title: Asia C-233/05: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 1.6.2006 (Gerechtshof te 's-Hertogenboschin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — V.O.F. Dressuurstal Jespers v. Inspecteur van de Belastingdienst/Zuidwest/kantoor Breda van de rijksbelastingdienst (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Valmistus — Valmistetun tavaran käsite — Hevonen, jota kasvatetaan ja koulutetaan — Verosaatavan syntyminen)

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/16

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 1.6.2006 (Gerechtshof te 's-Hertogenboschin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — V.O.F. Dressuurstal Jespers v. Inspecteur van de Belastingdienst/Zuidwest/kantoor Breda van de rijksbelastingdienst
   (Asia C-233/05) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Valmistus - Valmistetun tavaran käsite - Hevonen, jota kasvatetaan ja koulutetaan - Verosaatavan syntyminen)
   (2006/C 224/28)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Gerechtshof te 's-Hertogenbosch
   Asianosaiset

      Kantaja: V.O.F. Dressuurstal Jespers

      Vastaajat: Inspecteur van de Belastingdienst/Zuidwest/kantoor Breda van de rijksbelastingdienst
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Gerechtshof te 's-Hertogenbosch — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 5 artiklan 7 kohdan a alakohdan tulkinta — Kouluttamaton hevonen, jota kasvatetaan ja koulutetaan tietyssä tarkoituksessa — Hevonen, joka on totutettu satulaan ja joka kasvatuksen ja erityisen koulutuksen jälkeen voi osallistua kilpailuihin korkeammalla tasolla — Onko kyse molemmissa tapauksissa uuden tavaran valmistamisesta? — Sen merkitys, onko hevosta muutettu objektiivisella ja mitattavissa olevalla tavalla ja onko tavoite saavutettu — Veron maksaminen määräaikaisiin ilmoituksiin perustuvan järjestelmän mukaisesti
   Määräysosa

               1)

               Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin sitä on muutettu 22 päivänä joulukuuta 1994 annetulla neuvoston direktiivillä 94/76/EY ottamalla käyttöön 1 päivänä tammikuuta 1995 toteutettavan Euroopan unionin laajenemisen yhteydessä sovellettavat siirtymätoimenpiteet arvonlisäveron osalta, 5 artiklan 5 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että hevosen kouluttaminen siinä tarkoituksessa, että sitä voidaan käyttää satulaan totutettuna tai kasvatushevosena ja että se voi osallistua kilpailuihin, ei ole valmistusta, eikä tällaista hevosta voida tällaisissa olosuhteissa pitää valmistettuna tavarana.

               2)

               Hevosten koulutus- ja kasvatustoiminnasta muodostuvien palveluiden suorittamisesta korvauksena määräajoin vastaanotettujen summien osalta arvonlisäverosaatavan syntyminen määritetään kuudennen direktiivin 10 artiklan 2 kohdassa säädettyjen edellytysten mukaan.

      (1)  EUVL C 205, 20.8.2005.


title: Asia F-101/15: Kanne 9.7.2015 – ZZ v. EUH

text:
               14.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 302/70

         Kanne 9.7.2015 – ZZ v. EUH
   (Asia F-101/15)
   (2015/C 302/86)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat J.-N. Louis ja N. de Montigny)

      Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen EUH:n päätöksen kumoaminen, jossa päätettiin olla ylentämättä kantajaa palkkaluokkaan AD13 vuoden 2014 ylennysmenettelyssä

      Vaatimukset

               —

               on kumottava 29.10.2014 tehty päätös, jossa vahvistetaan luettelo virkamiehistä, jotka ylennettiin vuoden 2014 ylennysmenettelyssä, siltä osin kuin kantajan nimi ei sisälly luetteloon

               —

               on velvoitettava EUH korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-361/02: Dioikitiko Efeteio Peiraiosin 28.6.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Kreikan valtio vastaan Nikolaos Tsapalos

text:
C 305/14               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           7.12.2002
Dioikitiko Efeteio Peiraiosin 28.6.2002 tekemällään pää-                Ennakkoratkaisukysymys            on samanlainen        kuin    asiassa
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Kreikan                 C-361/02.
               valtio vastaan Nikolaos Tsapalos
                        (Asia C-361/02)
                        (2002/C 305/23)
                                                                        Euroopan yhteisöjen komission 9.10.2002 Portugalin
                                                                                tasavaltaa vastaan nostama kanne
Dioikitiko Efeteio Peiraios on pyytänyt 28.6.2002 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
8.10.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                                           (Asia C-363/02)
ratkaisua asiassa Kreikan valtio vastaan Nikolaos Tsapalos
seuraavaan kysymykseen:
                                                                                (2002/C 305/25)
Onko 15.3.1976 annetun neuvoston direktiivin 76/308/
ETY (1) (EYVL L 73, 19.3.1976) 1 artiklaa tulkittava siten, että
direktiivin säännöksiä sovelletaan myös sellaisiin saataviin,
jotka ovat syntyneet jäsenvaltiossa ennen direktiivin voimaan-
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.10.2002 Euroo-
tuloa ja jotka perustuvat tämän jäsenvaltion viranomaisten
                                                                        pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin tasavaltaa
ennen direktiivin voimaantuloa laatimiin asiakirjoihin – kuten
                                                                        vastaan. Kantajan asiamiehenä on António Caeiros, ja proses-
on asianlaita esillä olevassa asiassa Italian tasavallan täytän-
                                                                        siosoite on Luxemburgissa.
töönpanokelpoisten asiakirjojen osalta – ja että tällaiset saata-
vat, joiden perintä on ollut käynnissä eikä niitä ole pystytty
perimään, voidaan nyt kun direktiivi on tullut voimaan ja sitä
koskeva siirtymäkausi on päättynyt ja kun toiset jäsenvaltiot           Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
ovat antaneet direktiivin noudattamiseksi tarvittavat kansalliset
säännökset, periä siten, että ”avunantoa pyytävä viranomainen”          –      toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut tietty-
esittää tätä koskevan pyynnön ”viranomaiselle, jolle pyyntö
                                                                               jen huumaus- ja psykotrooppisten aineiden laittomaan
osoitetaan”, direktiivin 3 artiklassa tarkoitetulla tavalla?                   valmistukseen käytettävien aineiden valmistamisesta ja
                                                                               saattamisesta markkinoille annetun neuvoston direktiivin
                                                                               92/109/ETY liitteen I korvaamisesta 8 päivänä helmikuu-
( 1) EYVL L 73, 19.3.1976, s. 126.                                             ta 2001 annetun komission direktiivin 2001/8/EY (1)
                                                                               2 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisia velvoitteitaan,
                                                                               koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen
                                                                               edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä;
                                                                        –      toteaa toissijaisesti, että Portugalin tasavalta ei ole noudat-
                                                                               tanut kyseisen direktiivin 2 artiklan ensimmäisen kohdan
                                                                               mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ilmoittanut välittö-
                                                                               mästi komissiolle tällaisista toimista;
Dioikitiko Efeteio Peiraiosin 28.6.2002 tekemällään pää-
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Kreikan                 –      velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-
          valtio vastaan Konstantinos Diamantakis                              käyntikulut.
                        (Asia C-362/02)
                                                                        Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
                        (2002/C 305/24)
                                                                        Täytäntöönpanolle varattu määräaika päättyi 1.3.2001.
Dioikitiko Efeteio Peiraios on pyytänyt 28.6.2002 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                (1 ) EYVL L 39, 9.2.2001, s. 31.
8.10.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
ratkaisua asiassa Kreikan valtio vastaan Konstantinos Diaman-
takis seuraavaan kysymykseen:


title: Asia T-32/08: Kanne 18.1.2008 — Evropaïki Dynamiki v. komissio

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/32

         Kanne 18.1.2008 — Evropaïki Dynamiki v. komissio
   (Asia T-32/08)
   (2008/C 92/66)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja N. Korogiannakis)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Komission päätös, jolla kantajan tarjous hylättiin ja sopimus päätettiin tehdä tarjouskilpailun voittaneen tarjoajan kanssa, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan 65 565 euroa korvauksena siitä vahingosta, joka kantajalle aiheutui kyseessä olevan tarjouskilpailumenettelyn johdosta

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kantajalle tästä kanteesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut ja muut kulut, vaikka kanne hylättäisiinkin.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja väittää vaatimustensa tueksi, että Euroopan komissio ei ole noudattanut varainhoitoasetuksen (1) ja sen soveltamissääntöjen sekä direktiivin 2004/18/EY (2) mukaisia velvollisuuksiaan ”Markkina-analyysi uuden lähestymistavan kehittämiseksi ’Ympäristö ja nuoret eurooppalaiset’ –internetsivuja varten” –nimistä hanketta koskevassa tarjouskilpailussa ENV.A.1/SER/2007/0032 (EUVL 2007/S 83-100898).
   Kantaja väittää lisäksi, että hankintaviranomainen on tehnyt useita ilmeisiä arviointivirheitä, jotka johtivat kantajan tekemän tarjouksen hylkäämiseen. Edelleen hankintaviranomaisen väitetään laiminlyöneen sille kuuluvan velvollisuuden perustella päätöksensä ja erityisesti ilmoittaa kantajalle tarjouskilpailun voittanutta tarjouksentekijää puoltaneet seikat.
   Kantaja vaatii näin ollen, että Euroopan komission päätös hylätä sen tarjous ja ratkaista tarjouskilpailu toisen tarjouksentekijän hyväksi hylätään ja vastaaja velvoitetaan korvaamaan kaikki asiaan liittyvät oikeudenkäyntikulut myös siinä tapauksessa, että kanne hylätään. Vaihtoehtoisesti, koska urakka on mitä luultavimmin saatettu loppuun siihen mennessä, kun yhteisöjen tuomioistuin antaa ratkaisunsa asiassa, tai päätöstä ei ole enää mahdollista kumota, kantaja vaatii EY 235 ja EY 288 artiklan nojalla rahallista korvausta (vahingonkorvausta).

