title: Asian C-462/00 poistaminen rekisteristä

text:
15.6.2002              FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 144/31
         Asian C-407/00 (1) poistaminen rekisteristä               tu asia C-462/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                   Itävallan tasavalta
                        (2002/C 144/59)
                                                                   (1) EYVL C 45, 10.2.2001.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 20.3.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-407/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Itävallan tasavalta.
                                                                            Asian C-235/01 (1) poistaminen rekisteristä
(1) EYVL C 28, 27.1.2001.
                                                                                (2002/C 144/63)
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 9.1.2002
                                                                   antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                   tu asia C-235/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian
         Asian C-408/00 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                   tasavalta
                        (2002/C 144/60)
                                                                   (1) EYVL C 245, 1.9.2001.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 22.2.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-408/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Saksan liittotasavalta
                                                                            Asian C-242/01 (1) poistaminen rekisteristä
(1) EYVL C 28, 27.1.2001.
                                                                                (2002/C 144/64)
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 7.2.2002
                                                                   antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                   tu asia C-242/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
         Asian C-461/00 (1) poistaminen rekisteristä               Luxemburgin suurherttuakunta
                        (2002/C 144/61)                            (1) EYVL C 212, 28.7.2001.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 1.3.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-461/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Itävallan tasavalta                                                Yhdistettyjen asioiden C-269/01 ja C-270/01 (1) poistami-
                                                                                nen rekisteristä
(1) EYVL C 45, 10.2.2001.
                                                                                (2002/C 144/65)
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 22.3.2002
                                                                   antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                   tu yhdistetyt asiat C-269/01 ja C-270/01 (Tribunale Civile e
         Asian C-462/00 (1) poistaminen rekisteristä               Penale di L’Aquilan esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Flora
                                                                   Panepucci vastaan Rina Iannarelli (C-269/01) ja Attilio Maria
                        (2002/C 144/62)                            Cecchini vastaan Mario Basile.
                                                                   (1) EYVL C 275, 29.9.2001.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 1.3.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 26 päivänä marraskuuta 1998, asiassa C-7/97 (Oberlandesgericht Wienin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Oscar Bronner GmbH & Co. KG vastaan Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG, Mediaprint Zeitungsvertriebsgesellschaft mbH & Co. KG ja Mediaprint Anzeigengesellschaft mbH & Co. KG (EY:n perustamissopimuksen 86 artikla - Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö - Määräävässä markkina-asemassa jäsenvaltion alueella olevan sanomalehtiyrityksen kieltäytyminen liittämästä omaan sanomalehtien kotiinkantojärjestelmäänsä saman jäsenvaltion toisen kilpailevan yrityksen päivälehteä)

text:
C 20/8                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  23.1.1999
oleskelulupansa uudistamista vastaanottavassa jäsenvalti-         EY:n perustamissopimuksen 86 artiklassa tarkoitettua
ossa, vaikka jäsenvaltion lainsäädännön mukaan hänen              määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä ei ole se, että
tekemänsä työ on tarkoitettu tietylle rajoitetulle henkilö-       sanomalehtiyritys, jolla on erittäin merkittävä osuus jäsen-
ryhmälle, vaikka sen avulla pyritään helpottamaan näiden          valtion päivälehtimarkkinoista ja kyseisen jäsenvaltion
henkilöiden työelämään sopeutumista ja vaikka se rahoite-         ainoa valtakunnallinen kotiinkantojärjestelmä, kieltäytyy
taan julkisista varoista.                                         tarjoamasta asianmukaista korvausta vastaan kyseisen jär-
                                                                  jestelmän palveluja kilpailevan päivälehden kustantajalle,
                                                                  jonka ei lehtensä pienen levikin vuoksi ole taloudellisesti
(1) EYVL C 74, 8.3.1997.                                          järkevää perustaa ja ylläpitää yksin tai yhteistyössä mui-
                                                                  den kustantajien kanssa omaa kotiinkantojärjestelmää.
                                                                  (1) EYVL C 74, 8.3.1997.
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                       (kuudes jaosto),
                26 päivänä marraskuuta 1998,
asiassa C-7/97 (Oberlandesgericht Wienin esittämä ennak-                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
koratkaisupyyntö), Oscar Bronner GmbH & Co. KG vas-
taan Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH                                   (toinen jaosto),
& Co. KG, Mediaprint Zeitungsvertriebsgesellschaft mbH
& Co. KG ja Mediaprint Anzeigengesellschaft mbH &                                 26 päivänä marraskuuta 1998,
                          Co. KG (1)
                                                                  asiassa C-370/96 (Dioikitiko Efeteio Thessalonikisin
(EY:n perustamissopimuksen 86 artikla Ð Määräävän                 esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Covita AVE vastaan
markkina-aseman väärinkäyttö Ð Määräävässä markkina-                                        Kreikka (1)
asemassa jäsenvaltion alueella olevan sanomalehtiyrityksen
kieltäytyminen liittämästä omaan sanomalehtien kotiin-            (Asetus (ETY) N:o 1591/92 Ð Bulgariasta peräisin ole-
kantojärjestelmäänsä saman jäsenvaltion toisen kilpailevan        vien kirsikoiden tuontia koskeva tasoitusmaksu Ð Tileihin
                    yrityksen päivälehteä)                                         kirjaaminen Ð Jälkitullaus)
                        (1999/C 20/12)
                                                                                (1999/C 20/13)
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                     (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                      yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-7/97, jonka Oberlandesgericht Wien (Itävalta)
on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadak-
seen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa
asiassa Oscar Bronner GmbH & Co. KG vastaan Media-                Asiassa C-370/96, jonka Dioikitiko Efeteio Thessalonikis
print Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG,            (Kreikka) on saattanut EY:n perustamissopimuksen
Mediaprint Zeitungsvertriebsgesellschaft mbH & Co. KG             177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-
ja Mediaprint Anzeigengesellschaft mbH & Co. KG,                  väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan            vireillä olevassa asiassa Covita AVE vastaan Kreikka
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toi-        ennakkoratkaisun tuonti- tai vientitullien palauttamisesta
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. J. G. Kap-           tai peruuttamisesta 2 päivänä heinäkuuta 1979 annetun
teyn sekä tuomarit J. L. Murray, H. Ragnemalm, R.                 neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1430/79 (EYVL L 175,
Schintgen (esittelevä tuomari) ja K. M. Ioannou, julkisasia-      12.7.1979, s. 1) 13 artiklan, tuonti- tai vientitullien mak-
mies: F. G. Jacobs, kirjaaja: johtava hallintovirkamies           samisvelvoitteen sisältävään tullimenettelyyn ilmoitetuista
H. A. Rühl, on antanut 26.11.1998 tuomion, jonka tuo-             tavaroista velalliselta kantamatta jääneiden tuonti- tai
miolauselma on seuraava:                                          vientitullien kantamisesta jälkitullauksin 24 päivänä heinä-


title: Asia C-273/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 23.10.2007 — Puolan tasavalta v. Euroopan unionin neuvosto (Kumoamiskanne — Neuvoston päätös 2004/281/EY — Yhteinen maatalouspolitiikka — Asiakirja Euroopan unioniin liittymistä koskevista ehdoista — Mukauttaminen — Syrjintäkiellon periaatteen loukkaaminen)

text:
               22.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 23.10.2007 — Puolan tasavalta v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-273/04) (1)

   (Kumoamiskanne - Neuvoston päätös 2004/281/EY - Yhteinen maatalouspolitiikka - Asiakirja Euroopan unioniin liittymistä koskevista ehdoista - Mukauttaminen - Syrjintäkiellon periaatteen loukkaaminen)
   (2007/C 315/03)
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Asianosaiset

      Kantaja: Puolan tasavalta (asiamiehet: T. Nowakowski, E. Ośniecka-Tamecka, M. Szpunar, B. Majczyna, K. Rokicka ja I. Niemirka)

      Väliintulijat, jotka tukevat kantajan vaatimuksia: Latvian tasavalta (asiamiehet: A. Zikmane ja E. Balode-Buraka), Liettuan tasavalta (asiamies: D. Kriaučiūnas) ja Unkarin tasavalta (asiamiehet: P. Gottfried ja R. Somssich)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: F. Ruggeri Laderchi, K. Zieleśkiewicz ja F. Florindo Gijón)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: T. van Rijn, A. Stobiecka-Kuik ja L. Visaggio)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehtoja ja niiden sopimusten mukautuksia, joihin Euroopan unioni perustuu, koskevan asiakirjan mukauttamisesta yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen vuoksi 22.3.2004 tehdyn neuvoston päätöksen 2004/281/EU (EYVL L 93, s. 1) 1 artiklan 5 kohdan kumoaminen — Syrjintäkiellon, yhdenvertaisen kohtelun ja vilpittömän mielen periaatteiden loukkaaminen
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Puolan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Latvian tasavalta, Liettuan tasavalta ja Unkarin tasavalta sekä Euroopan yhteisöjen komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 239, 25.9.2004.


title: Asia T-168/05: Arkeman 25.4.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               9.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/28

         Arkeman 25.4.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-168/05)
   (2005/C 171/47)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Arkema, kotipaikka Pariisi, on nostanut 25.4.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Michel Debroux, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa komission 19.1.2005 tekemän päätöksen C(2004) 4876 lopullinen 1 artiklan d kohdan, 2 artiklan c kohdan ja 4 artiklan 9 kohdan oikeudellisten virheiden ja olennaisten menettelymääräysten rikkomisen perusteella siltä osin kuin ne koskevat Elf Aquitainea ja tälle on määrätty sakko, ja näin ollen muuttaa päätöksen 2 artiklan c ja d alakohtaa siltä osin kuin komissio on määrännyt Arkemalle kohtuuttoman suuren sakon ja alentaa sakon määrää

               —

               toissijaisesti muuttaa päätöksen 2 artikla c ja d kohtaa siltä osin komissio on määrännyt Arkemalle ja Elf Aquitainelle kohtuuttoman suuren sakon ja alentaa sakon määrää

