title: Asian T-188/96 poistaminen rekisteristä

text:
 14.6.97           | FI |                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 181 /23
         Asian T-187/96 (') poistaminen rekisteristä                       Asian T-139/95 ( J ) poistaminen rekisteristä
                        ( 97/C 181 /50 )                                                  ( 97/C 181 /53
               (Oikeuaenkäyntikieli: ranska)                                       (Oikeuaenkäyntikieli: ranska)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois            Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuimen ensimmäisen laajennetun jaoston puheenjohtajan             tuimen toisen jaoston puheenjohtajan 15.4.1997 antamalla
19.3.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste          määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
ristä on poistettu asia T-187/96, Salini Costruttori Spa v.       T-139/95 , Georges Cantone v. Euroopan yhteisöjen komis
Euroopan yhteisöjen komissio.                                     sio .
(M EYVL N:o C 27, 25.1.1997.
                                                                  (') EYVL N:o C 229 , 2.9.1995 .
         Asian T- 18 8/96 (') poistaminen rekisteristä
                                                                           Asian T-213/96 (') poistaminen rekisteristä
                        ( 97/C 181 /51 )
                                                                                ( 97/C 181 /54 )
               (Oikeuaenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (Oikeuaenkäyntikieli: ranska)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuimen ensimmäisen laajennetun jaoston puheenjohtajan             Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
19.3.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste          tuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 18.4.1997 an
ristä on poistettu asia T- 18 8/96, Salini Costruttori Spa v.     tamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on pois
Euroopan yhteisöjen komissio.                                     tettu asia T-213/96 , Giorgio Lebedef v. Euroopan yhteis
                                                                  öjen komissio.
(•) EYVL N:o C 40, 8.2.1997.
                                                                  (') EYVL N:o C 54, 22.2.1997.
         Asian T-196/96 (') poistaminen rekisteristä
                        ( 97/C 181 /52 )                                   Asian T-133/96 ( ] ) poistaminen rekisteristä
                                                                                ( 97/C 181 /55 )
               (Oikeuaenkäyntikieli: ranska)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois                            (Oikeuaenkäyntikieli: hollanti)
tuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 10.4.1997 an
tamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on pois         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tettu asia T-196/96, Giorgio Lebedef v. Euroopan yhteisö         tuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 23.4.1997 an
jen komissio.                                                     tamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on pois
                                                                  tettu asia T-133/96, Michael Boessen v. talous- ja sosiaali
                                                                  komitea .
(M EYVL N:o C 54, 22.2.1997.
                                                                  (M EYVL N:o C 318 , 26.10.1996 .


title: Asia T-57/01: Solvay S.A:n 12.3.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
2.6.2001                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 161/21
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       Solvay S.A:n 12.3.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                                vastaan nostama kanne
Kantaja on rehun lisäaineen ToyoCerinin kehittäneen ja maail-                                        (Asia T-57/01)
manlaajuisen sen ainoana tuottajana olevan japanilaisen yrityk-
sen ASAHI VET JAPAN Co. Ltd:n tytäryhtiö. Kantaja valmistaa
tätä lisäainetta Espanjassa Euroopan markkinoita varten ja                                          (2001/C 161/45)
myy sitä Euroopassa. Se on tässä ominaisuudessa hakijana
menettelyssä, jossa haetaan yhteisön hyväksymisen myöntä-
mistä lisäaineelle ToyoCerin neuvoston direktiivin
70/524/ETY (1) 3 ja sitä seuraavien artiklojen nojalla.                                       (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                          Solvay S.A., kotipaikka Bryssel, on nostanut 12.3.2001 Euroo-
Kantaja haki ensimmäisen kerran vuonna 1991 yhteisön                      pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
hyväksymistä ToyoCerinin käytölle kaikkien eläinryhmien                   kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan
osalta ja vuonna 1994 sen käyttö hyväksyttiin väliaikaisesti              edustajina ovat asianajajat Lucien Simont, Paul Alain Foriers,
eläinryhmien lihasiat, porsaat ja emakot osalta. Tätä väliaikaista        Guy Block, Frédéric Louis ja Anne Vallery.
hyväksyntää pidennettiin huhtikuuhun 1999. Muiden eläinten,
kuten esim. broilereiden, vasikoiden ja broilerikanien osalta
ToyoCerinin käyttö hyväksyttiin väliaikaisesti asetuksella (EY)           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
N:o 1411/1999 (2). Kantajan mukaan tämä hyväksyntä on
jätetty tällä välin pidentämättä ja kantajan hakemuksesta
ToyoCerinin hyväksymiseksi rajoittamattomaksi ajaksi lihasi-              –     toteaa, että menettelyt ovat rauenneet kuluneen ajanjak-
kojen, porsaiden ja emakoiden osalta, ei ole päätetty.                          son takia
                                                                          –     kumoaa joka tapauksessa komission 13.12.2000 teke-
Kanteella riitautetaan komission päätös viivästyttää kantajan                   män päätöksen, joka koskee EY:n perustamissopimuksen
tekemän sellaisen hakemuksen käsittelyä, jossa kantaja oli                      82 artiklan soveltamista koskevaa menettelyä
hakenut ToyoCerinin käytön hyväksymistä rajoittamattomaksi                      (COMP/33.133-C: Soodakarbonaatti – Solvay)
ajaksi sikojen sekä sen käytön väliaikaisen hyväksymisen
pidentämistä muiden eläinryhmien osalta. Kantaja katsoo, että
                                                                          –     toteaa, että oikeus määrätä sakkoja on vanhentunut
sillä on direktiivin 70/524/ETY nojalla oikeus saada hakemansa
hyväksyminen ja että komission päätöksellä olla ehdottamatta
hyväksynnän myöntämistä pysyvälle rehukomitealle ja viiväs-               –     kumoaa joka tapauksessa riitautetun päätöksen 2 artiklan
tyttää kantajan hakemuksen käsittelyä, rikotaan kyseistä sään-                  siltä    osin,     kuin     siinä määrätään         kantajalle
nöstä.                                                                          20 000 000 euroa sakkoa
                                                                          –     toteaa, että kantajalle ei ole määrättävä sakkoja tai ainakin,
Kantajan mukaan se saa tässä asiassa vallitsevien luottamuksel-                 että niitä on huomattavasti vähennettävä
listen olosuhteiden takia luottaa siihen, että ToyoCerinille
myönnetään ennen sille myönnetyn väliaikaisen hyväksymisen
päättymistä uusi hyväksyminen muiden eläinryhmien paitsi                  –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
sikojen osalta. Menettelyllä rikotaan lisäksi hyväksymismenet-
telyn kestosta annettuja määräaikasäännöksiä ja riitautetulla
päätöksellä loukataan suhteellisuusperiaatetta ja direktiivissä
70/524/ETY säädettyä perusteluvelvollisuutta.                             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          Kantaja on yhtiö, johon sovelletaan Belgian oikeutta ja joka
                                                                          toimii soodakarbonaattisektorilla yhdeksässä Euroopan val-
(1) Rehujen lisäaineista 23 päivänä marraskuuta 1970 annettu neu-         tiossa alalla markkinointiyksikköjensä välityksellä.
    voston direktiivi 70/524/ETY (EYVL L 270, s. 1), muutettu
    viimeksi 11.1.1999 annetulla komission asetuksella (EY)
    N:o 45/1999 (EYVL L 6, s. 3).                                         Komissio antoi 19.12.1990 päätöksen 91/298/ETY (1), jossa
(2) Uusien rehun lisäaineiden ja niiden käyttötapojen hyväksymisestä      se totesi, että kantaja oli määräävässä markkina-asemassa
    29 päivänä kesäkuuta 1999 annettu komission asetus (EY)               manner-Euroopan soodamarkkinoilla ja väärinkäytti tätä ase-
    N:o 1411/1999, (EYVL L 164, s. 56).
                                                                          maansa, ja määräsi kantajalle 20 000 000 ecun sakot. Ensim-
                                                                          mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostettiin tätä päätöstä
                                                                          koskeva kumoamiskanne. Ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                          mioistuin kumosi tämän päätöksen 29.6.1995 annetulla tuo-
                                                                          miolla (2). Yhteisöjen tuomioistuin hylkäsi komission tätä
                                                                          tuomiota koskevan valituksen (3).
 ---pagebreak--- C 161/22                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          2.6.2001
Komissio teki 13.12.2000 päätöksen (4), jossa se totesi, että          Asiaratkaisun osalta kantaja vetoaa siihen, että komissio
kantaja oli rikkonut EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan             rikkoi EY:n perustamissopimuksen 82 artiklaa määritellessään
määräyksiä kilpailun poissulkemista tai sen erittäin voimakasta        maantieteelliset markkinat ottamatta huomioon todellisia kil-
rajoittamista koskevalla käyttäytymisellään tekemällä mm.              pailuolosuhteita ja siihen, että se ei ole tämän artiklan mukai-
sellaisia sopimuksia, jotka velvoittivat asiakkaat tekemään            sessa määräävässä markkina-asemassa soodakarbonaattimark-
hankintansa kantajalta. Komissio määräsi kantajalle päätökses-         kinoilla.
sään 20 000 000 euroa sakkoa.
                                                                       Kantaja vetoaa siihen, että tosiseikat eivät tue komission
                                                                       väitettä, jonka mukaan kantaja olisi toteuttanut erilaisia kilpai-
                                                                       lun poissulkemiseen tähtääviä menettelyjä ja että väite on
Kantaja vaatii tämän päätöksen kumoamista.                             oikeudellisesti virheellinen. Kantaja väittää lisäksi, että komis-
                                                                       sio ei perustellut päätöstään asianmukaisesti.
                                                                       Kantaja vaatii toissijaisesti maksettaviksi määrättyjen sakkojen
                                                                       mitätöimistä tai niiden vähentämistä. Se vetoaa siihen, että
Kantaja vetoaa väitteidensä tueksi siihen, että komissio ei            koska komission oikeus määrätä kantajalle sakkoja oli vanhen-
ole ottanut huomioon kulunutta ajanjaksoa. Viiden vuoden               tunut riitautettua päätöstä tehtäessä, komissio on rikkonut
vanhentumisaika, joka oletettavasti keskeytyi ensimmäisen              asetuksen N:o 17 15 artiklaa. Komission väitetään myös
oikeusasteen tuomioistuimen käsittelemän kumoamismenette-              arvioineen väärin rikkomuksen vakavuuden ja keston ja jättä-
lyn aikana, olisi päättynyt tammikuussa 2000. Komission                neet huomioimatta lieventävät asianhaarat. Kantaja väittää
väitetään näin ollen tehneen päätöksensä useita kuukausia sen          lopuksi, että sakko on kohtuuton ja suhteeton ja että se ei ota
jälkeen, kun oikeus määrätä sakkoja oli jo vanhentunut.                huomioon kulunutta ajanjaksoa.
Kantaja vetoaa myös siihen, että komissio on loukannut
oikeutta tulla tuomituksi kohtuullisessa ajassa, koska kantajaa
syytetään sellaisista seikoista, joiden väitetään tapahtuneen
vuoden 1983 ja loppuvuoden 1990 välillä.
                                                                       (1) Komission 19.12.1990 tekemä päätös 91/299/ETY (asia
                                                                           IV/33.133-C: Soodakarbonaatti – Solvay), EYVL L 152, s. 21.
                                                                       (2) Asia T-32/91, Solvay v. komissio, Kok. 1995, s. II-1825.
                                                                       (3) Yhdistetyt asiat C-287/95 P ja C-288/95 P, komissio v. Solvay,
                                                                           tuomio 6.4.2000, Kok. 2000, s. I-2391.
                                                                       (4) Komission 13.12.2000 tekemä päätös, joka koskee EY:n perusta-
Kantajan mukaan päätös annettiin ennen komissaarien kolle-
                                                                           missopimuksen 82 artiklan soveltamista koskevaa menettelyä
gion kokousta. Kantaja vetoaa kollegiaalisen periaatteen ja                (COMP/33.133-C: Soodakarbonaatti – Solvay).
oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen.
Riitautetun päätöksen väitetään myös rikkovan päätöksen
antamista edeltäviä olennaisia muotomääräyksiä ja loukkaavan
kantajan puolustautumisoikeuksia ja oikeutta tulla kuulluksi.
Kantajan mukaan komissio ei voi vedota 19.12.1990 tehtyä
päätöstä edeltävään hallinnolliseen menettelyyn, koska tällä
menettelyllä rikottiin useita menettelymääräyksiä ja koska             Solvay S.A:n 12.3.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota
kantajaa olisi pitänyt kuulla, jotta se olisi voinut esittää                                 vastaan nostama kanne
huomautuksensa.
                                                                                (Asia T-58/01)
                                                                                (2001/C 161/46)
Kantajan mukaan komissio ei ole aloittanut uudelleen päätöstä
91/299/ETY edeltävää hallinnollista menettelyä ja se ei ole
saanut uutta väitetiedoksiantoa eikä se näin ollen ole voinut
vastata näihin väitteisiin. Komission väitetään loukanneen                                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
hyvän hallintotavan ja riippumattoman tutkinnan periaatetta
sekä suhteellisuusperiaatetta, koska se teki päätöksen, joka
vastaa lähes sanatarkasti vuonna 1990 tehtyä päätöstä, otta-           Solvay S.A., kotipaikka Bryssel, on nostanut 12.3.2001 Euroo-
matta huomioon muun muassa kulunutta ajanjaksoa, komis-                pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
sion ristiriitaisia kantoja asiaa koskevien olennaisten seikkojen      kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan
arvioinnissa ja kantajan tällä välin esittämää puolustusai-            edustajina ovat asianajajat Lucien Simont, Paul Alain Foriers,
neistoa.                                                               Guy Block, Frédéric Louis ja Anne Vallery.


