title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 30 päivänä syyskuuta 2003 asiassa C-76/01 P: Comité des industries du coton et des fibres connexes de l'Union européenne (Eurocoton) ym. (Muutoksenhaku – Polkumyynti – Neuvoston päätös jättää hyväksymättä ehdotus asetukseksi lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta – Asetuksen antamisen edellyttämän yksinkertaisen enemmistön puuttuminen – Polkumyyntitutkinnan määräajan päättyminen – Kannekelpoisen toimen käsite – Perusteluvelvollisuus)

text:
15.11.2003                FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                              C 275/7
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                  2)    Direktiivin 90/435/ETY 7 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten,
                                                                                että siinä sallitaan pääasiassa kyseessä olevassa kaksinkertaista
                                                                                verotusta koskevassa sopimuksessa määrätyn viiden prosentin
                             (viides jaosto)                                    veron kaltainen vero, vaikka tämä vero, sikäli kuin se kohdistuu
                                                                                tytäryhtiön emoyhtiölleen maksamiin osinkoihin, on saman
                                                                                direktiivin 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu lähdevero.
                   25 päivänä syyskuuta 2003
                                                                          3)    Kolmannen kysymyksen tarkastelu ei ole paljastanut sellaisia
                                                                                muoto- tai menettelyvirheitä, jotka vaikuttaisivat direktiivin
                                                                                7 artiklan 2 kohdan pätevyyteen.
asiassa C-58/01 (Special Commissioners of Income Taxin
esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Océ van der Grinten
     NV vastaan Commissioners of Inland Revenue (1)
                                                                          (1) EYVL C 134, 5.5.2001.
(Direktiivi 90/435/ETY – Yhtiövero – Eri jäsenvaltioissa
     sijaitsevat emo- ja tytäryhtiöt – Lähdeveron käsite)
                           (2003/C 275/12)
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                               YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                30 päivänä syyskuuta 2003
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                          asiassa C-76/01 P: Comité des industries du coton et
                                                                          des fibres connexes de l’Union européenne (Eurocoton)
                                                                                ym. (1)
Asiassa C-58/01, jonka Special Commissioners of Income Tax
                                                                          (Muutoksenhaku – Polkumyynti – Neuvoston päätös jättää
(Yhdistynyt kuningaskunta) on saattanut EY 234 artiklan
                                                                          hyväksymättä ehdotus asetukseksi lopullisen polkumyynti-
nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen
                                                                          tullin käyttöön ottamisesta – Asetuksen antamisen edellyttä-
tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
                                                                          män yksinkertaisen enemmistön puuttuminen – Polkumyyn-
Océ van der Grinten NV ja Commissioners of Inland Revenue
                                                                          titutkinnan määräajan päättyminen – Kannekelpoisen toi-
ennakkoratkaisun eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytä-
                                                                                men käsite – Perusteluvelvollisuus)
ryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23 päi-
vänä heinäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/435/
ETY (EYVL L 225, s. 6) 5 artiklan 1 kohdan tulkinnasta
                                                                                (2003/C 275/13)
sekä tämän direktiivin 7 artiklan 2 kohdan tulkinnasta ja
pätevyydestä, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet (esittelevä                                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
tuomari) sekä tuomarit D. A. O. Edward, A. La Pergola, P. Jann
ja A. Rosas, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: johtava
hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 25.9.2003 tuomion,               (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                                        tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
1)    Pääasiassa kyseessä olevassa kaksinkertaista verotusta koske-
      vassa sopimuksessa määrätyn viiden prosentin veron kaltainen
      vero, joka kohdistuu tytäryhtiön, jonka verotuksellinen kotipaik-   Asiassa C-76/01 P, Comité des industries du coton et des
      ka on Yhdistyneessä kuningaskunnassa, emoyhtiölleen, jonka          fibres connexes de l’Union européenne (Eurocoton), kotipaikka
      verotuksellinen kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, maksa-       Bryssel (Belgia), Ettlin Gesellschaft für Spinnerei und Weberei
      miin osinkoihin, on eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja        AG, kotipaikka Ettlingen (Saksa), Textil Hof Weberei GmbH &
      tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä        Co. KG, kotipaikka Hof (Saksa), H. Hecking Söhne GmbH
      23 päivänä heinäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin            & Co., kotipaikka Stadtlohn (Saksa), Spinnweberei Uhingen
      90/435/ETY 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu lähdevero              GmbH, kotipaikka Uhingen (Saksa), F. A. Kümpers GmbH &
      tytäryhtiön emoyhtiölleen jakamasta voitosta. Kun se sen sijaan     Co., kotipaikka Rheine (Saksa), Tenthorey SA, kotipaikka
      kohdistuu verohyvitykseen, johon tämä osinkojen jakaminen           Éloyes (Ranska), Les tissages des héritiers de G. Perrin – Groupe
      oikeuttaa Yhdistyneessä kuningaskunnassa, sama vero ei ole          Alain Thirion (HPG–GAT Tissages), kotipaikka Cornimont
      direktiivin 5 artiklan 1 kohdassa kielletty lähdevero.              (Ranska), Établissements des fils de Victor Perrin SARL,
 ---pagebreak--- C 275/8                  FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                           15.11.2003
kotipaikka Thiéfosse (Ranska), Filatures et tissages de Saulxu-                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
res-sur-Moselotte, kotipaikka Saulxures-sur-Moselotte (Rans-
ka), Tissage Mouline Thillot, kotipaikka Thillot (Ranska),                                    23 päivänä syyskuuta 2003
Filature Niggeler & Küpfer SpA, kotipaikka Capriolo (Italia),
Standardtela SpA, kotipaikka Milano (Italia), (asiamiehinään:             asiassa C-78/01 (Bundesgerichtshof esittämä ennakkorat-
C. Stanbrook ja P. Bentley, QC) prosessiosoite Luxemburgissa              kaisupyyntö): Bundesverband Güterkraftverkehr und Lo-
jossa valittajat vaativat muutoksenhaussaan Euroopan yhteisö-             gistik eV (BGL) vastaan Saksan liittotasavalta, asiamiehe-
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu                               nään Hauptzollamt Friedrichshafen (1)
toinen jaosto) asiassa T-213/97, Eurocoton ym. vastaan neu-
vosto, 29.11.2000 antaman tuomion (Kok. 2000, s. II-3727)
kumoamista, ja jossa vastapuolena ja muina asianosaisina ovat:            (Tavaroiden vapaa liikkuvuus – Ulkoinen passitus – TIR-
                                                                          carnet’lla suoritettu kuljetus – Rikkomukset tai säännönvas-
Euroopan unionin neuvosto (asiamiehenään: S. Marquardt,
                                                                          taisuudet – Takaajayhdistyksen mahdollisuus todistaa rikko-
avustajinaan G. M. Berrisch ja H. P. Nehl) Ison-Britannian ja
                                                                          muksen tai säännönvastaisuuden tapahtumapaikka – Mää-
Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehenään:
K. Manji) ja Tessival SpA, kotipaikka Azzano S. Paolo (Italia),           räaika todisteiden esittämiselle – Rikkomuksen tai säännön-
                                                                          vastaisuuden toteavan jäsenvaltion velvollisuus selvittää sen
yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti
                                                                                tapahtumapaikka)
G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat M. Wathelet
ja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit C. Gulmann,
D. A. O. Edward, P. Jann, F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr                                       (2003/C 275/14)
(esittelevä tuomari), J. N. Cunha Rodrigues ja A. Rosas,
julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: johtava hallintovirkamies                               (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
L. Hewlett, on antanut 30.9.2003 tuomion, jonka tuomiolau-
selma on seuraava:                                                        (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
1)    Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
      asiassa T-213/97, Eurocoton ym. vastaan neuvosto,                   Asiassa C-78/01, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on saattanut
      29.11.2002 antama tuomio kumotaan valittajia koskevilta             EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-
      osin.                                                               väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
                                                                          olevassa asiassa Bundesverband Güterkraftverkehr und Logistik
                                                                          eV (BGL) ja Saksan liittotasavalta, asiamiehenään Hauptzollamt
2)    Euroopan unionin neuvoston 16.5.1997 tekemä päätös, josta           Friedrichshafen, Préservatrice Foncière Tiard SA:n osallistuessa
      tuli lopullinen 21.5.1997, olla hyväksymättä Euroopan yhtei-        asian käsittelyyn, ennakkoratkaisun tietyistä yhteisön tullikoo-
      söjen komission 21.4.1997 tekemää ehdotusta neuvoston               deksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92
      asetukseksi (EY) lopullisten polkumyyntitullien käyttöön otta-      soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta
      misesta Kiinan kansantasavallasta, Egyptistä, Intiasta, Indone-     1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (EYVL
      siasta, Pakistanista ja Turkista peräisin olevien valkaisematto-    L 253, s. 1) 454 ja 455 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen
      mien puuvillakankaiden tuonnille [KOM(97) 160 lopull.]              tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrí-
      kumotaan valittajia koskevilta osin.                                guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat M. Wathelet, R. Schint-
                                                                          gen ja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit C. Gulmann, A. La
                                                                          Pergola, V. Skouris, F. Macken, N. Colneric, J. N. Cunha
3)    Vahingonkorvausvaatimus hylätään.                                   Rodrigues ja A. Rosas (esittelevä tuomari), julkisasiamies:
                                                                          P. Léger, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut
                                                                          23.9.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
4)    Euroopan unionin neuvosto ja valittajat vastaavat omista
      oikeudenkäyntikuluistaan ensimmäisessä oikeusasteessa.              1)    Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen
                                                                                (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä
                                                                                2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen
5)    Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeuden-               (ETY) N:o 2454/93 454 artiklan 3 kohdan ensimmäisen ala-
      käyntikulut valitusasteessa.                                              kohdan kanssa ristiriidassa ei ole se, että takaajayhdistys, jolta
                                                                                jäsenvaltio vaatii oikeusteitse maksettavaksi tulleja takaajayh-
                                                                                distyksen ja kyseisen jäsenvaltion välisen TIR-carnet’isiin mer-
                                                                                kittyjen tavaroiden kansainvälistä kuljetusta koskevan tulliyleis-
6)    Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
                                                                                sopimuksen mukaisen takaussopimuksen perusteella, voi esittää
      vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä ensimmäisessä
                                                                                todisteet rikkomuksen tai säännönvastaisuuden tapahtumapai-
      oikeusasteessa että valitusasteessa.
                                                                                kasta, kunhan nämä todisteet esitetään kyseisessä säännöksessä
                                                                                säädetyssä määräajassa, joka on luonteeltaan vanhentumisaika.
                                                                          2)    Asetuksen N:o 2454/93 454 artiklan 3 kohdan ensimmäis-
(1) EYVL C 108, 7.4.2001.                                                       tä alakohtaa ja 455 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että
                                                                                takaajayhdistyksellä on rikkomuksen tai säännönvastaisuuden
                                                                                tosiasiallista tapahtumapaikkaa koskevien todisteiden esittä-
                                                                                mistä varten kahden vuoden määräaika sille osoitetusta maksu-
                                                                                vaatimuksesta lukien.