               —

               joka tapauksessa velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut tässä oikeusasteessa.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Riidanalaisella päätöksellä komissio määräsi yhtäältä kantajalle ja sen emoyhtiönä olevalle Elf Aquitaine SA:lle yhteisvastuullisesti 45 miljoonan suuruisen sakon ja toisaalta kantajalle yksin 13,5 miljoonan suuruisen sakon, koska ne olivat kymmenen muun yrityksen kanssa olleet osallisina monokloorietikkahappoalan yritysten välisessä yhteistoimintajärjestelyssä.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa ensinnäkin siihen, että komissio oli tehnyt useita oikeudellisia virheitä saattaessaan kantajaa vastuuseen kilpailusääntöjä rikkovista menettelytavoista, joiden paikkansapitävyyttä ja luonnehdintaa ei ole kiistetty Elf Aquitainelle. Komissio oli siten jättänyt noudattamatta säännöksiä, joilla säännellään tytäryhtiön saattamista vastuuseen emoyhtiöön nähden toteutetuista kilpailusääntöjä rikkovista menettelytavoista, ottamalla käyttöön kilpailusääntöjen rikkomista koskevaan vastuuseen liittyvän sellaisen olettaman, jota tosiasiallisesti ei voi kiistää ja joka koski enemmistöosakkuutta tytäryhtiössä, ja näin ollen jättämällä osoittamatta emoyhtiön tosiasiallisen osallisuuden kyseenalaistettuihin menettelytapoihin. Kantajan mukaan tällä olettamalla, jota ei voida kiistää, loukattiin tytäryhtiön itsenäistä oikeudellista ja kaupallista toimivaltaa ja kilpailulainsäädännön rikkomisessa henkilökohtaista vastuuta koskevia periaatteita sekä yritysten välistä, niiden oikeudelliseen organisaatioon perustuvaa syrjintäkiellon periaatetta. Lisäksi kantaja väittää, että komissio ei ollut noudattanut olennaisia menettelymääräyksiä siltä osin kuin olettaman, jota ei voi kiistää, käyttöönottoa ei ollut lainkaan perusteltu.
   Toiseksi kantaja väittää, että sille määrätty sakko oli kohtuuttoman suuri, suhteeton ja syrjivä. Kyseisen väitteen tueksi se vetoaa suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen sakon lähtösumman määräämisessä, sen tekijän määrittämisessä, jolla pyritään tekemään sakko riittävän tehokkaaksi, ja kilpailusääntöjen rikkomisen kestoon sidotun kertoimen määrittämisessä.
   Toissijaisesti kantaja katsoo, että mikäli Elf Aquitaine ei ole kilpailusääntöjen rikkomisepäilyjen ulkopuolella, suhteellisuusperiaatteen loukkaamista koskevat kanneperusteet jäävät merkityksellisiksi. Kantaja vetoaa lisäksi siihen, että komissio oli laskentatavassaan ottanut Arkeman liikevaihdon huomioon kaksi kertaa määräten siten kaksikertaisen seuraamuksen samasta teosta.


title: Asian T-258/93 poistaminen rekisteristä

text:
1.9.2001                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 245/31
Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-            Asioiden T-31/97–T-36/97, T-45/97, T-78/97, T-79/97,
mioistuin                                                                T-82/97, T-88/97–T-98/97, T-100/97–T-105/97, T-114/97–
                                                                         T-120/97, T-129/97, T-133/97, T-135/97–T-138/97,
–     kumoaa nimittävän viranomaisen 3.8.2000 tekemän pää-               T-150/97–T-153/97, T-157/97, T-158/97, T-174/97,
      töksen siltä osin kuin siinä ei myönnetä, että kantajan            T-180/97, T-208/97 ja T-209/97 (1) poistaminen rekis-
      hallinnollinen asema on lainvastainen, ja kieltäydytään                                         teristä
      myöntämästä hänelle korvausta aiheutuneesta aineetto-
      masta ja ammatillisesta vahingosta
                                                                                (2001/C 245/51)
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
Kantaja riitauttaa päätöksen, jolla on päätetty lopettaa kantajan        men ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 12.6.2001 antamal-
tehtäviä koskeva hallinnollinen tutkimus, siltä osin kuin kysei-         la määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asiat
sessä päätöksessä hylätään kantajan vaatimus siitä, että hänen           T-31/97–T-36/97, T-45/97, T-78/97, T-79/97, T-82/97,
hallinnollisen asemansa todetaan olevan lainvastainen ja että            T-88/97–T-98/97, T-100/97–T-105/97, T-114/97–T-120/97,
hänelle maksetaan korvausta aiheutuneesta aineettomasta ja               T-129/97, T-133/97, T-135/97–T-138/97, T-150/97–
ammatillisesta vahingosta. Kantajan mukaan kyseinen tutki-               T-153/97, T-157/97, T-158/97, T-174/97, T-180/97,
mus osoittaa todellisuudessa, että epäkohtia esiintyi kantajan           T-208/97 ja T-209/97, Francisco Fernandez Ruiz ym. vastaan
tehtävien määräämisessä ja niiden täytäntöönpanossa.                     Euroopan yhteisöjen komissio.
Kantaja vetoaa kanteensa tueksi
                                                                         (1) EYVL C 131, 26.4.1997; C 142, 10.5.1997; C 166, 31.5.1997;
                                                                             C 181, 14.6.1997; C 199, 28.6.1997; C 212, 12.7.1997; C 228,
–     perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin                                 26.7.1997; C 271, 6.9.1997 ja C 7, 10.1.1998.
–     ilmeiseen arviointivirheeseen
–     hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen
–     puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen.
                                                                                Asian T-190/99 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2001/C 245/52)
         Asian T-258/93 (1) poistaminen rekisteristä
                          (2001/C 245/50)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         men laajennetun viidennen jaoston puheenjohtajan 4.4.2001
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
men laajennetun neljännen jaoston puheenjohtajan 14.5.2001               tu asia T-190/99, Sniace S.A. vastaan Euroopan yhteisöjen
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-           komissio.
tu asia T-258/93, H&R Ecroyd Limited vastaan Euroopan
unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio.
                                                                         (1) EYVL C 333, 20.11.1999.
(1) EYVL C 165, 2.7.1993.


title: Asia T-462/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.7.2015 – Pilkington Group v. komissio (Kilpailu — Hallinnollinen menettely — Autonlasin eurooppalaiset markkinat — EY 81 artiklan rikkomisen toteavan päätöksen julkaisu — Liikesalaisuuden piiriin väitetysti kuuluvien tietojen luottamuksellista käsittelyä koskevan pyynnön epääminen — Perusteluvelvollisuus — Luottamuksellisuus — Liikesalaisuus — Luottamuksensuoja)

text:
               14.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 302/42

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.7.2015 – Pilkington Group v. komissio
   (Asia T-462/12) (1)

   ((Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Autonlasin eurooppalaiset markkinat - EY 81 artiklan rikkomisen toteavan päätöksen julkaisu - Liikesalaisuuden piiriin väitetysti kuuluvien tietojen luottamuksellista käsittelyä koskevan pyynnön epääminen - Perusteluvelvollisuus - Luottamuksellisuus - Liikesalaisuus - Luottamuksensuoja))
   (2015/C 302/54)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Pilkington Group Ltd (St Helens, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: solicitor J. Scott, solicitor S. Wisking, solicitor K. Fountoukakos-Kyriakakos, ja asianajaja C. Puech Baron)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Kellerbauer, P. Van Nuffel ja G. Meessen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse Pilkington Group Ltd:n kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan tehtävästä ja toimivaltuuksista tietyissä kilpailuasioita koskevissa menettelyissä 13.10.2011 tehdyn komission puheenjohtajan päätöksen 2011/695/EU 8 artiklan perusteella tekemän luottamuksellista käsittelyä koskevan pyynnön epäämisestä 6.8.2012 tehdyn komission päätöksen C (2012) 5718 lopullinen (asia COMP/39.125 – Autonlasi) osittaista kumoamista koskevasta vaatimuksesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Pilkington Group Ltd:n kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan tehtävästä ja toimivaltuuksista tietyissä kilpailuasioita koskevissa menettelyissä 13.10.2011 tehdyn komission puheenjohtajan päätöksen 2011/695/EU 8 artiklan perusteella tekemän luottamuksellista käsittelyä koskevan pyynnön epäämisestä 6.8.2012 tehdyn komission päätöksen C (2012) 5718 lopullinen (asia COMP/39.125 – Autonlasi) kumotaan siltä osin kuin se liittyy Pilkington Groupin vaatimukseen, joka koskee [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamismenettelystä 12.11.2008 tehdyn päätöksen C (2008) 6815 lopullinen 115 perustelukappaletta.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Pilkington Group velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 379, 8.12.2012.


title: Asia T-549/14: Kanne 25.7.2014 – Lidl Stiftung v. SMHV – Horno del Espinar (Castello)

text:
               6.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 351/15

         Kanne 25.7.2014 – Lidl Stiftung v. SMHV – Horno del Espinar (Castello)
   (Asia T-549/14)
   2014/C 351/17
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Saksa) (edustajat: M. Wolter, M. Kefferpütz ja A. Marx)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Horno del Espinar, SL (El Espinar, Espanja)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 22.4.2014 yhdistetyissä asioissa R 1233/2013-2 ja R-1258/2013-2 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”Castello” luokkiin 29, 30 ja 31 kuuluvia tavaroita varten – yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 6 8 19  973

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Valituslautakunnassa käydyn menettelyn vastapuoli

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Lukuisat aikaisemmat yhteisön ja kansalliset tavaramerkit, joissa on muun muassa sanaosa ”Castelló”

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen osittainen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen osittainen hyväksyminen

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu


title: Asia T-278/14: Kanne 27.4.2014 – Dairek Attoumi v. SMHV – Diesel (vyö)

text:
               4.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 253/34