      (1)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EYVL L 248, s. 1).

      (2)  Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/18/EY (EUVL L 134, s. 114).


title: Asia T-381/06: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.3.2011 — FRA.BO v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Kuparisten putken liittimien ja kupariseoksesta valmistettujen putken liittimien ala — Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan — Sakot — Yhteistyötiedonanto — Sakkojen määrän laskennasta annetut suuntaviivat — Lieventävät olosuhteet — Sakkoimmuniteetti — Perusteltu luottamus — Yhdenvertainen kohtelu)

text:
               14.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.3.2011 — FRA.BO v. komissio
   (Asia T-381/06) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Kuparisten putken liittimien ja kupariseoksesta valmistettujen putken liittimien ala - Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan - Sakot - Yhteistyötiedonanto - Sakkojen määrän laskennasta annetut suuntaviivat - Lieventävät olosuhteet - Sakkoimmuniteetti - Perusteltu luottamus - Yhdenvertainen kohtelu)
   2011/C 145/31
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: FRA.BO SpA (Bordolano, Italia) (edustajat: aluksi solicitor R. Celli ja asianajaja F. Distefano sittemmin F. Distefano)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Nijenhuis ja V. Bottka, avustajinaan solicitor S. Kinsella ja asianajaja K. Nordlander)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota osittain [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 20.9.2006 tehty komission päätös K(2006) 4180 (asia COMP/F-1/38.121 — Putken liittimet) sekä toissijaisesti vaatimus alentaa sen sakon määrää, joka kantajalle kyseisessä päätöksessä määrättiin.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               FRA.BO SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 42, 24.2.2007.


title: Asia C-236/04: Euroopan yhteisöjen komission 7.6.2004 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
               24.7.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/11

         Euroopan yhteisöjen komission 7.6.2004 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-236/04)
   (2004/C 190/19)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.6.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on M. Shotter ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut

                           —

                           sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) (1) 18 artiklan

                           —

                           sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/20/EY (valtuutusdirektiivi) (2) 18 artiklan

                           —

                           sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) (3) 28 artiklan

                           —

                           yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) (4) 38 artiklan

                     mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisten direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ole ainakaan ilmoittanut komissiolle mainituista toimenpiteistä

               2.

               velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivien täytäntöönpanon edellyttämille toimenpiteille asetettu määräaika on päättynyt 24.7.2003.

      (1)  EYVL L 108, 24.4.2002, s. 7.

      (2)  EYVL L 108, 24.4.2002, s. 21.

      (3)  EYVL L 108, 24.4.2002, s. 33.

      (4)  EYVL L 108, 24.4.2002, s. 51.


title: Asia T-382/14: Kanne 19.5.2014 – Rintisch v. SMHV– Compagnie laitière européenne (PROTICURD)

text:
               25.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/39

         Kanne 19.5.2014 – Rintisch v. SMHV– Compagnie laitière européenne (PROTICURD)
   (Asia T-382/14)
   2014/C 282/51
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Bernhard Rintisch (Bottrop, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Dreyer)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Compagnie laitière européenne SA (Conde Sur Vire, Ranska)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 14.3.2014 tekemän päätöksen asiassa R 609/2011-4

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki PROTICURD luokkiin 5 ja 29 kuuluvia tavaroita varten – kansainvälinen rekisteröinti nro 9 81  041, jossa nimetään Euroopan unioni

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: saksalaiset tavaramerkit nro 3 9 7 02  429, 3 9 5 49  559 ja 3 9 6 08  644

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hyväksyminen osittain

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hyväksyminen osittain

      Kanneperusteet: yhteisön tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia T-31/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.3.2010 — Baid v. SMHV (LE GOMMAGE DES FACADES) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin LE GOMMAGE DES FACADES rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 73 artiklan ensimmäinen lause (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artiklan ensimmäinen lause))

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/44

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.3.2010 — Baid v. SMHV (LE GOMMAGE DES FACADES)
   (Asia T-31/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin LE GOMMAGE DES FACADES rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 73 artiklan ensimmäinen lause (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artiklan ensimmäinen lause))
   2010/C 113/70
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Baid SARL (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja M. Grasset)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 30.10.2008 tekemästä päätöksestä (asia R 963/2008-1), joka koskee sanamerkin LE GOMMAGE DES FACADES rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Baid SARL velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 69, 21.3.2009.


title: Asia T-285/08: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 30.6.2009 — Securvita v. SMHV (Natur-Aktien-Index) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin Natur-Aktien-Index rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Muutosvaatimus — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               29.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/38

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 30.6.2009 — Securvita v. SMHV (Natur-Aktien-Index)
   (Asia T-285/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin Natur-Aktien-Index rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Muutosvaatimus - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   2009/C 205/71
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Securvita — Gesellschaft zur Entwicklung alternativer Versicherungskonzepte mbH (Hampuri, Saksa) (edustajat: asianajajat M. van Eendenburg, C. Uhlig ja J. Nabert)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: S. Schäffner)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 26.5.2008 tekemästä päätöksestä (asia R 525/2007-4), joka koski sanamerkin Natur-Aktien-Index rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Securvita Gesellschaft zur Entwicklung alternativer Versicherungskonzepte mbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 247, 27.9.2008.


title: Asia C-92/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van beroep te Antwerpen (Belgia) on esittänyt 25.2.2015 – Sven Mathys v. De Grave Antverpia NV

text:
               11.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van beroep te Antwerpen (Belgia) on esittänyt 25.2.2015 – Sven Mathys v. De Grave Antverpia NV
   (Asia C-92/15)
   (2015/C 155/16)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hof van beroep te Antwerpen

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Sven Mathys

      Vastapuoli: De Grave Antverpia NV

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko Belgian sisävesirahtauksesta 5.5.1936 annetun lain 3 § direktiivin 96/75/EY (1) 1 ja 2 artiklan mukainen sikäli kuin joku muu kuin sisävesiliikennealuksen omistaja tai henkilö, joka harjoittaa sillä liikennettä, tekisi tavaroiden sisävesikuljetusta koskevan sopimuksen liikenteenharjoittajana eikä esiintyisi WBB:n 3 §:ssä tarkoitettuna välikätenä toimivana ”rahtaajana”?

      (1)  Rahtausta ja hinnanmuodostusta koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tavaroiden kansallisissa tai kansainvälisissä sisävesikuljetuksissa yhteisössä 19.11.1996 annettu neuvoston direktiivi 96/75/EY (EYVL L 304, s. 12).


title: Asian T-412/03 poistaminen rekisteristä

text:
               14.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 115/40

         Asian T-412/03 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 115/73)

      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)

   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston puheenjohtajan 25.2.2005 antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-412/03, Angelo Wille vastaan Euroopan parlamentti.

      (1)  EUVL C 94, 17.4.2004.


title: Asia T-562/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.12.2011 — HTTS v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistetut, ydinaseiden levittämisen estämiseksi toteutetut rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Kumoamiskanne — Perusteluvelvollisuus — Yksipuoliseen tuomioon johtanut menettely — Väliintulohakemus — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/50

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.12.2011 — HTTS v. neuvosto
      (Asia T-562/10) (1)

      (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistetut, ydinaseiden levittämisen estämiseksi toteutetut rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Kumoamiskanne - Perusteluvelvollisuus - Yksipuoliseen tuomioon johtanut menettely - Väliintulohakemus - Lausunnon antamisen raukeaminen)
      (2012/C 25/96)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (Hampuri, Saksa) (edustajat: asianajajat J. Kienzle ja M. Schlingmann)

         Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bishop ja Z. Kupčová)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 961/2010 (EUVL L 281, s. 1) siltä osin kuin se koskee kantajaa.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan komission ja Saksan liittotasavallan esittämistä väliintulohakemuksista ei ole tarpeen lausua.

                  2)

                  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 961/2010 kumotaan siltä osin kuin se koskee HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH:ta.

                  3)

                  Asetuksen N:o 961/2010 vaikutukset pysyvät HTTS Hanseatic Trade Trust & Shippingin osalta voimassa sellaisen ajanjakson ajan, joka ei saa ylittää kahta kuukautta tämän tuomion julistamispäivästä alkaen.