title: Service pour le Groupement d'Acquisitions "SGA" -yhtiön 15.3.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-39/96)

text:
 N:o C 145/12        Qf                         Euroopan yhteisojen virallinen lehti                                         18.5.96
 Guérin Automobiles -yhtiön 15.3.1996 Euroopan yhtei               Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
           söjen komissiota vastaan nostama kanne                   tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
                         ( Asia T-38/96 )                           Kantajan edustaja on asianajaja Jean Claude Fourgoux,
                                                                    Pariisi, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
                           ( 96/C 145/22 )                          Pierrot Schiltz, 4 rue Béatrix de Bourbon.
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                    Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
 Guérin Automobiles -yhtiö, jonka kotipaikka on Alençon             istuin
 ( Ranska ), on nostanut 15.3.1996 Euroopan yhteisöjen
 ensimmäisen      oikeusasteen      tuomioistuimessa  kanteen       — toteaa komission laiminlyönnin asian käsittelyssä
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan edustaja              6.1 1.1995 lähtien ja , siltä osin kuin ensimmäisen oikeus
 on asianajaja Jean Claude Fourgoux, Pariisi, ja prosessio              asteen tuomioistuin tulkitsee komission vastaamatto
 soite Luxemburgissa asianajotoimisto Pierrot Schiltz, 4 rue             muutta välitoimia koskevaan vaatimukseen, kumoaa
 Béatrix de Bourbon .                                                    välitoimista kieltäytymistä vastaavan päätöksen;
 Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio            — velvoittaa komission joka tapauksessa suorittamaan
 istuin                                                                  SGA:lle 150 000 ecun suuruisen vahingonkorvauksen,
                                                                         joka lisätään jo vaadittuihin korvauksiin;
— toteaa komission laiminlyönnin,
— toteaa sopimussuhteen ulkopuolisen komission vastuun             — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                         lut.
     Guérin Automobiles -yhtiötä kohtaan ja velvoittaa
     komission maksamaan sille vahingonkorvauksen, jonka
     suuruus on arvioitu 1.660 912 Ranskan frangiksi eli            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     237 273 ecuksi, ja
                                                                    Kantajayhtiö, joka välittää kaikkia automerkkejä , riitauttaa
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku                 komission kieltäytymisen vastaamasta valitukseen, jonka
     lut .
                                                                   kantaja on tehnyt PSA:n muissa jäsenvaltioissa toimivia
                                                                   Peugeot- ja Citroen-jälleenmyyjiä kohtaan harjoittaman
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut               painostuksen vuoksi; tämän painostuksen tarkoituksena on
                                                                   estää autojen toimittaminen kuluttajan valtakirjan saaneille
Kantajayhtiö, joka on jo aiemmin nostanut kanteen, jossa se
on vaatinut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta tote          välittäjille ja eristää markkinat.
amaan, että komissio on lainvastaisesti pidättynyt tekemäs
tä päätöstä kantajayhtiön valituksesta, joka koskee komis         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
sion asetuksen ( ETY ) N:o 123/85 kanssa ristiriidassa olevaa      kuin asiassa T- 1 89/95 , SGA vastaan komissio .
Nissan Francen jälleenmyyjäjärjestelmää ('), nostaa nyt
uuden laiminlyöntikanteen, joka myös koskee sitä, ettei
komissio ole määritellyt kantaansa valitukseen, mutta tällä
kertaa kanteen perustana on toinen vaatimuskirje, jonka
kantaja on osoittanut komissiolle 2.1.1996 sen vuoksi, että
komissio esitti ensimmäisessä oikeudenkäynnissä viiväs
tystä koskevan prosessiväitteen. Vahingonkorvauskanteen            Armel de Kerrosin 21.3.1996 Euroopan yhteisöjen komis
                                                                                siota vastaan nostama kanne
tarkoituksena on korvauksen saaminen komission toimin
nasta aiheutuneesta vahingosta , ja siltä osin kantaja vaatii                               ( Asia T-40/96 )
ainoastaan uudelleen ensimmäisessä kanteessa vaatimaansa                                      ( 96/C 145/24 )
korvausta , johon on lisätty korot kyseisen kanteen vireille
panon jälkeiseltä ajalta .
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(') Asia T-195/95 , EYVL N:o C 333 , s . 21
                                                                   Armel de Kerros, kotipaikka Grez-Doiceau ( Belgia ), on
                                                                   nostanut 21.3.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                   oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
                                                                   jen komissiota vastaan . Kantajan edustajat ovat asianajajat
Service pour le Groupement d'Acquisitions " SGA " -yhtiön          Jean-Noël Louis, Thierry Demaseure ja Ariane Tornel,
15.3.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan                   Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Myson sàrl , 1 rue
                       nostama kanne                               Glesener .
                        ( Asia T-39/96 )
                          ( 96/C 145/23 )                          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                   istuin
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                   — kumoaa kilpailun KOM/T/B/96 valintalautakunnan
Service pour le Groupement d'Acquisitions " SGA " -yhtiö,               tekemän päätöksen, jolla kantajaa ei hyväksytty valin
jonka kotipaikka on Istres ( Ranska ), on nostanut 15.3.1996            takokeisiin, ja


N:oC 318/26      FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        26.10.96
                                                              OIKAISUJA
                       Oikaistaan asia C-232/96: Ranskan tasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                          (Euroopan yhteisöjen virallinen lehti N:o C 269, 14 päivänä syyskuuta 1996)
                                                            ( 96/C 318/44 )
          Sivun 10 vasemmanpuoleisella palstalla , osan " Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut " toisessa
          luetelmakohdassa
          korvataan ilmaus:     "— (Toissijaisesti ) Subsidiariteettiperiaatteen loukkaaminen :"
          ilmauksella:          "— ( Toissijaisesti ) Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen :".


title: Asia C-54/06: Euroopan yhteisöjen komission  1.2.2006  Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
               25.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 74/10

         Euroopan yhteisöjen komission 1.2.2006 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-54/06)
   (2006/C 74/19)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 1.2.2006 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat J. Hottiaux ja F. Simonetti, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/42/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanoa varten asetettu määräaika päättyi 21.7.2004. Belgia ei edelleenkään ole toteuttanut Flanderin hallintoalueen ja Belgian hallituksen toimivaltaan kuuluvia toimenpiteitä eikä ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle.

      (1)  EYVL L 197, 21.7.2001, s. 30


title: Asia T-666/16 P: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 3.7.2017 – Valittajana De Nicola sekä muuna osapuolena EIP (Muutoksenhaku — EIP:n henkilökunta — Arviointi — Urakehitystä koskeva kertomus — Vuoden 2013 arviointikertomus — Vaatimus kumota valituslautakunnan päätös ja päätös jättää kantaja ylentämättä — Henkinen ahdistelu — Vahingonkorvausvaatimus)

text:
               28.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/50

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 3.7.2017 – Valittajana De Nicola sekä muuna osapuolena EIP
   (Asia T-666/16 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - EIP:n henkilökunta - Arviointi - Urakehitystä koskeva kertomus - Vuoden 2013 arviointikertomus - Vaatimus kumota valituslautakunnan päätös ja päätös jättää kantaja ylentämättä - Henkinen ahdistelu - Vahingonkorvausvaatimus))
   (2017/C 283/77)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Carlo De Nicola (Strassen, Luxemburg) (edustaja: asianajaja G. Ferabecoli)

      Muu osapuoli: Euroopan investointipankki (EIP) (asiamiehet: T. Gilliams ja G. Faedo, avustajanaan asianajaja de A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) 21.7.2016 antamasta tuomiosta De Nicola vastaan EIP (F-100/15, EU:F:2016:167) tehty valitus, jossa vaaditaan kyseisen tuomion kumoamista.

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Carlo De Nicola vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan investointipankin (EIP) oikeudenkäyntikulut tässä oikeusasteessa.

      (1)  EUVL C 410, 7.11.2016.


               15.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 467/25

         Marine Harvest ASA:n 20 päivänä syyskuuta 2016 EFTAn valvontaviranomaista vastaan nostama kanne
   (Asia E-12/16)
   (2016/C 467/12)
   Marine Harvest ASA, asiamiehinään asianajajat Torben Foss ja Kjetil Raknerud, Advokatfirmaet PricewaterhouseCoopers AS, Sandviksbodene 2A, P.O. Box 3984 Sandviken, NO-5835 Bergen, nosti 20 päivänä syyskuuta 2016 EFTAn tuomioistuimessa kanteen EFTAn valvontaviranomaista vastaan.
   Kantaja pyytää EFTAn tuomioistuinta

               1.

               toteamaan, että EFTAn valvontaviranomaisen 27 päivänä heinäkuuta 2016 asiassa 79116 antama päätös perustuu asiaan liittyvien oikeuslähteiden virheelliseen tulkintaan ja on näin ollen mitätön;

               2.

               toteamaan, että EFTAn valvontaviranomaisella on ETA-sopimuksen pöytäkirjassa 9 olevan 4 artiklan 1 kohdan nojalla toimivalta ja velvollisuus valvoa kalatalousalan valtiontukia, minkä vuoksi sen on arvioitava väitteitä, jotka kantaja esitti 2 päivänä toukokuuta 2016 tekemässään virallisessa valituksessa; sekä

               3.

               määräämään EFTAn valvontaviranomaisen maksamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Kantaja vaatii EFTAn valvontaviranomaisen 27 päivänä heinäkuuta 2016 asiassa 79116 antaman päätöksen kumoamista.