         Kanne 27.4.2014 – Dairek Attoumi v. SMHV – Diesel (vyö)
   (Asia T-278/14)
   2014/C 253/49
   Kannekirjelmän kieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Mansour Dairek Attoumi (Badalona, Espanja) (edustaja: asianajajat E. Manresa Medina ja J. M. Manresa Medina)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Diesel SpA (Breganze, Italia)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               palauttamaan asian siihen vaiheeseen, jossa se oli silloin, kun kantaja toimitti mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjälle laskuja sisältävän CD-levyn, ja kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan 18.2.2014 asiassa R 855/2012-3 tekemän päätöksen tai vaihtoehtoisesti

               —

               palauttamaan asian valituslautakunnan päätöksen tekemistä edeltävään vaiheeseen, kumoamaan riidanalaisen päätöksen ja keskeyttämään asian käsittelyn kunnes yhteisömallin haltijan aloittama, kansainvälistä tavaramerkkiä N:o 6 08  499 koskeva oikeudenkäynti on päättynyt, tai vaihtoehtoisesti

               —

               hyväksymään nyt käsiteltävän kanteen ja toteamaan, ettei mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä ole osoittanut tavaramerkkinsä käyttöä, ja hylkäämään mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen mainitusta syystä tai vaihtoehtoisesti

               —

               hyväksymään nyt käsiteltävän kanteen ja päättämään mitättömyysmenettelyn esitettyjen seikkojen perusteella

               —

               kaiken edellä mainitun lisäksi velvoittamaan vastaajan ja mahdolliset väliintulijat korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Sanaosan ”DIESEL” sisältävä vyön malli – Yhteisömalli N:o 1 0 44  150-0003

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Diesel SpA

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: Luokkien 3, 9, 14, 16, 18, 24 ja 25 tavaroille rekisteröidyt yhteisön sanamerkit ja kansainväliset sanamerkit ”DIESEL”

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskeva vaatimus hyväksyttiin

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin

      Kanneperusteet:

               —

               kantajalle ei toimitettu laskuja sisältävää CD-levyä

               —

               menettelyä ei keskeytetty

               —

               kantaja on espanjalaisen tavaramerkin N:o 2 5 85  042”S.D.D SUPER DIESEL DAIREK” haltija

               —

               mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjän toimittama muu näyttö tavaramerkin käytöstä on riittämätöntä

               —

               merkkien eroavuudet


title: Asia C-242/15 P: Valitus, jonka Land Hessen on tehnyt 27.5.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-89/09, Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG v. Euroopan komissio, 17.3.2015 antamasta tuomiosta

text:
               20.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/30

         Valitus, jonka Land Hessen on tehnyt 27.5.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-89/09, Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG v. Euroopan komissio, 17.3.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-242/15 P)
   (2015/C 236/41)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Land Hessen (edustajat: Rechtsanwalt U. Soltész ja Rechtsanwältin A. Richter)

      Muut osapuolet: Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG ja Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               17.3.2015 annettu unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) tuomio T-89/09 on kumottava siltä osin kuin siinä kumotaan valtiontuesta N 512/2007 – Saksa, Abalon Hardwood Hessen GmbH, 21.10.2008 tehty komission päätös K(2008) 6017 lopullinen

               —

               kanne on hylättävä kokonaisuudessaan

               —

               Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG on velvoitettava korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut ensimmäisessä oikeusasteessa ja unionin tuomioistuimessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää yhteensä neljä valitusperustetta.

               1.

               Ensimmäisellä valitusperusteellaan valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on oikeudellisesti virheellisesti jättänyt ottamatta huomioon komission harkintavallan. Takausten tukiarvon määrittely on taloudellisesti monimutkainen kysymys, jossa komissiolla on harkintavaltaa. Komissio on käyttänyt tätä harkintavaltaansa monivuotisen päätöskäytäntönsä aikana siitä lähtökohdasta, että se on laskenut Saksan osavaltioiden takausten tukiarvon Saksan viranomaisten antamien tietojen mukaisesti 0,5 prosentin takausarvon perusteella. Vuoden 2000 takaustiedonannon myöhäisempi julkaiseminen ei voi muuttaa mitään tältä osin.

               2.

               Tämän lisäksi unionin yleinen tuomioistuin on jättänyt ottamatta huomioon (toinen valitusperuste) sen, että SEUT 107 artiklan mukainen tuen käsite on objektiivinen käsite, johon ei voida vaikuttaa komission hyväksynnällä. Takauksen tukiarvo ei voi muuttua hyväksytyn tukijärjestelmän vuoksi. Tämä pätee erityisesti de minimis -tukien tapauksessa, koska ne eivät kuulu SEUT 107 artiklan soveltamisalaan eivätkä ne tämän vuoksi varsinkaan voi olla komission hyväksymispäätöksen kohteena.

               3.

               Kolmannella valitusperusteellaan valittaja väittää, että on loukattu yhdenvertaisen kohtelun periaatetta. Takausten tukiarvon laskemisessa hyväksyttyjen ja hyväksymättömien tukijärjestelmien perusteella on kyse asiallisesti yhdenvertaisista asioista, joita ei voida käsitellä eri tavoin ilman objektiivista oikeutusta. Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin tekee oikeudellisesti virheellisesti eron 0,5 prosentin menetelmän soveltamisessa sen mukaan, onko takaukset myönnetty ennen vuoden 2000 takaustiedonannon julkaisemista vai sen jälkeen. Komission Saksan osalta soveltama käytäntö ei kuitenkaan nyt käsiteltävän asian osalta ole erityisempi kuin yleinen takaustiedonanto, ja tässä asiassa riidanalainen laskentamenetelmä olisi lisäksi sallittu myös silloin, jos sitä olisi arvioitava vuoden 2000 takaustiedonannon perusteella.

               4.

               Lopuksi valittaja väittää neljännellä valitusperusteellaan, että on tehty oikeudellinen virhe arvioitaessa oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteita. Suojelun arvoinen on ensinnäkin Hessenin osavaltion luottamus siihen, että komissio on monivuotisessa päätöskäytännössään hyväksynyt 0,5 prosentin menetelmän, ja se on lisäksi vahvistanut sen nimenomaisesti vuoden 1998 kirjelmässään. Se ei myöskään ole Hessenin osavaltion suuntaviivojen kattavan tutkintamenettelyn aikana moittinut 0,5 prosentin menetelmää.


               5.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/1

         (2008/C 171/01)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 158, 21.6.2008

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 142, 7.6.2008

      EUVL C 128, 24.5.2008

      EUVL C 116, 9.5.2008

      EUVL C 107, 26.4.2008

      EUVL C 92, 12.4.2008

      EUVL C 79, 29.3.2008

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Asia C-55/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 1.2.2017 – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – AGCM v. Vodafone Omnitel NV

text:
               24.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 1.2.2017 – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – AGCM v. Vodafone Omnitel NV
   (Asia C-55/17)
   (2017/C 239/27)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – AGCM

      Vastapuoli: Vodafone Omnitel NV

      Ennakkoratkaisukysymykset
       (1)

               1)

               Ovatko 11.5.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/29/EY (2) 8 ja 9 artikla esteenä sellaiselle niitä vastaavien kansallisten täytäntöönpanosäännösten (kuluttajalain (Codice del consumo) 24 ja 25 §) tulkinnalle, jonka mukaan on pidettävä ”sopimattomana vaikuttamisena” ja siten ”aggressiivisena kaupallisena menettelynä”, joka on omiaan ”merkittävästi” heikentämään keskivertokuluttajan valinnanvapautta tai käyttäytymistä, sellaista puhelinoperaattorin toimintaa, jossa operaattori on jättänyt tiedottamatta tiettyjen puhelinpalveluiden (nimittäin puhelinvastaajapalvelun ja internetin selaamiseen käytettävän palvelun) esiasennuksesta SIM-kortille, erityisesti tilanteessa, jossa kyseistä puhelinoperaattoria ei syytetä mistään muusta, erillisestä konkreettisesta toiminnasta?

               2)

               Voidaanko direktiivin 2005/29/EY liitteessä I olevaa 29 kohtaa [– –] tulkita siten, että kyse on ”tilaamattomien tuotteiden toimituksesta”, mikäli matkapuhelinoperaattori vaatii asiakkaaltaan maksua puhelinvastaajapalveluista tai internetin selaamisesta tilanteessa, jolle ovat luonteenomaisia seuraavat seikat:

                           —

                           matkapuhelinliittymää koskevan sopimuksen tekohetkellä puhelinoperaattori ei kertonut kuluttajalle asianmukaisesti siitä, että SIM-kortille on esiasennettu puhelinvastaajapalvelu ja internetin selaamiseen käytettävä palvelu, minkä seurauksena kyseinen kuluttaja saattaa mahdollisesti käyttää näitä palveluita asentamatta niitä nimenomaisesti itse

                           —

                           käyttääkseen tosiasiallisesti kyseisiä palveluita kuluttajan on kuitenkin suoritettava käytön edellyttämät toimenpiteet (esimerkiksi näppäiltävä puhelinvastaajan numero tai annettava tietyt komennot ottaakseen internetin selaamisen käyttöön)

                           —

                           operaattoriin kohdistuvat moitteet eivät koske teknisiä ja operatiivisia menettelyjä, joilla kuluttaja käytännössä käyttää palveluita, eivätkä kyseisiä menettelyjä ja palveluiden hintoja koskevia tietoja; sen sijaan operaattoria on syytetty yksinomaan siitä, että se on laiminlyönyt SIM-kortille esiasennettuja palveluita koskevan tiedottamisen?

               3)

               Ovatko ”yleisdirektiivin” 2005/29/EY tarkoitus kuluttajansuojan ”turvaverkkona” ja kyseisen direktiivin johdanto-osan 10 perustelukappale sekä 3 artiklan 4 kohta esteenä sellaiselle kansalliselle säädökselle, jossa toimialakohtaisessa direktiivissä 2002/22/EY (3) käyttäjien suojaksi säädettyjen nimenomaisten velvoitteiden noudattamisen arvioinnin katsotaan kuuluvan epäasianmukaisista kaupallisista menettelyistä annetun yleisdirektiivin 2005/29/EY soveltamisalaan siten, että tämän seurauksena suljetaan pois toimivaltaisen viranomaisen puuttuminen toimialakohtaisen direktiivin rikkomiseen kaikissa tapauksissa, joissa myös epäasianmukaisen tai sopimattoman kaupallisen menettelyn tunnusmerkit todennäköisesti täyttyvät?