title: Asia T-170/13: Kanne 21.3.2013 — Benelli Q.J. v. SMHV — Demharter (MOTOBI)

text:
               25.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 147/27

         Kanne 21.3.2013 — Benelli Q.J. v. SMHV — Demharter (MOTOBI)
   (Asia T-170/13)
   2013/C 147/49
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Benelli Q.J. Srl (Pesaro, Italia) (edustaja: asianajaja P. Lukácsi)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Demharter GmbH (Dillingen, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               muuttamaan vastaajan päätöstä ja määräämään, että menetetyksi julistamista koskeva vaatimus on hylättävä

               —

               siinä tapauksessa, että unionin yleinen tuomioistuin katsoisi, että tavaramerkin tosiasiallista käyttöä koskeva näyttö on tutkittava perusteellisesti uudelleen, kumoamaan vastaajan päätöksen ja palauttamaan asian SMHV:n käsiteltäväksi uudelleentarkastelua ja uutta päätöstä varten

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka menetetyksi julistamista on vaadittu: Sanamerkki ”MOTOBI” luokkaan 12 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkirekisteröinti nro 835 264

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Kantaja

      Yhteisön tavaramerkin menettämistä koskevan vaatimuksen esittäjä: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Yhteisön tavaramerkin menetetyksi julistaminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohdan virheellinen soveltaminen.


title: Asia T-43/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.12.2014 – Heidrick & Struggles International v. SMHV (THE LEADERSHIP COMPANY) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin THE LEADERSHIP COMPANY rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EU) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)

text:
               9.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/52

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.12.2014 – Heidrick & Struggles International v. SMHV (THE LEADERSHIP COMPANY)
   (Asia T-43/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin THE LEADERSHIP COMPANY rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EU) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta))
   (2015/C 046/67)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Heidrick & Struggles International Inc. (Chicago, Illinois, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja A. Norris)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: I. Harrington)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 10.10.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 338/2013 2), joka koskee hakemusta sanamerkin THE LEADERSHIP COMPANY rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Heidrick & Struggles International Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 129, 28.4.2014.


title: Asia C-543/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 17.1.2013 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Woningstichting Maasdriel v. Staatssecretaris van Financiën (Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — 135 artiklan 1 kohdan k alakohta, luettuna yhdessä 12 artiklan 1 ja 3 kohdan kanssa — Rakentamaton maa — Rakennusmaa — Käsitteet — Purkutyöt uudisrakennusta varten — Vapautus arvonlisäverosta)

text:
               2.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 17.1.2013 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Woningstichting Maasdriel v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-543/11) (1)

   (Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 135 artiklan 1 kohdan k alakohta, luettuna yhdessä 12 artiklan 1 ja 3 kohdan kanssa - Rakentamaton maa - Rakennusmaa - Käsitteet - Purkutyöt uudisrakennusta varten - Vapautus arvonlisäverosta)
   2013/C 63/07
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Woningstichting Maasdriel

      Vastapuoli: Staatssecretaris van Financiën

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Hoge Raad der Nederlanden — Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 135 artiklan 1 kohdan k alakohdan, tulkinta yhdessä saman direktiivin 12 artiklan 1 ja 3 kohdan kanssa — Direktiivissä säädetyt verovapautukset — Rakentamattoman maan luovutus

      Tuomiolauselma

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 135 artiklan 1 kohdan k alakohtaa on yhdessä sen 12 artiklan 1 ja 3 kohdan kanssa tulkittava siten, että ensin mainitussa säännöksessä säädetty arvonlisäverovapautus ei kata pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen rakentamattoman maan luovutusta sillä sijainneen rakennuksen purkamisen jälkeen siinäkään tapauksessa, että kyseisellä maa-alueella ei luovutushetkellä ollut toteutettu mainittujen purkutöiden lisäksi muita toimenpiteitä, jos kyseiseen liiketoimeen liittyvien ja luovutushetkellä vallinneiden olosuhteiden — mukaan lukien sopimuspuolten aikomus, jos sen tueksi on objektiivista näyttöä — kokonaisarvioinnin perusteella voidaan katsoa, että kyseinen tontti oli luovutushetkellä tosiasiallisesti tarkoitettu käytettäväksi rakentamiseen, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on selvitettävä.

      (1)  EUVL C 25, 28.1.2012.


title: Asia C-231/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour du travail de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 22.5.2006 — Office national des pensions v. Emilienne Jonkman

text:
               12.8.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour du travail de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 22.5.2006 — Office national des pensions v. Emilienne Jonkman
   (Asia C-231/06)
   (2006/C 190/16)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Cour du travail de Bruxelles
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Office national des pensions

      Vastaaja: Emilienne Jonkman
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Vakuutusmaksujen oikaisun (25.6.1997 tehdyn kuninkaan päätöksen 4 §:llä lisätty 16 b §:n 2 momentti) osalta:
               Onko 19.12.1978 annettua direktiiviä 79/7/ETY (1) tulkittava siten, että jäsenvaltiolla on oikeus antaa sellaisia säännöksiä, joiden tarkoituksena on mahdollistaa sellaisen eläkejärjestelmän soveltaminen määrättyä sukupuolta olevan, alun perin syrjityn henkilöryhmän hyväksi, jota sovelletaan vastakkaista sukupuolta olevaan henkilöryhmään siten, että maksetaan taannehtivasti sellaiset vakuutusmaksut (hyvin suuren pääoman maksaminen kertasuorituksena), jotka on tässä valtiossa sovellettavan lainsäädännön mukaan säädetty viimeksi mainitun henkilöryhmän eduksi?
               Mikäli tähän vastataan myöntävästi, onko 19.12.1978 annettua direktiiviä 79/7/ETY tulkittava siten, että siinä edellytetään, että jäsenvaltio muuttaa tämän säädöksen vastaista lainsäädäntöään siitä lukien, kun Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut tämän normiristiriidan, ja joka tapauksessa sen vanhentumisajan kuluessa, jota sovelletaan kyseisen lainsäädännön antamisesta johtuviin maksettaviin vakuutusmaksuihin?

               2)

               Viivästyskorkojen (25.6.1997 tehdyn kuninkaan päätöksen 4 §:llä lisätty 16 b §:n 4 momentin 3 kohta) osalta:
               Onko 19.12.1978 annettua direktiiviä 79/7/ETY tulkittava siten, että jäsenvaltiolla on oikeus antaa sellaisia säännöksiä, joiden tarkoituksena on mahdollistaa sellaisen eläkejärjestelmän soveltaminen määrättyä sukupuolta olevan, alun perin syrjityn henkilöryhmän hyväksi, jota sovelletaan vastakkaista sukupuolta olevaan henkilöryhmään siten, että maksetaan sellaiset huomattavat viivästyskorot, jotka on tässä valtiossa sovellettavan lainsäädännön mukaan säädetty viimeksi mainitun henkilöryhmän eduksi?
               Mikäli tähän kysymykseen vastataan myöntävästi, onko 19.12.1978 annettua direktiiviä 79/7/ETY tulkittava siten, että siinä edellytetään, että jäsenvaltio muuttaa tämän säädöksen vastaista lainsäädäntöään siitä lukien, kun Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut tämän normiristiriidan, ja joka tapauksessa sen vanhentumisajan kuluessa, jota sovelletaan kyseisen lainsäädännön antamisesta johtuviin viivästyskorkoihin?

