdä poikkeuksia brittiläisen kalastuslaivas      tuksen (ETY) N:o 3 1 74/88 , perusteella , on tulkittava siten ,
     ton tiettyjen osien osalta eivät vaikuta muihin kysymyk      että siihen kuuluu sangriaksi kutsuttu juoma, josta yli 50
     siin annettaviin vastauksiin .                                prosenttia on tuoreista rypäleistä valmistettua viiniä ja joka
                                                                   sisältää lisäksi vettä , sokeria ia hedelmäuutteita .
(') EYVL N:o C 90 , 26.3.1994                                      (') EYVL N:o C 90 , 26.3.1994 ja EYVL N:o C 103 , 11.4.1994


title: Jean-Pierre Aubineaun 11.4.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-102/95)

text:
24.6.95              I FI j                     Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                N:o C 159/27
d ) Perustelut, joilla kantajan ehdottama hintasitoumus             oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
      hylättiin, eivät ole päteviä .                                jen komissiota vastaan.
(M EYVL N:o L 15 , 21.1.1995 , s . 11
                                                                    Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                    tuomioistuin :
                                                                    — julistaa mitättömäksi J. P. Contzenin päätöksen, joka
                                                                         sisältyy tämän 27.2.1995 päivättyyn ilmoitukseen ja
Hans-Giinter vom Endtin 10.4.1995 Euroopan unionin                       joka koski kantajan siirtämistä viran puolesta Isprassa
neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan                      olevaan ISEI:n ( Institut d'Ingénierie des Systèmes et de
                          nostama kanne                                  l'Informatique ) pääjohtajan neuvonantajan virkaan;
                         ( Asia T-100/95 )
                           ( 95/C 159/55 )                          — myöntää kantajalle symbolisena eleenä yhden ecun
                                                                         korvauksen tämän kärsimistä henkisistä vahingoista ;
                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                    — korvaa kantajalle henkilökohtaiset kulut, jotka ovat
                                                                         mahdollisesti aiheutuneet tämän siirtämisestä ja asettau
Hans-Gùnter vom Endt, Wuppertal ( Saksan liittotasavalta )               tumisesta Ispraan;
on nostanut 10.4.1995 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .               — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
Kantajan edustajina oikeudenkäynnissä ovat asianajajat                   lut .
Bernd Meisterernst, Mechtild Diising, Dietrich Manstetten,
Dr. Frank Schulze ja Dr. Winfried Haneklaus, Munster,
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Dupong &               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Associés, 14a , rue des Bains, Luxemburg.
                                                                    Kantaja on nostanut kanteen yhteisen tutkimuskeskuksen
Kantaja vaatii :                                                     ( CCR) nimittävän viranomaisen (AJPN ) päätöksestä nimit
                                                                    tää kantaja Ispraan ISEI:n (Institut d'Ingénierie des Systèmes
 1 ) että vastaajat velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaa       et de l'Informatique ) pääjohtajan neuvonantajaksi 1.4 .
      maan kantajalle SLOM-I hyvityksenä ajalta 20.5 .               1 995 alkaen; myöhemmin tämä nimitys on siirretty alka
       1984—29.3.1989 yhteensä 100 965,13 Saksan mark               vaksi 1.5.1995 .
      kaa ja maksamaan korkoa 8% 19.5.1992 lukien sekä
      korvaamaan yhteisvastuullisesti oikeudenkäyntikulut;           CCR on palkannut kantajan tilapäiseksi työntekijäksi
                                                                     kolmen vuoden työsopimuksella , joka muutettiin myöhem
 2 ) että kanne yhdistetään jo vireillä olevan kanteen T            min määräämättömäksi ajaksi jatkuvaksi 1.3.1995
      77/93 , Hiilseberg ym. vastaan EY:n neuvosto ja komis         alkaen .
      sio kanssa ja asian käsittely keskeytetään.
 Kanteen oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut         Kantaja kiistää kanteen kohteena olevan päätöksen lailli
                                                                     suuden sen vuoksi, että siinä rikotaan :
 Kanteen oikeudelliset perusteet ja keskeiset perustelut
 vastaavat asiassa T-20/94 esitettyjä perusteita ja perustelui      a ) komission ja kantajan välillä tehtyä työsopimusta,
 ta .                                                                     sellaisena kuin se on muutettuna edellä mainitulla
                                                                          toimella siten, että palveluspaikaksi on vahvistettu
                                                                          Bryssel;
                                                                     b ) henkilöstösäännön 7 artiklaa, joka antaa nimittävälle
                                                                          viranomaiselle mahdollisuuden nimittää virkamiehen
Jean-Pierre Aubineaun 11.4.1995 Euroopan yhteisöjen                       tai väliaikaiseen henkilöstöön kuuluvan viran puolesta
               komissiota vastaan nostama kanne                           virkaan huomioon ottaen vain osaston edut;
                          (Asia T-102/95 )
                            ( 95/C 159/56 )                          c ) luottamuksensuojan periaatetta, koska vastaaja ei ole
                                                                          noudattanut sopimusta, jolla asian käsittely päätettiin
                                                                          tuomioistuimessa asiassa T-91 /91 ;
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                     d ) hyvän hallintotavan periaatetta .
 Jean-Pierre Aubineau, kotipaikka Bryssel ( Belgia ), edustaja
 naan asianajaja Georges Vandersanden, Bryssel, prosessi
 osoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson, 1 , rue Glesener, on
 nostanut 11.4.1995 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen


title: Asia C-391/02: Corte di Appello di Leccen, sezione penale, 7.10.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosoikeudenkäynnissä, jossa vastaajana on Sergio Adelchi