               —

               Marine Harvest katsoo, että EFTAn valvontaviranomaisella on vaadittava toimivalta arvioida, onko tuki kalatalous- ja vesiviljelytuotteiden tuotannolle ja markkinoinnille ETA-sopimuksen mukaista, ja suorittaa valvontaa ETA-sopimuksen 62 artiklan nojalla (vrt. ETA-sopimuksen pöytäkirja 26) ja että EFTAn valvontaviranomainen on mainitun artiklan nojalla velvollinen suorittamaan tällaista valvontaa.

               —

               Olennaista on, kuinka tulkitaan sopimuksen pöytäkirjaa 26, jossa määritetään EFTAn valvontaviranomaisen toimivalta mutta ei erityisesti viitata kalatalous- ja vesiviljelyalaan. EFTAn valvontaviranomaisen päätöksen mukaan edellä mainittua luetteloa olisi pidettävä kattavana.

               —

               Kantaja katsoo, että tämä tulkinta tuo pöytäkirjaan 26 piirteen, jota itse pöytäkirjassa luetellut sopimuksen tavoitteet ja perusmääräykset eivät tue.


title: Asia C-349/02: Euroopan yhteisöjen komission 30.9.2002 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 289/16                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      23.11.2002
Euroopan yhteisöjen komission 30.9.2002 Italian tasaval-                 Euroopan yhteisöjen komission 2.10.2002 Helleenien ta-
                    taa vastaan nostama kanne                                             savaltaa vastaan nostama kanne
                           (Asia C-349/02)                                                         (Asia C-351/02)
                          (2002/C 289/26)                                                          (2002/C 289/27)
Euroopan yhteisöjen komissio on 30.9.2002 nostanut kanteen               Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 2.10.2002 Euroo-
Italian tasavaltaa vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistui-              pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
messa. Kantajan asiamiehinä ovat Gregorio Valero Jordana ja              vastaan. Kantajan asiamiehenä on sen oikeudellisen yksikön
Roberto Amorosi.                                                         virkamies Mina Konstantinidi.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–      toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut ulkona          –      toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut kaato-
       käytettävien laitteiden melupäästöjä ympäristöön koske-                  paikoista 26 päivänä huhtikuuta 1999 annettua neuvos-
       van jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 8 päi-                  ton direktiiviä 1999/31/EY ( 1), koska se ei ole antanut
       vänä toukokuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja                     kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
       neuvoston direktiivin 2000/14/EY (1) 22 artiklan mukai-                  asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei
       sia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktii-           ainakaan ole ilmoittanut niistä, ja
       vin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin-
       nollisia määräyksiä
                                                                         –      velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
                                                                                käyntikulut.
–      velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
       kulut.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
                                                                         EY 249 artiklan kolmannen kohdan ja EY 10 artiklan velvoitta-
                                                                         va luonne velvoittaa jäsenvaltiot toteuttamaan toimenpiteet,
EY 249 artiklassa, jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutet-          jotka ovat tarpeen direktiivien panemiseksi täytäntöön sisäi-
tavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on              sessä lainsäädännössä sitä varten varatussa määräajassa ja
osoitettu, asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus noudattaa direk-       ilmoittamaan näistä toimenpiteistä välittömästi komissiolle.
tiivien täytäntöönpanolle säädettyjä määräaikoja. Tämä määrä-            Kyseinen määräaika on päättynyt 16.7.2001 ilman, että Hellee-
aika on päättynyt 3.7.2001, mutta Italian tasavalta ei ole               nien tasavalta olisi ilmoittanut komissiolle niistä säännöksistä,
antanut tarvittavia säännöksiä noudattaakseen komission vaa-             joilla kyseinen direktiivi on pantu täytäntöön sisäisessä oikeu-
timuksissa mainittua direktiiviä.                                        dessa.
( 1) EYVL L 162, 3.7.2000, s. 1.                                         (1 ) EYVL L 182, 16.7.1999, s. 1.


title: Asia F-85/12: Virkamiestuomioistuimen määräys 29.8.2016 – Roest v. komissio

text:
               10.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 371/34

         Virkamiestuomioistuimen määräys 29.8.2016 – Roest v. komissio
   (Asia F-85/12) (1)

   (2016/C 371/40)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 295, 29.9.2012, s. 35.


title: Asia T-256/17: Kanne 2.5.2017 – Labiri v. ETSK

text:
               3.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/34

         Kanne 2.5.2017 – Labiri v. ETSK
   (Asia T-256/17)
   (2017/C 213/46)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Vassiliki Labiri (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajajat J. N. Louis ja N. de Montigny)

      Vastaaja: Euroopan talous- ja sosiaalikomitea

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta
   toteamaan ja päättämään, että

               —

               Euroopan talous- ja sosiaalikomitean päätös olla panemasta vilpittömin mielin täytäntöön asianosaisten tekemän sovintoratkaisua koskevan sopimuksen 3 kohtaa kumotaan,

               —

               Euroopan talous- ja sosiaalikomitea velvoitetaan maksamaan kantajalle 250 000 euroa,

               —

               vastaaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 266 artiklan rikkomiseen siltä osin kuin riidanalainen päätös, jonka mukaan vastaaja on kykenemätön panemaan täytäntöön sopimuksen, joka tehtiin asiassa F-33/15, Labiri v. TSK, tehdyn sovintoratkaisun yhteydessä, merkitsee kantajan mukaan Euroopan unionin tuomioistuimen tekemän ratkaisun noudattamatta jättämistä. Tällainen lainvastainen pidättäytyminen täten tehdyn sopimuksen täytäntöönpanosta merkitsee lisäksi huolenpitovelvollisuuden laiminlyöntiä kantajaan nähden, SEUT 4 artiklan 3 kohdassa määrätyn vilpittömän yhteistyön velvoitteen laiminlyöntiä, asianosaisten vapaasti tekemien sopimusten lojaalia täytäntöönpanoa koskevan periaatteen loukkaamista, hyvän hallinnon periaatteen loukkaamista ja henkilöstösääntöjen 24 artiklaan perustuvan avustamisvelvollisuuden laiminlyöntiä.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu harkintavallan väärinkäyttöön, jossa täsmällisemmin on kyse menettelyn väärinkäytöstä siltä osin kuin vastaajalla ei väitetysti koskaan ollut aikomusta asianosaisten välisen sopimuksen lojaaliin täytäntöönpanoon ja siltä osin kuin vastaaja allekirjoitti tämän viimeksi mainitun vain saadakseen kantajan peruuttamaan asiassa F-33/15 nostamansa kanteen.


title: Asia C-136/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Areios Pagos (Kreikka) on esittänyt 10.4.2009 — Organismos Sullogikis Diacheirisis Dimiourgon Theatrikon kai Optikoakoustikon Ergon v. DIVANI AKROPOLIS Anonimi Xenodocheiaki kai Touristiki Etaireia

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/32

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Areios Pagos (Kreikka) on esittänyt 10.4.2009 — Organismos Sullogikis Diacheirisis Dimiourgon Theatrikon kai Optikoakoustikon Ergon v. DIVANI AKROPOLIS Anonimi Xenodocheiaki kai Touristiki Etaireia
   (Asia C-136/09)
   2009/C 141/56
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Areios Pagos

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Organismos Sullogikis Diacheirisis Dimiourgon Theatrikon kai Optikoakoustikon Ergon

      Vastapuoli: DIVANI AKROPOLIS Anonimi Xenodocheiaki kai Touristiki Etaireia

      Ennakkoratkaisukysymys

               1)

               Onko se, että hotellinpitäjä pelkästään ja ainoastaan asettaa hotellihuoneisiin televisiolaitteita ja liittää ne hotelliin sijoitettuun keskusantenniin, ilman hotellinpitäjän mitään muuta toimea tai harjoittamaa välitystä tai puuttumista asiaan, direktiivin 2001/29/EY 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua teoksen välittämistä yleisölle, ja erityisesti kysytään, onko Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen edellä mainitussa asiassa C-306/05, Sociedad General de Autores y Editores de España (SGAE) vastaan Rafael Hoteles SA, 7.12.2006 antaman tuomion mukaan nyt esillä olevassa asiassa kyse signaalin edelleen lähettämisestä televisiolaitteiden välityksellä asiakkaille, jotka majoittuvat hotellihuoneisiin, hotellinpitäjän asiaa koskevan teknisen toiminnan avulla?


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 16 päivänä huhtikuuta 2002 asiassa T-51/01, Joachim Fronia vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Komission hallintorakenteiden uudelleenjärjestely – Entisen yksikön päällikön siirtäminen neuvonantajan henkilökohtaiseen virkaan)

text:
C 156/22                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        29.6.2002
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                    TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                  23 päivänä lokakuuta 2002                                                16 päivänä huhtikuuta 2002
asiassa T-372/00, Mario Campolargo vastaan Euroopan                      asiassa T-51/01, Joachim Fronia vastaan Euroopan yhteisö-
                     yhteisöjen komissio(1)                                                        jen komissio (1)
(Henkilöstö – Palvelukseenottomenettely – Henkilöstösään-
                                                                         (Henkilöstö – Komission hallintorakenteiden uudelleenjär-
töjen 29 artiklan 1 kohdan soveltaminen – Väliaikaisen
                                                                         jestely – Entisen yksikön päällikön siirtäminen neuvonanta-
toimihenkilön palvelukseenottaminen Hallintotoimen pe-
                                                                                jan henkilökohtaiseen virkaan)
                           ruuttaminen)
                         (2002/C 156/41)                                                          (2002/C 156/42)
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                             (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Asiassa T-372/00, Mario Campolargo, Euroopan yhteisöjen                  Asiassa T-51/01, Joachim Fronia, Euroopan yhteisöjen komis-
komission tilapäinen virkamies, kotipaikka Kraainem (Belgia),            sion virkamies, kotipaikka Overijse (Belgia), edustajinaan asian-
edustajanaan asianajaja C. Mourato, prosessiosoite Luxembur-             ajajat J.-N. Louis ja V. Peere, prosessiosoite Luxemburgissa,
gissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään               vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään F. Clo-
J. Currall ja D. Waelbroeck), jossa kantaja vaatii, että ensimmäi-       tuche-Duvieusart), jossa kantaja vaatii niiden päätösten kumoa-
sen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa komission 15.2.2000                 mista, joilla kantajan ei annettu jatkaa virkaatekevänä yksikön
tekemän päätöksen, jolla peruutettiin kantajan nimitys osasto-           päällikkönä komission hallintorakenteiden uudelleenjärjeste-
päälliköksi pääosastoon DG/XIII/G/2, ensimmäisen oikeusas-               lyn aikana vaan hänet siirrettiin neuvonantajan henkilökohtai-
teen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpa-                seen virkaan, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
nossa: puheenjohtaja B. Vesterdorf, sekä tuomarit N. J. For-             tuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
wood ja H. Legal, kirjaaja; hallintovirkamies J. Plingers, on            johtaja R. M. Moura Ramos sekä tuomarit J. Pirrung ja
23.4.2002 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-                  A. W. H. Meij, kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers, on antanut
raava:                                                                   16.4.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
1)    Kumotaan komission 15.2.2000 tekemä päätös, jolla peruu-           1)    Kanne hylätään.
      tettiin Campolargon nimitys osastopäälliköksi pääosastoon
      DG/XIII/G/2.
                                                                         2)    Kukin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
2)    Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         (1) EYVL C 186, 30.6.2001.
(1) EYVL C 45, 10.2.2001.