      (1)  Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19 päivänä joulukuuta 1978 annettu neuvoston direktiivi 79/7/ETY (EYVL 1979, L 6, s. 24)


title: Asia F-126/06: Kanne 30.10.2006 — Mangazzù v. komissio

text:
               16.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 310/32

         Kanne 30.10.2006 — Mangazzù v. komissio
   (Asia F-126/06)
   (2006/C 310/69)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Salvatore Mangazzù (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat T. Bontinck ja J. Feld)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               se yksittäispäätös on kumottava, joka koskee siirtymistä väliaikaisen toimihenkilön asemasta virkamiehen asemaan, joka tehtiin 1.1.2006 voimaan tulleessa nimittämispäätöksessä ja joka annettiin tiedoksi 13.1.2006

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Työskenneltyään joitakin vuosia komission palveluksessa palkkaluokan A5 ja myöhemmin A*11 väliaikaisena toimihenkilönä, kantaja läpäisi avoimen kilpailun COM/A/18/04, joka julkaistiin 21.4.2004 ja joka järjestettiin varallaololuettelon muodostamiseksi palkkaluokan A7/A6 hallintovirkamiesten palvelukseen ottamista varten. Näin ollen kantaja nimitettiin virkamieheksi samaan tehtävään, jota hän jo hoiti väliaikaisena toimihenkilönä ja hänen palkkaluokakseen määriteltiin henkilöstösääntöjen liitteen XIII mukaisesti A*6, taso 2.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa siihen, että henkilöstösääntöjen 31 ja 62 artiklaa ja henkilöstösääntöjen liitteen XIII 5 ja 2 artiklaa on rikottu.
   Kantaja väittää lisäksi, että luottamuksensuojan periaatetta, saavutettujen oikeuksien turvaamisen periaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu.


title: Asia C-22/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 24.10.2013 (Krajský súd v Prešoven (Slovakia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Katarína Haasová v. Rastislav Petrík ja Blanka Holingová (Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettava vakuutus — Direktiivi 72/166/ETY — 3 artiklan 1 kohta — Direktiivi 90/232/ETY — 1 artikla — Liikenneonnettomuus — Matkustajan kuolema — Aviopuolison ja alaikäisen lapsen oikeus korvaukseen — Aineeton vahinko — Korvaus — Korvaaminen pakollisesta liikennevakuutuksesta)

text:
               14.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 367/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 24.10.2013 (Krajský súd v Prešoven (Slovakia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Katarína Haasová v. Rastislav Petrík ja Blanka Holingová
   (Asia C-22/12) (1)

   (Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettava vakuutus - Direktiivi 72/166/ETY - 3 artiklan 1 kohta - Direktiivi 90/232/ETY - 1 artikla - Liikenneonnettomuus - Matkustajan kuolema - Aviopuolison ja alaikäisen lapsen oikeus korvaukseen - Aineeton vahinko - Korvaus - Korvaaminen pakollisesta liikennevakuutuksesta)
   2013/C 367/07
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Krajský súd v Prešove

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Katarína Haasová

      Vastaaja: Rastislav Petrík ja Blanka Holingová

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Krajský súd v Prešove — Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 14.5.1990 annetun kolmannen neuvoston direktiivin 90/232/ETY (EYVL L 129, s. 33) 1 artiklan sekä moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 24.4.1972 annetun neuvoston direktiivin 72/166/ETY (EYVL L 103, s. 1) 3 artiklan 1 kohdan tulkinta — Pakolliseen liikennevakuutukseen perustuvan kolmansiin kohdistuvan suojan laajuus — Kansallinen säännös, jossa ei säädetä aineettoman vahingon korvaamisesta

      Tuomiolauselma

   Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 24.4.1972 annetun neuvoston direktiivin 72/166/ETY 3 artiklan 1 kohtaa, moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 30.12.1983 annetun toisen neuvoston direktiivin 84/5/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 11.5.2005 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2005/14/EY, 1 artiklan 1 ja 2 kohtaa ja moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 14.5.1990 annetun kolmannen neuvoston direktiivin 90/232/ETY 1 artiklan ensimmäistä kohtaa on tulkittava siten, että liikenneonnettomuudessa kuolleiden uhrien läheisten aineettomat vahingot on korvattava moottoriajoneuvon käyttöön liittyvän vastuun varalta otetusta pakollisesta vakuutuksesta, jos tällaisesta korvaamisesta vakuutetun vahingonkorvausvastuun perusteella on säädetty pääasiaan sovellettavassa kansallisessa oikeudessa.

      (1)  EUVL C 98, 31.3.2012.


title: Asia C-168/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 27.1.2011 (Tribunale di Milanon (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Flos SpA v. Semeraro Casa e Famiglia SpA (Teollisoikeudet ja kaupalliset oikeudet — Direktiivi 98/71/EY — Mallien oikeudellinen suoja — 17 artikla — Velvollisuus soveltaa samanaikaisesti mallien suojaa ja tekijänoikeuden suojaa — Kansallinen lainsäädäntö, jossa suljetaan pois niitä malleja koskeva tekijänoikeuden suoja, joista on tullut vapaasti käytettäviä ennen kyseisen lainsäädännön voimaantuloa, tai jonka mukaan tähän tekijänoikeuden suojaan ei voida vedota tiettynä ajanjaksona — Luottamuksensuojan periaate)

text:
               12.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 27.1.2011 (Tribunale di Milanon (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Flos SpA v. Semeraro Casa e Famiglia SpA
   (Asia C-168/09) (1)

   (Teollisoikeudet ja kaupalliset oikeudet - Direktiivi 98/71/EY - Mallien oikeudellinen suoja - 17 artikla - Velvollisuus soveltaa samanaikaisesti mallien suojaa ja tekijänoikeuden suojaa - Kansallinen lainsäädäntö, jossa suljetaan pois niitä malleja koskeva tekijänoikeuden suoja, joista on tullut vapaasti käytettäviä ennen kyseisen lainsäädännön voimaantuloa, tai jonka mukaan tähän tekijänoikeuden suojaan ei voida vedota tiettynä ajanjaksona - Luottamuksensuojan periaate)
   2011/C 80/05
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Milano

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Flos SpA

      Vastaaja: Semeraro Casa e Famiglia SpA

      Muu osapuoli: Assoluce — Associazione nazionale delle Imprese degli Apparecchi di Illuminazione

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunale di Milano — Mallien oikeudellisesta suojasta 13.10.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/71/EY 17 ja 19 artiklan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jolla direktiivi on pantu täytäntöön ottamalla käyttöön malleja koskeva tekijänoikeuden suoja — Jäsenvaltion mahdollisuus laajentaa kyseisen suojan edellytyksiä

      Tuomiolauselma

               1.

               Mallien oikeudellisesta suojasta 13.10.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/71/EY 17 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa suljetaan pois jäsenvaltiossa tai jäsenvaltion osalta rekisteröityjä malleja, joista on tullut vapaasti käytettäviä ennen tämän lainsäädännön voimaantulopäivää, koskeva tämän jäsenvaltion tekijänoikeussuoja siitä huolimatta, että nämä mallit täyttävät kaikki tällaiselle suojalle asetetut edellytykset.

               2.

               Direktiivin 98/71 17 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa suljetaan pois joko huomattavan pitkäksi kymmenen vuoden ajanjaksoksi tai kokonaisuudessaan niitä malleja koskeva tekijänoikeuden suoja, joista on tullut vapaasti käytettäviä ennen tämän lainsäädännön voimaantulopäivää, sellaisten kolmansien osalta, jotka ovat jäsenvaltiossa valmistaneet tai myyneet kyseisten mallien mukaisia tuotteita, siitä riippumatta, minä päivänä nämä toimenpiteet oli toteutettu, ja siitä huolimatta, että nämä mallit täyttävät kaikki tällaiselle suojalle asetetut edellytykset.

      (1)  EUVL C 167, 18.7.2009.


title: Asia F-67/12: Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 6.2.2013 — Marcuccio v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Korvauskanne — Tuomion täytäntöönpanoa koskevan kirjeen lähettäminen henkilölle, joka edustaa asianosaista mainitusta tuomiosta tehdyssä valitusasiassa — Selvästi täysin perusteeton kanne — Työjärjestyksen 94 artiklan a alakohta)

text:
               25.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 147/35

         Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 6.2.2013 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-67/12) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Korvauskanne - Tuomion täytäntöönpanoa koskevan kirjeen lähettäminen henkilölle, joka edustaa asianosaista mainitusta tuomiosta tehdyssä valitusasiassa - Selvästi täysin perusteeton kanne - Työjärjestyksen 94 artiklan a alakohta)
   2013/C 147/66
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja M. G. Gattinara)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne sen päätöksen kumoamiseksi, jolla hylättiin kantajan vaatimus saada korvaus siitä, että vastaaja oli hänen mukaansa lähettänyt häntä koskevan kirjeen asianajajalle, joka ei vielä tuolloin edustanut häntä asiassa.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään, koska se on selvästi täysin perusteeton.

               2)

               Luigi Marcuccio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Luigi Marcuccio velvoitetaan suorittamaan 2 000 euroa virkamiestuomioistuimelle.

      (1)  EUVL C 311, 13.10.2012, s. 16.


title: Asia T-482/09: Kanne 30.11.2009 — ATB Norte v. SMHV — Bricocenter Italia (BRICO CENTER Città)

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/68

         Kanne 30.11.2009 — ATB Norte v. SMHV — Bricocenter Italia (BRICO CENTER Città)
   (Asia T-482/09)
   2010/C 24/121
   Kannekirjelmän kieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: ATB Norte, SL (Burgos, Espanja) (edustajat: asianajajat P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. L. Curtis-Oliver ja G. Marín Raigal)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Bricocenter Italia SRL (Rozzano Milanofiori (Milano), Italia)

      Vaatimukset

               —

               SMHV:n neljännen valituslautakunnan 28.9.2009 tekemä päätös R 1047/2008-4 on kumottava

               —

               vastaaja (SMHV) on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Bricocenter S.r.l.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, jossa on sanaosa ”BROCOCENTER Città” (rekisteröintihakemus N:o 4 939 302), luokkaan 35 kuuluvia palveluita varten.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön kuviomerkit, joissa on sanaosat ”CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO” (N:o 3 262 623) ja ”ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO” (N:o 989 046) luokkiin 35, 37 ja 39 kuuluvia palveluita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen kohteena olleen ratkaisun kumoaminen ja väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittu ja sovellettu virheellisesti.


title: Asia F-37/11: Kanne 5.4.2011 — ZZ v. komissio

text:
               11.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 173/16

         Kanne 5.4.2011 — ZZ v. komissio
   (Asia F-37/11)
   2011/C 173/36
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat P. Nelissen Grade ja G. Leblanc)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen päätöksen kumoaminen, jolla on evätty kantajan oikeus osallistua avoimeen kilpailuun EPSO AD/177/10.

