title: Asia T-343/17: Kanne 31.5.2017 – Cathay Pacific Airways v. komissio

text:
               24.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/64

         Kanne 31.5.2017 – Cathay Pacific Airways v. komissio
   (Asia T-343/17)
   (2017/C 239/76)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Cathay Pacific Airways Ltd (Hongkong) (edustajat: barrister R. Kreisberger, barrister N. Grubeck, solicitor M. Rees ja asianajaja E. Estellon)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 101 artiklan, ETA-sopimuksen 53 artiklan ja Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen lentoliikenteestä tehdyn sopimuksen 8 artiklan mukaisesta menettelystä (asia AT.39258 – Lentorahti) 17.3.2017 annetun komission päätöksen C(2017) 1742 final 1 artiklan 1, 2, 3 ja 4 kohdassa esitetyt toteamukset kilpailusääntöjen rikkomisesta kantajaa koskevilta osin;

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen 3 artiklan siltä osin kuin siinä määrättiin kantajalle 57 120 000 suuruinen sakko tai vaihtoehtoisesti alentamaan tämän sakon määrää; ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan kantajalle tästä kanteesta aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio teki oikeudellisen ja/tai tosiseikkoja koskevan virheen ja/tai ei täyttänyt sovellettavan näyttökynnyksen mukaisia vaatimuksia, kun se sisällytti kantajan riidanalaisen päätöksen päätösosan 1 artiklan 1 kohtaan ja 1 artiklan 4 kohtaan ja totesi, että kantaja osallistui väitettyyn yhtenä kokonaisuutena pidettävään ja jatkettuun kilpailusääntöjen rikkomiseen.

                           —

                           Kantaja väittää, ettei sen sisällyttämiselle Euroopan sisäisiin kilpailusääntöjen rikkomisiin ole laillista perustetta.

                           —

                           Lisäksi kantaja väittää, ettei sen sisällyttämiselle Euroopan sisäisiin kilpailusääntöjen rikkomisiin ole myöskään tosiseikkoihin perustuvaa perustetta.

                           —

                           Kantaja väittää myös, että komissio loukkasi sen puolustautumisoikeuksia, kun se tukeutui kantajaa vastaan uusiin syihin.

                           —

                           Lopuksi kantaja väittää, että se, että komissio sisällytti kantajan laittomasti 1 artiklan 1 kohtaan ja 1 artiklan 4 kohtaan, on kohtalokasta silti osin kuin komissio pyrki osoittamaan, että kantaja osallistui väitettyyn yhtenä kokonaisuutena pidettävään kilpailusääntöjen rikkomiseen.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan komissio rikkoi asetuksen N:o 1/2003 25 artiklaa sekä loukkasi oikeusvarmuuden, oikeuden ja hyvän hallinnon periaatteita, kun se antoi toisen kantajalle vastaisen päätöksen, jossa kantajan syyksi luettiin uusi kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevä käyttäytyminen.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan komissio ei osoittanut näyttökynnyksen edellyttämällä tavalla, että kantaja on vastuussa osallistumisesta yhtenä kokonaisuutena pidettävään ja jatkettuun kilpailusääntöjen rikkomiseen.

                           —

                           Kantajan mukaan komissio ei kohdellut kantajaa yksilökohtaisesti eikä osoittanut kyseisen yhtenä kokonaisuutena pidettävän ja jatketun kilpailusääntöjen rikkomisen yksilökohtaisia osatekijöitä kantajaan liittyen.

                           —

                           Lisäksi kantaja väittää, ettei komissio osoittanut sellaisen kokonaissuunnitelman olemassaoloa, jolla on pyritty yhteiseen tavoitteeseen.

                           —

                           Kantaja väittää myös, ettei komissio osoittanut, että kantaja osallistui tai että sillä oli vaadittava aikomus osallistua yhtenä kokonaisuutena pidettävään ja jatkettuun kilpailusääntöjen rikkomiseen.

                           —

                           Lopuksi kantaja väittää, ettei ole todettu, että sillä oli vaadittava tieto rikkomisesta.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan komissio ei esittänyt asianmukaisia perusteluja toteamukselleen, jonka mukaan kantaja osallistui väitettyyn yhtenä kokonaisuutena pidettävään ja jatkettuun kilpailusääntöjen rikkomiseen.

               5)

               Viides kanneperuste, jonka mukaan komissio teki oikeudellisen virheen, kun se tukeutui kantajan toimintaan sellaisilla lainkäyttöalueilla, joihin sovelletaan kolmansien maiden sääntelyä, todisteena osallistumisesta väitettyyn yhtenä kokonaisuutena pidettävään ja jatkettuun kilpailusääntöjen rikkomiseen eikä esittänyt tältä osin perusteluja.

                           —

                           Kantajan mukaan komissio ei täyttänyt edellytettyä näyttötaakkaa siltä osin kuin kyse on kantajan käyttäytymisestä Hong Kongissa ja/tai ei esittänyt asianmukaisia perusteluja.

                           —

                           Kantaja väittää lisäksi, ettei komissio osoittanut, että kantajan käyttäytymisellä Hong Kongissa oli kilpailunvastainen tarkoitus.

                           —

                           Lisäksi kantaja väittää, että Hong Kongin lain mukaan sen oli pakko tehdä joukkohakemuksia.

                           —

                           Lopuksi kantaja vetoaa kansainvälisen kohteliaisuuden periaatteen ja puuttumattomuusperiaatteen loukkaamiseen.

               6)

               Kuudes kanneperuste, jonka mukaan komissiolla ei ollut toimivaltaa soveltaa SEUT 101 artiklaa saapuviin lentoihin, eli kolmansista maista Eurooppaan lennettäviin lentorahtipalveluihin, liittyvän käyttäytymisen osalta

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, jonka mukaan komissio teki oikeudellisen virheen kantajalle määrättyjen sakkojen laskennassa.


title: Asia C-449/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 14.2.2008 (Tribunal du travail de Bruxellesin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Sophiane Gysen v. Groupe S-Caisse d'Assurances sociales pour indépendants (Henkilöstö — Palkkaus — Henkilöstösäännöt — Perhelisät — Kansallisten perhelisien määrän vahvistaminen — Lasten ikäjärjestykseen perustuvan aseman määrittäminen — Lapsi, joka oikeuttaa henkilöstösäännöissä säädettyihin perhelisiin)

text:
               29.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 14.2.2008 (Tribunal du travail de Bruxellesin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Sophiane Gysen v. Groupe S-Caisse d'Assurances sociales pour indépendants
   (Asia C-449/06) (1)

   (Henkilöstö - Palkkaus - Henkilöstösäännöt - Perhelisät - Kansallisten perhelisien määrän vahvistaminen - Lasten ikäjärjestykseen perustuvan aseman määrittäminen - Lapsi, joka oikeuttaa henkilöstösäännöissä säädettyihin perhelisiin)
   (2008/C 79/08)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunal du travail de Bruxelles
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Sophiane Gysen

      Vastaaja: Groupe S-Caisse d'Assurances sociales pour indépendants
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal du travail de Bruxelles — Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja näiden yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen vahvistamisesta 29.2.1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY, EURATOM, EHTY) N:o 259/68 (EYVL L 56, s. 1) 67 artiklan tulkinta — Perhelisät — Sellaisen perhelisiä koskevan kansallisen järjestelmän hyväksyttävyys, jossa edunsaajina olevien lasten ikäjärjestykseen perustuvan aseman laskemisessa huomioon ei oteta sellaisia lapsia, jotka oikeuttavat henkilöstösäännöissä säädettyihin perhelisiin — Henkilöstösääntöjen oikeudellinen luonnehdinta kansallisessa oikeudessa
   Tuomiolauselma
   Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja näiden yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen vahvistamisesta sekä komission virkamiehiin tilapäisesti sovellettavien erityisten toimenpiteiden laatimisesta 29.2.1968 annettu neuvoston asetus (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68, sellaisena kuin se on muutettuna 21.7.1983 annetulla neuvoston asetuksella (ETY, Euratom, EHTY) N:o 2074/83, on yleisesti sovellettava, se on kaikilta osiltaan velvoittava ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Ottaen huomioon, että kyseistä asetusta sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioiden oikeusjärjestyksissä, lapsi, joka oikeuttaa Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavissa henkilöstösäännöissä säädettyihin perhelisiin, on rinnastettava sellaiseen lapseen, joka oikeuttaa tällaisiin lisiin kansallisen oikeuden tai kyseisessä jäsenvaltiossa voimassa olevan kansainvälisen sosiaaliturvasopimuksen nojalla.