text:
25.1.2003                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 19/11
Finanzgericht Hamburgin 16.10.2002 tekemällään päätök-                        niissä säädettiin yhtiöitä koskevasta julkistamisperiaat-
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Deutsche                         teesta ja oikeiden tietojen antamisperiaatteesta ja jolla
See-Bestattungs-Genossenschaft e.G. vastaan Haupt-                            otetaan käyttöön sellainen seuraamusjärjestelmä, joka ei
                             zollamt Kiel                                     konkreettisesti ole tämän suojan edellytyksenä olevien
                                                                              tosiasiallisuutta, suhteellisuutta ja ennaltaehkäisevyyttä
                                                                              koskevien arviointiperusteiden mukainen?
                           (Asia C-389/02)
                           (2003/C 19/20)
                                                                        2.    Onko kyseisiä direktiivejä ja erityisesti Euroopan yhteisö-
                                                                              jen perustamissopimuksen 44 artiklan 2 kohdan g ala-
                                                                              kohtaa, ensimmäisen direktiivin 68/151/ETY 2 artiklan
Finanzgericht Hamburg on pyytänyt 16.10.2002 tekemällään                      1 kohdan f alakohtaa ja 6 artiklaa sekä neljännen
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                      direktiiviin 2 artiklan 2–4 kohtaa (sellaisena kuin tämä
5.11.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                      direktiivi on täydennettynä direktiiveillä 83/349/ETY ja
ratkaisua asiassa Deutsche See-Bestattungs-Genossenschaft                     90/605/ETY) tulkittava siten, että näiden säännösten
e.G. vastaan Hauptzollamt Kiel seuraavaan kysymykseen:                        vastainen on sellainen jäsenvaltion laki, jolla suljetaan
                                                                              pois syytteennostamismahdollisuus tilanteessa, jossa tie-
                                                                              tyillä yhtiöoikeudellisilla toimenpiteillä (mm. taseella ja
Onko kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmu-                    tuloslaskelmalla) loukataan julkistamisperiaatetta ja oikei-
kaistamisesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston                     den tietojen antamisperiaatetta, edellyttäen, että väärien
direktiivin 92/81/ETY (1) 8 artiklan 1 kohdan c alakohdassa                   tasetietojen tai muiden väärien tietojen antamisella taikka
tarkoitettuna vesiliikenteenä pidettävä yhteisön aluevesillä ta-              tietojen antamattajättämisellä aiheutetaan sellainen tili-
pahtuvaa liikennöintiä aluksilla, joita käytetään muihin kuin                 kauden tuloksen muutos tai sellainen yhtiön nettovaralli-
yksityisiin ei-ammattimaisiin tarkoituksiin?                                  suuden muutos, joka ei ylitä tiettyä prosenttimääräistä
                                                                              kynnystä?
( 1) EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12.
                                                                        3.    Onko kyseisiä direktiivejä ja erityisesti Euroopan yhteisö-
                                                                              jen perustamissopimuksen 44 artiklan 2 kohdan g ala-
                                                                              kohtaa, ensimmäisen direktiivin 68/151/ETY 2 artiklan
                                                                              1 kohdan f alakohtaa ja 6 artiklaa sekä neljännen
                                                                              direktiiviin 2 artiklan 2–4 kohtaa (sellaisena kuin tämä
                                                                              direktiivi on täydennettynä direktiiveillä 83/349/ETY ja
Corte di Appello di Leccen, sezione penale, 7.10.2002                         90/605/ETY) tulkittava siten, että näiden säännösten
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                        vastainen on sellainen jäsenvaltion laki, jonka mukaan
rikosoikeudenkäynnissä, jossa vastaajana on Sergio                            rangaistavia eivät ole sellaiset menettelyt, joissa jätetään
                               Adelchi                                        noudattamatta yhtiöitä koskeva julkistamisvelvollisuus ja
                                                                              oikeiden tietojen antamisvelvollisuus, jos tietojen antami-
                           (Asia C-391/02)                                    nen, vaikka niillä pyrittäisiinkin osakkaiden tai yleisön
                                                                              harhauttamiseen perusteettoman edun saamiseksi, on
                                                                              seurausta arvioinneista, jotka erikseen tarkasteltuina poik-
                           (2003/C 19/21)                                     keavat todellisuudesta enintään tietyn kynnysarvon mää-
                                                                              rällä?
Corte di Appello di Lecce, sezione penale, on pyytänyt
7.10.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-            4.    Tällaisista prosenttirajoista tai kynnyksistä riippumatta,
jen tuomioistuimeen 8.11.2002, Euroopan yhteisöjen tuo-                       onko kyseisiä direktiivejä ja erityisesti Euroopan yhteisö-
mioistuimelta ennakkoratkaisua rikosoikeudenkäynnissä, jossa                  jen perustamissopimuksen 44 artiklan 2 kohdan g ala-
vastaajana on Sergio Adelchi, seuraaviin kysymyksiin:                         kohtaa, ensimmäisen direktiivin 68/151/ETY 2 artiklan
                                                                              1 kohdan f alakohtaa ja 6 artiklaa sekä neljännen
1.     Kun otetaan huomioon kaikkien jäsenvaltioiden velvolli-                direktiiviin 2 artiklan 2–4 kohtaa (sellaisena kuin tämä
       suus säätää ”asianmukaiset seuraamukset” ensimmäisessä                 direktiivi on täydennettynä direktiiveillä 83/349/ETY ja
       ja neljännessä direktiivissä (68/151/ETY (1) ja 78/660/                90/605/ETY) tulkittava siten, että näiden säännösten
       ETY ( 2) säädetyille rikkomisille, onko kyseisiä direktiivejä          vastainen on sellainen jäsenvaltion laki, jonka mukaan
       ja erityisesti Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen                rangaistavia eivät ole sellaiset menettelyt, joissa jätetään
       44 artiklan 2 kohdan g alakohtaa, ensimmäisen direktiivin              noudattamatta yhtiöitä koskeva julkistamisvelvollisuus ja
       68/151/ETY 2 artiklan 1 kohdan f alakohtaa ja 6 artiklaa               oikeiden tietojen antamisvelvollisuus, jos väärillä tiedoilla
       sekä neljännen direktiiviin 2 artiklan 2–4 kohtaa (sellaise-           tai vilpillisillä laiminlyönneillä ja myös tiedoilla, jotka
       na kuin tämä direktiivi on täydennettynä direktiiveillä                eivät anna oikeaa kuvaan yhtiön varallisuusasemasta,