      Vaatimukset

               —

               on kumottava nimittävän viranomaisen 13.7.2010 tekemä päätös, jolla on evätty kantajan oikeus osallistua avoimeen kilpailuun EPSO AD/177/10;

               —

               on kumottava nimittävän viranomaisen 5.1.2011 tekemä päätös, jolla on hylätty kantajan valitus;

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut;

               —

               toissijaisesti on todettava, että kantajaa ei velvoiteta korvaamaan komission oikeudenkäyntikuluja.


title: Asia T-358/13: Kanne 9.7.2013 — Italia v. komissio

text:
               31.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/40

         Kanne 9.7.2013 — Italia v. komissio
   (Asia T-358/13)
   2013/C 252/68
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamiehet: avvocato dello Stato M. Salvatorelli ja G. Palmieri)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 26.4.2013 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen 2013/209/EU, joka on tiedoksiannettu 29.4.2013 numerolla C(2013) 2444 SG-Greffen kirjeellä (2013) D/5879, joka on saapunut Euroopan unionissa toimivaan Italian pysyvään edustustoon 29.4.2013, ja jossa on kyse ”Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahastosta) rahoitettaviin menoihin liittyvien jäsenvaltioiden maksajavirastojen tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä varainhoitovuoden 2012 osalta”, siltä osin kuin sillä, että siinä sisällytetään ”Määriin, joita ei voida käyttää uudelleen”, 5 006 487,10 euron suuruinen summa Regione Basilicatan osalta, kyseinen summa vähennetään Basilicataa koskevaan maaseudun kehittämissuunnitelmaan liittyvien maaseuturahaston menojen enimmäismäärästä ja se merkitsee siis sitä, ettei sitä ole enää mahdollista käyttää edellä mainitun enimmäismäärän puitteissa, mikä lähinnä johtaa sen vapauttamiseen.

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Italian hallitus riitauttaa tällä kanteella 26.4.2013 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen 2013/209/EU, joka on annettu tiedoksi 29.4.2013 numerolla C(2013) 2444 ja jossa on kyse ”Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahastosta) rahoitettaviin menoihin liittyvien jäsenvaltioiden maksajavirastojen tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä varainhoitovuoden 2012 osalta”, siltä osin kuin sillä, että siinä sisällytetään ”Määriin, joita ei voida käyttää uudelleen”, 5 006 487,10 euron suuruinen summa Regione Basilicatan osalta, kyseinen summa vähennetään Basilicataa koskevaan maaseudun kehittämissuunnitelmaan liittyvien maaseuturahaston menojen enimmäismäärästä ja se merkitsee siis sitä, ettei sitä ole enää mahdollista käyttää edellä mainitun enimmäismäärän puitteissa, mikä lähinnä johtaa sen vapauttamiseen.
   Kantaja väittää tässä yhteydessä, että oikaisu perustuu komission yksikköjen väitteeseen, jonka mukaan eräitä hankkeita, jotka on maksettu vuoden 2011 neljännen vuosineljänneksen yhteydessä, ei olisi voitu ottaa neljännesvuosittaiseen menoilmoitukseen siltä osin kuin ne eivät olleet voimassaolevan maaseudun kehittämissuunnitelman mukaisia.
   Komission kanta, joka on lopulta omaksuttu riidanalaisessa täytäntöönpanopäätöksessä, on virheellinen eri perustein.

               —

               Ensimmäiseksi on laillista epäillä sen asetuksen (EY) N:o 1290/2005 27 artiklaan perustuvan vähennyksen sisällyttämisen asianmukaisuutta, joka on määritelty ”määräksi, jota ei voida käyttää uudelleen”, tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä annetun päätöksen yhteydessä, koska tuosta määrästä olisi pitänyt sulkea pois kaikki vähennetyt tai keskeytetyt määrät, kuten edellä mainitun asetuksen 29 artiklan 5 kohdassa säädetään. Kyseinen vähennys on lisäksi suuruudeltaan virheellinen.

               —

               Toiseksi toimen perustelut ovat lisäksi puutteelliset sen määrän osalta, joka liittyy niihin vuosineljänneksen menoihin, joihin komissio on tehnyt vähennykset tai keskeyttänyt niiden maksamisen yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21.6.2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 (EYVL L 209, 11.8.2005, s. 1) 29 artiklan 5 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

               —

               Viimeiseksi tietyn määrän toteaminen sellaiseksi, ettei sitä voida käyttää uudelleen, merkitsee kyseisen määrän vapauttamista, ja tämän johdosta summia ei ole tulevaisuudessa mahdollista käyttää Basilicatan maaseudun kehittämissuunnitelmaan liittyvien menojen enimmäismäärän rajoissa, vaikka voimassaoleva unionin säännöstö estää sen, että keskeytetyt määrät voitaisiin vapauttaa.


title: Asia F-77/05: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 30.11.2006 — Balabanis ja Le Dour v. komissio (Henkilöstö — Ylennys — Henkilöstösääntöjen 45 artikla — Henkilöstösääntöjen muutos — Ajallinen soveltamisala — Vuoden 2004 ylennyskierros — Ylennyskelpoisten virkamiesten luetteloon merkitsemättä jättäminen — Koeajan huomioon ottaminen laskettaessa vähintään kahden vuoden virkaikää)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/46

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 30.11.2006 — Balabanis ja Le Dour v. komissio
   (Asia F-77/05) (1)

   (Henkilöstö - Ylennys - Henkilöstösääntöjen 45 artikla - Henkilöstösääntöjen muutos - Ajallinen soveltamisala - Vuoden 2004 ylennyskierros - Ylennyskelpoisten virkamiesten luetteloon merkitsemättä jättäminen - Koeajan huomioon ottaminen laskettaessa vähintään kahden vuoden virkaikää)
   (2006/C 331/103)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantajat: Panagiotis Balabanis (Bryssel, Belgia) ja Olivier Le Dour (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat X. Martin M., S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja G. Berscheidm)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Komission sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla kantajat jätettiin merkitsemättä ylennyskelpoisten virkamiesten luetteloon vuoden 2004 ylennyskierroksella, ja niiden päätösten kumoaminen, joilla kantajat jätettiin ylentämättä tämän saman ylennyskierroksen yhteydessä
   Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan yhteisöjen komission 14.9.2004 tekemä päätös, jolla kieltäydyttiin pitämästä Balabanista ja Le Douria ylennyskelpoisina vuoden 2004 ylennyskierroksella, kumotaan.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komission 30.11.2004 tekemä päätös olla ylentämättä Balabanista ja Le Douria vuoden 2004 ylennyskierroksella kumotaan.

               3)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 271, 29.10.2005 (asia kirjattiin alunperin Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa numerolla T-305/05 ja siirrettiin 15.12.2005 annetulla määräyksellä Euroopan yhteisöjen virkamiestuomioistuimeen).


title: Asia T-695/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.12.2015 – Omega International v. SMHV (valkoinen ympyrä ja suorakulmio mustassa suorakulmiossa) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus valkoista ympyrää ja suorakulmiota mustassa suorakulmiossa esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/53

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.12.2015 – Omega International v. SMHV (valkoinen ympyrä ja suorakulmio mustassa suorakulmiossa)
   (Asia T-695/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus valkoista ympyrää ja suorakulmiota mustassa suorakulmiossa esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2016/C 027/67)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Omega International GmbH (Bad Oldesloe, Saksa) (edustaja: asianajaja J. P. Becker)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Walicka)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n viidennen valituslautakunnan 18.7.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 1037/2014-5), joka koskee hakemusta valkoista ympyrää ja suorakulmiota mustassa suorakulmiossa esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Omega International GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 409, 17.11.2014.


title: Asia T-49/06: Kanne 16.2.2006 — González Sánchez v. SMHV — Bankinter (ENCUENTA)

text:
               16.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 310/18

         Kanne 16.2.2006 — González Sánchez v. SMHV — Bankinter (ENCUENTA)
   (Asia T-49/06)
   (2006/C 310/36)
   Kannekirjelmän kieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Francisco Javier González Sánchez (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja G. Justicia González)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: BANKINTER, S.A.
   Vaatimukset

               —

               SMHV:n toisen valituslautakunnan asiassa R 1116/2005-2 16.12.2005 tekemä se päätös on kumottava, josta ilmoitettiin kantajalle 21.12.2005 ja jolla kantajalle vahvistettiin määräaika, jonka kuluessa sen oli valitettava väitejaoston päätöksestä, ja jota valitusta kantaja ei voinut tehdä, koska SMHV katsoi, että se esitettiin myöhässä

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Confederación Española de Cajas de Ahorro.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkin ”ENCUENTA” luokkiin 16, 36 ja 38 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten — hakemus nro 2.534.584.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: BANKINTER, S.A.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön kuvamerkki ”ecuenta — ebankinter” luokkiin 16, 36 ja 38 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten — tavaramerkki nro 2.396.760.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen ja tavaramerkin rekisteröintihakemuksen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen jättäminen tutkimatta.

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 2868/95 (1) tiedoksi antamista koskevaa sääntöä 61–69 on rikottu.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13.12.1995 annettu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, s. 1).


               11.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 136/9

         Héraðsdómur Reykjavíkurin 16 päivänä joulukuuta 2011 esittämä pyyntö saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa Vín Tríó ehf. vastaan Islannin valtio
   (Asia E-19/11)
   2012/C 136/06
   Héraðsdómur Reykjavíkur (Reykjavikin käräjäoikeus) on pyytänyt 16 päivänä joulukuuta 2011 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi EFTAn tuomioistuimen kirjaamossa 26 päivänä joulukuuta 2011, EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antavaa lausuntoa asiassa Vín Tríó ehf. vastaan Islannin valtio seuraavista kysymyksistä:

               1)

               Onko Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 11 artiklan tai 16 artiklan 1 kohdan vastaista, että sopimuspuoli säätää lailla tai hallinnollisilla säädöksillä, että yhteisö, jolle valtio on myöntänyt alkoholin vähittäismyyntiä koskevan monopolin, saa kieltäytyä myymästä vähittäismyyntipisteissään kofeiinin kaltaisia stimulantteja sisältäviä alkoholijuomia?