      (1)  EUVL C 326, 30.12.2006.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 22 päivänä helmikuuta 2001 yhdistetyissä asioissa C-52/99 ja C-53/99, (Cour du travail de Liègen esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Office national des pensions (ONP) vastaan Gioconda Camarotto (C-52/99) ja Giuseppina Vignone (C-53/99) (Neuvoston asetus N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1248/92 – Sosiaaliturva – Vakuutus vanhuuden ja kuoleman varalta – Etuuksien laskeminen – Laskentasääntöjen muuttaminen)

text:
16.6.2001                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 173/11
oikeuttavia että vähennykseen oikeuttamattomia liiketoimia, kuuden-          1)    Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liik-
nen direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 5 kohdasta seuraa, että                     kuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoit-
verovelvollisella on oikeus vähentää vain se arvonlisäveron osa, joka              tajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971
vastaa ensin mainittujen liiketoimien suhteellista osuutta. Jos niillä             annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena
erilaisilla palveluilla, jotka luovuttaja on hankkinut toteuttaakseen              kuin se on muutettuna 30.4.1992 annetulla neuvoston asetuk-
varallisuuskokonaisuuden tai sen osan siirron, on kuitenkin suora ja               sella N:o 1248/92, 95 a artiklaa, joka sisältää asetuksen
välitön yhteys kyseisen verovelvollisen taloudellisen toiminnan selvästi           N:o 1248/92 soveltamista koskevat siirtymäsäännökset, sovel-
rajattuun osaan siten, että näistä palveluista aiheutuneet kustannuk-              letaan eläkkeensaajiin, jotka olivat nostaneet ennen viimeksi
set ovat osa yrityksen kyseisen osan yleiskuluista, ja jos kaikki                  mainitulla asetuksella tehtyjä muutoksia kansallisessa tuo-
yrityksen tämän osan liiketoimet ovat arvonlisäverollisia, verovelvolli-           mioistuimessa kanteen, jossa he vaativat eläkeoikeutta vastusta-
nen voi vähentää näiden palvelujen hankkimisesta aiheutuneisiin                    malla päällekkäisyyden estävien kansallisten säännösten sovel-
kuluihin sisältyneen arvonlisäveron kokonaisuudessaan.                             tamista ja jota ei ollut vielä uusien säännösten voimaantullessa
                                                                                ratkaistu lainvoimaisella päätöksellä.
(1) EYVL C 1, 4.1.1999.
                                                                             2)    Kansallisen tuomioistuimen on ensinnäkin tutkittava, edellyte-
                                                                                täänkö kansallisessa lainsäädännössä muutoshakemuksen esit-
                                                                                tämistä joko toimivaltaiselle sosiaaliturvalaitokselle säädetyssä
                                                                                määräajassa vaadittuja muotomääräyksiä noudattaen tai tuo-
                                                                                mioistuimelle itselleen sovellettavien menettelysääntöjen mukai-
                                                                                sesti. Toiseksi tämän tuomioistuimen on tarkistettava, etteivät
          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                        nämä vaatimukset ole epäedullisempia kuin kansallisen oikeus-
                                                                                järjestyksen mukaisia vastaavia tilanteita koskevat vaatimukset
                              (viides jaosto)                                      ja ettei niillä tehdä asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se
                                                                                on muutettuna asetuksella N:o 1248/92, mukaisten oikeuksien
                                                                                käyttämistä käytännössä mahdottomaksi tai suhteettoman
                   22 päivänä helmikuuta 2001
                                                                                vaikeaksi.
yhdistetyissä asioissa C-52/99 ja C-53/99, (Cour du travail
de Liègen esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Office natio-                     (1) EYVL C 100, 10.4.1999.
nal des pensions (ONP) vastaan Gioconda Camarotto
         (C-52/99) ja Giuseppina Vignone (C-53/99) (1)
(Neuvoston asetus N:o 1408/71, sellaisena kuin se on
muutettuna asetuksella N:o 1248/92 – Sosiaaliturva –
Vakuutus vanhuuden ja kuoleman varalta – Etuuksien
         laskeminen – Laskentasääntöjen muuttaminen)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                            (2001/C 173/17)
                                                                                (toinen jaosto)
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                22 päivänä helmikuuta 2001
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                       asiassa C-187/99 (Supremo Tribunal Administrativon esit-
                                                                             tämä ennakkoratkaisupyyntö), Fazenda Pública vastaan
Yhdistetyissä asioissa C-52/99 ja C-53/99, jotka Cour du travail                          Fábrica de Queijo Eru Portuguesa Lda (1)
de Liège (Belgia) on saattanut EY:n perustamissopimuksen
177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen             (Sisäinen jalostusmenettely – Asetus N:o 1999/85 – Jalostus-
tuomioistuimen käsiteltäviksi saadakseen tässä kansallisessa                 toimenpiteen tuottoaste – Toimivaltaisen tulliviranomaisen
tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa Office national des              myöntämä lupa-asiakirja – Tämän viranomaisen mahdolli-
pensions (ONP) vastaan Gioconda Camarotto (C-52/99) ja                                   suus muuttaa tuottoastetta yksipuolisesti)
Giuseppina Vignone (C-53/99) ennakkoratkaisun sosiaalitur-
vajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin pal-                                        (2001/C 173/18)
kattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja
heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2),
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
sellaisena kuin se on muutettuna 30.4.1992 annetulla neuvos-
ton asetuksella N:o 1248/92 (EYVL L 136, s. 7), 95 a artiklan
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. La Pergola sekä                      (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
tuomarit D.A.O. Edward (esittelevä tuomari) ja P. Jann, julkisa-                      yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
siamies: S. Alber, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein,
on antanut 22.2.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on                        Asiassa C-187/99, jonka Supremo Tribunal Administrativo
seuraava:                                                                    (Portugali) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen


title: Asia C-405/05: Euroopan yhteisöjen komission  18.11.2005  Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
               25.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/11

         Euroopan yhteisöjen komission 18.11.2005 Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-405/05)
   (2006/C 48/22)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 18.11.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Sara Pardo Quintillan, Xavier Lewis ja Hubert van Vliet, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut neuvoston direktiivin 91/271/ETY (1) 4 artiklan 1 ja 3 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole varmistanut, että Bangorin, Brightonin, Broadstairsin, Carrickfergusin, Colerainen, Donaghadeen, Larnen, Lerwickin, Londonderryn, Margaten, Newtonabbeyn, Omaghin ja Portrushin taajamien yhdyskuntajätevedet käsitellään asianmukaisesti.

               2.

               velvoittaa Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio katsoo, että Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta on rikkonut direktiivin 4 artiklan 1 ja 3 kohtaa, koska se ei ole varmistanut kaiken Bangorin, Broadstairsin Carrickfergusin, Colerainen, Londonderryn, Larnen, Lerwickin, Margaten, Newtonabbeyn, Omaghin, Brightonin, Portrushin, Donaghadeen ja Bideford/Northamin taajamissa tuotetun ja vesistöön johdettavan jäteveden asianmukaista käsittelyä. Lisäksi se, että Portrushin, Newtonabbeyn, Bangorin, Londonderryn ja Larnen taajamien huomattavia uusia asuinalueita ei ole valvottu tai varmistettu, että niiden hyväksyntään on liitetty vaikutuksia lieventäviä toimenpiteitä, tekee edellä mainittujen säännösten rikkomisen vakavammaksi näissä viidessä taajamassa.

      (1)  Yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21 päivänä toukokuuta 1991annettu neuvoston direktiivi 91/271/ETY (EYVL L 135, 30.5.1991, s. 40)


title: Østre Landsretin 24.6.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Skatteministeriet vastaan Aktieselskabet Forsikringsselskabet Codan (Asia C-236/97)