               4)

               Onko direktiivin 2005/29/EY 3 artiklan 4 kohdassa vahvistettu erityislain etusijan periaate ymmärrettävä lainsäädäntöjen välisiä suhteita säänteleväksi periaatteeksi (yleinen lainsäädäntö ja toimialakohtainen lainsäädäntö) vai sääntöjen välisiä suhteita säänteleväksi periaatteeksi (yleiset säännöt ja erityissäännöt) vai kunkin toimialan sääntelystä ja valvonnasta vastaavien viranomaisten välisiä suhteita säänteleväksi periaatteeksi?

               5)

               Voidaanko katsoa, että direktiivin 2005/29/EY 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitetusta ”ristiriidan” käsitteestä on kyse ainoastaan siinä tapauksessa, että epäasianmukaisia kaupallisia menettelyjä koskevan lainsäädännön säännösten ja muiden unionin oikeudesta johdettujen, kaupallisten menettelyjen yksittäisiä toimialakohtaisia näkökohtia koskevien sääntöjen välillä on jyrkkä vastakkainasettelu, vai riittääkö, että kyseisten sääntöjen muodostama sääntely poikkeaa epäasianmukaisia kaupallisia menettelyjä koskevasta lainsäädännöstä toimialan erityispiirteiden osalta niin, että tästä aiheutuu tietyssä asiayhteydessä normikollisio?

               6)

               Koskeeko direktiivin 2005/29/EY 3 artiklan 4 kohdassa viitattu yhteisön sääntöjen käsite pelkästään unionin asetusten ja direktiivien säännöksiä ja säännöksiä, joilla ne on pantu välittömästi täytäntöön kansallisesti, vai käsittääkö se myös unionin oikeuden periaatteiden täytäntöön panemiseksi annetut säädökset ja määräykset?

               7)

               Onko direktiivin 2005/29/EY johdanto-osan 10 perustelukappaleessa ja 3 artiklan 4 kohdassa sekä direktiivin 2002/22/EY 20 ja 21 artiklassa ja direktiivin 2002/21/EY (4) 3 ja 4 artiklassa vahvistettu erityislain etusijan periaate esteenä sellaiselle vastaavien kansallisten täytäntöönpanosäännösten tulkinnalle, jonka mukaan katsotaan, että mikäli jollakin säännellyllä toimialalla, josta on säädetty toimialakohtaista kuluttajansuojalainsäädäntöä, jonka yhteydessä sääntelyä ja seuraamusten määräämistä koskeva toimivalta on annettu toimialakohtaiselle viranomaiselle, ilmenee direktiivin 2005/29/EY 8 ja 9 artiklassa tarkoitetuksi aggressiiviseksi menettelyksi katsottavaa toimintaa tai direktiivin 2005/29/EY liitteessä I tarkoitetuksi kaikissa olosuhteissa aggressiivisena pidettäväksi menettelyksi katsottavaa toimintaa, sovellettavaksi tulee aina yleinen epäasianmukaisia menettelyjä koskeva lainsäädäntö, ja että näin on silloinkin, kun on olemassa kuluttajien suojaamiseksi annettua toimialakohtaista lainsäädäntöä, joka perustuu unionin oikeuden säännöksiin ja jossa säännellään kattavasti kyseisiä aggressiivisia menettelyjä ja kaikissa olosuhteissa aggressiivisina pidettäviä menettelyjä tai joka tapauksessa epäasianmukaisia menettelyjä?

      (1)  Huomautus: Tässä on noudatettu ennakkoratkaisukysymysten juoksevaa numerointia. Numerointi poikkeaa ennakkoratkaisupyyntöä koskeneesta välipäätöksestä, jossa kysymykset oli jaettu kahteen ryhmään, joiden välillä numerointi ei jatkunut.

      (2)  Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) (EUVL 2005, L 149, s. 22).

      (3)  Yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) (EYVL 2002, L 108, s. 51).

      (4)  Sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/21/EY (puitedirektiivi) (EYVL 2002, L 108, s. 33).


title: Asia C-617/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 18.5.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberlandesgericht Düsseldorf – Saksa) – Hummel Holding A/S v. Nike Inc. ja Nike Retail BV (Ennakkoratkaisupyyntö — Immateriaalioikeudet — Asetus (EY) N:o 207/2009 — EU-tavaramerkki — 97 artiklan 1 kohta — Kansainvälinen toimivalta — Tavaramerkin loukkauskanne sellaista yritystä vastaan, jonka kotipaikka on kolmannessa valtiossa — Alatytäryhtiö, jonka kotipaikka on asiaa käsittelevän tuomioistuimen jäsenvaltion alueella — Liikkeen käsite)

text:
               24.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 18.5.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberlandesgericht Düsseldorf – Saksa) – Hummel Holding A/S v. Nike Inc. ja Nike Retail BV
   (Asia C-617/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Immateriaalioikeudet - Asetus (EY) N:o 207/2009 - EU-tavaramerkki - 97 artiklan 1 kohta - Kansainvälinen toimivalta - Tavaramerkin loukkauskanne sellaista yritystä vastaan, jonka kotipaikka on kolmannessa valtiossa - Alatytäryhtiö, jonka kotipaikka on asiaa käsittelevän tuomioistuimen jäsenvaltion alueella - Liikkeen käsite))
   (2017/C 239/08)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Hummel Holding A/S

      Vastaajat: Nike Inc. ja Nike Retail BV

      Tuomiolauselma

   Euroopan unionin tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 97 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että oikeudellisesti itsenäinen, jäsenvaltioon sijoittautunut yhtiö, joka on sellaisen emoyhtiön alatytäryhtiö, jolla ei ole kotipaikkaa Euroopan unionissa, on tässä säännöksessä tarkoitettu tämän emoyhtiön liike, jos tämä alatytäryhtiö on liiketoimintakeskus, jolla on sijaintijäsenvaltiossaan tosiasiallinen ja pysyvä toimipaikka, josta harjoitetaan liiketoimintaa, ja joka esiintyy pysyvästi ulospäin kyseisen emoyhtiön jatkeena.

      (1)  EUVL C 38, 1.2.2016.


title: Asia C-313/17 P: Valitus, jonka George Haswani on tehnyt 26.5.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-231/15, Haswani v. neuvosto, 22.3.2017 antamasta tuomiosta

text:
               24.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/41

         Valitus, jonka George Haswani on tehnyt 26.5.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-231/15, Haswani v. neuvosto, 22.3.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-313/17 P)
   (2017/C 239/52)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: George Haswani (edustaja: asianajaja G. Karouni)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen 22.3.2017 antaman tuomion (asia T-231/15) kumoaminen sen perustelujen 39–47 kohdan osalta, joissa todetaan, että vaatimus Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP muuttamisesta 27.5.2016 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2016/850 (1) ja Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 27.5.2016 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/840 (2) kumoamisesta on jätettävä tutkimatta, sekä sen tuomiolauselman 1, 3, 4 ja 5 kohdan osalta

               —

               George Haswanin nimen määrääminen tämän vuoksi poistettavaksi kyseisten säädösten liitteistä

               —

               päätöksen 2015/1836 (3) ja täytäntöönpanoasetuksen 2015/1828 (4) kumoaminen ottamalla asia tältä osin välittömästi ratkaistavaksi

               —

               neuvoston velvoittaminen maksamaan 700 000 euroa korvaukseksi kaikkien aiheutuneiden vahinkojen kokonaismäärästä ottamalla asia tältä osin välittömästi ratkaistavaksi

               —

               valituksenalaisen tuomion kumoaminen sen tuomiolauselman 4 ja 5 kohdan sekä perustelujen 91–93 kohdan osalta siltä osin kuin tuomiossa määrätään, että George Haswanin on vastattava omiin vaatimuksiinsa liittyvistä oikeudenkäyntikuluista ja lisäksi korvattava kaksi kolmasosaa neuvoston oikeudenkäyntikuluista

               —

               neuvoston velvoittaminen korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 184 artiklan 4 kohdan nojalla.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Ensimmäinen valitusperuste perustuu oikeudelliseen virheeseen, koska unionin yleinen tuomioistuin totesi tuomionsa 39–47 kohdassa, että Haswanin toisessa kanteen tarkistamista koskevassa kirjelmässään esittämät vaatimukset päätöksen 2016/850 ja täytäntöönpanoasetuksen 2016/840 kumoamisesta on jätettävä tutkimatta unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 86 artiklan 4 kohdassa vahvistettujen vaatimusten vuoksi. Tämä oikeudellinen virhe on havaittavissa erityisen selvästi valituksenalaisen tuomion 45 kohdassa.
   Toinen valitusperuste perustuu oikeudelliseen virheeseen, koska unionin yleinen tuomioistuin totesi tuomionsa 39–47 kohdassa ja erityisesti sen 47 kohdassa, että jos sen työjärjestyksen 86 artiklan 4 kohdassa mainittuja määräyksiä ei noudateta, se voi jättää kanteen tarkistamista koskevassa kirjelmässä esitetyt vaatimukset tutkimatta eikä sen edes tarvitse selvittää, oliko kirjaaja kehottanut kantajaa korjaamaan puutteet.
   Kolmas valitusperuste perustuu oikeudelliseen virheeseen valituksenalaisen tuomion 39–47 kohdassa ja erityisesti sen 46 kohdassa, koska unionin yleinen tuomioistuin katsoi, että Haswanin olisi pitänyt esittää kanteen tarkistamista koskevassa kirjelmässään tarkistettujen vaatimusten lisäksi myös uusi esitys tarkistetuista kanneperusteista.
   Neljänneksi käyttäessään toimivaltaansa ottaa asia välittömästi ratkaistavakseen unionin tuomioistuin ei voi päätyä muuhun ratkaisuun kuin toteamaan lainvastaisiksi vuoden 2015 päätöksen ja täytäntöönpanoasetuksen (2015/1836 ja 2015/1828), joiden mukaan merkittäville Syyriassa toimiville liikemiehille ja –naisille kuuluvat varat ja taloudelliset resurssit jäädytetään.