               2)

               Jos EFTAn tuomioistuin katsoo, että ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitettu käytäntö on Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 11 artiklassa tarkoitettu tuonnin määrällinen rajoitus tai vastaaviin vaikutuksiin johtava toimenpide, voidaanko kyseinen järjestely kuitenkin katsoa perustelluksi sopimuksen 13 artiklan mukaisesti?

               3)

               Jos ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitetun järjestelyn katsotaan olevan Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 11 artiklan tai 16 artiklan 1 kohdan vastainen, katsooko EFTAn tuomioistuin (jos se arvioi tällaisia kysymyksiä), että edellytykset, jotka kantajan on täytettävä saadakseen EFTA-valtiolta korvausta sopimuksen rikkomisesta, täyttyvät tässä tapauksessa?


title: Asia T-841/14: Kanne 30.12.2014 – Espanja v. komissio

text:
               2.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/43

      Kanne 30.12.2014 – Espanja v. komissio
      (Asia T-841/14)
      (2015/C 073/55)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Asianosaiset

         Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: Abogado del Estado A. Gavela Llopis)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan komission 21.10.2014 päivätyssä kirjeessään toteaman korkojen maksuunpanon

                  —

                  toissijaisesti toteamaan, että asiassa ei sovelleta korotusta, josta säädetään 11 artiklan toisessa ja kolmannessa virkkeessä

                  —

                  edellä esitetystä riippumatta ja ensisijaiseen vaatimukseen nähden toissijaisesti toteamaan, että viivästyskorkojen juokseminen alkaa 20.1.2004, joka oli saatavan mahdollista toteamista 27.11.2003 seuraavan toisen kuukauden seuraava arkipäivä, ja että tämä koskee kaikkia käsiteltävän asian kattamia passituksia, tai mikäli näin ei katsota olevan, ainakin sellaisen tullivelan korkoa, joka vastaa kolmea viimeistä passitusta

                  —

                  velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteen kohteena on komission 21.10.2014 tekemä päätös Ares (2014) 3486706 (BUDG/B/02/MTC/IB), jolla se sovelsi yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 11 artiklaa.
      Kanteen taustalla on Alankomaiden viranomaisten suorittama tutkinta, joka koski 26:tta Alankomaiden tullin kautta vuoden 1994 huhtikuun ja marraskuun välisenä aikana kulkenutta passitusta, joiden ilmoitettiin poistuneen yhteisöjen tullialueelta espanjalaisen Algecirasissa sijaitsevan tullipisteen kautta. Alankomaiden viranomaiset katsoivat, että kyseessä olevat tavarat olivat välttäneet tullivalvonnan, koska ne eivät olleet poistuneet Euroopan unionin alueelta. Alankomaiden viranomaiset laativat näin ollen kahdeksasta passitusilmoituksesta uuden kertomuksen, jossa ilmaistiin epäilyksiä niiden leimojen ja allekirjoitusten aitoudesta, joita oli käytetty asiakirjoissa, jotka oli esitetty näyttönä passitusmenettelyn päättymisestä.
      Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kolmeen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan asetuksen N:o 1150/2000 11 artiklaa, luettuna yhdessä 9 artiklan 1 kohdan, 1 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan, 6 artiklan 3 kohdan ja 2 artiklan kanssa, on rikottu, koska komissio on soveltanut niitä tosiseikkoihin, joihin niitä ei ole tarkoitettu sovellettavaksi.

                              —

                              Tässä yhteydessä kantaja toteaa, että kanne ei koske 6 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja tullivelkoja vaan paremminkin tullivelkoja, sellaisena kuin niitä tarkoitetaan 6 artiklan 3 kohdan b alakohdassa.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, jonka mukaan suhteellisuusperiaatetta ja oikeusvarmuuden periaatetta on loukattu sovellettaessa asetuksen N:o 1150/2000 11 artiklan toista ja kolmatta virkettä.

                              —

                              Tässä yhteydessä kantaja toteaa, että mainituissa virkkeissä säädetään maksuviivästyksestä aiheutuvasta korkojen korottamisesta, jonka tarkoituksena ei ole hyvittää maksuviivästyksen aiheuttamaa vahinkoa, ja näillä virkkeillä on pakottava vaikutus, joka estää niiden soveltamisen, mikäli jäsenvaltio ei tiennyt sen velvoitteen olemassaolosta, joka täytettiin myöhässä.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste, jonka mukaan asetuksen N:o 1150/2000 2 artiklan 3 kohtaa on rikottu sikäli kuin kyse on päivämäärästä, josta lähtien tullivelan katsottiin syntyneet, ja näin ollen viivästyskorkojen alkamispäivä on määritetty virheellisesti, koska asiassa oli vireillä oikeudenkäynti, mikä merkitsee sitä, että joka tapauksessa kyseinen päivämäärä olisi voitu määrittää ainoastaan tuomioistuimen ratkaisulla.


20150731028616872015/C 270/282142013TC27020150817FI01FIINFO_JUDICIAL20150702232421Asia T-214/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.7.2015 – Typke v. komissio (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Kilpailua EPSO/AD/230 – 231/12 koskevat asiakirjat — Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden implisiittinen epääminen — Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden epääminen — Vastauksessa esitetty pyyntö vaatimusten mukauttamisesta — Määräaika — Implisiittisen päätöksen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen — Asiakirjan käsite — Sähköisiin tietokantoihin sisältyvien tietojen poimiminen ja järjestäminen)
 ---documentbreak--- C2702015FI2310120150702FI0028231242Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.7.2015 – Typke v. komissio
   (Asia T-214/13) (
         1
      )
   ”(Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Kilpailua EPSO/AD/230 – 231/12 koskevat asiakirjat — Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden implisiittinen epääminen — Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden epääminen — Vastauksessa esitetty pyyntö vaatimusten mukauttamisesta — Määräaika — Implisiittisen päätöksen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen — Asiakirjan käsite — Sähköisiin tietokantoihin sisältyvien tietojen poimiminen ja järjestäminen)”2015/C 270/28Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Rainer Typke (Hasbergen, Saksa) (edustajat: asianajajat B. Cortese ja A. Salerno)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Clotuche-Duvieusart ja B. Eggers)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan yhtäältä 5.2.2013 tehty komission pääsihteeristön päätös, jolla hylättiin kantajan ensimmäinen hakemus, jossa tämä pyysi saada tutustua avoimen kilpailun EPSO/AD/230–231/12 (AD5–AD7) (Gestdem 2012/3258) esivalintakokeisiin liittyviin asiakirjoihin, ja toisaalta implisiittinen päätös, jonka komission pääsihteeristön katsotaan tehneen 13.3.2013 ja jolla hylättiin kantajan toinen hakemus, jossa tämä pyysi saada tutustua näihin samoihin kokeisiin liittyviin asiakirjoihin (Gestdem 2013/0068).

      Tuomiolauselma

            1)

            Lausunnon antaminen kanteeseen sisältyvistä vaatimuksista, jotka koskevat asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden epäämistä koskevaa implisiittistä päätöstä menettelyssä GESTDEM 2013/0068, raukeaa.

            2)

            Kanne hylätään muilta osin.

            3)

            Rainer Typke velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 171, 15.6.2013.


title: Asia T-173/13: Kanne 20.3.2013 — Selo Medical v. SMHV — biosyn Arzneimittel (SELOGYN)

text:
               18.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/25

         Kanne 20.3.2013 — Selo Medical v. SMHV — biosyn Arzneimittel (SELOGYN)
   (Asia T-173/13)
   2013/C 141/46
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Selo Medical GmbH (Unternberg, Itävalta) (edustaja: Rechtsanwalt T. Schneider)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: biosyn Arzneimittel GmbH (Fellbach, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 21.1.2013 asiassa R 2601/2011-4 tekemän ratkaisun ja hylkäämään yhteisön tavaramerkkihakemuksesta tehdyn väitteen

               —

               SMHV ja väliintulija on velvoitettava unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan nojalla korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki SELOGYN luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkin rekisteröimistä koskeva hakemus nro 9 049 016

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: biosyn Arzneimittel GmbH

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen sanamerkki SELESYN luokkiin 5, 29 ja 44 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksyttiin

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asian C-128/01 poistaminen rekisteristä