       83/349/ETY ( 3) ja 90/605/ETY (4) tulkittava siten, että               rahoitusasemasta ja se taloudellisesta tuloksesta, ei ”tuntu-
       näiden säännösten vastainen on sellainen jäsenvaltion                  vasti muuteta” konsernin varallisuusasemaa tai taloudel-
       laki, jolla muutetaan aikaisemmin voimassa olleita yh-                 lista asemaa (kansallisen lainsäätäjän olisi vielä määriteltä-
       tiöoikeudellisia rangaistussäännöksiä niiltä osin, kuin                vä ”tuntuvan muutoksen” käsite)?
 ---pagebreak--- C 19/12                    FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         25.1.2003
5.     Onko kyseisiä direktiivejä ja erityisesti Euroopan yhteisö-         vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat sen oikeudellisen yksikön
       jen perustamissopimuksen 44 artiklan 2 kohdan g ala-                virkamiehet Michel Nolin ja Mina Konstantinidi ja prosessi-
       kohtaa, ensimmäisen direktiivin 68/151/ETY 2 artiklan               osoite Luxemburgissa.
       1 kohdan f alakohtaa ja 6 artiklaa sekä neljännen
       direktiiviin 2 artiklan 2–4 kohtaa (sellaisena kuin tämä
       direktiivi on täydennettynä direktiiveillä 83/349/ETY ja
       90/605/ETY) tulkittava siten, että näiden säännösten                Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
       vastainen on sellainen jäsenvaltion laki, jonka mukaan
       tilanteessa, jossa ”sekä osakkaiden että ulkopuolisten
       intressien” suojaksi säädettyä yhtiöitä koskevaa julkista-          a)     toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut vesi-
       misvelvollisuutta ja oikeiden tietojen antamisvelvollisuut-                ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan han-
       ta on jätetty noudattamatta, ainoastaan osakkailla ja                      kintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteen-
       velkojilla on oikeus vaatia rangaistusta, ja tehdään näin                  sovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annettua
       mahdottomaksi ulkopuolisten tosiasiallinen suojelu?                        neuvoston direktiivin 93/38/ETY (1) eikä varsinkaan sen
                                                                                20 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen mukaisia velvoit-
6.     Onko kyseisiä direktiivejä ja erityisesti Euroopan yhteisö-                teitaan, koska Dimosia Epicheirisi Ilektrismou (DEI) on
       jen perustamissopimuksen 44 artiklan 2 kohdan g ala-                       antanut Megalopolisin sähkövoimalaitoksen (AIS) hihna-
       kohtaa, ensimmäisen direktiivin 68/151/ETY 2 artiklan                      kuljetinjärjestelmän rakentamista koskevan toimeksian-
       1 kohdan f alakohtaa ja 6 artiklaa sekä neljännen                          non neuvottelumenettelyssä julkaisematta etukäteen han-
       direktiiviin 2 artiklan 2–4 kohtaa (sellaisena kuin tämä                   kintailmoitusta,
       direktiivi on täydennettynä direktiiveillä 83/349/ETY ja
       90/605/ETY) tulkittava siten, että näiden säännösten
       vastainen on sellainen jäsenvaltion laki, jossa sellaista           b)     velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
       tilannetta varten, jossa ”sekä osakkaiden että ulkopuolis-                 käyntikulut.
       ten intressien” suojaksi säädettyä yhtiöitä koskevaa julkis-
       tamisvelvollisuutta ja oikeiden tietojen antamisvelvolli-
       suutta on jätetty noudattamatta, on annettu syytteennos-
       to-oikeuden ja seuraamusjärjestelmän osalta toisistaan
       huomattavasti poikkeavia säännöksiä ja jonka mukaan
       asianomistajalla on syytteennosto-oikeus ainoastaan niis-           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       tä rikkomuksista, joilla on aiheutettu vahinkoa osakkaille
       ja velkojille, ja säädetään näistä rikkomuksista kovemmat
       tosiasialliset rangaistukset?
                                                                           Direktiivin 93/38/ETY säännöksissä säädetään vesi- ja energia-
( 1) Niiden takeiden yhteensovittamisesta samanveroisiksi, joita jäsen-    huollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien
     valtioissa vaaditaan perustamissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa      sopimusten tekomenettelyistä ja sitä sovelletaan sopimuksiin,
     tarkoitetuilta yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten etujen    joiden arvioitu arvo on 5 000 000 euroa tai sitä enemmän.
     suojaamiseksi 9 päivänä maaliskuuta 1968 annettu ensimmäinen
     neuvoston direktiivi 68/151/ETY (EYVL L 65, 14.3.1968, s. 8).
( 2) Perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla,
     yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä 25 päi-
                                                                           Komission mukaan nyt kyseessä oleva sopimus kuuluu sen
     vänä kesäkuuta 1978 annettu neljäs neuvoston direktiivi 78/660/
     ETY (EYVL L 222, 14.8.1978, s. 11).
                                                                           arvon ja lajin takia kyseisen direktiivin soveltamisalaan. Niinpä
( 3) Perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla,        hankintayksikön (DEI) olisi pitänyt noudattaa direktiivin 20 ar-
     konsolidoiduista tilinpäätöksistä 13 päivänä kesäkuuta 1983           tiklan 1 kohdassa säädettyä menettelyä ja julkaista tarjouskil-
     annettu seitsemäs neuvoston direktiivi 83/349/ETY (EYVL L 193,        pailuilmoitus direktiivin 21 artiklan mukaisesti. Siitä huolimat-
     18.7.1983, s. 1).                                                     ta sopimuksesta ei järjestetty tarjouskilpailua vaan sen tekemi-
( 4) Tilinpäätöksistä annetun direktiivin 78/660/ETY ja konsolidoi-        sestä sovittiin neuvottelumenettelyssä.
     duista tilinpäätöksistä annetun direktiivin 83/349/ETY muuttami-
     sesta niiden soveltamisalan osalta 8 päivänä marraskuuta 1990
     annettu neuvoston direktiivi 90/605/ETY (EYVL L 317,
     16.11.1990, s. 6).
                                                                           Komissio esittää, että nyt esillä olevassa tapauksessa ei ole kyse
                                                                           direktiivin 20 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetusta
                                                                           tilanteesta (teknisistä tai taiteellisista syistä sopimuksen toteut-
                                                                           taminen voidaan antaa vain tietyn urakoitsijan tehtäväksi) eikää
                                                                           direktiivin 20 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitetusta
Euroopan yhteisöjen komission 8.11.2002 Helleenien ta-                     tilanteesta (sopimuksen tekeminen on ehdottoman välttämä-
                  savaltaa vastaan nostama kanne                           töntä hankintayksiköille ennalta arvaamattomista syistä).
                             (Asia C-394/02)
                             (2003/C 19/22)                                (1 ) EYVL L 199, 9.8.1993, s. 84.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 8.11.2002 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa


title: Asia T-235/00: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.10.2011 — Codess Sociale ym. v. komissio

text:
               26.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/44

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.10.2011 — Codess Sociale ym. v. komissio
   (Asia T-235/00) (1)

   2011/C 347/78
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 4, 6.1.2001.


title: Request for an advisory opinion from the EFTA Court by Oslo byrett by decision of that court of 21 October 1997 in the case of TV 1000 Sverige AB v. the Norwegian Government, represented by the Royal Ministry of Cultural Affairs (Case E-8/97)

text:
Avis juridique important

|

E1997P0008

Virallinen lehti nro C 020 , 22/01/1998 s. 0018 - 0018

Oslo byrettin 21 päivänä lokakuuta 1997 tekemällään päätöksellä esittämä pyyntö saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa TV 1000 Sverige AB vastaan Norjan hallitus edustajanaan Norjan kulttuuriministeriö (Asia E-8/97) (98/C 20/10)Norjalainen Oslo byrett (Oslon raastuvanoikeus) päätti 21 päivänä lokakuuta 1997 tekemällään päätöksellä esittää EFTAn tuomioistuimelle pyynnön, joka saapui tuomioistuimen kansliaan 24 päivänä lokakuuta 1997, saada asiassa TV 1000 Sverige AB vastaan Norjan hallitus edustajanaan Norjan kulttuuriministeriö neuvoa-antava lausunto seuraavista kysymyksistä:1. Asetetaanko neuvoston direktiivin 89/552/ETY 22 artiklan ensimmäisessä virkkeessä yleinen standardi sellaisille ohjelmille, jotka "saattaisivat vakavasti vahingoittaa alaikäisten fyysistä, henkistä tai moraalista kehitystä" vai onko kunkin Euroopan unionin ja EFTAn jäsenvaltion määriteltävissä sellainen pornografian, väkivallan jne. aste, jolla katsotaan olevan 22 artiklassa tarkoitettuja vahingollisia vaikutuksia?2. Siinä tapauksessa, että neuvoston direktiivin 89/552/ETY 22 artiklan ensimmäisessä virkkeessä asetetaan Euroopan talousaluetta koskeva yleinen standardi: edustaako Ruotsin säännöstö, jossa sallitaan lähikuvat itsetyydytyksestä, suuseksistä, sukupuoliyhdynnästä, siemensyöksystä naisen suuhun sekä ryhmäseksistä 22 artiklassa tarkoitettua yleistä, Euroopan talousaluetta koskevaa standardia?3. Voidaanko neuvoston direktiivin 89/552/ETY lähetysajan valintaa ja teknisiä keinoja koskevaa 22 artiklan 1 kohdan toista virkettä soveltaa tilanteisiin, jotka kuuluvat 22 artiklan 1 kohdan ensimmäisen virkkeen alaisuuteen?4. Jos elokuva katsotaan neuvoston direktiivin 89/552/ETY 22 artiklan 1 kohdan ensimmäisen virkkeen vastaiseksi, onko 2 artiklan 2 kohdan a alakohta tällöin lisäeste televisiolähetysten väliaikaiselle keskeyttämiselle 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti?5. Sisältyykö televisiodirektiivin 22 artiklan toistuva rikkominen kyseisen direktiivin 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan vai b alakohdan


title: Asia C-477/03: Euroopan yhteisöjen komission 17.11.2003 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
24.1.2004                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 21/17
Euroopan yhteisöjen komission 17.11.2003 Saksan liitto-                House of Lords 10.11.2003 tekemällään päätöksellä esittä-
               tasavaltaa vastaan nostama kanne                        mä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Celtec Ltd vastaan
                                                                                Astley ja muut
                          (Asia C-477/03)
                                                                                (Asia C-478/03)
                           (2004/C 21/31)
                                                                                (2004/C 21/32)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.11.2003 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-          House of Lords, on pyytänyt 10.11.2003 tekemällään päätök-
taa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat Claudia Schmidt ja               sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
Wouter Wils, prosessiosoite Luxemburgissa.                             17.11.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                       ratkaisua asiassa Celtec Ltd vastaan Astley ja muut, seuraaviin
                                                                       kysymyksiin:
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                       1.    Onko ilmaisua ”ne luovuttajan oikeudet ja velvollisuudet,
                                                                             jotka johtuvat luovutuksen tapahtuessa voimassa olleesta
1.    toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut
                                                                             työsopimuksesta” työntekijöiden oikeuksien turvaamista
      yhteisön rautateiden kehittämisestä annetun neuvoston
                                                                             yrityksen tai liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovu-
      direktiivin 91/440/ETY muuttamisesta 26 päivänä helmi-
                                                                             tuksen yhteydessä koskevasta jäsenvaltioiden lainsäädän-
      kuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston
                                                                             nön lähentämisestä 14 päivänä helmikuuta 1977 annetun
      direktiivin 2001/12/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska
                                                                             neuvoston direktiivin 77/187/ETY 3 artiklan 1 kohdas-
      se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen
                                                                             sa (1) tulkittava siten, että on olemassa tietty ajankohta,
      edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä
                                                                             jolloin liikkeen tai liiketoiminnan osan luovutusta on
      tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle;
                                                                             pidettävä loppuun saatettuna ja jona oikeuksien ja velvol-
                                                                             lisuuksien siirtyminen 3 artiklan 1 kohdan mukaan on
2.    toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut                 tapahtunut?
      rautatieyritysten toimiluvista annetun neuvoston direktii-
      vin 95/18/EY muuttamisesta 26 päivänä helmikuuta
                                                                       2.    Mikäli vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä,
      2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direk-
                                                                             kuinka kyseinen ajankohta määritellään?
      tiivin 2001/13/EY (2) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
      ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttä-
      miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai           3.    Mikäli vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä,
      ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle;                               kuinka 3 artiklan 1 kohdan sanamuotoa ”luovutuksen
                                                                             tapahtuessa” on tulkittava?
3.    toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut
      rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden           (1) Neuvoston direktiivi 77/187/ETY, annettu 14 päivänä helmikuuta
      myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttö-                1977, työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen
      maksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten anta-              taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan
      misesta 26 päivänä helmikuuta 2001 annetun Euroopan                  jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä. EYVL, erityispainos
      parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/14/EY (3) mu-              1977, 5/nide 2, s. 91.
      kaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen
      direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
      hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä
      komissiolle;
4.    velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeuden-
      käyntikulut.
                                                                       Euroopan yhteisöjen komission 19.11.2003 Espanjan ku-
                                                                                ningaskuntaa vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                              (Asia C-485/03)
                                                                                (2004/C 21/33)
Direktiivin täytäntöönpanon määräaika päättyi 15.3.2003.
(1) EYVL L 75, s. 1.                                                   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.11.2003 Euroo-
(2) EYVL L 75, s. 26.                                                  pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-
(3) EYVL L 75, s. 29.
                                                                       kuntaa vastaan. Kantajan edustaja on oikeudellisen yksikön
                                                                       virkamies José Luis Buendía Sierra, prosessiosoite Luxembur-
                                                                       gissa.


title: Asia C-42/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 27.1.2014 – Minister Finansów v. Wojskowa Agencja Mieszkaniowa w Warszawie

text:
               5.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 135/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 27.1.2014 – Minister Finansów v. Wojskowa Agencja Mieszkaniowa w Warszawie
   (Asia C-42/14)
   2014/C 135/21
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Minister Finansów

      Vastapuoli: Wojskowa Agencja Mieszkaniowa w Warszawie

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1)

               2)

               Mikäli vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä, lisäävätkö huoneiston vuokralaisen käyttämän sähkön, lämmön ja veden sekä jätehuoltopalvelun kustannukset vuokranantajan direktiivin 2006/112 73 artiklassa tarkoitettua, vuokrauspalvelun suorittamiseen liittyvää veron perustetta (vuokra), vai ovatko kyseiset luovutukset ja palvelut huoneiston vuokrauspalvelusta erillään olevia suorituksia?

