title: Euroopan yhteisöjen komission 5.2.1999 Ranskan tasavalta vastaan nostama kanne (Asia C-31/99)

text:
27.3.1999              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 86/13
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     se ei ole antanut säädetyssä määräajassa lannoitteita
                                                                        koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
                                                                        annetun komission direktiivin 96/28/EY (1) noudatta-
                                                                        misen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
Komissio väittää, että sen tietojen mukaan Irlanti rikkoo               määräyksiä eikä ilmoittanut näistä toimenpiteistä
edelleen EY:n perustamissopimuksen 30 artiklaa, kun se                  komissiolle,
Ð ei ole antanut säännöksiä, joilla muutettaisiin voimassa         2. velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden-
    olevat pitoisuussäännökset sen ehdotuksen mukaisiksi,               käyntikulut.
    joka on annettu direktiiviksi jäsenvaltioiden jalometal-
    lituotteita koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten
    määräysten lähentämisestä,                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Ð ei ole esitetyllä tavalla muuttanut vuoden 1981 Hall-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
    marking Actin (tarkastusleimalaki) 9 §:ää niin, että           samat kuin asiassa C-26/99 (2). Direktiivin täytäntöönpa-
    toisen jäsenvaltion käyttämällä pitoisuuden takaavalla         nolle säädetty määräaika on päättynyt 31.5.1997.
    leimalla varustetut tuotteet hyväksyttäisiin silloin kun
    tuon toisen jäsenvaltion lainsäädännössä sallitaan tuot-       (1) Lannoitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentä-
    teen myynti ja kun tuo jäsenvaltio on todistanut, että             misestä annetun neuvoston direktiivin 76/116/ETY mukautta-
    kyseinen leima on todella rekisteröity siellä,                     misesta tekniikan kehitykseen 10 päivänä toukokuuta 1996
                                                                       annettu komission direktiivi 96/28/EY (EYVL L 140,
                                                                       13.6.1996, s. 30).
                                                                   (2) Ks. tämän virallisen lehden s. 11.
Ð ei ole muuttanut vuoden 1981 Hallmarking Actin
    2 §:ää niin, että siinä sallittaisiin muiden jäsenvaltioi-
    den käyttämien tarkastusleimojen hyväksyminen, ja
Ð jatkanut suhtautumistaan eri tavoin Irlannissa lyötyi-
    hin virallisiin tarkastusleimoihin ja siellä valmistettui-     Euroopan yhteisöjen komission 5.2.1999 Luxemburgin
    hin tuotteisiin sekä tuontituotteiden vastaaviin leimoi-                 suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
    hin.
                                                                                (Asia C-32/99)
                                                                                (1999/C 86/26)
                                                                   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.2.1999
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxembur-
Euroopan yhteisöjen komission 5.2.1999 Ranskan tasa-               gin suurherttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat
                 valta vastaan nostama kanne                       oikeudellinen pääneuvonantaja Richard B. Wainwright ja
                                                                   oikeudellisessa yksikössä työskentelevä kansallinen virka-
                        (Asia C-31/99)                             mies Olivier Couvert-CasteÂra, prosessiosoite Luxembur-
                                                                   gissa c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner C 254,
                        (1999/C 86/25)
                                                                   Kirchberg.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.2.1999                  Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelli-
nen pääneuvonantaja Richard B. Wainwright ja oikeudelli-           1. toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole nou-
sessa yksikössä työskentelevä kansallinen virkamies Olivier             dattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoit-
Couvert-CasteÂra, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos               teitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa
Gómez de la Cruz, Centre Wagner C 254, Kirchberg.                       lannoitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
                                                                        lähentämisestä        annetun     komission     direktiivin
                                                                        96/28/EY (1) noudattamisen edellyttämiä lakeja, ase-
                                                                        tuksia ja hallinnollisia määräyksiä eikä ilmoittanut
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                            näistä toimenpiteistä komissiolle,
1. toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n          2. velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaa-
    perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska                 maan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-110/00: Euroopan yhteisöjen komission 23.3.2000 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
10.6.2000                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              C 163/11
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                 Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
1. toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut perusta-             a) toteaa, että Itävallan tasavalta on jättänyt noudattamatta
     missopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole                        työntekijöiden suojelemisesta vaaroilta, jotka liittyvät bio-
     antanut säädetyssä määräajassa kaikkia direktiivien                           logisille tekijöille altistumiseen työssä, annetun neuvoston
     76/895/ETY, 86/362/ETY ja 90/642/ETY muuttamisesta                            direktiivin       90/679/ETY (1)       (seitsemäs      direktiivin
     annetun neuvoston direktiivin 97/41/EY (1) noudattamisen                                      2
                                                                                89/391/ETY ( ) 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdi-
     edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,                  rektiivi) mukauttamisesta tekniseen kehitykseen 7 päivänä
     ja                                                                            lokakuuta 1997 annetun komission direktiivin
                                                                                97/59/EY (3) 2 artiklan 1 kohdan mukaiset velvollisuutensa,
                                                                                koska se ei ole antanut direktiivin noudattamisen edellyttä-
2. velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-                           miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja/tai ei
     käyntikulut.                                                                  ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.
                                                                             b) velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                kulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
                                                                             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kuin asiassa C-105/00 (2) esitetyt; direktiivin täytäntöönpanon
määräaika on päättynyt 31.12.1998.
                                                                             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
                                                                             asiassa C-105/00 (4) esitettyjä perusteita ja perusteluja.
                                                                             Täytäntöönpanoaika on päättynyt 31.3.1998, eikä Itävalta
(1) Hedelmien ja vihannesten torjunta-ainejäämien enimmäismäärien            ole toteuttanut kaikkia tarvittavia toimenpiteitä täydellisesti
    vahvistamisesta annetun direktiivin 76/895/ETY, viljojen torjunta-       kaikkien alojen ja kaikkien valtiollisten tasojen, erityisesti
    ainemääristä annetun direktiivin 86/362/ETY, eläinkunnasta pe-           osavaltioiden osalta.
    räisin olevissa elintarvikkeissa ja niiden pinnassa olevien torjunta-
    ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta annetun direktii-
    vin 86/363/ETY, ja torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vah-
    vistamisesta tietyille kasvikunnasta peräisin oleville tuotteille,
    mukaan lukien hedelmät ja vihannekset, annetun direktiivin               ( 1) EYVL L 374, s. 1.
    90/642/ETY muuttamisesta 25 päivänä kesäkuuta 1997 annettu               ( 2) EYVL L 183, s. 1.
    neuvoston direktiivi 97/41/EY. EYVL L 184, 12.7.1997, s. 33.             ( 3) EYVL L 282, s. 33.
(2) Katso tämä virallisen lehden sivu 10.                                    ( 4) Komissio vastaan Portugali, ei vielä julkaistu EYVL:ssä.
Euroopan yhteisöjen komission 23.3.2000 Itävallan tasa-                      Euroopan yhteisöjen komission 23.3.2000 Itävallan tasa-
                  valtaa vastaan nostama kanne                                                  valtaa vastaan nostama kanne
                            (Asia C-110/00)                                                              (Asia C-111/00)
                           (2000/C 163/18)                                                               (2000/C 163/19)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.3.2000 Euroo-                    Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.3.2000 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa                 pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeudellisen                     vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeudellisen
yksikön virkamies Nicola Yerrell ja oikeudellisessa yksikössä                yksikön virkamies Nicola Yerrell ja oikeudellisessa yksikössä
virkamiesvaihdon perusteella toimiva kansallinen virkamies                   virkamiesvaihdon perusteella toimiva kansallinen virkamies
Clemens Ladenburger ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o                   Clemens Ladenburger ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o
Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner C 254, Kirchberg.                    Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner C 254, Kirchberg.


title: Asia C-624/13 P: Valitus, jonka Iliad SA, Free infrastructure SAS ja Free SAS ovat tehneet 2.12.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-325/10, Iliad ym. v. komissio, 16.9.2013 antamasta tuomiosta

text:
               8.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 39/9

         Valitus, jonka Iliad SA, Free infrastructure SAS ja Free SAS ovat tehneet 2.12.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-325/10, Iliad ym. v. komissio, 16.9.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia C-624/13 P)
   2014/C 39/16
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittajat: Iliad, Free infrastructure ja Free (edustaja: avocat T. Cabot)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, Ranskan tasavalta, Puolan tasavalta ja Département des Hauts-de-Seine

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat, että

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-325/10, Iliad ym. vastaan komissio, 16.9.2013 antama tuomio kumotaan kokonaisuudessaan

               —

               jos unionin tuomioistuin katsoo, että asia on ratkaisukelpoinen, yhtiöiden Iliad, Free infrastructure ja Free ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset hyväksytään ja komission 30.9.2009 tekemä päätös K(2009) 7426 lopullinen, joka liittyy erittäin nopean sähköisen viestinnän laajakaistaverkon toteuttamisesta ja käyttämisestä Hauts-de-Seinen departementissa aiheutuneiden julkisen palvelun kustannusten korvaamiseen (valtiontuki N 331/2008 — Ranska), kumotaan,

               —

               jos unionin tuomioistuin katsoo, ettei asia ole ratkaisukelpoinen, asia palautetaan unionin yleiseen tuomioistuimeen

               —

               jos unionin tuomioistuin ratkaisee asian, Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut,

               —

               jos unionin tuomioistuin palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen, määrätään, että oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat vetoavat valituksensa tueksi kuuteen valitusperusteeseen.
   Ensimmäiseksi unionin yleinen tuomioistuin ei ole noudattanut perusteluvelvollisuuttaan, koska se ei käsitellyt kanneperusteen osaa, jonka mukaan komissio rikkoi velvollisuuttaan aloittaa SEUT 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu muodollinen tutkintamenettely Ranskan viranomaisten sitoumuksiin liittyvistä seikoista, jotka osoittavat, että komissiolla oli vakavia vaikeuksia, joiden perusteella sen olisi pitänyt aloittaa tällainen muodollinen tutkintamenettely.
   Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen laskiessaan komission suorittaman alustavan tarkastelun keston. Yhtäältä Ranskan tekemää ilmoitusta ei voida katsoa tehdyksi täydellisenä asetetussa määräajassa ja tämän vuoksi sitä ei olisi pitänyt ottaa huomioon. Toisaalta unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi komission Ranskan viranomaisille tekemän ”mahdollisia” huomautuksia koskevan pyynnön asetuksessa (EY) N:o 659/1999 (1) tarkoitetuksi lisätietoja koskevaksi pyynnöksi.
   Kolmanneksi valittajat vetoavat oikeusjärjestyksen perusteita koskevaan valitusperusteeseen, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se ei katsonut viran puolesta, ettei komissio voinut todeta riidanalaista tukea perustamissopimuksen mukaiseksi, koska ilmoitus tästä tuesta olisi pitänyt katsoa peruutetuksi asetuksen (EY) N:o 659/1999 5 artiklan nojalla. Koska Ranskan viranomaiset eivät nimittäin vastanneet määräaikojen kuluessa täydentäviin lisätietopyyntöihin, riidanalainen ilmoitus olisi pitänyt peruuttaa mainitun asetuksen 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Näin ollen komissiolla ei olisi ollut toimivaltaa lausua ilmoitetusta toimenpiteestä, mikä unionin yleisen tuomioistuimen olisi pitänyt viran puolesta todeta valituksenalaisessa tuomiossa.
   Neljänneksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen markkinoiden toiminnan puutteellisuuden arvioinnissa. Unionin yleinen tuomioistuin tarkasteli nimittäin yleiskatteisuutta eikä oikeuskäytännössä asiassa Olsen tarkoitettua markkinoiden toiminnan puutteellisuutta, jossa on kyse siitä, tarjoavatko kilpailijat samankaltaista eikä yleiskattavaa palvelua.
   Viidenneksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen markkinoiden toiminnan puutteellisuutta koskevien Euroopan unionin oikeussääntöjen ajallisessa soveltamisessa. Yhtäältä se tarkasteli markkinoiden toiminnan puutteellisuutta vain vuosien 2004 ja 2005 tietojen perusteella ja toisaalta se ei analysoinut markkinoiden tulevaisuutta tarkastaakseen, oliko markkinoiden toiminta puutteellista yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun koko soveltamisen ajan.
   Viimeiseksi valittajat moittivat unionin yleistä tuomioistuinta useista ristiriitaisista perusteluista.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1).


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 10 päivänä toukokuuta 2016, asiassa E-19/15, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Liechtensteinin ruhtinaskunta (ETA/EFTA-valtion velvollisuuksien laiminlyönti – ennakkolupajärjestelmät sijoittautumiselle ja rajat ylittäville palveluille – direktiivi 2006/123/EY – ETA-sopimuksen 31 artikla – ETA-sopimuksen 36 artikla – perustelut – suhteellisuus)

text:
               2.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 66/30

         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   annettu 10 päivänä toukokuuta 2016,
   asiassa E-19/15,
   EFTAn valvontaviranomainen vastaan Liechtensteinin ruhtinaskunta
   (ETA/EFTA-valtion velvollisuuksien laiminlyönti – ennakkolupajärjestelmät sijoittautumiselle ja rajat ylittäville palveluille – direktiivi 2006/123/EY – ETA-sopimuksen 31 artikla – ETA-sopimuksen 36 artikla – perustelut – suhteellisuus)
   (2017/C 66/09)
   Asiassa E-19/15, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Liechtensteinin ruhtinaskunta, on esitetty hakemus, jossa pyydetään tuomioistuinta toteamaan, että pitämällä voimassa kansalliset säännöt ennakkolupajärjestelmistä yrityksille, jotka haluavat sijoittautua ja/tai tarjota rajat ylittäviä palveluita Liechtensteinissa, Liechtensteinin ruhtinaskunta on laiminlyönyt ETA-sopimuksen liitteessä X olevan 1 kohdan 9, 10, 13 ja 16 artiklan mukaisia velvoitteitaan (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/123/EY, annettu 12 päivänä joulukuuta 2006, palveluista sisämarkkinoilla) sellaisena kuin ne ovat mukautettuna ETA-sopimukseen pöytäkirjalla 1, ja sikäli kuin sijoittautuminen ja rajat ylittävät palvelut eivät kuulu kyseisen säädöksen soveltamisalaan, ETA-sopimuksen artiklojen 31 ja 36 mukaisia velvoitteitaan. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, sekä tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Páll Hreinsson, on antanut 10 päivänä toukokuuta 2016 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Liechtensteinin ruhtinaskunta on laiminlyönyt ETA-sopimuksen liitteessä X olevan 1 kohdan 9, 10, 13 ja 16 artiklan mukaisia velvoitteitaan (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/123/EY, annettu 12 päivänä joulukuuta 2006, palveluista sisämarkkinoilla), sellaisena kuin ne ovat mukautettuna ETA-sopimukseen pöytäkirjalla 1:

                           a)

                           pitämällä voimassa Liechtensteinin kauppalain 7 artiklan, jossa säädetään ennakkolupajärjestelmästä niille yrityksille, jotka aikovat sijoittautua Liechtensteiniin;

                           b)

                           pitämällä voimassa Liechtensteinin kauppalain 8 artiklan 1 kohdan siltä osin kuin siinä asetetaan yrityksille, jotka aikovat sijoittautua Liechtensteiniin, ennakkoluvan myöntämistä koskevia ehtoja, jotka eivät ole selkeitä ja yksiselitteisiä, erityisesti ehdot tarvittavaan henkilöstöön ja riittävään saksan kielen osaamiseen;

                           c)

                           jättämällä varmistamatta, että Liechtensteinin kauppalaissa säädetyt ennakkolupavaatimukset eivät ole päällekkäisiä vastaavien tai päämäärältään olennaisilta osiltaan niihin verrattavissa olevien vaatimusten ja tarkastusten kanssa, joita palveluntarjoajaan jo sovelletaan toisessa ETA-valtiossa;

                           d)

                           jättämällä varmistamatta, että ennakkolupaa koskevat menettelyt ja muodollisuudet on selkeästi ilmaistu Liechtensteinin kauppalaissa; sekä

                           e)

                           pitämällä voimassa Liechtensteinin kauppalain 21 artiklan, joka vaatii niitä yrityksiä, jotka aikovat tarjota rajat ylittäviä palveluita Liechtensteinissa, ilmoittamaan aikeistaan ennakkoon.

               2.

               Toteaa, että sikäli kun Liechtensteinin kauppalain kattamat palvelut ovat ETA-sopimuksen liitteessä X olevan 1 kohdan (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/123/EY, annettu 12 päivänä joulukuuta 2006, palveluista sisämarkkinoilla) ulottumattomissa sellaisena kuin ne ovat mukautettuna ETA-sopimukseen pöytäkirjalla 1, Liechtenstein on laiminlyönyt ETA-sopimuksen 31 ja 36 artiklan mukaisia velvoitteitansa:

                           a)

                           pitämällä voimassa Liechtensteinin kauppalain 7 artiklan. sekä

                           b)

                           pitämällä voimassa Liechtensteinin kauppalain 21 artiklan.

               3.

               Määrää Liechtensteinin ruhtinaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Margarida Maria Mendes Pires Afonson 16.12.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-210/96)

text:
N:o C 54/32          III                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        22.2.97
pääosaston pääjohtajan puoleen muistuttaakseen siitä, että          — velvoittaa komission palauttamaan kantajan uran en
hänen henkilökohtaisista syistä myönnetty lomansa oli                     nalleen 1.1.1992 ja 1.7.1993 välisen ajan osalta ja eri
päättynyt. Vasta 19.4.1996 tehdyllä nimittävän viranomai                 tyisesti maksamaan kantajalle kuuluvan palkan tältä
sen päätöksellä kantaja sijoitettiin uudelleen tehtävään,                 ajalta, lisättynä 8 prosentin vuotuisine viivästyskorkoi
jota hän tällä hetkellä hoitaa . Päätös tuli voimaan                      neen kunkin maksamatta jääneen palkan eräpäivästä
1.6.1996 , jolloin kantaja aloitti toimensa hoitamisen.                   sen maksupäivään asti ,
Kantaja korostaa, että vastaaja on tässä asiassa toiminut           — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
lainvastaisesti . Henkilöstösääntöjen 40 artiklan 4 kohdan
d alakohdassa tarkoitettu velvollisuus uudelleen sijoittami
seen on selkeän oikeuskäytännön mukaan lähes ehdoton;               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
ainoa varaus koskee sitä, että virkamiehellä on vapautu
vaan toimeen vaaditut ominaisuudet. Tätä velvoitetta ei
siis voida syrjäyttää sillä perusteella, että kyseinen virka       Kantaja , joka on komission virkamies ja joka on ollut hen
mies ehkä harjoittaa ammattitoimintaa ensimmäisen toi              kilökohtaisista syistä myönnetyllä lomalla 1.1.1989 lukien,
men vapautuessa . Siten tässä asiassa pätevänä syynä ei voi        vaatii , että vastaajana oleva toimielin velvoitetaan korvaa
da pitää nimittävän viranomaisen valituksen hylkäämistä             maan vahinko, joka kantajalle aiheutui siitä , ettei häntä
koskevassa päätöksessään esittämää seikkaa , että se oli ot        henkilöstösääntöjen 40 artiklan 4 kohdan d alakohdan
tanut huomioon sen, että kantaja ei voinut välittömästi va         mukaisesti sijoitettu uudelleen ensimmäiseen avoimeksi
pautua tehtävistään Universite de Lausannen opettajana ja           tulleeseen virkaan ja nimenomaan A 7 palkkaluokkaan
palata parlamenttiin . Kantaja ei nimittäin ole koskaan ve         ( taso 4 ) kuuluvaan virkaan 007165 , joka oli 22.10.1991
donnut siihen, että hän olisi estynyt palaamasta .                  tullut avoimeksi pääosastolla III/D/1 . Komissio ei ole näyt
                                                                    tänyt toteen , että se olisi tosiasiallisesti ja seikkaperäisesti
                                                                    tarkistanut, oliko kantaja riittävän pätevä hoitamaan mai
Mikäli oletettaisiin, että kantaja olisikin antanut nimittä        nittua virkaa . Lisäksi kantaja väittää , että komissio oli
välle viranomaiselle sellaisen perustellun käsityksen, että         arvioidessaan kantajan sopeutumiskykyä tehnyt ilmeisen
se voisi lykätä uudelleen sijoittamista, nimittävä viran           arviointivirheen kieltäytyessään sijoittamasta kantajaa
omainen ei kuitenkaan olisi voinut jättää soveltamatta              uudelleen ensimmäiseen avoimeksi tulleeseen virkaan .
henkilöstösääntöjen edellä mainitun määräyksen sanamuo
toa ja tarkoitusta vapautuakseen yksipuolisesti velvoitteis
taan .
                                                                    Margarida Maria Mendes Pires Afonson 16.12.1996 Eu
                                                                         roopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
 Adam Buickin 12.12.1996 Euroopan yhteisöjen komissio                                        Asia T-2 10/96 )
                    ta vastaan nostama kanne                                                   ( 97/C 54/53 )
                         ( Asia T-209/96 )
                            ( 97/C 54/52 )                                              (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      Margarida Maria Mendes Pires Afonso, Luxemburg, on
                                                                     nostanut 16.12.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi
 Adam Buick, kotipaikka Bryssel, on nostanut 12.12.1996              keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa                komissiota vastaan . Kantajan edustajana on asianajaja
 kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan           Christophe Steyaert, Bryssel , ja prosessiosoite Luxembur
                                                                     gissa kantajan osoitteessa , 6 rue Henri Pensis .
 edustajina ovat asianajajat Jean-Noel Louis, Thierry De
 maseure ja Ariane Tornel, Bryssel , ja prosessiosoite Lu
 xemburgissa on Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Ces                Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
 sange .                                                             tuin
 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois             — kumoaa 26.2.1996 tehdyn nimittävän viranomaisen
 tuin
                                                                           päätöksen, siltä osin kuin kantaja on nimitetty palkka
                                                                           luokkaan A 7 palkkatasolle 3 ja siten on epäsuorasti
 — toteaa komission menetelleen lainvastaisesti , kun se ei                kieltäydytty nimittämästä kantajaa palkkaluokkaan
      sijoittanut kantajaa 1.1.1992 uudelleen pääosastolla                 A 6;
      III/D/ 1  22.10.1991       avoimeksi tulleeseen  virkaan
      007165 ex Strauss,
                                                                      — kumoaa 1.10.1996 tehdyn nimittävän viranomaisen
                                                                           päätöksen, jolla nimenomaisesti hylättiin kantajan
 — kumoaa komission päätöksen , jolla se hylkäsi kantajan                  edellä mainitusta päätöksestä tekemä valitus, joka oli
      esittämän vahingonkorvausvaatimuksen,                                rekisteröity komission pääsihteeristössä 26.6.1996 ,
 ---pagebreak--- 22.2.97                                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 54/33
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku                — toteaa perustamissopimuksen 215 artiklan mukaisesti ,
     lut.                                                               että yhteisö on sopimussuhteen ulkopuolisessa vas
                                                                        tuussa ja että Europeenne Automobiles'ille on aiheutu
                                                                        nut vahinko, joka on korvattava,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja , joka on palkkaluokan A 7 palkkatason 3 virka            — tämän perusteella velvoittaa vastaajan korvaamaan
mies, vetoaa oikeudelliseen virheeseen henkilöstösääntöjen              Europeenne Automobiles'ille aiheutuneen vahingon
31 artiklan 2 kohdan soveltamisessa erityisesti sen vuoksi ,            246 000 eculla ,
että nimittävän viranomaisen perustelujen mukaan tätä
säännöstä ei voida soveltaa , vaan on sovellettava 27 artik
lan ensimmäistä kohtaa ja 32 artiklaa, joiden tarkoitukse         — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                        lut .
na on kuitenkin säännellä palvelukseen otettujen uusien
virkamiesten palkkaluokan määrittämistä koskevia eri ti
lanteita . Lisäksi komission menettely merkitsee virkamies
ten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista ,             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
koska yhtäältä komissio on määritellyt kaikkien ulkopuo
listen hakijoiden palkkaluokan samaksi , huolimatta siitä ,
että hakijoilla oli hyvin erilainen pätevyys asian kannalta        Kantajayritys, joka harjoittaa komission asetuksen ( ETY )
merkityksellisen ammattikokemuksen osalta, ja toisaalta            N:o 123/85 mukaisesti moottoriajoneuvojen välitystoimin
sisäisten nk . " vakinaistamiskilpailujen " perusteella palve     taa loppukäyttäjän valtuuttamana rinnakkaismaahantuoja
lukseenotettujen virkamiesten palkkaluokka säilyi samana           na, esittää 27.7.1994 jättäneensä komissiolle valituksen ,
kuin mikä heillä oli väliaikaisina toimenhaltijoina ennen          joka koski niitä menettelytapoja , joita PEUGEOT ( PSA )
heidän vakinaistamistaan . Toisin kuin suoraan virkamie           -konserni oli markkinoiden eristämistarkoituksessa kohdis
hiksi palvelukseen otetut hakijat, toimenhaltijoiden palk         tanut ulkomaisten tytäryhtiöittensä jälleenmyyjiin estääk
kaluokka on määritelty sellaisten sääntöjen perusteella ,          seen näitä myymästä moottoriajoneuvoja ranskalaisille vä
jotka mahdollistavat täysin ennen komission palvelukseen           littäjille . Komissio ilmoitti 9.10.1996 päivätyllä kirjeellä
tuloa hankitun ammattikokemuksen huomioon ottamisen .              kantajalle, että valitus oli hylätty. Tämä päätös on nyt esil
                                                                   lä olevan kanteen kohteena (').
Lopuksi kantaja arvioi, että nimittävä viranomainen on
tehnyt tosiseikkojen osalta ilmeisen arviointivirheen kat         Kantaja katsoo, että sen esittämät seikat riittävät näyttä
soessaan, että kantajan ammatillinen pätevyys ja koulutus          mään toteen ilmoitetun yritysten välisen järjestelyn ja että
eivät ole mitenkään poikkeuksellisia sinänsä tai kysymyk          riidanalaisessa päätöksessä on ilmeinen arviointivirhe siltä
sessä olevaan virkaan liittyvien edellytysten kannalta .           osin kun siinä arvioidaan näiden seikkojen todistusarvoa .
                                                                   Kantaja katsoo myös, että komissiolla ei ollut mitään syy
                                                                   tä olla käsittelemättä asiaa, sillä se tiesi varmasti , että jol
                                                                   lei se ota asiaan kantaa , niinkin vakava lainvastainen me
                                                                   nettely kuin markkinoiden eristämiseen tähtäävä menettely
                                                                   saattoi vapaasti jatkua , vahingoittaen kantajaa suoraan,
                                                                   mutta myös estäen sisämarkkinoiden kehittymistä ja va
SÄRL Europeenne Automobiles'in 17.12.1996 Euroopan                 hingoittaen kuluttajien etuja . Kantaja kiistää lopuksi sen
          yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne              komission riidanalaisen päätöksen perusteluissa esittämän
                        ( Asia T-211/96 )                          perustelun , ettei asialla ole riittävästi merkitystä yhteisön
                                                                   kannalta .
                           ( 97/C 54/54 )
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                    Vahingonkorvausvaatimuksen osalta kantaja väittää, että
                                                                    koska komissio oli jättänyt tutkimatta ne asiakirjat, joista
                                                                    PSA:n kilpailunvastaiset menettelytavat kävivät ilmi, se oli
 SARL Europeenne Automobiles, kotipaikka Carcassonne                tehnyt virheen , joka oli aiheuttanut yhteisön sopimussuh
 ( Ranska ) on nostanut 17.12.1996 Euroopan yhteisöjen en          teen ulkopuolisen vastuun syntymisen . Kantaja vetoaa
 simmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo
                                                                    myöskin siihen, että koska komissio ei ollut puuttunut asi
 pan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan edustaja on           aan ja ryhtynyt tarvittaviin toimenpiteisiin , tästä aiheutui
 asianajaja Jean Claude Fourgoux, Pariisi , ja prosessiosoite       ja aiheutuu edelleen erityisen haitallisia seurauksia kanta
 Luxemburgissa asianajotoimisto Pierrot Schiltz, 4 rue              jan tavarankankintatoiminnalle ja kehittymiselle . Kantaja
 Beatrix de Bourbon .
                                                                    päättelee tämän nojalla, että sillä on oikeus saada aiheutu
                                                                    neiden vahinkojen perusteella vahingonkorvausta .
 Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
 tuin                                                               (') Kantaja on nostanut tähän samaan valitukseen liittyen laimin
                                                                        lyönti - ja vahingonkorvauskanteen, joka on vireillä ensimmäi
                                                                        sen oikeusasteen tuomioistuimessa ( asia T-9/96 , EYVL N:o
 — kumoaa perustamissopimuksen 173 artiklan nojalla                     C 95 , 30.3.1996 ).
      komission 9.10.1996 Europeenne Automobiles'ille tie
      doksi antaman päätöksen, jolla se päätti olla tutkimat
      ta 27.7.1994 jätettyä valitusta,


title: Asia C-358/06: Yhteisöjen tuomioistuimen kahdeksannen jaoston puheenjohtajan määräys 11.5.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               4.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/29

         Yhteisöjen tuomioistuimen kahdeksannen jaoston puheenjohtajan määräys 11.5.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-358/06) (1)

   (2007/C 183/53)

      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

   Kahdeksannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 294, 14.10.2006.


title: Asia C-54/11: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 5.7.2011 (Supreme Court of the United Kingdomin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — JPMorgan Chase Bank, NA, J.P. Morgan Securities Limited v. Berliner Verkehrsbetriebe (BVG), Anstalt des öffentlichen Rechts

text:
               22.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/30

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 5.7.2011 (Supreme Court of the United Kingdomin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — JPMorgan Chase Bank, NA, J.P. Morgan Securities Limited v. Berliner Verkehrsbetriebe (BVG), Anstalt des öffentlichen Rechts
   (Asia C-54/11) (1)

   2011/C 311/49
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 120, 16.4.2011.


title: Asia C-307/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 3.8.2009 — Vicoplus SC PUH, muu osapuoli: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/34

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 3.8.2009 — Vicoplus SC PUH, muu osapuoli: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid
   (Asia C-307/09)
   2009/C 267/62
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Vicoplus SC PUH

      Muu osapuoli: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Euroopan yhteisön perustamissopimuksen EY 49 artiklaa ja EY 50 artiklaa tulkittava siten, että ne estävät ulkomaalaisten työntekoa koskevan lain (Wet arbeid vreemdelingen) 2 §:ssä, luettuna yhdessä tämän lain täytäntöönpanopäätöksen 1e §:n 1 momentin johdantolauseen ja c alakohdan kanssa, säädetyn kansallisen järjestelmän toimeenpanon, kun tämän järjestelmän perusteella edellytetään työlupaa direktiivin 96/71/EY (1) 1 artiklan 3 kohdan johdantolauseessa ja c alakohdassa tarkoitetuilta lähetetyiltä työntekijöiltä?

               2)

               Millä perusteilla on määriteltävä, onko kyseessä direktiivin 96/71/EY 1 artiklan 3 kohdan johdantolauseessa ja c alakohdassa tarkoitettu työntekijöiden lähettäminen?

      (1)  Palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon 16.12.1996 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EYVL 1997, L 18, s. 1).


title: Asian C-68/02 poistaminen rekisteristä

text:
C 289/20               FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 23.11.2002
          Asian C-68/02 (1) poistaminen rekisteristä                        Asian C-84/02 (1) poistaminen rekisteristä
                        (2002/C 289/38)                                                   (2002/C 289/39)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 3.9.2002
                                                                  Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 4.9.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                  antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-68/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Itäval-
lan tasavalta.                                                    tu asia C-84/02 (Verwaltungsgericht Braunschweigin esittämä
                                                                  ennakkoratkaisupyyntö), Schaper & Brümmer GmbH & Co. KG
                                                                  vastaan Bezirksregierungs Braunschwei.
( 1) EYVL C 109, 4.5.2002.
                                                                  (1 ) EYVL C 180, 27.2.2002.


title: Asia C-283/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 22.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 75/442/ETY — 1 artikla — Jätteet käsite — Terästeollisuustoiminnoissa käytettäviksi tarkoitetut jäännökset — Korkealaatuisesta jätteestä peräisin oleva polttoaine — Direktiivin virheellinen täytäntöönpano)

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/12

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 22.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-283/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 75/442/ETY - 1 artikla - ’Jätteet’ käsite - Terästeollisuustoiminnoissa käytettäviksi tarkoitetut jäännökset - Korkealaatuisesta jätteestä peräisin oleva polttoaine - Direktiivin virheellinen täytäntöönpano)
   (2009/C 44/20)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Zadra ja J.-B. Laignelot)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamies: I. Braguglia, avustajanaan avvocato dello Stato G. Fiengo)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Jätteistä 15.7.1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY (EYVL L 194, s. 47), sellaisena kuin se on muutettuna 18.3.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY (EYVL L 78, s. 32), 1 artiklan a alakohdan rikkominen — Jätteistä peräisin olevat polttoaineet ja teräs- ja metalliteollisuudessa käytettäviksi tarkoitettu rautaromu — Jättäminen kansallisen täytäntöönpanolain soveltamisalan ulkopuolelle
   Tuomiolauselma

               1)

               Italian tasavalta ei ole noudattanut jätteistä 15.7.1975 annetun direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 18.3.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY, 1 artiklan a alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on antanut ja pitänyt voimassa seuraavat säännökset:

                           —

                           15.12.2004 annetun lain N:o 308 1 §:n 25–27 momentin ja 2 momentin a kohdan; tällä lailla annetaan hallitukselle valtuudet uudistaa, yhteensovittaa ja täydentää ympäristölainsäädäntöä ja säädetään välittömistä täytäntöönpanotoimista, ja

                           —

                           15.12.2004 annetun lain N:o 308 1 §:n 29 momentin b kohdan ja ympäristöalan säännöistä 3.4.2006 annetun asetuksen N:o 152 183 §:n 1 momentin s kohdan ja 229 §:n 2 kohdan,

                     joilla teräs- ja metalliteollisuudessa käytettäviksi tarkoitettu tietty rautaromu ja jätteistä peräisin olevat korkealaatuiset polttoaineet (CDR-Q) on a priori jätetty niiden Italian lakien soveltamisalan ulkopuolelle, joilla on pantu täytäntöön jätteistä 15.7.1975 annettu direktiivi 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 18.3.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 199, 25.8.2007.


title: Hedwig Kuchlenz-Winterin 20.6.1997 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston 16.4.1997 antamasta tuomiosta asiassa T-66/95, Hedwig Kuchlenz-Winter vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Asia C-228/97 P)

text:
16.8.97              LH                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 252/ 17
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
— Direktiivin 1 artiklan 2 kohdan, 2 artiklan 1 kohdan c           Valittaja vetoaa yhteisön oikeuden rikkomiseen ja erityi
     alakohdan ja 5 kohdan mukaisten velvoitteiden nou            sesti siihen, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo
     dattamatta jättäminen : lailla nro 93/1416 ei varmisteta      mioistuin ei ole ymmärtänyt oikein sille asian ratkaisijana
     uhkasakon varoitusvaikutusta . Laissa otetaan käyttöön        kuuluvan        oikeuden    kehittämisvelvollisuuden   asettamia
     erityinen poikkeuksellinen väliaikaismenettely, joka on       vaatimuksia .
     vähemmän pakottava kuin kansallisessa siviililainsää
     dännössä .                                                    H EYVL C 137, 3.6.1995 , s. 26 .
                                                                   ( 2 ) EYVL C 181 , 4.6.1997, s . 13 .
— Direktiivin 2 luvun mukaisten velvoitteiden laimin
     lyönti : vaikka todistusmenettelyn käyttäminen on
     vapaaehtoista hankintayksiköiden osalta, tämä ei kui
     tenkaan tarkoita sitä, että todistusmenettely on va
     paaehtoista sellaisten jäsenvaltioiden osalta, joiden on
     luotava direktiivin 2 luvun mukainen järjestelmä .                  Euroopan yhteisöjen komission 24.6.1997 Portugalin
                                                                                tasavaltaa vastaan nostama kanne
— Direktiivin 4 luvun mukaisten velvoitteiden laimin                                        (Asia C-229/97)
     lyönti : Ranska ei ole määritellyt niitä toimenpiteitä,                                  ( 97/C 252/34 )
     joita kansallisten viranomaisten, joita on pyydetty toi
     mittamaan sovittelumenettelyn soveltamista koskevat
     pyynnöt komissiolle, on noudatettava ( direktiivin 9          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.6.1997
     artiklan 2 kohta ). Koko direktiivin 4 luku olisi pitänyt     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin
     saattaa osaksi kansallista oikeusjärjestystä myös sen         tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen
     vuoksi, että 9 artiklan 1 kohdassa määritellyille henki      yksikön virkamies Francisco de Sousa Fialho, ja prosessi
     löille, joiden etua sopimus koskee, annetaan tieto mah       osoite Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz,
     dollisuudesta käyttää sovittelumenettelyä .                   Centre Wagner, Kirchberg.
(') EYVL L 76 , 23.3.1992, s . 14 .
                                                                   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                   — toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut
                                                                          EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen
                                                                          kohdan ja jäsenvaltioissa sovellettavista juomaveden
                                                                          valmistamiseen tarkoitetun pintaveden määritysmene
Hedwig Kuchlenz-Winterin 20.6.1997 tekemä valitus                         telmistä sekä näytteenotto- ja analysointitiheydestä 9
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois                    päivänä lokakuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin
tuimen ensimmäisen jaoston 16.4.1997 antamasta tuo                       79/869/ETY (') 13 artiklan, yhdessä liittymisasiakir
miosta asiassa T-66/95 , Hedvvig Kuchlenz-Winter vastaan                  jan (2 ) 395 artiklan ja sen liitteen XXXVI kanssa,
                  Euroopan yhteisöjen komissio                            mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut sääde
                        ( Asia C-228/97 P)                                tyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen
                           ( 97/C 252/33 )
                                                                          edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää
                                                                          räyksiä,
Hedwig Kuchlenz-Winter on valittanut 20.6.1997 Euroo              — toissijaisesti toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole
pan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen                        noudattanut näiden samojen säännösten mukaisia vel
ensimmäisen       oikeusasteen tuomioistuimen    ensimmäisen              voitteitaan, koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpi
jaoston 16.4.1997 antamasta tuomiosta asiassa T-66/95,                    teistä viipymättä komissiolle, ja
Hedvvig Kuchlenz-Winter v. Euroopan yhteisöjen komissio.
Valittajan edustajana on asianajaja, Dr. jur. Dieter Rogalla,
ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Decker,           — velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden
Braun & Wagner, 15 Avenue Marie-Thérèse .                                 käyntikulut.
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                   Perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen kohdan
— hyväksyy kaikki valittajan neljä kanneperustetta (') ja          mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen näh
     kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo
                                                                   den jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu. Nyt käsiteltävänä
     mioistuimen päätöksen (2 ), sekä                              olevassa       asiassa  direktiivin   79/869/ETY    13   artiklan
                                                                   mukaan jäsenvaltioiden on saatettava direktiivin noudatta
— velvoittaa komission korvaamaan valittajan oikeuden             misen edellyttämät säännökset ja määräykset voimaan
     käyntikulut koko asian ja siten myös yhteisöjen ensim        kahden vuoden kuluessa sen tiedoksi antamisesta . Tämä
     mäisen oikeusasteen tuomioistuimen osalta .                   kahden vuoden määräaika päättyi 1.1.1989 ilman, että


title: Asia C-283/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 9.2.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court of Justice (England and Wales), Family Division – Yhdistynyt kuningaskunta) – M. S. v. P. S. (Ennakkoratkaisupyyntö — Asetus (EY) N:o 4/2009 — 41 artiklan 1 kohta — Päätösten tunnustaminen ja täytäntöönpano sekä yhteistyö elatusvelvoitteita koskevissa asioissa — Päätöksen täytäntöönpano jäsenvaltiossa — Hakemuksen esittäminen suoraan täytäntöönpanevan jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle — Kansallinen lainsäädäntö, jossa edellytetään kääntymistä täytäntöönpanevan jäsenvaltion keskusviranomaisen puoleen)

text:
               3.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/22

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 9.2.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court of Justice (England and Wales), Family Division – Yhdistynyt kuningaskunta) – M. S. v. P. S.
   (Asia C-283/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (EY) N:o 4/2009 - 41 artiklan 1 kohta - Päätösten tunnustaminen ja täytäntöönpano sekä yhteistyö elatusvelvoitteita koskevissa asioissa - Päätöksen täytäntöönpano jäsenvaltiossa - Hakemuksen esittäminen suoraan täytäntöönpanevan jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle - Kansallinen lainsäädäntö, jossa edellytetään kääntymistä täytäntöönpanevan jäsenvaltion keskusviranomaisen puoleen))
   (2017/C 104/32)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (England and Wales), Family Division

      Pääasian asianosaiset

      Hakija: M. S.

      Vastapuoli: P. S.

      Tuomiolauselma

               1)

               Toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta sekä yhteistyöstä elatusvelvoitteita koskevissa asioissa 18.12.2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 4/2009 IV luvun säännöksiä ja erityisesti kyseisen asetuksen 41 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että elatusvelkoja, joka on saanut jäsenvaltiossa hänen hyväkseen annetun päätöksen ja joka haluaa, että päätös pannaan täytäntöön toisessa jäsenvaltiossa, voi esittää hakemuksensa suoraan viimeksi mainitun jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, kuten erityistuomioistuimelle, eikä hänellä voi olla velvollisuutta esittää hakemuksensa tälle viranomaiselle täytäntöönpanevan jäsenvaltion keskusviranomaisen välityksellä.

               2)

               Jäsenvaltioiden on varmistettava asetuksen N:o 4/2009 41 artiklan 1 kohdassa säädetyn oikeuden täysimääräinen tehokkuus muuttamalla tarvittaessa menettelysääntöjään. Joka tapauksessa kansallisen tuomioistuimen on sovellettava kyseisen 41 artiklan 1 kohdan säännöksiä jättämällä tarvittaessa soveltamatta sen kanssa ristiriidassa olevia kansallisen oikeuden säännöksiä ja näin ollen sallittava elatusvelkojan tekevän hakemuksensa suoraan täytäntöönpanevan jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, vaikkei kansallisessa oikeudessa niin säädetä.

      (1)  EUVL C 279, 1.8.2016.


title: Asia T-609/14: Kanne 11.8.2014 – Laverana v. SMHV (ORGANIC PROTEIN RICH PLANT COMPLEX FROM OUR OWN PRODUCTION)

text:
               13.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 361/24

         Kanne 11.8.2014 – Laverana v. SMHV (ORGANIC PROTEIN RICH PLANT COMPLEX FROM OUR OWN PRODUCTION)
   (Asia T-609/14)
   2014/C 361/36
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Saksa) (edustajat: asianajajat J. Wachinger, M. Zöbisch ja D. Chatterjee)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan asiassa R 123/2014-4 2.6.2014 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, joka sisältää sananosan ORGANIC PROTEIN RICH PLANT COMPLEX FROM OUR OWN PRODUCTION, luokkaan 3, 5 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten – rekisteröintihakemus nro 1 1 9 22  986

      Tutkijan päätös: Rekisteröinnin hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet:

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen

               —

               Harkintavallan väärinkäyttö kilpailuoikeudellisen harkinnan perusteella tehdyn ratkaisun takia


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS, 4 päivänä lokakuuta 1996, asiassa T-5/96, Sveriges Betodlares Centralförening ja Sven Åke Henrikson vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Yhteinen maatalouspolitiikka - Sokerijuurikas - Asetus (EY) N:o 1734/95 - Erityinen maatalouden muuntokurssi - Ruotsia koskevan muuntokurssin puuttuminen - Kumoamiskanne - Tutkimatta jättäminen)

text:
23.11.96              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                               N:o C 354/27
    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           Miguel Ferrão Castelo Branco, Lissabon, prosessiosoite
              TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,                             Luxemburgissa asianajotoimisto Francois Brouxel, 6 rue
                  4 päivänä lokakuuta 1996,                       Zithe, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehi
                                                                  nään Maria Teresa Figueira ja Knut Simonsson ), jossa
asiassa T-5 /96, Sveriges Betodlares Centralförening ja Sven      Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
Åke Henrikson vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (')            tuinta vaaditaan lykkäämään 12.12.1995 tehdyn komission
( Yhteinen maatalouspolitiikka — Sokerijuurikas — Asetus          sellaisen päätöksen täytäntöönpanoa , jolla ammatillista
(EY) N:o 1 734/95 — Erityinen maatalouden muuntokurssi            koulutusohjelmaa varten Euroopan sosiaalirahastosta mak
— Ruotsia koskevan muuntokurssin puuttuminen —                    setusta tuesta määrättiin palauttamaan 4 267 218 Portuga
         Kumoamiskanne — Tutkimatta jättäminen)                   lin escudon suuruinen summa , Euroopan yhteisöjen ensim
                         ( 96/C 354/54 )                          mäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on antanut
                                                                  8 päivänä lokakuuta 1996 määräyksen, jonka määräysosa
                                                                  on seuraava :
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Asiassa T-5/96 , Sveriges Betodlares Centralförening, koti       1 ) Välitoimia koskeva hakemus hylätään.
paikka Malmö ( Ruotsi ), ja Sven Åke Henrikson, kotipaikka
Lund ( Ruotsi ), edustajinaan asianajajat Otfried Lieber
knecht ja Wolfgang Kirchhoff, Düsseldorf ja asianajaja            2 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin .
Michael Schiitte, Berliini , prosessiosoite Luxemburgissa
asianajotoimisto Alex Bonn, 62 avenue Guillaume vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehet Eugenio de
March ja James Macdonalds Flett ), jossa kantajat vaativat
komission 27.10.1995 päivättyyn kirjeeseen ( viite D(95 )
VI/ 1242/95 ) sisältyvän sen päätöksen kumoamista , jossa
kieltäydytään vahvistamasta Ruotsia koskevaa sokeri
                                                                  Assicurazioni Generali SpA:n ja Unicredito SpA:n 5.6.1996
juurikkaan vähimmäishintojen erityistä maatalouden
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
muuntokurssia ajanjaksolle 1.1.1995—30.6.1995 , ensim
mäisen oikeusasteen tuomioistuin ( ensimmäinen jaosto ),                                  ( Asia T-87/96 )
toimien kokoonpanossa : presidentti A. Saggio , tuomarit V.                                 ( 96/C 354/56 )
Tiili ja R. M. Moura Ramos , kirjaaja : H. Jung, on antanut
4.10.1996 määräyksen , jonka määräysosa on seuraava :
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
1 ) Kanne jätetään tutkimatta.
                                                                  Assicurazioni Generali SpA, kotipaikka Trieste ( Italia ), ja
2 ) Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja         Unicredito SpA, kotipaikka Treviso ( Italia ) ovat nostaneet
     velvoitetaan korvaamaan yhdessä ja yhteisvastuullisesti      5.6.1996 kanteen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
     komission oikeudenkäyntikulut.                               oikeusasteen tuomioistuimessa Euroopan yhteisöjen komis
                                                                  siota vastaan . Kantajien edustajina ovat asianajajat Aurelio
(') EYVL N:o C 133 , 4.5.1996                                     Pappalardo , Trapani ja Claudio Tesauro, Napoli , ja proses
                                                                  siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Alain Lorang, 51
                                                                  rue Albert 1er .
                                                                  Kantajat vaativat, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                  tuomioistuin
        EUROOPAN YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN
           OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN                            — kumoaa 25.3.1996 asiassa N:o IV/M.711 , Generali/
                  PRESIDENTIN MÄÄRÄYS ,                                Unicredito tehdyn komission päätöksen
                   8 päivänä lokakuuta 1996 ,
asiassa T-84/96 R, Cipeke — Comércio e Industria de               — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
     Papel, Ld.a vastaan Euroopan yhteisöjen komissio                  lut .
                          ( 96/C 354/55 )
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
 (Sosiaalipolitiikka — Euroopan sosiaalirahasto — Päätös,
jossa määrättiin osa ammatillista koulutusohjelmaa varten          Kantajina olevat kaksi vakuutusalan yhtiötä ovat ilmoitta
myönnetystä tuesta palautettavaksi — Välitoimet —                  neet neuvoston asetuksen N:o 4064/ 89 mukaisesti Casse e
 Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva vaatimus —                    Generali Vita Spa ( CG Vita)-nimisen , henkivakuutusmark
 Kiireellisyys — Kiireellisyyden puuttuminen) (Oikeudenkä         kinoilla toimivan yhteisen yrityksen perustamisesta , koska
                       yntikieli : portugali)                      ne ovat katsoneet sen olevan yrityskeskittymä , ja ne
                                                                   riitauttavat sen , ettei komissio ole katsonut ilmoitetun
 Asiassa T-84/96 R , Cipeke — Comércio e Industria de              toimenpiteen kuuluvan edellä mainitun asetuksen sovelta
 Papel , Ld .'\ kotipaikka Lissabon , edustajanaan asianajaja      misalaan .


title: Asia F-117/14: Kanne 23.10.2014 – ZZ v. komissio

text:
               12.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 7/56

         Kanne 23.10.2014 – ZZ v. komissio
   (Asia F-117/14)
   (2015/C 007/70)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat J.-N. Louis, R. Metz ja D. Verbecke)

      Vastaaja: komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vaatimus kumota päätökset, jotka koskevat kantajan saavuttamien eläkeoikeuksien hyvittämistä unionin eläkejärjestelmässä henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 ja 12 artiklan uusien yleisten täytäntöönpanosäännösten mukaisesti.

      Vaatimukset

               —

               komission 10.3 ja 20.5.2014 tehdyt päätökset, joissa vahvistetaan kantajan ennen hänen komission palveluksessa aloittamistaan saavuttamien eläkeoikeuksien hyvittämistä koskeva laskutoimitus, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Østre Landsretin 27.3.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö riita-asiassa Danmarks Aktive Handelsrejsende edustaja Carina Mosbækin valtuuttamana vastaan Lønmodtagernes Garantifond (Asia C-117/96)

text:
 1.6.96               LELI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 158/9
       95 artiklassa tarkoitettuna jäsenvaltion sisäisenä vero       ennakkoratkaisua riita-asiassa Danmarks Aktive Handels
       järjestelmänä , joka verottaa ankarammin muista jäsen         rejsende edustaja Carina Mosbækin valtuuttamana vastaan
       valtioista toimitettua sähköä kuin maassa tuotettua            Lonmodtagernes Garantifond seuraavaan kysymykseen :
       sähköä ?
                                                                      Jos työnantaja ei ole sijoittautunut siihen jäsenvaltioon,
 3 . Mikäli vastaus 1 tai 2 kohdassa esitettyyn kysymykseen           jossa työntekijä asuu , ja jos kaikki sen toiminta työntekijän
       on myönteinen, niin onko niissä esitettyä järjestelyä          asuinvaltiossa koostuu kyseisen työntekijän työstä , jota hän
       pidettävä kokonaisuudessaan tai joiltakin osin yhteisö        muun muassa tekee työnantajan hänen käyttöönsä vuok
       jen perustamissopimuksen vastaisena ?                          raamasta toimistotilasta käsin , onko työnantajan sijoittau
                                                                      tumisvaltion palkkaturvajärjestelmän vai työntekijän asuin
                                                                      valtion palkkaturvajärjestelmän turvattava työntekijöiden
                                                                      suojaa työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa koskevan
                                                                      jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neu
                                                                      voston direktiivin 80/987/ETY ( ! ) 3 artiklan perusteella
                                                                      työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa tästä työsuh
Bundesfinanzhofin 8.2.1996 tekemällään päätöksellä esit              teesta johtuvat saatavat ?
tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Reisebiiro Binder
      GmbH vastaan Finanzamt Stuttgart-Körperschaften
                                                                      (') EYVL N:o L 283 , 28.10.1980 , s . 23
                          (Asia C-l 16/96 )
                           ( 96/C 158/19 )
Bundesfinanzhof — V. Senat — on pyytänyt 8.2.1996
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei
söjen tuomioistuimen kirjaamoon 10.4.1996 , Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Reisebiiro Binder                Länsrätten i Kopparbergs länin 22.3.1996 tekemällään
GmbH vastaan Finanzamt Stuttgart-Körperschaften ennak               päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Jessica
koratkaisua seuraaviin kysymyksiin :                                      Safir vastaan Skattemyndigheten i Kopparbergs Iän
                                                                                ( Asia C-1 18/96
Onko direktiivin 77/388/ETY (') 9 artiklan 2 kohdan
b alakohtaa tulkittava siten, että veron perusteen määrittä                                  ( 96/C 158/21 )
miseksi kansainvälisen henkilökuljetuksen osalta maan
alueelle jäävä osa kokonaisvastikkeesta
                                                                     Länsrätten i Kopparbergs Iän on pyytänyt 22.3.1996
                                                                     tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei
a ) on aina jaettava kuljetun matkan perusteella, jolloin            söjen tuomioistuimen kirjaamoon 12.4.1996 , Euroopan
      seisonta- ja odotusaikoja kuljetuspalvelujen välillä , esi    yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Jessica Safir vastaan
      merkiksi opintomatkoilla ei oteta huomioon, vai                Skattemyndigheten i Kopparbergs Iän ennakkoratkaisua
                                                                     seuraavaan kysymykseen :
b ) sisältääkö määräys ainoastaan säännön siitä kuljetus
      palvelun suorituspaikasta, jonka määrittelyssä otetaan
      huomioon yksinomaan kuljettu matka , jolloin jäsenval         Kun jäsenvaltion kohdistama vero vakuutussäästämiseen
      tiot voivat vapaasti määrätä , millä perusteella kokonais     kotimaisissa henkivakuutusyhtiöissä ja sellaisissa ulkomai
      vastike jaetaan verotettavaan ja verottamatta jäävään          sissa henkivakuutusyhtiöissä , jotka ovat sijoittautuneet
      kuljetuksen osaan ?                                            jäsenvaltioon harjoittaakseen siellä vakuutusliikettä, on
                                                                     verotusteknisesti toteutettu kantamalla vakuutuksenanta
                                                                     jalta vakuutuspääoman tuotosta kaavamaisesti laskettava
f 1 ) EYVL 1977, N:o L 145 , s . 1                                   vero, onko Rooman sopimuksen 6 , 59, 60 tai 73 b ja
                                                                     73 d artiklan vastaista se, että kotimaisen ja ulkomaisen
                                                                     vakuutussäästämisen välisen kilpailun neutraliteetin säilyt
                                                                     tämiseksi kannetaan vero vakuutusmaksusta , jonka jäsen
                                                                     valtiossa asuva vakuutuksenottaja henkivakuutussopimuk
                                                                     sen perusteella suorittaa toiseen jäsenvaltioon sijoittautu
                                                                     neelle vakuutuksenantajalle , joka toimii ensin mainitussa
0stre Landsretin 27.3.1996 tekemällään päätöksellä esit             jäsenvaltiossa valtiolliset rajat ylittävää vakuutustoimintaa
tämä ennakkoratkaisupyyntö riita-asiassa Danmarks                    koskevien sääntöjen mukaisesti, ottaen huomioon , että
Aktive Handelsrejsende edustaja Carina Mosbækin valtuut             vakuutusmaksusta kannettava vero voidaan hallinnollisessa
         tamana vastaan Lonmodtagernes Garantifond                   menettelyssä poistaa tai alentaa puoleen, jos ulkomaille
                          (Asia C-1 17/96 )                          sijoittautunutta vakuutusyhtiötä verotetaan siinä valtiossa ,
                                                                     jossa sillä on kotipaikka, tuloverotuksessa tavalla, joka
                           ( 96/C 158/20 )                           vastaa    kotimaiseen    vakuutussäästämiseen      kohdistuvaa
                                                                     verorasitusta toisessa jäsenvaltiossa ?
0stre Landsret on 27.3.1996 tekemällään päätöksellä , joka
on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa
moon 12.4.1996 , pyytänyt yhteisöjen tuomioistuimelta


title: Asia T-343/11: Kanne 28.6.2011 — Alankomaat v. komissio

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/41

         Kanne 28.6.2011 — Alankomaat v. komissio
   (Asia T-343/11)
   2011/C 252/91
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: C. Wissels, M. de Ree, B. Koopman ja C. Schillemans)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta, Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) tai Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 15.4.2011 tehdyn Euroopan komission päätöksen 2011/244/EU 1 artiklan siltä osin kuin se koskee Alankomaita ja siinä on kyse 22 691 407,79 euron suuruisen määrän jättämisestä rahoituksen ulkopuolelle, jota sovelletaan vuosina 2006–2008 ilmoitettuihin menoihin toimintaohjelman ja tuottajaorganisaatioiden hyväksymisen yhteydessä

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio on pitänyt päätöksessä 2011/244/EU kaikkia kustannuksia, jotka liittyvät pakkausten painatukseen painatuksen lajista ja päämäärästä riippumatta asetuksen N:o 1433/2003 (1) liitteessä II tarkoitettuina yleisinä tuotantokustannuksina ja siten kustannuksina, joille ei voida myöntää yhteisön rahoitusta. Alankomaiden hallitus katsoo, että tuottajaorganisaatioiden tuote- ja tavaramerkkien painatusta pakkauksiin, minkä tarkoituksena on mainostaminen, on pidettävä tuottajaorganisaatioiden tuote- ja tavaramerkkien yleisluonteisena menekinedistämistoimena ja/tai laatumerkkien edistämistoimena. Sellaisista toimista aiheutuville kustannuksille voidaan myöntää rahoitusta asetuksessa N:o 1433/2003 olevan liitteen I perusteella.
   Komissio on lisäksi jättänyt päätöksessä N:o 2011/244/EU tuottajaorganisaatio FresQ:n toimintaohjelman yhteydessä markkinointivuosina 2004–2007 syntyneet menot kokonaan rahoituksen ulkopuolelle sillä perusteella, että kyseinen tuottajaorganisaatio ei täytä asetuksessa N:o 2200/96 (2) ja asetuksessa N:o 1432/2003 säädettyjä hyväksymisedellytyksiä. Komissio perustaa kantansa toteamukseen, jonka mukaan FresQ:n jotkut myyntiä hoitavat tytärorganisaatiot pitävät kaupan yksinomaan yhden tuottajan tuotantoa, ja FresQ ei täytä sen vaikutuksen takia, joka tällä tuottajalla oletetaan tämän seurauksena olevan myyntiä hoitavaan tytärorganisaatioon, enää keskeistä sääntelytehtäväänsä kaupan pitämisen ja hintojen vahvistamisen osalta. Alankomaiden hallitus riitauttaa tämän näkemyksen ja siihen liittyvän johtopäätöksen, jonka mukaan Alankomaiden viranomaisten olisi pitänyt peruuttaa tuottajaorganisaatio FresQ:n hyväksyntä.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: Asetuksen N:o 1258/1999 (3) 7 artiklan 4 kohdan ja asetuksen N:o 1290/2005 (4) 31 artiklan, kun ne luetaan yhdessä asetuksen N:o 2200/96 15 artiklan kanssa, ja 8 artiklan, kun se luetaan yhdessä asetuksen N:o 1433/2003 liitteessä I olevan 8 ja 9 kohdan kanssa, rikkominen siten, että pakkausten painatus on katsottu yleisiksi tuotantokustannuksiksi ja jätetty sen seurauksena rahoituksen ulkopuolelle

               2)

               Toinen kanneperuste: Asetuksen N:o 1258/1999 7 artiklan 4 kohdan ja asetuksen N:o 1290/2005 31 artiklan, kun ne luetaan yhdessä asetuksen N:o 2200/96 11 artiklan ja asetuksen N:o 1432/2003 6 ja 7 artiklan kanssa, rikkominen siltä osin kuin asiassa päädyttiin johtopäätökseen, jonka mukaan tuottajaorganisaatio FresQ ei täytä hyväksymisedellytyksiä

               3)

               Toissijaisesti kolmas kanneperuste: Asetuksen N:o 1258/1999 7 artiklan 4 kohdan ja asetuksen N:o 1290/2005 31 artiklan, kun ne luetaan yhdessä asetuksen N:o 1432/2003 21 artiklan kanssa siten, että FresQ on jätetty markkinointivuosien 2004–2007 aikana saamiensa kaikkien tukien osalta yhteisrahoituksen ulkopuolelle

               4)

               Tai ainakin neljäs kanneperuste: Asetuksen N:o 1258/1999 7 artiklan 4 kohdan ja asetuksen N:o 1290/2005 31 artiklan rikkominen sekä suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen, koska rahoitusta koskevan oikaisun määrä on suhteeton maatalousrahastolle aiheutuneeseen todelliseen taloudelliseen riskiin nähden.

      (1)  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 2200/96 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä toimintarahastojen, toimintaohjelmien ja taloudellisen tuen osalta 11.8.2003 annettu komission asetus (EY) N:o 1433/2003 (EUVL L 203, s. 25).

      (2)  Hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä 28.10.1996 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2200/96 (EYVL L 297, s. 1).

      (3)  Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17.5.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1258/1999 (EYVL L 160, s. 103).

      (4)  Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21.6.2005 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1290/2005 (EUVL L 209, s. 1).


title: Asia C-230/13 P: Valitus, jonka Metropolitan SpA, aiemmin Metropolitan srl, on tehnyt 29.4.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-278/00–T-280/00, T-282/00–T-286/00 ja T-288/00–T-295/00, Albergo Quattro Fontane ym. v. komissio, 20.2.2013 antamasta määräyksestä

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/16

         Valitus, jonka Metropolitan SpA, aiemmin Metropolitan srl, on tehnyt 29.4.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-278/00–T-280/00, T-282/00–T-286/00 ja T-288/00–T-295/00, Albergo Quattro Fontane ym. v. komissio, 20.2.2013 antamasta määräyksestä
   (Asia C-230/13 P)
   2013/C 207/28
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Metropolitan SpA, aiemmin Metropolitan srl (edustajat: asianajajat A. Bianchini ja F. Busetto)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio ja Comitato ”Venezia vuole vivere”

      Vaatimukset

               —

               Valituksen kohteena oleva unionin yleisen tuomioistuimen määräys on kumottava

               —

               Ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt vaatimukset on hyväksyttävä ja tämän seurauksena

                           —

                           on kumottava valittajien etuja koskevilta osin Venetsian ja Chioggian alueella toimivien yritysten hyväksi toteutetuista toimista, joista säädetään sosiaaliturvamaksujen pienentämisestä annetuissa laeissa nro 30/1997 ja nro 206/1995, 25.11.1999 tehty Euroopan komission päätös 2000/394/EY

                           —

                           toissijaisesti edellä mainittu päätös on kumottava siltä osin kuin siinä velvoitetaan perimään takaisin myönnetyt sosiaaliturvamaksujen pienentämiset kyseiseltä ajanjaksolta suoritettavine korkoineen

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut molemmissa oikeusasteissa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksen tueksi on esitetty yhdeksän valitusperustetta:

                  Ensimmäinen valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä ei ole otettu huomioon, että tuensaajat eivät hyötyneet millään tavalla kyseisistä toimista, kun otetaan huomioon niiden korvausluonne.

                  Toinen valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä ei ole suljettu pois tai joka tapauksessa arvioitu kyseisten toimien vaikutuksia kilpailuun tai jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

                  Kolmas valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä on katsottu, että asiassa ei voitu soveltaa EY 87 artiklan 2 kohdan b alakohdassa (josta on tullut SEUT 107 artiklan 2 kohdan b alakohta) ja EY 87 artiklan 3 kohdan b alakohdassa (josta on tullut SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohta) tarkoitettuja poikkeuksia.

                  Neljäs valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä on katsottu, että asiassa ei voitu soveltaa EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa (josta on tullut SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohta) tarkoitettuja poikkeuksia.

                  Viides valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä on katsottu, että asiassa ei voitu soveltaa EY 87 artiklan 3 kohdan d ja e alakohdassa (josta on tullut SEUT 107 artiklan 3 kohdan d ja e alakohta) tarkoitettuja poikkeuksia.

                  Kuudes valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä on katsottu, että asiassa ei voitu soveltaa EY 86 artiklan 2 kohdassa (josta on tullut SEUT 106 artiklan 2 kohta) tarkoitettuja poikkeuksia.

                  Seitsemäs valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä ei ole katsottu, että kyseessä on olemassa oleva tuki, ja se on näin ollen EY 88 artiklan 3 kohdan (josta on tullut SEUT 108 artiklan 3 kohta) ja asetuksen N:o 659/1999 (1) 15 artiklan vastainen.

                  Kahdeksas valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä on katsottu, että asiassa ei voitu soveltaa asetuksen N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohtaa takaisinperimistä koskevan määräyksen osalta.

                  Yhdeksäs valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä on katsottu, että asiassa ei voitu soveltaa asetuksen N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohtaa korkojen soveltamisen osalta.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999; EYVL L 83, s. 1.


title: Asia F-77/06: Kanne 18.7.2006 — Colovea v. Euroopan parlamentti

text:
               30.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 237/16

         Kanne 18.7.2006 — Colovea v. Euroopan parlamentti
   (Asia F-77/06)
   (2006/C 237/28)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Fotini Colovea (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja J. Choucroun)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti
   Vaatimukset

               —

               Euroopan parlamentin 20.9.2005 tekemä päätös, joka on toistettu 19.4.2006, on kumottava

               —

               Euroopan parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Euroopan parlamentti otti 1.5.1981 kantajan palvelukseensa väliaikaiseksi toimihenkilöksi palkkaluokkaan B5. Kantaja esitti 4.8.2005 henkilöstösääntöjen 55 a artiklan ja henkilöstösääntöjen liitteessä IV a olevan 4 artiklan mukaisesti hakemuksen työskentelystä puolipäiväisesti valmistautuakseen eläkkeelle siirtymiseen. Laskiessaan peruspalkasta sitä prosenttiosuutta, johon kantajalla oli oikeus, hallinto ei ottanut huomioon kantajan työkokemusta ajalta ennen Euroopan parlamentin palvelukseen siirtymistä.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen, joista

               —

               ensimmäinen koskee henkilöstösääntöjen VIII liitteessä olevan 2 artiklan rikkomista

               —

               toinen selonottovelvoitteen laiminlyömistä

               —

               kolmas perustellun luottamuksen suojaamista koskevan velvoitteen laiminlyömistä


title: Asia C-153/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 6.10.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Palvelujen tarjoamisen vapaus — EY 49 artikla ja ETA-sopimuksen 36 artikla — Välitön verotus — Tulovero — Tiettyjen kansallisten laitosten ja yksiköiden järjestämistä arpajaisista ja onnenpeleistä saatuihin voittoihin rajoitettu verovapautus)

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/10

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 6.10.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-153/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Palvelujen tarjoamisen vapaus - EY 49 artikla ja ETA-sopimuksen 36 artikla - Välitön verotus - Tulovero - Tiettyjen kansallisten laitosten ja yksiköiden järjestämistä arpajaisista ja onnenpeleistä saatuihin voittoihin rajoitettu verovapautus)
   2009/C 282/17
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: R. Lyal ja L. Lozano Palacios)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: F. Díez Moreno)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 49 artiklan ja ETA-sopimuksen 36 artiklan rikkominen — Kansallinen lainsäädäntö, jonka nojalla ulkomailla järjestetyistä arvonnoista ja onnenpeleistä saaduista voittosummista peritään tuloveroa, mutta sitä ei peritä tietyistä Espanjassa järjestetyistä arvonnoista ja onnenepeleistä saaduista voittosummista

      Tuomiolauselma

               1)

               Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut EY 49 artiklan ja Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehdyn sopimuksen 36 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa verolainsäädännön, jonka nojalla tiettyjen Espanjan kuningaskuntaan sijoittautuneiden, voittoa tavoittelemattomien ja sosiaalista toimintaa tai avustustoimintaa harjoittavien julkisten laitosten ja yksikköjen Espanjan kuningaskunnassa järjestämistä arpajaisista, peleistä ja vedonlyönneistä saadut voitot on vapautettu verosta mutta tätä samaa verovapautusta ei ole myönnetty Euroopan unionin tai Euroopan talousalueen toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneiden ja samantyyppistä toimintaa harjoittavien laitosten ja yksiköiden järjestämistä arpajaisista, peleistä ja vedonlyönneistä saaduille voitoille.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan yhteisöjen komissio ja Espanjan kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 142, 7.6.2008.


title: Asia T-642/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2015 – Wolverine International v. SMHV – BH Stores (cushe) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Euroopan yhteisön nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Kuviomerkki cushe — Aikaisempi kansallinen sanamerkki SHE ja aikaisemmat kansalliset kuviomerkit she — Suhteellinen hylkäysperuste — Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen N:o 207/2009 57 artiklan 2 ja 3 kohta — Sekaannusvaara — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/37

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2015 – Wolverine International v. SMHV – BH Stores (cushe)
   (Asia T-642/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Euroopan yhteisön nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Kuviomerkki cushe - Aikaisempi kansallinen sanamerkki SHE ja aikaisemmat kansalliset kuviomerkit she - Suhteellinen hylkäysperuste - Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen N:o 207/2009 57 artiklan 2 ja 3 kohta - Sekaannusvaara - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2015/C 398/47)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Wolverine International LP (George Town, Caymansaaret) (edustajat: asianajajat M. Plesser ja R. Heine)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: M. Fischer)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: BH Stores BV (Curaçao, Curaçao) (edustaja: asianajaja T. Dolde)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n neljännen valituslautakunnan 30.9.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 1269/2012-4), joka liittyy BH Store BV:n ja Wolverine International LP:n väliseen mitättömyysmenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Wolverine International, LP velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut lukuun ottamatta BH Store BV:lle sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) mitättömyysosastossa käydystä menettelystä aiheutuneita kuluja.

               3)

               BH Storen vaatimus, joka koskee SMHV:n mitättömyysosastossa käydystä menettelystä aiheutuneita kuluja, hylätään.

      (1)  EUVL C 85, 22.3.2014.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 14 päivänä joulukuuta 1995, yhdistetyissä asioissa C-430/93 ja C-431/93 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämät ennakkoratkaisupyynnöt), Jeroen van Schijndel ja J. N. C. van Veen vastaan Stichting Pensioenfonds voor Fysiotherapeuten (Ammatillisen eläkekassan määrittely yritykseksi - Pakollinen kuuluminen ammatilliseen eläkejärjestelmään - Yhteensoveltuvuus kilpailusääntöjen kanssa - Mahdollisuus vedota ensimmäistä kertaa vasta ylimmässä oikeusasteessa sellaiseen yhteisön oikeuteen liittyvään perusteeseen, joka merkitsisi oikeudenkäynnin kohteen muuttumista ja tosiseikkojen tutkimista)

text:
16.3.96             nr                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 77/ 1
                                                                 I
                                                           (Tiedonantoja)
                                                  TUOMIOISTUIN
                                                          TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                              1 ) Oikeudenkäynnissä, joka koskee sellaisia yksityisoikeu
                 14 päivänä joulukuuta 1995 ,                            dellisia oikeuksia ja velvollisuuksia, joista asianosaiset
                                                                          voivat vapaasti sopia, kansallisen tuomioistuimen on
yhdistetyissä asioissa C-430/93 ja C-431/93 ( Hoge Raad                  sovellettava perustamissopimuksen 3 artiklan f kohtaa
der Nederlandenin esittämät ennakkoratkaisupyynnöt ),                    sekä 5, 85, 86 ja 90 artiklaa, vaikka asianosainen, jonka
Jeroen van Schijndel ja J. N. C. van Veen vastaan Stichting              edun mukaista niiden soveltaminen on, ei ole vedonnut
           Pensioenfonds voor Fysiotherapeuten (')                       niihin, jos kyseisessä kansallisessa oikeudessa sallitaan
(Ammatillisen eläkekassan määrittely yritykseksi — Pakol                 tällainen soveltaminen .
linen kuuluminen ammatilliseen eläkejärjestelmään —
 Yhteensoveltuvuus kilpailusääntöjen kanssa — Mahdolli              2 ) Yhteisön oikeus ei velvoita kansallista tuomioistuinta
suus vedota ensimmäistä kertaa vasta ylimmässä oikeus                    ottamaan viran puolesta huomioon yhteisön oikeus
asteessa sellaiseen yhteisön oikeuteen liittyvään peru                  sääntöjen rikkomiseen nojautuvaa perustetta, jos
steeseen, joka merkitsisi oikeudenkäynnin kohteen muuttu                 tuomioistuimen olisi tutkiakseen tällaisen perusteen
               mista ja tosiseikkojen tutkimista)                         luovuttava sille kuuluvasta passiivisesta asemasta,
                          ( 96/C 77/01 )                                  koska sen pitäisi ylittää asianosaisten rajaaman riita
                                                                         asian kohde ja/tai nojautua muihin tosiseikkoihin ja
                                                                          olosuhteisiin kuin niihin, joihin asianosainen, jonka
                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                           edun mukaista on soveltaa sanottuja oikeussääntöjä, on
                                                                         perustanut vaatimuksensa.
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                (') EYVL N:o C 338 , 15.12.1993
Yhdistetyissä asioissa C-430/93 ja C-431 /93 , jotka Hoge
Raad der Nederlanden on saattanut ETY:n perustamisso
pimuksen 177 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistui                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
men käsiteltäväksi, saadakseen tässä kansallisessa tuomio                                    ( neljäs jaosto ),
istuimessa vireillä olevissa asioissa Jeroen van Schijndel ja
Johannes Nicolaas Cornelis van Veen vastaan Stichting                                 14 päivänä joulukuuta 1995 ,
Pensioenfonds voor Fysiotherapeuten, ennakkoratkaisun                yhdistetyissä asioissa C-106/94 ja C-139/94 ( Cour d'appel
toisaalta yhteisön oikeuden tulkinnasta sen osalta , onko            de Bourges ja Tribunal de grande instance de Paris'n
kansallisella    tuomioistuimella    toimivalta   tutkia  viran      esittämät ennakkoratkaisupyynnöt ), rikosasiat Patrick
puolesta kansallisen oikeuden säännöksen yhteensoveltuvu                         Colinia ja Daniel Dupréa vastaan (')
utta ETY:n perustamissopimuksen 3 artiklan f kohdan                  (Sokerin käyttämisestä tiettyjen kemiallisten tuotteiden
sekä 5 , 85 , 86 ja/tai 90 artiklan kanssa, ja toisaalta näiden      valmistukseen myönnettävä tuki — Kurkkupastillit —
määräysten tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien                         Vahvistavat juomat — Tariffiluokittelu)
kokoonpanossa : presidentti G. C. Rodríguez Iglesias,                                           ( 96/C 77/02 )
jaostojen puheenjohtajat C. N. Kakouris, D. A. O. Edward,
J.-P . Puissochet ja G. Hirsch, tuomarit G. F. Mancini, F. A.                        (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Schockweiler, J. C. Moitinho de Almeida ( esittelevä
tuomari ), P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, J. L. Murray, P.            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
Jann ja H. Ragnemalm; julkisasiamies : F. G. Jacobs;                    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
kirjaaja : R. Grass ja johtava hallintovirkamies H. A. Riihi,
on antanut 14 . 12 . 1995 tuomion, jonka tuomiolauselma on           Yhdistetyissä asioissa C-106/94 ja C-139/94, jotka Cour
seuraava :                                                           d'appel de Bourges ( Ranska ) ja Tribunal de grande instance


title: Asia C-328/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 21.2.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2004/48/EY — Teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistaminen — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/9

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 21.2.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-328/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2004/48/EY - Teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistaminen - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2008/C 92/15)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: W. Wils)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta (asiamies: C. Schiltz)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Laiminlyönti toteuttaa teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY (EUVL L 157, s. 45, oikaistu EUVL L 195, s. 16) noudattamisen edellyttämät toimenpiteet
   Tuomiolauselma

               1)

               Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 211, 8.9.2007.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto), 29 päivänä toukokuuta 1997, asiassa C-63/96 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Finanzamt Bergisch Gladbach vastaan Werner Skripalle, Bundesministerium der Finanzenin osallistuessa asian käsittelyyn (Verotus - Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Veron peruste - Palvelujen suorittajan ja vastaanottajan välinen henkilökohtainen suhde)

text:
12.7.97              QT                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 212/5
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                          (viides jaosto ),                                                   (toinen jaosto),
                 29 päivänä toukokuuta 1997,                                           29 päivänä toukokuuta 1997,
                                                                      asiassa C-93/96 ( Supremo Tribunal Administrativon
asiassa C-63/96 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakko
                                                                      esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), Industria e Comércio
ratkaisupyyntö), Finanzamt Bergisch Gladbach vastaan                           Textil SA (ICT) vastaan Fazenda Publica ( J )
Werner Skripalle, Bundesministerium der Finanzenin
                osallistuessa asian käsittelyyn ( J )                 (Polkumyyntitulli — Neuvoston asetus (ETY) N:o 738/92
                                                                      — Hinta vapaasti rajalla — Korotus maksuajan perus
(Verotus — Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Veron                                                   teella)
peruste — Palvelujen suorittajan ja vastaanottajan välinen
                    henkilökohtainen suhde)                                                    ( 97IC 212/ 10 )
                           ( 97/C 212/09 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                           (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                          yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan             Asiassa C-93/96, jonka Supremo Tribunal Administrativo
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)               on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
                                                                      nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadak
                                                                      seen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa
                                                                      asiassa Industria e Comércio Textil SA ( ICT) vastaan
Asiassa C-63/96, jonka Bundesfinanzhof on saattanut                   Fazenda Publica, ennakkoratkaisun lopullisen polkumyyn
EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisö               titullin käyttöön ottamisesta Brasiliasta ja Turkista peräi
jen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansal            sin olevan puuvillalangan tuonnissa 23 päivänä maalis
lisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Finanz            kuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 738/
amt Bergisch Gladbach vastaan Werner Skripalle, Bundes               92 ( EYVL N:o L 82, 27.3.1992, s . 1 ) 1 artiklan 3 kohdan
ministerium der Finanzenin osallistuessa asian käsittelyyn,           tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto ), toi
ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsää              mien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja G. F. Mancini
dännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisävero                 sekä tuomarit G. Hirsch ja R. Schintgen ( esittelevä tuo
järjestelmä : yhdenmukainen määräytymisperuste — 17                   mari ), julkisasiamies: N. Fennelly, kirjaaja: R. Grass, on
päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston                   antanut 29.5.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on
direktiivin 77/388/ETY ( EYVL N:o L 145, 13.6.1977, s . 1 )           seuraava :
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto ), toi
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. C. Moi
tinho de Almeida sekä tuomarit L. Sevon, D. A. O.                     Lopullisen polkumyyntitullin käytöön ottamisesta Brasi
Edward, J. P. Puissochet ja P. Jann ( esittelevä tuomari ), jul      liasta ja Turkista peräisin olevan puuvillalangan tuonnissa
kisasiamies : N. Fennelly, kirjaaja : johtava hallintovirka          23 päivänä maaliskuuta 1992 annetun neuvoston asetuk
mies H. A. Riihi, on antanut 29.5.1997 tuomion, jonka                 sen (ETY) N:o 738/92 1 artiklan 3 kohdassa säädettyä
tuomiolauselma on seuraava :                                          korotusta on sovellettava aina silloin, kun on sovittu, että
                                                                      maahantuodut kauppatavarat maksetaan myöhemmin
                                                                      kuin 30 päivän kuluessa tavaroiden saapumisesta yhteisön
                                                                      tullialueelle, vaikka maksuaikaehdoin maksettavan hinnan
Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmu                 ja CAD -ehdoin maksettavan hinnan välinen ero on suh
kaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhden             teellisesti suurempi kuin sovellettava korotus. Tätä koro
mukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta                   tusta on sovellettava hintaan, joka tavaroista on tosiasialli
 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/                 sesti maksettu tai maksettava myytäessä ne vietäviksi
ETY 27 artikla ei kata neuvoston myöntämää lupaa ottaa                yhteisön tullialueelle, eikä tällöin ole otettava huomioon
 käyttöön tietyntyyppisten veropetosten ja veron kiertämi            maksuajan perusteella suoritettavia korkoja, jos tältä osin
sen estämiseksi tästä direktiivistä poikkeava erityistoimen          on tehty neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1224/80 1 , 3 ja
pide, jonka mukaan läheisten välisten vastikkeellisten suo           8 artiklan tiettyjen säännösten täytäntöönpanoa koske
 ritusten yhteydessä veron vähimmäisperusteeksi asetetaan             vista säännöksistä annetun komission asetuksen (ETY)
 kuudennen arvonlisäverodirektiivin 11 artiklan A kohdan              N:o 1495/80 3 artiklan 2 kohdassa, sellaisena kuin se on
 1 alakohdan c alakohdassa tarkoitetut kustannukset, sil             muutettuna 29 päivänä tammikuuta 1985 annetulla
 loin kun sovittu vastike on käyvän hinnan mukainen                   komission asetuksella (ETY) N:o 220/85, tarkoitettu
 mutta alhaisempi kun veron vähimmäisperuste.                          "rahoitussopimus ", ja jos korkojen määrä vastaa sovellet
                                                                      tuja korkokantoja.
 (') EYVL N: o C 133 , 4.5.1996 .
                                                                       H EYVL N:o C 133 , 4.5.1996 .