text:
14.9.2002               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 219/11
      –      Artois-Picardiessa: rannikkovedet ja sisävesillä Aa-       Yhdistettyjen asioiden C-73/00, C-415/00, C-420/00,
             joen kanavoidun osan ja Escaut-joen välinen vesistö-       C-123/01, C-237/01, C-238/01 ja C-15/02 (1) poistaminen
             alue yhtäältä ja Belgian raja toisaalta, Scarpe-joki                                 rekisteristä
             Arras-joesta alaspäin, Lensin kanava Lens-joesta alas-
             päin ja Somme-joki kokonaisuudessaan
                                                                                (2002/C 219/20)
      –      Rhône-Méditerranée-Corsessa: Vistre-joki ja Thau-
             lampi.
                                                                        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 28.5.2002
–     Niiden yhdyskuntajätevesien päästöjen, joiden asukasvas-
                                                                        antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
      tineluku (AVL) on suurempi kuin 10 000, tehokkaamman
                                                                        tu yhdistetyt asiat C-73/00, C-415/00, C-420/00, C-123/01,
      käsittelyn puuttuminen: Ranskan viranomaiset myönsi-
                                                                        C-237/01, C-238/01 ja C-15/02 (Unabhängiger Verwaltungs-
      vät, että 130 taajaman osalta yhdyskuntajätevesien käsit-
                                                                        senat Salzburgin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Hans Op-
      telylaitteet eivät olleet direktiivin edellytysten mukaisia
                                                                        pitz ym. ja Bürgermeister der Landeshauptstadt Salzburg ja
      määräpäivänä 31.12.1998. Vaikka nämä samat viran-
                                                                        Grundverkehrsbeauftragter des Landes Salzburg.
      omaiset täsmentävät perusteltuun lausuntoon antamas-
      saan vastauksessa, että näistä 130:sta taajamasta tiettyjen
      taajamien päästöihin sovelletaan tällaista käsittelyä, vain
                                                                        (1) EYVL C 135, 13.5.2000 – EYVL C 28, 27.1.2001 – EYVL C 28,
      Vichyn, Aix-en-Provencen ja Mâconin taajamat voidaan                  27.1.2001 – EYVL C 150, 19.5.2001 – EYVL C 227, 11.8.2001
      todellakin vähentää mainituista 130:sta taajamasta. Mui-              – EYVL C 227, 11.8.2001 – EYVL C 84, 6.4.2002.
      den taajamien osalta vastauksessa todetaan, että tarpeellis-
      ten laitteiden käyttöönotto tapahtuu vasta tulevaisuu-
      dessa. Asia on näin Boulogne-sur-merissä (2005), Cler-
      mont-Ferrandissa (2004), Saint-Etiennessä (2005), Mul-
      housessa (2003), Nancyssa (syksy 2002), Dijonissa
      (2005), Montpellier’ssä (2004), Tararessa (2003), Ville-
      franche-sur-Saônessa (2004), Vitrollesissa (2005) ja
      Auxerressa (2004).                                                         Asian C-128/01 (1) poistaminen rekisteristä
      Siitä, että haavoittumiselle alttiiden alueiden määrittely on
      puutteellista aiheutuu väistämättä, että kyseessä olevilla                                (2002/C 219/21)
      alueilla ei ole huomioitu direktiivin 5 artiklan 2 kohdassa
      säädettyä velvollisuutta.
(1) Yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21 päivänä toukokuuta 1991        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 27.5.2002
    annettu neuvoston direktiivi 91/271/ETY (EYVL L 135,                antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
    30.5.1991, s. 40).                                                  tu asia C-128/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian
                                                                        tasavalta.
                                                                        (1) EYVL C 161, 2.6.2001.
Yhdistettyjen asioiden C-72/00, C-128/00 ja C-319/00 (1)
                     poistaminen rekisteristä
                          (2002/C 219/19)
                                                                                Asian C-143/01 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2002/C 219/22)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 31.5.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu yhdistetyt asiat C-72/00, C-128/01 ja C-319/00 (Unabhän-
giger Verwaltungssenat Salzburgin esittämä ennakkoratkaisu-
pyyntö), Neubau Gesellschaft mbH ym. ja Grundverkehrs-                  Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 7.6.2002
beauftragter des Landes Salzburg ja Grundverkehrslandeskom-             antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
mission des Landes Salzburg.                                            tu asia C-143/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                        Espanjan kuningaskunta.
(1) EYVL C 135, 13.5.2000 – EYVL C 163, 10.6.2000 – EYVL C 302,
    21.10.2000.                                                         (1) EYVL C 150, 19.5.2001.


title: Asia C-431/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 24.10.2013 (Inalta Curte de Casație și Justițien (Romania) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Agenția Națională de Administrare Fiscală v. SC Rafinăria Steaua Română SA (Verotus — Arvonlisävero — Arvonlisäveron ylimenevän osuuden palauttaminen kuittaamalla — Kuittauspäätösten kumoaminen — Velvollisuus maksaa verovelvolliselle viivästyskorkoja)

text:
               14.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 367/19

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 24.10.2013 (Inalta Curte de Casație și Justițien (Romania) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Agenția Națională de Administrare Fiscală v. SC Rafinăria Steaua Română SA
   (Asia C-431/12) (1)

   (Verotus - Arvonlisävero - Arvonlisäveron ylimenevän osuuden palauttaminen kuittaamalla - Kuittauspäätösten kumoaminen - Velvollisuus maksaa verovelvolliselle viivästyskorkoja)
   2013/C 367/32
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Inalta Curte de Casație și Justiție

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Agenția Națională de Administrare Fiscală

      Vastaaja: SC Rafinăria Steaua Română SA

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Inalta Curte de Casație și Justiție — Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 183 artiklan tulkinta — Arvonlisäveron ylimenevän osuuden palauttaminen kuittaamalla — Veroviranomaisten velvollisuus maksaa viivästyskorkoja siinä tapauksessa, että kuittauspäätökset kumotaan tuomioistuimen ratkaisulla

      Tuomiolauselma

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 183 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä sille, ettei verovelvollinen, joka on vaatinut sen arvonlisäveromäärän palauttamista, jolla sen ostoihin sisältyvä arvonlisävero ylittää sen maksettavaksi tulleen arvonlisäveron, voi saada jäsenvaltion veroviranomaiselta tämän myöhässä suorittaman palautuksen johdosta viivästyskorkoja siltä ajalta, jolloin hallintopäätökset, joilla palautus evättiin ja jotka myöhemmin kumottiin tuomioistuimen ratkaisulla, olivat voimassa.

      (1)  EUVL C 399, 22.12.2012.


title: Asia C-463/04: Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardian, Milano, 29.9.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Federconsumatori ym. vastaan Milanon kaupunki ja AEM SpA

text:
               22.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 19/11

         Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardian, Milano, 29.9.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Federconsumatori ym. vastaan Milanon kaupunki ja AEM SpA
   (Asia C-463/04)
   (2005/C 19/23)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia, Milano, on pyytänyt 29.9.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 2.11.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Federconsumatori ym. vastaan Milanon kaupunki ja AEM SpA seuraaviin kysymyksiin:

               —

               Voidaanko siviililain 2449 §:ää, sellaisena kuin sitä on sovellettu nyt esillä olevassa asiassa, pitää EY:n perustamissopimuksen 56 artiklan, sellaisena kuin sitä on tulkittu asiassa C-58/99 23.5.2000, yhdistetyissä asioissa C-503/99 ja C-483/99 4.6.2002 sekä yhdistetyissä asioissa C-98/01 ja C-463/00 13.5.2003 annetuissa tuomioissa, mukaisena, kun siihen vetoaa sellainen julkinen laitos, joka osakeyhtiön oikeudellisen määräysvallan menetettyään säilyttää merkittävän (nyt esillä olevassa asiassa 33,4 prosentin suuruisen) omistusosuuden suhteellisen osake-enemmistön omistavana osakkaana ja saa näin suhteettoman suuren valvontavallan?

               —

               Voidaanko siviililain 2449 §:ää, kun sitä sovelletaan yhdessä 31.5.1994 annetun asetuksen no 332, joka on muunnettu 30.7.1994 annetuksi laiksi no 474, 4 §:ää pitää EY:n perustamissopimuksen 56 artiklan, sellaisena kuin sitä on tulkittu asiassa C-58/99 23.5.2000, yhdistetyissä asioissa C-503/99 ja C-483/99 4.6.2002 sekä yhdistetyissä asioissa C-98/01 ja C-463/00 13.5.2003 annetuissa tuomioissa, mukaisena, kun siihen vetoaa sellainen julkinen laitos, joka osakeyhtiön oikeudellisen määräysvallan menetettyään säilyttää merkittävän (nyt esillä olevassa asiassa 33,4 prosentin suuruisen) omistusosuuden suhteellisen osake-enemmistön omistavana osakkaana ja saa näin suhteettoman suuren valvontavallan?

               —

               Voidaanko siviililain 2449 §:ää pitää EY:n perustamissopimuksen 56 artiklan, sellaisena kuin sitä on tulkittu asiassa C-58/99 23.5.2000, yhdistetyissä asioissa C-503/99 ja C-483/99 4.6.2002 sekä yhdistetyissä asioissa C-98/01 ja C-463/00 13.5.2003 annetuissa tuomioissa, mukaisena, koska sitä käytännössä sovellettaessa aiheutetaan vaikutus, joka on ristiriidassa sellaisen kansallisen lain muun säännöksen (31.5.1994 annetun asetuksen no 332, joka on muunnettu 30.7.1994 annetuksi laiksi no 474, 2 §:n 1 momentin d kohdan) kanssa, joka puolestaan on EY:n perustamissopimuksen 56 artiklan mukainen ja johon on sisällytetty käyttämis- ja soveltamisedellytysten osalta edellä mainituissa yhteisöjen tuomioistuimen tuomioissa vahvistetut erityisvaltuuksia koskevat periaatteet?


title: Asia C-156/08: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 27.11.2008 (Niedersächsisches Finanzgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Monika Vollkommer v. Finanzamt Hannover-Land I (Työjärjestyksen 104 artiklan 1 kohta — Kuudes arvonlisäverodirektiivi — 33 artiklan 1 kohta — Liikevaihtoveron käsite — Kiinteistön hankintavero)

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/15

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 27.11.2008 (Niedersächsisches Finanzgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Monika Vollkommer v. Finanzamt Hannover-Land I
   (Asia C-156/08) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 1 kohta - Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 33 artiklan 1 kohta - Liikevaihtoveron käsite - Kiinteistön hankintavero)
   (2009/C 69/25)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Niedersächsisches Finanzgericht
   Asianosaiset

      Kantaja: Monika Vollkommer

      Vastaaja: Finanzamt Hannover-Land I
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Niedersächsisches Finanzgericht — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 33 artiklan 1 kohdan ja yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 401 artiklan tulkinta — Liikevaihtoveron alaisten tulevien rakennusurakoiden huomioon ottaminen kiinteistön hankintaveron (Grunderwerbsteuer) määräytymisperusteessa, kun hankinta koostuu sekä maapohjan että edellä mainitun rakennusurakan hankinnasta
   Määräysosa
   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 16.12.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/680/ETY, 33 artiklaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä sille, että jäsenvaltio sisällyttää rakentamattoman maapohjan hankinnan yhteydessä tulevat rakennusurakat Saksan Grunderwebsteuerin kaltaisen kiinteistön hankinta- ja luovutusveron määräytymisperusteeseen ja asettaa näin kyseisen direktiivin mukaisen liikevaihtoveron alaisen liiketoimen myös näiden muiden verojen alaiseksi, kun viimeksi mainitut eivät ole luonteeltaan liikevaihtoveroa.