      (1)  EUVL L 347, s. 1. 14 artiklan 1 kohdan, 15 artiklan 1 kohdan ja 24 artiklan 1 kohdan säännöksiä tulkittava siten, että on kyse siitä, että vuokranantaja luovuttaa sähköä, lämpöä ja vettä sekä suorittaa jätehuoltopalveluita huoneiston vuokralaiselle, joka käyttää suoraan kyseiset tavarat ja palvelut, kun erikoistuneet kolmannet luovuttavat ja suorittavat ne tähän huoneistoon ja kun kyseisten tavaroiden luovutuksesta ja palvelujen suorituksesta tehdyn sopimuksen osapuoli on vuokranantaja, joka ainoastaan siirtää niistä aiheutuneet kustannukset niitä tosiasiassa käyttävälle huoneiston vuokralaiselle?


title: Asia F-2/11: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.12.2012 — BW v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Palvelukseen ottaminen — Koeajalla oleva virkamies — Vakinaistamatta jättäminen koeajan jälkeen — Koeajalla olevan virkamiehen irtisanomista koskevan päätöksen perustelut — Puolustautumisoikeudet)

text:
               9.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/30

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.12.2012 — BW v. komissio
   (Asia F-2/11) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Palvelukseen ottaminen - Koeajalla oleva virkamies - Vakinaistamatta jättäminen koeajan jälkeen - Koeajalla olevan virkamiehen irtisanomista koskevan päätöksen perustelut - Puolustautumisoikeudet)
   2013/C 38/57
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: BW (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat L. Levi, S. Bonté ja A. Blot, sitten asianajaja H. Soland)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Baquero Cruz ja P. Pecho, sitten J. Baquero Cruz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kantajan irtisanomista koeajan jälkeen koskevan päätöksen kumoamisvaatimus sekä vaatimus korvata kantajalle tästä päätöksestä aiheutuneet vahingot

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               BW vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 72, 5.3.2011, s. 36.


title: Asia F-37/09: Kanne 2.4.2009 — Doyle v. Europol

text:
               18.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 167/26

         Kanne 2.4.2009 — Doyle v. Europol
   (Asia F-37/09)
   2009/C 167/51
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Margaret Doyle (Noordwijkerhout, Alankomaat) (edustaja: P. de Casparis)

      Vastaaja: Euroopan poliisivirasto (Europol)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vastaajan 12.6.2008 tekemän sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla kantajalle ilmoitettiin, ettei vakituisen työpaikan tarjoaminen hänelle ole mahdollista; lisäksi vastaajan 7.1.2009 tekemän sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla hylättiin valitus ensimmäisestä päätöksestä.

      Vaatimukset

               —

               Vastaajan 12.6.2008 tekemä sellainen päätös on kumottava, jolla vastaaja ilmoitti kantajalle, ettei se voi tarjota hänelle vakituista työsuhdetta; lisäksi vastaajan 7.1.2009 tekemä sellainen päätös on kumottava, jolla 12.6.2008 tehtyyn päätökseen kohdistuneen kantajan valituksen johdosta tämän esittämät väitteet todettiin perusteettomiksi.

               —

               Europol on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-256/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugali) on esittänyt 28.5.2014 – Lisboagás GDL, Sociedade Distribuidora de Gás Natural de Lisboa, SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               8.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 303/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugali) on esittänyt 28.5.2014 – Lisboagás GDL, Sociedade Distribuidora de Gás Natural de Lisboa, SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Asia C-256/14)
   2014/C 303/16
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Lisboagás GDL, Sociedade Distribuidora de Gás Natural de Lisboa, SA

      Vastaaja: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Euroopan unionin oikeuden vastaista kantaa arvonlisävero silloin, kun maakaasun jakeluinfrastruktuurin toimittava yksityinen yritys vyöryttää infrastruktuurin muodostavien putkistojen sijaintikunnille maksettavia maankäyttömaksuja vastaavat määrät palveluitaan käyttävälle yritykselle sisällyttämättä niihin mitään lisämääriä?

               2)

               Koska paikalliset julkisyhteisöt perivät maankäyttömaksut viranomaisen toimivaltaa käyttäessään sisällyttämättä niihin arvonlisäveroa, onko Euroopan unionin oikeuden vastaista, että arvonlisävero kannetaan silloin, kun maakaasun jakeluinfrastruktuurin toimittava yksityinen yritys vyöryttää maksettuja maankäyttömaksuja vastaavat määrät palveluitaan käyttävälle yritykselle?


title: Asia T-114/13 P: Valitus, jonka Maria Concetta Cerafogli on tehnyt 22.2.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-43/10, Cerafogli v. EKP, 12.12.2012 antamasta tuomiosta

text:
               20.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 114/42

         Valitus, jonka Maria Concetta Cerafogli on tehnyt 22.2.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-43/10, Cerafogli v. EKP, 12.12.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia T-114/13 P)
   2013/C 114/65
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Maria Concetta Cerafogli (Frankfurt am Main, Saksa) (edustaja: asianajaja L. Levi)

      Muu osapuoli: Euroopan keskuspankki

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valituksenalaisen tuomion

               —

               ja siten

                           —

                           kumoaa Euroopan keskuspankin 24.11.2009 tekemän päätöksen, jolla hylättiin valittajan väitteet häneen kohdistuneesta syrjinnästä ja hänen ihmisarvonsa loukkaamisesta, joka johtuu johdon käytöksestä, ja kumoaa tarvittaessa 24.3.2010 tehdyn päätöksen, jolla hylättiin erityinen valitus

                           —

                           hyväksyy valittajan vaatimukset sellaisina kuin ne on esitetty hallinnollisessa valituksessa ja erityisesti

                           —

                           määrää, että valittajaan kohdistunut kaikenlainen syrjintä ja kiusaaminen, joko suullinen tai työtehtävien ja työjärjestelyjen yhteydessä ilmenevä, on lopetettava

                           —

                           määrää, että G:n on kirjallisesti peruutettava loukkaavat ja uhkailevat lausumansa

                           —

                           määrää joka tapauksessa korvattavaksi valittajalle aiheutuneen aineettoman ja aineellisen vahingon, jonka määräksi arvioidaan kohtuuden mukaan 50 000 euroa (aineeton vahinko) ja 15 000 euroa (aineellinen vahinko)