text:
N:o C 252/20           FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      16.8.97
Juzgado de lo Social número 4 de Madridin 30.5.1997                      — 720 720 frangin suuruiset menot, jotka ovat tuki
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                         kelpoisia Saudi-Arabiaan vietyyn 73,5 tonniin sula
asiassa Teresa Fernández de Bobadilla vastaan Museo                           tejuustoa sovellettavan vientitukien järjestelmän
Nacional del Prado, Ministerio Fiscal ja Comité de                             mukaisesti,
            Empresa del Museo Nacional del Pardo
                        ( Asia C-234/97 )                            — toissijaisesti katsoo, että 103 286 730 frangin suurui
                           ( 97/C 252/39 )                               nen korjaus viljakasvien julkisen varastoinnin alalla on
                                                                         suhteettoman suuri, ja
Juzgado de lo Social numero 4 de Madrid pyytää
                                                                     — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
30.5.1997 tekemällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa
moon 26.6.1997 saapuneella päätöksellään Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Teresa Fernandez de Bobadilla vastaan Museo Nacional
del Prado, Ministeriö Fiscal ja Comite de Empresa del
Museo Nacional del Prado seuraavaan kysymykseen :                    (Viljakasvialaa koskevat menot)
Onko työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevien                   — Ranska esittää samat perusteet kuin se on esittänyt asi
oikeussääntöjen vastaista se, että Espanjan valtion itse                 assa C-232/96 ( 2 ).
näistä yksikköä koskevan työehtosopimuksen määräyk
sessä asetetaan restauroijan ammatin ( sääntelemätön
ammatti ) harjoittamisen edellytykseksi toisessa jäsenval           (Vientitukien järjestelmän soveltaminen Saudi-Arabiaan
tiossa hankitun yliopistollisen tutkintotodistuksen hyväk           vietyyn sulatejuustoerään )
syminen etukäteen ja että tämä hyväksyminen käsittää
Espanjan opinto-ohjelmien ja toisen jäsenvaltion opinto             — Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä
ohjelmien vertailemisen sekä teoreettis-käytännöllisten                   huhtikuuta 1970 annetun neuvoston asetuksen (ETY )
kokeiden suorittamisen niissä oppiaineissa, jotka sisältyvät              N:o 729/70 ( 3 ) rikkominen; tavarat vietiin voimassa
Espanjan opinto-ohjelmaan mutta eivät sisälly kyseessä                    olleiden yhteisön säännösten mukaisesti , ja erityisesti
olevan toisen jäsenvaltion opinto-ohjelmaan.                              noudatettiin maataloustuotteiden vientitukien järjestel
                                                                          män soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtai
                                                                          sista säännöistä 27 päivänä marraskuuta 1987 annetun
                                                                          komission asetuksen ( ETY ) N:o 3665/87 (4 ) 5 ja 13
                                                                          artiklaa . Koska yhteisön sääntöjä ei ole olemassa,
                                                                          jäsenvaltiot ovat toimivaltaisia määrittelemään, koska
     Ranskan tasavallan 27.6.1997 Euroopan yhteisöjen                     tuotteet ovat " virheettömiä, aitoja ja myyntikelpoisia ".
              komissiota vastaan nostama kanne                            Tarkastusten koordinointia käsittelevä ( Ranskan )
                                                                          ministeriöiden yhteinen toimikunta katsoi , etteivät
                         ( Asia C-235/97 )                                edellytykset, joiden mukaan kyseinen tuote ei olisi
                            ( 97/C 252/40 )                               ollut virheetön, aito ja myyntikelpoinen, täyttyneet.
                                                                          Juusto tuhottiin sen jälkeen, kun tullimuodollisuudet
                                                                          oli täytetty, ja ilman, että Saudi-Arabian viranomaiset
                                                                          olisivat esittäneet minkäänlaista varaumaa tuonnille
 Ranskan tasavalta on nostanut 27.6.1997 Euroopan
 yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                  säilyttääkseen kyseisen tuotemerkin maineen.
 komissiota vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat ulkoasiain
 ministeriön oikeudellisen osaston apulaisosastopäällikkö            (') EYVL   L  139 , 30.5.1997, s . 30 .
 Kareen Rispal-Bellanger ja saman osaston hallinnollinen             (2) EYVL    C 269 , 14.9.1996, s . 9 .
 avustaja Frederic Pascal ja prosessiosoite Luxemburgissa            (3) EYVL    L 94, 28.4.1970, s. 13 .
 on Ranskan suurlähetystö, 8 B boulevard Joseph II.                  (4) EYVL    L 351 , 14.12.1987, s . 1 .
 Ranskan tasavalta vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
 — kumoaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahas
     ton ( EMOTR ) tukiosaston varainhoitovuonna 1993                0stre Landsretin 24.6.1997 tekemällään päätöksellä esit
     rahoitettuja menoja koskevien jäsenvaltioiden tilien            tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Skatteministeriet
     tarkastamisesta ja hyväksymisestä 23 päivänä huhti                   vastaan Aktieselskabet Forsikringsselskabet Codan
     kuuta 1997 tehdyn komission päätöksen 97/333/EY ( J )
     siltä osin kun tässä päätöksessä Ranskan osalta hylä                                     (Asia C-236/97)
     tään                                                                                ( 97/C 252/41 )
     — 103 286 730 frangin suuruiset tukikelpoiset menot,
          jotka aiheutuivat interventiotoimenpiteistä vilja          0stre Landsret pyytää 24.6.1997 tekemällään, yhteisöjen
          kasvien julkisen varastoinnin alalla ,                      tuomioistuimen kirjaamoon 27.6.1997 saapuneella pää
 ---pagebreak---  16.8.97             QT                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      N:o C 252/21
töksellään Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko            2.2 . Onko 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitet
ratkaisua asiassa Skatteministeriet vastaan Aktieselskabet                 tuna muuna matkailupalveluna pidettävä oppilaan ja
Forsikringsselskabet Codan seuraavaan kysymykseen:                         hänen vanhempiensa koulutusta, isäntäperheen ja
                                                                           kohdemaan koulun valitsemista sekä maakohtaisten
Onko pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä                        asiakirjojen valmistamista ?
veroista 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston
direktiivin 69/335/ETY ( ] ) 12 artiklan 1 kohdan a alakoh         (') EYVL L 158 , 23.6.1990 , s . 59 ( Erityispainos 1994, 06/Nide
taa tulkittava siten, että tämän säännöksen nojalla voidaan             03 , s . 53 ).
kantaa veroa osakkeiden luovutuksesta riippumatta siitä,
onko yhtiö, joka on laskenut osakkeet liikkeelle, notee
raattu pörssissä, ja riippumatta siitä, luovutetaanko osak
keet pörssin välityksellä vai välittömästi luovuttajan ja
luovutuksensaajan välillä ?
                                                                        Euroopan yhteisöjen kommission 27.6.1997 Espanjan
(') EYVL L 249 , 3.10.1969 , s . 25 .                                             kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-238/97)
                                                                                ( 97/C 252/43 )
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 27.6.1997
Korkeimman        hallinto-oikeuden    23.6.1997  tekemällään       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan
välipäätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö AFS Inter           kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeu
  cultural Programs Finland ry:n vireille panemassa asiassa         dellinen neuvonantaja Frank Benyon ja oikeudellisen yksi
                         ( Asia C-237/97)                           kön virkamies Fernando Castillo de la Torre, ja prosessi
                                                                    osoite Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz,
                           ( 97/C 252/42 )
                                                                    Centre Wagner, Kirchberg.
Korkein hallinto-oikeus on pyytänyt 23.6.1997 tekemäl              Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
lään välipäätöksellä , joka on saapunut Euroopan yhteisö
jen tuomioistuimen kirjaamoon 27.6.1997, yhteisöjen tuo
                                                                    1 . toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudatta
mioistuimelta AFS Intercultural Programs Finland ry:n
                                                                         nut asetuksen ( ETY N:o 4055/86 ( ! ) 3 artiklan ja 4
vireille panemassa asiassa ennakkoratkaisua seuraavaan
                                                                         artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
kysymykseen:
                                                                         ole muuttanut Espanjan ja Tunisian välistä sopi
                                                                         musta (2 ) siten, että yhteisön kansalaiset saisivat mah
1.     Kuuluuko matkapaketeista, pakettilomista ja paketti              dollisuuden osallistua lastinjakoon, tai koska se ei ole
       kiertomatkoista annetun neuvoston direktiivin 90/
                                                                         ilmoittanut komissiolle tällaisista muutoksista;
       314/ETY ( ! ) soveltamisalaan täysimääräisesti tai joil
       takin osin möys sellainen kestoltaan noin puolen tai
       yhden vuoden pituinen vaihto-oppilasmatka, jonka             2 . velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
       tarkoituksena ei ole matkailu tai turismi vaan kou
       lunkäynti vieraassa maassa ja tutustuminen sen               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       ihmisiin ja kulttuuriin asumalla korvauksetta per
       heenjäsenenä paikallisessa perheessä ? Onko vaihto         Asetuksen ( ETY ) N:o 4055/86 3 artiklan mukaan kahden
       oppilasmatkan kuulumiselle pakettimatkadirektiivin          välisiin sopimuksiin sisältyvät lastinjakojärjestelyt poiste
       soveltamisalaan merkitystä sellaisilla matkojen järjes     taan asteittain tai mukautetaan . Espanjan ja Tunisian väli
       tämisen ei-kaupallisuutta korostavilla piirteillä kuin       sen sopimuksen 10 ja 12 artiklaan sisältyvät määräykset
       että matkalle osallistuja joutuu maksamaan itse vain         ovat lastinjakojärjestelyjä, joten edellä mainitut asetuksen
       osan matkan kustannuksista ja että matkat järjeste          säännökset koskevat niitä . Asetuksen 4 artiklan 1 kohdan
       tään eri maiden yleishyödyllisten yhteisöjen välisenä        b alakohdan mukaan mukautukset oli tehtävä 1.1.1993
       yhteistyönä ja suurelta osin vapaaehtoistyöhön perus        mennessä . Saman säännöksen a alakohdan osalta komissio
       tuen sekä että matkoja tuetaan valtion sivistysmäärä        muistuttaa, että Espanja liittyi linjakonferenssien käyttäy
       rahoilla ?                                                  tymissääntöjä koskevaan Yhdistyneiden Kansakuntien
                                                                   yleissopimukseen vasta 3.2.1994 . Asetuksen ( ETY )
2.    Jos edellä kuvatut vaihto-oppilasmatkat kuuluvat             N:o 4055/86 säännökset eivät rajoitu siihen, että jäsenval
       pakettimatkadirektiivin yleiseen soveltamisalaan,           tioiden on vaadittava kolmansilta mailta sopimusten
       pyydetään vastausta vielä seuraaviin direktiivin 2          mukauttamista : jollei tähän suostuta tai jollei näitä vaati
       artiklan yksityiskohtaista tulkintaa koskeviin kysy        muksia oteta virallisesti vastaan, sopimukset voidaan irti
       myksiin :                                                   sanoa (Tunisian kanssa tehdyn sopimuksen 22 artikla
                                                                   sisältää irtisanomista koskevat määräykset).
2.1 . Onko 2 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitet
      tuna majoituksena pidettävä sellaista pitkäkestoista,         (') EYVL L 378 , 31.12.1986, s . 1 .
      vastikkeetonta majoitusta, jonka ydinsisältönä on             (") Sopimus merikuljetuksista , virallinen lehti 1986 , s . 899 .
       asuminen perheessä perheen lapsiin verrattavana per
       heenjäsenenä ?


title: Asia T-356/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.4.2014 – Debonair Trading Internacional v. SMHV – Ibercosmetica (SÔ:UNIC) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin SÔ:UNIC rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat yhteisön tavaramerkit ja kansalliset tavaramerkit SO…?, SO…? ONE, SO…? CHIC ja sanamerkit, joita ei ole rekisteröity — Suhteelliset hylkäysperusteet — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Sekaannusvaara — Tavaramerkkiperhe — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 15 säännön 2 kohdan b alakohdan iii alakohta — Väitteen tutkittavaksi ottaminen)

text:
               26.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 159/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.4.2014 – Debonair Trading Internacional v. SMHV – Ibercosmetica (SÔ:UNIC)
   (Asia T-356/12) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin SÔ:UNIC rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat yhteisön tavaramerkit ja kansalliset tavaramerkit SO…?, SO…? ONE, SO…? CHIC ja sanamerkit, joita ei ole rekisteröity - Suhteelliset hylkäysperusteet - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Sekaannusvaara - Tavaramerkkiperhe - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 15 säännön 2 kohdan b alakohdan iii alakohta - Väitteen tutkittavaksi ottaminen))
   2014/C 159/30
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Debonair Trading Internacional Lda (Funchal, Madeira, Portugali) (edustaja: asianajaja T. Alkin)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: L. Rampini)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Ibercosmetica, SA de CV (México, Meksiko)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 4.6.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 1033/2011-4), joka koskee Debonair Trading Internacional Lda:n ja Ibercosmetica, SA de CV:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 4.6.2012 tekemä päätös (asia R 1033/2011-4) kumotaan siltä osin kuin valituslautakunta jätti tutkimatta väitteen, joka perustui yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohtaan ja joka koski merkkejä, joihin Debonair Trading Internacional Lda viittasi Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin osalta.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 311, 13.10.2012.