      (1)  EUVL C 183, 19.7.2008.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11 päivänä kesäkuuta 2002 asiassa T-365/00, Alsace International Car Service SARL (AICS) vastaan Euroopan parlamentti (Julkiset hankinnat – Strasbourgissa Euroopan parlamentin istuntokausina suoritettavat henkilökuljetukset ajoneuvoilla, joissa on kuljettaja – Yhteensopivuus Ranskan oikeuden kanssa)

text:
C 202/24                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       24.8.2002
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                   TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                27 päivänä kesäkuuta 2002
                   11 päivänä kesäkuuta 2002
                                                                        yhdistetyissä asioissa T-373/00, T-27/01, T-56/01 ja T-69/
                                                                        01, Carmine Salvatore Tralli vastaan Euroopan keskus-
asiassa T-365/00, Alsace International Car Service SARL                                             pankki (1)
            (AICS) vastaan Euroopan parlamentti (1)
                                                                        (Henkilöstö – Euroopan keskuspankin toimihenkilöt – Koe-
(Julkiset hankinnat – Strasbourgissa Euroopan parlamentin               ajan pidentäminen – Irtisanominen koeaikana – Tutkitta-
istuntokausina suoritettavat henkilökuljetukset ajoneuvoil-             vaksi ottaminen – Ilmeinen arviointivirhe – Perustelut –
la, joissa on kuljettaja – Yhteensopivuus Ranskan oikeuden                                    Oikeudenkäyntikulut)
                               kanssa)
                                                                                (2002/C 202/36)
                           (2002/C 202/35)                                                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        Yhdistetyissä asioissa T-373/00, T-27/01, T-56/01 ja T-69/01,
                                                                        Carmine Salvatore Tralli, Euroopan keskuspankin entinen
                                                                        työntekijä, kotipaikka Nidderau (Saksa), edustajanaan asianaja-
                                                                        jat N. Pflüger, R. Steiner ja S. Mittländer, prosessiosoite
                                                                        Luxemburgissa, vastaan Euroopan keskuspankki (asiamiehi-
Asiassa T-365/00, Alsace International Car Service SARL                 nään: A. Sáinz de Vicuña Barroso, M. Benisch, V. Saintot
(AICS), kotipaikka Strasbourg (Ranska), edustajinaan asianaja-          ja B. Wägenbauer, jossa vaaditaan kumoamaan kantajan
jat J. C. Fourgoux ja J. L. Fourgoux, prosessiosoite Luxembur-          työsopimuksen mukaisen koeajan pidentämisestä 18.9.2000
gissa, vastaan Euroopan parlamentti (asiamiehinään O. Caisou-           tehty päätös, kantajan irtisanomisesta 29.11.2000 tehty päätös
Rousseau ja D. Peterheim), jossa kantaja vaatii yhteisöjen              ja mainituista koeajan pidennystä ja irtisanomista koskevista
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan                       päätöksistä tehtyjen valitusten hylkäämispäätökset sekä totea-
4.10.2000 tehdyn parlamentin päätöksen, jolla se hylkäsi                maan Euroopan keskuspankin pääjohtajan laiminlyönti sikäli
kantajan 5.9.2000 tekemän, parlamentin ja Taxi 13 -nimisen              kuin tämä lainvastaisesti jätti vastaamatta kantajan valitukseen
osuuskunnan välisen sopimuksen pätevyyttä koskevan hake-                koeajan pidentämispäätöksestä, yhteisöjen ensimmäisen oi-
muksen ja velvoittamaan vastaajan korvaamaan tällä päätök-              keusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-
sellä aiheutetun vahingon, ensimmäisen oikeusasteen tuo-                nossa: jaoston puheenjohtaja M. Jaeger sekä tuomarit K. Le-
mioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston               naerts ja J. Azizi, kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen,
puheenjohtaja J. D. Cooke sekä tuomarit R. Garcı́a-Valdecasas           on 27.6.2002 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
ja P. Lindh, kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen, on             seuraava:
antanut 11.6.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
raava:
                                                                        1)    Asiat T-373/00, T-27/01, T-56/01 ja T-69/01 yhdistetään
                                                                              tuomiota varten.
1)     Kumotaan 4.10.2000 tehty parlamentin päätös, jolla se
       hylkäsi kantajan 5.9.2000 tekemän hakemuksen.                    2)    Kanne asiassa T-373/00 hylätään.
                                                                        3)    Asioissa T-27/01, T-56/01 ja T-69/01 lausunnon antami-
2)     Vahingonkorvausvaatimus hylätään.                                      nen raukeaa.
                                                                        4)    Asiassa C-373/00 kukin osapuoli vastaa omista oikeuden-
3)     Parlamentti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mu-           käyntikuluistaan.
       kaan lukien ne kulut, joista annettavaa ratkaisua lykättiin
       8.5.2001 annetulla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                        5)    Asioissa T-27/01, T-56/01 ja T-69/01 kantaja vastaa
       määräyksellä.
                                                                              omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaa-
                                                                              maan kolmannes vastaajan oikeudenkäyntikuluista.
(1) EYVL C 28, 27.1.2001.
                                                                        (1) EYVL C 61, 24.2.2001; C 134, 5.5.2002; C 150, 19.5.2001 ja
                                                                            C 173, 16.6.2001.


title: Asia T-508/17: Kanne 4.8.2017 – Financiere Tesalia ym. v. komissio ja SRB

text:
               16.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/39

         Kanne 4.8.2017 – Financiere Tesalia ym. v. komissio ja SRB
   (Asia T-508/17)
   (2017/C 347/51)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Financiere Tesalia S.A. (Luxemburg, Luxemburg), Cartera Zurbano S.A. (Madrid, Espanja), Finexperta S.A. (Madrid, Espanja), Eurosigma S.A. (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín ja B. Fernández García)

      Vastaajat: Euroopan komissio ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston johdon istunnossa 7.6.2017 tehdyn päätöksen (SRB/EES/2017/08), jolla annetaan Banco Popular Español S.A:ta koskeva kriisinratkaisumääräys

               —

               kumoamaan Banco Popular Español SA:ta koskevan kriisinratkaisumääräyksen hyväksymisestä 7.6.2017 annetun komission päätöksen (EU) 2017/1246.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin jotka on esitetty asiassa T-487/17, Mutualidad de la Abogacia ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real State 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.


title: Asia T-78/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 12.2.2008 — IXI Mobile v. SMHV — Klein (IXI)

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/46

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 12.2.2008 — IXI Mobile v. SMHV — Klein (IXI)
   (Asia T-78/07) (1)

   (2008/C 92/93)

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 95, 28.4.2007.


title: Asia C-277/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Ireland (Irlanti) on esittänyt 6.6.2011 — MM v. Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irlanti ja Attorney General

text:
               30.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 226/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Ireland (Irlanti) on esittänyt 6.6.2011 — MM v. Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irlanti ja Attorney General
   (Asia C-277/11)
   2011/C 226/34
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Ireland

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: MM

      Vastaaja: Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irlanti ja Attorney General

      Ennakkoratkaisukysymys

   Edellyttääkö asiassa, jossa hakija hakee toissijaista suojelua saavan henkilön asemaa sen jälkeen, kun hänelle ei ole myönnetty pakolaisasemaa, ja jossa esitetään, että hänen hakemuksensa on hylättävä, neuvoston asetuksen 2004/83/EY (1) 4 artiklan 1 kohdassa jäsenvaltiolle asetettu velvollisuus toimia yhteistyössä hakijan kanssa sitä, että asianomaisen jäsenvaltion hallintoviranomaiset toimittavat hakijalle tällaisen arvioinnin tulokset ennen kuin lopullinen päätös tehdään, jotta hän voi esittää kommentteja sellaisista päätösehdotuksen kohdista, joissa esitetään kielteistä ratkaisua?

      (1)  EUVL L 304, s. 12.


title: Asia C-375/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.10.2007 (Bundesverwaltungsgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Erhard Geuting v. Direktor der Landwirtschaftskammer Nordrhein-Westfalen für den Bereich Landwirtschaft (Naudanliha — Emolehmien pitämispalkkio)

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.10.2007 (Bundesverwaltungsgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Erhard Geuting v. Direktor der Landwirtschaftskammer Nordrhein-Westfalen für den Bereich Landwirtschaft
   (Asia C-375/05) (1)

   (Naudanliha - Emolehmien pitämispalkkio)
   (2007/C 297/08)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesverwaltungsgericht
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Erhard Geuting

      Vastaaja: Direktor der Landwirtschaftskammer Nordrhein-Westfalen für den Bereich Landwirtschaft
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesverwaltungsgericht — Naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 27.6.1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 805/68 (EYVL L 148, s. 24), sellaisena kuin se on muutettuna naudanlihantuottajia koskevan erityispalkkiojärjestelmän yleisistä säännöistä annetun asetuksen (ETY) N:o 468/87 ja emolehmien pitämistä koskevasta palkkiojärjestelmästä annetun asetuksen (ETY) N:o 1357/80 kumoamisesta 30.6.1992 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2066/92 (EYVL L 215, s. 49), 4 a artiklan kolmannen luetelmakohdan ii alakohdan tulkinta — Asetuksessa (ETY) 805/68 säädettyjen palkkiojärjestelmien soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja asetusten (ETY) N:o 1244/82 ja (ETY) N:o 714/89 kumoamisesta 23.12.1992 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3886/92 (EYVL L 391, s. 20), sellaisena kuin se on muutettuna 2.12.1996 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2311/96 (EYVL L 313, s. 9), 33 artiklan 2 ja 4 kohdan tulkinta — Emolehmien pitämispalkkio — Käsitteet ”emolehmä” ja ”palkkio-oikeuksien käyttäminen” — Saatujen ennakoiden palauttaminen — Tuottajakohtaisen enimmäismäärän vähentäminen sen vuoksi, että palkkiota myönnettäessä kieltäydyttiin ottamasta huomioon kantavia hiehoja, koska ne eivät korvaa palkkiohakemuksen kohteena olevia emolehmiä
   Tuomiolauselma

               1)

               Naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 27.6.1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 805/68, sellaisena kuin se on muutettuna 18.11.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2222/96, 4 a artiklan kolmannen luetelmakohdan ii alakohtaa on tulkittava siten, että kantavaa hiehoa voidaan pitää mainitun asetuksen 1 jaksossa tarkoitettuna emolehmänä vain silloin, kun se markkinointivuotta koskevan palkkiohakemuksen jättämisen jälkeen korvaa emolehmän, joka on mainittu kyseisessä hakemuksessa.

               2)

               Kantavaa hiehoa, joka on markkinointivuonna korvannut emolehmän, jolle on haettu palkkiota, ja joka on katsottu palkkiokelpoiseksi, voidaan pitää asetuksen N:o 805/68, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2222/96, 4 a artiklan kolmannen luetelmakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna emolehmänä, mikäli se seuraavana vuonna täyttää uudelleen emolehmän korvaamista varten asetetut edellytykset.

               3)

               Asetuksen N:o 805/68, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2222/96, 4 a artiklan kolmannen luetelmakohdan ii alakohtaa on tulkittava siten, että kantava hieho, jolle palkkiota on haettu, ei ole palkkiokelpoinen, jos se vasikoi ennen palkkiohakemuksen jättämiselle asetetun määräajan päättymistä.

               4)

               Asetuksessa N:o 805/68 säädettyjen palkkiojärjestelmien soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja asetusten (ETY) N:o 1244/82 ja (ETY) N:o 714/89 kumoamisesta 23.12.1992 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3886/92, sellaisena kuin se on muutettuna 2.12.1996 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2311/96, 33 artiklan 2 ja 4 kohtaa on tulkittava siten, että tuottajan ei ole katsottava käyttäneen palkkio-oikeuksiaan markkinointivuonna, kun se on kylläkin hakenut palkkiota, mutta hakemus on hylätty, koska kyseessä olevat eläimet eivät olleet palkkiokelpoisia, ja näin siinäkin tapauksessa, että kyseisen hakemuksen tekemiseen ei liity väärinkäytöstä. Tällainen tulkinta ei ole ristiriidassa suhteellisuusperiaatteen kanssa.

               5)

               Kansallisen tuomioistuimen on ratkaistava, onko pääasian kantajan tilanteelle tyypillisten ja asianmukaisesti perusteltujen olosuhteiden muodostavan kokonaisuuden valossa kyse erityistapauksesta, joka edellyttää asetuksen N:o 3886/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2311/96, 33 artiklan 2 kohdan viimeisen luetelmakohdan poikkeussäännöksen soveltamista, ja otettava tässä yhteydessä huomioon tarve soveltaa kyseistä säännöstä suppeasti.

               6)

               Asetuksen N:o 3886/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2311/96, 33 artiklan 4 kohtaa, luettuna yhdessä asetuksen N:o 805/68, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2222/96, 4 f artiklan 4 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että jäsenvaltiot voivat palauttaa kahden vuoden jäädyttämisen jälkeen palkkio-oikeudet ensisijaisesti tuottajalle, jolta ne on otettu pois, koska tämä on käyttänyt markkinointivuonna 1998 palkkio-oikeuksistaan yli 70 prosenttia mutta vähemmän kuin 90 prosenttia.

      (1)  EUVL C 330, 24.12.2005.


title: Asia T-339/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.2.2014 — Gandia Blasco v. SMHV — Sachi Premium Outdoor Furniture (kuutiomainen nojatuoli) (Yhteisömalli — Mitättömyysmenettely — Kuutiomaista nojatuolia esittävä rekisteröity yhteisömalli — Aikaisempi malli — Mitättömyysperuste — Yksilöllinen luonne — Erilainen yleisvaikutelma — Asetuksen (EY) N:o 6/2002 6 artikla ja 25 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               15.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/9

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.2.2014 — Gandia Blasco v. SMHV — Sachi Premium Outdoor Furniture (kuutiomainen nojatuoli)
   (Asia T-339/12) (1)

   (Yhteisömalli - Mitättömyysmenettely - Kuutiomaista nojatuolia esittävä rekisteröity yhteisömalli - Aikaisempi malli - Mitättömyysperuste - Yksilöllinen luonne - Erilainen yleisvaikutelma - Asetuksen (EY) N:o 6/2002 6 artikla ja 25 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2014/C 78/18
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Gandia Blasco, SA (Valencia, Espanja) (edustaja: asianajaja I. Sempere Massa)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Sachi Premium-Outdoor Furniture, Lda (Estarreja, Portugali) (edustajat: asianajajat M. Oehen Mendes ja M. Paes)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n kolmannen valituslautakunnan 25.5.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 970/2011-3), joka koskee Gianda Blasco, SA:n ja Sachi Premium-Outdoor Furniture, Lda:n välistä mitättömyysmenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Gandia Blasco, SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 295, 29.9.2012.


title: Asia C-537/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Genova (Italia) on esittänyt 21.10.2011 — Mattia Manzi ja Compagnia Naviera Orchestra v. Capitaneria di Porto di Genova

text:
               17.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 370/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Genova (Italia) on esittänyt 21.10.2011 — Mattia Manzi ja Compagnia Naviera Orchestra v. Capitaneria di Porto di Genova
   (Asia C-537/11)
   2011/C 370/32
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Genova

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Mattia Manzi ja Compagnia Naviera Orchestra

      Vastaaja: Capitaneria di Porto di Genova

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kun otetaan huomioon MARPOL-yleissopimuksen liitteen VI voimaantulo, onko direktiivin 1999/32/EY (1) — sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2005/33/EY (2) — 4 a artiklaa tulkittava vilpitöntä mieltä koskevan kansainvälisen periaatteen ja yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välistä lojaalia yhteistyötä koskevan periaatteen mukaisesti siten, ettei kyseisessä artiklassa säädettyä meriliikenteeseen käytettävien polttoaineiden 1,5 painoprosentin enimmäisrikkipitoisuutta sovelleta aluksiin, jotka purjehtivat MARPOL-yleissopimuksen 73/78 sopimuspuolena olevan EU:n ulkopuolisen valtion lipun alla, silloin kun ne ovat sellaisen jäsenvaltion satamassa, joka myös on MARPOL-yleissopimuksen 73/78 liitteen VI sopimuspuoli?

               2)

               Jos direktiivin 1999/32/EY — sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2005/33/EY — 4 a artiklaa ei ole tulkittava ensimmäisessä kysymyksessä esitetyllä tavalla, onko mainittu artikla, jossa säädetään 1,5 painoprosentin enimmäisrikkipitoisuudesta sellaisten alusten käyttämässä polttoaineessa, jotka harjoittavat säännöllistä liikennöintiä yhteisön satamaan tai yhteisön satamasta, mukaan lukien sellaisen EU:n ulkopuolisen valtion lipun alla purjehtivat alukset, jotka ovat sopimuspuolena MARPOL-yleissopimuksen VI liitteessä, jonka nojalla rikkipäästöjen valvonta-alueiden ulkopuolella sovelletaan 4,5 painoprosentin enimmäisrikkipitoisuutta, pätemätön sillä perusteella, että se on ristiriidassa kansainvälisen oikeuden yleisen pacta sunt servanda -periaatteen kanssa ja yhteisön ja sen jäsenvaltioiden lojaalia yhteistyötä koskevan periaatteen kanssa sen takia, että siinä velvoitetaan jäsenvaltiot, jotka ovat ratifioineet ja hyväksyneet liitteen VI, laiminlyömään velvoitteet, joihin ne ovat sitoutuneet MARPOL-yleissopimuksen 73/78 liitteen VI muihin sopimuspuoliin nähden?

               3)

               Onko direktiivin 1999/32/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2005/33/EY, 2 artiklan 3 g alakohdassa olevaa käsitettä ”säännöllinen liikenne” tulkittava siten, että ”säännöllistä liikennettä” harjoittaviin aluksiin katsotaan kuuluviksi myös risteilyalukset?

      (1)  EYVL L 121, s. 13.

      (2)  EUVL L 191, s. 59.


title: Asia T-276/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.6.2015 – Flachglas Torgau ym. v. komissio (Valtiontuet — Toimenpiteet, jotka Saksan liittotasavalta on toteuttanut uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön ja paljon energiaa käyttävien yritysten hyväksi — Päätös aloittaa SEUT 108 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely — Lopullisen päätöksen antaminen kanteen nostamisen jälkeen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               7.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/63

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.6.2015 – Flachglas Torgau ym. v. komissio
   (Asia T-276/14) (1)

   ((Valtiontuet - Toimenpiteet, jotka Saksan liittotasavalta on toteuttanut uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön ja paljon energiaa käyttävien yritysten hyväksi - Päätös aloittaa SEUT 108 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely - Lopullisen päätöksen antaminen kanteen nostamisen jälkeen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2015/C 294/77)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantajat: Flachglas Torgau GmbH (Torgau, Saksa); Saint-Gobain Isover G+H AG (Ludwigshafen am Rhein, Saksa) ja Saint-Gobain Oberland AG (Bad Wurzach, Saksa) (edustajat: asianajajat S. Altenschmidt ja H. Janssen)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Maxian Rusche ja R. Sauer, avustajinaan asianajajat A. Luke ja C. Maurer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota osittain komission 18.12.2013 tekemä päätös K (2013) 4424 lopullinen, jolla aloitettiin SEUT 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely, joka koskee toimenpiteitä, joita Saksan liittotasavalta on toteuttanut uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön ja paljon energiaa käyttävien yritysten hyväksi (Valtiontuki SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen asiassa raukeaa.

               2)

               Lausunnon antaminen EFTA:n valvontaviranomaisen väliintulohakemuksesta raukeaa.

               3)

               Flachglas Torgau GmbH, Saint-Gobain Isover G+H AG ja Saint-Gobain Oberland AG vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               4)

               EFTA:n valvontaviranomainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 223, 14.7.2014.


title: Asia C-441/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 17.9.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Almer Beheer BV ja Daedalus Holding BV v. Van den Dungen Vastgoed BV ja Oosterhout II BVBA (Ennakkoratkaisupyyntö — Yhtiöoikeus — Direktiivi 2003/71/EY — 3 artiklan 1 kohta — Velvollisuus julkistaa esite arvopapereiden yleisölle tarjoamisen yhteydessä — Arvopapereiden pakkomyynti)

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 17.9.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Almer Beheer BV ja Daedalus Holding BV v. Van den Dungen Vastgoed BV ja Oosterhout II BVBA
   (Asia C-441/12) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Yhtiöoikeus - Direktiivi 2003/71/EY - 3 artiklan 1 kohta - Velvollisuus julkistaa esite arvopapereiden yleisölle tarjoamisen yhteydessä - Arvopapereiden pakkomyynti))
   2014/C 421/05
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Almer Beheer BV ja Daedalus Holding BV

      Vastapuolet: Van den Dungen Vastgoed BV ja Oosterhout II BVBA

      Tuomiolauselma

   Arvopapereiden yleisölle tarjoamisen tai kaupankäynnin kohteeksi ottamisen yhteydessä julkistettavasta esitteestä ja direktiivin 2001/34/EY muuttamisesta 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/71/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 11.3.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2008/11/EY, 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että velvollisuutta julkistaa esite ennen jokaista arvopapereiden yleisölle tarjoamista ei sovelleta pääasiassa kyseessä olevan kaltaiseen arvopapereiden pakkomyyntiin.

      (1)  EUVL C 9, 12.1.2013.