                           —

                           määrää EKP:n luovuttamaan täydellisen kappaleen sisäisestä hallinnollisesta tutkinnasta laadittua kertomusta kaikkine liitteineen, kuulemisista laaditut pöytäkirjat mukaan luettuina. Lisäksi määrää EKP:n luovuttamaan tiedot kaikesta tutkintalautakunnan ja/tai tutkinnanjohtajan sekä johtokunnan ja/tai EKP:n puheenjohtajan välisestä viestinnästä

                           —

                           määrää, että valittajan entistä sosiaaliavustajaa kuullaan todistajana

               —

               määrää vastapuolen korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut sekä muutoksenhakuasteessa että ensimmäisessä oikeusasteessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa viiteen valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen, selvitysaineiston vääristämiseen, suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen, asetuksen (EY) N:o 45/2001 (1) 20 artiklan rikkomiseen ja tehokkaita oikeussuojakeinoja koskevan oikeuden loukkaamiseen. Tältä osin valittaja väittää, että Euroopan unionin virkamiestuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen ja loukannut hänen puolustautumisoikeuksiaan katsoessaan, ettei hän ole voinut luottaa EKP:n velvollisuuteen kunnioittaa puolustautumisoikeuksia. Päätös, jolla valittajan pyyntö avun saamisesta hylättiin, on nimittäin merkittävästi vaikuttanut hänen etuihinsa, minkä lisäksi menettelyyn valittajaa kohtaan oli ryhdytty sillä tavoin kuin oikeuskäytännössä (komissio v. Lisrestal) tarkoitetaan. Koska valittajalle ei ole annettu oikeutta tutustua selvitysaineistoon, valittajalla ei myöskään ole ollut mahdollisuutta puolustaa oikeuksiaan unionin tuomioistuimissa asianmukaisesti selvitysaineiston perusteella, mistä on seurannut se, että myös hänen oikeuttaan tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin on loukattu.

               2)

               Toinen valitusperuste, joka perustuu tehokkaita oikeussuojakeinoja koskevan oikeuden loukkaamiseen ja tuomioistuimen perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin. Tältä osin valittaja vaati virkamiestuomioistuimessa, että EKP määrättäisiin virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 55 artiklan nojalla toimittamaan tutkinta-aineisto, mukaan lukien tutkinnasta laaditun kertomuksen liitteet ja kuulemisista laaditut pöytäkirjat. Valituksenalaisessa tuomiossa kieltäydyttiin näiden prosessinjohtotoimien toteuttamisesta ja loukattiin siten valittajan oikeutta tehokkaaseen oikeussuojakeinoon ja laiminlyötiin tuomioistuimen velvollisuus perustella ratkaisunsa.

               3)

               Kolmas valitusperuste, joka perustuu tutkintalautakunnalle annetun tehtävän täyttämättä jättämiseen ja huolenpitovelvoitteen laiminlyöntiin, koska asiaa kummallakin kerralla tutkittaessa (eli hallinnollisessa tutkinnassa ja virkamiestuomioistuimessa) tehdyt johtopäätökset ovat erittäin suppeat, koska niissä osoitetaan vain se, että jotkut työtoverit ovat esittäneet kielteisiä lausumia valittajasta ja hänen työstään. Mutta tässä jätettiin huomiotta hänen avunsaantipyyntönsä kohde — ja siten tutkintalautakunnan tehtävä — joka oli erityisesti häneen kohdistuneista kielteisistä lausumista tehtyjen johtopäätösten arviointi. Valituksenalaisessa tuomiossa jätetään myös huomiotta tilanteen epäoikeudenmukaisuus ja erityisesti se, ettei valittajalle ilmoitettu hänestä esitetyistä kielteisistä lausumista, jolloin hän joutui avuttomaan tilanteeseen, jossa hänen mainettaan vahingoitettiin, eikä hän voinut puolustautua.

               4)

               Neljäs valitusperuste, joka perustuu sisäisistä hallinnollisista tutkimuksista 21.3.2006 annetun EKP:n johtokunnan hallinnollisen kiertokirjeen nro 1/2006 6 artiklan 5 kohdan rikkomiseen, koska valituksenalaisessa tuomiossa on virheellisesti katsottu, että tutkinnasta laadittu kertomus koko selvitysaineistoineen olisi saatettu ainoastaan tutkinnanjohtajan tietoon.

               5)

               Viides valitusperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen ja tuomioistuimen perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin, koska valituksenalaisessa tuomiossa esitetty ilmeisen arviointivirheen määritelmä ei ole unionin yleisen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukainen. Valituksenalaisessa tuomiossa on siten laiminlyöty velvollisuus puuttua ilmeiseen virheeseen.

      (1)  Yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18.12.2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 45/2001 (EYVL 2001, L 8, s. 1).


title: Asia T-421/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.12.2012 — Qualitest v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden leviäminen — Varojen jäädyttäminen — Kumoamiskanne — Perusteluvelvollisuus — Ilmeinen arviointivirhe)

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/43

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.12.2012 — Qualitest v. neuvosto
   (Asia T-421/11) (1)

   (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden leviäminen - Varojen jäädyttäminen - Kumoamiskanne - Perusteluvelvollisuus - Ilmeinen arviointivirhe)
   2013/C 26/82
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Qualitest FZE (Dubai, Yhdistyneet arabiemiirikunnat) (edustajat: asianajaja L. Catrain González, barrister E. Wright ja barrister H. Zhu)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: G. Marhic ja R. Liudvinaviciute-Cordeiro)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Boelaert ja T. Scharf)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 23.5.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/299/YUTP (EUVL L 136, s. 65), Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 961/2010 täytäntöönpanosta 23.5.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 503/2011 (EUVL L 136, s. 26) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 (EUVL L 88, s. 1) kumoaminen osittain.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kumotaan Qualitest FZE:tä koskevilta osin

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 23.5.2011 annettu neuvoston päätös 2011/299/YUTP

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 961/2010 täytäntöönpanosta 23.5.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 503/2011

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 267/2012.