title: Asia C-317/09 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 18.11.2010 — Architecture, microclimat, énergies douces — Europe et Sud SARL (ArchiMEDES) v. Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Eri oikeusjärjestyksiin kuuluvien luottojen kuittaaminen — Maksettujen ennakkojen takaisinmaksuvaatimus — Litis denuntiatio -periaate — Puolustautumisoikeudet ja oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin)

text:
               15.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 18.11.2010 — Architecture, microclimat, énergies douces — Europe et Sud SARL (ArchiMEDES) v. Euroopan komissio
   (Asia C-317/09 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Eri oikeusjärjestyksiin kuuluvien luottojen kuittaaminen - Maksettujen ennakkojen takaisinmaksuvaatimus - Litis denuntiatio -periaate - Puolustautumisoikeudet ja oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin)
   2011/C 13/21
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Architecture, microclimat, énergies douces — Europe et Sud SARL (ArchiMEDES) (edustaja: avocat P.-P. Van Gehuchten)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Manhaeve ja S. Delaude)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) yhdistetyissä asioissa T-396/05 ja T-397/05, ArchiMEDES v. komissio, 10.6.2009 antamasta tuomioista, jolla hylättiin valittajan kanteet yhtäältä sellaisten päätösten kumoamisesta, joilla komissio peri takaisin komission ja kantajan välisen sopimuksen perusteella maksetut ennakot ja päätti keskinäisten saatavien kuittaamisesta, ja toisaalta komission velvoittamisesta maksamaan saman sopimuksen perusteella maksamattomat tukisummat — Litis denuntiatio -periaatteen soveltumattomuus — Sopimuskumppaneiden yhteisvastuuta koskevan vaatimuksen hylkääminen — Puolustautumisoikeuksien ja oikeuden oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin loukkaaminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Architecture, microclimat, énergies douces — Europe et Sud SARL (ArchiMEDES) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 267, 7.11.2009.


title: Asia F-25/12: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 5.2.2013 — Presset v. komissio (Henkilöstö — Palkkaus — Päiväraha — Myöntämisedellytykset)

text:
               16.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/33

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 5.2.2013 — Presset v. komissio
   (Asia F-25/12) (1)

   (Henkilöstö - Palkkaus - Päiväraha - Myöntämisedellytykset)
   2013/C 79/55
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Paul-Henri Presset (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja P. Pradal)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja G. Gattinara)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Henkilöstö — Vaatimus kumota päätös, jolla kantajalta evätään oikeus päivärahaan

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Paul-Henri Presset vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 138, 12.5.2012, s. 36.


title: Asia T-321/12: Kanne 20.7.2012 — Ciudad de la Luz ja Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana v. komissio

text:
               22.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/32

         Kanne 20.7.2012 — Ciudad de la Luz ja Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana v. komissio
   (Asia T-321/12)
   2012/C 287/61
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Ciudad de la Luz, SA (Alicante, Espanja) ja Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana (Alicante) (edustajat: asianajajat J. Buendía Sierra, N. Ruiz García, J. Belenguer Mula ja M. Muñoz de Juan)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               tutkimaan ja hyväksymään niiden kanteessa esittämät kumoamisperusteet

               —

               kumoamaan valtiontuesta SA. 22668 (C 8/2008 — ex NN 4/2008), jonka Espanja on myöntänyt Ciudad de la Luz SA -yhtiölle, 8.5.2012 tehdyn Euroopan komission päätöksen (2012) 3025 lopull. ja erityisesti päätöksen 1 artiklan 1 kohdan siltä osin kuin siinä todetaan, että sijoittaminen Ciudad de la Luz -yhtiöön (CDL) sisältää sisämarkkinoille soveltumattoman valtiontuen elementtejä, ja vaaditaan sen palauttamista

               —

               toteaa riidanalaisen päätöksen pätemättömäksi tai toissijaisesti kumoaa sen ja erityisesti sen 1 artiklan 1 kohdan siltä osin kuin siinä todetaan, että tuottajat, jotka ovat tuottaneet CDL:n välityksellä, ovat saaneet sisämarkkinoille soveltumattomia tukia

               —

               näin ollen kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 artiklassa määrätyt palautusvelvoitteet

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen, koska komissio on päätellyt, että CDL:lle on myönnetty valtiontukea (yksityisen sijoittajan periaatteen virheellinen tulkinta). SEUT 107 artiklan 1 kohdan ja 345 artiklan rikkominen.
               Kantajat katsovat, että komissio on tarkastellut virheellisesti yksityisen sijoittajan periaatetta ja päätellyt virheellisesti valtiontuen olemassaolon. Generalitat Valenciana on investoinut CDL:ään kahtena eri ajanjaksona, vuosina 2000 ja 2004, ja molemmat investointipäätökset on tehty sen jälkeen, kun on laadittu liiketoimintasuunnitelmat, jotka vahvistavat hankkeen ennakoidun kannattavuuden. Komissio on yksityisen sijoittajan periaatetta soveltamalla vertaillut tätä hanketta sellaisten hankkeiden ja toimijoiden kannattavuuteen, jotka eivät ole vertailukelpoisia niiden koon vuoksi, joten se on tehnyt SEUT 107 artiklan 1 kohdan ja SEUT 345 artiklan vastaisesti tämän periaatteen sisällöllisesti tyhjäksi.
               Komissio kieltäytyy myös ottamasta huomioon taloudellisessa ja oikeudellisessa tarkastelussaan sen, että elokuvastudiohankkeen lisäksi oli myös olemassa kauppa- ja hotellivyöhykkeen kehittämishanke SPTCV:n omaisuutta ympäröivillä maa-alueilla. Kun otetaan huomioon nämä molemmat hankkeet, CDL-yhtiöön tehdyn sijoituksen kannattavuus oli vieläkin suurempi.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen CDL-hankkeen soveltuvuuden arvioinnissa ja perustelujen puuttuminen
               Kantajat katsovat, että komissio kieltäytyy ottamasta huomioon sitä, että koska CDL sijaitsee Alicantessa, hanke oli aluetukikelpoinen. Koska kyseessä on suuri investointihanke, Espanjan viranomaiset ovat katsoneet, että CDL voi saada noin 36 prosentin suuruiset aluetuet ilman, että komissio vastustaa niitä. Tästä huolimatta se kieltäytyy hyväksymästä sitä, että kun sovelletaan yksityisen sijoittajan periaatetta 64 prosenttiin investoinnista, hankkeesta tulee vieläkin kannattavampi.
               Toissijaisesti kantajat katsovat, että Valencian viranomaisten investointi CDL-elokuvastudioihin olisi todettava kokonaan tai osittain sisämarkkinoille soveltuvaksi SEUT 107 artiklan 3 kohdan d alakohdan perusteella.
               Komissio ei perustele päätelmiään siitä, että CDL:n elokuvastudioiden rakentamista koskevat tuet eivät olleet välttämättömiä, oikeasuhteisia eivätkä asianmukaisia, eivätkä myöskään edes osittain kulttuuria edistäviä.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu päätöksen puuttumiseen ja joka tapauksessa tuotantokannusteita koskevien perustelujen puuttumiseen kokonaisuudessaan.
               Sen lisäksi, että komissio katsoo, että investointi CDL:ään on sisämarkkinoille soveltumatonta tukea, se luokittelee samalla tavoin kaikki elokuvatuottajille myönnetyt kannusteet edellyttäen, että kuvaaminen on tapahtunut CDL-yhtiössä.
               Päätöksessä omistetaan näille oletetuille tuille yksi ainoa kappale eli se, jossa ne ainoastaan todetaan sisämarkkinoille soveltumattomiksi. Päätöksessä ei kuvailla siinä mainittua toimenpidettä, eikä siinä myöskään mainita jäsenvaltiolle tätä varten annettavia tietoja, eikä siinä tutkita tukikriteerien täyttämistä tai puuttumista, eikä analysoida soveltuvuuskriteerejä taikka tarkastella mahdollista luottamuksensuojan olemassaoloa.
               Näin ollen kantajat katsovat, että kyseessä on perustelujen puuttumisen vuoksi pätemätön tai mitätön toimenpide. Lisäksi mainitut kannusteet olisi pitänyt todeta yhteensoveltuviksi SEUT 107 artiklan 3 kohdan d alakohdan kanssa, koska ne täyttivät elokuva-alalle myönnettävästä valtiontuesta annettujen komission vuoden 2001 suuntaviivojen edellytykset.