      (1)  EUVL 2016, L 141, s. 125.

      (2)  EUVL 2016, L 141, s. 30.

      (3)  EUVL 2015, L 266, s. 75.

      (4)  EUVL 2015, L 266, s. 1.


title: Asia T-329/16: Kanne 21.6.2016 – Bristol-Myers Squibb Pharma v. komissio ja EMA

text:
               29.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/27

         Kanne 21.6.2016 – Bristol-Myers Squibb Pharma v. komissio ja EMA
   (Asia T-329/16)
   (2016/C 314/37)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Bristol-Myers Squibb Pharma EEIG (Uxbridge, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat P. Bogaert ja B. Van Vooren sekä solicitor B. Kelly)

      Vastaajat: Euroopan komissio ja Euroopan lääkevirasto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittamaksi ja toteamaan sen perustelluksi

               —

               kumoamaan riidanalaiset toimet ja

               —

               velvoittamaan Euroopan komission ja EMA:n korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii kanteellaan sellaisen Euroopan komission toteuttaman toimen kumoamista, jolla poistetaan ”elotuzumab” ihmisille tarkoitettujen harvinaislääkkeiden unionin rekisteristä, ja/tai sellaisen Euroopan komission tai Euroopan lääkeviraston mahdollisen toimen kumoamista, jolla vahvistetaan, että harvinaislääkkeeksi määrittelemisen perusteet eivät enää täyttyneet ”elotuzumabin” osalta Empliciti-lääkkeen markkinoille saattamista koskevan luvan ajankohtana.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisilla toimilla rikotaan harvinaislääkkeistä annetun asetuksen (EY) N:o 141/2000 (1) 5 artiklan 12 kohdan b alakohtaa ja loukataan suhteellisuusperiaatetta.

                           —

                           Ensinnäkin harvinaislääkkeistä annetun asetuksen (EY) N:o 141/2000 5 artiklan 12 kohdan b alakohdan mukaan lääkettä, jolle on myönnetty markkinoille saattamista koskeva lupa harvinaislääkettä koskevan markkinoille saattamista koskevan luvan hakemisen jälkeen, ei voida ottaa huomioon harvinaislääkkeistä annetun asetuksen (EY) N:o 141/2000 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla.

                           —

                           Toiseksi harvinaislääkkeistä annetun asetuksen (EY) N:o 141/2000 5 artiklan 12 kohdan mukaan harvinaislääkkeeksi määritteleminen voidaan perua ainoastaan, jos harvinaislääkkeistä annetun asetuksen (EY) N:o 141/2000 3 artiklassa asetetut arviointiperusteet eivät enää täyty.

                           —

                           Kolmanneksi harvinaislääkkeistä annetun asetuksen (EY) N:o 141/2000 5 artiklan 12 kohdan b alakohdan mukaan EMA:n ja komission on sovellettava todistustaakkaa, joka tukee asetuksen tavoitetta.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisilla toimilla rikotaan harvinaislääkkeistä annetun asetuksen (EY) N:o 141/2000 5 artiklan 12 kohdan b alakohtaa ja harvinaislääkkeistä annetun asetuksen (EY) N:o 141/2000 5 artiklan 8 kohtaa, koska komissio ei ole tehnyt virallista päätöstä.

      (1)  Harvinaislääkkeistä 16.12.1999 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 141/2000 (EUVL L 18, 22.1.2000, s. 1).


title: Asia C-336/99: La commissione tributaria di primo grado di Trenton - sezione no 6 - 13.5.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Tumedei SpA vastaan Centro di Servizio delle Imposte Dirette e Indirette di Trento

text:
C 333/18                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      20.11.1999
      kalastusvuoden 1990 osalta. Kyseiset viranomaiset eivät             Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      ole aloittaneet menettelyjä niitä toimijoita vastaan, jotka
      ovat jatkaneet kalastusta sen jälkeenkin, kun kieltotoimen-         a) kumoaa seuraavat 1.7.1999 tehdyt Euroopan yhteisöjen
      pide toteutettiin, siitäkään huolimatta, että tämä toimenpi-             komission päätökset:
      de toteutettiin erityisen myöhään.
                                                                               — 1999/503/EY (1), joka on annettu tiedoksi numerolla
(1) EYVL L 24, 27.1.1983, s. 1.                                                     K(1999)1771, siltä osin kuin siinä esitetään Italialle
(2) EYVL L 207, 29.7.1987, s. 1.                                                    rakennerahastojen tavoitteen n:o 2 mukaiseksi kohde-
                                                                                väestön enimmäismääräksi 7 402 000 asukasta kau-
                                                                                deksi 2000-2006;
                                                                               — 1999/504/EY (2), joka on annettu tiedoksi numerolla
                                                                                K(1999)1772, siltä osin kuin siinä ilmoitetaan Italialle
                                                                                rakennerahastojen tavoitteen n:o 2 mukaista siirtymä-
                                                                                kauden tukea koskevien maksusitoumusmäärärahojen
La commissione tributaria di primo grado di Trenton –                               alustavaksi jaoksi 2 145 miljoonaa euroa (vuoden
sezione no 6 – 13.5.1999 tekemällään päätöksellä esittämä                           1999 määrä) kaudella 2000-2006;
ennakkoratkaisupyyntö asiassa Tumedei SpA vastaan
Centro di Servizio delle Imposte Dirette e Indirette di
                                Trento                                    b) velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                           (Asia C-336/99)
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                           (1999/C 333/38)
La commissione tributaria di primo grado di Trento – sezione              1. Päätöksessä 99/503/EY ei ilmoiteta tapaa, jonka avulla
no 6 – on pyytänyt 13.5.1999 tekemällään päätöksellä,                          komissio on määrittänyt kohdeväestön enimmäismäärät.
joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 10.9.1999,                         Näin ollen ei ole mahdollista selvittää niitä oikeudellisia
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-                   perusteita, joiden perusteella komissio on määritellyt Ita-
sa Tumedei SpA vastaan Centro di Servizio delle Imposte                        lialle rakennerahastojen tavoitteen n:o 2 mukaiseksi kohde-
Dirette e Indirette di Trento seuraavaan kysymykseen:                          väestön enimmäismääräksi 7 402 000 asukasta, eikä sitä,
                                                                               onko komissio kohdeväestön enimmäismääriä määrit-
                                                                               täessään ottanut huomioon neuvoston asetuksen (EY)
Onko 30.9.1992 annetun asetuksen nro 324 säännös, jonka                        N:o 1260/99 (3) 4 artiklan 2 kohdan a, b ja c alakohdassa
mukaan 0,75 prosentin suuruinen vuotuinen yhtenäinen vero                      vahvistetut seikat.
kannetaan rajoitetusti yhdestä ainoasta nettovarallisuuden osa-
tekijästä, joka muodostuu yksinomaan vuosittaisesta taseesta
ilmenevästä pääomasta, josta on jo kannettu yhden prosentin                    Päätös 1999/503/EY on mitätön perustelujen täydellisen
suuruinen pääoman hankintavero, yhteensopiva yhteisön oi-                      puuttumisen vuoksi, ainakin Italialle määritellyn kohde-
keuden ja erityisesti 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun                       väestön enimmäismäärän osalta.
direktiivin 69/335/ETY (1) kanssa?
                                                                          2. Toissijaisesti Italian tasavalta toteaa, että edellytys, jonka
( 1) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.
                                                                               komissio on ilmoittanut omaksuneensa määrittäessään
                                                                               Italialle kohdeväestön enimmäismääräksi 7 402 000 asu-
                                                                               kasta, on lainvastainen harkintavallan väärinkäytön, vir-
                                                                               heellisten edellytysten ja tosiseikkojen vääristämisen
                                                                               vuoksi.
                                                                          3. Siitä, että päätöksessä 99/503/EY Italialle on määritelty
                                                                               lainvastaisesti kohdeväestön enimmäismäärä, seuraa
Italian tasavallan 17.9.1999 Euroopan yhteisöjen komis-                        päätöksen 99/504/EY lainvastaisuus siltä osin kuin siinä
                   siota vastaan nostama kanne                                 vahvistetaan Italialle määrärahojen alustavaksi jaoksi 2 145
                                                                               miljoonaa euroa.
                           (Asia C-344/99)
                           (1999/C 333/39)
                                                                          (1) EYVL L 194, 27.7.1999, s. 58.
                                                                          (2) EYVL L 194, 27.7.1999, s. 60.
Italian tasavalta on nostanut Euroopan yhteisöjen tuomiois-               (3) EYVL L 161, 26.6.1999, s. 1.
tuimessa 17.9.1999 kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan asiamiehenä on professori Umberto Leanza,
jota avustaa valtionasiamies Ivo M. Braguglia, ja prosessiosoite
Luxemburgissa on Italian suurlähetystö, 5 rue Marie-Adélaïde.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 11 päivänä heinäkuuta 2002 asiassa C-224/98 (Tribunal du travail de Liègen esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Marie-Nathalie D'Hoop vastaan Office national de l'emploi (Unionin kansalaisuus – Syrjintäkiellon periaate – Kansallinen lainsäädäntö, jossa myönnetään oikeus työmarkkinatukeen oman maan kansalaisille vain sillä edellytyksellä, että he ovat suorittaneet keskiasteen opintonsa oman jäsenvaltionsa oppilaitoksessa – Ensimmäistä kertaa työnhakĳana oleva oman maan kansalainen, joka on suorittanut keskiasteen opintonsa toisen jäsenvaltion oppilaitoksessa)