               2)

               Päätöksen 2011/299 oikeusvaikutukset pysytetään Qualitestin osalta siihen saakka, kunnes täytäntöönpanoasetuksen N:o 503/2011 ja asetuksen N:o 267/2012 kumoaminen tulee voimaan.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Qualitestin oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 282, 24.9.2011.


title: Asia T-130/05: Dominique Albert-Bousquet'n ynnä 142 muun 14.3.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               28.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 132/31

         Dominique Albert-Bousquet'n ynnä 142 muun 14.3.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-130/05)
   (2005/C 132/57)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Dominique Albert-Bousquet, kotipaikka Bryssel, ja 142 muuta virkamiestä ovat nostaneet 14.3.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat Sébastien Orlandi, Xavier Martin, Albert Coolen, Jean-Noël Louis ja Etienne Marchal.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa päätökset, joilla kantajat nimitettiin Euroopan yhteisöjen virkamiehiksi siltä osin kuin niissä vahvistetaan henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 12 artiklan mukaisella tavalla palkkaluokat, joissa heidät otetaan palvelukseen,

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tämän asian kantajat, jotka kaikki on otettu palvelukseen 1.5.2004 jälkeen sellaisten avointen kilpailujen läpäisseinä henkilöinä, joita koskevat kilpailuilmoitukset julkaistiin ennen tätä päivää, riitauttavat syrjinnän, jonka he väittävät aiheutuvan siitä, että heitä koskevat, henkilöstösääntöjen muuttamisesta annetun asetuksen (EY, Euratom) nro 723/2004 liitteessä XIII olevan 12 artiklan mukaiset palkkaluokan määrittämisen edellytykset eivät ole samat kuin ne, joita sovelletaan saman avoimen kilpailun läpäisseisiin henkilöihin, jotka on otettu palvelukseen ennen tätä henkilöstösääntöjen muuttamista.
   Vaatimustensa tueksi kantajat väittävät, että

               —

               yhdenvertaisen kohtelun periaateta on loukattu

               —

               henkilöstösääntöjen 31 artiklan ensimmäistä kohtaa ja 29 artiklan ensimmäistä kohtaa on rikottu

               —

               henkilöstösääntöjen 5 artiklan 5 kohtaa on rikottu

               —

               luottamuksensuojan periaatetta on loukattu.

         Kantajat katsovat tältä osin, että yhteisön tuomioistuinten oikeuskäytännöstä käy ilmi, että saman avoimen kilpailun läpäisseiden tilanteet ovat verrattavissa keskenään ja heitä on näin ollen kohdeltava samalla tavoin. Lisäksi he ovat toimittaneet hakemuksensa, jotta heidät otettaisiin palvelukseen johonkin sellaiseen avoimena olevaan toimeen, joista on kyse niitä avoimia kilpailuja koskevissa ilmoituksissa, jotka he läpäisivät. Näin ollen heillä saattoi olla perusteltuja odotuksia tulla otetuksi palvelukseen niihin toimiin ja niissä palkkaluokissa, jotka niitä avoimia kilpailuja koskevissa ilmoituksissa on vahvistettu, jotka he ovat läpäisseet.


title: Asia C-264/12: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 26.6.2014 (Tribunal do Trabalho de Porton (Portugali) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins v. Fidelidade Mundial – Companhia de Seguros, SA (Ennakkoratkaisupyyntö — Työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta — Euroopan unionin perusoikeuskirja — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään tiettyjen julkisen sektorin työntekijöiden palkanalennuksista — Unionin oikeuden täytäntöönpanon puuttuminen — Unionin tuomioistuimen selvä toimivallan puuttuminen)

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/26

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 26.6.2014 (Tribunal do Trabalho de Porton (Portugali) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins v. Fidelidade Mundial – Companhia de Seguros, SA
   (Asia C-264/12) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta - Euroopan unionin perusoikeuskirja - Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään tiettyjen julkisen sektorin työntekijöiden palkanalennuksista - Unionin oikeuden täytäntöönpanon puuttuminen - Unionin tuomioistuimen selvä toimivallan puuttuminen))
   2014/C 315/39
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal do Trabalho de Porto

      Asianosaiset

      Kantaja: Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins

      Vastaaja: Fidelidade Mundial – Companhia de Seguros, SA

      Määräysosa

   Unionin tuomioistuin ei selvästi ole toimivaltainen tutkimaan Tribunal do Trabalho do Porton (Portugali) 22.5.2012 tekemällään päätöksellä esittämää ennakkoratkaisupyyntöä (asia C-264/12).

      (1)  EUVL C 209, 14.7.2012.


title: Asia C-431/14 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 8.3.2016 – Valittajana Helleenien tasavalta ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Valtiontuki — Kreikan maatalouden vakuutusjärjestelmästä vastaavan viraston (ELGA) vuosina 2008 ja 2009 maksamat korvaukset — Päätös, jossa tuet todetaan sisämarkkinoille soveltumattomiksi ja määrätään perimään ne takaisin — Valtiontuen käsite — SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohta — Maatalousalan valtiontukia koskevat suuntaviivat — Perusteluvelvollisuus — Selvitysaineiston ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla)

text:
               2.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 8.3.2016 – Valittajana Helleenien tasavalta ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-431/14 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Valtiontuki - Kreikan maatalouden vakuutusjärjestelmästä vastaavan viraston (ELGA) vuosina 2008 ja 2009 maksamat korvaukset - Päätös, jossa tuet todetaan sisämarkkinoille soveltumattomiksi ja määrätään perimään ne takaisin - Valtiontuen käsite - SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohta - Maatalousalan valtiontukia koskevat suuntaviivat - Perusteluvelvollisuus - Selvitysaineiston ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla))
   (2016/C 156/11)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Valittaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: I. Chalkias ja A. Vasilopoulou)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bouchagiar, R. Sauer ja D. Triantafyllou)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 395, 10.11.2014.


title: Asia T-481/14: Kanne 20.6.2014 – European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki v. EIT

text:
               6.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 351/10

         Kanne 20.6.2014 – European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki v. EIT
   (Asia T-481/14)
   2014/C 351/12
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luxemburg) ja Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat E. Siouti ja M. Sfyri)

      Vastaaja: Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutti (EIT)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan vastaajan tarjouskilpailua koskevan ratkaisupäätöksen, joka annettiin kantajille tiedoksi vastaajan 11.4.2014 päivätyllä kirjeellä, ja kaikki myöhemmät asiaan liittyvät vastaajan päätökset, myös sopimuksen tekemisestä tarjouskilpailun voittajan kanssa tehdyn päätöksen (jota ei ole annettu tiedoksi kantajille)

               —

               kumoamaan EIT:n johtajan 25.4.2014 tekemän päätöksen, jossa kieltäydyttiin paljastamasta arviointikomitean kokoonpanoa

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajille 1 58  430,40 euron suuruisen vahingon, joka aiheutui kantajille siitä, että he menettivät mahdollisuuden sopimuksen tekemiseen tarjouskilpailun yhteydessä

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut ja muut tähän kanteeseen liittyen aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja sekoitti keskenään valintaperusteet ja ratkaisuperusteet ja rikkoi siten varainhoitoasetuksen (1) 110 artiklaa ja delegoidun asetuksen (2) 149 artiklaa.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu varainhoitoasetuksen 105 ja 113 artiklan ja delegoidun asetuksen 138 artiklan rikkomiseen, koska vastaaja käytti tarjouksia arvioidessaan tuntemattomia perusteita, jotka eivät sisältyneet tarjouseritelmään, ja rikkoi velvollisuuttaan esittää ratkaisuperusteet ja niiden suhteellinen painotus tai tarvittaessa perusteiden merkitys alenevassa tärkeysjärjestyksessä. Kantajat väittävät lisäksi, että vastaaja käytti irrallista ja epäyhtenäistä arvostelujärjestelmää, mikä johti vääristymiin ja virheisiin arvioinnissa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja teki useita ilmeisiä arviointivirheitä.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 1049/2001 (3) 2 artiklan 3 kohdan ja 8 artiklan rikkomiseen, koska arviointikomitean kokoonpanoa ei paljastettu, vaikka sen perusteella kantajat olisivat voineet varmistaa, ettei asiassa ollut eturistiriitaa.

