title: Tribunale di Genovan 26.9.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ente Autonomo Fiera Internazionale di Genova vastaan Ministero delle Finanze dello Stato/Ispettorato Compartimentale Monopoli di Stato di Genova (Asia C-327/96)

text:
 N:o C 370/4         FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       7.12.96
 Tribunale di Genovan 26.9.1996 tekemällään päätöksellä            Euroopan yhteisöjen komission 8.10.1996 Helleenien
 esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ente Autonomo                             tasavaltaa vastaan nostama kanne
 Fiera Internazionale di Genova vastaan Ministero delle
                                                                                ( Asia C-330/96 )
 Finanze dello Stato/Ispettorato Compartimentale Mono
                                                                                ( 96/C 370/09 )
                   poli di Stato di Genova
                        ( Asia C-327/96 )
                           ( 96/C 370/07 )                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 8.10.1 996
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien
                                                                   tasavaltaa vastaan . Kantajan asiamies on oikeudellisen
 Tribunale di Genova on pyytänyt 26.9.1996 tekemällään
 päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomio         yksikön virkamies Maria Kontou-Durande, ja prosessi
 istuimen kirjaamoon 3.10.199 6 , Euroopan yhteisöjen              osoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies
 tuomioistuimelta asiassa Ente Autonomo Fiera Internazio          Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
 nale di Genova vastaan Ministero delle Finanze dello
 Stato/Ispettorato Compartimentale Monopoli di Stato di            Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin toteaa , että
 Genova ennakkoratkaisua                                           Helleenien tasavalta ei ole noudattanut luonnonvaraisten
                                                                   lintujen suojelusta annetun direktiivin 79/409/ETY muutta
perustamissopimuksen 86 , 3 , 5 , 30 ja 52 artiklan tulkinnas     misesta 6 päivänä maaliskuuta 1991 annetun komission
ta suhteessa Capitolato d'Onerin ( valtion monopolien              direktiivin 91 /244/ETY ( 1 ) ja perustamissopimuksen mu
 myöntämistä koskevat ehdot) 15 kohtaan, joka koskee               kaan sille kuuluvia velvoitteita , koska se ei ole antanut
valtion monopolin alaisten tavaroiden myyntipaikkoja , siltä       säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen
osin kuin siinä nimenomaisesti ja ehdottomasti velvoitetaan        edellyttämiä lakeja , asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä
vähittäismyyjät suosimaan kotimaassa valmistettuja tupak          tai toissijaisesti ilmoittanut niistä viipymättä komissiolle .
katuotteita ja kielletään ulkomailla, joko yhteisössä tai
yhteisön ulkopuolella , valmistettujen tupakkatuotteiden
mainostaminen tai mainontaan osallistuminen .                      Oikeudelliset perustelut ja pääasialliset perusteet
                                                                   Määräaika , jossa jäsenvaltioiden oli pantava direktiivin
                                                                   säännökset täytäntöön, päättyi 31.7.1994 . Komissio
                                                                  toteaa , ettei Helleenien tasavalta ole vielä pannut direktiiviä
                                                                  täytäntöön .
Euroopan yhteisöjen komission 8.10.1996 Helleenien
             tasavaltaa vastaan nostama kanne
                       ( Asia C-329/96 )                           (') EYVL N:o L 115 , 8.5.1991 , s . 41
                          ( 96/C 370/08 )
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 8.10.1996
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamies on komission oikeu
dellisen yksikön virkamies Maria Kontou-Durande, ja
prosessiosoite Luxemburgissa c/o komission oikeudellisen ,        Euroopan yhteisöjen komission 8.10.1996 Helleenien
yksikön virkamies Carlos Gomez de la Cruz, Centre                                 tasavalta vastaan nostama kanne
Wagner, Kirchberg.
                                                                                ( Asia C-331 /96 )
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin toteaa , että                                    ( 96/C 370/ 10 )
Helleenien tasavalta ei ole noudattanut luontotyyppien sekä
luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päi
vänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin                Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 8.10.1996
                                                                  Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien
92/43/ETY ( 1 ) ja perustamissopimuksen mukaan sille
                                                                  tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamies on komission oikeu
kuuluvia velvoitteita, koska se ei ole antanut säädetyssä
                                                                  dellisen yksikön virkamies Maria Kontou-Durande, ja
märäajassa kyseisen direktiivin täytäntöönpanon edellyttä
miä lakeja , asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä eikä          prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön
ilmoittanut niistä viipymättä komissiolle .                       virkamies Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner,
                                                                  Kirchberg.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                  Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin toteaa , että
Määräaika, jossa jäsenvaltioiden oli pantava täytäntöön           Helleenien tasavalta ei ole noudattanut otsonin aiheuttama
direktiivin säännökset, alkoi 5.6.1992 . Komissio toteaa ,        sta ilman pilaantumisesta 21 päivänä syyskuuta 1992
että Helleenien tasavalta ei ole vielä pannut direktiiviä         annetun neuvoston direktiivin 92/72/ETY ( 1 ) ja perustamis
täytäntöön .                                                      sopimuksen mukaan sille kuuluvia velvoitteita, koska se ei
                                                                  ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin
(') EYVL N:o L 206 , 22.7.1992 , s . 7                            noudattamisen edellyttämiä lakeja , asetuksia ja hallinnolli
                                                                  sia määräyksiä tai toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut
                                                                  niistä viipymättä komissiolle .


title: Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehtiEUVL C 82, 2.4.2005

text:
               16.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/42

         (2005/C 93/75)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 82, 2.4.2005

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 69, 19.3.2005

      EUVL C 57, 5.3.2005

      EUVL C 45, 19.2.2005

      EUVL C 31, 5.2.2005

      EUVL C 19, 22.1.2005

      EUVL C 6, 8.1.2005

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Asia C-93/05: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 13.7.2006 (Korsholms tingsrättin (Suomi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Teemu Hakala v. Oy L. Simons Transport Ab (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan toinen alakohta — Kysymys, johon annettava vastaus ei jätä sijaa perustellulle epäilykselle — Asetus (ETY) N:o 3820/85 — Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistaminen — Palkattujen kuljettajien ajomatkaan perustuva palkkio — Tällaisen palkkiojärjestelmän kieltäminen, paitsi jollei tieliikenneturvallisuutta vaaranneta)

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/19

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 13.7.2006 (Korsholms tingsrättin (Suomi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Teemu Hakala v. Oy L. Simons Transport Ab
   (Asia C-93/05) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan toinen alakohta - Kysymys, johon annettava vastaus ei jätä sijaa perustellulle epäilykselle - Asetus (ETY) N:o 3820/85 - Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistaminen - Palkattujen kuljettajien ajomatkaan perustuva palkkio - Tällaisen palkkiojärjestelmän kieltäminen, paitsi jollei tieliikenneturvallisuutta vaaranneta)
   (2006/C 294/32)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Korsholms tingsrätt
   Asianosaiset

      Kantaja: Teemu Hakala

      Vastaaja: Oy L. Simons Transport Ab
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Korsholms tingsrätt (Suomi) — Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 (EYVL L 370, s. 1) 10 artiklan tulkinta — Palkatun kuljettajan ajomatkaan perustuva palkkio
   Määräysosa
   Ajomatkaan perustuva palkkiojärjestelmä on tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 10 artiklan vastainen, paitsi jollei tällaisella järjestelmällä vaaranneta tieliikenneturvallisuutta. Kansallisen tuomioistuimen on selvitettävä pääasian kaikki olosuhteet huomioon ottaen, vaarannetaanko sillä tieliikenneturvallisuus.

      (1)  EUVL C 143, 11.6.2005.


title: Asia C-514/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Liège (Belgia) on esittänyt 23.8.2017 – Marin-Simion Sut v. Ministère public

text:
               16.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Liège (Belgia) on esittänyt 23.8.2017 – Marin-Simion Sut v. Ministère public
   (Asia C-514/17)
   (2017/C 347/31)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour d’appel de Liège

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Marin-Simion Sut

      Vastapuoli: Ministère public

      Ennakkoratkaisukysymys

   Voidaanko puitepäätöksen 2002/584/YOS (1) 4 artiklan 6 alakohtaa tulkita siten, ettei sitä voida soveltaa tekoihin, joista pidätysmääräyksen antaneen valtion tuomioistuin on määrännyt vapausrangaistuksen, jos samoista teoista rangaistaan täytäntöönpanosta vastaavassa valtiossa ainoastaan sakolla, kun tämä täytäntöönpanosta vastaavan valtion kansallisen lainsäädännön mukaan tarkoittaa sitä, ettei vapausrangaistusta voida panna siellä täytäntöön, jolloin tuomitun henkilön mahdollisuudet sopeutua uudelleen täytäntöönpanosta vastaavan valtion yhteiskuntaan ja hänen perhesiteensä, sosiaaliset, taloudelliset ja muut siteensä sinne heikentyvät?