                  4)

                  Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan HTTS Hanseatic Trade Trust & Shippingin oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 46, 12.2.2011.


title: Asia C-355/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 13.7.2015 – Bietergemeinschaft Technische Gebäudebetreuung GesmbH ja Caverion Österreich GmbH

text:
               28.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 13.7.2015 – Bietergemeinschaft Technische Gebäudebetreuung GesmbH ja Caverion Österreich GmbH
   (Asia C-355/15)
   (2015/C 320/24)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Bietergemeinschaft Technische Gebäudebetreuung GesmbH ja Caverion Österreich GmbH

      Muut osapuolet: Universität für Bodenkultur Wien ja VAMED Management und Service GmbH & Co KG in Wien

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY (1), sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston direktiivien 89/665/ETY ja 92/13/ETY muuttamisesta julkisia hankintoja koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen tehokkuuden parantamiseksi 11.12.2007 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2007/66/EY (2), (jäljempänä direktiivi 89/665) 1 artiklan 3 kohtaa unionin tuomioistuimen tuomiossa Fastweb (asia C-100/12) (3)) vahvistettujen periaatteiden valossa tulkittava siten, että tarjoajalta, jonka tarjouksen hankintayksikkö on lainvoimaisesti sulkenut pois hankintamenettelystä ja joka ei sen vuoksi ole direktiivin 89/665 2 a artiklassa tarkoitettu asianomainen tarjoaja, voidaan evätä mahdollisuus hakea muutosta hankintaan liittyvään päätökseen (päätös puitejärjestelyn tekemisestä) ja hankintasopimuksen tekemiseen (mukaan lukien direktiivin 2 artiklan 7 kohdassa edellytetty vahinkojen korvaaminen), vaikka ainoastaan kaksi tarjoajaa on jättänyt tarjouksen ja sopimuspuoleksi valitun tarjoajan tarjous olisi valitsematta jääneen tarjoajan väitteen mukaan pitänyt myös sulkea pois hankintamenettelystä?
               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:

               2)

               Onko direktiivin 89/665 1 artiklan 3 kohtaa unionin tuomioistuimen tuomiossa Fastweb (C-100/12) vahvistettujen periaatteiden valossa tulkittava siten, että tarjoajalle, joka ei ole (direktiivin 2 a artiklan mukaan) asianomainen tarjoaja, on annettava mahdollisuus muutoksenhakuun vain,

                           a)

                           jos muutoksenhakumenettelyn asiakirjoista ilmenee selvästi, ettei sopimuspuoleksi valitun tarjoajan tarjous ole sääntöjen mukainen?

                           b)

                           jos sopimuspuoleksi valitun tarjoajan tarjous ei ole samanlaisilla perusteilla sääntöjen mukainen?

      (1)  EYVL L 395, s. 33.

      (2)  EUVL L 335, s. 31.

      (3)  EU:C:2013:448.


title: Asia C-412/05 P: Alcon, Inc:n  23.11.2005  tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-130/03, Alcon, Inc. vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit),  22.9.2005  antamasta tuomiosta

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/15

         Alcon, Inc:n 23.11.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-130/03, Alcon, Inc. vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 22.9.2005 antamasta tuomiosta
   (Asia C-412/05 P)
   (2006/C 60/32)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Alcon, Inc, kotipaikka Hünenberg (Sveitsi) on valittanut 23.11.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-130/03, Alcon, Inc. vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) 22.9.2005 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajana on solicitor Garrett Breen, Landwell Solicitors.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               kumoaa valituksenalaisen tuomion

               2.

               tarvittaessa palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen

               3.

               velvoittaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ja/tai väliintulijan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen ja rikkonut asetuksen N:o 40/94 43 artiklan 2 ja 3 kohtaa seuraavilla perusteilla:

               1.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt virheen todetessaan, että hakijan väite, jonka mukaan väliintulijan aikaisemman tavaramerkin tosiasiallista käyttöä koskevien edellytysten noudattamiseen liittyviä asetuksen N:o 40/94 43 artiklan 2 ja 3 kohtaa oli rikottu, oli jätettävä tutkimatta, koska se oli ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 48 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu uusi peruste. Valittaja on aina kiistänyt, että väliintulija olisi käyttänyt merkkiään aikaisemmin, eikä käyttötarkoituksen ja tosiasiallisen käytön välisellä erolla ole merkitystä. Näin ollen kyseessä ei ole uusi peruste.

               2.

               Jos edellä esitetyn vastaisesti kyseessä oli uusi peruste, siihen vetoaminen oli perusteltua, koska se perustui työjärjestyksen 48 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti kirjallisen käsittelyn aikana esitelle tulleisiin oikeudellisiin seikkoihin.

               3.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen myös todetessaan, että vaikka peruste voitaisiin ottaa tutkittavaksi, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen olisi tutkittava valituslautakunnan päätöksen laillisuus ainoastaan niiden tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen perusteella, jotka oli esitetty valituslautakunnassa. Valittaja väittää, että oikeudellinen tilanne on otettu virheellisesti huomioon ja että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on itse asiassa kieltäytynyt soveltamasta omaa oikeuskäytäntöään, joka koskee tosiasiallista käyttöä.


title: Asia C-647/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal administratif de Lille (Ranska) on esittänyt 15.12.2016 – Adil Hassan v. Préfet du Pas-de-Calais

text:
               6.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 70/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal administratif de Lille (Ranska) on esittänyt 15.12.2016 – Adil Hassan v. Préfet du Pas-de-Calais
   (Asia C-647/16)
   (2017/C 070/17)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal administratif de Lille

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Adil Hassan

      Vastaaja: Préfet du Pas-de-Calais

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko 26.6.2013 (1) annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 604/2013 26 artiklan säännökset esteenä sille, että toimivaltaiset viranomaiset jäsenvaltiossa, joka on esittänyt asetuksessa vahvistettujen perusteiden nojalla vastuussa olevaksi katsomalleen toiselle jäsenvaltiolle vastaanotto- tai takaisinottopyynnön kolmannen maan kansalaisesta tai kansalaisuudettomasta henkilöstä, joka on tehnyt kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen mutta jonka hakemuksesta ei ole vielä tehty lopullista päätöstä, tai muusta asetuksen 18 artiklan 1 kohdan c tai d alakohdassa tarkoitetusta henkilöstä, tekevät siirtopäätöksen ja antavat sen asianomaiselle tiedoksi ennen kuin pyynnön saanut valtio suostuu vastaanottoon tai takaisinottoon?

      (1)  Kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 604/2013 (EUVL 2013, L 180, s. 31).


title: Asia T-364/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 22.3.2007 — Saint-Gobain Pam v. SMHV — Propamsa (PAM PLUVIAL) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Sanamerkin PAM PLUVIAL rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi koskeva hakemus — Aikaisemmat kansalliset kuviomerkit PAM — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Käytön todistaminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/40

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 22.3.2007 — Saint-Gobain Pam v. SMHV — Propamsa (PAM PLUVIAL)
   (Asia T-364/05) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Sanamerkin PAM PLUVIAL rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi koskeva hakemus - Aikaisemmat kansalliset kuviomerkit PAM - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Käytön todistaminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2007/C 95/80)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Saint-Gobain Pam SA (Nancy, Ranska) (edustajat: asianajajat J. Blanchard ja G. Marchais)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Rassat)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä: Propamsa SA (Barcelona, Espanja)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 15.4.2005 tekemän päätöksen (asia R 414/2004-4) johdosta, joka koskee sanamerkin PAM PLUVIAL rekisteröimistä Propamsa, SA:n ja Saint-Gobain Pam SA:n väliseen väitemenettelyyn liittyen
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja Saint-Gobain Pam SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 315, 10.12.2005.


title: Asia C-335/08 P: Valitus, jonka Transports Schiocchet — Excursions SARL on tehnyt 21.7.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-220/07, Transports Schiocchet — Excursions v. komissio, 19.5.2008 antamasta määräyksestä

text:
               8.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 285/17

         Valitus, jonka Transports Schiocchet — Excursions SARL on tehnyt 21.7.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-220/07, Transports Schiocchet — Excursions v. komissio, 19.5.2008 antamasta määräyksestä
   (Asia C-335/08 P)
   (2008/C 285/28)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Transports Schiocchet — Excursions SARL (edustaja: avocat D. Schönberger)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 19.5.2008 antama määräys on kumottava

               —

               ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt vaatimukset on hyväksyttävä ja asia ratkaistava lopullisesti

               —

               toissijaisesti asia on palautettava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja esittää valituksensa tueksi kolme perustetta.
   Se toteaa ensimmäisessä perusteessaan, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on loukannut yhteisön oikeusjärjestyksen päätöksiin liittyvää oikeusvarmuuden periaatetta, EY:n perustamissopimuksen 235 artiklaa ja 288 artiklan toista kohtaa sekä ihmisoikeuksista ja perusvapauksista tehdyn yleissopimuksen 13 artiklaa, koska se on riidanalaisen määräyksen 39 kohdassa todennut, ettei sillä, että kantaja on nostanut kanteita kansallisissa tuomioistuimissa, ole lykkäävää eikä vanhentumisen keskeyttävää vaikutusta, vaikka se on aikaisemmissa päätöksissään, joilla on oikeusvoima, päin vastoin rohkaissut kanteen ajamista kansallisissa tuomioistuimissa.
   Valittaja mainitsee toisessa perusteessaan useita virheitä, joita ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on sen mukaan tehnyt EY 288 artiklan toisen kohdan osalta arvioidessaan sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun syntymisen edellytyksiä — virheet koskevat valittajan kannekirjelmään sisältyvien tosiseikkojen ja päätelmien ottamista huomioon vääristyneellä tavalla — sekä EY 230 artiklan osalta erityisesti siltä osin kuin kansalliset tuomioistuimet ovat valittajan mukaan vahvistaneet komission kannan ja millä tavoin on arvioitu ajanjakso, jonka kuluessa on kärsitty vahinkoja.
   Valittaja väittää kolmannessa kanneperusteessaan, että asetuksen N:o 684/92 (1) 4 artiklan 2 kohtaa ja 2 artiklan 1 kohdan 3 alakohtaa on rikottu, koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on komission tulkintaa seuraten luokitellut valittajan kilpailijoiden harjoittaman toiminnan erityisliikenteeksi (4 artiklan 2 kohta), joka ei edellytä lupaa, vaikka käsiteltävänä olevassa tapauksessa kysymys on väliaikaisesta tai rinnakkaisliikenteestä (2 artiklan 1 kohdan 3 alakohta), joita koskevat samat säännöt kuin kantajan harjoittamaa säännöllistä liikennettä.