      (1)  Unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25.10.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 966/2012 (EUVL L 298, s. 1).

      (2)  Unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 soveltamissäännöistä 29.10.2012 annettu komission delegoitu asetus (EU) N:o 1268/2012 (EUVL L 362, s. 1).

      (3)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).


title: Asia T-243/16: Kanne 18.5.2016 – Freddo v. EUIPO – Freddo Freddo (Freggo)

text:
               4.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/48

         Kanne 18.5.2016 – Freddo v. EUIPO – Freddo Freddo (Freggo)
   (Asia T-243/16)
   (2016/C 243/54)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Freddo SA (Buenos Aires, Argentiina) (edustajat: S. Malynicz, QC, K. Gilbert ja G. Lodge, solicitors)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Freddo Freddo, SL (Madrid, Espanja)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki, johon sisältyy sananosa Freggo – Rekisteröintihakemus nro 7 606 064

      EUIPOssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 17.2.2016 asiassa R 919/2015-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n (ja jos se on väliintulijana, muu osapuoli virastossa) vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-539/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 15.11.2011 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Tilintarkastustuomioistuimen ilmaisema aikomus tehdä tarkastuksia jäsenvaltiossa — Kyseisen jäsenvaltion kieltäytyminen — Tilintarkastustuomioistuimen toimivalta — EY 248 artikla — Kansallisten viranomaisten hallinnollista yhteistyötä arvonlisäverotuksen alalla koskeva tarkastus — Asetus (EY) N:o 1798/2003 — Yhteisön tulot — Arvonlisäverosta kertyvät omat varat)

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/5

      Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 15.11.2011 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta
      (Asia C-539/09) (1)

      (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Tilintarkastustuomioistuimen ilmaisema aikomus tehdä tarkastuksia jäsenvaltiossa - Kyseisen jäsenvaltion kieltäytyminen - Tilintarkastustuomioistuimen toimivalta - EY 248 artikla - Kansallisten viranomaisten hallinnollista yhteistyötä arvonlisäverotuksen alalla koskeva tarkastus - Asetus (EY) N:o 1798/2003 - Yhteisön tulot - Arvonlisäverosta kertyvät omat varat)
      (2012/C 25/08)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Caeiros ja B. Conte)

         Vastaaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: C. Blaschke ja N. Graf Vitzthum)

         Väliintulijat, jotka tukevat kantajan vaatimuksia: Euroopan parlamentti (asiamiehet: R. Passos ja E. Waldherr), Euroopan unionin tilintarkastustuomioistuin (asiamiehet: R. Crowe, T. Kennedy ja Schäfer)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 10 artiklan ja EY 248 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan sekä Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EYVL L 248, s. 1) 140 artiklan 2 kohdan ja 142 artiklan 1 kohdan rikkominen — Tilintarkastustuomioistuimelle ei ole annettu lupaa suorittaa Saksassa tarkastuksia jäsenvaltioiden arvonlisäverotuksen alalla harjoittaman hallinnollisen yhteistyön puitteissa — Tilintarkastustuomioistuimen tarkastusvallan laajuus

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY 248 artiklan 1–3 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on kieltäytynyt antamasta Euroopan unionin tilintarkastustuomioistuimelle mahdollisuutta tehdä Saksassa tarkastuksia, jotka koskevat hallinnollisesta yhteistyöstä arvonlisäverotuksen alalla ja asetuksen (ETY) N:o 218/92 kumoamisesta 7.10.2003 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1798/2003 sekä sen täytäntöönpanosäännöksissä tarkoitettua hallinnollista yhteistyötä.

                  2)

                  Kanne hylätään muilta osin.

                  3)

                  Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

                  4)

                  Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin tilintarkastustuomioistuin vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 51, 27.2.2010.


title: Asia T-5/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.2.2011 — komissio v. Earthscan

text:
               9.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.2.2011 — komissio v. Earthscan
   (Asia T-5/10) (1)

   2011/C 113/41
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 80, 27.3.2010.


title: Asia C-17/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 16.1.2014 – Société générale SA v. Staatssecretaris van Financiën

text:
               28.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 16.1.2014 – Société générale SA v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-17/14)
   2014/C 129/13
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Société générale SA

      Vastapuoli: Staatssecretaris van Financiën

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko tapauksessa, jossa lähdevaltio on pidättänyt osingonjaosta osinkoveroa, ulkomailla asuvan ja maassa asuvan vertailu ulotettava SEUT 63 artiklan soveltamista varten myös yhteisöveroon, josta osinkovero hyvitetään maassa asuvien osalta?

               2)

                           a.

                           Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko vertailussa otettava huomioon kaikki kulut, joilla on taloudellinen yhteys niihin osakkeisiin, joiden perusteella osinkoa maksetaan?

                           b.

                           Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko kuitenkin otettava huomioon kaupassa siirtyneiden osinkojen mahdollinen vähentäminen kyseisten osakkeiden hankintahinnasta ja asiaan kuuluvien osakkeiden omistamisesta mahdollisesti aiheutuneet rahoituskulut?

               3)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko sen arvioinnissa, neutralisoidaanko mahdollisesti syrjivä lähdeverotus pätevästi lähdevaltion kaksinkertaisen verotuksen estämiseksi tekemän sopimuksen perusteella, riittävää, että i) asiaan kuuluvaan verosopimukseen sisältyy sen kannalta merkityksellinen määräys ja että, vaikkei tämä mahdollisuus ole ehdoton, ii) se johtaa konkreettisessa tapauksessa siihen, ettei ulkomailla asuvan verorasitus Alankomaissa ole korkeampi kuin Alankomaissa asuvan? Jos hyvitys on sinä vuonna, jolta osinkoja on saatu, riittämätön, onko neutralisoinnin arvioinnin kannalta merkitystä sillä mahdollisuudella, että hyvittämättä jäänyt osuus voidaan siirtää ja hyvittää myöhempinä vuosina?