title: Asia F-144/07: Kanne 24.12.2007 — Efstathopoulos v. parlamentti

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/50

         Kanne 24.12.2007 — Efstathopoulos v. parlamentti
   (Asia F-144/07)
   (2008/C 92/102)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Spyridon Efstathopoulos (Chalandri, Kreikka) (edustajat: asianajajat N. Korogiannakis ja M. Michi)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   Euroopan parlamentin 18.4.2007 tekemän päätöksen kumoaminen niiltä osin kuin se koskee ”tuottavuuslisän” mukaan lukemista kantajan bruttopalkan määrään; kantajan ansioeläkkeestä jo suoritettua 390 euron määräistä palautusta; velvollisuutta palauttaa 10 036,99 euron määrä, joka koskee maaliskuun 2005 ja maaliskuun 2007 välistä ajanjaksoa, sekä kantajan eläkkeen pienentämistä 600 eurolla kuukautta kohti koko siltä ajalta, jolloin kantaja on saanut riidanalaista 670 euron suuruista korvausta, eli maaliskuun 2005 ja syyskuun 2007 välistä ajanjaksoa
   Vaatimukset

               —

               Euroopan parlamentin 18.4.2007 tekemä päätös PERS-B-AFF-SOCIAL D(2007) 22300 on kumottava niiltä osin kuin se koskee ”tuottavuuslisän” mukaan lukemista kantajan bruttotulojen määrään; kantajan ansioeläkkeestä jo suoritettua 390 euron määräistä palautusta; velvollisuutta palauttaa 10 036,99 euron määrä, joka koskee maaliskuun 2005 ja maaliskuun 2007 välistä ajanjaksoa, sekä kantajan eläkkeen pienentämistä 600 eurolla kuukautta kohti koko siltä ajalta, jolloin kantaja on saanut riidanalaista 670 euron suuruista korvausta, eli maaliskuun 2005 ja syyskuun 2007 välistä ajanjaksoa

               —

               Euroopan parlamentin nimittävän viranomaisen 18.9.2007 tekemä päätös, jolla hylättiin kantajan 9.5.2007 tekemä oikaisuvaatimus 18.4.2007 tehdystä päätöksestä, on kumottava

               —

               kaikki näihin päätöksiin liittyvät päätökset, niitä myöhemmin annetut päätökset sekä päätökset, joilla kyseiset päätökset pannaan täytäntöön, on kumottava

               —

               Euroopan parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 9 päivänä syyskuuta 2003 asiassa C-285/01 (Cour administrative d'appel de Douain esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Isabel Burbaud vastaan Ministère de l'Emploi et de la Solidarité (Tutkintojen tunnustaminen – Sairaaloiden johtajien julkinen palvelussuhde – Direktiivi 89/48/ETY – Käsite "tutkintotodistus" – Pääsykoe – EY:n perustamissopimuksen 48 artikla (josta on muutettuna tullut EY 39 artikla)

text:
1.11.2003                FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 264/11
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa                    asetuksen 3 artiklan 4 kohdan ensimmäisessä alakohdassa
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Monsanto Agricoltu-                  tarkoitettua olennaista vastaavuutta.
ra Italia SpA ym. ja Presidenza del Consiglio dei Ministri
ym. ennakkoratkaisun uuselintarvikkeista ja elintarvikkeiden
uusista ainesosista 27 päivänä tammikuuta 1997 annetun                    (1) EYVL C 259, 15.9.2001.
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 258/
97 (EYVL L 43, s. 1) 3 artiklan 4 kohdan ensimmäisen
alakohdan ja 5 artiklan ensimmäisen kohdan tulkinnasta ja
pätevyydestä sekä tämän asetuksen 12 artiklan tulkinnasta,
yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti
G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J.-P. Puisso-
chet ja C. W. A. Timmermans (esittelevä tuomari) sekä tuomarit                    YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
C. Gulmann, D. A. O. Edward, A. La Pergola, P. Jann,
V. Skouris, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues ja A. Rosas,                                   9 päivänä syyskuuta 2003
julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
L. Hewlett, on antanut 9.9.2003 tuomion, jonka tuomiolausel-
ma on seuraava:                                                           asiassa C-285/01 (Cour administrative d’appel de Douain
                                                                          esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Isabel Burbaud vastaan
                                                                                Ministère de l’Emploi et de la Solidarité (1)
                                                                          (Tutkintojen tunnustaminen – Sairaaloiden johtajien julki-
                                                                          nen palvelussuhde – Direktiivi 89/48/ETY – Käsite ”tutkin-
1)    Uuselintarvikkeista ja elintarvikkeiden uusista ainesosista         totodistus” – Pääsykoe – EY:n perustamissopimuksen 48 ar-
      27 päivänä tammikuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin                     tikla (josta on muutettuna tullut EY 39 artikla)
      ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 258/97 3 artiklan 4 kohdan
      ensimmäistä alakohtaa on tulkittava siten, että pelkästään
      se, että uuselintarvikkeissa on tietty määrä muuntogeenisten                                  (2003/C 264/18)
      proteiinien jäämiä, ei estä pitämästä näitä elintarvikkeita
      olemassa olevia elintarvikkeita olennaisesti vastaavina eikä näin                        (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
      ollen estä yksinkertaistetun menettelyn käyttämistä kyseisten
      uuselintarvikkeiden saattamiseksi markkinoille. Näin ei kuiten-     (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
      kaan ole silloin, jos ensiarvioinnin tekoaikana käytettävissä                     tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
      olevan tieteellisen tietämyksen perusteella voidaan todeta, että
      on olemassa ihmisten terveydelle mahdollisesti vaarallisten
      vaikutusten riski. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen
      tehtävänä on tutkia, täyttyykö tämä edellytys.                      Asiassa C-285/01, jonka cour administrative d’appel de Douai
                                                                          (Ranska) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen
                                                                          tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
                                                                          tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Isabel Burbaud ja
                                                                          Ministère de l’Emploi et de la Solidarité ennakkoratkaisun EY:n
2)    Asetuksen N:o 258/97 5 artiklassa säädetyn uuselintarvikkei-        perustamissopimuksen 48 artiklan (josta on muutettuna tullut
      den markkinoille saattamista koskevan yksinkertaistetun menet-      EY 39 artikla) ja vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta
      telyn käytön sääntöjenmukaisuudella ei periaatteessa ole vaiku-     korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten
      tusta jäsenvaltioiden toimivaltaan toteuttaa kyseisen asetuksen     tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21 päivänä
      12 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä, kuten pääasiassa         joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 89/48/ETY
      kyseessä oleva 4.8.2000 annettu asetus. Koska yksinkertaistettu     (EYVL 1989, L 19, s. 16) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin,
      menettely ei sisällä mitään – ei edes hiljaista – komission         toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias,
      suostumusta, jäsenvaltion ei tarvitse kiistää tällaisen suostu-     jaostojen puheenjohtajat J.-P. Puissochet, M. Wathelet,
      muksen laillisuutta ennen kyseisten toimenpiteiden toteuttamis-     R. Schintgen ja C. W. A. Timmermans (esittelevä tuomari) sekä
      ta. Nämä toimenpiteet voidaan kuitenkin toteuttaa vain, jos         tuomarit C. Gulmann, D. A. O. Edward, A. La Pergola,
      jäsenvaltio on ensin suorittanut yksittäistapauksen erityispiirteet P. Jann, V. Skouris, F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr,
      huomioon ottaen mahdollisimman kattavan riskinarvioinnin,           J. N. Cunha Rodrigues ja A. Rosas, julkisasiamies: C. Stix-
      jonka perusteella tällaisten toimenpiteiden toteuttaminen on        Hackl, kirjaaja: aluksi johtava hallintovirkamies L. Hewlett ja
      ennalta varautumisen periaate huomioon ottaen tarpeen, jotta        sittemmin apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 9.9.2003
      voidaan asetuksen N:o 258/97 3 artiklan 1 kohdan ensimmäi-          tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
      sen luetelmakohdan mukaisesti varmistaa, että uuselintarvikkeet
      eivät aiheuta vaaraa kuluttajalle.
                                                                          1)    Sitä, että henkilön todetaan läpäisseen kansallisessa terveyden-
                                                                                huollon oppilaitoksessa järjestettävän koulutuksen päätteeksi
                                                                                pidetyn kokeen, mikä johtaa virkanimitykseen ranskalaisessa
                                                                                sairaalassa, on pidettävä vähintään kolmivuotisesta ammatilli-
3)    Neljännen ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelun yhteydessä                sesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistus-
      ei ole ilmennyt mitään sellaista, mikä vaikuttaisi asetuksen              ten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21 päi-
      N:o 258/97 5 artiklan pätevyyteen erityisesti tämän säännök-              vänä joulukuuta 1988 annetussa neuvoston direktiivissä 89/
      sen sen soveltamisedellytyksen osalta, joka koskee kyseisen               48/ETY tarkoitettuna ”tutkintotodistuksena”. Ennakkoratkai-
 ---pagebreak--- C 264/12                  FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                              1.11.2003
      sua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä on direktiivin 3 artik-        tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
      lan ensimmäisen kohdan a alakohdan soveltamiseksi tarkistaa,          tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa Albacom SpA
      voidaanko jäsenvaltion kansalaisen, joka haluaa harjoittaa            (C-292/01), Infostrada SpA (C-293/01) ja Ministero del Tesoro,
      vastaanottavassa jäsenvaltiossa säänneltyä ammattia, toisessa         del Bilancio e della Programmazione Economica, Ministero
      jäsenvaltiossa saamaa todistusta pitää kyseisessä säännöksessä        delle Comunicazioni, ennakkoratkaisun telepalvelualan yleis-
      tarkoitettuna tutkintotodistuksena, ja mikäli näin on, selvittää,     ten valtuutusten ja yksittäisten toimilupien yhteisistä puitteista
      missä määrin koulutukset, joiden johdosta nämä tutkintotodis-         10 päivänä huhtikuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin
      tukset on annettu, ovat toisiinsa rinnastettavissa sekä kestonsa      ja neuvoston direktiivin 97/13/EY (EYVL L 117, s. 15)
      että sisältönsä osalta. Jos tällöin todetaan, että molemmissa         tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien
      tapauksissa on kyseessä direktiivissä tarkoitettu tutkintotodistus    kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuo-
      ja että nämä tutkintotodistukset on annettu vastaavien koulu-         marit C. W. A. Timmermans, A. La Pergola, P. Jann ja
      tusten perusteella, direktiivin vastaista on se, että vastaanotta-    S. von Bahr (esittelevä tuomari) julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo
      van jäsenvaltion viranomaiset asettavat sellaisen edellytyksen,       Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 18.9.2003 tuomion,
      jonka mukaan jäsenvaltion kansalaisen on päästäkseen sairaa-          jonka tuomiolauselma on seuraava:
      lan johtajan virkaan suoritettava kansallisen terveydenhuollon
      oppilaitoksen järjestämä koulutus ja läpäistävä tämän koulu-
                                                                            Telepalvelualan yleisten valtuutusten ja yksittäisten toimilupien
      tuksen päätteeksi järjestettävä koe.
                                                                            yhteisistä puitteista 10 päivänä huhtikuuta 1997 annetun Euroopan
                                                                            parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/13/EY säännöksissä ja
2)    Kun jäsenvaltion kansalaisella on jostain jäsenvaltiosta saatu        erityisesti 11 artiklassa kielletään jäsenvaltioita perimästä telepalvelu-
      tutkintotodistus, joka on vastaava kuin toisessa jäsenvaltiossa       alan yksittäisten toimilupien haltijayrityksiltä direktiivissä hyväksyt-
      sairaaloiden virkoihin vaadittava tutkintotodistus, yhteisön          tyjen maksujen lisäksi niistä poikkeavia, pääasioissa kyseessä olevien
      oikeuden vastaista on se, että viimeksi mainitun jäsenvaltion         maksujen kaltaisia maksuja pelkästään sillä perusteella, että yrityksil-
      viranomaiset asettavat kyseisen henkilön virkaan nimittämisen         lä on toimilupa.
      edellytykseksi sen, että hän läpäisee kansallisen terveydenhuollon
      oppilaitoksen pääsykokeen tapaisen kilpailun.
                                                                            (1) EYVL C 275, 29.9.2001 ja EYVL C 289, 13.10.2001.
(1) EYVL C 275, 29.9.2001.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (ensimmäinen jaosto)
                             (viides jaosto)
                                                                                11 päivänä syyskuuta 2003
                   18 päivänä syyskuuta 2003
                                                                            asiassa C-331/01: Espanjan kuningaskunta vastaan Euroo-
yhdistetyissä asioissa C-292/01 ja C-293/01 (Consiglio di                                        pan yhteisöjen komissio (1)
Staton esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Albacom SpA
(C-292/01), Infostrada SpA (C-293/01) vastaan Ministero                     (EMOTR – Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen – Nauta-
del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economi-                    eläinten kasvattajille vuonna 1996 myönnetyt lisämaksut –
              ca, Ministero delle Comunicazioni (1)                            Tarkastusten tulosten tiedoksiantoa koskeva määräaika)
(Telepalvelut – Yleiset valtuutukset ja yksittäiset toimiluvat                                         (2003/C 264/20)
– Direktiivi 97/13/EY – Yksittäisistä toimiluvista perittävät
                                 maksut)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                           (2003/C 264/19)
                                                                            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                       (Alkuperäinen kieli: italia)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                       Asiassa C-331/01, Espanjan kuningaskunta (asiamiehenään:
                                                                            aluksi M. López-Monís Gallego sittemmin L. Fraguas Gadea)
                                                                            vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään:
                                                                            S. Pardo Quintillán), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomiois-
Yhdistetyissä asioissa C-292/01 ja C-293/01, jotka Consiglio                tuinta kumoamaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukira-
di Stato (Italia) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen           haston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden


title: Asia T-243/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 7.7.2014 – ICT v. komissio (Kumoamiskanne — Ympäristö — Direktiivi 94/62/EY — Pakkaukset ja pakkausjätteet — Direktiivi 2013/2/EU — Rullat ja putkilot, joiden ympärille on kierretty joustavaa materiaalia — Toimi ei koske kantajaa suoraan — Tutkimatta jättäminen)

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/58

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 7.7.2014 – ICT v. komissio
   (Asia T-243/13) (1)

   ((Kumoamiskanne - Ympäristö - Direktiivi 94/62/EY - Pakkaukset ja pakkausjätteet - Direktiivi 2013/2/EU - Rullat ja putkilot, joiden ympärille on kierretty joustavaa materiaalia - Toimi ei koske kantajaa suoraan - Tutkimatta jättäminen))
   2014/C 315/97
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Industrie Cartarie Tronchetti SpA (ICT) (Borgo a Mozzano, Italia) (edustajat: asianajajat J.-M. Leprêtre ja N. Chahid-Nouraï)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Alcover San Pedro ja J.-F. Brakeland)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus pakkauksista ja pakkausjätteistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/62/EY liitteen I muuttamisesta 7.2.2013 annetun komission direktiivin 2013/2/EU (EUVL L 37, s. 10) osittaiseksi kumoamiseksi siltä osin kuin komissio merkitsee rullat ja putkilot, joiden ympärille on kierretty joustavaa materiaalia, lukuun ottamatta niitä, jotka on tarkoitettu tuotantolaitteiston osiksi ja joita ei käytetä tuotteen esittämiseen myytävänä yksikkönä, perusteiden, joissa täsmennetään käsitettä ”pakkaus”, soveltamista kuvaavien tuotteiden esimerkkien luetteloon

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Industrie Cartarie Tronchetti SpA (ICT) velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 171, 15.6.2013.


title: Asia F-84/08: Virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) tuomio 28.10.2010 — Cerafogli v. Euroopan keskuspankki (Henkilöstö — EKP:n henkilöstö — Vahingonkorvauskanne, jolla vaaditaan korvausta vahingosta, joka on aiheutunut suoraan työsuhteen ehtojen ja henkilöstösääntöjen väitetystä lainvastaisuudesta — Virkamiestuomioistuimen toimivallan puuttuminen — Tutkimatta jättäminen — Palveluksesta vapauttaminen henkilöstön edustamista varten — Työmäärää ei ole mukautettu)

text:
               15.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/36

         Virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) tuomio 28.10.2010 — Cerafogli v. Euroopan keskuspankki
   (Asia F-84/08) (1)

   (Henkilöstö - EKP:n henkilöstö - Vahingonkorvauskanne, jolla vaaditaan korvausta vahingosta, joka on aiheutunut suoraan työsuhteen ehtojen ja henkilöstösääntöjen väitetystä lainvastaisuudesta - Virkamiestuomioistuimen toimivallan puuttuminen - Tutkimatta jättäminen - Palveluksesta vapauttaminen henkilöstön edustamista varten - Työmäärää ei ole mukautettu)
   2011/C 13/69
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Maria Concetta Cerafogli (Frankfurt am Main, Saksa) (edustajat: asianajaja L. Levi ja asianajaja M. Vandenbussche)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki (asiamiehet: F. Malfrère ja N. Urban, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

      Oikeudenkäynnin kohde

   EKP:n velvoittaminen maksamaan kantajalle korvausta vahingosta, joka kantajalle on väitetysti aiheutunut hänen harjoittamaansa ammattiyhdistystoimintaan liittyvän syrjinnän yhteydessä

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan keskuspankki velvoitetaan korvaamaan Maria Concetta Cerafoglille 5 000 euron suuruinen määrä.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan keskuspankki vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan yksi kolmasosa Maria Concetta Cerafoglin oikeudenkäyntikuluista.

               4)

               Maria Concetta Cerafogli vastaa omia oikeudenkäyntikulujaan kahdesta kolmasosasta.

      (1)  EUVL C 327, 20.12.2008, s. 43.


title: Asian C-296/97 poistaminen rekisteristä

text:
23.1.1999             FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 20/29
         Asian C-296/97 (1) poistaminen rekisteristä                      Asian C-377/97 (1) poistaminen rekisteristä
                       (1999/C 20/48)                                                    (1999/C 20/51)
Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen      presidentin
7.10.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-         Euroopan        yhteisöjen     tuomioistuimen       presidentin
ristä on poistettu asia C-296/97 (Oberverwaltungsgericht         9.10.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
für das Land Nordrhein-Westfalenin esittämä ennakkorat-          ristä on poistettu asia C-377/97, Euroopan yhteisöjen
kaisupyyntö), Ulrich Gloger vastaan Bergamt Kamen,               komissio vastaan Helleenien tasavalta.
väliintulijana Vertreter des öffentlichen Interesses beim
Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-West-              (1) EYVL C 7, 10.1.1998.
falen.
(1) EYVL C 318, 18.10.1997.
                                                                        Yhdistettyjen asioiden C-239/96 ja C-240/96 (1)
                                                                                poistaminen rekisteristä
                                                                                (1999/C 20/52)
         Asian C-369/97 (1) poistaminen rekisteristä
                       (1999/C 20/49)
                                                                 Euroopan        yhteisöjen     tuomioistuimen       presidentin
Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen      presidentin     14.10.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
8.10.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-         ristä on poistettu yhdistetyt asiat C-239/96 ja C-240/96, Ison-
ristä on poistettu asia C-369/97 (Oberster Gerichtshofin         Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta,
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Schutzverband gegen             jota tukee Saksan liittotasavalta, Tanskan kuningaskunta ja
unlauteren Wettbewerb vastaan F. W. Woolworth Co.                Euroopan unionin neuvosto, vastaan Euroopan yhteisöjen
Gesellschaft mbH.                                                komissio, jota tukee Euroopan parlamentti.
(1) EYVL C 370, 6.12.1997.
                                                                 (1) EYVL C 269, 14.9.1996.
         Asian C-382/97 (1) poistaminen rekisteristä                      Asian C-370/97 (1) poistaminen rekisteristä
                       (1999/C 20/50)                                                    (1999/C 20/53)
Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen      presidentin
8.10.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-         Euroopan        yhteisöjen     tuomioistuimen       presidentin
ristä on poistettu asia C-382/97 (Verwaltungsgerichtshofin       20.10.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Gerhard Köbler vastaan          teristä on poistettu asia C-370/97 (Oberster Gerichtshofin
Bundesminister für Wissenschaft, Forschung und Kunst.            esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Poloco SA vastaan Jür-
                                                                 gen Denz.
(1) EYVL C 7, 10.1.1998.
                                                                 (1) EYVL C 387, 20.12.1997.


title: Asia T-97/06: Kanne  29.3.2006  Neoperl v. SMHV

text:
               3.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 131/44

         Kanne 29.3.2006 Neoperl v. SMHV
   (Asia T-97/06)
   (2006/C 131/82)
   Kannekirjelmän kieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Neoperl GmbH (Müllheim, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Börjes-Pestalozza)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   Kantajan vaatimukset

               —

               riitautettu päätös R 0612/2005-4 on kumottava ja sisämarkkinoiden harmonisointivirasto on velvoitettava julkaisemaan tavaramerkkihakemus nro 3 636 206 tavaramerkin rekisteröimiseksi

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu tavaramerkki: kolmiulotteinen tavaramerkki ”saniteettiletku” luokkiin 11 ja 17 kuuluville tavaroille — hakemus nro 3 636 206

      Tutkijan ratkaisu: hakemuksen hylkääminen
   Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: haetulla merkillä on asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu vaadittava erottamiskyky

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia C-428/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank 's-Gravenhage (Alankomaat) on esittänyt 29.9.2008 — Monsanto Technology LLC v. 1. Cefetra BV, 2. Cefetra Feed Service BV, 3. Cefetra Futures BV ja 4.Argentiinan valtio ja Miguel Santiago Campos, joka esiintyy maatalous-, karjanhoito-, kalastus- ja elintarvikealan valtionsihteerin ominaisuudessa, ja Monsanto Technology LLC v. 1. Vopak Agencies Rotterdam BV ja 2. Alfred C. Toepfer International GmbH

text:
               6.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank 's-Gravenhage (Alankomaat) on esittänyt 29.9.2008 — Monsanto Technology LLC v. 1. Cefetra BV, 2. Cefetra Feed Service BV, 3. Cefetra Futures BV ja 4.Argentiinan valtio ja Miguel Santiago Campos, joka esiintyy maatalous-, karjanhoito-, kalastus- ja elintarvikealan valtionsihteerin ominaisuudessa, ja Monsanto Technology LLC v. 1. Vopak Agencies Rotterdam BV ja 2. Alfred C. Toepfer International GmbH
   (Asia C-428/08)
   (2008/C 313/24)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Rechtbank 's-Gravenhage
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Monsanto Technology LLC

      Vastaajat:

               1.

               Cefetra BV

               2.

               Cefetra Feed Service BV

               3.

               Cefetra Futures BV

               4.

               Argentiinan valtio ja Miguel Santiago Campos, joka esiintyy maatalous-, karjanhoito-, kalastus- ja elintarvikealan valtionsihteerin ominaisuudessa

      Kantaja: Monsanto Technology LLC

      Vastaajat:

               1.

               Vopak Agencies Rotterdam BV

               2.

               Alfred C. Toepfer International GmbH

         Ennakkoratkaisukysymykset

               1.

               Onko bioteknologian keksintöjen oikeudellisesta suojasta 6.7.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/44/EY (1) 9 artikla näin ollen ymmärrettävä siten, että tässä artiklassa tarjottuun suojaan voidaan vedota myös pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa tuote (DNA-sekvenssi) on osa Euroopan unioniin tuodusta materiaalista (soijajauho) ja tuote ei toimi sillä hetkellä, jolla tapahtuneeksi väitetty loukkaus tapahtui, mutta se kyllä on toiminut (soijakasvissa) tai on mahdollista, että sen jälkeen, kun tuote eristetään tästä materiaalista ja liitetään tietyn organismin soluun, tuote voisi uudelleen toimia?

               2.

               Kun lähtökohtana pidetään sitä, että Cefetran ja ACTIn yhteisöön tuomassa soijajauhossa oli patentin, jonka numero on EP 0 546 090, vaatimuksessa 6 kuvailtua DNA-sekvenssiä, ja sitä, että kyseinen DNA on yhdistetty direktiivin 98/44 9 artiklassa tarkoitetulla tavalla soijajauhoon ja että kyseinen DNA ei toimi siinä:
               estääkö tässä direktiivissä säädetty biologisen materiaalin patentin suoja ja erityisesti 9 artikla sen, että kansallisessa patenttilainsäädännössä myönnetään (kyseisen suojan lisäksi) ehdoton suoja tuotteelle (DNA:lle) sellaisenaan, riippumatta siitä, toimiiko DNA, ja onko 9 artiklan mukaisen suojan näin ollen katsottava olevan tyhjentävä tässä artiklassa tarkoitetussa tilanteessa, jossa tuote sisältää geneettistä tietoa tai koostuu siitä ja jossa tuote on yhdistetty tiettyyn materiaaliin ja jossa geneettinen tieto sisältyy tähän materiaaliin?

               3.

               Onko edelliseen kysymykseen annettavan vastauksen kannalta merkitystä sillä, että patenttia, jonka numero on EP 0 546 090, on haettu ja se on myönnetty (19.6.1996) ennen kuin direktiivi 98/44 annettiin ja että tällainen ehdoton tuotesuoja saatiin kansallisen patenttilainsäädännön perusteella ennen kuin direktiivi annettiin?

               4.

               Voiko yhteisöjen tuomioistuin edellä mainittuihin kysymyksiin vastatessaan käsitellä myös TRIPS-sopimusta ja erityisesti sen 27 ja 30 artiklaa?

      (1)  EYVL 1998, L 213, s. 13.


title: Asia F-55/10 RENV: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.10.2014 – Moschonaki v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Asian palauttaminen virkamiestuomioistuimeen kumoamistuomion jälkeen — Palvelukseen ottaminen — Toimielimen sisäinen avointa virkaa koskeva ilmoitus — Avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa olevat kelpoisuusedellytykset — Nimittävän viranomaisen harkintavalta)

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/46

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.10.2014 – Moschonaki v. komissio
   (Asia F-55/10 RENV)
   ((Henkilöstö - Virkamiehet - Asian palauttaminen virkamiestuomioistuimeen kumoamistuomion jälkeen - Palvelukseen ottaminen - Toimielimen sisäinen avointa virkaa koskeva ilmoitus - Avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa olevat kelpoisuusedellytykset - Nimittävän viranomaisen harkintavalta))
   2014/C 421/63
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Chrysanthe Moschonaki (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja N. Lhoëst)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja B. Eggers)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Asian palauttaminen kumoamistuomion jälkeen – Vaatimus sellaisen päätöksen kumoamisesta, jolla jätettiin ottamatta huomioon kantajan avustaja–kirjastonhoitajan virkaa koskeva hakemus, ja komission velvoittamisesta suorittamaan kantajalle korvaus aineellisesta vahingosta ja henkisestä kärsimyksestä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Komission 30.9.2009 tekemä päätös, jolla se hylkäsi Chrysanthe Moschonakin avustaja-kirjastonhoitajan virkaan esittämän hakemuksen, hylätään.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan maksamaan Moschonakille 5  000 euron suuruinen summa.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Moschonakin oikeudenkäyntikulut asioissa F-55/10, T-476/11 P ja F-55/10 RENV.


title: Asia C-486/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 23.11.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi — Jätteiden hyödyntäminen — Massafrassa (Taranto) sijaitseva jäteperäisten polttoaineiden ja biomassan polttamiseen perustuvan sähköenergian tuotantolaitos — Direktiivit 75/442/ETY ja 85/337/ETY)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 23.11.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-486/04) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi - Jätteiden hyödyntäminen - Massafrassa (Taranto) sijaitseva jäteperäisten polttoaineiden ja biomassan polttamiseen perustuvan sähköenergian tuotantolaitos - Direktiivit 75/442/ETY ja 85/337/ETY)
   (2006/C 331/09)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: M. van Beek, avustajinaan avocat A. Capobianco ja avocat F. Louis)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamies: I. M. Braguglia, avustajinaan avocat M. Fiorilli ja avocat G. Fiengo)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY (EYVL L 175, s. 40), sellaisena kuin se on muutettuna 3.3.1997 annetulla direktiivillä 97/11/EY (EYVL L 73, s. 5), 2 artiklan 1 kohdan ja 4 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan rikkominen — Massafrassa (Taranto) sijaitseva jäteperäisten polttoaineiden ja biomassan polttamiseen perustuvan sähköenergian tuotantolaitos
   Tuomiolauselma

               1)

                           —

                           Koska Italian tasavalta on vapauttanut ympäristövaikutusten arviointimenettelystä jäteperäisten polttoaineiden ja biomassan polttamiseen tarkoitetun Massafrassa sijaitsevan laitoksen, jonka kapasiteetti on yli 100 tonnia päivässä ja joka kuuluu tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 3.3.1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY, liitteessä I olevan 10 kohdan soveltamisalaan

                           —

                           koska Italian tasavalta on vahvistanut 3.9.1999 annetun pääministerin asetuksen, jonka otsikko on ”Ympäristövaikutusten arviointia koskevista säännöksistä 22.2.1994 annetun lain nro 146 40 §:n 1 momentin täytäntöönpanemiseksi suuntaviivoista ja koordinoinnista aikaisemmin annetun asetuksen muuttamisesta ja täydentämisestä annettu asetus suuntaviivoista ja koordinoinnista”, 3 §:n 1 momentin, jolla muutetaan 12.4.1996 annetun tasavallan presidentin asetuksen, jonka otsikko on ”Ympäristövaikutusten arviointia koskevista säännöksistä 22.2.1994 annetun lain nro 146 40 §:n 1 momentin täytäntöönpanemiseksi annettu asetus suuntaviivoista ja koordinoinnista”, liitteessä A olevia i ja l kohtaa ja jonka mukaan laitoksia, joiden tarkoituksena on ongelmajätteiden ja muiden kuin ongelmajätteiden hyödyntäminen, joiden kapasiteetti on yli 100 tonnia päivässä ja jotka kuluvat direktiivin 85/337, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/11, liitteen I soveltamisalaan, koskeviin hankkeisiin ei tarvitse soveltaa kyseisen direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa ja 4 artiklan 1 kohdassa säädettyä ympäristövaikutusten arviointimenettelyä, ja

                           —

                           koska Italian tasavalta on vahvistanut 3.9.1999 annetun pääministerin asetuksen 3 §:n 1 momentin, jossa vahvistetaan riittämätön arviointiperuste sen määrittämiseksi, onko direktiivin 85/337, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/11, liitteen II soveltamisalaan kuuluvan hankkeen ympäristövaikutukset arvioitava, koska siinä voidaan sulkea kyseisen arvioinnin ulkopuolelle hankkeita, joilla on merkittäviä ympäristövaikutuksia,

                     se ei ole noudattanut kyseisen direktiivin 2 artiklan 1 kohdan ja 4 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisia velvoitteitaan.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 31, 5.2.2005.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys, (viides jaosto) 28 päivänä tammikuuta 2005, asiassa C-208/04 (Conseil d'Etat'n esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Inter-Environnement Wallonie ASBL vastaan Région wallone (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta — Direktiivit 75/442/ETY ja 91/156/ETY — ”Jätteen” käsite — Luettelo aineista, jotka ovat rinnastettavissa tuotteisiin)

text:
               30.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/12

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   (viides jaosto)
   28 päivänä tammikuuta 2005,
   asiassa C-208/04 (Conseil d'Etat'n esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Inter-Environnement Wallonie ASBL vastaan Région wallone (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta - Direktiivit 75/442/ETY ja 91/156/ETY - ”Jätteen” käsite - Luettelo aineista, jotka ovat rinnastettavissa tuotteisiin)
   (2005/C 106/24)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-208/04, jossa on kyse EY 234 artiklan nojalla esitetystä ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Conseil d'État (Belgia) on esittänyt 29.4.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 11.5.2004, asiassa Inter-Environnement Wallonie ASBL vastaan Région Wallonne, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. Silva de Lapuerta, sekä tuomarit P. Kūris (esittelevä tuomari) ja J. Klučka, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: R. Grass, on antanut 28.1.2005 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               Jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 18 päivänä maaliskuuta 1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY, 1 artiklan a kohdassa kielletään jäsenvaltioita luomasta uutta sellaisten aineiden luokkaa, jotka eivät kuulu jätteiden eivätkä tuotteiden luokkiin, vaikka tämä uusi aineiden luokka voi sisältää aineita tai esineitä, jotka voivat vastata kyseisessä säännöksessä säädettyä ”jätteen” käsitettä.

      (1)  EUVL C 179, 10.7.2004.


title: Asia C-47/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Den Haag, Haarlemin istuntopaikka (Alankomaat) on esittänyt 1.2.2017 – X v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               10.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Den Haag, Haarlemin istuntopaikka (Alankomaat) on esittänyt 1.2.2017 – X v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Asia C-47/17)
   (2017/C 112/33)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Den Haag, Haarlemin istuntopaikka

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: X

      Vastaaja: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko pyynnön saaneen jäsenvaltion vastattava kahden viikon kuluessa soveltamisasetuksen (1) 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun uudelleenkäsittelypyyntöön, kun otetaan huomioon Dublin-asetuksen (2) ja menettelydirektiivin (3) tavoite, sisältö ja ulottuvuus?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen on vastattava kieltävästi, onko silloin sovellettava, kun otetaan huomioon soveltamisasetuksen 5 artiklan 2 kohdan viimeinen virke, enintään yhden kuukauden määräaikaa, josta säädetään asetuksen N:o 343/2003 (4) 20 artiklan 1 kohdan b alakohdassa (sittemmin Dublin-asetuksen 25 artiklan 1 kohta)?

               3)

               Mikäli ensimmäiseen ja toiseen kysymykseen on vastattava kieltävästi, onko pyynnön saaneen jäsenvaltion soveltamisasetuksen 5 artiklan 2 kohdassa käytetyn sanan ”beijvert” [”pyrittävä”] takia vastattava uudelleenkäsittelypyyntöön kohtuullisessa ajassa?

               4)

               Mikäli pyynnön saaneen jäsenvaltion on vastattava uudelleenkäsittelypyyntöön soveltamisasetuksen 5 artiklan 2 kohdan perusteella kohtuullisessa ajassa, voidaanko ajanjaksoa, joka on kestänyt yli kuusi kuukautta, kuten käsiteltävässä asiassa, pitää vielä kohtuullisena aikana? Mikäli tähän kysymykseen on vastattava kieltävästi, mitä on siinä tapauksessa pidettävä kohtuullisena aikana?

               5)

               Minkä on oltava seuraus siitä, että pyynnön saanut jäsenvaltio ei vastaa uudelleenkäsittelypyyntöön kahden viikon kuluessa, kuukauden kuluessa tai kohtuullisessa ajassa? Onko pyynnön esittänyt jäsenvaltio vai pyynnön saanut jäsenvaltio silloin vastuussa ulkomaalaisen henkilön turvapaikkahakemuksen aineellisesta käsittelystä?

               6)

               Mikäli lähtökohtana on pidettävä sitä, että pyynnön saanut jäsenvaltio on vastuussa turvapaikkahakemuksen aineellisesta käsittelystä sen vuoksi, että se on jättänyt vastaamatta uudelleenkäsittelypyyntöön soveltamisasetuksen 5 artiklan 2 kohdassa säädetyssä määräajassa, minkä ajan kuluessa pyynnön esittäneen jäsenvaltion, eli käsiteltävässä asiassa vastaajan, on tällöin ilmoitettava siitä hakijalle?

      (1)  Niiden perusteiden ja menettelyjen vahvistamisesta, joiden mukaisesti määritetään kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio, annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 343/2003 soveltamista koskevista säännöistä 2.9.2003 annettu komission asetus (EY) N:o 1560/2003 (EUVL 2003, L 222, s. 3).

      (2)  Kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 604/2013 (EUVL 2013, L 180, s. 31).

      (3)  Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/32/EU (EUVL 2013, L 180, s. 60).

      (4)  Niiden perusteiden ja menettelyjen vahvistamisesta, joiden mukaisesti määritetään kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio 18.2.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 343/2003 (EUVL 2003, L 50, s. 1).


title: Asia C-81/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 2.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Symvoulio tis Epikrateias – Kreikka) – Kapnoviomichania Karelia ΑΕ v. Ypourgos Oikonomikon (Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Valmisteveroja koskeva yleinen järjestelmä — Direktiivi 92/12/ETY — Väliaikaisen valmisteverottomuuden järjestelmässä liikkuva valmistettu tupakka — Valtuutetun varastonpitäjän vastuu — Jäsenvaltioiden mahdollisuus määrätä valtuutettu varastonpitäjä maksamaan yhteisvastuullisesti salakuljetusrikoksen tekijöille määrättyjä taloudellisia seuraamuksia vastaavat summat — Suhteellisuusperiaate ja oikeusvarmuuden periaate)

text:
               8.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 2.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Symvoulio tis Epikrateias – Kreikka) – Kapnoviomichania Karelia ΑΕ v. Ypourgos Oikonomikon
   (Asia C-81/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Valmisteveroja koskeva yleinen järjestelmä - Direktiivi 92/12/ETY - Väliaikaisen valmisteverottomuuden järjestelmässä liikkuva valmistettu tupakka - Valtuutetun varastonpitäjän vastuu - Jäsenvaltioiden mahdollisuus määrätä valtuutettu varastonpitäjä maksamaan yhteisvastuullisesti salakuljetusrikoksen tekijöille määrättyjä taloudellisia seuraamuksia vastaavat summat - Suhteellisuusperiaate ja oikeusvarmuuden periaate))
   (2016/C 287/12)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Symvoulio tis Epikrateias

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Kapnoviomichania Karelia ΑΕ

      Vastaaja: Ypourgos Oikonomikon

      Tuomiolauselma

   Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25.2.1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/12/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 14.12.1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/108/ETY, kun sitä luetaan Euroopan unionin yleisten oikeusperiaatteiden, erityisesti oikeusvarmuuden periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen valossa, on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa mahdollistetaan se, että muun muassa tavaroiden omistajat määrätään maksamaan yhteisvastuullisesti rikoksesta, joka on tapahtunut tavaroiden liikkuessa väliaikaisesti valmisteverottomina, määrättyjä taloudellisia seuraamuksia vastaavat summat, kun kyseisten omistajien ja rikoksentekijöiden välillä on sopimussuhde, jonka perusteella rikoksentekijät ovat kyseisten omistajien valtuuttamia, ja jonka nojalla valtuutettu varastonpitäjä määrätään maksamaan mainitut summat yhteisvastuullisesti, vaikka kyseinen varastonpitäjä ei ollut kansallisen oikeuden mukaan mainittujen tavaroiden omistaja rikoksen tekohetkellä eikä sen ja rikoksentekijöiden välillä ollut sopimussuhdetta, jonka perusteella rikoksentekijät olisivat olleet sen valtuuttamia, ilman, että kyseinen varastonpitäjä voi vapautua tästä vastuusta osoittamalla, että sillä ei ole mitään tekemistä rikoksentekijöiden menettelyn kanssa.

      (1)  EUVL C 138, 27.4.2015.


title: Asia C-273/06: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 26.1.2007 (Handelsgericht Wienin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Auto Peter Petschenig GmbH v. Toyota Frey Austria GmbH (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta — Kilpailu — Moottoriajoneuvojen jälleenmyyntiä koskeva sopimus — Ryhmäpoikkeus — Asetus N:o 1475/95 — 5 artiklan 3 kohta — Tavarantoimittajan toimesta tehty irtisanominen — Asetuksen N:o 1400/2002 voimaantuloa — Jakeluverkon uudelleenjärjestäminen)

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/11

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 26.1.2007 (Handelsgericht Wienin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Auto Peter Petschenig GmbH v. Toyota Frey Austria GmbH
   (Asia C-273/06) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Kilpailu - Moottoriajoneuvojen jälleenmyyntiä koskeva sopimus - Ryhmäpoikkeus - Asetus N:o 1475/95 - 5 artiklan 3 kohta - Tavarantoimittajan toimesta tehty irtisanominen - Asetuksen N:o 1400/2002 voimaantuloa - Jakeluverkon uudelleenjärjestäminen)
   (2007/C 82/21)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Handelsgericht Wien
   Asianosaiset

      Kantaja: Auto Peter Petschenig GmbH

      Vastaaja: Toyota Frey Austria GmbH
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Handelsgericht Wien — Perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta moottoriajoneuvojen jälleenmyyntiä ja huoltopalvelua koskevien sopimusten ryhmiin 28.6.1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1475/95 (EYVL L 145, s. 25) 5 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisen luetelmakohdan ja perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta vertikaalisten sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin moottoriajoneuvoalalla 31.7.2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1400/2002 (EYVL L 203, s. 30) tulkinta — Tilanne, jossa tavarantoimittaja irtisanoo jakelusopimuksen yhden vuoden irtisanomisajalla, mikä perustellaan tarpeella järjestää jakeluverkko kokonaan tai osittain uudestaan asetuksen N:o 1400/2002 voimaantulon takia
   Määräysosa

               1)

               Perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta vertikaalisten sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin moottoriajoneuvoalalla 31.7.2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1400/2002 voimaantulo ei sellaisenaan aiheuttanut tarvetta perustamissopimuksen 8[1] artiklan 3 kohdan soveltamisesta moottoriajoneuvojen jälleenmyyntiä ja huoltopalvelua koskevien sopimusten ryhmiin 28.6.1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1475/95 5 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuun jakeluverkon uudelleenjärjestämiseen. Kyseinen voimaantulo on kuitenkin voinut kunkin tavarantoimittajan jakeluverkon erityisestä rakenteesta riippuen tehdä tarpeellisiksi sellaisia muutoksia, jotka ovat niin merkittäviä, että niiden on todellisuudessa katsottava merkitsevän kyseisessä säännöksessä tarkoitettua jakeluverkon uudelleenjärjestämistä.

               2)

               Se, että tavarantoimittaja ottaa asetuksen N:o 1400/2002 voimaantulon jälkeen käyttöön valikoivan jakelujärjestelmän, jossa yhtäältä jälleenmyyjiin ei enää kohdistu rajoituksia sen alueen osalta, jolla ne voivat myydä sopimuksessa tarkoitettuja tuotteita, ja toisaalta valtuutetut korjaamot voivat rajata toimintansa ainoastaan korjaus- ja huoltopalveluihin, voi merkitä asetuksen N:o 1475/95 5 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua jakeluverkon uudelleenjärjestämistä. Kansallisten tuomioistuinten ja välimiestuomioistuinten on niiden käsiteltäviksi saatettuihin riita-asioihin liittyvät konkreettiset seikat ja erityisesti tavarantoimittajan tältä osin esittämä näyttö huomioon ottaen arvioitava, onko asia näin.

      (1)  EUVL C 212, 2.9.2006.


title: Asia T-152/12: Kanne 4.4.2012 — Deutsche Post v. komissio

text:
               9.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/30

         Kanne 4.4.2012 — Deutsche Post v. komissio
   (Asia T-152/12)
   2012/C 165/51
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Deutsche Post AG (Bonn, Saksa) (edustajat: asianajajat J. Sedemund, T. Lübbig ja M. Klasse)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Saksan liittotasavallan Deutsche Post AG:n hyväksi toteuttamasta toimenpiteestä C 36/2007 (ex NN 25/2007) 25.1.2012 tehdyn Euroopan komission päätöksen (komission asiakirja nro K(2012) 184 lopull.) 1 ja 2 artiklan sekä 4–6 artiklan

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteensä 13 kanneperusteeseen.

               A.

               Kantaja vetoaa 25.1.2012 tehdyn komission päätöksen 1 artiklan sekä 4–6 artiklan kumoamista koskevien vaatimustensa tueksi 10 kanneperusteeseen:

                           Ensimmäinen kanneperuste: SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen,
                           koska aikaisemman valtionyrityksen erityisten eläkerasitteiden (Pensions-Altlasten) osittainen valtionrahoitus on virheellisesti ja Combus-tapauksen (1) kanssa ristiriitaisesti luokiteltu valtiontueksi.

                           Toinen kanneperuste: SEUT 108 artiklan 1 kohdan ja asetuksen (EY) N:o 659/1999 (2) 1 artiklan b alakohdan i alakohdan rikkominen,
                           koska erityisten eläkerasitteiden osittainen valtionrahoitus on luokiteltu ”uudeksi” valtiontueksi.

                           Kolmas kanneperuste: SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen,
                           koska säänneltyjä kustannuksia on käsitelty virheellisesti tukina ristiriidassa PreussenElektra-tapauksen (3) kanssa sekä pelkkää (väitetysti) perusteetonta kustannusten kohdentamista kahden tuoteryhmän välillä on pidetty valtiontukena.

                           Neljäs kanneperuste: Toimivalta- ja arviointivirhe sekä syrjintäkiellon rikkominen ja lojaalin yhteistyövelvollisuuden loukkaaminen,
                           koska on puututtu taannehtivasti kansalliseen kustannusten sääntelyyn huolimatta siitä, että komissio on ollut tästä sääntelystä tietoinen jo pitkään ja siihen puuttuminen on ristiriidassa koko tähänastisen komission päätöskäytännön kanssa.

                           Viides kanneperuste: SEUT 107 artiklan 1 ja 3 kohdan rikkominen,
                           koska on vahvistettu virheellisesti yksityisten kilpailijoiden vastuulla olevat sosiaalikustannukset (Benchmark) sekä korotettu fiktiivisesti virkamiesten tosiasiallisia bruttoansioita ”Benchmarkin” soveltamisen määräytymisperusteena.

                           Kuudes kanneperuste: SEUT 296 artiklan mukaisten perustelujen puuttuminen,
                           koska riidanalaisen päätöksen äärimmäisen laaja sisältö on osittain epäselvä, ristiriitainen tai käsittämätön eikä siitä voida yksiselitteisesti saada selville yksittäisten osien välistä yhteyttä.

                           Seitsemäs kanneperuste: Laillisuusperiaatteen loukkaaminen ja SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen,
                           koska takaisin maksettavan määrän määräytymisperusteen kuvaus on ristiriitainen ja siltä puuttuu tunnistettavuus.

                           Kahdeksas kanneperuste: On loukattu oikeutta ”asian käsittelyyn kohtuullisessa ajassa”, joka on osa Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan mukaista ”hyvän hallinnon periaatetta”, ja rikottu asetuksen N:o 659/1999 10 artiklan 1 kohtaa,
                           koska on kestänyt yli 12 vuotta siitä, kun vuonna 1999 tehtiin päätös menettelyn aloittamisesta siihen, että riidanalainen päätös tehtiin 25.1.2012.

                           Yhdeksäs kanneperuste: Perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohtaan perustuvan ”hyvää hallintoa” koskevan oikeuden loukkaaminen ja asetuksen N:o 659/1999 15 artiklan rikkominen,
                           koska on jätetty täysin toimimatta PostG:n 20 §:n 2 momentin mukaisen kustannussääntelyn osalta, josta komissio on viimeistään vuodesta 1999 lähtien ollut tietoinen, mutta jota koskevan menettelyn se aloitti vasta yli 11 vuotta myöhemmin 10.5.2011 tekemällään laajentamispäätöksellä.

                           Kymmenes kanneperuste: Perusoikeuksina suojattujen oikeusvarmuuden, luottamuksensuojan ja hyvän hallinnon periaatteiden loukkaaminen sekä asetuksen N:o 659/1999 7 artiklan 1 kohdan rikkominen.
                           koska on sivuutettu se lopullinen luonne, joka on vuoden 2002 päätöksellä, jolla ei vastoin asetuksen N:o 659/1999 7 artiklan 1 kohdan pakottavaa säännöstä komission mukaan säännelty ”lopullisesti” menettelyn kohteena olevia valtion toimenpiteitä, joihin myös eläkekustannukset olisivat kuuluneet.

               B.

               Kantaja vetoaa 25.1.2012 tehdyn komission päätöksen 2 artiklan kumoamista koskevan vaatimuksensa tueksi kolmeen seuraavaan kanneperusteeseen:

                           11)

                           kanneperuste: Hyvän hallinnon ja asian kohtuullisen käsittelyajan periaatteiden loukkaaminen,
                           koska on lainvastaisesti jätetty tutkimatta ”tasauskorvauksesta” johtuvan ”ylikompensaation” olemassaolo vuodesta 1999 lähtien, sellaisena kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on sen jo asiassa T-266/02, Deutsche Post vastaan komissio, 1.7.2008 antamassaan tuomiossa on todennut.

                           12)

                           kanneperuste: SEUT 106 artiklan 2 kohdan rikkominen,
                           koska ei ole riittävästi perusteltu sitä seikkaa, ettei Altmark-tapauksen (4) mukainen neljäs kriteeri täyty nyt käsiteltävässä asiassa.

                           13)

                           kanneperuste: Tuen olemassaolon määrittämistekijän virheellinen soveltaminen SEUT 107 artiklan 1 kohtaan,
                           koska ”tasauskorvaus” täyttää SEUT 106 artiklan 2 kohdan mukaisen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun edellytykset.

      (1)  Asia T-157/01, Danske Busvognmænd v. komissio, tuomio 16.3.2004 (Kok., s. II-917).

      (2)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1).

      (3)  Asia C-379/98, PreussenElektra, tuomio13.3.2001 (Kok., s. I-2099).

      (4)  Asia C-280/00, Altmark Trans ja Regierungspräsidium Magdeburg, tuomio 24.6.2003 (Kok., s. I-7747).