text:
28.9.2002               FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 233/1
                                                                         I
                                                                   (Tiedonantoja)
                                                        TUOMIOISTUIN
                                                                TUOMIOISTUIN
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                     natuen vain sillä perusteella, että tämä opiskelija on suorittanut
                                                                             keskiasteen opintonsa jossakin toisessa jäsenvaltiossa.
                  11 päivänä heinäkuuta 2002
                                                                             (1) EYVL C 258, 15.8.1998.
asiassa C-224/98 (Tribunal du travail de Liègen esittämä
ennakkoratkaisupyyntö), Marie-Nathalie D’Hoop vastaan
                 Office national de l’emploi (1)
(Unionin kansalaisuus – Syrjintäkiellon periaate – Kansalli-
nen lainsäädäntö, jossa myönnetään oikeus työmarkkinatu-
keen oman maan kansalaisille vain sillä edellytyksellä, että                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
he ovat suorittaneet keskiasteen opintonsa oman jäsenval-
tionsa oppilaitoksessa – Ensimmäistä kertaa työnhakijana                                               (viides jaosto)
oleva oman maan kansalainen, joka on suorittanut keskias-
      teen opintonsa toisen jäsenvaltion oppilaitoksessa)                                       6 päivänä kesäkuuta 2002
                         (2002/C 233/01)                                     asiassa C-133/99, Alankomaiden kuningaskunta vastaan
                                                                                Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                             (EMOTR – Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen – Varain-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen             hoitovuosi 1995 – Rasvattomalle maidolle kaseiinin ja
             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                kaseinaattien valmistusta varten myönnetyt tuet)
                                                                                (2002/C 233/02)
Asiassa C-224/98, jonka Tribunal du travail de Liège (Belgia)
on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
vireillä olevassa asiassa Marie-Nathalie D’Hoop ja Office natio-             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
nal de l’emploi ennakkoratkaisun perustamissopimuksen                                     tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
48 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 39 artikla) ja
työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella
15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen                        Asiassa C-133/99, Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehi-
(ETY) N:o 1612/68 7 artiklan (EYVL L 257, s. 2) tulkinnasta,                 nään A. Fierstra ja N. Wijmenga) jota tukee Ranskan tasavalta
yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti                  (asiamiehinään R. Abraham ja C. Vasak) vastaan Euroopan
G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat P. Jann                   yhteisöjen komissio (asiamiehinään T. van Rijn, K.-D. Bor-
(esittelevä tuomari), F. Macken ja S. von Bahr sekä tuomarit                 chardt ja C. van der Hauwaert), jossa kantaja vaatii, että
C. Gulmann, D. A. O. Edward, A. La Pergola, R. Schintgen,                    yhteisöjen tuomioistuin kumoaa osittain Euroopan maatalou-
V. Skouris, J. N. Cunha Rodrigues ja C. W. A. Timmermans,                    den ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta varainhoi-
julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von             tovuonna 1995 rahoitettuja menoja koskevien jäsenvaltioiden
Holstein, on antanut 11.7.2002 tuomion, jonka tuomiolausel-                  tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä 3 päivänä helmikuuta
ma on seuraava:                                                              1999 tehdyn komission päätöksen 1999/187/EY (EYVL L 61,
                                                                             s. 37) siltä osin kuin siinä jätetään yhteisön rahoituksen
On yhteisön oikeuden vastaista, että jäsenvaltio epää kansalaiseltaan,       ulkopuolelle 39 182 606 Alankomaiden guldenin (NLG)
joka on ensimmäistä kertaa työnhakijana oleva opiskelija, työmarkki-         summa, jonka kantajana oleva jäsenvaltio on ilmoittanut


title: Asia T-365/06: Kanne 1.12.2006 — Bateaux Mouches v. SMHV — Castanet (Bateaux Mouches)

text:
               24.2.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 42/23

         Kanne 1.12.2006 — Bateaux Mouches v. SMHV — Castanet (Bateaux Mouches)
   (Asia T-365/06)
   (2007/C 42/41)
   Kannekirjelmän kieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: SA Compagnie des Bateaux Mouches (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja D. de Leusse)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Jean-Noël Castanet (Pariisi, Ranska)
   Kantajan vaatimukset

               —

               Compagnie des Bateaux Mouches -nimisen yhtiön kanne on otettava tutkittavaksi

               —

               SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 7.9.2006 (asia R 1172/2005-1, Castanet v. Compagnie des Bateaux Mouches) tekemä päätös on kumottava

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on haettu: luokkien 39, 41 ja 42 palveluille rekisteröity sanamerkki Bateaux Mouches — yhteisön tavaramerkki nro 1 336 122

      Yhteisön tavaramerkin haltija: kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan hakemuksen tekijä: Jean-Noël Castanet

      Mitättömyysosaston ratkaisu: mitättömäksi julistamista koskevan hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: mitättömyysosaston päätöksen kumoaminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu sikäli kuin riitautetussa päätöksessä on virheellisesti katsottu, että kantajan tavaramerkki on kuvaileva ja että siltä puuttuu erottamiskyky, ja että kantaja ei ole osoittanut, että sen tavaramerkki on tullut käytössä erottamiskykyiseksi kyseessä oleville palveluille.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia T-327/08: Kanne 12.8.2008 — Armamento Li Causi v. komissio

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/37

         Kanne 12.8.2008 — Armamento Li Causi v. komissio
   (Asia T-327/08)
   (2008/C 272/75)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Armamento Li Causi Snc (Marsala, Italia) (edustajat: asianajajat A. Maiorana, A. De Matteis, A. De Francesco)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               12.6.2008 annettu komission asetus (EY) N:o 530/2008 (EUVL L 155, 13.6.2008) on kumottava.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-313/08, Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c. v. komissio.


title: Asia T-188/14: Kanne 20.3.2014 – Grundig Multimedia v. SMHV (GentleCare)

text:
               19.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/30

         Kanne 20.3.2014 – Grundig Multimedia v. SMHV (GentleCare)
   (Asia T-188/14)
   2014/C 151/39
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Grundig Multimedia AG (Stansstad, Sveitsi) (edustajat: asianajajat M. Neuner ja S. Walter)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) viidennen valituslautakunnan 24.1.2014 asiassa R 739/2013-5 tekemän päätöksen

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”GentleCare” luokkaan 7 kuuluvia tavaroita varten – yhteisön tavaramerkin rekisteröintiä koskeva hakemus nro 11 102 522

      Tutkijan päätös: Yhteisön tavaramerkin rekisteröintiä koskevan hakemuksen hylkääminen osittain

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun lain 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan ja 7 artiklan 2 kohdan rikkominen


title: Asia C-4/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hessischer Verwaltungsgerichtshof (Saksa) on esittänyt 5.1.2011 — Saksan liittotasavalta v. Kaveh Puid

text:
               26.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hessischer Verwaltungsgerichtshof (Saksa) on esittänyt 5.1.2011 — Saksan liittotasavalta v. Kaveh Puid
   (Asia C-4/11)
   2011/C 95/05
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hessischer Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Bundesrepublik Deutschland

      Vastapuoli: Kaveh Puid

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Dublin II -asetuksen (1) 3 artiklan 2 kohdan ensimmäistä virkettä, jonka mukaan jäsenvaltiolla on oikeus käsitellä sellainen sille esitetty turvapaikkahakemus, jonka käsittelystä toinen jäsenvaltio on asetuksen 3 artiklan 1 kohdan mukaan vastuussa (jäljempänä vastuussa oleva jäsenvaltio), tästä toimivallasta huolimatta (ns. suvereniteettilauseke) tulkittava siten, että jäsenvaltion velvollisuus käyttää sille tämän säännöksen nojalla annettua oikeutta kyseessä olevan turvapaikanhakijan eduksi voidaan johtaa myös sellaisista syistä, jotka eivät liity turvapaikanhakijaan tai yksittäistapauksen muihin erityispiirteisiin vaan jotka ovat seurausta sellaisesta vastuussa olevassa jäsenvaltiossa vallitsevasta tilanteesta, jossa Euroopan unionin perusoikeuskirjassa turvatut turvapaikanhakijan perusoikeudet on vaarannettu?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
               Onko jäsenvaltiolla velvollisuus soveltaa suvereniteettilauseketta vastuussa olevassa jäsenvaltiossa vallitsevan tilanteen johdosta Euroopan unionin perusoikeuskirjan 3 artiklan 1 kohdassa, 4 artiklassa, 18 artiklassa, 19 artiklan 2 kohdassa ja 47 artiklassa turvatun perusoikeuden toteutumisen varmistamiseksi jo sillä perusteella, että vastuussa oleva jäsenvaltio on jo pitemmän ajan jättänyt vakavalla tavalla noudattamatta yksittäisiä ja/tai samanaikaisesti useampia vaatimuksia, jotka sisältyvät turvapaikanhakijoiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vähimmäisvaatimuksista 27.1.2003 annettuun neuvoston direktiiviin 2003/9/EY (EUVL L 31, s. 18) ja pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavista vähimmäisvaatimuksista 1.12.2005 annettuun neuvoston direktiiviin 2005/85/EY (EUVL L 326, s. 13)?

               3)

               Jos toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:
               Onko jäsenvaltiolla velvollisuus käyttää Dublin II -asetuksen 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitettua oikeutta edellä mainittujen Euroopan unionin perusoikeuskirjassa turvattujen perusoikeuksien toteutumisen varmistamiseksi joka tapauksessa siinä tapauksessa, että vastuussa olevassa jäsenvaltiossa vallitsee tilanne, jossa erityisen vakavat epäkohdat asettavat turvapaikanhakijalle kuuluvat menettelylliset takeet perustavanlaatuisella tavalla kyseenalaiseksi tai vaarantavat siirretyn turvapaikanhakijan hengen tai ruumiillisen koskemattomuuden?

               4)

               Jos toiseen tai kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi:
               Seuraako jäsenvaltion velvollisuudesta käyttää Dublin II -asetuksen 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitettua oikeutta se, että turvapaikanhakijalla on täytäntöönpantavissa oleva subjektiivinen oikeus vaatia kyseistä jäsenvaltiota ottamaan vastuu sen tekemän turvapaikkahakemuksen käsittelystä?