      (1)  Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä – Tiettyjen jäsenvaltioiden lausumat puitepäätöksen tekemisestä 13.6.2002 tehty neuvoston puitepäätös 2002/584/YOS (EYVL 2002, L 190, s. 1).


title: Asia C-609/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunalul Sibiu (Romania) on esittänyt 23.12.2014 – Nicolae Ilie Nicula v. Administraţia Județeană a Finanţelor Publice Sibiu, Administraţia Fondului pentru Mediu

text:
               30.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/18

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunalul Sibiu (Romania) on esittänyt 23.12.2014 – Nicolae Ilie Nicula v. Administraţia Județeană a Finanţelor Publice Sibiu, Administraţia Fondului pentru Mediu
      (Asia C-609/14)
      (2015/C 107/25)
      Oikeudenkäyntikieli: romania

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunalul Sibiu

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Nicolae Ilie Nicula

         Vastaaja: Administraţia Județeană a Finanţelor Publice Sibiu, Administraţia Fondului pentru Mediu

         Muu osapuoli: Cristina Lenuța Stoica

         Ennakkoratkaisukysymys

      Voidaanko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 110 artiklan, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17, 20 ja 21 artiklan määräyksiä sekä oikeusvarmuuden periaatetta ja non reformatio in peius -periaatetta, jotka molemmat on vahvistettu unionin oikeudessa ja unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä, tulkita siten, että ne ovat esteenä lain nro 9/2013 kaltaiselle lainsäädännölle?


title: Asia C-659/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Saksa) on esittänyt 9.12.2015 – Rikosoikeudenkäynti Robert Caldararuta vastaan

text:
               15.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 59/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Saksa) on esittänyt 9.12.2015 – Rikosoikeudenkäynti Robert Caldararuta vastaan
   (Asia C-659/15)
   (2016/C 059/08)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Robert Caldararu

      Muu osapuoli: Generalstaatsanwaltschaft Bremen

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehdyn neuvoston puitepäätöksen (2002/584/YOS) (1) 1 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että luovuttaminen rangaistuksen täytäntöönpanoa varten ei ole sallittua, jos on painavia perusteita katsoa, että säilöönoton olosuhteet ovat pidätysmääräyksen antaneessa jäsenvaltiossa sellaiset, että niillä loukataan asianomaisen henkilön perusoikeuksia ja yleisiä oikeusperiaatteita, sellaisina kuin ne on vahvistettu Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklassa, vai onko sitä tulkittava siten, että täytäntöönpanovaltio voi tehdä tällaisissa tapauksissa päätöksen siitä, että luovuttamisen salliminen edellyttää säilöönoton olosuhteita koskevien sääntöjen noudattamista koskevaa vakuutusta, tai että sen on tehtävä tällainen päätös? Voiko täytäntöönpanojäsenvaltio esittää konkreettisia vähimmäisvaatimuksia, jotka vakuutuksen kohteena olevien säilöönoton olosuhteiden on täytettävä, tai onko sen esitettävä tällaisia vaatimuksia?

               2)

               Onko eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2002/584/YOS 5 artiklaa ja 6 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että pidätysmääräyksen antavalla oikeusviranomaisella on myös oikeus antaa vakuutuksia säilöönoton olosuhteita koskevien sääntöjen noudattamisesta, vai ratkaistaanko tämä pidätysmääräyksen antaneen jäsenvaltion kansallisen toimivallanjaon mukaisesti?

      (1)  EYVL L 190, s. 1.


title: Asia F-87/13: Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 9.4.2014 – Colart ym. v. parlamentti (Henkilöstö — Henkilöstön edustajat — Puitesopimus parlamentin ja toimielimen ammattijärjestöjen tai ammattialajärjestöjen välillä — Ammattiyhdistyksen hallitus — Hallitukseen kuuluvien henkilöiden legitimiteetin ja henkilöllisyyden riitauttaminen ammattijärjestön sisällä — Oikeus toimielimen ammattiyhdistyksen käyttöön asettamaan sähköpostijärjestelmään — Toimielimen kieltäytyminen antamasta uudelleen oikeudet ja/tai poistamasta kaikki oikeudet sähköpostijärjestelmän käyttöön — Asiavaltuus — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               26.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 159/39

         Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 9.4.2014 – Colart ym. v. parlamentti
   (Asia F-87/13) (1)

   ((Henkilöstö - Henkilöstön edustajat - Puitesopimus parlamentin ja toimielimen ammattijärjestöjen tai ammattialajärjestöjen välillä - Ammattiyhdistyksen hallitus - Hallitukseen kuuluvien henkilöiden legitimiteetin ja henkilöllisyyden riitauttaminen ammattijärjestön sisällä - Oikeus toimielimen ammattiyhdistyksen käyttöön asettamaan sähköpostijärjestelmään - Toimielimen kieltäytyminen antamasta uudelleen oikeudet ja/tai poistamasta kaikki oikeudet sähköpostijärjestelmän käyttöön - Asiavaltuus - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
   2014/C 159/54
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Philippe Colart ym. (Bastogne, Belgia) (edustajat: asianajajat A. Salerno ja B. Cortese)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: O. Caisou-Rousseau ja M. Ecker)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus Euroopan parlamentin sen päätöksen kumoamiseksi, joka koskee SAFE-ammattiyhdistyksen sähköpostin käyttöoikeuksien uudelleenjakamista

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Philippe Colart, Jean-Marie Bras, Sven Corthout, Dominiek Decoutere, Guy Dony, Luigi Garzone, Yvonne Kemmerling-Linssen, Giovanni Manzella ja Philippe Vienne vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja heidät velvoitetaan korvaamaan Euroopan parlamentin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 344, 23.11.2013, s. 69.


title: Asia F-78/05: Virkamiestuomioistuimen määräys 27.2.2007 — Rounis v. komissio

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/57

         Virkamiestuomioistuimen määräys 27.2.2007 — Rounis v. komissio
   (Asia F-78/05) (1)

   (2007/C 82/121)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 271, 29.10.2005, s. 22.


title: Asia C-506/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal da Relação do Porto (Portugali) on esittänyt 26.9.2016 – José Joaquim Neto de Sousa v. Portugalin valtio

text:
               5.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 454/19

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal da Relação do Porto (Portugali) on esittänyt 26.9.2016 – José Joaquim Neto de Sousa v. Portugalin valtio
      (Asia C-506/16)
      (2016/C 454/34)
      Oikeudenkäyntikieli: portugali

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunal da Relação do Porto

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: José Joaquim Neto de Sousa

         Vastapuoli: Portugalin valtio

         Ennakkoratkaisukysymys

      Ovatko moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun toisen (1) ja kolmannen (2) direktiivin säännökset esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään liikennevahingosta vastuussa olevan kuljettajan omaisuusvahinkojen korvaamisesta, kun kuljettajan ajoneuvossa matkustajana ollut puoliso kuolee, 31.12.1985 annetun asetuksen (Decreto-Lei) 522/85, sellaisena kuin se on muutettuna 19.5.1994 annetulla asetuksella (Decreto-Lei) 130/94, 7 §:n 3 momentin mukaisesti?

         (1)  Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 30.12.1983 annettu toinen neuvoston direktiivi 84/5/ETY (EYVL 1984, L 8, s. 17).

         (2)  Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 14.5.1990 annettu kolmas neuvoston direktiivi 90/232/ETY (EYVL 1990, L 129, s. 33).


title: Asia C-241/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 4.3.2010 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 92/43/ETY — 6 artiklan 2 ja 3 kohta — Direktiivin virheellinen täytäntöönpano — Erityisten suojelutoimien alueet — Hankkeen merkittävät ympäristövaikutukset — Toiminta, josta ei aiheudu merkittäviä häiriöitä — Ympäristövaikutusten arviointi)

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 4.3.2010 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-241/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 92/43/ETY - 6 artiklan 2 ja 3 kohta - Direktiivin virheellinen täytäntöönpano - Erityisten suojelutoimien alueet - Hankkeen merkittävät ympäristövaikutukset - Toiminta, josta ei aiheudu merkittäviä häiriöitä - Ympäristövaikutusten arviointi)
   2010/C 113/10
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Recchia ja J.-B. Laignelot)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues ja A.-L. During)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (EYVL L 206, s. 7) 6 artiklan 2 ja 3 kohtaa ei ole pantu asianmukaisesti täytäntöön

      Tuomiolauselma

               1)

               Ranskan tasavalta ei ole noudattanut luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se on

                           —

                           yhtäältä säätänyt yleisesti, että kalastus, vesiviljely, metsästys ja muu metsästyksen kaltainen toiminta, jota harjoitetaan voimassa olevissa laeissa ja asetuksissa sallituissa oloissa ja niissä määritetyillä alueilla, ei ole toimintaa, josta aiheutuu häiriötä tai tällaisia vaikutuksia, ja

                           —

                           toisaalta järjestelmällisesti vapauttanut Natura 2000 -sopimusten mukaiset työt, hankkeet tai kehittämistoimet alueelle aiheutuvien vaikutusten arviointimenettelystä, sekä

                           —

                           järjestelmällisesti vapauttanut ilmoituksenvaraiset töitä, hankkeita ja kehittämistoimia koskevat ohjelmat sekä suunnitelmat tästä menettelystä.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Ranskan tasavalta velvoitetaan vastaamaan kahdesta kolmasosasta oikeudenkäyntikuluja. Komissio velvoitetaan vastaamaan yhdestä kolmasosasta oikeudenkäyntikuluja.

      (1)  EUVL C 197, 2.8.2008.


title: Asia C-4/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 12.1.2015 – Staatssecretaris van Financiën v. Argos Supply Trading BV

text:
               30.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/19

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 12.1.2015 – Staatssecretaris van Financiën v. Argos Supply Trading BV
      (Asia C-4/15)
      (2015/C 107/26)
      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Hoge Raad der Nederlanden

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Staatssecretaris van Financiën

         Vastapuoli: Argos Supply Trading BV

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko tullikoodeksin (1) 148 artiklan c alakohtaan sisältyvää käsitettä ”yhteisön jalostajat” tulkittava ulkoisen jalostusmenettelyn taloudellisia edellytyksiä arvioitaessa siten, että sillä tarkoitetaan myös niitä yhteisössä toimivia tuottajia, jotka valmistavat samanlaisia raaka-aineita tai puolivalmisteita kuin ne jalostusmenettelyssä käytettävät raaka-aineet tai puolivalmisteet, jotka eivät ole yhteisötavaroita?

         (1)  Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1).


title: Asia T-368/00: General Motors Nederland B. V.:n ja Opel Nederland B.V.:n 30.11.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
24.2.2001                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 61/17
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                 –     Riidanalainen päätös loukkaa perustellun luottamuksen
                                                                                periaatetta, koska komissio oli tietoinen jo usean vuoden
                                                                                ajan ennen vuotta 1997 sen Ranskan lain olemassaolosta
–    kumoaa riidanalaisen päätöksen, tai toissijaisesti sen                      ja sisällöstä, jonka nojalla kyseessä oleva tuki oli myön-
     2 artiklan; ja                                                              netty.
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                  –     Komissio on tehnyt selvän laskuvirheen.
                                                                           (1) EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Käsiteltävänä oleva kanne liittyy komission 12.7.2000 teke-
mään päätökseen K(2000)2183, joka on osoitettu Ranskan
tasavallalle ja joka koskee kahta tukea, jotka Ranskan viran-
omaisten väitetään myöntäneen kantajalle. Kyseessä olevat
kaksi tukea muodostuvat siitä, että                                        General Motors Nederland B. V.:n ja Opel Nederland
                                                                           B.V.:n 30.11.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
                                                                                taan nostama kanne
–    paikalliset viranomaiset luovuttivat kantajalle edulliseen
     hintaan erään tontin, toisin sanoen 49 hehtaaria La
     Saussayen teollisuusalueella sijaitsevasta 68 hehtaarin                                         (Asia T-368/00)
     suuruisesta tontista, ja tällä tontilla sijaitsevan tehtaan.
                                                                                (2001/C 61/34)
–    kantajalle asetettiin edullisempi tariffi Orléansin kaupun-
     gin kantamien jätevesien käsittelymaksujen osalta (rede-
     vances d’assainissement).                                                                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                           General Motors Nederland B.V. ja Opel Nederland B.V.,
Kantaja tukee vaatimuksiaan seuraavilla seikoilla:                         kummankin kotipaikka Alankomaissa, ovat nostaneet
                                                                           30.11.2000 kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
–    Riidanalaisen päätöksen 2 artikla rikkoo Euroopan yhtei-              Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
     söjen perustamissopimuksen 93 artiklan (nykyinen 88 ar-               messa. Kantajia edustavat Dirk Vandermeersch, Robbert Snel-
     tikla) soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöis-          ders ja Steven Allcock asianajotoimistosta Cleary, Gottlieb,
     tä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston                      Steen & Hamilton, Bryssel.
     asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 15 artiklaa, jonka mu-
     kaan komission toimivaltuuksiin periä tuki takaisin sovel-            Kantajat vaativat, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
     letaan kymmenen vuoden vanhentumisaikaa, siltä osin                   tuomioistuin
     kuin siinä säädetään, että Ranskan tasavallan on perittävä
     takaisin kyseessä oleva tuki;                                         –     kumoaa General Motors Nederland B. V.:lle ja Opel
                                                                                Nederland B. V.:lle osoitetun, 20.9.2000 tehdyn komis-
–    Hallinnollisella menettelyllä rikottiin olennaisia menette-                 sion päätöksen C(2000)2007 (asia COMP/36.653 – Opel);
     lymääräyksiä ja loukattiin kantajan puolustautumisoi-
     keuksia, ja takaisinperimistä koskeva määräys edellyttää              –     toissijaisesti poistaa sakon tai alentaa sitä;
     Ranskan tasavaltaa rikkomaan Euroopan ihmisoikeusso-
     pimusta. Tässä yhteydessä Scott vetoaa erityisesti siihen,            –     velvoittaa komission korvaamaan kantajien oikeuden-
     että niiden kysymysten osalta, jotka liittyvät Scottille                    käyntikulut.
     kuuluvan, väitetyn tuen ”takaisinmaksua” koskevan vel-
     vollisuuden määrittämiseen, ei järjestetty milloinkaan
     oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä, puhumattakaan sel-                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     laisesta oikeudenmukaisesta oikeudenkäynnistä, johon
     kantaja olisi voinut osallistua ja jossa kantajan puolustau-
     tumisoikeuksia olisi noudatettu. Komissio katsoi sitä                 Kanteen kohteena olevalla päätöksellä kantajille on määrätty
     vastoin, että hallinnollista menettelyä oli pidettävä ensisi-         43 000 000 euron suuruinen sakko sillä perusteella, että
     jaisesti komission itsensä ja Ranskan tasavallan välisenä             niiden on katsottu rikkoneen EY 81 artiklan 1 kohtaa.
     menettelynä.                                                          Komissio on päätynyt siihen, että Opel Nederland B. V. oli
                                                                           tehnyt Alankomaissa toimivien Opel-jälleenmyyjien kanssa
                                                                           sopimuksia, joiden tarkoituksena oli rajoittaa tai estää Opel-
–    Riidanalainen päätös merkitsee sitä, että samanlaisia                 merkkisten autojen vientikauppaa, joka suuntautui muiden
     tilanteita kohdellaan eri tavalla sellaisten samanlaisten             jäsenvaltioiden kuluttajille ja muissa jäsenvaltioissa toimiville
     asioiden kuin Scottin asian suhteen.                                  Opel-jälleenmyyjille.
 ---pagebreak--- C 61/18                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       24.2.2001
Kantajat väittävät, että komission on päätelmät ovat perusteet-           Département du Loiret’n 4.12.2000 Euroopan yhteisöjen
toman laajoja ja että sakon taso on kohtuuttoman korkea, ja                              komissiota vastaan nostama kanne
esittävät pääasiallisesti seuraavat perustelut:
                                                                                (Asia T-369/00)
–     Toisin kuin komissio on katsonut, Opel Nederlandilla ei
      ollut sellaista yleistä strategiaa jälleenmyyjiään kohtaan,                                    (2001/C 61/35)
      jonka mukaan se olisi pyrkinyt estämään uusien autojen
      kaiken viennin tai rajoittamaan sitä, vaan se noudatti
      sellaista lainmukaista toimintaperiaatetta, jonka mukaan                                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
      se pyrki ehkäisemään oman järjestelmänsä ulkopuolelle,
      villeille jälleenmyyjille suuntautuvaa myyntiä suojatak-
      seen valikoivan jakelujärjestelmänsä toimivuutta.                  Département du Loiret, Orléans (Ranska), on nostanut
                                                                         4.12.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                         tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
–     Kantajat eivät kiistä sitä, että Opel Nederland päätti             vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Alexandre Carnelut-
      rajoittaa tiettyihin myyntitavoitteisiin perustuvaa tuote-         ti, Pariisi.
      palkkiota. Tätä yksipuolista päätöstä ei voida kuitenkaan
      pitää jälleenmyyjien kanssa tehtynä sopimuksena, jolla             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      olisi EY 81 artiklan vastaisesti rajoitettu vientiä. Päätöstä
      ei koskaan noudatettu käytännössä, eikä siitä missään
                                                                         –     kumoaa komission 12.7.2000 tekemän päätöksen siltä
      vaiheessa ilmoitettu jälleenmyyjille. Jälleenmyyjät saattoi-
                                                                               osin kuin siinä todetaan laittomaksi sekä määrätään
      vat päätöksestä huolimatta vapaasti luvallisesti myydä
                                                                               maksamaan takaisin 48,7 miljoonan Ranskan frangin
      vientiin ne määrät, jotka heille oli väitetty allokoidun.
                                                                               suuruinen (nykyinen arvo 100 miljoonaa) maan edullisen
                                                                               myyntihinnan muodossa myönnetty valtiontuki;
–     Komissio on ollut väärässä katsoessaan, että Opel Neder-
                                                                         –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      landin bonuspolitiikka oli EY 81 artiklan vastaista. Mitään
      näyttöä ei ollut siitä, että jälleenmyyjät olisivat nimen-
      omaisesti tai implisiittisesti suostuneet rajoittamaan vien-
      tiin suuntautuvaa myyntiään vastauksena bonuspolitiik-             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      kaan. Jälleenmyyjän normaali kate oli sitä paitsi niin
      suuri, että vientiin tapahtuva myynti oli kannattavaa.             Käsiteltävänä olevalla kanteella pyritään kumoamaan sama
      Bonuspolitiikkaa ei missään tapauksessa voida pitää vien-          komission päätös, joka on asian T-366/00, Scott Paper S.A. v.
      tiä rajoittavana, koska toimituksia ei missään vaiheessa           komissio (1), kohteena. Kantaja on yksi niistä kahdesta elimestä,
      rajoitettu.                                                        joka on myöntänyt kyseisen avun.
–     Sellaista sopimusta kaikkien Alankomaissa toimivien                Vaatimustensa tueksi edellä mainittu Département katsoo
      Opelin jakeluverkostoon kuuluvien jälleenmyyjien                   aluksi, että komissio on soveltanut yksityisen sijoittajan peri-
      kanssa, että vienti olisi keskeytetty, ei ollut olemassa.          aatteen käsitystä suppeasti, koska se on kieltäytynyt ottamasta
      Viennin rajoittamista koskevat sitoumukset, joihin komis-          huomioon Départementin luonnetta, investointinäkymiä sekä
      sio on vedonnut, koskivat vain erittäin pientä määrää              niitä taloudellisia perusteluja, joiden nojalla se päätti rakenne-
      jälleenmyyjiä ja lyhyttä aikaa eivätkä mainittavasti rajoit-       tun teollisuusmaan myyntitoimesta. Département toteaa tältä
      taneet merkkien välistä tai merkin sisäistä (intra-brand)          osin, että etsittäessä ehdokasta alueelle sijoitettavaksi, yhtenä
      kilpailua.                                                         arvioinnin taloudellisena parametrinä on välttämättä sijoitetta-
                                                                         van toiminnan perusteella kertyvät yritystoiminnan- ja kiinteis-
                                                                         töverojen kaltaiset erityiset verotulot.
Kantajat pitävät sakon tasoa kohtuuttoman korkeana ja katso-
vat, ettei se kuvasta oikealla tavalla sitä, että tapahtuneeksi          Kantaja moittii komissiota myös siitä, että se on sisällyttänyt
väitetty kilpailusääntöjen rikkominen kesti lyhyen aikaa ja että         kustannusten määrään sellaisia kuluja, jotk eivät ole tulleet
sen kohteeksi joutui vähäinen määrä jälleenmyyjiä; sitä, että            Scott Paper SA:n eduksi. Kyse on konkreettisesti
Opel Nederland ei toiminut tahallisesti; sitä, että oli olemassa         2 372 000 Ranskan frangista, joka vastaa ennen luovutusta
selvä näyttö siitä, että eräät jälleenmmyyjät rikkoivat laajamit-        tehtyjä tutkimuksia.
taisesti Opelin valikoivaa jakelujärjestelmää; sitä, että vaikutus
jäsenvaltioiden väliseen kauppaan oli vähäistä, ja lopuksi sitä,         Kantaja toteaa lopuksi, että komission noudattama laskentame-
että Opel Nederland oli omasta aloitteestaan välittömästi                netelmä on virheellinen.
ryhtynyt tehokkaisiin toimenpiteisiin tilanteen korjaamiseksi.
                                                                         (1) Ei vielä julkaistu EYVL:ssä.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 15 päivänä maaliskuuta 2001 (Conseil d'État'm esittämä ennakkoratkaisupyyntö), asiassa C-108/00, Syndicat des producteurs indépendants (SPI) vastaan Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie (Verotus – Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen – Liikevaihtovero – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 9 artiklan 2 kohdan e alakohdan toinen luetelmakohta – Verotuksellisen liittymän määrittäminen – Mainospalvelut – Kolmannen välityksellä suoritettujen palvelujen luokitteleminen mainospalveluiksi)

text:
16.6.2001                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 173/21
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                             YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                             (viides jaosto)
                                                                                (kuudes jaosto)
                   15 päivänä maaliskuuta 2001
                                                                                15 päivänä maaliskuuta 2001
(Conseil d’État’m esittämä ennakkoratkaisupyyntö), asias-
sa C-108/00, Syndicat des producteurs indépendants (SPI)
vastaan Ministère de l’Économie, des Finances et de                         asiassa C-147/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                              l’Industrie (1)                                                        Ranskan tasavalta (1)
(Verotus – Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistami-
nen – Liikevaihtovero – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä –                  (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Uimave-
Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 9 artiklan 2 kohdan                       den laatu – Direktiivin 76/160/ETY riittämätön täytäntöön-
e alakohdan toinen luetelmakohta – Verotuksellisen liitty-                                                    pano)
män määrittäminen – Mainospalvelut – Kolmannen välityk-
sellä suoritettujen palvelujen luokitteleminen mainospalve-
                                   luiksi)                                                              (2001/C 173/36)
                            (2001/C 173/35)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan               (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                            yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-108/00, jonka Conseil d’État (Ranska) on saattanut                Asiassa C-147/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-                 nään J.-F. Pasquier ja G. Valero Jordana) vastaan Ranskan
väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä               tasavalta (asiamiehinään K. Rispal-Bellanger ja D. Colas),
olevassa asiassa Syndicat des producteurs indépendants (SPI)                 jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että
vastaan Ministère de l’Économie, des Finances et de l’Industrie             Ranskan tasavalta on jättänyt toteuttamatta uimaveden laadus-
ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädän-                  ta 8 päivänä joulukuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin
nön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestel-                  76/160/ETY (EYVL 1976, L 31, s. 1) noudattamisen edellyttä-
mä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä touko-                     mät toimenpiteet ja noudattamatta kyseisen direktiivin 3, 4, 5
kuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin                           ja 6 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on
77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 9 artiklan 2 kohdan e alakoh-
dan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toi-
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. La Pergola                      –      direktiivin 4 artiklan 1 kohdan vastaisesti jättänyt toteut-
sekä tuomarit M. Wathelet, D.A.O. Edward, P. Jann (esittelevä                       tamatta kymmenen vuoden määräajassa direktiivin tie-
tuomari) ja L. Sevón, julkisasiamies: F.G. Jacobs, kirjaaja:                       doksiantamisen jälkeen kaikki tarvittavat toimenpiteet
osastopäällikkö D. Louterman-Hubeau, on antanut 15.3.2001                           sen varmistamiseksi, että uimaveden laatu vastaa kysei-
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                          sessä direktiivissä asetettuja vaatimuksia
Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta            –      direktiivin 6 artiklan 1 kohdan vastaisesti jättänyt toteut-
– yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymispe-                   tamatta näytteenoton kaikkien muuttujien ja kaikkien
ruste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston                      uintialueiden osalta direktiivin liitteessä vahvistettua vä-
direktiivin 77/388/ETY 9 artiklan 2 kohdan e alakohdan toista                       himmäistiheyttä noudattaen
luetelmakohtaa on tulkittava niin, että sitä sovelletaan paitsi sellaisiin
mainospalveluihin, jotka näiden palveluiden suorittaja suoraan suo-
rittaa verovelvolliselle mainostajalle ja joista se laskuttaa tätä           –      jättänyt toteuttamatta kokonaiskolibakteeri-muuttujaan
mainostajaa, myös sellaisiin mainospalveluihin, jotka suoritetaan                   liittyvän näytteenoton,
mainostajalle välillisesti ja joista laskutetaan kolmatta, joka laskuttaa
niistä edelleen mainostajaa.
                                                                             yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                             nossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann sekä tuomarit
(1) EYVL C 149, 27.5.2000.                                                   J.-P. Puissochet, F. Macken, N. Colneric ja J.N. Cunha Rodrigues
                                                                             (esittelevä tuomari), julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer,
                                                                             kirjaaja: R. Grass, on antanut 15.3.2001 tuomion, jonka
                                                                             tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia T-422/12: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.2.2013 — Kappa Filter Systems v. SMHV (THE FUTURE HAS ZERO EMISSIONS) (Kumoamiskanne — Kanteen nostamisen määräaika — Myöhässä nostettu kanne — Kyse ei ole ennalta arvaamattomasta tapahtumasta — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               18.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.2.2013 — Kappa Filter Systems v. SMHV (THE FUTURE HAS ZERO EMISSIONS)
   (Asia T-422/12) (1)

   (Kumoamiskanne - Kanteen nostamisen määräaika - Myöhässä nostettu kanne - Kyse ei ole ennalta arvaamattomasta tapahtumasta - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   2013/C 141/31
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Kappa Filter Systems GmbH (Steyr Gleink, Itävalta) (edustaja: asianajaja C. Hadeyer)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 10.7.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 817/2012-4), joka koskee sanamerkin THE FUTURE HAS ZERO EMISSIONS rekisteröimistä.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 355, 17.11.2012.


title: Asia C-83/07: Kanne 14.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               24.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/16

         Kanne 14.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-83/07)
   (2007/C 69/38)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Konstantinidis ja J.-B. Laignelot)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut pakkauksista ja pakkausjätteestä annetun direktiivin 94/62/EY muuttamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/12/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktiivin 2004/12/EY saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä päättyi 18.8.2005.

      (1)  EUVL L 47, 18.2.2004, s. 32.


title: Asia T-167/05: Grether AG:n 25.4.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               23.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 182/37

         Grether AG:n 25.4.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-167/05)
   (2005/C 182/70)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Grether AG, kotipaikka Binningen (Sveitsi), on nostanut 25.4.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat V. von Bomhard, A. Pohlmann ja A. Renck.
   Vastapuolena valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä oli Crisgo (Thailand) Co. Ltd., kotipaikka Samutsakorn (Thaimaa).
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa kokonaisuudessaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) 14.10.2004 tekemän päätöksen R 250/2002-4

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Crisgo Co. Ltd.

               Haettu tavaramerkki:

               Kuviomerkki FL FENNEL luokkaan 3 kuuluville tavaroille, hakemus nro 903 922

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Kantaja

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Yhteisön sanamerkki FENJAL luokkaan 3 kuuluville tavaroille

               Väiteosaston ratkaisu:

               Väitteen hylkääminen

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Valituksen hylkääminen

               Kanneperusteet:

               Neuvoston asetuksen N:o 40/94 73 ja 74 artiklan rikkominen. Tältä osin kantaja väittää, että valituslautakunta perusti päätöksensä useisiin uusiin väitteisiin ja tosiseikkoihin, joita asianosaiset eivät olleet esittäneet tai joista ne eivät olleet keskustelleet. Lisäksi kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohtaa b alakohtaa, koska sekaannusvaaraa ei ole


               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/58

         (2006/C 60/106)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 48, 25.2.2006

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 36, 11.2.2006

      EUVL C 22, 28.1.2006

      EUVL C 10, 14.1.2006

      EUVL C 330, 24.12.2005

      EUVL C 315, 10.12.2005

      EUVL C 296, 26.11.2005

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Asia T-184/11 P: Valitus, jonka Bart Nijs on tehnyt 28.3.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-77/09, Nijs v. tilintarkastustuomioistuin, 13.1.2011 antamasta tuomiosta

text:
               18.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/16

         Valitus, jonka Bart Nijs on tehnyt 28.3.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-77/09, Nijs v. tilintarkastustuomioistuin, 13.1.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia T-184/11 P)
   2011/C 179/29
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Bart Nijs (Bereldange, Luxemburg) (edustaja: asianajaja F. Rollinger)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin tilintarkastustuomioistuin

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen 13.1.2011 antaman tuomion

               —

               ensisijaisesti kumoamaan Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuimen ad hoc -komitean 15.1.2009 tekemän päätöksen, joka koskee kantajan viraltapanoa eläkeoikeuksia vähentämättä 1.2.2009 alkaen

               —

               kumoamaan tilintarkastustuomioistuimen 20.9.2007 tekemän päätöksen 81–2007, jolla tilintarkastustuomioistuin on luovuttanut nimittävän viranomaisen toimivaltaa ad hoc -komitealle

               —

               kumoamaan kyseisen ad hoc -komitean kaikki ja erityisesti 22. ja 29.10.2007, 23.11.2007 ja 12.6.2008 tekemät valmistelevat päätökset, joilla on käynnistetty hallinnollinen tutkinta

               —

               toissijaisesti, mikäli unionin yleinen tuomioistuin ei hyväksy ensisijaisia vaatimuksia päätösten kumoamisesta, toteamaan, että Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuimen ad hoc -komitean 15.1.2009 määräämä seuraamus on henkilöstösääntöjen 10 artiklan perusteella edellä mainituista syistä aivan liian ankara

               —

               palauttamaan asian Euroopan unionin tilintarkastustuomioistuimen nimittävälle viranomaiselle eri kokoonpanossa käsiteltäväksi tai, mikäli seuraamus katsotaan tarpeelliseksi, määräämään seuraamuksen, jossa otetaan laajemmin huomioon asian tosiseikat

               —

               toteamaan vaihtoehtoisesti nimenomaisesti, että oikeudenkäynnin kohtuullisen keston periaatetta ei ole noudatettu esillä olevassa asiassa, kuten edellä on esitetty, ja ottamaan tämän huomioon, kun määrätään mahdollisen seuraamuksen suuruutta

               —

               ratkaisemaan asian kannekirjelmän mukaisesti

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin tilintarkastustuomioistuimen korvaamaan valitusmenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

               —

               varaamaan kantajalle mahdollisuuden vedota kaikkiin muihin oikeuksiin ja erityisesti oikeuteen ottaa kantaa Euroopan unionin tilintarkastustuomioistuimen kirjelmään

               —

               velvoittamaan vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut kummassakin oikeusasteessa

               —

               varaamaan kantajalle mahdollisuuden turvautua kaikkiin muihin oikeuksiin ja oikeussuojakeinoihin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa yhdeksään valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu siihen, että virkamiestuomioistuin on muuttanut oikeusriidan kohdetta, kun se on tulkinnut valittajan istunnossa esittämiä toteamuksia siten, että valittaja on luopunut päätöksen 81–2007 kumoamista koskevasta vaatimuksestaan.

               2)

               Toinen valitusperuste, joka perustuu siihen, että virkamiestuomioistuin on vääristellyt tosiseikkoja riidanalaisen tuomion 40, 58 ja 94 kohdassa.

               3)

               Kolmas valitusperuste, joka perustuu siihen, että valittajan ensimmäistä kanneperustetta on vääristelty, koska virkamiestuomioistuin ei ole ottanut huomioon Euroopan unionin henkilöstösääntöjen 22 a ja 22 b artiklaa, johon on vedottu.

               4)

               Neljäs valitusperuste, joka perustuu siihen, että virkamiestuomioistuin ei ole soveltanut käännetyn todistustaakan periaatetta.

               5)

               Viides valitusperuste, joka perustuu siihen, että virkamiestuomioistuin on tehnyt väärän oikeudellisen päätöksen valittajan toiseen kanneperusteeseen osalta ja siihen, että pääsihteerin henkilöstösääntöjen 11 a artiklaan liittyvästä menettelystä ei ole aiheutunut seurauksia.

               6)

               Kuudes valitusperuste, joka perustuu siihen, että virkamiestuomioistuin on jättänyt ottamatta huomioon yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamisen.

               7)

               Seitsemäs valitusperuste, joka perustuu siihen, että kurinpitomenettelyyn liittyvän tutkimuksen suorittanut virkamies on ollut valittajan kannalta vahingollisesti puolueellinen.

               8)

               Kahdeksas valitusperuste, joka perustuu siihen, että ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 6 artiklaa ei ole käytännössä sovellettu, kun on kieltäydytty valvomasta tosiseikkojen ja niiden seurauksena määrätyn seuraamuksen välistä oikeasuhtaisuutta.

               9)

               Yhdeksäs valitusperuste, joka perustuu siihen, että oikeudenkäynnin kohtuullisen keston periaatetta on sovellettu virheellisesti.


title: Asia T-491/11 P: Valitus, jonka Luigi Marcuccio on tehnyt 19.9.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-14/10, Marcuccio v. komissio, 30.6.2011 antamasta määräyksestä

text:
               12.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/27

         Valitus, jonka Luigi Marcuccio on tehnyt 19.9.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-14/10, Marcuccio v. komissio, 30.6.2011 antamasta määräyksestä
   (Asia T-491/11 P)
   2011/C 331/52
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: avvocato G. Cipressa)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valituksenalaisen määräyksen kokonaisuudessaan

               —

               ensisijaisesti hyväksymään valittajan vaatimukset sellaisina kuin ne on muotoiltu kannekirjelmässä

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan kantajalle kaikki asian käsittelystä eri asteissa aiheutuneet ja aiheutuvat kulut

               —

               toissijaisesti palauttamaan asian virkamiestuomioistuimeen, jotta se käsittelisi sen eri kokoonpanossa ja ratkaisisi pääasian uudelleen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksella on riitautettu virkamiestuomioistuimen 30.6.2011 antama tuomio, jolla hylättiin ilmeisen perusteettomana kanne, jossa vaadittiin, että vastaaja velvoitetaan korvaamaan se aineellinen ja aineeton vahinko, jonka kantaja oli väittänyt kärsineensä siitä, että pysyvän osittaisen työkyvyttömyyden toteamiseksi toimitettu hallinnollinen menettely oli kestänyt kohtuuttoman kauan.
   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa viiteen valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, jonka mukaan tuomiossa on oikeudellinen virhe, se on puutteellisesti perusteltu ja jonka mukaan velvollisuutta asianmukaisiin selvitystoimiin on laiminlyöty.

               2)

               Toinen valitusperuste, jonka mukaan valituksenalaisessa tuomiossa on tulkittu ja sovellettu väärin ja epäjohdonmukaisesti perusteluvelvollisuuden käsitettä.

               3)

               Kolmas valitusperuste, jonka mukaan perusteluvelvollisuus on laiminlyöty täydellisesti myös siksi, että asian selvittämistoimet on laiminlyöty, ja jonka mukaan asiassa on syyllistytty menettelyvirheeseen jättämällä toteamatta, että koska vastaajan vastakanne on nostettu liian myöhään, se ei täytä tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä

               4)

               Neljäs valitusperuste, jonka mukaan virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklaa on rikottu ja loukattu kantajan menettelyllisiä oikeuksia, oikeutta kontradiktoriseen menettelyyn ja puolustautumiseen.

               5)

               Viides valitusperuste, jonka mukaan virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 94 artiklaa on tulkittu ja sovellettu virheellisesti ja epäjohdonmukaisesti.


title: Asia F-88/10: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 30.6.2011 Van Asbroeck v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Päätös keskijohtoon luokittelemisesta — Uudelleen tutkimista koskeva vaatimus — Uutta olennaista seikkaa ei ole — Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)

text:
               6.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 232/42

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 30.6.2011
   Van Asbroeck v. komissio
   (Asia F-88/10) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Päätös keskijohtoon luokittelemisesta - Uudelleen tutkimista koskeva vaatimus - Uutta olennaista seikkaa ei ole - Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)
   2011/C 232/76
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Marc Van Asbroeck (Dilbeek, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Rodrigues, A. Blot ja C. Bernard-Glanz)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi G. Berscheid ja D. Martin, sittemmin J. Currall ja G. Berscheid)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Henkilöstö — Komission sen päätöksen kumoaminen, jolla hylättiin kantajan vaatimukset, joiden mukaan 22.10.2008 tehty komission päätös, joka koskee ennen 1.5.2004 palkkaluokkaa vaihtaneille virkamiehille maksettavan tasoituskorvauksen käyttöönottoa, on jätettävä osittain soveltamatta, kantaja on luokiteltava uudelleen taannehtivin vaikutuksin 1.5.2004 lähtien palkkaluokkaan D*4/8 ja hänen uransa on määriteltävä uudelleen hänelle tuosta lähtien kuuluvien ylennysten, vuosikorotusten ja ikälisien mukaisesti.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Marc Van Asbroeck vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 317, 20.11.2010, s. 50.


title: Asia C-613/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 27.10.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supreme Court – Irlanti) – Irish Asphalt Limited v. James Elliott Construction Limited (Ennakkoratkaisupyyntö — SEUT 267 artikla — Unionin tuomioistuimen toimivalta — Käsite ”unionin oikeuden säännös” — Direktiivi 89/106/ETY — Rakennusalan tuotteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Standardi, jonka Euroopan standardointikomitea (CEN) on hyväksynyt Euroopan komission toimeksiannosta — Standardin julkaiseminen Euroopan unionin virallisessa lehdessä — Yhdenmukaistettu standardi EN 13242:2002 — Kansallinen standardi, jolla yhdenmukaistettu standardi EN 13242:2002 pannaan täytäntöön — Yksityisten oikeussubjektien välinen sopimusoikeudellinen riita — Menetelmä sen toteamiseksi, onko tuote yhdenmukaistetun standardin täytäntöön panemiseksi annetun kansallisen standardin mukainen vai ei — Ajankohta sen toteamiseksi, onko tuote kyseisen standardin mukainen vai ei — Direktiivi 98/34/EY — Teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettava menettely — Soveltamisala)

text:
               9.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 27.10.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supreme Court – Irlanti) – Irish Asphalt Limited v. James Elliott Construction Limited
   (Asia C-613/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - SEUT 267 artikla - Unionin tuomioistuimen toimivalta - Käsite ”unionin oikeuden säännös” - Direktiivi 89/106/ETY - Rakennusalan tuotteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Standardi, jonka Euroopan standardointikomitea (CEN) on hyväksynyt Euroopan komission toimeksiannosta - Standardin julkaiseminen Euroopan unionin virallisessa lehdessä - Yhdenmukaistettu standardi EN 13242:2002 - Kansallinen standardi, jolla yhdenmukaistettu standardi EN 13242:2002 pannaan täytäntöön - Yksityisten oikeussubjektien välinen sopimusoikeudellinen riita - Menetelmä sen toteamiseksi, onko tuote yhdenmukaistetun standardin täytäntöön panemiseksi annetun kansallisen standardin mukainen vai ei - Ajankohta sen toteamiseksi, onko tuote kyseisen standardin mukainen vai ei - Direktiivi 98/34/EY - Teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettava menettely - Soveltamisala))
   (2017/C 006/10)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supreme Court

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Irish Asphalt Limited

      Vastapuoli: James Elliott Construction Limited

      Tuomiolauselma

               1)

               SEUT 267 artiklan ensimmäistä kohtaa on tulkittava siten, että Euroopan unionin tuomioistuin on toimivaltainen antamaan ennakkoratkaisun rakennusalan tuotteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun neuvoston direktiivin 89/106/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 22.7.1993 annetulla neuvoston direktiivillä 93/68/ETY, 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yhdenmukaistetun standardin, jonka viitenumeron Euroopan komissio on julkaissut Euroopan unionin virallisen lehden C-sarjassa, tulkinnasta.

               2)

               Yhdenmukaistettua standardia EN 13242:2002 ”Maa- ja vesirakentamisessa ja tien rakenteissa käytettävät sitomattomat ja hydraulisesti sidotut kiviainekset” on tulkittava siten, ettei se sido kansallista tuomioistuinta, jonka käsiteltävänä on riita-asia, joka koskee sellaisen yksityisoikeudellisen sopimuksen täyttämistä, joka edellyttää sopimuspuolen toimittavan sellaisen kansallisen standardin mukaista rakennusalan tuotetta, jolla pannaan täytäntöön yhdenmukaistettu standardi, enempää sen kannalta, millä tavalla rakennusalan tuotteen yhdenmukaisuus sopimuksen mukaisten eritelmien kanssa on osoitettava, kuin senkään kannalta, minä ajankohtana kyseisen tuotteen sopimuksenmukaisuus on osoitettava.

               3)

               Direktiivin 89/106, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 93/68, 4 artiklan 2 kohtaa, luettuna direktiivin johdanto-osan 12 perustelukappaleen valossa, on tulkittava siten, että olettama yhdenmukaistetun standardin mukaisesti valmistetun tuotteen soveltuvuudesta käyttötarkoitukseensa ei sido kansallista tuomioistuinta tällaisen tuotteen myyntikelpoisuuden tai käyttötarkoitukseen soveltuvuuden määrittämisessä, kun pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tavaroiden myyntiä koskevassa yleisluonteisessa kansallisessa säännöstössä edellytetään rakennusalan tuotteella olevan tällaisia ominaisuuksia.

               4)

               Teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22.6.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 20.11.2006 annetulla neuvoston direktiivillä 2006/96/EY, 1 artiklan 11 alakohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaiset kansalliset säännökset, joissa säädetään sen varalta, etteivät osapuolet toisin sovi, implisiittisistä sopimusehdoista, jotka koskevat myytyjen tuotteiden myyntikelpoisuutta, käyttötarkoitukseensa soveltuvuutta tai laatua, eivät ole tässä säännöksessä tarkoitettuja teknisiä määräyksiä, joista on ilmoitettava etukäteen direktiivin 98/34, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2006/96, 8 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetyllä tavalla.

      (1)  EUVL C 96, 23.3.2015.


title: Asia T-367/15: Kanne 9.7.2015 – Renfe-Operadora v. SMHV (AVE)

text:
               19.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 346/31

         Kanne 9.7.2015 – Renfe-Operadora v. SMHV (AVE)
   (Asia T-367/15)
   (2015/C 346/37)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Renfe-Operadora, Entidad Pública Empresarial (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat J.-B. Devaureix ja M. Hernández Sandoval)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalainen malli: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan AVE – Menetetyn määräajan palauttamista koskeva hakemus – Rekisteröintihakemus nro 5.640.198

      Riidanalainen päätös: SMHV:n viidennen valituslautakunnan 24.4.2015 asiassa R 712/2014-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen, hyväksyy menetetyn määräajan palauttamista koskevan hakemuksen ja tämän seurauksena toteaa, että mitättömyyslautakunnan 4.2.2014 tekemästä päätöksestä tehty kantajan valitus, joka tehtiin ennen kyseistä hakemusta, voidaan ottaa tutkittavaksi ja SMHV:n viidennen valituslautakunnan on ratkaistava se.

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Tosiseikkojen puutteellinen arviointi riidanalaisessa päätöksessä sekä menettelylliset virheet, joiden seurauksena kantajan puolustautumisoikeuksia ja huolenpitovelvoitetta kantajaa kohtaan on loukattu.

               —

               Näytön virheellinen arviointi, suhteettomuus kantajan väitetyn muodollisen virheen ja siitä aiheutuneiden seurausten välillä, koska kantajalla ei ole ollut oikeutta valittaa sille vastaisesta päätöksestä, ja riidanalainen päätös on liioitellun muodollinen.

               —

               Kantajan puolustautumisoikeuksia on loukattu, koska sillä ei ole ollut mahdollisuutta riitauttaa AVE-merkin osittaisen kumoamisen aineellisia perusteita.


title: Asia C-101/99: High Court of Justice, Queen's Bench Divisionin (Crown Office) (England & Wales) 26.2.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa The Queen vastaan Intervention board for agricultural produce sekä ex parte: British Sugar Plc

text:
5.6.1999                FI                              Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 160/9
3)      Asetuksen (EY) N:o 2799/98 5 artiklassa säädetään                    2) Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, oliko
tiettyjä tuotteita koskevasta erityisen edullisesta tasaustukikoh-               10 päivänä syyskuuta 1981 annetun komission asetuksen
telusta. Ensinnäkin, toisin kuin muiden hintojen ja määrien                      sokerialan tuonti-javientitodistusjärjestelmän soveltamista
osalta, vähennys on määritetty 0,5 prosentiksi pikemminkin                       koskevista erityisistä yksityiskohtaisista säännöistä (ETY)
kuin 2,6 prosentiksi; toiseksi tämä ei ole prosentuaalinen                       N:o 2630/81 (2) 4 artikla (joka on sittemmin korvattu 27
huojennus, vaan vähimmäisraja; kolmanneksi tämän vähen-                          päivänä kesäkuuta 1995 annetun komission asetuksen
nyksen soveltaminen riippuu niistä valinnoista, joita jäsenval-                  sokerialan tuonti- ja vientitodistusjärjestelmän soveltamis-
tio tekee käyttäessään harkintavaltaansa. Lopuksi asetuksen                      ta koskevista erityisistä yksityiskohtaisista säännöistä (EY)
(EY) N:o 2800/98 3 artiklan 1 kohdassa säädetään, että                           N:o 1464/95 (3) 5 artiklalla) mitätön siitä syystä, että siinä
yhteisön osuus on ensimmäisenä vuonna 100 prosenttia.                            säädettiin edellytyksestä, joka ei perustu asetukseen (ETY)
                                                                                N:o 1785/81 ja jonka mukaan vientitodistusta C-sokerille
Yllä mainitulle erilaiselle kohtelulle ei ole laillista perustetta eikä          ei voida antaa ennen kuin kyseinen valmistaja on esittänyt
pätevää perustelua etenkään, koska vähennys on määritetty                        toimivaltaiselle toimielimelle todisteet siitä, että määrä,
alhaisemman määrän suuruiseksi ja sitä sovelletaan tavoilla,                     jolle vientitodistusta haetaan tai sitä vastaava määrä on
jotka suosivat tuottajia.                                                        tosiasiallisesti tuotettu kyseisen yrityksen A- ja B-
                                                                                kiintiöiden lisäksi?
Lisäksi kyseisten tuotteiden ja tukien suosituimmuuskohtelusta               3) Jos 1. tai 2. kysymykseen vastataan kieltävästi nyt esillä
seuraa, että Välimeren maataloudelle aiheutuu sellaisia epäedul-                 olevassa asiassa, loukkaako kansallinen viranomainen, joka
lisia seuraamuksia, jotka ovat kertakaikkiaan perustamissopi-                    on katsonut, että C-sokerina viety sokeri oli A- tai B-
muksen määräysten ja periaatteiden vastaisia, ja siitä päätet-                   kiintiöön kuuluvaa sokeria ja/tai joka sitten on yrittänyt
täessä on jätetty noudattamatta oleellisia menettelysääntöjä                     periä 14 päivänä syyskuuta 1981 kiintiötä suuremman
sekä syyllistytty harkintavallan väärinkäyttöön.                                 tuotannon soveltamista koskevista yksityiskohtaisista
                                                                                säännöistä sokerialalla, annetun komission asetuksen (ETY)
                                                                                N:o 2670/81 (4) 3 artiklassa säädettyä määrää sen perusteel-
(1) Neuvoston asetus (EY) N:o   2799/98 (EYVL L 349, 24.12.1998,                 la, ettei C-sokeria ollut myyty EY:n ulkopuolella, yhtä tai
    s. 1.)                                                                       useampaa seuraavista yhteisön oikeuden yleisistä periaat-
    Neuvoston asetus (EY) N:o   2800/98 (EYVL L 349, 24.12.1998,                 teista:
    s. 8.)
    Komission asetus (EY) N:o   2808/98 (EYVL L 349, 24.12.1998,                 a) luottamuksensuojan periaate,
    s. 36.)
    Komission asetus (EY) N:o   2813/98 (EYVL L 349, 24.12.1998,                 b) oikeusvarmuuden periaate,
    s. 48.)
                                                                                c) syrjintäkiellon periaate,
                                                                                d) suhteellisuusperiaate,
                                                                                e) tai käyttääkö se väärin harkintavaltaansa,
                                                                             ja vaikuttavatko nämä periaatteet siten, että nyt esillä olevassa
                                                                             asiassa mainittu maksumääräys on mitätön eikä sitä voida
High Court of Justice, Queen’s Bench Divisionin (Crown                       panna täytäntöön?
Office) (England & Wales) 26.2.1999 tekemällään                              4) Edelleen, tai vaihtoehtoisesti, jos vastaus kohdassa 1)
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa The                           esitettyyn kysymykseen on kieltävä:
Queen vastaan Intervention board for agricultural produ-
                ce sekä ex parte: British Sugar Plc                              a) Onko kansallisella viranomaisella harkintavalta muut-
                                                                                taa asetuksen (ETY) N:o 2670/81 3 artiklan perusteella
                          (Asia C-101/99)                                             maksettavaa määrää?
                                                                                b) Jos vastaus edellä a alakohdassa esitettyyn kysymyk-
                         (1999/C 160/20)                                              seen on myöntävä, mitä seikkoja kansallisen viran-
                                                                                omaisen on otettava huomioon käyttäessään harkinta-
High Court of Justice, Queen’s Bench Division (Crown Office)                          valtaansa erityisesti nyt esillä olevassa asiassa?
(England & Wales) on pyytänyt 26.2.1999 tekemällään                              c) Jos vastaus edellä a alakohdassa esitettyyn kysymyk-
päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-                           seen on kieltävä, onko asetuksen (ETY) N:o 2670/81 3
tuimen kirjaamoon 18.3.1999, Euroopan yhteisöjen tuomiois-                            artiklan 1 kohta mitätön siltä osin kuin siinä edelly-
tuimelta asiassa The Queen vastaan Intervention board for                             tetään kansallisen viranomaisen perivän maksun siinä-
agricultural produce sekä ex parte: British Sugar Plc ennakko-                        kin tapauksessa, että sisämarkkinoilla myydyn sokerin
ratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                                                     määrä ei käytännössä ylitä kyseisen valmistajan A- ja
                                                                                B-kiintiöiden yhteismäärää?
1) Onko EY:n sokerialan markkinajärjestelyn ja erityisesti 30
     päivänä kesäkuuta 1981 annetun neuvoston asetuksen                      5) Onko kiellettyä, että kansallinen viranomainen perii ase-
     sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä (ETY) N:o                       tuksen N:o 2670/81 3 artiklan 1 kohdassa säädetyn
     1785/81 (1) 24 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan                         määrän, vaikka se ei ole ilmoittanut yritykselle tällaisen
     mahdollista, että yritys, jolle kansallinen viranomainen on                 määrän perimisestä asetuksen (ETY) N:o 2670/81 3 artik-
     antanut kiintiön, pitää C-sokerina sellaista sokeria, joka                  lan 2 kohdassa säädetyin tavoin ennen kyseisen vuoden
     on tuotettu markkinointi vuonna ennen kuin yritys on                        toukokuun 1. päivää ja/tai onko yritys edellä kuvatunlai-
     tosiasiallisesti tuottanut sen A- ja B-kiintiöiden yh-                      sissa olosuhteissa vapautettu määrän maksamisvelvollisuu-
     teismäärää vastaavan määrän sokeria?                                        desta?
 ---pagebreak--- C 160/10                   FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        5.6.1999
6) Onko kansallisella viranomaisella nyt esillä olevan asian                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      olosuhteissa velvollisuus maksaa vientitukea, jota yritys oli
      hakenut vientiajankohtana ja joka olisi ollut maksettava,
                                                                            EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen kohdan
      jos C-sokeriksi määritelty C-sokeria koskevan vientitodis-
                                                                            mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden
      tuksen perusteella viety sokeri olisi määritelty A- ja B-
                                                                            jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu.
      kiintiöön kuuluvaksi sokeriksi, sillä perusteella, että
      a) kansallinen viranomainen voi hyväksyä vienti-                      Vaikka direktiiville asetettu määräaika päättyi 31.12.1996,
           ilmoituksen asetuksen maataloustuotteiden vientitu-              Portugalin tasavalta ei ole vielä antanut komissiolle direktiivin
           kien järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä             90/313/ETY 8 artiklan mukaisesti kertomusta saadusta koke-
           yksityiskohtaisista säännöistä (ETY) N:o 3665/97 (5) 3           muksesta.
           artiklan perusteella jälkikäteen ja nyt esillä olevan asian
           olosuhteet ovat sellaiset, että kyseessä on ylivoimainen
           este, jonka perusteella viranomaisella on asetuksen              (1) EYVL L 158, 23.6.1990, s. 56.
           (ETY) N:o 3665/97 4 artiklan nojalla oikeus pidentää
           todisteen esittämiselle varattua määräaikaa?
           ja/tai sillä perusteella, että
      b) kieltäytymällä maksamasta tällaista vientitukea se louk-
           kaa luottamuksensuojan periaatetta ja/tai oikeusvar-
           muuden periaatetta ja/tai suhteellisuusperiaatetta ja/tai        Lech-Stahlwerke GmbH:n 30.3.1999 tekemä valitus Eu-
           käyttää väärin harkintavaltaansa?                                roopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                            tuimen (laajennetun viidennen jaoston) 21.1.1999 anta-
                                                                            masta tuomiosta yhdistetyissä asioissa T-129/95, T-2/96 ja
( 1) EYVL L 177, 1.7.1981, s. 4.                                            T-97/96, Neue Maxhütte Stahlwerke GmbH ja Lech-
( 2) EYVL L 258, 11.9.1981, s. 16.                                          Stahlwerke GmbH, väliintulijana kantajien puolella Sak-
( 3) EYVL L 144, 28.6.1995, s. 14.                                          san liittotasavalta, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
( 4) EYVL L 262, 16.9.1981, s. 14.                                          väliintulijana vastaajan puolella asioissa T-2/96 ja T-97/96
( 5) EYVL L 351, 14.12.1987, s. 1.                                          Iso-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningas-
                                                                                kunta
                                                                                (Asia C-111/99 P)
                                                                                (1999/C 160/22)
Euroopan yhteisöjen komission 26.3.1999 Portugalin ta-                      Lech-Stahlwerke GmbH, kotipaikka Meitingen-Herbertshofen
                   savaltaa vastaan nostama kanne                           (Saksa), on valittanut 30.3.1999 Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                            mioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                            tuomioistuimen (laajennetun viidennen jaoston) 21.1.1999
                            (Asia C-106/99)                                 antamasta tuomiosta yhdistetyissä asioissa T-129/95, T-2/96 ja
                                                                            T-97/96, Neue Maxhütte Stahlwerke GmbH ja Lech-Stahlwerke
                            (1999/C 160/21)                                 GmbH, väliintulijana kantajien puolella Saksan liittotasavalta,
                                                                            vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, väliintulijana vastaajan
                                                                            puolella asioissa T-2/96 ja T-97/96 Iso-Britannian ja Pohjois-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut Euroopan yhteisö-                  Irlannin yhdistynyt kuningaskunta. Valittajan edustaja on
jen tuomioistuimessa 26.3.1999 kanteen Portugalin tasavaltaa                asianajaja Dr. Rainer Michael Bierwagen, asianajotoimisto
vastaan. Komission asiamiehenä on oikeudellisen yksikön                     Kemmler Rapp Böhlke & Crosby, Rond Point Schuman 9, Bte.
virkamies Francisco de Sousa Fialho, ja prosessiosoite Luxem-               9, B-1040 Bryssel.
burgissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez
de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                            Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:                               –    kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                                tuomioistuimen 21.1.1999 yhdistetyissä asioissa T-
–     toteaa, että koska Portugalin tasavalta ei ole antanut                     129/95, T-2/96 ja T-97/96 Neue Maxhütte Stahlwerke
      kertomusta saadusta kokemuksesta ympäristöä koskevan                       GmbH ja Lech-Stahlwerke GmbH vastaan Euroopan yhteis-
      tiedon saannin vapaudesta 7 päivänä kesäkuuta 1990                         öjen komissio antaman tuomion, (1) siltä osin kuin se
      annetun neuvoston direktiivin 90/313/ETY (1) 8 artiklassa                  koskee valittajaa,
      asetetussa määräajassa, se on jättänyt noudattamatta sille
      EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen koh-                 –    ratkaisee riita-asian itse ja kumoaa Baijerin vapaavaltion
      dan sekä direktiivin 90/313/ETY 8 artiklan mukaan kuulu-                   suunnittelemasta valtion tuesta EHTY:n terästeollisuuden
      via jäsenyysvelvoitteita,                                                  yrityksille Neue Maxhütte Stahlwerke GmbH ja Lech-
                                                                                Stahlwerke GmbH 4 päivänä huhtikuuta 1995 tehdyn
–     velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-                      komission päätöksen 95/422/EHTY (EYVL L 253,
      käyntikulut.                                                               21.10.1995, s. 22), siltä osin kuin se koskee valittajaa,


title: Asia T-524/17: Kanne 7.8.2017 – Folch Torrela ym. v. SRB

text:
               23.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 357/21

         Kanne 7.8.2017 – Folch Torrela ym. v. SRB
   (Asia T-524/17)
   (2017/C 357/28)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Ángel Folch Torrela (Terrassa, Espanja) ja 42 muuta kantajaa (edustajat: asianajajat V. Clavell Hernández, C. de Santiago Álvarez ja J. Redondo Martin)

      Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että yhteinen kriisinratkaisuneuvosto on 7.6.2017 pidetyssä johdon istunnossa tekemällään päätöksellä SRB/EES/2017/08, jolla annetaan Banco Popular Español S.A:ta koskeva kriisinratkaisumääräys, rikkonut unionin oikeutta

               —

               kumoamaan tämän vuoksi kyseisen päätöksen sekä yhteisen kriisinratkaisuneuvoston mahdollisesti myöhemmin hyväksymät täytäntöönpanotoimet taannehtivin vaikutuksin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin jotka on esitetty asiassa T-487/17, Mutualidad de la Abogacia ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real State 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.


title: Asia T-279/05: The Black & Decker Corporationin 20.7.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/60

         The Black & Decker Corporationin 20.7.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-279/05)
   (2005/C 217/119)
   Kieli, jolla kannekirjelmä on laadittu: englanti
   The Black & Decker Corporation, kotipaikka Towson, Maryland (USA), on nostanut 20.7.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustaja on solicitor P. Harris.
   Atlas Copco Aktiebolag, kotipaikka Tukholma (Ruotsi), oli vastapuolena valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 793/2004-1 3.5.2005 tekemän riidanalaisen päätöksen

               —

               toteaa, että menettelyssä B622 300 esitetty väite jätetään tutkimatta

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan kantajalle tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat ja valituslautakuntamenettelystä aiheutuneet kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Kantaja

               Haettu tavaramerkki:

               Mustakeltainen värimerkki luokkaan 7 kuuluvia tavaroita varten (käsikäyttöiset siirrettävät sähkötyökalut jne.)

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Atlas Copco Aktiebolag

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Sellaiset rekisteröimättömät tavaramerkit ja merkit, joita on käytetty kaikissa jäsenvaltioissa sähkötyökalujen kaupassa

               Väiteosaston ratkaisu:

               Väitteen tutkimatta jättäminen

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Riidanalaisen päätöksen kumoaminen ja asian palautus väiteosaston käsiteltäväksi

               Kanneperusteet:

               Kantaja väittää, että väite olisi pitänyt jättää tutkimatta, koska siinä ei asetuksen N:o 2868/1995 (1) 18 säännön 1 kohdan vastaisesti yksilöity riittävän tarkasti niitä aikaisempia tavaramerkkejä ja merkkejä, joihin väite perustui.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13 päivänä joulukuuta 1995 annettu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, 15.12.1995, s. 1).


title: Asia C-41/12 P: Unionin tuomioistuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan määräys 25.9.2013 — Monster Cable Products, Inc. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), Live Nation (Music) UK Ltd

text:
               21.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 377/9

         Unionin tuomioistuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan määräys 25.9.2013 — Monster Cable Products, Inc. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), Live Nation (Music) UK Ltd
   (Asia C-41/12 P) (1)

   2013/C 377/18
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Unionin tuomioistuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 73, 10.3.2012.


title: Société Internationale de Diffusion et d'Editionin (SIDE) 29.9.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-155/98)

text:
5.12.98                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 378/19
De Haan Beheer BV:n 20.9.1998 Euroopan yhteisöjen                   Alankomaat on 24.4.1998 nostanut kanteen tästä päätök-
              komissiota vastaan nostama kanne                      sestä (asia C-157/98). Kantaja vetoaa niihin perusteisiin,
                        (Asia T-150/98)                             jotka Alankomaiden hallitus on esittänyt, ja toistaa ne.
                         (98/C 378/35)
                                                                    Kantaja esittää erityisesti seuraavat perusteet:
                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                    1. Ensinnäkin asetuksen (ETY) N:o 1430/79 13 artiklan
De Haan Beheer BV, kotipaikka Alblasserdam (Alanko-                      1 kohdan rikkominen ja toissijaisesti yhteisön tullikoo-
maat), on nostanut 20.9.1998 Euroopan yhteisöjen ensim-                  deksin 239 artiklan 2 kohdan rikkominen:
mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on De
Haan Beheer BV:n pesänhoitaja, asianajaja C. F. W. A.                    Alankomaiden tulli tiesi petoksesta etukäteen ja vii-
Hamm, Dordrecht.                                                         meistään ensimmäisen lähetyksen jälkeen. Se ei kuiten-
                                                                         kaan puuttunut asiaan mitenkään, joten lähetykset jat-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                  kuivat ennallaan aiheuttaen kantajalle tarpeettoman
tuin                                                                     suuren tullivelan ilman, että kantaja olisi ollut tietoi-
                                                                         nen petoksesta.
Ð kumoaa 18.2.1998 tehdyn komission päätöksen REM
     15/97;                                                              Kantaja viittaa asiassa T-42/96, Eyckeler & Malt vas-
                                                                         taan komissio, 19.2.1988 annettuun ensimmäisen
Ð toteaa, että kyseessä on sellainen erityinen olosuhde,                 oikeusasteen tuomioistuimen tuomioon (132 kohta) ja
     jonka johdosta neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1430/                  väittää, että komissio ei ole noudattanut yhteisön
     79 (1) 13 artiklassa tarkoitettu tullien palauttaminen              oikeudessa vallitsevaa huolehtimisperiaatetta, mitä on
     on perusteltua ja                                                   kantajan mukaan pidettävä asetuksen (ETY) N:o 1430/
                                                                         79 13 artiklassa tarkoitettuna erityisenä olosuhteena.
Ð velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku-
     lut.                                                           2. Perusteluvelvollisuuksien rikkominen:
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Komissio ei perustele sitä, että se katsoo, että yhden-
                                                                         kään Belgian tullin virkamiehen sekaantumisesta
Kantaja laati hyväksyttynä lähettäjänä vuonna 1993                       petokseen ei ole esitetty riittävästi todisteita, ja että
yhteisön sisäisiä passitusasiakirjoja savukkeiden kuljetuk-              kyseessä ei tämän vuoksi ole erityinen tilanne.
sen osalta; kuljetusten määränpäässä oleva tullitoimi-
paikka oli Antwerpen.
                                                                    (1) Tuonti- ja vientitullien palauttamisesta ja peruuttamisesta 2
                                                                        päivänä heinäkuuta 1979 annettu neuvoston asetus (ETY)
Näitä tavaroita ei kuitenkaan ilmoitettu tullausmenette-                N:o 1430/79 (EYVL L 175, 12.7.1979, s. 1).
lyyn määränpäässä olevassa tullitoimipaikassa; kuljetus-
asiakirjoissa oli väärennettyjä leimoja ja allekirjoituksia.
Koska tavaroita ei ilmoitettu tullausmenettelyyn, syntyi
tullivelkaa.
Kantaja ilmoitti toimineensa vilpittömästi ja väitti joutu-
                                                                    SocieÂteÂ Internationale de Diffusion et d'Editionin (SIDE)
neensa järjestäytyneiden rikollisliigojen petollisen menette-
                                                                    29.9.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nos-
lyn uhriksi. Kantaja vaati tuontitullien peruuttamista ja
                                                                                tama kanne
viittasi asetuksen (ETY) N:o 1430/79 13 artiklan 1 koh-
taan, jossa säädetään mahdollisuudesta peruuttaa tuonti-                                     (Asia T-155/98)
tullit, jos kyseessä ovat sellaiset erityiset olosuhteet, jotka
                                                                                (98/C 378/36)
eivät johdu asianomaisen huolimattomuudesta tai vilpilli-
sestä menettelystä.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Komissio hylkäsi 18.2.1998 tekemällään päätöksellä
tämän vaatimuksen sillä perusteella, että tulli-ilmoituksen
tekijä on vastuussa yhteisön passitusmenettelyn virheettö-          SocieÂteÂ Internationale de Diffusion et d'Edition (SIDE),
mästä kulusta, että tavanomaiseen kauppariskiin kuuluu              kotipaikka Bagneux (Ranska), on nostanut 29.9.1998
se, että kolmannet tahot voivat menetellä petollisesti, että        Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tulli-ilmoituksen tekijä on vastuussa niistä työntekijöis-          tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
tään, jotka ovat sekaantuneet petokseen, ja että yhden-             Kantajan edustajana on asianajaja Nicole Coutrelis,
kään Belgian tullin virkamiehen ei ole osoitettu sekaantu-          Pariisi, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
neen petokseen.                                                     Marc Loesch, 11 rue Goethe.
 ---pagebreak--- C 378/20                FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      5.12.98
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-            määrittelyn, tuen oikeasuhtaisuuden ja kyseisen alan kil-
tuin                                                               pailutilanteen osalta.
Ð kumoaa valtiontuesta CoopeÂrative d'exportation du               Kantaja katsoo myös syrjintäkieltoa rikotun, kun komissio
     livre francËais'lle (CELF) 10 päivänä kesäkuuta 1998          on hyväksynyt valtiontuen, joka on myönnetty yhdelle
     tehdyn komission päätöksen 1 artiklan viimeisen virk-         ainoalle elinkeinonharjoittajalle ilman, että tästä johtuvaan
     keen;                                                         muiden samalla alalla toimivien elinkeinonharjoittajien eri-
                                                                   laiseen kohteluun olisi objektiivisesti hyväksyttävää perus-
Ð velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku-                tetta.
     lut.
                                                                   Kantaja katsoo lopuksi, että asiassa on menetelty perusta-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                missopimuksen 93 artiklan 2 kohdan d alakohdan vastai-
                                                                   sesti.
Kantajana oleva yhtiö, joka oli kantajana myös asiassa
T-49/93, SIDE vastaan komissio (1), on riitauttanut komis-         (1) Tuomio 18.9.1995 (Kok. 1995, s. II-2501).
sion päätöksen, jolla CoopeÂrative d'exportation du livre
francËais'lle (CELF) myönnetyn valtiontuen on perustamis-
sopimuksen 92 artiklan 3 kohdan d alakohdan mukaisesti
todettu soveltuvan yhteismarkkinoille. Komissio perustelee
tätä kannanottoa päätöksessään siten, että kyseisen tuen
tarkoitus liittyy kulttuuriin eikä tuki muuta kaupankäyn-
nin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.    GracËa Oliveiran 30.9.1998 Euroopan parlamenttia vastaan
                                                                                nostama kanne
Kantaja huomauttaa tältä osin, että yhteisöjen ensimmäi-                                  (Asia T-157/98)
sen oikeusasteen tuomioistuin oli edellä mainitulla                                        (98/C 378/37)
18.9.1995 antamallaan tuomiolla kumonnut komission
päätöksen tuen myöntämisestä yksinomaan CELF:lle pien-
ten tilausten toimittamiseksi, koska komissio ei ollut nou-                         (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
dattanut perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa
määrättyä kontradiktorista menettelyä.
                                                                   GracËa Oliveira, kotipaikka Luxemburg, on nostanut
                                                                   30.9.1998 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi ensiksikin menettely-          tuomioistuimessa kanteen Euroopan parlamenttia vastaan.
virheeseen ja katsoo, että asiassa on todettava, ettei kante-      Kantajan edustajina ovat asianajajat Jean-NoeÈl Louis ja
lua ja kaikkien niiden, joita asia koskee, esittämiä huo-          FrancËoise Parmentier, Bryssel, prosessiosoite Luxembur-
mautuksia ole tutkittu huolellisesti ja puolueettomasti.           gissa Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange.
Kantaja katsoo, ettei oikeudenkäyntiä edeltäneessä menet-
telyssä ole tältä osin noudatettu yhdenvertaisen kohtelun
periaatetta, kun CELF:n on sallittu osallistua tähän menet-        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
telyyn hyvin tiiviisti ja kun sillä on siten ollut tilaisuus       tuin
saada huomioon otetuksi oma käsityksensä sille myönne-
tyn tuen oikeasuhtaisuudesta. Kun otetaan sitä paitsi huo-
mioon, että yksi tärkeimmistä kantajan huomautuksissaan            Ð kumoaa parlamentin päätöksen, jolla kantaja on
esittämistä seikoista koskee juuri sitä, ettei pienen tilauk-           jätetty ylentämättä palkkaluokkaan B 4 vuoden 1997
sen käsitettä voida käyttää, on puolueettomuusperiaatteen               ylennyksistä päätettäessä;
vastaista, että komissio on pyytänyt vain CELF:ltä selvi-
tyksiä tästä keskeisestä asiasta.
                                                                   Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Riidanalaista päätöstä luettaessa siitä selviää kantajan
mielestä myös ilmiselvästi, ettei komissio ole ottanut kan-        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
taa asiaan liittyviin olennaisiin seikkoihin, kuten tuen saa-
jan todellisiin ominaisuuksiin, markkinoiden analyysiin,
pienen tilauksen käsitteeseen tai tuen oikeasuhtaisuuteen.         Kantajan mukaan riidanalainen päätös on tehty henkilös-
Tältä osin on myös todettava päätöksen perustelujen ole-           tösääntöjen 45 artiklan vastaisesti. Nimittävä viranomai-
van puutteelliset, mikä on tässä tapauksessa erityisen             nen ei ole arvioinut asianmukaisesti ylennyskelpoisten vir-
vakavaa, koska kysymyksessä oleva valtiontuki kuuluu nii-          kamiesten ansioita siltä osin kuin se ei ole ottanut huomi-
hin, joita varten ei lähtökohtaisesti voida myöntää poik-          oon perusteina kantajan pääjohtajan etuoikeutettua
keusta, koska tuki myönnetään yksittäiselle yritykselle sen        suositusta sekä kantajan tehtävien vastuullisuuden tasoa.
vientitoimintaa varten, eikä tuen ole tarkoitettu myöhem-
min lakkaavan tai vähentyvän.
                                                                   Nimittävä viranomainen on rikkonut henkilöstösääntöjen
                                                                   25 artiklaa, koska se ei ole toimittanut kantajalle täsmälli-
Kantaja katsoo myös, että riidanalaiseen päätökseen sisäl-         siä ja olennaisia perusteluja päätökselleen olla noudatta-
tyy useita ilmeisiä arviointivirheitä etenkin markkinoiden         matta ylennyspariteettikomitean suositusta.