      (1)  EYVL L 74, s. 1.


title: Asia T-429/16: Kanne 29.7.2016 – Martín Osete v. EUIPO – Rey (AN IDEAL HUSBAND)

text:
               19.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 343/48

         Kanne 29.7.2016 – Martín Osete v. EUIPO – Rey (AN IDEAL HUSBAND)
   (Asia T-429/16)
   (2016/C 343/65)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Isabel Martín Osete (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja V. Wellens)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Daniella Rey (Toulouse, Ranska)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki AN IDEAL HUSBAND – EU-tavaramerkki nro 5 231 808

      Menettely EUIPO:ssa: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n valituslautakunnan of 21.4.2016 asiassa R 1526/2015-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomoistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperuste

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 55 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on rikottu.


title: Asian T-204/98 R poistaminen rekisteristä

text:
C 372/18              FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  23.12.2000
        Asian T-121/98 (1) poistaminen rekisteristä                             Asian T-232/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2000/C 372/35)                                                        (2000/C 372/37)
                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                          (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-              Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men toisen jaoston puheenjohtajan 29.9.2000 antamalla mää-             men kolmannen jaoston puheenjohtajan 6.9.2000 antamalla
räyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia                määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
T-121/98, Taurus Beteiligungs-GmbH & Co. KG vastaan                    T-232/99, Margaret McKenzie-Campbell vastaan Euroopan
Euroopan yhteisöjen komissio.                                          yhteisöjen komissio.
(1) EYVL C 312, 10.10.1998.                                            (1) EYVL C 20, 22.1.2000.
       Asian T-204/98 R (1) poistaminen rekisteristä
                       (2000/C 372/36)                                          Asian T-39/00 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2000/C 372/38)
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men presidentin 11.10.2000 antamalla määräyksellä tuomiois-
                                                                       Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
tuimen rekisteristä on poistettu asia T-204/98 R, British Sugar
                                                                       men viidennen jaoston puheenjohtajan 27.9.2000 antamalla
plc vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
                                                                       määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
                                                                       T-39/00, PlantaVet Vertrieb biologischer Tierarzneimittel
(1) EYVL C 48, 20.2.1999.                                              GmbH vastaan Euroopan lääkearviointivirasto.
                                                                       (1) EYVL C 135, 13.5.2000.


title: Asia T-48/13: Kanne 30.1.2013 — Out of the blue v. SMHV — Mombauer (REFLEXX)

text:
               23.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/25

         Kanne 30.1.2013 — Out of the blue v. SMHV — Mombauer (REFLEXX)
   (Asia T-48/13)
   2013/C 86/42
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Out of the blue KG (Lilienthal, Saksa) (edustajat: asianajajat G. Hasselblatt ja I. George)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Meinhard Mombauer (Köln, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 19.11.2012 asiassa R 1656/2011-4 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan SMHV:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut

               —

               siinä tapauksessa, että Meinhard Mombauer osallistuu oikeudenkäyntiin väliintulijana, velvoittamaan tämän vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki REFLEXX luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 7 239 511

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Meinhard Mombauer

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kuviomerkki, joka sisältää sanan REFLECTS, luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 5 kohdan ja 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia T-233/17: Kanne 20.4.2017 – Portugali v. komissio

text:
               3.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/32

         Kanne 20.4.2017 – Portugali v. komissio
   (Asia T-233/17)
   (2017/C 213/44)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão ja J. Saraiva de Almeida)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 14.1.2017 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen C(2017) 766 siltä osin kuin Portugalin ilmoittamat menot, jotka liittyivät seuraaviin toimiin: ”POSEI – Erityinen hankintajärjestelmä” (1 288 044,79 euroa) ja ”varainhoitovuoteen 2010 liittyvät suorat maksut” (830 326,12 euroa), jätettiin unionin rahoituksen ulkopuolelle

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä maksajavirastojen ja muiden elinten hyväksymisen sekä maataloustukirahaston ja maaseuturahaston tilien tarkastamisen ja hyväksymisen osalta 21.6.2006 annetun komission asetuksen (EY) N:o 885/2006 (EUVL 2006, L 171, s. 90) 11 artiklan rikkomiseen tässä säännöksessä tarkoitettujen, muodollista ilmoittamista koskevien aineellisten edellytysten osalta.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (EY) N:o 1290/2005, (EY) N:o 247/2006, (EY) N:o 378/2007 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1782/2003 kumoamisesta 19.1.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 (EUVL 2009, L 30, s. 16) 8 artiklan rikkomiseen.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu unionin syrjäisimpien alueiden hyväksi toteutettavista maatalousalan erityistoimenpiteistä 30.1.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 247/2006 (JO 2006, L 42, p. 1) 23 artiklan rikkomiseen.


title: Asia C-281/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.12.2007 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Hans-Dieter Jundt ja Hedwig Jundt v. Finanzamt Offenburg (Palvelujen tarjoamisen vapaus — Sivutoiminen opetustoiminta — Korvauksen käsite — Kulukorvaus — Verovapautusta koskeva säännöstö — Edellytykset — Kotimaisen yliopiston maksama palkkio)

text:
               23.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/17

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.12.2007 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Hans-Dieter Jundt ja Hedwig Jundt v. Finanzamt Offenburg
   (Asia C-281/06) (1)

   (Palvelujen tarjoamisen vapaus - Sivutoiminen opetustoiminta - ’Korvauksen’ käsite - Kulukorvaus - Verovapautusta koskeva säännöstö - Edellytykset - Kotimaisen yliopiston maksama palkkio)
   (2008/C 51/28)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesfinanzhof
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Hans-Dieter Jundt ja Hedwig Jundt

      Vastaaja: Finanzamt Offenburg
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesfinanzhof — EY 49 ja EY 149 artiklan tulkinta — Opetustoiminta, jota harjoitetaan sivutyönä julkisoikeudellisen oikeushenkilön (yliopisto) yhteydessä sellaista korvausta vastaan, joka voidaan katsoa kulukorvaukseksi — Kansallinen säännöstö, jolla tällaisia korvauksia koskeva verovapautus rajataan kyseisessä jäsenvaltiossa sijaitsevien julkisoikeudellisten oikeushenkilöiden maksamiin korvauksiin
   Tuomiolauselma

               1)

               Opetustoiminta, jota jäsenvaltiossa verovelvollinen henkilö harjoittaa toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevan julkisoikeudellisen oikeushenkilön, tässä asiassa yliopiston palveluksessa, kuuluu EY 49 artiklan soveltamisalaan, vaikka sitä harjoitetaan sivutoimisesti ja lähes vapaaehtoistyönä.

               2)

               Palvelujen tarjoamisen vapauden rajoitus, joka muodostuu siitä, että kansallisessa säännöstössä rajataan tuloverosta myönnettävän verovapautuksen soveltaminen korvauksiin, jotka yliopistot, jotka ovat julkisoikeudellisia oikeushenkilöitä ja jotka sijaitsevat kyseisen valtion alueella, ovat maksaneet sivutoimisesti harjoitetusta opetustoiminnasta, ja evätään tämä vapautus silloin, kun korvauksen on maksanut toisessa jäsenvaltiossa sijaitseva yliopisto, ei ole perusteltu yleiseen etuun liittyvistä pakottavista syistä.

               3)

               Se, että jäsenvaltioilla on toimivalta järjestää itse koulutusjärjestelmänsä, ei voi tehdä kansallista säännöstöä, jolla rajataan verovapautuksen soveltaminen verovelvollisiin, jotka harjoittavat toimintaa kotimaisten julkisten yliopistojen palveluksessa tai niiden toimeksiannosta, yhteisön oikeuden mukaiseksi.

      (1)  EUVL C 224, 16.9.2006.


title: ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS 11 päivänä kesäkuuta 1998, asiassa T-173/97, Augusto Fichtner vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö - Myöhässä laadittu arviointikertomus - Ylennys - Ansioiden vertailu - Vahingonkorvaus - Vaatimukset, joiden tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat ja jotka ovat täysin perusteettomia)

text:
5.9.98                 FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 278/37
panossa: puheenjohtaja J. Azizi sekä tuomarit R. García-           & associeÂs, 6, rue Heine, Luxembourg, on 26.5.1998 nos-
Valdecasas ja M. Jaeger; kirjaaja: H. Jung, on antanut             tanut yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
25.6.1998 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
1) Kanteet jätetään tutkimatta.
                                                                   Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta:
2) Kantajat vastaavat oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoi-
     tetaan yhteisvastuullisesti korvaamaan neuvoston
     oikeudenkäyntikulut. Komissio vastaa omista oikeu-
     denkäyntikuluistaan.                                          Ð kumoamaan           Euroopan      yhteisöjen      komission
                                                                       17.2.1998 tekemän päätöksen, josta Departamento
(1) EYVL C 94, 22.3.1997.                                              para os Assuntos do Fundo Social Europeu (Euroopan
                                                                       sosiaalirahastoa koskevista asioista vastaava yksikkö,
                                                                       jäljempänä DAFSE) ilmoitti 17.3.1998 kantajalle
                                                                       16.3.1998 lähettämällään kirjeellä ja jolla keskeytettiin
                                                                       Euroopan sosiaalirahaston asioissa N:o 87301 P1
                                                                       (43 550 366 PTE) ja N:o 870302 P3 (5 809 712 PTE)
 ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN                               maksama tuki, joka myönnettiin kantajalle komission
                          M¾¾R¾YS                                      30.4.1987 tekemällä päätöksellä N:o C(87) 860.
                 11 päivänä kesäkuuta 1998,
asiassa T-173/97, Augusto Fichtner vastaan Euroopan
                                                                   Ð velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäynti-
                    yhteisöjen komissio (1)
                                                                       kulut.
(Henkilöstö Ð Myöhässä laadittu arviointikertomus Ð
Ylennys Ð Ansioiden vertailu Ð Vahingonkorvaus Ð
Vaatimukset, joiden tutkittavaksi ottamisen edellytykset           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    selvästi puuttuvat ja jotka ovat täysin perusteettomia)
                         (98/C 278/82)
                                                                   Ð Luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteen
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)                         rikkominen
Asiassa T-173/97, Augusto Fichtner, Euroopan yhteisöjen
komission virkamies, kotipaikka Besozzo (Va) (Italia),
edustajanaan Vincenzo Salvatore, Pava, vastaan Euroopan                Vaikka komission päätöksessä ei ole asetettu määräai-
yhteisöjen komissio (asiamiehenään Gianluigi Valsesia),                kaa, se on kuitenkin tehtävä kohtuullisessa ajassa.
jossa kantaja vaatii yhtäältä 13.9.1996 julkaistun komis-
sion päätöksen kumoamista siltä osin kuin siinä kieltäydy-
tään kirjaamasta kantajaa ansioituneimpien virkamiesten                On selvää, että kymmenen vuoden aika, joka on kulu-
luetteloon vuoden 1996 ylennyskierroksella ja toisaalta                nut päätöksen antamisesta tähän päivään saakka, on
korvausta aiheutuneesta vahingosta, yhteisöjen ensimmäi-               liian pitkä ja ylittää terveen järjen mukaiset tavan-
sen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien                 omaiset olettamukset.
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuo-
marit K. Lenaerts ja J. D. Cooke, kirjaaja: H. Jung, on
11.6.1998 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seu-                 Ajan kuluminen on vahvistanut kantajan perusteltua
raava:                                                                 luottamusta siihen, että päätös olisi yhdenmukainen
                                                                       DAFSEn antaman todistuksen kanssa, jossa hyväksyt-
1) Kanne hylätään.                                                     tiin kantajan esittämä lopullinen maksupyyntö.
2) Kukin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
     taan.
                                                                       Huomioon ottaen, että komission olisi tullut tehdä
                                                                       päätös heti saatuaan tietoonsa DAFSEn antaman todis-
( ) EYVL C 271, 6.9.1997.
 1
                                                                       tuksen, on selvää, että kymmenen vuoden aika
                                                                       (1988Ð1998) on liian pitkä ja terveen järjen sekä
                                                                       tavanomaisten olettamusten vastainen.
EugeÂnio Branco L.da:n 26.5.1998 Euroopan yhteisöjen                   Komissio rikkoi hyvän hallinnon periaatteen mukaisia
              komissiota vastaan nostama kanne                         sääntöjä.
                        (Asia T-83/98)
                         (98/C 278/83)
                                                                       Kun jäsenvaltiot ovat velvollisia esittämään komissiolle
               (Oikeudenkäyntikieli: portugali)                        maksupyynnöt kymmenen kuukauden määräajassa
                                                                       ohjelmien päättymisestä uhalla, että kyseisen tuen
EugeÂnio Branco L.da, kotipaikka Lissabon, (Portugali),                maksaminen muuten evätään, komission tulee tehdä
edustajanaan asianajaja Bolota Belchior, Vila Nova de                  päätös lopullisen maksupyynnön hyväksymisestä
Gaia, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Faltz              samassa määräajassa.


title: Asia T-365/16: Kanne 8.7.2016 – Portigon v. SRB

text:
               19.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 343/38

         Kanne 8.7.2016 – Portigon v. SRB
   (Asia T-365/16)
   (2016/C 343/52)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Portigon AG (Düsseldorf, Saksa) (edustajat: asianajajat D. Bliesener ja V. Jungkind)

      Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan ne vastaajan päätökset, joiden perusteella saksalainen liittovaltion rahoitusvakausvirasto (Bundesanstalt für Finanzmarktstabilisierung) kantoi 22.4.2016 (nro 2208101-2016-JB) ja 10.6.2016 (nro 2208102-2016-JB2) tekemillään päätöksillä kantajalta vuoden 2016 vakausmaksut yhteistä kriisinratkaisurahastoa varten

               —

               velvoittamaan vastaajan esittämään ensimmäisessä luetelmakohdassa nimetyt päätökset

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: Asetuksen (EU) N:o 806/2014 (1) 70 artiklan 2 kohdan 1–3 alakohdan, kun se luetaan yhdessä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/81 (2) 8 artiklan 1 kohdan a alakohdan, kun se luetaan yhdessä direktiivin 2014/59/EU (3) 103 artiklan 7 kohdan kanssa, rikkominen.

                           —

                           Vastaaja on toiminut virheellisesti asettaessaan kantajalle velvollisuuden maksaa vakausmaksua rahastoon, koska laitos ei ole riskialtis ja laitoksen joutuminen kriisinratkaisun kohteeksi asetuksen (EU) 806/2014 sääntöjen mukaisesti on poissuljettua eikä laitoksella ole merkitystä rahoitusjärjestelmän vakauden kannalta.

                           —

                           Kantaja ei harjoita enää operatiivista toimintaa markkinoilla. Sillä ei ole ollut enää alkuvuodesta 2012 lähtien uutta liiketoimintaa ja se on komission tukipäätöksen takia selvitystilassa. Se hoitaa suurinta osaa jäljellä olevista veloistaan varainhoitajana sellaisten muiden oikeudellisten yhteisöjen lukuun, jotka ovat ottaneet vastattavakseen kyseisen toiminnan eduista ja riskeistä.

                           —

                           Delegoidulla asetuksella (EU) 2015/63 (4), jossa ei säädetä poikkeuksesta kantajan kaltaisten laitosten osalta, rikotaan direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan 7 kohtaa.

               2)

               Toinen kanneperuste: Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 16 ja 20 artiklan rikkominen
               Koska kantaja on erityistilanteessa muihin vakausmaksuvelvollisiin luottolaitoksiin verrattuna, päätöksillä loukataan yleistä yhdenvertaisuusperiaatetta. Lisäksi niillä rajoitetaan kohtuuttomasti kantajan elinkeinovapautta.

               3)

               Kolmas, toissijaisesti esitetty kanneperuste: Asetuksen (EU) N:o 806/2014 70 artiklan 2 kohdan 1–3 alakohdan, kun se luetaan yhdessä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/81 8 artiklan 1 kohdan a alakohdan, kun se luetaan yhdessä direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan 7 kohdan kanssa, rikkominen.
               Vastaaja on toiminut vakausmaksujen suuruutta laskiessaan virheellisesti, kun se ei ole poistanut kantajan riskitöntä taseeseen sisältyvää varainhoitotoimintaa niistä velkoista, jotka ovat relevantteja vakuusmaksun kantamisen osalta.

               4)

               Neljäs, toissijaisesti esitetty kanneperuste: Asetuksen (EU) N:o 806/2014 70 artiklan 6 kohdan, kun se luetaan yhdessä delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 5 artiklan 3 ja 4 kohdan kanssa
               Vastaaja on toiminut vakausmaksujen suuruutta laskiessaan virheellisesti kun se on soveltanut johdannaissopimusten osalta bruttotarkastelua eikä nettotarkastelua, joka on oikeassa suhteessa riskiin nähden.

               5.

               Viides, toissijaisesti esitetty kanneperuste: Asetuksen (EU) N:o 806/2014 70 artiklan 6 kohdan, kun se luetaan yhdessä delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 6 artiklan 8 kohdan a alakohdan kanssa
               Vastaaja on toiminut vakausmaksujen suuruutta laskiessaan virheellisesti kun se on katsonut kantajan laitokseksi, jossa on meneillään rakenneuudistus. Delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 6 artiklan 5 kohdan c alakohdassa olevan riski-indikaattorin osalta olisi pitänyt käyttää vähimmäisarvoa.

               6.

               Kuudes kanneperuste: Perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan a alakohdan rikkominen, koska vastaajan olisi pitänyt antaa kantajalle mahdollisuus tulla kuulluksi ennen päätöksiensä tekemistä.

               7.

               Seitsemäs kanneperuste: Perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan c alakohdan rikkominen, koska vastaaja ei ole perustellut päätöksiään riittävästi.

      (1)  Yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15.7.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 806/2014 (EUVL 2014, L 225, s. 1)

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 806/2014 yhdenmukaisista soveltamisedellytyksistä yhteiseen kriisinratkaisurahastoon suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen osalta 19.12.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/81 (EUVL 2015, L 15, s. 1.)

      (3)  Luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä sekä neuvoston direktiivin 82/891/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2001/24/EY, 2002/47/EY, 2004/25/EY, 2005/56/EY, 2007/36/EY, 2011/35/EU, 2012/30/EU ja 2013/36/EU ja asetusten (EU) N:o 1093/2010 ja (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 15.5.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/59/EU (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EUVL 2014, L 173, s. 190).

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59/EU täydentämisestä kriisinratkaisun rahoitusjärjestelyihin etukäteen suoritettavien rahoitusosuuksien osalta 21.10.2014 annettu Euroopan komission delegoitu asetus (EU) 2015/63 (EUVL 2015, L 11, s. 44).


title: Asia T-276/08: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.4.2014 – Al-Aqsa v. neuvosto

text:
               24.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/37

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.4.2014 – Al-Aqsa v. neuvosto
   (Asia T-276/08) (1)

   2014/C 194/48
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 236, 13.9.2008.


title: Asia T-128/02: Papeteries Mougeotin 17.4.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
15.6.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 144/61
Kantaja riitauttaa sille määrätyn sakon ja erityisesti sen määrän.       Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Se väittää, että komissio on määrittänyt tosiseikat virheellisesti
ja arvioinut määrittämiään tosiseikkoja väärin kun otetaan
                                                                         –     kumoaa OHMI:n toisen valituslautakunnan 18.2.2002
huomioon erityisesti se, että kantaja osallistui yritysten väliseen
                                                                               tekemän päätöksen N:o R 0466/2000-2,
yhteisjärjestelyyn ainoastaan passiivisesti. Lisäksi komissio on
arvionut väärin sitä, ettei sopimuksia pantu toimeen tai että
niiden toimeenpanoa viivytettiin. Tämä pätee myös huomatta-              –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
viin hinnanlaskuihin ja hinnanvaihteluihin kilpailusääntöjen
rikkomisen aikana sekä tuotantokustannusten vaikutukseen
hintoihin.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
Kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuuden osalta kantaja väit-
tää muun muassa, että komissio ei ole ottanut kohtuullisesti
huomioon yhteisjärjestelyn vähäisten vaikutusten lisäksi sitä,           Kyseessä oleva merkki:           Kuvamerkki ”ECA” (hakemusnro
että alalla vallitsi taloudellisesti huono tilanne ja että rikkomi-                                       1106442)
nen lopetettiin varhaisessa vaiheessa. Lisäksi komissio ei ole
ottanut huomioon sitä, että kantajalla oli yhteisjärjestelyssä           Tavarat tai palvelut:            Luokat 11, 41 ja 42
ainoastaan seurailijan rooli ja että se vaikutti ratkaisevasti
siihen, että kilpailusääntöjen rikkominen lopetettiin varhais-           Valituslautakunnan käsi-         Rekisteröinnistä kieltäytyminen
essa vaiheessa. Komissio on loukannut näin ollen suhteellisuus-          teltäväksi saatettu pää-         tutkimuksen jälkeen
periaatetta ja rikkonut neuvoston asetuksen (ETY) N:o 17/62              tös:
15 artiklan 2 kohtaa.
                                                                         Valituslautakunnan               Kantajan valituksen hylkääminen
                                                                         päätös
Lisäksi kantajaa on syrjitty sille määrätyn sakon osalta suh-
teessa yhteisjärjestelyssä paljon aktiivisemmin toimineisiin             Kanneperusteet:                  –     Asetuksen N:o 40/94 (1)7 ar-
jäseniin.                                                                                tiklan 1 kodhan h alakohdan
                                                                                sekä Pariisin yleissopimuk-
                                                                                sen (2)rikkominen, koska ku-
Kantaja väittää tämän lisäksi, että komissio on loukannut                                                       vamerkki ei ole samanlainen
huolellisen ja puolueettoman tutkinnan periaatetta arvioides-                                                   Europaemblemin kanssa
saan sakon määrän kannalta merkityksellisiä seikkoja, koska
se ei ole tarkastellut kantajan esittämää runsaslukuista näyttöä.
Lopuksi päätös ei ole EY 253 artiklan mukaisen perusteluvaati-
muksen mukainen.                                                         (1) Neuvoston asetus (EY) N:o 40/94, annettu 20 päivänä joulukuuta
                                                                             1993, yhteisön tavaramerkistä (EYVL L 11, s. 1).
                                                                         (2) Pariisin yleissopimus teollisoikeuksien suojaamisesta.
Euroopan yhteisöjen virallinen lehti Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin Tiedonantoja
Concept-Anlagen u. Geräte nach ”GMP” für Produktion
u. Labor GmbH:n 18.4.2002 sisämarkkinoiden harmoni-                      Papeteries Mougeotin 17.4.2002 Euroopan yhteisöjen
sointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama                                 komissiota vastaan nostama kanne
                                kanne
                                                                                (Asia T-128/02)
                          (Asia T-127/02)
                                                                                (2002/C 144/119)
                         (2002/C 144/118)
                       Oikeudenkäyntikieli: saksa                                             (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Concept-Anlagen u. Geräte nach ”GMP” für Produktion u.                   Papeteries Mougeot -niminen yhtiö, kotipaikka Laval-sur-
Labor GmbH, kotipaikka Heidelberg (Saksa), on nostanut                   Vologne (Ranska), on nostanut 17.4.2002 Euroopan yhteisö-
18.4.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                   jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu-
tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-               roopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina
rastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustajana on          ovat asianajajat Guy Barsi, Julien Baumgartner ja Jean-Paul
asianajaja Gregor Jens Hodapp.                                           Hordies, prosessiosoite Luxemburgissa.
 ---pagebreak--- C 144/62                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         15.6.2002
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               komissiolle sitä erittäin vaikeaa tilannetta, johon se oli joutu-
                                                                         nut, ja komission olisi pitänyt kriisitilanteen perusteella määrä-
                                                                         tä pienemmät sakot.
–     ensisijaisesti kumoaa EY:n perustamissopimuksen 81 ar-
      tiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta 20
      päivänä joulukuuta 2001 tehdyn komission päätöksen
      (Asia COMP/E-1/36.212 - Itsejäljentävä paperi)                     (1) EYVL 1996 C 207, s. 4.
–     toissijaisesti alentaa olennaisesti komission määräämän
      sakon määrää
–     velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
      kulut.
                                                                         Distribuidora Vizcaı́na de Papeles Sociedad Limitadan
                                                                         18.4.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                                   ma kanne
Riidanalaisessa päätöksessä komissio on katsonut, että kantaja                                     (Asia T-132/02)
ja kymmenen muuta yritystä ovat rikkoneet EY:n perustamis-
sopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa ja ETA-sopimuksen 53 artik-
                                                                                (2002/C 144/120)
lan 1 kohtaa osallistumalla itsejäljentävän paperin alalla jouk-
koon sellaisia sopimuksia ja yhdenmukaistettuja menettelyta-
poja, joiden yhteydessä ne sopivat hinnankorotuksista, jakoivat                             (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
myyntikiintiöitä, vahvistivat markkinaosuuksia ja ottivat käyt-
töön järjestelmän, jolla ne saattoivat valvoa kilpailua rajoitta-
vien sopimusten toimeenpanoa.
                                                                         Distribuidora Vizcaı́na de Papeles Sociedad Limitada, kotipaik-
Kantaja väittää, että komissio on tehnyt ilmeisen arviointivir-          ka Derio (Biskaja, Espanja), on nostanut 18.4.2002 Euroopan
heen väittäessään, että kantaja oli osallistunut yritysten väliseen      yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
yhteisjärjestelyyn toukokuun 1992 ja syyskuun 1995 välisenä              teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
aikana. Kantaja myöntää osallistuneensa yhteisjärjestelyyn ai-           jina ovat asianajajat Eduardo Pérez Medrano ja Ignacio Delgado
noastaan lokakuun 1993 ja heinäkuun 1995 välisenä aikana.                González.
Komissio ei kantajan mukaan ole osoittanut, että kantaja
olisi osallistunut yhteisjärjestelyyn ennen lokakuuta 1993 tai
heinäkuun 1995 jälkeen. Päätös on tästä syystä kumottava.                Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –     kumoaa EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-
Toissijaisesti kantaja vaatii sille määrätyn sakon määrää alen-                sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta 20 päivänä joulu-
nettavaksi. Se väittää, että sakon määrää on alennettava 48                    kuuta 2001 tehdyn komission päätöksen C(2001) 4573
prosentilla sen vuoksi, että se on osallistunut kilpailusääntöjen              lopullinen (Asia COMP/E-1/36.212 - Itsejäljentävä paperi)
rikkomiseen ainoastaan edellä mainitun ajan.                                   siltä osin kuin siinä katsotaan kantajan osallistuneen
                                                                               paitsi Espanjan markkinoita koskeviin yritysten välisiin
                                                                               yhteisjärjestelyihin, myös koko yhteismarkkinat ja ETA:n
Kantaja väittää lisäksi, että sakko ei ole oikeassa suhteessa                  kattavaan kartelliin, ja toissijaisesti alentaa komission sille
siihen vastuuseen, joka sillä on kilpailusääntöjen rikkomisesta,               määräämää sakkoa
ja että komissio on soveltanut väärin komission tiedonantoa
sakkojen määräämättä jättämisestä tai lieventämisestä kartelle-
                                                                         –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
ja koskevissa asioissa. (1)
Kantajan yhteistyön perusteella komission olisi pitänyt ehdot-
taa sakkoja alennettavaksi 75 prosentilla.                               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Lopuksi kantaja väittää, että komissio ei ole ottanut huomioon           Esillä oleva kanne koskee samaa komission päätöstä, joka on
yhteisjärjestelyn defensiivistä luonnetta. Kantaja on selostanut         riitautettu asiassa T-109/02, Bolloré vastaan komissio. (1)


title: Asia T-202/02: Makedoniko Metro, Mihaniki A.E. ym. -nimisen yhteisyrityksen 3.7.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
9.11.2002              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 274/25
                                             ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
Makedoniko Metro, Mihaniki A.E. ym. -nimisen yhteisyri-               c)    velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission osoittamaan
tyksen 3.7.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan                      kaikille yksiköilleen muistion, jolla palautetaan Mihaniki
                          nostama kanne                                     A. E. -yhtiön ja sen hallituksen puheenjohtajan Prodro-
                                                                            mos Emfietzoglosin maine ja kunnia; ensimmäisen oi-
                                                                            keusasteen tuomioistuinta vaaditaan velvoittamaan Eu-
                         (Asia T-202/02)                                    roopan yhteisöjen komissio esittämään kyseiselle tuo-
                                                                            mioistuimelle ja antamaan tiedoksi kantajalle 7.4.1998 ja
                                                                            27.8.1998 pidettyjen kokousten pöytäkirjat ja päätökset,
                         (2002/C 274/45)                                    jotka tehtiin näissä kokouksissa, sekä kaikki Moggin,
                                                                            Montin ja puheenjohtaja Prodin kirjeiden alkuperäiskap-
                                                                            paleet;
                   (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
                                                                      d)    velvoittaaa Euroopan yhteisöjen komission ja sen viralli-
                                                                            set elimet korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut ja
                                                                            kaikki oikeudenkäynnin hoitoon liittyvät kulut;
Makedoniko Metro, Mihaniki A.E. ym. -niminen yhteisyritys,
kotipaikka Thessaloniki (Kreikka), on nostanut Euroopan               e)    kuulee todistajina seuraavia kantajien ehdottamia henki-
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa                        löitä:
3.7.2002 kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
Kantajan edustajana on asianajaja Christos Gkonis, Ateena,                  i)     Euroopan oikeusasiamies Jacob Söderman
prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                            ii)    Euroopan oikeusasiamiehen avustajat I. Harden ja
                                                                                O. Verheecke
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                            iii) Mihaniki A. E. -yhtiön hallituksen puheenjohtaja
a)   hyväksyy kantajan kanteen kokonaisuudessaan;                                  Prodomos Emfietzoglos
                                                                            iv) kuka tahansa muu, jonka kuuleminen katsotaan
b)   velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission ja sen viralliset                    tarpeelliseksi sen jälkeen, kun Euroopan yhteisöjen
     elimet, joita vastaan kanne on nostettu, alkukappaleen,
                                                                                komissio on esittänyt esitettäviksi pyydetyt asia-
     jonka otsikkona on Euroopan yhteisöjen elinten henkilö-                       kirjat.
     kohtaisen vastuun jakautuminen, mukaisesti maksamaan
     yhteisvastuullisesti
     i)   Mihaniki A. E. -nimiselle yhtiölle 23 578 050 euroa
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
          8 prosentin korkoineen 29.11.1996 tai 27.8.1998
          lähtien sekä 224 654 euroa ja 60 000 000 euroa
          8 prosentin viivästyskorkoineen tämän kanteen nos-
          tamisesta lähtien;                                          Kantaja väittää lainvastaisiksi niitä Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                      sion päätöksiä, joissa päätettiin lopettaa kantajan sen kantelun
                                                                      käsitteleminen, jossa se esitti, että Kreikan toimivaltaiset viran-
     ii)  Mihaniki A. E. -yhtiön hallituksen puheenjohtajalle         omaiset olivat menetelleet lainvastaisesti, kun ne eivät antaneet
          Prodromos Emfietzoglosille vahingonkorvaukseksi             kantajalle Thessalonikin kaupungin metron rakennusurakkaa.
          aineettomasta vahingosta 15 000 000 euroa 8 pro-
          sentin viivästyskorkoineen kanteen nostamisesta
          lähtien;                                                    Kantaja väittää, että nämä päätökset ovat sen kärsimän vahin-
                                                                      gon syy ja että ne ovat ristiriidassa julkisia rakennusurakoita
     iii) Mihaniki A.E. -yhtiölle saamatta jäävistä tuloista          koskevan yhteisön oikeuden kanssa. Lisäksi ne ovat ristiriidassa
          1025839588 euroa 8 prosentin korkoineen tämän               yhtäläisten kilpailumahdollisuuksien takaamista koskevan pe-
          kanteen nostamisesta lähtien;                               riaatteen, syrjintäkiellon periaatteen ja yhdenvertaista kohtelua
                                                                      koskevan periaatteen kanssa samoin kuin suhteellisuusperiaat-
                                                                      teen, perusteluvelvollisuutta koskevan periaatteen ja hyvän
     iv) Makedoniko Metro -nimiselle yhteisyritykselle, josta         hallinnon periaatteen kanssa. Kantajan mukaan komissio louk-
          20 prosenttia kuuluu ABB Daimler-Benz Transpor-             kasi päätöksillään oikeutta tulla kuulluksi ja tulla autetuksi ja
          tation (Deutschland) GmbH:lle (Adtranz) ja                  käytti väärin toimivaltuuksiaan.
          0,35 prosenttia Belgian Transport and Urban Infra-
          structure Consultille (Transurb Consult), yhteensä
          110 754 352 euroa;


title: Asia C-258/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 4.3.2010 — Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristö — Direktiivi 2008/1/EY — ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistäminen — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/14

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 4.3.2010 — Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-258/09) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Ympäristö - Direktiivi 2008/1/EY - ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistäminen - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   2010/C 113/20
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Alcover San Pedro ja A. Marghelis)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta (asiamies: T. Materne)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 15.1.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/1/EY (EUVL L 24, s. 8) 5 artiklan 1 kohdassa edellytettyjen, Vallonian hallintoaluetta koskevien toimenpiteiden toteuttamatta jättäminen tai niistä ilmoittamatta jättäminen asetetussa määräajassa — Olemassa olevat laitokset, joilla voi olla vaikutuksia ilmaan, veteen ja maaperään kohdistuviin päästöihin sekä ympäristön pilaantumiseen.

      Tuomiolauselma

               1)

               Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 15.1.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/1/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se on sallinut Vallonian hallintoalueella olemassa olevien laitosten toiminnan kyseisen direktiivin 5 artiklan 1 kohdan vastaisesti, sillä direktiivin 3, 7, 9, 10 ja 13 artiklan, 14 artiklan a ja b alakohdan ja 15 artiklan 2 kohdan vaatimuksia ei ole noudatettu ja tällainen toiminta on jatkunut määräajaksi asetetun 30.10.2007 jälkeen.

               2)

               Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 220, 12.9.2009.


title: Asia T-353/03: Inge-Lise Nielsenin 14.10.2003 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
C 7/38                   FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                     10.1.2004
Giorgio Lebedefin 15.10.2003 Euroopan yhteisöjen ko-                  Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                missiota vastaan nostama kanne
                                                                      –     kumoaa neuvoston varapääsihteerin 29.11.2002 teke-
                          (Asia T-352/03)                                   män päätöksen, jolla kantajan nimeä ei ole otettu palkka-
                                                                            luokkaan C2 ylennettyjen virkamiesten luetteloon vuoden
                            (2004/C 7/69)                                   2002 ylennyskierroksella
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Giorgio Lebedef, kotipaikka Senningerberg (Luxemburg), on
nostanut 15.10.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Gilles
Bounéou ja Frédéric Frabetti, prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                      Kantaja vetoaa kanteensa tueksi henkilöstösääntöjen 45 artik-
                                                                      lan rikkomiseen siltä osin kuin vastaaja on tehnyt ilmeisen
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            arviointivirheen suorittaessaan ansioiden vertailun ottamatta
                                                                      huomioon arviointien eroja toimielimen eri yksiköiden välillä.
–     myöntää kantajalle 5 000 euron summan vahingonkor-
      vauksena henkisestä kärsimyksestä, joka hänelle on aiheu-
      tunut siitä, että hänestä ajanjaksolle 1999–2001 laadittu
      jaksoittainen arviointikertomus laadittiin viiveellä (viiväs-
      tynyt lisääminen kantajan henkilökansioon)
–     päättää oikeudenkäyntikuluista ja velvoittaa komission
      korvaamaan ne.
                                                                      Gemma Reggimentin 20.10.2003 Euroopan parlamenttia
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                        vastaan nostama kanne
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa siihen, että henkilöstösääntö-                                  (Asia T-354/03)
jen 43 artiklan täytäntöönpanon yleisiä suuntaviivoja on
rikottu, hyvän hallinnon periaatetta on loukattu ja huolenpito-
velvollisuutta on laiminlyöty. Kantaja väittää, että hänelle on                                   (2004/C 7/71)
aiheutunut tästä henkistä kärsimystä ja että kyseessä on lisäksi
henkinen ahdistelu, jolla pyritään rajoittamaan ammatillisen
järjestäytymisen vapautta.                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                      Gemma Reggimenti, kotipaikka Woluwé-Saint-Lambert (Bel-
                                                                      gia), on nostanut 20.10.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
Inge-Lise Nielsenin 14.10.2003 Euroopan unionin neuvos-               sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan parla-
                   toa vastaan nostama kanne                          menttia vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Claudine
                                                                      Junion, prosessiosoite Luxemburgissa.
                          (Asia T-353/03)
                                                                      Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
                            (2004/C 7/70)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     –     kumoaa Euroopan parlamentin 17.7.2003 tekemän pää-
                                                                            töksen sikäli, kuin siinä kieltäydytään maksamasta kanta-
                                                                            jalle matkakuluja 6.8.1999 lähtien
Inge-Lise Nielsen, kotipaikka Villers-la-Ville (Belgia), on nosta-
                                                                      –     velvoittaa Euroopan parlamentin maksamaan kantajalle
nut 14.10.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
                                                                            tämän tyttären eduksi matkakulut 6.8.1999 lähtien
teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa
vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Sébastien Orlandi,
Albert Coolen, Jean-Noël Louis ja Etienne Marchal, prosessio-         –     velvoittaa Euroopan parlamentin korvaamaan oikeuden-
soite Luxemburgissa.                                                        käyntikulut.


title: Asia C-64/07: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 8.10.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti

text:
               22.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/32

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 8.10.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti
   (Asia C-64/07) (1)

   (2007/C 315/58)

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 69, 24.3.2007.


title: Asia C-352/09 P: Valitus, jonka ThyssenKrupp Nirosta AG, aikaisemmin ThyssenKrupp Stainless AG, on tehnyt 2.9.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-24/07, ThyssenKrupp Stainless AG v. Euroopan yhteisöjen komissio, 1.7.2009 antamasta tuomiosta

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/27

         Valitus, jonka ThyssenKrupp Nirosta AG, aikaisemmin ThyssenKrupp Stainless AG, on tehnyt 2.9.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-24/07, ThyssenKrupp Stainless AG v. Euroopan yhteisöjen komissio, 1.7.2009 antamasta tuomiosta
   (Asia C-352/09 P)
   2009/C 282/47
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: ThyssenKrupp Nirosta AG, aikaisemmin ThyssenKrupp Stainless AG, (edustajat: asianajajat M. Klusmann ja S. Thomas)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               1)

               Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-24/07 (ThyssenKrupp Stainless AG v. komissio) 1.7.2009 antama tuomio on kumottava

               2)

               toissijaisesti asia on palautettava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen sen uudelleen käsittelemiseksi

               3)

               edelleen toissijaisesti vastapuolen 20.12.2006 tekemässä riidanalaisessa päätöksessä valittajalle asettamaa sakkoa on kohtuullistettava

               4)

               valituksen vastapuoli on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tämän valituksen kohteena on ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, jolla hylättiin valittajan kumoamiskanne komission (jäljempänä valituksen vastapuoli) HT 65 artiklan mukaisesta menettelystä 20.12.2006 tekemästä päätöksestä. Kyseinen menettely koskee ruostumattomasta teräksestä valmistettujen tuotteiden markkinoilla tehtyä kilpailusääntöjen rikkomista, joka päättyi valituksen vastapuolen mukaan tammikuussa 1998. Rikkominen kuului HT 65 artiklan soveltamisalaan.
   Valittaja nojautuu valituksessaan viiteen valitusperusteeseen.
   Valittaja väittää ensimmäisessä valitusperusteessaan, että nulla poena sine lege -periaatetta on loukattu, asetuksen (EY) N:o 1/2003 (jäljempänä asetus N:o 1/2003) 23 artiklaa ja EY 5 artiklaa, EY 7 artiklan 1 kohtaa ja EY 83 artiklaa on rikottu sekä EHTY:n allekirjoittajavaltioiden itsemääräämisoikeutta on loukattu siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on vahvistanut valituksen vastapuolen esittämän oikeudellisen perustan — joka koostuu HT 65 artiklan 1 kohdasta luettuna yhdessä asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan kanssa. HT 65 artiklan 1 kohta ei ole EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen jälkeen enää ollut pätevä rangaistussäännös. Tämän vuoksi valituksen vastapuoli on toiminut sine lege. Sakon määräämistä ei voida myöskään täydentävästi perustaa asetuksen N:o 1/2003 23 artiklaan. Tässä säännöksessä sallitaan sopimuksen toimivallan jaon mukaan seuraamuksen määrääminen vain EY:n perustamissopimuksen, eikä EHTY:n perustamissopimuksen määräysten rikkomisesta.
   Valittaja väittää toisessa valitusperusteessaan, että res iudicata ja nulla poena sine lege -periaatteita on loukattu ja että asetuksen N:o 1/2003 23 artiklaa on sovellettu virheellisesti siltä osin, kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on vahvistanut valituksen vastapuolen näkemyksen siitä, että valittaja voidaan saattaa Thyssen Stahl AG:n sijasta vastuuseen sen rikkomisesta. Thyssen Stahl AG on edelleen olemassa maksukykyisenä yhtiönä, joten valituksen vastapuoli olisi näin ollen voinut esittää vaatimuksensa sille. Myös yhteisöjen tuomioistuimen on katsonut näin yhdistetyissä asioissa C-65/02 P ja C-73/02 P vuonna 2005 antamassaan tuomiossa, joka koski valituksen vastapuolen alkuperäistä päätöstä vuodelta 1998. Vaikka yhteisöjen tuomioistuimen lähtökohtana on tässä tuomiossa ollut aineellisen vastuun siirtyminen valittajalle, se ei ole oikeusvoimainen esillä olevassa menettelyssä, koska sen perustana on vastapuolen uusi päätös. Valittaja ei voi myöskään missään tapauksessa antamansa ilmoituksen perusteella, jolla vain todettiin siviilioikeudellisen vastuun siirtyminen, olla vastuussa Thyssen Stahl AG:n toimista, koska yrityksen antama ilmoitus ei voi koskaan johtaa sakon siirtymiseen.
   Valittaja väittää kolmannessa valitusperusteessaan, että täsmällisyysperiaatetta on loukattu. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen vahvistamasta asetuksen N:o 1/2003 23 artiklasta seuraamuksen määräämisen oikeudellisena perustana ei ilmene riittävän selvästi ja yksiselitteisesti, että se koskee HT 65 artiklan 1 kohdan rikkomista. Sitä paitsi valituksen vastapuolen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen hyväksymää kantaa ”vastuun siirtymisestä ilmoituksen nojalla” ei ole määritelty lainsäädännössä riittävän selvästi ja yksiselitteisesti soveltamisedellytystensä tai oikeudellisten seuraamustensa osalta.
   Valittaja väittää neljännessä valitusperusteessaan, että vanhentumissäännöksiä on rikottu. Koska valittajalle on määrätty pelkästään alun perin Thyssen Stahl AG:n vastattavana ollut sakko, myös sen vanhentumista on arvioitava Thyssen Stahl AG:iin nähden. Koska se ei valittanut valituksen vastapuolen alkuperäisestä päätöksestä, vanhentuminen sitä kohtaan ei ole levännyt. Tämän vuoksi on tapahtunut vanhentuminen, joten myöskään valittajan johdettu vastuu Thyssen Stahl AG:n toimista ei tule kyseeseen.
   Viides valitusperuste koskee sakon laskemista koskevien periaatteiden loukkaamista. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on perusteettomasti jättänyt alentamatta sakkoa, vaikka valittaja on esillä olevassa menettelyssä vahvistanut kaikki tosiseikat, jotka komissio on katsonut HT 65 artiklan 1 kohdan rikkomiseksi. Tämän yhteistyön palkitsemista ei olisi tullut hylätä sillä perusteella, että valittaja on oikeudellisilla perusteilla moittinut HT 65 artiklan 1 kohdan soveltamista ja samoin oikeudellisilla perusteilla kieltänyt Thyssen Stahl AG:n vastuun siirtymisen sille. Viittaus säännöstenvastaisiin oikeudellisiin arviointeihin ei vähennä yhteistyön arvoa, koska oikeudelliset kysymykset on aina tutkittava viran puolesta, eivätkä ne koskaan — siis osapuolten myöntämisistä riippumatta — saa johtaa viranomaisten lainvastaisiin päätöksiin.


title: Asia T-14/10: Kanne 18.1.2010 — CheckMobile v. SMHV (carcheck)

text:
               27.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/35

         Kanne 18.1.2010 — CheckMobile v. SMHV (carcheck)
   (Asia T-14/10)
   2010/C 80/59
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: CheckMobile GmbH — The Process Solution Company (Hampuri, Saksa) (edustaja: Rechtsanwalt K. Lodigkeit)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljännen valituslautakunnan 18.11.2009 tekemä päätös (asia R 595/2009-4) on kumottava siltä osin, kuin sillä hylättiin tavaramerkkihakemus ”carcheck” asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan nojalla

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”carcheck” luokkiin 9, 16, 35, 36, 38, 41, 42 ja 45 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten (hakemus nro 7 368 681)

      Tutkijan päätös: hakemuksen osittainen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: tutkijan päätöksen osittainen kumoaminen

      Kanneperusteet: asetuksen N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen, koska valituslautakunta on tulkinnut liian laajasti tavaramerkkiä, joka muodostuu yksinomaan kuvailevasta merkistä, koskevaa rekisteröinnin estettä.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1–36).


title: Asia T-395/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 4.6.2012 — Elti v. unionin Montenegron edustusto (Kumoamiskanne — Julkiset tavaranhankinnat — Tarjouspyyntömenettely — Montenegron julkisten radio- ja televisiolähetysten digitalisointi — Unionin Montenegron edustuston tekemä hankintapäätös — Vastaaja-aseman puuttuminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               28.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 227/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 4.6.2012 — Elti v. unionin Montenegron edustusto
   (Asia T-395/11) (1)

   (Kumoamiskanne - Julkiset tavaranhankinnat - Tarjouspyyntömenettely - Montenegron julkisten radio- ja televisiolähetysten digitalisointi - Unionin Montenegron edustuston tekemä hankintapäätös - Vastaaja-aseman puuttuminen - Tutkimatta jättäminen)
   2012/C 227/35
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Elti d.o.o. (Gornja Radgona, Slovenia) (edustaja: asianajaja N. Zidar Klemenčič)

      Vastaaja: Euroopan unionin Montenegron edustusto (edustajat: aluksi asiamies N. Bertolini, sittemmin asianajajat J. Stuyck et A. M. Vandromme)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensisijaisesti vaatimus unionin Montenegron edustuston päällikön 21.3.2011 tekemän sellaisen päätöksen kumoamiseksi, jolla hylättiin kantajan tarjous laitteiston toimittamisesta Montenegron julkisten radio- ja televisiolähetysten digitalisointia varten ja jolla vastaavasti hyväksyttiin toisen yrityksen tekemä tarjous, ja toissijaisesti vahingonkorvausvaatimus

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Elti d.o.o. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut välitoimimenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut mukaan luettuina.

      (1)  EUVL C 282, 24.9.2011.