      (1)  Niiden perusteiden ja menettelyjen vahvistamisesta, joiden mukaisesti määritetään kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio, 18.2.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 343/2003 (EUVL L 50, s. 1).


title: Asia C-418/06 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 24.4.2008 — Belgian kuningaskunta v. Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — EMOTR — Peltokasvien ala — EMOTR:n tilien tarkastaminen ja hyväksyminen — Luotettava ja toimiva tarkastusjärjestelmä — Yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Kiinteämääräinen korjaus — Tarkastussäännösten taannehtiva sovellettavuus — Implisiittiset velvollisuudet — Suhteellisuusperiaate — Oikeusvarmuus — Täysi harkintavalta)

text:
               7.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 24.4.2008 — Belgian kuningaskunta v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-418/06 P) (1)

   (Muutoksenhaku - EMOTR - Peltokasvien ala - EMOTR:n tilien tarkastaminen ja hyväksyminen - Luotettava ja toimiva tarkastusjärjestelmä - Yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Kiinteämääräinen korjaus - Tarkastussäännösten taannehtiva sovellettavuus - Implisiittiset velvollisuudet - Suhteellisuusperiaate - Oikeusvarmuus - Täysi harkintavalta)
   (2008/C 142/09)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Belgian kuningaskunta (asiamiehet: A. Hubert ja L. Van den Broeck, avustajinaan asianajajat H. Gilliams, P. De Bandt ja L. Goossens)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Nolin ja L. Visaggio)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-221/04, Belgia v. komissio, 25.7.2006 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kanteen Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 4.2.2004 tehdyn komission päätöksen 2004/136/EY (EUVL L 40, s. 31) osittaiseksi kumoamiseksi sikäli kuin siinä säädetään 2 prosentin suuruisesta kiinteämääräisestä korjauksesta sellaisiin menoihin, joita Belgia on suorittanut peltokasvien alalla
   Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Belgian kuningaskunta ja Euroopan yhteisöjen komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 294, 2.12.2006.


title: Asia T-82/16: Kanne 23.2.2016 – International Gaming Projects v. EUIPO – adp Gauselmann (TRIPLE EVOLUTION)

text:
               18.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 136/38

         Kanne 23.2.2016 – International Gaming Projects v. EUIPO – adp Gauselmann (TRIPLE EVOLUTION)
   (Asia T-82/16)
   (2016/C 136/53)
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: International Gaming Projects Ltd (Valletta, Malta) (edustajat: asianajajat M. Garayalde Niño ja A. Alpera Plazas)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Kyseessä olevan tavaramerkin haltija: Kantaja

      Kyseessä oleva tavaramerkki: Euroopan unionin tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosat ”TRIPLE EVOLUTION” – Rekisteröintihakemus nro 11 968 138

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 2.12.2015 asiassa R 725/2015-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               hyväksyy kanteen

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen kokonaisuudessaan

               —

               velvoittaa unionin tavaramerkin TRIPLE EVOLUTION rekisteröitäväksi kaikkien niiden tavaroiden ja palvelujen osalta, joille tavaramerkillä haetaan suojaa

               —

               velvoittaa EUIPO:n ja/tai vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperuste

               —

               Valituslautakunta totesi virheellisesti, että riidanalaisten merkkien välillä oli olemassa sekaannusvaara.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto)  24 päivänä marraskuuta 2005 , asiassa C-331/04 (Consiglio di Staton esittämä ennakkoratkaisupyyntö): ATI EAC Srl e Viaggi di Maio Snc ym. vastaan ACTV Venezia SpA ym. (Julkiset palveluhankinnat — Direktiivit 92/50/ETY ja 93/38/ETY — Sopimuksen tekemisen perusteet — Taloudellisesti edullisin tarjous — Yleisissä hankintaehdoissa vahvistettujen sopimuksen tekemisen perusteiden noudattaminen — Alakriteerien asettaminen yhdelle yleisissä hankintaehdoissa vahvistetuista sopimuksen tekemisen perusteista — Päätös pisteytyksen painottamisesta — Tarjoajien yhdenvertaisen kohtelun periaate ja avoimuuden periaate)

text:
               25.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/8

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   24 päivänä marraskuuta 2005,
   asiassa C-331/04 (Consiglio di Staton esittämä ennakkoratkaisupyyntö): ATI EAC Srl e Viaggi di Maio Snc ym. vastaan ACTV Venezia SpA ym. (1)

   (Julkiset palveluhankinnat - Direktiivit 92/50/ETY ja 93/38/ETY - Sopimuksen tekemisen perusteet - Taloudellisesti edullisin tarjous - Yleisissä hankintaehdoissa vahvistettujen sopimuksen tekemisen perusteiden noudattaminen - Alakriteerien asettaminen yhdelle yleisissä hankintaehdoissa vahvistetuista sopimuksen tekemisen perusteista - Päätös pisteytyksen painottamisesta - Tarjoajien yhdenvertaisen kohtelun periaate ja avoimuuden periaate)
   (2006/C 48/16)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asiassa C-331/04, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 6.4.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 29.7.2004, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa ATI EAC Srl e Viaggi di Maio Snc, EAC Srl, Viaggi di Maio Snc vastaan ACTV Venezia SpA, Provincia di Venezia, Comune di Venezia, ATI La Linea SpA CSSA:n osallistuessa asian käsittelyyn, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit C. Gulmann (esittelevä tuomari), R. Schintgen, G. Arestis ja J. Klučka, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. Ferreira, on antanut 24.11.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY 36 artiklaa ja vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/38/ETY 34 artiklaa on tulkittava siten, että yhteisön oikeuden vastaista ei ole se, että hankintalautakunta päättää erityisellä tavalla painottaa hankintaviranomaisen etukäteen vahvistaman sopimuksentekoperusteen alakriteereitä jakamalla tämän perusteen nojalla myönnettävät pisteet näiden alakriteerien kesken, edellyttäen että

               —

               tällainen päätös ei muuta yleisissä hankintaehdoissa määriteltyjä sopimuksentekoperusteita

               —

               päätös ei sisällä tekijöitä, jotka olisivat voineet vaikuttaa tarjousten valmisteluun, jos niistä olisi tiedetty tarjouksia valmisteltaessa

               —

               päätöstä tehtäessä ei ole otettu huomioon tekijöitä, jotka saattaisivat vaikuttaa syrjivästi johonkin tarjoajista.

      (1)  EUVL C 239, 25.9.2004.


title: Asia T-132/13: Kanne 4.3.2013 — Deweerdt ym. v. tilintarkastustuomioistuin

text:
               27.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 123/21

         Kanne 4.3.2013 — Deweerdt ym. v. tilintarkastustuomioistuin
   (Asia T-132/13)
   2013/C 123/36
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Sonja Deweerdt (Rulles, Belgia), Didier Lebrun (Luxemburg, Luxemburg) ja Margot Lietz (Mensdorf, Luxemburg) (edustajat: asianajajat A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal ja D. Abreu Caldas)

      Vastaaja: Euroopan unionin tilintarkastustuomioistuin

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että tilintarkastustuomioistuimen työjärjestyksen 4 artikla on lainvastainen, koska sillä varmistetaan se, että ahdisteluun syyllistynyt jäsen jää rankaisematta

               —

               kumoamaan tilintarkastustuomioistuimen 13.12.2012 tekemän päätöksen siitä, ettei unionin tuomioistuinta pyydetä tutkimaan, oliko tuolloinen tilintarkastustuomioistuimen jäsen S. lakannut täyttämästä tehtävänsä edellyttämiä vaatimuksia tai siihen kuuluvia velvollisuuksia, ja siinä tapauksessa, että hänen toimikautensa on jo päättynyt, eväämään hänen oikeutensa eläkkeeseen

               —

               velvoittamaan tilintarkastustuomioistuimen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu tilintarkastustuomioistuimen työjärjestyksen 4 artiklan lainvastaisuuteen siltä osin kuin sillä varmistetaan se, että kantajien mukaan ahdisteluun syyllistynyt jäsen jää rankaisematta.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalainen päätös on epäjohdonmukainen, koska tilintarkastustuomioistuin on nimenomaisesti todennut S:n rikkomukset mutta kuitenkin kieltäytynyt haastamasta häntä unionin tuomioistuimeen.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei ole esitetty mitään asiaankuuluvia perusteluja, joiden avulla kantajat voisivat arvioida riidanalaisen päätöksen oikeellisuutta.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen sekä oikeuden väärinkäyttöön sen vuoksi, että tilintarkastustuomioistuin on tutkinut sen, onko S haastettava unionin tuomioistuimeen vasta vuoden ja päivän kuluttua siitä, kun ulkopuolinen tutkija oli jättänyt kertomuksensa.


title: Euroopan yhteisöjen komission 2.10.1995 Helleeninen tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-311/95)

text:
N:o C 315 / 10          FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    25.11.95
( Toissijaisesti )                                                      169 artikla ) komissio vetoaa siihen , että Helleenien tasa
                                                                       valta ei ole toteuttanut tarpeellisia toimenpiteitä julkisia
— Perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan kolman                    palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen
      nessa alakohdassa tarkoitettujen " poikkeuksellisten             yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun
      olosuhteiden " puuttuminen : Pöytäviinin heikko tuotan          neuvoston direktiivin 92/50/ETY (') saattamiseksi osaksi
      totulos viinivuonna 1994/95 johti yleisesti tyydyttävään         Helleenien tasavallan oikeusjärjestystä .
      markkinatilanteeseen ja erityisesti paremmin suunna :-
      tuihin hintoihin , millä saattaa olla suotuisa vaikutus          (M EYVL N:o I. 209 , 24.7.1992 , s . 1
      viininviljelijöiden tuloihin . Ranskalaisten viininviljelijöi
      den harjoittamista tuotannon hallitsemispyrkimyksistä
      vähentämällä pöytäviinin tuotantoa komissio korostaa ,
      että yhteisö tukee näitä pyrkimyksiä erityisesti joidenkin
      Ranskan Välimeren alueiden viininviljelyn uudelleen
      järjestämistä ja tuotantoalojen uudelleen muuttamista
      koskevasta nopeuttamisohjelmasta annetussa neuvos
      ton direktiivissä 78/627/ETY ( 1 ) tarkoitettujen toimenpi
      teiden osalta sekä viinitarhojen rakenneuudistuksia              Euroopan yhteisöjen komission 3.10.1995 Luxemburgin
      koskevista yhteisistä hankkeista annetussa neuvoston                      suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
      asetuksessa ( ETY ) N:o 458/80 ( 2 ) tarkoitettujen toimen                             ( Asia C-3 12/95 )
      piteiden osalta .                                                                         ( 95 /C 315/ 19 )
— Riitämättömät ja virheelliset perustelut .
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 3.10.1995
(') EY VL N:o L 206 , 29.7.1978                                        kanteen Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan . Kanta
( 2 ) F Y VL N:o L 57, 29.2.1980                                       jan asiamiehenä on oikeudellinen neuvonantaja Frank
                                                                       Benyon, ja prosessiosoite on M. Carlos Gomez de la Cruz,
                                                                       Centre Wagner , Kirchberg , Luxemburg .
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio vaatii , että yhteisöjen
                                                                       tuomioistuin
Euroopan yhteisöjen komission 2.10.1995 Helleeninen
                tasavaltaa vastaan nostama kanne
                          ( Asia C-311 /95                              1 ) toteaa , että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole täyt
                                                                            tänyt geneettisesti muunnettujen mikro-organismien
                            ( 95 /C 315 / 18 )
                                                                            käytöstä suljetuissa oloissa 23 päivänä huhtikuuta 1990
                                                                            annetun neuvoston direktiivin 90/219/ETY ( 1 ) 22 artik
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 2.10.1995                          lan ja geneettisesti muunnettujen organismien tarkoi
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien                     tuksellisesta levittämisestä ympäristöön 23 päivänä
tasavaltaa vastaan . Kantajan asiamies on komission oikeu                  huhtikuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/
dellinen neuvonantaja Dimitrios Gkouloussis , ja prosessi                  220/ETY(2 ) 23 artiklan sekä Euroopan yhteisön perus
osoite Luxemburgissa on c/o komission oikeudellisen yksi                   tamissopimuksen 5 ja 189 artiklojen vaatimuksia ;
kön virkamies Carlos Gomez de la Cruz, bâtiment Wagner,
Kirchberg .                                                            2 ) velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaa
                                                                            maan oikeudenkäyntikulut .
Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
— toteaa , että laiminlyödessään saattaa voimaan asete                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      tussa määräajassa ja toissijaisesti jättäessään ilmoitta
      matta komissiolle julkisia palveluhankintoja koskevien           EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen koh
       sooimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18             dan ja 5 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla yhteisön
      päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin             jäsenvaltiot ovat velvollisia saattamaan voimaan niitä kos
       92/50/ETY täysimääräisen noudattamisen edellyttämät             kevat direktiivit asetetussa määräajassa . Vaikka määräaika
       lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset Helleenien         on kulunut umpeen 23 . lokakuuta 1991 , ei Luxemburgin
      tasavalta on jättänyt täyttämättä sille EY:n perustamis         suurherttuakunta ole ryhtynyt siltä edellytettyihin välttä
       sopimuksen mukaan kuuluvat jäsenyysvelvoitteet;                 mättömiin toimenpiteisiin edellä mainittujen kahden direk
                                                                       tiivin voimaansaattamiseksi .
— velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden
       käyntikulut .
                                                                       (') EYVL N:o L 177 , 8.5.1990 , s . 1
                                                                       (-) EYVL N:o L 117, 8.5.1990 , s . 15
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
Tällä jäsenvaltion jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jät
tämistä koskevalla kanteella ( EY:n perustamissopimuksen


title: Asia C-178/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Târgu — Mureș (Romania) on esittänyt 17.3.2010 — Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice Mureș ja Administrația Finanțelor Publice Târgu-Mureș v. SC Darmi SRL

text:
               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/34

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Târgu — Mureș (Romania) on esittänyt 17.3.2010 — Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice Mureș ja Administrația Finanțelor Publice Târgu-Mureș v. SC Darmi SRL
      (Asia C-178/10)
      (2010/C 161/51)
      Oikeudenkäyntikieli: romania

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Curtea de Apel Târgu-Mureș

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja ja valituksen vastapuoli: Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice Mureș ja Administrația Finanțelor Publice Târgu-Mureș

         Vastaaja ja valittaja: SC Darmi SRL

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Voidaanko katsoa, että kun Romanian kansalliseen oikeuteen kuuluvassa lainsäädännössä (kiireellisenä annettu asetus nro 50/2008) otettiin käyttöön päästövero ajanjaksoksi 1.7.2008–15.12.2008, tämä oli ensisijaisesti niiden tulliliittoon ja kaksinkertaista verotusta koskevaan kieltoon sovellettavien periaatteiden mukaista, jotka on vahvistettu EY 23, EY 25 ja EY 90 artiklassa, eli sallitaanko näissä perustamissopimuksen määräyksissä päästöveron käyttöönotto Romanian lainsäätäjän kiireellisenä antaman asetuksen nro 50/2008 johdanto-osassa määritettyyn tarkoitukseen eli tarkoitukseen, josta määrätään myös EY 174 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa ja jona on ympäristönsuojelun takaaminen toteuttamalla ohjelmia ja hankkeita, joilla parannetaan ilmanlaatua ja joilla pyritään noudattamaan yhteisön tämän alan lainsäädännössä säädettyjä raja-arvoja? Toisin sanoen ja erityisesti: voidaanko tilanteessa, jossa Euroopan unionin jäsenvaltiossa otetaan käyttöön päästövero jostain toisesta jäsenvaltiosta ensin mainittuun jäsenvaltioon tuotujen uusien tai käytettyjen ajoneuvojen ensirekisteröinnin yhteydessä, katsoa, että EY 174 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen määräykset ovat hyväksyttävä peruste EY 23, EY 25 ja EY 90 artiklan noudattamatta jättämiselle?

                  2)

                  Kun tällaisesta ajoneuvosta on kannettu vastaava vero eli päästövero (jolla on sama käsitteellinen sisältö ja sama tarkoitus eli ympäristön suojelu EY 174 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen periaatteiden ja tavoitteiden mukaisesti) jossain jäsenvaltiossa, voidaanko siinä yhteydessä, kun se rekisteröidään ensi kertaa jossain toisessa jäsenvaltiossa, kantaa tällainen päästövero, jolla on samat EY 174 ja sitä seuraavien artiklojen mukaiset tavoitteet, vaikka siitä on jo aiemmin kannettu päästövero jossain toisessa jäsenvaltiossa?

                  3)

                  Jos sen sijaan tällaisesta ajoneuvosta ei ole kannettu päästöveroa jossain toisessa jäsenvaltiossa (koska tällaista veroa ei ole olemassa tai jostain muusta syystä), mutta myöhemmän rekisteröinnin yhteydessä jossain toisessa jäsenvaltiossa, esimerkiksi Romaniassa, jossa tällainen vero kannetaan, kannetaan päästövero tällaisen ajoneuvon ensirekisteröinnin yhteydessä, voidaanko tällaisessa tilanteessa katsoa, että EY 23, EY 25 ja EY 90 artiklassa määrättyjä tulliliittoa ja välillistä kotimaisten tuotteiden suojaa koskevia periaatteita on loukattu?


title: Asia T-96/13: Kanne 22.2.2013 — Rot Front v. SMHV — Rakhat (Macka)

text:
               27.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 123/18

         Kanne 22.2.2013 — Rot Front v. SMHV — Rakhat (Macka)
   (Asia T-96/13)
   2013/C 123/30
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Rot Front OAO (Moskova, Venäjä) (edustaja: asianajaja B. Térauda)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Rakhat AO (Almaty, Kazakhstan)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”Macka” luokkiin 29 ja 30 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 9 556 135

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: rekisteröimätön kuviomerkki, joka sisältää laukunkuvan ja jossa on sanaosa ”Macka”, konditoriatuotteille Kreikassa ja Saksassa

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohtaa on rikottu.


title: Asia T-514/10: Kanne 1.11.2010 — Fruit of the Loom v. SMHV — Blueshore Management (FRUIT)

text:
               15.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/30

         Kanne 1.11.2010 — Fruit of the Loom v. SMHV — Blueshore Management (FRUIT)
   (Asia T-514/10)
   ()
   2011/C 13/58
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Fruit of the Loom, Inc. (Bowling Green, Yhdysvallat) (edustajat: asianajaja asianajaja S. Malynicz ja asianajaja V. G. Marsland)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Blueshore Management SA (Cernusco Sul Naviglio, Italia)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan asiassa R 1686/2008-4 30.8.2010 tekemä päätös on kumottava

               —

               vastaaja ja vastapuoli valituslautakunnassa on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Sanamerkki ”FRUIT” luokkiin 18, 24 ja 25 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkirekisteröinti nro 745216

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Yhteisön tavaramerkin osittainen mitättömäksi julistaminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Kantaja katsoo, että riidanalaisella päätöksellä on rikottu neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohtaa, koska valituslautakunta ei ottanut huomioon (i) näyttöä sanan ”FRUIT” esitystavasta ja merkityksestä haltijan käyttämissä tavaramerkeissä (ii) näyttöä siitä, että haltija on markkinoinut tuotteitaan epävirallisesti nimikkeellä ”FRUIT” käyttäen tätä tavaramerkkiä usein suullisesti neuvotteluissa ja kaupankäynnissä asiakkaidensa kanssa, ja (iii) näyttöä siitä, että haltija on käyttänyt tavaramerkkiä ”FRUIT” verkkosivullaan.