title: Asia T-202/01: Free Trade Foods N.V:n 30.8.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 303/26                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          27.10.2001
Kantajan mukaan komissio ei arviota tehdessään tarkastellut                       den määräämiseksi, ja joka tapauksessa velvoittaa yhtei-
sitä, että toinen yritys saa kyseisellä lasintuotannon alalla                     sön korvaamaan väliaikaisesti arvioidun vahingon, joka
määräävän aseman markkinoilla tai vahvistaa sitä, mikäli                          on vielä määriteltävä erikseen, tai toissijaisesti, että ensim-
kantaja katoaa markkinoilta. Tämän vuoksi kyseessä on ilmei-                      mäisen oikeusasteen tuomioistuin velvoittaa yhteisön
nen arviointivirhe ja tämän virheen takia EY 87 artiklan                          maksamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
3 kohdan c alakohdan rikkominen. Komissio oli lisäksi                             kohtuulliseksi katsoman vahingonkorvausmäärän kanne-
nojautunut epäajankohtaiseksi tietämäänsä uudelleenjärjestely-                    kirjelmän jättämispäivästä koko määrän maksamiseen
suunnitelmaan.                                                                    asti laskettavine tavanomaisine korkoineen,
                                                                            3)    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kantaja toteaa vielä, että sen oikeutta asianmukaiseen oikeu-
denkäyntiin ja puolustautumisoikeuksia sekä hyvän hallintota-
van periaatetta on loukattu, ja että perusteluvelvollisuutta (EY
253 artikla) ja asetuksen N:o 659/1999 (1) 20 artiklan 1 kohtaa
on rikottu.                                                                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                            Kantajan Curacaossa toimiva sokeritehdas jalostaa yhteisöstä
(1) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamis-          peräisin olevaa C-sokeria. Sokeri saa EY/MMA-kumulaation
    ta koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuu-      takia MMA-alkuperän ja sitä voidaan tuoda tullitta yhteisöön.
    ta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83,
    s. 1).
                                                                            29.6.2001annetun komission asetuksen N:o 1325/2001 (1)
                                                                            (viides suojatoimenpide), sellaisena kuin se on muutettuna
                                                                            18.7.2001 annetulla komission asetuksella N:o 1476/2001 (2),
                                                                            otettiin kuitenkin käyttöön 4 848 tonnin kiintiö ajanjaksolle
                                                                            1.7–1.12.2001.
Free Trade Foods N.V:n 30.8.2001 Euroopan yhteisöjen                        Kantaja vetoaa vaatimuksiensa perusteeksi seuraaviin kannepe-
               komissiota vastaan nostama kanne                             rusteisiin:
                           (Asia T-202/01)                                  –     MMA-päätöksen 109 artiklan rikkominen,
                                                                            –     MMA-tavaroidelle EY:n perustamissopimuksessa määrä-
                           (2001/C 303/41)
                                                                                tyn ensisijaisaseman loukkaaminen,
                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                         –     suojatoimenpiteistä WTO:n yhteydessä tehdyn sopimuk-
                                                                                sen 7 artiklan 5 kohdan sekä EY:n perustamissopimuksen
                                                                                300 artiklan 7 kohdan rikkominen,
Free Trade Foods N.V, kotipaikka Curaco (Alankomaiden
Antillit), on nostanut 30.8.2001 Euroopan yhteisöjen ensim-
                                                                            –     asetuksen N:o 2553/97 lainvastaisuus; riidanalaisessa
mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yh-                         asetuksessa määrätään myös sovellettavaksi sen sään-
teisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajaja
                                                                                nöksiä.
M.M. Slotboom ja asianajaja N.J. Helder, Rotterdam.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                  (1) Merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta tulevien sokeria-
                                                                                lan EY/MMA-alkuperäkumulaatiotuotteiden tuontia koskevien
                                                                                suojatoimenpiteiden soveltamisen jatkamisesta 1 päivän heinä-
1)     kumoaa merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta                kuuta 2001 ja 1 päivän joulukuuta 2001 välisenä aikana 29 päi-
       tulevien sokerialan EY/MMA-alkuperäkumulaatiotuottei-                    vänä kesäkuuta 2001 annettu komission asetus (EY)
       den tuontia koskevista suojatoimenpiteistä 29.6.2001                     N:o 1325/2001 (EYVL L 177, 30.6.2001, s. 57–59).
       annetun asetuksen N:o 1325/2001,                                     (2) Asetuksen (EY) N:o 1325/2001 muuttamisesta merentakaisista
                                                                                maista ja merentakaisilta alueilta 1 päivän heinäkuuta 2001 ja
                                                                                1 päivän joulukuuta 2001 välisenä aikana AKT/MMA-alkuperäku-
2)     toteaa, että yhteisö on vastuussa kantajalle viidennestä                 mulaatiota soveltaen tapahtuvan sokerin ja kaakaon sekoitusten
       suojatoimenpiteestä aiheutuneesta vahingosta sekä mää-                   tuonnin suojatoimenpiteiden osalta 18 päivänä heinäkuuta 2001
       rää, että asianosaisten on määriteltävä yhteisymmärryk-                  annettu komission asetus (EY) N:o 1476/2001 (EYVL L 195,
       sessä kantajalle aiheutuneen vahingon suuruus ja siinä                   19.7.2001, s. 29–30).
       tapauksessa, että siitä ei päästä sopimukseen, oikeuden-
       käyntiä tulee jatkaa ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
       tuimen määräämän määräajan kuluessa vahingon suuruu-


title: Asia C-125/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Törvényszék (Unkari) on esittänyt 18.3.2014 – Iron & Smith Kft. v. Unilever NV

text:
               10.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 175/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Törvényszék (Unkari) on esittänyt 18.3.2014 – Iron & Smith Kft. v. Unilever NV
   (Asia C-125/14)
   2014/C 175/28
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Törvényszék

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Iron & Smith Kft.

      Vastapuoli: Unilever NV

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Riittääkö tavaramerkin tunnettuus yhdessä jäsenvaltiossa perustelemaan yhteisön tavaramerkin tunnettuuden jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 2008/95/EY (1) (jäljempänä direktiivi 2008/95) 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla myös siinä tapauksessa, että kansallisen tavaramerkin rekisteröintiä koskeva hakemus, jota vastaan on tehty tällaiseen tunnettuuteen perustuva väite, on tehty jossain muussa valtiossa kuin kyseessä olevassa jäsenvaltiossa?

               2)

               Voidaanko yhteisön tavaramerkin tunnettuutta tutkittaessa sovellettavina alueellisina kriteereinä käyttää Euroopan unionin tuomioistuimen vahvistamia, yhteisön tavaramerkin tosiasialliseen käyttöön liittyviä periaatteita?

               3)

               Jos aikaisemman yhteisön tavaramerkin haltija perustelee yhteisön tavaramerkin tunnettuuden muissa jäsenvaltioissa kuin siinä, jossa kansallista rekisteröintiä koskeva hakemus on tehty, ja kyseiset jäsenvaltiot kattavat olennaisen osan Euroopan unionin alueesta, voidaanko edellä esitetystä riippumatta vaatia, että riittävä näyttö on esitettävä myös asianomaisesta jäsenvaltiosta?

               4)

               Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan kieltävästi ja kun otetaan huomioon sisämarkkinoiden erityispiirteet, voiko olla niin, ettei jäsenvaltion kuluttajista muodostuva kohdeyleisö tunne olennaisessa osassa Euroopan unionia intensiivisesti käytettyä tavaramerkkiä, minkä vuoksi toinen direktiivin [2008/95] 4 artiklan 3 kohdassa säädetyistä edellytyksistä sille, että tavaramerkin rekisteröintiä koskeva hakemus voidaan hylätä perustellusti, ei täytykään, koska tällöin ei aiheudu vaaraa haitasta aikaisemman tavaramerkin maineelle tai erottamiskyvylle tai sen maineen tai erottamiskyvyn epäoikeutetusta hyväksikäytöstä? Jos vastaus on myöntävä, mitkä seikat yhteisön tavaramerkin haltijan on osoitettava, jotta mainittu edellytys täyttyy?

      (1)  Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 22.10.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/95/EY (EUVL L 299, s. 25).


title: Asia T-585/11: Kanne 10.11.2011 — Chevery Investments v. komissio

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/60

      Kanne 10.11.2011 — Chevery Investments v. komissio
      (Asia T-585/11)
      (2012/C 25/115)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Chevery Investments Ltd (St. Julians, Malta) (edustaja: asianajaja H. Prinz zu Hohenlohe-Langenburg)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan valtiontuesta C7/10 ”KStG-lain saneerauslauseke”26.1.2011 tehdyn komission päätöksen K(2011) 275, joka on osoitettu Saksan liittotasavallalle

                  —

                  toissijaisesti kumoamaan valtiontuesta C7/10 26.1.2011 tehdyn komission päätöksen, joka on osoitettu Saksan liittotasavallalle, siltä osin kuin kansallisen oikeuden tulkinnan mukaisesti Saksan yhteisverolain (Körperschaftssteuergesetzt, KStG) 8 c §:n 1 a momentin tappiontasausjärjestelmä (Sanierungsklausel) ei ainoastaan koske yhtiöitä, jotka ovat maksukyvyttömiä tai ylivelkaantuneita tai joita maksukyvyttömyys uhkaa, vaan 8 c §:n 1 a momentissa tarkoitettu tappiontasausjärjestelmä (Sanierung) johtaa myös sellaisilla yhtiöillä, joiden kohdalla maksukyvyttömyys tai ylivelkaantuminen voidaan välttää, eli se on ainoastaan edessä, siihen, että yhtiöiden on edelleen mahdollista suorittaa tappiontasaus niissä tapauksissa, joissa omistusrakenne muuttuu, mikäli muut edellytykset täyttyvät

                  —

                  velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajan välttämättömät oikeudenkäyntikulut oikeudenkäyntijärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan 1 alakohdan mukaisesti.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja esittää, että vastaaja on riitauttamansa Saksan yhteisöverolain (Körperschaftssteuergesetzt, KStG) 8 c §:n 1 a momentin arvioinnissa ymmärtänyt väärin tappiontasausjärjestelmän (Sanierungsklausel) valtion tukien kannalta merkityksellisen sisällön ja tehnyt arviointivirheen siltä osin kuin se

                  —

                  lähtee siitä, että riitautettu normi koskee ainoastaan yrityksiä, jotka ovat maksukyvyttömiä tai joita maksukyvyttömyys uhkaa, mutta ei sen sijaan myös niitä, joiden kohdalla maksukyvyttömyys tai ylivelkaantuminen on ainoastaan edessä

                  —

                  olettaa, että toimi on valikoiva sillä perusteella, että viitejärjestelmänä ei ole Saksan yhteisöverolaki (Körperschaftssteuergesetz), vaan KStG:n 8 c §

            Lisäksi kantaja esittää, että vastaaja on tehnyt riitautetun päätöksen osalta arviointivirheen siltä osin kuin

                  —

                  se ei ole määritellyt viitejärjestelmää itse valtiontukisääntöjen soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen antamansa tiedonannon (EUVL 1998 C 384, s. 3) eikä yhteisestä yhdistetystä yhtiöveropohjasta (CCCTB) annettavaa direktiiviä varten antamansa ehdotuksen valossa

                  —

                  ei ole katsonut, että tappiontasausjärjestelmä (Sanierungsklausel) oli perusteltu vuoden 2009 kokonaistalouden tasapainohäiriön takia

            Kantajan mukaan vastaaja rikkoo tällä SEUT 107 artiklan 1 kohtaa.


title: Asia C-523/08: Kanne 27.11.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta

text:
               24.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 19/20

         Kanne 27.11.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-523/08)
   (2009/C 19/35)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Condou-Durande ja M.-A. Rabanal Suárez)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut kolmansien maiden kansalaisten erityisestä maahanpääsymenettelystä tieteellistä tutkimusta varten 12.11.2005 annetun neuvoston direktiivin 2005/71/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               —

               Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin 2005/71/EY saattamiselle osaksi kansallista oikeusjärjestystä asetettu määräaika päättyi 12.10.2007.

      (1)  EUVL L 289, s. 15.


title: Asia C-459/08: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 17.6.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               12.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 220/31

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 17.6.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-459/08) (1)

   2009/C 220/60

      Oikeudenkäyntikieli: portugali

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 313, 6.12.2008.


title: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 22 päivänä toukokuuta 2000 asiassa T-96/99, Pieter F. Fleurbaay vastaan Euroopan investointipankki (Euroopan investointipankki (EIP) – Työntekĳöiden nostama kanne – Kannekelpoinen päätös – Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
C 233/28                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         12.8.2000
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                                ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN
                    MIOISTUIMEN TUOMIO                                                                 MÄÄRÄYS
                                                                                22 päivänä toukokuuta 2000
                   16 päivänä kesäkuuta 2000
                                                                          asiassa T-96/99, Pieter F. Fleurbaay vastaan Euroopan
 asiassa T-84/98, C vastaan Euroopan unionin neuvosto (1)                                          investointipankki (1)
                                                                          (Euroopan investointipankki (EIP) – Työntekijöiden nostama
(Henkilöstö – Kumoamiskanne – Työkyvyttömyyslautakunta                    kanne – Kannekelpoinen päätös – Tutkittavaksi ottamisen
– Eläkkeelle siirtäminen – Olennaisten menettelymääräysten                                  edellytysten selvä puuttuminen)
rikkominen – Harkintavallan väärinkäyttö – Henkinen
                              kärsimys)                                                              (2000/C 233/52)
                          (2000/C 233/51)                                                       (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                          Asiassa T-96/99, Pieter F. Fleurbaay, Euroopan investointipan-
                                                                          kin entinen toimihenkilö, kotipaikka Walbredimus (Luxem-
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                          burg), edustajanaan asianajaja E. Boigelot, Bryssel, prosessi-
                                                                          osoite Luxemburgissa asianajotoimisto L. Schiltz, 2 rue du Fort
Asiassa T-84/98, C, entinen Euroopan unionin neuvoston                    Rheinsheim, vastaan Euroopan investointipankki (asiamie-
virkamies, kotipaikka Dublin, edustajanaan barrister S. O. Tua-           henään L. La Marca), jossa kantaja vaatii, että ensimmäisen
thail, Irlanti, prosessiosoite Luxemburgissa M. O’Toole, Irlan-           oikeusasteen tuomioistuin kumoaa Euroopan investointipan-
nin suurlähetystö, 28 route d’Arlon, vastaan Euroopan unionin             kin tekemän päätöksen, joka ilmenee sen pääjohtajan
neuvosto (asiamiehinään C. Robertson ja T. Blanchet), jossa               18.2.1999 laatimasta kirjeestä, ensimmäisen oikeusasteen tuo-
kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                mioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: puheenjoh-
kumoaa neuvoston 11.7.1997 tekemän päätöksen nro                          taja V. Tiili sekä tuomarit R. M. Moura Ramos ja P. Mengozzi;
677/97, jolla kantaja siirrettiin eläkkeelle ilman eri toimenpi-          kirjaaja: H. Jung, on antanut 22.5.2000 määräyksen, jonka
teitä pysyvän täyden työkyvyttömyyden vuoksi, ja että tuomio-             määräysosa on seuraava:
istuin velvoittaa neuvoston korvaamaan kantajan kärsimän
aineellisen vahingon ja henkisen kärsimyksen, yhteisöjen                  1)    Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edelly-
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto),                     tykset selvästi puuttuvat.
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja B. Vesterdorf                2)    Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikulu-
sekä tuomarit M. Vilaras ja N. Forwood, kirjaaja: H. Jung,                      istaan.
on 16.6.2000 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava:                                                                 3)    Alankomaiden kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäynti-
                                                                                kuluistaan.
1)    Neuvoston 11.7.1997 tekemä päätös nro 677/97, jolla
      kantaja siirrettiin eläkkeelle ilman eri toimenpiteitä pysyvän      (1) EYVL C 226, 7.8.1999.
      täyden työkyvyttömyyden vuoksi, kumotaan.
2)    Neuvosto velvoitetaan suorittamaan kantajalle sen palkan, jota
      hänelle maksettiin ennen eläkkeelle siirtämistä, ja hänelle
      riidanalaisen päätöksen päätöksen perusteella myönnetyn pal-
      kan välinen erotus, samoin kuin kaikki muut summat, joita           ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN
      kantajalle maksettiin ennen hänen eläkkeelle siirtämistään,                                      MÄÄRÄYS
      5,5 prosentin vuotuisine korkoineen.
                                                                                22 päivänä toukokuuta 2000
3)    Neuvosto velvoitetaan maksamaan kantajalle korvauksena hen-         asiassa T-103/99, Associazione delle Cantine sociali vene-
      kisestä kärsimyksestä 2 000 000 Belgian frangia 5,5 prosen-         te vastaan Euroopan oikeusasiamies ja Euroopan parla-
      tin vuotuisine korkoineen maksamishetkeen saakka.                                                  mentti (1)
4)    Kanne hylätään muilta osin.                                         (Laiminlyöntikanne – Oikeusasiamies – Tutkimatta jättä-
                                                                                minen)
5)    Neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (2000/C 233/53)
(1) EYVL C 278, 5.9.1998.                                                                        (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                          Asiassa T-103/99, Associazione delle Cantine sociali venete,
                                                                          kotipaikka Padova (Italia), edustajanaan asianajajat I. Cacciavil-
                                                                          lani ja A. Cimino, Venetsia ja Padova, prosessiosoite Luxembur-


title: Asian C-113/95 poistaminen rekisteristä

text:
30.12.95                F]                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 351 / 11
       siitä , että väärä ilmoitus johtuu tahallisuudesta tai        , raen rekisteristä on poistettu asia C-98/95 : Euroopan
       vakavasta laiminlyönnistä ?                                     yhteisöjen komissio vastaan Belgian kuningaskunta .
  M KY VL N:o I. 391 , 31.12.1992 , s.36                               (') EYVL . N:o C 159 , 24.6.1995
; 2 ) EYVL . N:o L 156 , 7.7.1995 , s . 27
                                                                                Asian C-113/95 ( ) poistaminen rekisteristä
                                                                                ( 95/C : 351 /21 )
             Asian C-14/95 ( ) poistaminen rekisteristä
                           ( 95/C 351 / 19 )                           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 4 päivänä
                                                                       lokakuuta 1995 antamalla määräyksellä tuomioistuimen
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston                   rekisteristä on poistettu asia C - 11 3/95 , Euroopan yhteisö
puheenjohtajan 26 päivänä syyskuuta 1995 antamalla                     jen komissio vastaan Italian tasavalta .
määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
C- 14/95 , Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Belgian                (') HY VI . N:o C 159 , 24.6.1995
kuningaskunta .
(') KYVL N:o C 54 , 4.3.1995
                                                                                Asian C-125/95 ( ) poistaminen rekisteristä
                                                                                ( 95 /C 351 /22 )
                                                                       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 24 päi
             Asian C-98/95 ( ) poistaminen rekisteristä                vänä lokakuuta 199 5 antamalla määräyksellä tuomioistui
                           ( 95/C 351 /20 )                            men rekisteristä on poistettu asia C- 125/95 : Euroopan
                                                                       yhteisöjen komissio vastaan Portugalin tasavalta .
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 22 päi
vänä syyskuuta 1995 antamalla määräyksellä tuomioistui                 ( 1 ) EYVL . N:o C ; 137, 3.6.1995
                                             ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                              hakemusta ole otettava huomioon , ja vastaajan 22.3.1993
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                               tekemä päätös , jolla se hylkäsi mainitun hakemuksen, ja
                    19 päivänä lokakuuta 1995 ,                        toisaalta korvausta väitetystä kantajan kärsimästä aineelli
                                                                       sesta ja aineettomasta vahingosta , ensimmäisen oikeusas
asiassa T-562/93 , Dieter Obst vastaan Euroopan yhteisöjen             teen tuomioistuin ( toinen jaosto ), toimien kokoonpanossa :
                              komissio ( 1 )
                                                                       presidentti B. Vesterdorf, tuomarit D.P.M. Barrington ja A.
(Henkilöstö — Ylennysmenettely — Vastaanottajalle                      Saggio , kirjaaja : H. Jung, on antanut 1 9 päivänä lokakuuta
vastainen päätös — Henkilöstösääntöjen 45 artikla —                    1995 seuraavan tuomion :
Ilmoitus avoimesta virasta — Harkintavallan väärinkäyttö
                 — Perustelut — Vahingonkorvaus)
                           ( 95 /C 351 /23 )                            1 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan kantajalle 2 000
                                                                              ecua korvauksena virkavirheestä .
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                       2 ) Kanne hylätään muilta osin .
                                                                       3 ) Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja
Asiassa T-562/93 , Dieter Obst, Euroopan yhteisöjen komis                    velvoitetaan korvaamaan neljäsosa kantajan oikeuden
sion virkamies , kotipaikka Everberg ( Belgia ), edustajanaan                 käyntikuluista; kantaja vastaa näin ollen kolmesta
aluksi asianajaja Heinz-Jörg Moritz , sitten asianajaja Lot                  neljäsosasta oikeudenkäyntikulujaan .
har Mahlberg, prosessiosoite Bridelissä ( Luxemburg ) Mari
anne Moritz, 25 A , rue de Schönfels , vastaan Euroopan
                                                                       (') EYVL N:o > C 338 , 15.12.1993
yhteisöjen komissio ( asiamiehinään Joseph Griesmar ja
Bertrand Wägenbaur ), jossa vaaditaan toisaalta kumoa
maan neuvoa-antavan nimityskomitean 18.2.1993 tekemä
ilmoitus , siltä osin kuin siinä todetaan , ettei kantajan


title: Asia T-107/13 P: Valitus, jonka Cornelia Trentea on tehnyt 21.2.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-112/10, Trentea v. FRA, 11.12.2012 antamasta tuomiosta

text:
               4.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/22

         Valitus, jonka Cornelia Trentea on tehnyt 21.2.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-112/10, Trentea v. FRA, 11.12.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia T-107/13 P)
   2013/C 129/45
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Cornelia Trentea (Barcelona, Espanja) (edustajat: asianajajat L.Levi ja M. Vandenbussche)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin perusoikeusvirasto (FRA)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               Kumoamaan virkamiestuomioistuimen asiassa F-112/10, Trentea v. FRA, 11.12.2012 antaman tuomion

               —

               tämän seurauksena kumoamaan nimittävän viranomaisen 5.6.2010 tekemän päätöksen, jolla se hylkäsi valittajan työhakemuksen (viite TA-ADMIN_AST 4-2009), ja päätöksen nimittää virkaan toinen hakija; määräämään, että FRA:n on korvattava valittajalle aiheutunut aineellinen vahinko, joka vastaa hänen nykyisen palkkansa ja AST 4 -palkkaluokan palkan erotusta eläkeikään saakka, mukaan lukien kaikki lisät ja korvaukset ja eläkeoikeuksien korvaus; määräämään, että FRA:n on korvattava valittajalle aiheutunut henkinen kärsimys, jonka määräksi arvioidaan 10 000 euroa ja

               —

               määräämään, että FRA:n on korvattava oikeudenkäyntikulut ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhakuasteessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa viiteen valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu kanteiden tutkittavaksi ottamista koskevien sääntöjen rikkomiseen: ensimmäisen oikeusasteen suullisessa käsittelyssä esitettyjen väitteiden, joiden mukaan valintalautakunnasta puuttui henkilöstökomitean edustaja, tutkittavaksi ottaminen — ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perusteluvelvollisuuden laiminlyönti. Valittaja katsoo, että virkamiestuomioistuin ensinnäkin rikkoi virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 43 artiklan ensimmäistä kohtaa, koska se ei ottanut huomioon sitä, että kyseiset väitteet perustuivat asiakirjoihin ja tietoihin, jotka FRA esitti vasta virkamiestuomioistuimessa käydyn menettelyn aikana, ja toiseksi ei tunnustanut, että kyseiset väitteet on otettava tutkittaviksi sillä perusteella, että ne liittyivät läheisesti muihin kirjallisessa menettelyssä esitettyihin kanneperusteisiin. Kolmanneksi virkamiestuomioistuin totesi joka tapauksessa esittämättä mitään perusteluja, että kanneperuste ei ollut sellainen kanneperuste, jonka virkamiestuomioistuin voi tutkia viran puolesta.

               2)

               Toinen valitusperuste, joka perustuu tosiseikkojen epätarkkuuteen kirjallisten kokeiden osalta, minkä vuoksi virkamiestuomioistuin loukkasi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja otti todisteet huomioon vääristyneellä tavalla. Valittaja katsoo, että virkamiestuomioistuin teki virheen todetessaan, ettei ollut osoitettu eikä edes väitetty, että kirjallisessa kokeessa esitetyt kysymykset olivat samat kaikille hakijoille, sillä vastaaja vahvisti tämän vastineessaan. Tämä epätarkkuus vaikutti virkamiestuomioistuimen oikeudelliseen arviointiin, koska yhdenvertaisen kohtelun periaate edellyttää, että kirjalliset kokeet pidetään samanaikaisesti kaikille hakijoille eikä eri päivinä, kuten valittajan valintamenettelyssä. Lisäksi virkamiestuomioistuin hylkäsi valittajan kanneperusteen, joka koski kirjallisen kokeen anonymiteetin puuttumista, pelkästään FRA:n sellaisen väitteen perusteella, jonka hän oli kiistänyt.

               3)

               Kolmas valitusperuste, joka perustuu valintalautakunnan säännöstenvastaiseen kokoonpanoon, todisteiden huomioon ottamiseen vääristyneellä tavalla ja virkamiestuomioistuimen perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin. Valittaja katsoo, että virkamiestuomioistuin teki oikeudellisen virheen ja otti todisteet huomioon vääristyneellä tavalla, kun se katsoi perustelematta kantaansa tarkemmin, että FRA:n hallinto-osaston päälliköllä ja rahoitusjohtajalla oli syvällistä asiantuntemusta ja kokemusta julkisten hankintojen alalla, pelkästään FRA:n sellaisten väitteiden perusteella, jotka valittaja oli kiistänyt. Tämä asiantuntemuksen puuttuminen vaikutti myös valinnan tuloksiin.

               4)

               Neljäs valitusperuste, joka perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin ja tuomion antamisen kohtuuttomaan viivästymiseen. Valittaja katsoo, että virkamiestuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan vastaajan täyttäneen perusteluvelvollisuutensa, sillä valittaja ei tiennyt ennen menettelyä virkamiestuomioistuimessa, mitä arviointiperusteita oli käytetty arvioitaessa hänen hakemustaan, hänelle ei ollut kerrottu, mitä vaadittavia taitoja hänellä ei ollut, eikä ollut saanut kokonaisarvostelun yksityiskohtia ennen suullista käsittelyä. Virkamiestuomioistuin tukeutui myös lainvastaisesti asiakirjaan, jonka vastaaja toimitti suullisessa käsittelyssä, todetakseen, että vastaaja oli täyttänyt perusteluvelvollisuutensa, esittämättä poikkeuksellisia olosuhteita koskevia perusteluja. Lisäksi ensinnäkin, jos valittaja olisi saanut tämän asiakirjan hallinnollisen menettelyn aikana, kuten hän oli vaatinut, hän olisi voinut ymmärtää paremmin syyt sille, ettei häntä valittu, ja nostaa kanteen tästä päätöksestä tehokkaammin. Toiseksi menettely virkamiestuomioistuimessa olisi kestänyt vähemmän aikaa.

               5)

               Viides valitusperuste, joka perustuu virkamiestuomioistuin työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan ja 88 artiklan rikkomiseen oikeudenkäyntikulujen osalta sekä perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin. Valittaja katsoo, että virkamiestuomioistuin velvoitti lainvastaisesti hänet vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan vastaajan oikeudenkäyntikulut.


title: Euroopan yhteisöjen komission 17.1.1997 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-24/97)

text:
N:o C 74/16            1 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      8.3.97
2 . Onko erityisesti sellaisen viljelijän osalta, joka asuu               missopimuksen 85 artiklan määräyksen kanssa, kun
      pääosan vuodesta EU:n toisessa jäsenvaltiossa yhdessä               niitä tarkastellaan suhteessa ennakkoratkaisupyynnön
      sanotun maatilan toisena omistajana olevan ja Suomen                esittämistä koskevan päätöksen perusteluissa esitettyi
      valtion diplomaattiedustajana työskentelevän puoli                 hin yksittäisiin määräyksiin, siltä osin kuin nämä
      sonsa kanssa, syrjintäkiellon, suhteellisuusperiaatteen             pankkisäännöt ovat omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioi
      tai muutoin yhteisön oikeudessa noudatettavien peri                den väliseen kauppaan ja kun niiden tarkoituksena on
      aatteiden vastaista jättää hänet kyseisen korvauksen                estää, rajoittaa tai vääristää kilpailua yhteismarkki
      ulkopuolelle ?                                                      noilla;
(') Annettu 15 päivänä heinäkuuta 1991 , maatalouden rakentei        4 ) jos edellä kolmannessa kysymyksessä tarkoitetut sään
     den tehokkuuden parantamisesta ( EYVL Erityispainos 1994,            nöt mahdollisesti todetaan yhteensopimattomiksi, mitä
     03/Nide 38 , s. 120 ).                                               vaikutuksia sillä voi olla yleisvakuutta koskevien sopi
(2 ) Annettu 28 päivänä huhtikuuta 1975 , vuoristoalueiden ja eräi
     den epäsuotuisten alueiden maataloudesta ( EYVL Erityispainos
                                                                          musten määräyksiin ja yksittäisten pankkien vakioso
     1994 , 03/Nide 06 , s . 74 ).                                        pimusten perusteella tekemiin varsinaisiin sopimuksiin,
                                                                          kun otetaan huomioon, että ABI:n jäsenpankkien voi
                                                                          daan yhdessä katsoa olevan perustamissopimuksen
                                                                          86 artiklassa tarkoitetussa määräävässä asemassa kan
                                                                          sallisilla luottomarkkinoilla ja niiden harjoittamaa ky
                                                                          seisten sääntöjen konkreettista soveltamista pidetään
Tribunale di Genovan (Sesta Sezione Civile) 18.12.1996                    väärinkäyttönä .
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
asioissa 1 ) Palmira Ieropoli ja 2 ) Giovanni Sgambellone
                     vastaan Banca Carige SpA
                             ( Asia C-23/97 )
                               ( 97/C 74/32 )                              Euroopan yhteisöjen komission 17.1.1997 Saksan
                                                                                liittotasavaltaa vastaan nostama kanne
Tribunale di Genova ( Sesta Sezione Civile ) on pyytänyt                                       (Asia C-24/97)
18.12.1 996 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yh
teisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 17.1.1997, Euroopan                                           ( 97/C 74/33 )
yhteisöjen tuomioistuimelta asioissa 1 ) Palmira Ieropoli ja
2 ) Giovanni Sgambellone vastaan Banca Carige SpA. en                Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.1.1997 Eu
nakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                                roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liitto
                                                                      tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Euroopan
1 ) Ovatko ABI:n (Associazione Bancaria Italiana ) jäsenil           komission oikeudellisen yksikön virkamiehet Peter Hillen
      leen asettamat, luotollisen shekkitilin avaamissopimus         kamp ja Pieter Jan Kuijper, ja prosessiosoite Luxembur
      ta koskevat yhtenäiset pankkisäännöt, joita ABI:n               gissa on c/o komission oikeudellisen yksikön virkamies
      jäseninä olevat pankit soveltavat yhtenäisesti ja sito         Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner C 254, Kirch
      vasti, yhteensopivia perustamissopimuksen 85 artiklan           berg, Luxembourg.
      kanssa, kun niissä asetetaan luoton myöntämiselle
      edellytyksiä, jotka liittyvät sellaisen korkokannan mää
      rittelyyn, jonka suuruutta ei ole ennalta määritetty            Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      asiakkaalle ja jota hän ei kykene määrittämään, kun
      pankkisäännöt ovat omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioi            a ) toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut
      den väliseen kauppaan ja kun niiden tarkoituksena on                sille EY:n perustamissopimuksen 48 , 52 ja 59 artiklan
      estää, rajoittaa tai vääristää kilpailua yhteismarkki              eikä jäsenvaltioiden työntekijöiden ja heidän perhei
      noilla;                                                             densä liikkumista ja oleskelua yhteisön alueella koske
                                                                          vien rajoitusten poistamisesta 15 päivänä lokakuuta
2 ) jos edellä ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitetut                     1968 annetun neuvoston direktiivin 68/360/ETY (')
      säännökset mahdollisesti todetaan yhteensopimatto                  4 artiklan 1 kohdan eikä sijoittautumiseen ja palvelu
      miksi, mitä vaikutuksia sillä voi olla luotollisten                 jen tarjoamiseen liittyvää jäsenvaltioiden kansalaisten
      shekkitilien sellaisten avaamissopimusten vastaaviin                liikkumista ja oleskelua yhteisön alueella koskevien ra
      määräyksiin, joita jäsenpankit ovat tehneet vakiosopi              joitusten poistamisesta 21 päivänä toukokuuta 1973
      musten perusteella yksittäisten asiakkaiden kanssa,                 annetun neuvoston direktiivin 73/148/ETY ( 2) 4 artik
      kun otetaan huomioon, että ABI:n jäsenpankkien voi                 lan 1 kohdan mukaan kuuluvia velvoitteita, koska se
      daan yhdessä katsoa olevan perustamissopimuksen                     kohtelee alueellaan AufenthG/EWG:n 12 a pykälän 2
      86 artiklassa tarkoitetussa määräävässä asemassa kan               ja 3 momentin mukaisesti syyllisyysasteen ja sakotusta-
      sallisilla luottomarkkinoilla, ja niiden harjoittamaa               son osalta suhteettoman eri tavoin yhteisön muiden jä
      ( luoton korkoprosentin määrittelemiseen liittyvää ) ky            senvaltioiden kansalaisia verrattuna omiin kansalai
      seisen säännöksen konkreettista soveltamista pidetään               siinsa, jotka ovat vastaavalla tavalla rikkoneet
      väärinkäyttönä;                                                     henkilötodistusta koskevaa velvollisuutta ( Personalaus
                                                                          weisG:n 5 pykälän 1 ja 2 momentti luettuna yhdessä
3 ) ovatko ABI:n jäsenilleen asettamat, luoton myöntämi                  Owig:n 17 pykälän 1 momentin kanssa );
      sen vakuudeksi asetettavaa yleisvakuutta koskevat
      yhtenäiset pankkisäännöt, joita ABI:n jäsenpankit so           b) velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeu
      veltavat yhtenäisesti ja sitovasti, yhteensopivia perusta          denkäyntikulut.
 ---pagebreak--- 8.3.97                 FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 74/17
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    oikeusjärjestyksen mukaisen oikeuden suojaamiseen
                                                                       perustuvan kanneoikeuden käyttämiselle määräaika,
                                                                       joka alkaa kulua ennen kuin direktiivi, johon tämä oi
EY:n perustamissopimuksen 48 , 52 ja 59 artiklan sekä                  keus perustuu, on saatettu asianmukaisella tavalla
neuvoston direktiivin 68/360/ETY 4 artiklan samoin kuin                osaksi kansallista oikeusjärjestystä ?
neuvoston direktiivin 73/48/ETY 4 artiklan mukaisten vel
voitteiden laiminlyönti : Lähtökohtana ovat yhteisön oikeu
teen perustuva henkilöiden vapaa liikkuvuus ja kansallisen         2 ) Ovatko yhteisön oikeuden kanssa yhdenmukaisia sel
kohtelun periaate. Lain rikkomiseen muiden jäsenvaltioi               laiset säännökset, joissa korvauksen myöntämiseksi
den kansalaisten osalta sovellettavaa AufenthG/EWG:n 12                sellaiselle henkilölle, jonka oikeuksia myönnetään lou
a pykälän 1 momentin 2 kohtaa vastaavat Saksan omiin                   katun ja jolle palautetaan tämän vaatimat summat,
kansalaisiin sovellettavat PersonalausweisG:n 5 pykälän                säädetään menettelytavoista, joissa on käytetty erilaisia
1 momentin 1 ja 2 kohta . Tämä vastaavuus ei perustu ai               ja vähemmän edullisia laskentatapoja kuin yksityisten
noastaan siihen, että direktiivin 68/360/ETY 9 artiklan                välisissä korvauskanteissa on käytetty ja jotka on pää
1 kohdassa samoin kuin direktiivin 73/ 148/ETY 7 artik                asiallisesti määrittänyt sama viranomainen, joka on
lassa viitataan nimenomaisesti kansalaisille myönnettäviin             loukannut tätä oikeutta ?
henkilötodistuksiin . Koska voimassa olevan henkilötodis
tuksen, passin tai muun AufenthQ/EWG:n 12 a pykälän 2
ja 3 momentissa mainitun asiapaperin puuttuminen ei ku
moa yhteisön oikeudesta johtuvaa oleskeluoikeutta, kyse
on henkilötodistusta koskevan velvoitteen osalta molem
missa tapauksissa muiden jäsenvaltioiden kansalaisille ja
omille kansalaisille periaatteellisesti samanarvoisesta hal           Euroopan parlamentin 31.1.1997 Euroopan unionin
linnollisesta määräyksestä, joka — muiden jäsenvaltioiden                         neuvostoa vastaan nostama kanne
kansalaisten osalta — on yhteisön oikeuden mukaisen                                         ( Asia C-42/97 )
oleskeluluvan suhteen vain toteava .
                                                                                ( 97/C 74/35 )
Tästä seuraa, ettei erilaista syyllisyysastetta tai sakotusta
soa voida hyväksyä .                                               Euroopan parlamentti on nostanut 31.1.1997 kanteen
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa Euroopan unionin
(') EYVL N:o L 257, 19.10.1968 , s . 13 .
                                                                   neuvostoa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat Johann
( 2 ) EYVL N:o L 172, 28.6.1973 , s . 14 .                         Schoo ja Norbert Lorenz ja prosessiosoite Euroopan parla
                                                                   mentin sihteeristön postitus- ja kirjaamoyksikkö, Bätiment
                                                                   Tour, Luxemburg.
                                                                   Euroopan parlamentti vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Tribunale Civile di Genovan 19.11 ., 21.11 . ja 23.11.1996         — kumoaa EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan pe
tekemillään päätöksillä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                 rusteella 21 päivänä marraskuuta 1996 tehdyn neuvos
kyseisessä tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa 1 ) Fi         ton päätöksen monivuotisen ohjelman hyväksymisestä
duciairia Internazionale Sri 2 ) Giolfo e C. Sri, 3 ) Ligure           yhteisön kielellisen monimuotoisuuden merkityksen
Piemontese Societä d'Intermediazione Mobiliare SpA,                    korostamiseksi tietoyhteiskunnassa ( MLIS ) ja
4 ) SO.ME.FI. Sri, 5 ) SAIA Srl, 6 ) Svin Servizi SpA vastaan
           Amministrazione delle Finanze dello Stato
             (Yhdistetyt asiat C-25/97 ja C-30/97)                 — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                          ( 97/C 74/34 )
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Tribunale Civile di Genova on esittänyt Euroopan yhteisö          Riidanalaisen päätöksen varsinainen sisältö ja tavoite on
jen tuomioistuimelle 19.11 ., 21.11 . ja 23.11.1996 tekemil       kielellisen monimuotoisuuden merkityksen korostaminen.
lään päätöksillä, jotka ovat saapuneet Euroopan yhteisöjen         Yhteisön kielet ovat monimuotoisuutensa ja rikkautensa
tuomioistuimen kirjaamoon 22.1.1997, kyseisessä tuo               vuoksi osa erittäin tärkeää kulttuuriperintöä . MLIS-ohjel
mioistuimessa vireillä olevissa asioissa 1 ) Fiduciairia Inter    man avulla yhteisön kansalaisilla on mahdollisuus muiden
nazionale Sri, 2 ) Giolfo e C. Sri, 3 ) Ligure Piemontese So      jäsenvaltioiden kulttuurin tuntemuksen parantamiseen, mi
cieta d'Intermediazione Mobiliare SpA, 4 ) SO .ME. FI. Sri,        hin EY:n perustamissopimuksen 128 artiklan 2 kohdan en
5 ) SAIA Sri, 6 ) Svin Servizi SpA vastaan Amministrazione         simmäisessä luetelmakohdassa nimenomaisesti pyritään.
delle Finanze dello Stato seuraavat ennakkoratkaisupyyn           Riidanalaista päätöstä ei tämän vuoksi olisi saanut tehdä
nöt :
                                                                   yksinomaan 130 artiklan perusteella, vaan se olisi pitänyt
                                                                   perustaa myös 128 artiklaan.
 1 ) Onko yhteisön oikeuden kanssa yhdenmukainen sellai
       nen kansallinen lainsäädäntö, jossa asetetaan yhteisön


               19.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/1

         (2008/C 183/01)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 171, 5.7.2008

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 158, 21.6.2008

      EUVL C 142, 7.6.2008

      EUVL C 128, 24.5.2008

      EUVL C 116, 9.5.2008

      EUVL C 107, 26.4.2008

      EUVL C 92, 12.4.2008

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu