title: Asia T-455/14: Kanne 17.6.2014 – Pirelli & C. v. komissio

text:
               11.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/42

         Kanne 17.6.2014 – Pirelli & C. v. komissio
   (Asia T-455/14)
   2014/C 261/68
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Pirelli & C. SpA (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat M. Siragusa, F. Moretti, G. Rizza ja P. Ferrari)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  ensisijaisesti

                           —

                           kumoamaan päätöksen kantajaa koskevilta osin ja tarkemmin sanottuna sen 1 artiklan 5 kohdan d alakohdan, 2 artiklan g kohdan ja 4 artiklan siltä osin kuin kantaja on päätöksen adressaattien luettelossa

                  toissijaisesti

                           —

                           antamaan määräyksen, jonka mukaan velkaa on ensin haettava päävelalliselta ja vasta tämän jälkeen muilta velallisilta, mukaan lukien kantajalta
                           jos asiassa tehdään Prysmianin osalta erillisessä oikeudenkäynnissä myönteinen ratkaisu kyseisen yhtiön riidanalaisesta päätöksestä nostaman kumoamiskanteen johdosta

                           —

                           kumoamaan päätöksen ja muuttamaan sen 2 artiklan g kohtaa ja alentamaan yhteisvastuullisesti Prysmianin ja kantajan maksettavaksi määrätyn sakon määrää

                  joka tapauksessa

                           —

                           velvoittaa Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt käsiteltävä kanne koskee Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 2.4.2014 annettua Euroopan komissio päätöstä C(2014) 2139 lopullinen (asia AT.39601 – sähkökaapelit).
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu perusteluvelvollisuuden noudattamatta jättämiseen.

                           —

                           Pirelli väittää ensimmäisessä kanneperusteessa, ettei päätöksessä ole tarkasteltu niitä yksityiskohtaisesti esitettyjä väitteitä, jotka koskivat Parental Liability Presumptionin (emoyhtiön vastuuta koskeva olettama) sovellettavuutta Pirellin ja Prysmianin välisiin suhteisiin, eikä niitä ole siinä myöskään esitetty. Päätöksestä puuttuvat siten perustelut kokonaan, ja se on siis kumottava.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu yleisten periaatteiden ja perusoikeuksien loukkaamiseen ratkaisevaa vaikutusvaltaa koskevan olettaman soveltamisen vuoksi

                           —

                           Kantaja väittää toisessa kanneperusteessa, että päätöksellä on loukattu kantajan perusoikeuksia, jotka perustuvat Euroopan unionin perusoikeuskirjan (perusoikeuskirja) 48 ja 49 artiklaan ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen (ihmisoikeussopimus) 6 artiklan 2 kappaleeseen ja 7 artiklan 1 kappaleeseen. Lisäksi se, että Pirellin on katsottu olevan vastuussa rikkomisesta, merkitsee omaisuudensuojan loukkaamista (ihmisoikeussopimuksen lisäpöytäkirjan 1 artikla ja ihmisoikeussopimuksen 14 artikla sekä perusoikeuskirjan 17 ja 21 artikla) ja se on ristiriidassa SEUT 345 artiklaan perustuvan neutraalisuusperiaatteen kanssa. Lopuksi komissio on kantajan mukaan loukannut selkeästi Pirellin puolustautumisoikeuksia, jotka on vahvistettu ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa ja perusoikeuskirjan 48 artiklan 2 kohdassa, koska kantaja ei ole voinut puolustautua kyseessä olevan rikkomisen osalta, sillä sillä ei ole ollut käytettävinään mitään hyödyllisiä seikkoja Prysmianin osalta esitettyjen syytösten kumoamiseksi.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei emoyhtiön vastuuta koskevaa olettamaa voida soveltaa silloin, kun sen soveltamisen edellytykset eivät ole täyttyneet, ja siihen, että SEUT 101 artiklaa on rikottu

                           —

                           Kantaja väittää kolmannessa kanneperusteessa, että komissio on SEUT 101 artiklaa rikkoen soveltanut käsiteltävässä asiassa virheellisesti emoyhtiön vastuuta koskevaa olettamaa, koska se ei ole ottanut asianmukaisesti huomioon Pirelli-Prysmianin määräysvaltasuhteisiin liittyviä erityispiirteitä.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen

                           —

                           Kantaja väittää neljännessä kanneperusteessa, että emoyhtiön vastuuta koskevan olettaman soveltaminen on käsiteltävässä tapauksessa ristiriidassa suhteellisuusperiaatteen kanssa, sellaisena kuin se on vahvistettu SEU 5 artiklan 4 kohdassa, koska olettaman soveltamisella ei ole tarkoitus saavuttaa mitään niistä päämääristä, joihin komissio pyrkii olettamaan turvautuessaan. Ei siis ollut olemassa mitään syytä laajentaa Prysmianin vastuu koskemaan myös Pirelliä.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen sen johdosta, että yhteisvastuuperiaatetta on sovellettu virheellisesti Pirelliin ja Prysmianiin siltä osin kuin on kyse sakon maksamista koskevasta velvollisuudesta komissioon nähden, ja toissijaisesti sen johdosta, ettei kyseisen periaatteen osalta ole määrätty mistään soveliaasta mukautuksesta.

                           —

                           Kantaja väittää viidennessä kanneperusteessa, että sillä, että Pirellin on katsottu olevan yhteisvastuussa Prysmianin kanssa, paitsi jätetään toteuttamatta ne tavoitteet, joihin komissio pyrkii seuraamusten osalta, mutta se on jopa ristiriidassa niiden kanssa. Toissijaisesti kantaja väittää, että voidakseen ottaa huomioon sen, että Prysmianin ja Pirellin oli katsottu olevan eri tavalla vastuussa rikkomisesta, komission olisi pitänyt ainakin antaa määräys siitä, että velkaa on haettava ensin Prysmianilta ja vasta sen jälkeen Pirelliltä. Lopuksi kantaja toteaa, että kun komissio jätti ottamatta asianmukaisesti huomioon kantajan erilaisen tilanteen Prysmianin tilanteeseen nähden, se loukkasi suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta. Päätös on siis kumottava sakkoa koskevilta osin tai toissijaisesti asiaa käsittelevän tuomioistuimen on muutettava sitä täyden harkintavaltansa nojalla ja määrättävä, että velkaa on haettava ensin Prysmianilta ja vasta sen jälkeen Pirelliltä.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu päätöksen lainvastaisuuteen sen johdosta, että SEUT 101 artiklaa ja asetuksen (EY) N:o 1/2003 2 ja 23 artiklaa on rikottu Prysmiania koskevassa osassa.

                           —

                           Kantaja vetoaa kuudennessa kanneperusteessa oikeuteensa siihen, että päätös mahdollisesti kumotaan (osittain tai kokonaan) ja ainakin sen sakkoa alennetaan samalla tavalla kuin Prysmianin sakkoa mahdollisesti alennetaan tämän riidanalaisesta päätöksestä nostaman kanteen johdosta, jossa esitetyt väitteet on lukuun ottamatta kantajalle epäedullisia väitteitä toistettu nyt käsiteltävän kanteen yhteydessä.


title: Asia T-522/11: Kanne 28.9.2011 — José Luis Otero González v. SMHV — Apli Agipa (APLI-AGIPA)

text:
               14.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/16

         Kanne 28.9.2011 — José Luis Otero González v. SMHV — Apli Agipa (APLI-AGIPA)
   (Asia T-522/11)
   2012/C 13/33
   Kannekirjelmän kieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: José Luis Otero González (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja S. Correa)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Apli-Agipa SAS (Dormans, Ranska)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 13.7.2011 asiassa R 1454/2010-2 tekemän päätöksen seuraavien tavaroiden osalta: ”valokuvat, paperi- ja kotitalousliimat, siveltimet, kirjoituskoneet ja konttoritarvikkeet (paitsi huonekalut), neuvonta- ja opetusvälineet (paitsi laitteet), muoviset pakkaustarvikkeet (jotka eivät sisälly muihin luokkiin), painokirjasimet, painolaatat”

               —

               hylkäämään ”APLI-AGIPA”:n rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi koskevan hakemuksen kaikkien niiden luokkaan 16 kuuluvien tavaroiden osalta, joita varten sen rekisteröintiä on haettu

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Apli-Agipa SAS

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki APLI-AGIPA luokkaan 16 kuuluvia tavaroita varten.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Espanjalainen sanamerkki AGIPA ja espanjalainen kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”a-agipa”, kummatkin luokkaan 16 kuuluvia tavaroita varten.

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksyttiin.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hyväksyttiin osittain.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen sillä perusteella, että kyseisten merkkien välillä on sekaannusvaara.


title: Asia T-264/06: Kanne 22.9.2006 — DC-HADLER NETWORKS v. komissio

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/53

         Kanne 22.9.2006 — DC-HADLER NETWORKS v. komissio
   (Asia T-264/06)
   (2006/C 294/110)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: DC-HADLER NETWORKS SA (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Muller)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Kanne on tutkittava ja sitä on pidettävä perusteltuna.

               —

               Riidanalainen toimi on kumottava.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Nyt esillä olevan kanteen kantaja on tarjouksen tekijä hankintamenettelyssä, joka koskee Tacis 2003 -nimiseen kansalliseen toimintaohjelmaan (1) kuuluvaa Vammaisten yhteiskuntaan integrointi Privolzhsky Federal Okrugissa — Vammaisten yhteiskuntaan integroinnin ja kuntouttamisvälineiden sekä tietoteknologian ja toimistotarvikkeiden ja välineiden toimittaminen tietoverkostoa varten -nimistä hanketta EuropaAid/122742/C/SUP/RU. Komissio on 20.6.2006 päivätyllä kirjeellä ilmoittanut kantajalle, että tämän tarjous oli hyväksytty hankkeen osien 1, 2 ja 4 osalta. Komissio lähetti kuitenkin 14.7.2006 kantajalle kirjeen, jossa se ilmoitti, että hankintaviranomainen oli päättänyt peruuttaa tarjousmenettelyn ja olla allekirjoittamatta sopimusta kantajan kanssa kilpailun puuttumisen perusteella. Tässä kanteessa kantaja vaatii, että viimeksi mainittuun kirjeeseen sisältyvä päätös kumotaan.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen.
   Ensimmäinen kanneperuste koskee olennaisten menettelymääräysten rikkomista siltä osin kuin kantajan mukaan perustelut, jotka komissio esitti sen päätöksensä tueksi, jolla päätettiin lopulta olla tekemättä hankintasopimusta kantajan kanssa, ei voida pitää riittävinä. Kantaja väittää, että ainoastaan sen 17.7.2006 komissiolle osoittamassa kirjeessä olevasta pyynnöstä komissio oli 27.7.2006 päivätyssä kirjeessä täsmentänyt, että sen päätös perustui neuvoston asetuksen N:o 1605/2002 (2) 101 artiklaan. Kantajan mielestä komission riidanalaisen päätöksen tueksi esittämät perustelut eivät osoita niitä syitä, joiden perusteella se oli päätynyt peruuttamaan aikaisemman päätöksen tarjouskilpailun ratkaisemisesta kantajan hyväksi. Kantaja väittää, että tämä täsmällisten komission perusteluiden puuttuminen oli sitäkin merkittävämpi, koska komissio oli muuttanut aikaisempaa virallista kantaansa.
   Toinen kanneperuste perustuu EY 253 artiklan rikkomiseen. Kantaja katsoo, että koska komissio vetäytyi hankintamenettelystä puuttuvan kilpailun perusteella, se oli tehnyt ilmeisen ja vakavan virheen esittäessään virheelliset ja epätäydelliset perustelut sikäli kuin kantaja oli aikaisemmin saanut lukuisia hankintoja, vaikka se oli ollut ainoa tarjouksen tekijä.

      (1)  Ohjelma perustuu avun toimittamisesta Itä-Euroopan ja Keski-Aasian kumppanivaltioille 29.12.1999 annettuun neuvoston asetukseen (EY, EURATOM) N:o 99/2000 (EYVL 2000, L 12, s.1).

      (2)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EYVL L 248, s. 1).


title: Asia C-665/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado Mercantil de Barcelona (Espanja) on esittänyt 30.12.2011 — Alfonso Carlos Amselem Almor v. NCG Banco S.A.

text:
               17.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado Mercantil de Barcelona (Espanja) on esittänyt 30.12.2011 — Alfonso Carlos Amselem Almor v. NCG Banco S.A.
   (Asia C-665/11)
   2012/C 80/16
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado Mercantil de Barcelona

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Alfonso Carlos Amselem Almor

      Vastaaja: NCG Banco SA

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko sitä, että luottolaitos tarjoaa asiakkaalleen, jonka kanssa se on ensin tehnyt kiinnelainasopimuksen, koronvaihtosopimusta aiempaan liiketoimeen liittyvältä koronvaihtelujen riskiltä suojautumiseksi, pidettävä Mifid-direktiivin (1) 4 artiklan 1 kohdan 1 alakohdan määritelmän mukaisena sijoitusneuvontana?

               2)

               Merkitseekö se, ettei yksityissijoittajalle ole tehty Mifid-direktiivin 19 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua asianmukaisuusarviointia, sitä, että kyseisen sijoittajan ja neuvontaa tarjonneen luottolaitoksen välinen koronvaihtosopimus on todettava pätemättömäksi?

               3)

               Jos edellä tarkoitettua palvelua ei pidetä sijoitusneuvontana, riittääkö se, että koronvaihtosopimuksen kaltainen monimutkainen rahoitusväline on rahoituspalvelulaitoksen syystä hankittu ilman Mifid-direktiivin 19 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua soveltuvuusarviointia, yksinään perusteeksi tästä hankinnasta luottolaitoksen kanssa tehdyn sopimuksen toteamiseen pätemättömäksi?

               4)

               Onko Mifid-direktiivin 19 artiklan 9 kohdan perusteella se, että luottolaitos tarjoaa asiakkaalleen kiinnelainaan liitettävää monimutkaista rahoitusvälinettä, jo sinänsä riittävä peruste luottolaitoksen vapauttamiseen velvoitteesta tehdä 19 artiklassa tarkoitetut asianmukaisuus- ja soveltuvuusarvioinnit, jotka sijoituspalveluntarjoajan on tavallisesti tehtävä yksityiselle sijoittajalle?

               5)

               Jotta luottolaitos voitaisiin vapauttaa Mifid-direktiivin 19 artiklassa tarkoitetuista velvoitteista, onko siihen rahoitustuotteeseen, johon tarjottu rahoitusväline liitetään, sovellettava samanlaisia sijoittajan suojaa koskevia lakisääteisiä vaatimuksia kuin ne, joita edellytetään kyseisessä direktiivissä?

      (1)  Rahoitusvälineiden markkinoista sekä neuvoston direktiivien 85/611/ETY ja 93/6/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 93/22/ETY kumoamisesta 21.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/39/EY.
   EUVL L 145, s. 1.


title: Asia C-306/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Højesteret (Tanska) on esittänyt 3.7.2007 — Ruben Andersen v. Kommunernes Landsforening Slagelse Kommunen (aiemmin Skælskør Kommune) valtuuttamana

text:
               8.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Højesteret (Tanska) on esittänyt 3.7.2007 — Ruben Andersen v. Kommunernes Landsforening Slagelse Kommunen (aiemmin Skælskør Kommune) valtuuttamana
   (Asia C-306/07)
   (2007/C 211/42)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Højesteret
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ruben Andersen

      Vastaaja: Kommunernes Landsforening Slagelse Kommunen (aiemmin Skælskør Kommune) valtuuttamana
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Merkitseekö työnantajan velvollisuudesta ilmoittaa työntekijöille työsopimuksessa tai työsuhteessa sovellettavista ehdoista 14.10.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/533/ETY (1) 8 artiklan 1 kohta sitä, että kollektiivisopimusta, jolla on tarkoitus panna täytäntöön direktiivin säännökset, ei voida soveltaa työntekijään, joka ei ole sopimusosapuolena olevan järjestön jäsen?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kielteisesti, merkitseekö direktiivin 8 artiklan 2 kohdan ilmaisu ”työntekijät, joiden työsuhdetta kollektiivisopimus tai kollektiivisopimukset eivät koske”, sitä, että kollektiivisopimuksen määräyksiä velvollisuudesta tehdä työnantajalle ensin huomautus ei voida soveltaa työntekijään, joka ei ole sopimusosapuolena olevan järjestön jäsen?

               3)

               Tarkoitetaanko direktiivin 8 artiklan 2 kohdan sanoilla ”tilapäinen työsopimus” ja ”tilapäinen työsuhde” lyhytkestoisia työsuhteita vai jotain muuta, esimerkiksi kaikkia määräaikaisia työsuhteita? Millä kriteereillä on ensin mainitussa tapauksessa ratkaistava, onko työsuhde tilapäinen (lyhytkestoinen)?

      (1)  EYVL L 288, s. 32.


title: Asia T-286/06: Kanne 11.10.2006 — TORRES v. SMHV — Vinícola de Tomelloso (TORRE DE GAZATE)

text:
               16.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 310/19

         Kanne 11.10.2006 — TORRES v. SMHV — Vinícola de Tomelloso (TORRE DE GAZATE)
   (Asia T-286/06)
   (2006/C 310/39)
   Kannekirjelmän kieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Miguel Torres, S. A. (Barcelona, Espanja) (edustajat: asianajajat E. Armijo Chávarri, M. A. Baz de San Ceferino ja A. Castán Pérez-Gómez)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Vinícola de Tomelloso, S. C. L.
   Vaatimukset

               —

               Harmonisointiviraston toisen valituslautakunnan 27.7.2006 asiassa R-421/2004-2 tekemä päätös on kumottava ja virasto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vinícola de Tomelloso, S. C. L.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki TORRE DE GAZATE luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten — hakemus nro 1 632 017

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansalliset sanamerkit TORRES, kansainvälinen sanamerkki TORRES ja kansainvälinen sanamerkki LAS TORRES luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten.

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hylätään.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylätään.

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, sillä termi TORRE on tavaramerkin, jonka rekisteröintiä on haettu, antaman kokonaisvaikutelman hallitseva osa, kyseiset merkit muistuttavat lausuntatavaltaan ja ulkoasultaan toisiaan ja merkkien välillä on sekaannusvaara, minkä takia niitä ei voida käyttää samanaikaisesti elinkeinoelämässä.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EUVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia T-43/07 P: Valitus, jonka Neophytos Neophytou on tehnyt 14.2.2007 virkamiestuomioistuimen asiassa F-22/05, Neophytou v. komissio, 13.12.2006 antamasta tuomiosta

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/48

         Valitus, jonka Neophytos Neophytou on tehnyt 14.2.2007 virkamiestuomioistuimen asiassa F-22/05, Neophytou v. komissio, 13.12.2006 antamasta tuomiosta
   (Asia T-43/07 P)
   (2007/C 82/101)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: Neophytos Neophytou (Itzig, Luxemburg) (edustaja: asianajaja S.A. Pappas)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Valittajan vaatimukset

               —

               Riitautettu tuomio ja nimittävän viranomaisen riitautettu päätös on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja vaatii valituksessaan, että kumotaan virkamiestuomioistuimen asiassa F-22/05 tekemä ratkaisu, jossa katsottiin, että yhtäältä valittajan suullisessa käsittelyssä tekemät väitteet on jätettävä tutkimatta ja toisaalta että syrjintäkiellon periaatetta ei ole loukattu.
   Valittaja esittää ensimmäisen valitusperusteensa tueksi, että hänen väitteensä valintalautakunnan koostumuksesta olisi pitänyt tutkia, koska se perustui uusiin tosiseikkoihin, jotka tulivat valittajan mukaan ilmi vasta suullisen käsittelyn kuluessa. Hän väittää lisäksi, että elimen lainvastainen koostumus on toimivaltakysymys ja että se olisi näin ollen pitänyt tutkia viran puolesta. Vastaavasti valittajaa ei olisi pitänyt estää esittämästä tätä uutta asiaa.
   Valittaja väittää myös, että tämä väite on suorassa yhteydessä hänen toiseen valitusperusteeseensa, jossa hän väittää, että syrjintäkiellon periaatetta on loukattu sillä perusteella, että valintalautakunnan kokoonpano oli lainvastainen. Valittaja väittää tällä perusteella, että virkamiestuomioistuin ei soveltanut asianmukaisesti edellä mainittua periaatetta tai ei ainakaan esittänyt asianmukaista perustelua kyseessä olevan kilpailun tietyistä piirteistä; se ymmärsi väärin hänen valitusperusteensa eikä käsitellyt kaikkia niistä.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 17 päivänä syyskuuta 1998, asiassa T-50/96, Primex Produkte Import-Export GmbH & Co. KG ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kumoamiskanne - Korkealaatuisen naudanlihan (ns. Hilton-härän) tuonti - Asetus (ETY) N:o 1430/79 - 13 artikla - Komission päätös, jolla kieltäydyttiin tuontitullien peruuttamisesta - Puolustautumisoikeudet - Ilmeinen arviointivirhe)

text:
24.10.98              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  C 327/21
aluksi Yves Cretien, Antonio Lucidi ja Diego Canga Fano           tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaos-
ja sittemmin pelkästään Lucidi ja Canga Fano), jossa kan-         ton puheenjohtaja A. Kalogeropoulos sekä tuomarit C. W.
tajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta            Bellamy ja J. Pirrung, kirjaaja: H. Jung, on 15.9.1998
velvoittamaan komissio maksamaan täydennystä heidän               antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
palkkoihinsa sillä perusteella, että on otettava huomioon
Saksan korjauskerroin Berliinin elinkustannusten mukaan
laskettuna ajalta 1.10.1990Ð31.12.1994 Saksan mark-               1) Kanne hylätään.
koina siirretyn palkanosan osalta 10 prosentin vuotuisine
viivästyskorkoineen, ja kumoamaan tarvittavilta osin
9.3.1995 tehdyn komission päätöksen, jolla on hylätty
kantajien vaatimukset palkkojensa edellä tarkoitetuista           2) Kukin osapuoli, samoin kuin neuvosto, vastaa omista
täydennyksistä, Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-                oikeudenkäyntikuluistaan.
asteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-
nossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit C. P. BrieÈt ja    (1) EYVL C 133, 4.5.1996.
A. Potocki, kirjaaja: H. Jung, on antanut 15.9.1998 tuo-
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
1) Kanne hylätään.
                                                                       YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
2) Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluis-                          TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
     taan.                                                                         17 päivänä syyskuuta 1998,
                                                                  asiassa T-50/96, Primex Produkte Import-Export GmbH
(1) EYVL C 64, 2.3.1996.                                            & Co. KG ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                  (Kumoamiskanne Ð Korkealaatuisen naudanlihan (ns.
                                                                  Hilton-härän) tuonti Ð Asetus (ETY) N:o 1430/79 Ð
                                                                  13 artikla Ð Komission päätös, jolla kieltäydyttiin tuonti-
                                                                  tullien peruuttamisesta Ð Puolustautumisoikeudet Ð
                                                                                Ilmeinen arviointivirhe)
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                                                   (98/C 327/37)
             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                15 päivänä syyskuuta 1998,
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
asiassa T-23/96, Elsa De Persio vastaan Euroopan
                   yhteisöjen komissio (1)
                                                                  Asiassa T-50/96, Primex Produkte Import-Export GmbH
(Henkilöstö Ð Asemapaikan siirto Ð Pyyntö siirtyä ura-
                                                                  & Co. KG, kotipaikka Bad Homburg (Saksa), Gebr. Kruse
   alueelta LA ura-alueelle A Ð ºJaottelun purkaminenº)
                                                                  GmbH, kotipaikka Hampuri (Saksa), Interporc Im- und
                        (98/C 327/36)                             Export GmbH, kotipaikka Hampuri, edustajanaan asian-
                                                                  ajaja Georg M. Berrisch, Hampuri ja Bryssel, prosessi-
                                                                  osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Guy Harles, 8Ð10
                                                                  rue Mathias Hardt, joita tukee Ison-Britannian ja Pohjois-
                (Oikeudenkäyntikieli: italia)                     Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehenään alunpe-
                                                                  rin SteÂphanie Ridley ja sittemmin John E. Collins ja David
                                                                  Anderson) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
Asiassa T-23/96, Elsa De Persio, Euroopan yhteisöjen              henään Götz zur Hausen), jossa kantajat vaativat, että
komission virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajinaan             ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa komission
asianajajat Giovanni Petroni ja Franco Giampietro,                26.1.1996 tekemän ja Saksan liittotasavallalle osoitetun
Rooma, ja VeÂronique Laurent, Bryssel, prosessiosoite             päätöksen, asiakirja K(96) 180 lopullinen, joka koskee
Luxemburgissa Gilles Bouneau, 15 avenue du Bois, vas-             tuontitullien peruuttamista, yhteisöjen ensimmäisen
taan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään Gian-            oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien
luigi Valsesia), jota tukee Euroopan unionin neuvosto             kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit
(asiamiehinään Diego Canga Fano ja Paolo Cossu), jossa            R. M. Moura Ramos ja P. Mengozzi, kirjaaja: hallintovir-
kantaja vaatii toisaalta komission sellaisen päätöksen            kamies A. Mair, on 17.9.1998 antanut tuomion, jonka
kumoamista, jossa komissio kieltäytyi hyväksymästä kan-           tuomiolauselma on seuraava:
tajan pyyntöä tulla luokitelluksi ura-alueelle A, ja toisaalta
sellaisen 22.1.1995 tehdyn komission päätöksen kumoa-
mista, jolla kantaja siirrettiin komission käännösyksik-          1) Kumotaan komission 26.1.1996 tekemä ja Saksan liit-
köön, sekä vielä komission velvoittamista maksamaan                    totasavallalle osoittama päätös, joka koskee hake-
vahingonkorvausta, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                 musta tuontitullien peruuttamiseksi.
 ---pagebreak--- C 327/22              FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    24.10.98
2) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-                   YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
     lut.                                                                         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                15 päivänä syyskuuta 1998,
3) Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kunin-           asiassa T-94/96, Martin Hagleitner vastaan Euroopan
     gaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.                                   yhteisöjen komissio (1)
                                                                   (Henkilöstö Ð Avoin kilpailu Ð Valintalautakunta Ð
(1) EYVL C 180, 22.6.1996.                                                     Lisäjäsenet Ð Kokeiden korjaaminen)
                                                                                (98/C 327/39)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                           Asiassa T-94/96, Martin Hagleitner, kotipaikka Wien,
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                               edustajanaan asianajaja Harald Svoboda, Wien, prosessi-
                 15 päivänä syyskuuta 1998,                        osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Alex Schmitt, 62
                                                                   avenue Guillaume, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
asiassa T-54/96, Oleifici Italiani SpA ja Fratelli Rubino          (asiamiehinä Julian Currall ja Bertrand Wägenbaur), jossa
Industrie Olearie SpA vastaan Euroopan yhteisöjen                  kantaja vaatii komissiota kumoamaan kilpailun KOM/A/
                         komissio (1)                              904 yhteydessä toteutetut toimenpiteet tai ainakin tämän
                                                                   kilpailun valintalautakunnan päätöksen olla hyväksymättä
(Maatalous Ð Interventiotoimien rahoittaminen Ð Olii-
                                                                   kantajaa suullisiin kokeisiin, Euroopan yhteisöjen ensim-
viöljyerien varastointiin liittyvien maksujen lykkääminen
                                                                   mäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien
siihen asti kunnes öljyjen ominaisuudet on tarkistettu Ð
                                                                   kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Kalogeropoulos
            Kumoamis- ja vahingonkorvauskanne)
                                                                   sekä tuomarit C. W. Bellamy ja J. Pirrung, kirjaaja: hallin-
                        (98/C 327/38)                              tovirkamies J. Palacio GonzaÂlez, on antanut 15.9.1998
                                                                   tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                   1) Erkki Liikasen 18.9.1995 päivättyyn kirjeeseen sisälty-
                                                                        nyt komission päätös, jolla hylättiin kantajan 7.8.1995
Asiassa T-54/96, Oleifici Italiani SpA, kotipaikka Ostuni               esittämä vaatimus kilpailun KOM/A/904 arviointime-
(Italia) ja Fratelli Rubino Industrie Olearie SpA, koti-                nettelyn ja tulosten säännönmukaisuuden tarkastami-
paikka Bari (Italia), edustajinaan asianajajat Antonio Tiz-             sesta ja tutkimuksesta, kumotaan.
zano, Gian Michele Roberti ja Francesco Sciaudone,
Napoli, 36 place du Grand Sablon, Bryssel, vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään Eugenio de             2) Kanne hylätään muilta osin.
March, avustajanaan Alberto Dal Ferro), jossa kantajat
vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               3) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
ensinnäkin kumoaa komission 7.2.1996 päivätyn, erityi-                  lut.
sesti Italian viranomaisille ja italialaiselle interventioeli-
melle, Azienda di Stato per gli Interventi nel Mercato
                                                                   (1) EYVL C 247, 24.8.1996.
Agricololle osoitetun kirjeen, jossa se on kantajien mukaan
määrännyt kaikkien oliiviöljyn varastointia markkinointi-
vuosilta 1991/1992 ja 1992/1993 koskevien maksujen jää-
dyttämisen siihen asti, kunnes oliiviöljyn vahapitoisuus
tarkistetaan, ja toiseksi että se velvoittaa korvaamaan
kantajille komission toiminnasta aiheutuneen vahingon,
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toi-             YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Kalogero-                            TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
poulos sekä tuomarit C. W. Bellamy ja J. Pirrung, kirjaaja:
hallintovirkamies J. Palacio GonzaÂlez, on antanut                                  17 päivänä heinäkuuta 1998,
15.9.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:               asiassa T-118/96, Thai Bicycle Industry Co. Ltd vastaan
                                                                                Euroopan unionin neuvosto (1)
1) Kanne hylätään.                                                 (Polkumyynti Ð Normaaliarvo Ð Laskennallinen arvo Ð
                                                                   Tuotantokustannukset Ð Myynti-, yleis- ja hallinnolliset
                                                                          kulut Ð Voittomarginaali Ð OEM-tarkistukset)
2) Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja
     ne velvoitetaan korvaamaan yhteisvastuullisesti komis-                                 (98/C 327/40)
     sion oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
(1) EYVL C 180, 22.6.1996.
                                                                   Asiassa T-118/96, Thai Bicycle Industry Co. Ltd, koti-
                                                                   paikka Samutprakarn (Thaimaa), edustajinaan asianajajat


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (neljäs jaosto) 9 päivänä joulukuuta 2004, asiassa C-523/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Biotrast SA (Oikeuspaikkalauseke — Ennakkona saatujen summien takaisinmaksaminen — Korot — Menettely vastaajan poissa ollessa)

text:
               19.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/10

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (neljäs jaosto)
   9 päivänä joulukuuta 2004,
   asiassa C-523/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Biotrast SA (1)

   (Oikeuspaikkalauseke - Ennakkona saatujen summien takaisinmaksaminen - Korot - Menettely vastaajan poissa ollessa)
   (2005/C 45/19)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asiassa C-523/03, jossa on kyse EY 238 artiklaan perustuvasta kanteesta, joka on nostettu 15.12.2003, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään: D. Triantafyllou, avustajanaan N. Korogiannakis) vastaan Biotrast SA, kotipaikka Thessaloniki (Kreikka), yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts (esittelijä), tuomarit J. N. Cunha Rodrigues ja K. Schiemann, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass, on antanut 9.12.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Biotrast SA velvoitetaan maksamaan Euroopan yhteisöjen komissiolle summa, jonka pääoma on 661 838,82 euroa, ja sille vuotuista korkoa 4,77 prosenttia 31.12.2001–31.12.2002 ja 6,77 prosenttia 1.1.2003 alkaen aina tämän tuomion antamiseen saakka ja kreikkalaisen lain mukaista vuotuista korkoa, joka nykyisin on drakman korvaamisesta eurolla annetun lain 2842/2000 3 §:n 2 momentin nojalla enintään 6,77 prosenttia vuodessa, tämän tuomion antamisesta alkaen aina velan täysimääräiseen maksuun asti.

               2)

               Biotrast SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 59, 6.3.2004.


title: Asian C-518/03 poistaminen rekisteristä

text:
               22.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 19/17

         Asian C-518/03 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 19/37)

      (Oikeudenkäyntikieli: ruotsi)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 8.9.2004 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-518/03, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ruotsin kuningaskunta.

      (1)  EUVL C 47, 21.2.2004.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 13 päivänä helmikuuta 2001 yhdistetyissä asioissa T-133/98 ja T-134/98, Hewlett Packard France ja Hewlett Packard Europe BV vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kumoamiskanne – Yhteinen tullitariffi – Tariffinimikkeet – Tiettyjen lähiverkkoon tarkoitettujen atk-laitteiden tariffiluokittelu – Luokitteleminen yhdistettyyn nimikkeistöön)

text:
C 161/14                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            2.6.2001
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                   YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                     TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                   7 päivänä helmikuuta 2001                                                13 päivänä helmikuuta 2001
asiassa T-89/98, National Association of Licensed Open-
cast Operators (NALOO) vastaan Euroopan yhteisöjen                       yhdistetyissä asioissa T-133/98 ja T-134/98, Hewlett Pac-
                             komissio (1)                                kard France ja Hewlett Packard Europe BV vastaan Euroo-
                                                                                pan yhteisöjen komissio (1)
(EHTY – Ison-Britannian lämpövoimalakäyttöön tarkoite-
tun hiilen markkinat – Syrjiviä ostohintoja ja kohtuuttomia              (Kumoamiskanne – Yhteinen tullitariffi – Tariffinimikkeet
louhintalupamaksuja koskevia väitteitä sisältävän kantelun               – Tiettyjen lähiverkkoon tarkoitettujen atk-laitteiden tariffi-
hylkääminen – Komission toimivalta – Perusteluvelvollisuus)                luokittelu – Luokitteleminen yhdistettyyn nimikkeistöön)
                          (2001/C 161/30)                                                           (2001/C 161/31)
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Asiassa T-89/98, National Association of Licensed Opencast
Operators (NALOO), kotipaikka Newcastle upon Tyne (Yhdis-                Yhdistetyissä asioissa T-133/98 ja T-134/98, Hewlett Packard
tynyt kuningaskunta), edustajinaan M. Cran, QC, ja barrister             France, kotipaikka Courcouronnes (Ranska), ja Hewlett Pac-
M. Hoskins, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan               kard Europe BV, kotipaikka Amstelveen (Alankomaat), edusta-
yhteisöjen komissio (asiamiehinään K. Leivo, M. Erhart ja                janaan aluksi asianajajat F. Goguel ja A. Trager, ja sittemmin
J. Flynn), jota tukevat British Coal Corporation, kotipaikka             asianajajat Goguel ja F. Foucault, prosessiosoite Luxembur-
Lontoo (Yhdistynyt kuningaskunta), edustajinaan D. Vaughan,              gissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään
QC, barrister D. Lloyd Jones ja solicitor C. Mehta, prosessiosoite       R. Wainwright ja R. Tricot), joissa kantajat vaativat, että
Luxemburgissa, National Power plc, kotipaikka Swindon (Yh-               yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa
distynyt kuningaskunta), edustajinaan barristerit D. Anderson            tiettyjen sitovien tariffitietojen voimassaolosta 16 päivänä
ja P. Roth sekä solicitor G. Chapman, prosessiosoite Luxembur-           kesäkuuta 1998 tehdyn komission päätöksen 98/406/EY
gissa, ja PowerGen plc, kotipaikka Lontoo, edustajinaan barris-          (EYVL L 178, s. 45), siltä osin kuin siinä on määrätty
ter P. Lasok ja solicitor N. Lomas, prosessiosoite Luxembur-             kumottaviksi sitovat tullitiedot FR 12030199700151 (asia T-
gissa, jossa kantaja vaatii yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen          133/98) ja FR 12030199701394, FR 12030199702134 ja
tuomioistuinta kumoamaan komission 27.4.1998 tekemän                     FR 12030199702135 (asia T-134/98), ensimmäisen oikeus-
päätöksen IV/E–3/NALOO, jolla kantajan kantelu EHTY:n                    asteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa:
perustamissopimuksen rikkomisista on hylätty, yhteisöjen                 jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit R. Garcı́a-
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toi-              Valdecasas ja J. D. Cooke; kirjaaja: johtava hallintovirkamies
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Pirrung sekä                B. Pastor, on 13.2.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolausel-
tuomarit A. Potocki ja A. W. H. Meij, kirjaaja: hallintovirkamies        ma on seuraava:
G. Herzig, on 7.2.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolausel-
ma on seuraava:
                                                                         1)    Tiettyjen sitovien tariffitietojen voimassaolosta 16 päivänä
                                                                               kesäkuuta 1998 tehty komission päätös 98/406/EY kumotaan
1)    Päätös IV/E–3/NALOO, joka on tehty 27.4.1998, kumo-                      siltä osin kuin siinä on määrätty kumottaviksi sitovat tullitiedot
      taan.                                                                    FR       12030199700151,           FR     12030199701394,
                                                                               FR 12030199702134 ja FR 12030199702135.
2)    Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoi-
      tetaan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         2)    Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoi-
                                                                               tetaan korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut.
3)    Väliintulijat British Coal Corporation, National Power plc ja
      PowerGen plc vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                         (1) EYVL C 358, 21.11.1998.
(1) EYVL C 234, 25.7.1998.


title: Asia C-6/11: Unionin tuomioistuimen määräys (neljäs jaosto) 25.11.2011 (High Court of Justicen (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Daiichi Sankyo Company v. Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta — Ihmisille tarkoitetut lääkkeet — Lisäsuojatodistus — Asetus (EY) N:o 469/2009 — 3 ja 4 artikla — Edellytykset todistuksen saamiselle — Käsite ”tuote, jota suojaa voimassa oleva peruspatentti” — Arviointiperusteet — Lisäperusteiden tai erilaisten perusteiden olemassaolo useampia vaikuttavia aineita sisältävän lääkkeen osalta)

text:
               10.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/10

         Unionin tuomioistuimen määräys (neljäs jaosto) 25.11.2011 (High Court of Justicen (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Daiichi Sankyo Company v. Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
   (Asia C-6/11) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Ihmisille tarkoitetut lääkkeet - Lisäsuojatodistus - Asetus (EY) N:o 469/2009 - 3 ja 4 artikla - Edellytykset todistuksen saamiselle - Käsite ”tuote, jota suojaa voimassa oleva peruspatentti” - Arviointiperusteet - Lisäperusteiden tai erilaisten perusteiden olemassaolo useampia vaikuttavia aineita sisältävän lääkkeen osalta)
   2012/C 73/17
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Asianosaiset

      Kantaja: Daiichi Sankyo Company

      Vastaaja: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — High Court of Justice (Chancery Division, Patents Court) — Lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 469/2009 (EUVL L 152, s. 1) 3 artiklan a alakohdan ja 4 artiklan tulkinta — Edellytykset todistuksen saamiselle — Käsite ”tuote, jota suojaa voimassa oleva peruspatentti” — Arviointiperusteet — Lisäperusteiden tai erilaisten perusteiden olemassaolo useampia vaikuttavia aineita sisältävän lääkkeen osalta?

      Määräysosa

   Lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 469/2009 3 artiklan a alakohtaa on tulkittava siten, että se estää jäsenvaltion toimivaltaista patenttivirastoa myöntämästä lisäsuojatodistusta, joka koskee vaikuttavia aineita, joita ei ole mainittu peruspatentin, johon tällaisen hakemuksen tueksi on vedottu, vaatimuksissa.

      (1)  EUVL C 63, 26.2.2011.


title: Asia C-583/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 5.10.2016 – Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Liikennepolitiikka — Asetus (EY) N:o 1071/2009 — Maantieliikenteen harjoittaja — Yksinkertaistaminen ja hallinnollinen yhteistyö — 16 artiklan 1 ja 5 kohta — Kansallinen sähköinen rekisteri maantiekuljetusyrityksistä — Kansallisten sähköisten rekisterien yhteenliittäminen)

text:
               28.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 441/6

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 5.10.2016 – Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta
      (Asia C-583/15) (1)

      ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Liikennepolitiikka - Asetus (EY) N:o 1071/2009 - Maantieliikenteen harjoittaja - Yksinkertaistaminen ja hallinnollinen yhteistyö - 16 artiklan 1 ja 5 kohta - Kansallinen sähköinen rekisteri maantiekuljetusyrityksistä - Kansallisten sähköisten rekisterien yhteenliittäminen))
      (2016/C 441/08)
      Oikeudenkäyntikieli: portugali

         Asianosaiset

         Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Hottiaux, M. Farrajota ja P. Guerra e Andrade)

         Vastaaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo ja C. Guerra Santos)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Portugalin tasavalta ei ole noudattanut maantieliikenteen harjoittajan ammatin harjoittamisen edellytyksiä koskevista yhteisistä säännöistä ja neuvoston direktiivin 96/26/EY kumoamisesta 21.10.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1071/2009 16 artiklan 1 ja 5 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole perustanut kansallista sähköistä rekisteriä maantiekuljetusyrityksistä eikä siis liittänyt sitä yhteen muiden jäsenvaltioiden kansallisten sähköisten rekisterien kanssa.

                  2)

                  Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 38, 1.2.2016.


title: Asia C-9/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 9.1.2017 – Maria Tirkkonen

text:
               20.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 9.1.2017 – Maria Tirkkonen
   (Asia C-9/17)
   (2017/C 086/21)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Korkein hallinto-oikeus

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Maria Tirkkonen

      Muu osapuoli: Maaseutuvirasto

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko hankintadirektiivin 2004/18/EY (1) 1 artiklan 2 kohdan a alakohtaa tulkittava siten, että direktiivissä tarkoitettu julkisia hankintoja koskevan sopimuksen määritelmä kattaa sellaisen sopimusjärjestelyn,

               —

               jolla julkinen yksikkö aikoo hankkia palveluja markkinoilta ennalta rajatulle sopimuskaudelle tekemällä tarjouspyyntöön liitetyn puitesopimusluonnoksen mukaisin ehdoin sopimuksia kaikkien sellaisten talouden toimijoiden kanssa, jotka täyttävät tarjouspyyntöasiakirjoissa asetetut tarjoajan soveltuvuutta ja tarjottavaa palvelua koskevat yksilöidyt vaatimukset sekä suorittavat hyväksyttävästi tarjouspyynnössä tarkemmin kuvatun tentin ja

               —

               johon ei ole mahdollista liittyä enää sopimuskauden voimassaoloaikana?

      (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/18/EY, annettu 31 päivänä maaliskuuta 2004, julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta (EUVL 2004, L 134, s. 114)


title: Asia T-607/11 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 23.1.2012 — Henkel ja Henkel France v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Kilpailu — Komission päätös olla toimittamatta asiakirjoja kansalliselle kilpailuviranomaiselle — Välitoimihakemus — Oikeussuojan tarpeen puuttuminen — Muotovaatimusten noudattamatta jättäminen — Pyydetyt toimenpiteet eivät ole luonteeltaan väliaikaisia — Tutkimatta jättäminen)

text:
               17.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 23.1.2012 — Henkel ja Henkel France v. komissio
   (Asia T-607/11 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Kilpailu - Komission päätös olla toimittamatta asiakirjoja kansalliselle kilpailuviranomaiselle - Välitoimihakemus - Oikeussuojan tarpeen puuttuminen - Muotovaatimusten noudattamatta jättäminen - Pyydetyt toimenpiteet eivät ole luonteeltaan väliaikaisia - Tutkimatta jättäminen)
   2012/C 80/32
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Henkel AG & Co. KGaA (Düsseldorf, Saksa) ja Henkel France (Boulogne-Billancourt, Ranska) (edustajat: asianajajat R. Polley, T. Kuhn, F. Brunet ja É. Paroche)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: N. Khan ja P. J. O. Van Nuffel)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Komission 30.9.2011 antamaan päätökseen (asia COMP/39.579 — kuluttajille tarkoitetut pesuaineet — ja asia 09/0007 F), jolla komissio hylkäsi Ranskan kilpailuviranomaisen pyynnön toimittaa sille Ranskan pesuainealaa koskevan asian 09/0007 F yhteydessä useita asiakirjoja, jotka oli laadittu asian COMP/39.579 yhteydessä, liittyviä välitoimia koskeva hakemus

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-165/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.6.2012 — Stichting Regionaal Opleidingencentrum van Amsterdam v. SMHV — Investimust (COLLEGE) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki COLLEGE — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)

text:
               21.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.6.2012 — Stichting Regionaal Opleidingencentrum van Amsterdam v. SMHV — Investimust (COLLEGE)
   (Asia T-165/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki COLLEGE - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)
   2012/C 217/44
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Stichting Regionaal Opleidingencentrum van Amsterdam (Amsterdam, Alankomaat) (edustaja: asianajaja R. van Leeuwen)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Investimust SA (Geneve, Sveitsi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 12.1.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 508/2010-4), joska koskee Stichting Regionaal Opleidingencentrum van Amsterdamin ja Investimust SA:n välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Stichting Regionaal Opleidingencentrum van Amsterdam velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 152, 21.5.2011.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (neljäs jaosto) 1 päivänä huhtikuuta 2004 asiassa C-184/03 (Landesgericht für Zivilrechtssachen Wienin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) Helmut Fröschl vastaan Itävallan tasavalta (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta — Ammatinharjoittamisen edellyttämä pätevyyden osoittava todistus — Vastaavuus — Edellytykset — Toisessa jäsenvaltiossa hankittu työkokemus — Syrjintäkiellon periaate — Sijoittautumisvapaus — Palvelujen tarjoamisen vapaus)

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/30

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS

   (neljäs jaosto)
   1 päivänä huhtikuuta 2004
   asiassa C-184/03 (Landesgericht für Zivilrechtssachen Wienin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) Helmut Fröschl vastaan Itävallan tasavalta (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta - Ammatinharjoittamisen edellyttämä pätevyyden osoittava todistus - Vastaavuus - Edellytykset - Toisessa jäsenvaltiossa hankittu työkokemus - Syrjintäkiellon periaate - Sijoittautumisvapaus - Palvelujen tarjoamisen vapaus)
   (2004/C 118/54)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-184/03, jonka Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien (Itävalta) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Helmut Fröschl vastaan Itävallan tasavalta ennakkoratkaisun EY 12, EY 43 ja EY 49 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari) sekä tuomarit F. Macken ja K. Lenaerts, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on 1.4.2004 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
   EY 12, EY 43 ja EY 49 artiklaa on tulkittava niin, että niiden vastainen ei ole jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa ei pääasian oikeudenkäynnissä esillä olevan kaltaisessa tapauksessa tunnusteta ammattikokemuksen vastaavan itsenäisenä ammatinharjoittajana toimivan valokuvaajan ammatin harjoittamisen edellyttämää pätevyyden osoittavaa todistusta pelkästään sillä perusteella, että kyseinen kokemus on hankittu asuinjäsenvaltiossa eikä jossakin toisessa jäsenvaltiossa.

      (1)  EUVL C 47, 21.2.2004.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 11 päivänä marraskuuta 1999 asiassa C-184/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Neuvoston direktiivi 76/464/ETY – Vesiympäristön pilaantuminen – Täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
19.2.2000               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 47/1
                                                                      I
                                                                (Tiedonantoja)
                                                        TUOMIOISTUIN
                                                              TUOMIOISTUIN
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                      kevien jäsenvaltioiden tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä
                                                                               23 päivänä huhtikuuta 1997 tehty komission päätös
                            (viides jaosto)                                    97/333/EY kumotaan siltä osin kuin siinä tehdään
                                                                               778 000 000 Italian liiran suuruinen korjaus naudanlihan
                                                                               interventio-ostojen myöhässä tapahtuvan maksun johdosta.
                   28 päivänä lokakuuta 1999
                                                                          2. Muilta osin kanne hylätään.
asiassa C-253/97, Italian tasavalta vastaan Euroopan yh-                  3. Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan neljä viidesosaa oikeu-
                       teisöjen komissio (1)                                   denkäyntikuluista ja Euroopan yhteisöjen komissio yksi viidesosa
                                                                               oikeudenkäyntikuluista.
(EMOTR – Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen – Varain-
                         hoitovuosi 1993)                                 (1) EYVL C 295, 27.9.1997.
                           (2000/C 47/01)
                     (Oikeudenkäytikieli: italia)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                                    (kuudes jaosto)
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                11 päivänä marraskuuta 1999
Asiassa C-253/97, Italian tasavalta (asiamiehenään professori
U. Leanza, avustajanaan G. De Bellis) vastaan Euroopan                    asiassa C-184/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
yhteisöjen komissio (asiamiehenään P. Ziotti, avustajanaan                                      Saksan liittotasavalta (1)
A. Dal Ferro), jossa kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
kumoaa osittain Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahas-                (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Neuvos-
ton (EMOTR) tukiosastosta varainhoitovuonna 1993 rahoitet-                ton direktiivi 76/464/ETY – Vesiympäristön pilaantuminen
tuja menoja koskevien jäsenvaltioiden tilien tarkastamisesta ja                            – Täytäntöönpanon laiminlyönti)
hyväksymisestä 23 päivänä huhtikuuta 1997 tehdyn komis-
sion päätöksen 97/333/EY (EYVL L 139, s. 30) siltä osin kuin                                         (2000/C 47/02)
se koskee Italian tasavaltaa, yhteisöjen tuomioistuin (viides
jaosto), toimien kokoonpanossa: kuudennen jaoston puheen-                                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
johtaja J.-P. Puissochet, joka hoitaa viidennen jaoston puheen-
johtajan tehtäviä, sekä tuomarit P. Jann, J. C. Moitinho
de Almeida, L. Sevón ja M. Wathelet (esittelevä tuomari),                (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein,                    tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
on antanut 28.10.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava:                                                                 Asiassa C-184/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
                                                                          henään G. zur Hausen) vastaan Saksan liittotasavalta (asiamie-
1. Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR)                   hinään E. Röder ja C.-D. Quassowski), jossa kantaja vaatii
    tukiosastosta varainhoitovuonna 1993 rahoitettuja menoja kos-         yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Saksan liittotasavalta
 ---pagebreak--- C 47/2                     FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             19.2.2000
ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia vel-                 vireillä olevassa asiassa Firma Söhl & Söhlke vastaan Hauptzol-
voitteitaan, koska se ei ole hyväksynyt tiettyjen yhteisön                 lamt Bremen ennakkoratkaisun yhteisön tullikoodeksista
vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheutta-               12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen
masta pilaantumisesta 4 päivänä toukokuuta 1976 annetun                    (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1) 49, 204 ja 239
neuvoston direktiivin 76/464/ETY (EYVL L 129, s. 23) mukai-                artiklan tulkinnasta ja asetuksen N:o 2913/92 212 a artiklan
sia, laatutavoitteita sisältäviä ohjelmia kyseisen direktiivin             tulkinnasta, sellaisena kuin kyseinen asetus on muutettuna
liitteessä olevaan luetteloon II kuuluvien aineiden aiheuttaman            19.12.1996 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston
pilaantumisen vähentämiseksi, yhteisöjen tuomiostuin (kuudes               asetuksella (EY) N:o 82/97 (EYVL 1997, L 17, s. 1), sekä tietyistä
jaosto), toimien kokoonpanossa: toisen jaoston puheenjohtaja               yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY)
R. Schintgen, joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjohtajan                 N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä
tehtäviä (esittelevä tuomari), sekä tuomarit G. Hirsch ja                  heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (EY) N:o
H. Ragnemalm, julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: johtava hal-            2454/93 (EYVL L 253, s. 1) 859 artiklan pätevyydestä ja
lintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut 11.11.1999                  tulkinnasta sekä kyseisen asetuksen 900 ja 905 artiklan
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                 tulkinnasta, sellaisena kuin kyseinen asetus on muutettuna
                                                                           19.12.1994 annetun komission asetuksen (EY) N:o 3254/94
1. Saksan tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen yhteisön vesiym-          (EYVL L 346, s. 1) 1 artiklan 29 kohdalla, yhteisöjen tuomiois-
     päristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamasta pi-        tuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: toisen jaoston
     laantumisesta 4 päivänä toukokuuta 1976 annetun neuvoston             puheenjohtaja R. Schintgen (esittelevä tuomari), joka hoitaa
     direktiivin 76/464/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole       kuudennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit
     hyväksynyt direktiivin 7 artiklan mukaisia, laatutavoitteita          P. J. G. Kapteyn ja H. Ragnemalm, julkisasiamies: F. G. Jacobs,
     sisältäviä ohjelmia vähentääkseen pilaantumista, jota aiheuttavat     kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut
     direktiivin liitteessä olevaan luetteloon I kuuluvat 99 ainetta,      11.11.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
     joita on luettelon II ensimmäisen luetelmakohdan mukaan
     käsiteltävä jälkimmäiseen luetteloon kuuluvina aineina.
2. Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-          1. Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen
     kulut.                                                                     (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päi-
                                                                                vänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o
                                                                                2454/93 859 artiklassa säädetään pätevästi ja tyhjentävästi
(1) EYVL C 212, 12.7.1997.                                                      yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun
                                                                                neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 204 artiklan 1 koh-
                                                                                dan a alakohdassa tarkoitetuista laiminlyönneistä, jotka ”eivät
                                                                                tosiasiallisesti vaikuta väliaikaisen varastoinnin tai tullimenette-
                                                                                lyn asianmukaiseen toimintaan”.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                           2. a) Asetuksen N:o 2913/92 212 a artiklan, sellaisena kuin
                             (kuudes jaosto)                                         kyseinen asetus on muutettuna 19.12.1996 annetulla
                                                                                Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o
                   11 päivänä marraskuuta 1999                                       82/97, asetuksen N:o 2913/92 239 artiklan ja asetuksen
                                                                                N:o 2454/93 859 artiklan saksankielisissä versioissa huoli-
asiassa C-48/98 (Finanzgericht Bremenin esittämä ennak-                              mattomuuden asteen kuvailemisessa käytetyillä ilmaisuilla
koratkaisupyyntö), Firma Söhl & Söhlke vastaan Haupt-                                on yksi ja sama merkitys. Saksankielisessä versiossa näillä
                           zollamt Bremen (1)                                        ilmaisuilla on katsottava olevan merkitys ”offensichtliche
                                                                                Fahrlässigkeit” (ilmeinen huolimattomuus).
(Yhteisön tullikoodeksi ja sen soveltamisasetus – Väliaikai-
sesti varastoitujen muiden kuin yhteisötavaroiden tullaami-
selle varattujen määräaikojen ylittäminen – Sellaisen laimin-                   b) On mahdotonta katsoa, että kyseessä ei olisi asetuksen N:o
lyönnin käsite, joka ei tosiasiallisesta vaikuta väliaikaisen                        2913/92 239 artiklan 1 kohdan toisessa luetelmakohdassa
varastoinnin tai kyseisen tullimenettelyn asianmukaiseen                             tarkoitettu ilmeinen huolimattomuus silloin, kun tullivelka
toimintaan – Määräajan pidentäminen – Ilmeisen huolimat-                             on syntynyt asetuksen N:o 2913/92 204 artiklan 1 kohdan
                            tomuuden käsite)                                         a alakohdan mukaisesti sellaisen käyttäytymisen johdosta,
                                                                                joka merkitsee asetuksen N:o 2454/93 859 artiklan toisessa
                              (2000/C 47/03)                                         luetelmakohdassa tarkoitettua ilmeistä huolimattomuutta.
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                c) Arvioitaessa sitä, onko kyseessä asetuksen N:o 2913/92
                                                                                239 artiklan 1 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettu
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                     ”ilmeinen laiminlyönti”, on otettava huomioon erityisesti
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                               niiden säännösten monitahoisuus, joiden noudattamatta
                                                                                jättäminen on johtanut tullivelan syntymiseen, sekä taloudel-
Asiassa C-48/98, jonka Finanzgericht Bremen (Saksa) on                               lisen toimijan kokemus alalta ja huolellisuus. Kansallisen
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on                           tuomioistuimen tehtävänä on arvioida näiden harkintaperus-
tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-                       teiden avulla, onko taloudellinen toimija menetellyt ilmeisen
teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa                           huolimattomasti.


title: Asia C-425/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana (Italia) on esittänyt 17.9.2014 — Impresa Edilux srl, ATI:n pesänhoitajana ja Società Italiana Costruzioni e Forniture srl (SICEF) v. Assessorato Beni Culturali e Identità Siciliana — Servizio Soprintendenza Provincia di Trapani, Assessorato ai Beni Culturali e dell’Identità Siciliana, UREGA — Sezione provinciale di Trapani ja Assessorato delle Infrastrutture e della Mobilità della Regione Siciliana

text:
               1.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 431/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana (Italia) on esittänyt 17.9.2014 — Impresa Edilux srl, ATI:n pesänhoitajana ja Società Italiana Costruzioni e Forniture srl (SICEF) v. Assessorato Beni Culturali e Identità Siciliana — Servizio Soprintendenza Provincia di Trapani, Assessorato ai Beni Culturali e dell’Identità Siciliana, UREGA — Sezione provinciale di Trapani ja Assessorato delle Infrastrutture e della Mobilità della Regione Siciliana
   (Asia C-425/14)
   (2014/C 431/20)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Impresa Edilux srl, ATI:n pesänhoitajana ja Società Italiana Costruzioni e Forniture srl (SICEF)

      Vastapuolet: Assessorato Beni Culturali e Identità Siciliana – Servizio Soprintendenza Provincia di Trapani, Assessorato ai Beni Culturali e dell’Identità Siciliana, UREGA – Sezione provinciale di Trapani ja Assessorato delle Infrastrutture e della Mobilità della Regione Siciliana

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Euroopan unionin oikeus ja erityisesti direktiivin 2004/18/EY (1) 45 artikla esteenä lain nro 190/2012 1 §:n 17 momentin kaltaiselle säännökselle, jossa hankintaviranomaisille annetaan oikeus määritellä lailliseksi perusteeksi julkista hankintaa koskevan sopimuksen tekemiseksi järjestettävään menettelyyn osallistuvien yritysten sulkemiselle pois menettelystä se, etteivät kyseiset yritykset ole hyväksyneet tai osoittaneet asiakirjaselvityksellä hyväksyvänsä niin sanottuihin laillisuusohjelmiin ja yleensäkin hankintaviranomaisten ja osallistuvien yritysten välisiin sopimuksiin sisältyviä velvoitteita, joiden tarkoituksena on torjua järjestäytyneen rikollisuuden soluttautuminen julkisia hankintoja koskevien sopimusten alalle?

               2)

               Voidaanko direktiivin 2004/18/EY 45 artiklan nojalla sitä, että jäsenvaltion lainsäädännössä mahdollisesti säädetään edellisessä kysymyksessä kuvatusta oikeudesta sulkea pois menettelystä, pitää sellaisena poissulkemisen perusteiden tyhjentävää luetteloimista koskevasta periaatteesta tehtävänä poikkeuksena, joka on perusteltavissa pakottavalla tarpeella torjua järjestäytyneen rikollisuuden pyrkimykset soluttautua julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyihin?

      (1)  Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/18/EY (EUVL L 134, s. 114).


title: Asia C-451/03: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto)  30.3.2006  (Corte d'appello di Milanon esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Servizi Ausiliari Dottori Commercialisti Srl v. Giuseppe Calafiori (Sijoittautumisvapaus — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Yrityksiin sovellettavat kilpailusäännöt — Valtiontuet — Veroneuvontakeskukset — Määrättyjen vero-oikeudellisten neuvonta- ja avustuspalvelujen tarjoaminen — Yksinoikeus — Näistä palveluista maksettava palkkio)

text:
               17.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 30.3.2006 (Corte d'appello di Milanon esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Servizi Ausiliari Dottori Commercialisti Srl v. Giuseppe Calafiori
   (Asia C-451/03) (1)

   (Sijoittautumisvapaus - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Yrityksiin sovellettavat kilpailusäännöt - Valtiontuet - Veroneuvontakeskukset - Määrättyjen vero-oikeudellisten neuvonta- ja avustuspalvelujen tarjoaminen - Yksinoikeus - Näistä palveluista maksettava palkkio)
   (2006/C 143/09)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Corte d'appello di Milano
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Servizi Ausiliari Dottori Commercialisti Srl

      Vastaaja: Giuseppe Calafiori
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Corte d'appello di Milano — EY 4, 10, 43, 48, 49, 82, 86, 87 ja 98 artiklan tulkinta — Sellaisen veroilmoitusten laatimiseen liittyvän kansallisen lainsäädännön yhteensoveltuvuus, jonka mukaan yrityksille ja niiden työntekijöille suunnattujen tiettyjen avustus- ja neuvontatoimintojen harjoittaminen on veroneuvontakeskusten yksinoikeus
   Tuomiolauselma

               1)

               EY 43 ja EY 49 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jollainen on kyseessä pääasiassa ja jossa veroneuvontakeskuksille varataan yksinoikeus määrättyjen vero-oikeudellisten neuvonta- ja avustuspalvelujen tarjoamiseen.

               2)

               Toimenpide, jolla jäsenvaltio säätää korvauksen maksamisesta valtion varoista tietyille yrityksille, joiden tehtävänä on verovelvollisten avustaminen veroilmoitusten laatimisessa ja niiden välittämisessä verohallinnolle, on katsottava EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi, jos

                           —

                           korvauksen taso ylittää sen, mikä on tarpeen, jotta voidaan kattaa kaikki ne kustannukset tai osa niistä kustannuksista, joita julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen aiheuttaa, kun otetaan huomioon kyseisestä toiminnasta saadut tulot ja kyseisten velvoitteiden täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto, ja

                           —

                           korvausta ei ole määritetty tarkastelemalla sellaisia kustannuksia, joita hyvin johdetulle ja asetettujen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisen kannalta riittävillä resursseilla varustetulle keskivertoyritykselle aiheutuisi kyseisten velvoitteiden täyttämisestä, kun otetaan huomioon toiminnasta saadut tulot ja kyseisten velvoitteiden täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto.

      (1)  EUVL C 7, 10.1.2004.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 30 päivänä toukokuuta 1995, asiassa T-556/93, Monique Saby vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstöasia - työtapaturma ja ammattitauti - Tapaturma-asian uudelleen käsittely ja sairaskulujen täydellinen korvaaminen)

text:
8.7.95               no                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 174/7
                                           ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                             SARL, 1 , rue Glesener, vastaan Euroopan yhteisöjen komis
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                               sio ( asiamies : Gianluigi Valsesia ), jossa vaaditaan toisaalta
                 30 päivänä toukokuuta 1995 ,                        julistamaan mitättömäksi komission 17 päivänä elokuuta
                                                                     1993 tekemä päätös olla korvaamatta kotipaikan ja asema
asiassa T-556/93 , Monique Saby vastaan Euroopan yhtei              paikan välillä tehdyn matkan aikana kantajan aviopuoli
                       söjen komissio (')                            solle lentomatkatavaran ylipainosta aiheutuneita kuluja ja
 (Henkilöstöasia — työtapaturma ja ammattitauti — Tapa              toisaalta velvoittamaan komissio korvaamaan mainitut
turma-asian uudelleen käsittely ja sairaskulujen täydellinen         kulut, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                          korvaaminen)                               ( neljäs jaosto ), toimien kokoonpanossa puheenjohtaja M.
                          ( 95/C 174/ 11                             K. Lenaerts , tuomarit R. Schintgen ja R. García-Valdecasas ,
                                                                     kirjaaja : B. Pastor, on antanut 1 7 päivänä toukokuuta 1 995
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :
Asiassa T-556/93 , Monique Saby, Euroopan yhteisöjen
komission entinen virkamies, edustajinaan asianajajat
Merete Turlin ja Aloyse May, Luxemburg, prosessiosoite               1 ) Komission 17 päivänä elokuuta 1993 tekemä päätös
asianajotoimistossaan , 31 , Grand-rue, vastaan yhteisöjen                julistetaan mitättömäksi.
komissio ( asiamiehinä : Ana Maria Alves Vieira ja Alberto
Dal Ferro ), jossa vaaditaan ensisijaisesti julistamaan mität
                                                                     2 ) Komissio velvoitetaan suorittamaan kantajalle 22 800
tömäksi komission 3 päivänä elokuuta 1993 tekemä päätös,
                                                                          BEF ja sille 8 prosenttia korkoa vuodessa 17.8.1993
jolla hylättiin kantajan 3 päivänä toukokuuta 1993 esittämä               lukien edellä mainitun summan varsinaiseen maksamis
vaatimus siitä , että hänen tapaturma-asiansa käsiteltäisiin              päivään saakka.
uudelleen ja että hänelle korvattaisiin täydellisesti hänen
paranemiselleen ja kuntoutumiselleen tarpeellisista hoi
doista aiheutuneet sairas- ja terveydenhoitokulut Euroopan           3 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan kaikki oikeuden
yhteisöjen virkamiesten henkilöstösäännön 73 artiklan                     käyntikulut.
mukaisesti , korotettuina 8,5 prosentin viivästyskoroilla
1.7.1991 lukien ; ja toissijaisesti asettamaan uusi lääketie
teellinen toimikunta , jonka tehtävänä on antaa lausunto             (') EYVL N:o C 218 , 6.8.1994
asianomaisten hoitojen ja tapaturman välisestä kausaali
suhteesta , joka oikeuttaa siihen liittyvien sairas- ja tervey
denhoitokulujen täydelliseen korvaamiseen, sekä että kan
tajalle maksettaisiin henkilöstösäännön 73 artiklassa
määrätty korvaus, Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeu
sasteen tuomioistuin ( ensimmäinen jaosto ), toimien koko
onpanossa jaoston puheenjohtaja J. L. Cruz Vilaça ja
tuomarit A. Kalogeropoulos ja V. Tiili ; kirjaaja : J. Palacio            YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
Gonzalez, on antanut 30.5.1995 tuomion , jonka tuomio                   TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS,
lauselma on seuraava :
                                                                                17 päivänä toukokuuta 1995 ,
1 ) Kanne hylätään.
                                                                     asiassa T-102/95 R, Jean-Pierre Aubineau vastaan Eu
2 ) Osapuolet vastaavat          omista    oikeudenkäyntikulu                          roopan yhteisöjen komissio
     istaan .
                                                                                ( 95 /C 174/ 13 )
(!) HY VL N:o C 334 , 9.12.1993
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli : ranska)
    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                              Asiassa T-102/95 R, Euroopan yhteisöjen komission väliai
                 17 päivänä toukokuuta 1995 ,                       kainen työntekijä Jean-Pierre Aubineau ( kotipaikka Bryssel ,
asiassa T-241 /94 , Friedrich Nagel vastaan Euroopan yhtei         edustajinaan asianajajat Georges Vandersanden ja Laure
                       söjen komissio (')                           Levi , Bryssel ) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asia
                                                                    miehinään Joseph Griesmar ja Denis Waelbroeck ), jossa
(Henkilöstöasia — Vuosiloma — Matkakulut — Matkata                 kantaja vaatii , että Ispran yhteisen tutkimuskeskuksen
             varoiden ylipainosta aiheutuvat kulut)                 pääjohtajan 27.2.1995 päivättyyn ilmoitukseen sisältyvän
                         ( 95 /C 174/ 12 )                          sellaisen päätöksen täytäntöönpanoa lykätään, joka koski
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      kantajan siirtämistä viran puolesta Ispraan ISEI:n ( Institut
                                                                    d'Ingénierie des Systèmes et de l'Informatique ) pääjohtajan
Asiassa T-241 /94 , Friedrich Nagel , Euroopan yhteisöjen           neuvonantajaksi, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui
komission virkamies , edustajanaan asianajaja Nicolas               men presidentti on antanut 17.5.199 5 määräyksen, jonka
Lhoëst, Bryssel , prosessiosoite Luxemburgissa Myson                määräysosa on seuraava :


title: Asia C-408/12 P: Valitus, jonka YKK Corp. YKK Holding Europe BV ja YKK Stocko Fasteners GmbH ovat tehneet 5.9.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-448/07, YKK Corp., YKK Holding Europe BV ja YKK Stocko Fasteners GmbH v. Euroopan komissio, 27.6.2012 antamasta tuomiosta

text:
               10.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 343/10

         Valitus, jonka YKK Corp. YKK Holding Europe BV ja YKK Stocko Fasteners GmbH ovat tehneet 5.9.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-448/07, YKK Corp., YKK Holding Europe BV ja YKK Stocko Fasteners GmbH v. Euroopan komissio, 27.6.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-408/12 P)
   2012/C 343/12
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: YKK Corp., YKK Holding Europe BV ja YKK Stocko Fasteners GmbH (edustajat: asianajajat D. Arts, W. Devroe, E. Winter ja F. Miotto)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat unionin tuomioistuinta

               —

               Kumoamaan yleisen tuomioistuimen asiassa T-448/07, YKK Corp., YKK Holding Europe BV ja YKK Stocko Fasteners GmbH vastaan Euroopan komissio, 27.6.2012 antaman tuomion

               —

               Kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 artiklan 1 ja 3 kohdan valittajia koskevin osin ja/tai alentamaan sakkoja

               —

               Velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut yleisessä ja tässä tuomioistuimessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat väittävät valituksensa tueksi, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se ei ole asianmukaisesti esittänyt syitä sille, että se hylkäsi valittajien väitteen sakon perusmäärän kohtuuttomuudesta, minkä vuoksi valittajien on mahdotonta tietää, hylkäsikö kyseinen tuomioistuin niiden väitteen sillä perusteella, että komissio a) oli riittävästi ottanut huomioon rikkomisen vaikutukset markkinoihin, vai b) ei ollut ottanut huomioon rikkomisen vaikutuksia markkinoihin, koska sen ei tarvinnut näin tehdä. Toiseksi jos kävisi ilmi, että yleinen tuomioistuin on päättänyt, että komissio oli ottanut riittävästi huomioon rikkomisen vaikutukset markkinoihin, valittajat väittävät, että näin menetellessään yleinen tuomioistuin on tulkinnut väärin riidanalaista päätöstä ja rikkonut unionin oikeutta, erityisesti asetuksen N:o 1/2003 (1) 23 artiklan 2 ja 3 kohtaa, sekä unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä, jossa edellytetään, että komission on — jos se pitää asianmukaisena ottaa huomioon rikkomisen vaikutukset markkinoihin, jotta se voi korottaa sakon perusmäärää enemmän kuin suuntaviivoissa (2) vahvistetulla 20 miljoonalla eurolla — on esitettävä erityinen, uskottava ja asianmukainen näyttö sen tueksi, että rikkominen on todella vaikuttanut kilpailuun kyseisillä markkinoilla. Kolmanneksi jos kävisi ilmi, että yleinen tuomioistuin on päättänyt, ettei komissio ollut ottanut huomioon rikkomisen vaikutuksia markkinoihin, koska sen ei tarvinnut näin tehdä, valittajat väittävät, että näin menetellessään yleinen tuomioistuin on rikkonut unionin oikeutta, jonka mukaan kansalliseen ja unionin oikeuteen perustuvien seuraamusten on oltava todellisia ja varoittavia, minkä lisäksi niiden on oltava oikeassa suhteessa rikkomiseen.
   Toisessa valitusperusteessaan valittajat väittävät, ettei yleinen tuomioistuin ole asianmukaisesti perustellut, miksi se hylkäsi valittajien väitteen siitä, ettei komissio ollut soveltanut vuoden 2002 yhteistyötiedonantoa. Valittajat väittävät, että valituksenalaisessa tuomiossa tulkitaan joka tapauksessa väärin unionin oikeutta, erityisesti lex mitior -periaatetta, jonka mukaan lievempää lakia on sovellettava taannehtivasti.
   Kolmannessa valitusperusteessaan valittajat väittävät, että yleinen tuomioistuin on rikkonut asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohtaa ja siihen olennaisesti liittyvää suhteellisuusperiaatetta, rangaistusten henkilökohtaisuutta koskevaa periaatetta ja että se on loukannut periaatetta, jonka mukaan yritykselle voidaan määrätä seuraamuksia vain sen syyksi luetusta toiminnasta, ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, koska se on hylännyt valittajien väitteen siitä, että komissio oli soveltanut väärin sakon 10 prosentin enimmäismäärää suhteessa BWA:n yhteistyöhön sen ajanjakson osalta, joka edelsi Stockon myyntiä YKK:lle, minkä vuoksi Stockon on katsottu olleen yksin ja yksinomaan vastuussa rikkomisesta.
   Neljännessä valitusperusteessaan valittajat väittävät, että koska yleinen tuomioistuin on hylännyt valittajien väitteen, jonka mukaan komissio oli riidanalaisessa päätöksessä soveltanut väärin kerrointa Stockon myyntiä edeltävän ajanjakson osalta, sen perustelut olivat epäasianmukaisia ja että joka tapauksessa se on rikkonut asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 1 kohtaa, vakiintunutta periaatetta, jonka mukaan rangaistusten on oltava henkilökohtaisia ja siihen liittyvää suhteellisuusperiaatetta kuten myös yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, kun se on hyväksynyt sen, että varoittavuuden lisääminen oli perusteltua sen ajanjakson osalta, joka edelsi Stockon myyntiä YKK:lle, minkä vuoksi Stockon on katsottu olleen yksin ja yksinomaan vastuussa rikkomisesta.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1).

      (2)  Suuntaviivat asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan ja EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan 5 kohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennassa (EYVL 1998 C 9, s. 3).


title: Asia T-557/11: Kanne 24.10.2011 — Elsid ym. v. komissio

text:
               17.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 370/29

         Kanne 24.10.2011 — Elsid ym. v. komissio
   (Asia T-557/11)
   2011/C 370/48
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Elsid SA (Titu, Romania), ESD-SIC BV (Delfzijl, Alankomaat), ESK-SIC GmbH (Frechen, Saksa) ja Navarro SIC, SA (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja B. Evtimov)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan piikarbidin tuontiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepanoa koskevan pyynnön epäämisestä 24.8.2011 annetun komission päätöksen K(2011) 5934 lopullinen ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat, jotka painottavat sitä, että perusasetuksen (1) 11 artiklan 2 kohtaa on sovellettu virheellisesti, vetoavat kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että

                           —

                           SEU 5 artiklan 4 kohdan mukaista suhteellisuusperiaatetta on loukattu. Samanaikaisesti tai vaihtoehtoisesti komissio on tehnyt ilmeisiä arviointivirheitä soveltaessaan sellaisia näyttöä koskevia vaatimuksia, jotka ovat korkeampia kuin ne, jotka riittävät siihen, että voimassaolon päättymistä koskevaa tarkastelua koskeva pyyntö voidaan hyväksyä.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että

                           —

                           hyvän hallinnon periaatetta on loukattu ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklaa on rikottu. Samanaikaisesti tai vaihtoehtoisesti komissio on tehnyt ilmeisiä arviointivirheitä katsoessaan, että Kiinasta Yhdysvaltoihin viedyt tuotteet eivät olleet verrattavissa unionin tuotannonalan tuotteisiin EU:ssa, ja päätellessään virheellisesti, ettei siitä, että Kiinasta Yhdysvaltoihin vietyjen tuotteiden hinnat olivat alhaisemmat kuin unionin tuotannonalan hinnat EU:ssa, todennäköisesti aiheutunut polkumyynnin ja vahingon toistumista.

      (1)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009 (EUVL L 343, s. 51).


title: Yhteisöjen Tuomioistuimen Tuomio (kuudes jaosto) 1 päivänä lokakuuta 2002 asiassa C-167/00 (Oberster Gerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Verein für Konsumenteninformation vastaan Karl Heinz Henkel (Brysselin yleissopimus – 5 artiklan 3 kohta – Toimivalta sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta koskevassa asiassa – Preventiivinen kieltokanne – Kuluttajansuojayhdistys, joka vaatii, että liikkeenharjoittajaa kielletään käyttämästä kohtuuttomia ehtoja kuluttajasopimuksissa)

text:
C 289/2                  FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             23.11.2002
S. von Bahr, D. A. O. Edward, A. La Pergola ja M. Wathelet                  (EYVL L 388, s. 1), Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin
(esittelevä tuomari), julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: apu-          tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkir-
laiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 3.10.2002 tuomion,                 jaan 26 päivänä toukokuuta 1989 tehdyllä yleissopimuksella
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                           (EYVL L 285, s. 1) ja Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja
                                                                            Ruotsin kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen yleissopimuk-
EY:n perustamissopimuksen 59 artiklaa (josta on muutettuna tullut           seen ja pöytäkirjaan 29 päivänä marraskuuta 1996 tehdyllä
EY 49 artikla) on tulkittava niin, että se on esteenä sellaiselle           yleissopimuksella (EYVL 1997, C 15, s. 1), yhteisöjen tuomiois-
jäsenvaltion verosääntelylle, jolla rajoitetaan oikeutta vähentää tulo-     tuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
verotuksessa sellaisia vapaaehtoisen eläkevakuutuksen maksuja, jotka        johtaja F. Macken sekä tuomarit C. Gulmann, J.-P. Puissochet,
on maksettu muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneille eläkkeiden tar-        R. Schintgen (esittelevä tuomari) ja J. N. Cunha Rodrigues,
joajille, tai estetään kokonaan tällaisten maksujen vähentäminen            julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: hallintovirkamies
mutta jossa samalla annetaan oikeus vähentää sellaisia vapaaehtoisen        M.-F. Contet, on antanut 1.10.2002 tuomion, jonka tuomio-
eläkevakuutuksen maksuja, jotka on maksettu ensin mainittuun                lauselma on seuraava:
jäsenvaltioon sijoittautuneille laitoksille, jos näiden ulkomaisten
eläkkeen tarjoajien maksamat eläkkeet eivät ole tämän verosääntelyn         Tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksi-
mukaan samalla verovapaita.                                                 tyisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968 allekirjoite-
                                                                            tun yleissopimuksen toimivaltamääräyksiä, sellaisena kuin yleissopi-
                                                                            mus on muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-
( 1) EYVL C 176, 24.6.2000.
                                                                            Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymi-
                                                                            sestä kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 9 päivänä lokakuuta
                                                                            1978 tehdyllä yleissopimuksella, Helleenien tasavallan liittymisestä
                                                                            kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 25 päivänä lokakuuta
                                                                            1982 tehdyllä yleissopimuksella, Espanjan kuningaskunnan ja
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   Portugalin tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen ja
                                                                            pöytäkirjaan 26 päivänä toukokuuta 1989 tehdyllä yleissopimuksel-
                           (kuudes jaosto)                                  la ja Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningas-
                                                                            kunnan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan
                     1 päivänä lokakuuta 2002                               29 päivänä marraskuuta 1996 tehdyllä yleissopimuksella, on
                                                                            tulkittava siten, että preventiivinen kanne, jonka kuluttajansuojayh-
asiassa C-167/00 (Oberster Gerichtshofin esittämä ennak-                    distys on nostanut, jotta liikkeenharjoittajaa kiellettäisiin käyttämästä
koratkaisupyyntö), Verein für Konsumenteninformation                        kohtuuttomaksi katsottuja ehtoja yksityisten kanssa tekemissään
                   vastaan Karl Heinz Henkel ( 1)                           sopimuksissa, koskee kyseisen yleissopimuksen 5 artiklan 3 kohdassa
                                                                            tarkoitettua sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta koske-
(Brysselin yleissopimus – 5 artiklan 3 kohta – Toimivalta                   vaa asiaa.
sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta koske-
vassa asiassa – Preventiivinen kieltokanne – Kuluttajansuo-                 (1 ) EYVL C 192, 8.7.2000.
jayhdistys, joka vaatii, että liikkeenharjoittajaa kielletään
   käyttämästä kohtuuttomia ehtoja kuluttajasopimuksissa)
                          (2002/C 289/03)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (ensimmäinen jaosto)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                            3 päivänä lokakuuta 2002
                                                                            asiassa C-347/00 (Juzgado de lo Social n 3 de Orensen
Asiassa C-167/00, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on                  esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Ángel Barreira Pérez
saattanut yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi tuomiois-                vastaan Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS),
tuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityis-                      Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) (1)
oikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968 allekirjoi-
tetun yleissopimuksen tulkitsemisesta yhteisöjen tuomioistui-               (Asetus N:o 1408/71 – Asetuksen 1 artiklan r ja s alakohta
messa 3 päivänä kesäkuuta 1971 tehdyn pöytäkirjan nojalla                   ja 46 artiklan 2 kohta – Eläkeoikeuksien myöntäminen
saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole-               – Ennen vakuutustapahtuman toteutumista täyttyneet va-
vassa asiassa Verein für Konsumenteninformation ja Karl                              kuutuskaudet – Laskennalliset maksukaudet)
Heinz Henkel ennakkoratkaisun edellä mainitun 27 päivänä
                                                                                (2002/C 289/04)
syyskuuta 1968 allekirjoitetun yleissopimuksen (EYVL 1972,
L 299, s. 32) 5 artiklan 3 kohdan tulkinnasta, sellaisena                                        (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
kuin yleissopimus on muutettuna Tanskan kuningaskunnan,
Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen               (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen ja                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
pöytäkirjaan 9 päivänä lokakuuta 1978 tehdyllä yleissopimuk-
sella (EYVL L 304, s. 1 ja muutettuna s. 77), Helleenien
tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkir-            Asiassa C-347/00, jonka Juzgado de lo Social n 3 de Orense
jaan 25 päivänä lokakuuta 1982 tehdyllä yleissopimuksella                   (Espanja) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen