title: Asia C-64/04: Euroopan yhteisöjen komission 13.2.2004 Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/20

         Euroopan yhteisöjen komission 13.2.2004 Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-64/04)
   (2004/C 94/42)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 13.2.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat T. van Rijn ja B. Doherty, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, että Yhdistynyt kuningaskunta on rikkonut yhteisön järjestelmän perustamisesta kalastuslisensseihin sisällytettäviä vähimmäistietoja koskevien sääntöjen vahvistamiseksi 20 päivänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3690/93 (1) 5 artiklaa, koska se on jättänyt peruuttamatta CLEOPATRA- ja OCEAN QUEST -nimisten kalastusalusten kalastuslisenssit sen jälkeen, kun kyseiset alukset siirrettiin pysyvästi Argentiinaan;

               —

               velvoittaa Yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Yhdistynyt kuningaskunta on jättänyt peruuttamatta kahden kalastusaluksen kalastuslisenssit sen jälkeen, kun kyseiset alukset siirrettiin Argentiinaan. Edellä mainittuja lisenssejä on käytetty uudelleen muita aluksia varten.
   Komissio katsoo, että aluksen pysyvä siirto Argentiinaan voidaan samaistaa asetuksen N:o 3690/93 5 artiklassa tarkoitettuun toiminnan pysyvään lopettamiseen. Komissio väittää näin ollen, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut edellä mainitun artiklan mukaista velvoitettaan peruuttaa kalastuslisenssit aluksilta, jotka ovat lopettaneet kalastustoiminnan lopullisesti.

      (1)  EYVL 1993, L 341, s. 93.


title: Asia T-589/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.11.2012 — Phonebook of the World v. SMHV — Seat Pagine Gialle (PAGINE GIALLE) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki PAGINE GIALLE — Ehdottomat hylkäysperusteet — Kuvailevuus — Erottamiskyvyn puuttuminen — Kyse ei ole merkeistä tai merkinnöistä, jotka ovat tulleet tavanomaisiksi — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b – d alakohta — Käytön perusteella saavutettu erottamiskyky — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohta)

text:
               12.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.11.2012 — Phonebook of the World v. SMHV — Seat Pagine Gialle (PAGINE GIALLE)
   (Asia T-589/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki PAGINE GIALLE - Ehdottomat hylkäysperusteet - Kuvailevuus - Erottamiskyvyn puuttuminen - Kyse ei ole merkeistä tai merkinnöistä, jotka ovat tulleet tavanomaisiksi - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b – d alakohta - Käytön perusteella saavutettu erottamiskyky - Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohta)
   2013/C 9/64
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Phonebook of the World (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja A. Bertrand)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: P. Bullock)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Seat Pagine Gialle SpA (Milano, Italia) (edustaja: asianajaja F. Jacobacci)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 4.8.2011 antamasta päätöksestä (asia R 1541/2010-2), joka koskee Phonebook of the Worldin ja Seat Pagine Gialle SpA:n välistä mitättömyysmenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Phonebook of the World velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 32, 4.2.2012.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto), 11 päivänä joulukuuta 1997, asiassa C-83/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivin 92/43/ETY täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
C 55/6                  FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        20.2.98
voston direktiivillä 85/303/ETY, 10 artiklaa on tulkittava                direktiiviä 69/335/ETY, sellaisena kuin se on muutet-
siten, ettei se ole esteenä ajoneuvojen rekisteröintitodistuk-            tuna pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä
sista suoritettavan alueellisen maksun kaltaisten maksujen                veroista annetun direktiivin 7 artiklan 1 kohdan
kantamiselle.                                                             b alakohdan mukaisen pääoman hankintaveron alen-
                                                                          netun verokannan soveltamisalan muuttamisesta yhti-
(1) EYVL C 64, 2.3.1996.
                                                                          öiden tiettyjen rakennemuutosten hyväksi 9 päivänä
                                                                          huhtikuuta 1973 annetulla neuvoston direktiivillä 73/
                                                                          79/ETY, pääoman hankintaveron yhteisen verokannan
                                                                          vahvistamisesta 9 päivänä huhtikuuta 1973 annetulla
                                                                          neuvoston direktiivillä 73/80/ETY, direktiivin 69/335/
                                                                          ETY 5 artiklan 2 kohdan muuttamisesta 7 päivänä
                                                                          marraskuuta 1974 annetulla neuvoston direktiivillä
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                    74/553/ETY ja direktiivin 69/335/ETY muuttamisesta
                                                                          10 päivänä kesäkuuta 1985 annetulla neuvoston direk-
                         (kuudes jaosto),                                 tiivillä 85/303/ETY, on tulkittava siten, ettei se sovellu
                 11 päivänä joulukuuta 1997,                              kiinteistön mahdolliseen arvonnousuun kohdistuvaan
                                                                          kansalliseen veroon, kun tämä arvonnousu todetaan
asiassa C-42/96 (Tribunale civile e penale di Venezian                    sijoitettaessa kyseinen kiinteä omaisuus apporttina
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), SocietaÁ Immobiliare SIF                 pääomayhtiöön. Sen sijaan direktiivi 69/335/ETY, sel-
 SpA vastaan Amministrazione delle Finanze dello Stato (1)                laisena kuin se on muutettuna, soveltuu rekisteröinti-
                                                                          veroon, kirjaamisveroon ja kiinteistökirjaveroon.
  (Direktiivi 69/335/ETY Ð Kiinteä omaisuus apporttina)
                           (98/C 55/09)                             2. Direktiivin 69/335/ETY, sellaisena kuin se on muutet-
                                                                          tuna, 12 artiklaa on tulkittava siten, että siinä oikeute-
                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)                           taan jäsenvaltio kyseisen direktiivin 10 artiklassa sää-
                                                                          detystä kiellosta poiketen kantamaan rekisteröintive-
                                                                          ron, kirjaamisveron ja kiinteistökirjaveron kaltaisia
                                                                          veroja, kun pääomayhtiön pääoman korottaminen
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                          toteutetaan käyttämällä apporttina kiinteää omai-
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                          suutta, edellyttäen että nämä verot eivät ole korkeam-
                                                                          pia kuin ne, joita vastaavista liiketoimista on suoritet-
Asiassa C-42/96, jonka Tribunale civile e penale di Venezia               tava kyseisiä veroja kantavassa jäsenvaltiossa.
(Italia) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artik-
lan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saa-           (1) EYVL C 108, 13.4.1996.
dakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole-
vassa asiassa SocietaÁ Immobiliare SIF SpA vastaan Ammi-
nistrazione delle Finanze dello Stato ennakkoratkaisun
pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista
17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktii-
vin 69/335/ETY (EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25) tulkin-
                                                                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
nasta, sellaisena kuin tämä direktiivi on muutettuna pää-
oman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista anne-                                    (viides jaosto),
tun direktiivin 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisen                               11 päivänä joulukuuta 1997,
pääoman hankintaveron alennetun verokannan soveltamis-
alan muuttamisesta yhtiöiden tiettyjen rakennemuutosten             asiassa C-83/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
hyväksi 9 päivänä huhtikuuta 1973 annetulla neuvoston                                    Saksan liittotasavalta (1)
direktiivillä 73/79/ETY (EYVL L 103, 18.4.1973, s. 13),
                                                                    (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Ð Direk-
pääoman hankintaveron yhteisen verokannan vahvistami-
                                                                            tiivin 92/43/ETY täytäntöönpanon laiminlyönti)
sesta 9 päivänä huhtikuuta 1973 annetulla neuvoston
direktiivillä 73/80/ETY (EYVL L 103, 18.4.1973, s. 15),                                        (98/C 55/10)
direktiivin 69/335/ETY 5 artiklan 2 kohdan muuttamisesta
7 päivänä marraskuuta 1974 annetulla neuvoston direktii-
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
villä 74/553/ETY (EYVL L 303, 3.11.1974, s. 9) ja direk-
tiivin 69/335/ETY muuttamisesta 10 päivänä kesäkuuta
1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY (EYVL                 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
L 156, 15.6.1985, s. 23), yhteisöjen tuomioistuin, toimien               yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Ragnemalm
(esittelevä tuomari) sekä tuomarit G. F. Mancini ja G.
Hirsch, julkisasiamies: G. Cosmas, kirjaaja: hallintovirka-         Asiassa C-83/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
mies L. Hewlett, on antanut 11.12.1997 tuomion, jonka               henä Götz zur Hausen), vastaan Saksan liittotasavalta
tuomiolauselma on seuraava:                                         (asiamiehinä Ernst Röder ja Bernd Kloke), jossa kantaja
                                                                    vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Saksan
                                                                    liittotasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuk-
1. Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista          sen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut sääde-
     17 päivänä heinäkuuta 1969 annettua neuvoston                  tyssä määräajassa luontotyyppien sekä luonnonvaraisen
 ---pagebreak--- 20.2.98                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 55/7
eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta           marit J. C. Moitinho de Almeida, D. A. O. Edward, J.-P.
1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (EYVL                 Puissochet ja L. Sevón, julkisasiamies: N. Fennelly, kir-
L 206, 22.7.1992, s. 7) noudattamisen edellyttämiä lakeja,         jaaja: R. Grass, on antanut 11.12.1997 tuomion, jonka
asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, yhteisöjen tuomiois-       tuomiolauselma on seuraava:
tuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
puheenjohtaja C. Gulmann (esittelevä tuomari) sekä tuo-            1. Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut
marit M. Wathelet, J. C. Moitinho de Almeida, J.-P. Puis-
sochet ja L. Sevón, julkisasiamies: N. Fennelly, kirjaaja: R.           Ð vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja
Grass, on antanut 11.12.1997 tuomion, jonka tuomiolau-                      merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallin-
selma on seuraava:                                                          nollisten määräysten lähentämisestä annetun neu-
                                                                            voston direktiivin 67/548/ETY mukauttamisesta
1. Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut luontotyyp-                    tekniikan kehitykseen yhdeksännentoista kerran
     pien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suo-                 1 päivänä syyskuuta 1993 annetun komission
     jelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvos-                     direktiivin 93/72/ETY ja
     ton direktiivin 92/43/ETY 23 artiklan mukaisia vel-
     voitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä                    Ð direktiivin 67/548/ETY mukauttamisesta teknii-
     määräajassa direktiivin noudattamisen edellyttämiä                     kan kehitykseen kahdennenkymmenennen kerran
     lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.                        11 päivänä marraskuuta 1993 annetun komission
                                                                            direktiivin 93/101/EY
2. Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
                                                                        mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut sääde-
     denkäyntikulut.
                                                                        tyissä määräajoissa kaikkia kyseisten direktiivien nou-
                                                                        dattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnolli-
(1) EYVL C 108, 5.4.1997.                                               sia määräyksiä.
                                                                   2. Belgian kuningaskunta           velvoitetaan korvaamaan
                                                                        oikeudenkäyntikulut.
                                                                   (1) EYVL C 199, 28.6.1997.
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                         (viides jaosto),
                 11 päivänä joulukuuta 1997,
asiassa C-190/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                   Belgian kuningaskunta (1)                              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Ð Direk-                                   (kuudes jaosto),
tiivien 93/72/ETY ja 93/101/EY määräajassa tapahtuvan
                                                                                16 päivänä joulukuuta 1997,
                täytäntöönpanon laiminlyönti)
                                                                   asiassa C-316/96, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                          (98/C 55/11)
                                                                                Italian tasavalta (1)
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Ð Direk-
                                                                   tiivit 93/53/ETY, 93/54/ETY, 93/113/EY ja 93/114/EY
                                                                   Ð Laiminlyönti panna direktiivi täytäntöön säädetyssä
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                                     määräajassa)
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                (98/C 55/12)
Asiassa C-190/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
henään Götz zur Hausen) vastaan Belgian kuningaskunta                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(asiamiehenään Jan Devadder), jossa kantaja vaatii yhtei-
söjen tuomioistuinta toteamaan, että Belgian kuningskunta             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
ei ole noudattanut vaarallisten aineiden luokitusta, pak-              yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
kaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hal-
linnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston           Asiassa C-316/96, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
direktiivin 67/548/ETY mukauttamisesta tekniikan kehi-             henään Paolo Ziotti) vastaan Italian tasavalta (asiamiehe-
tykseen yhdeksännentoista kerran 1 päivänä syyskuuta               nään professori Umberto Leanza, avustajanaan Oscar Fiu-
1993 annetun komission direktiivin 93/72/ETY (EYVL                 mara), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta totea-
L 258, 16.10.1993, s. 29) ja direktiivin 67/548/ETY                maan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut yhteisön
mukauttamisesta tekniikan kehitykseen kahdennenkymme-              vähimmäistoimenpiteistä tiettyjen kalatautien torjumiseksi
nennen kerran 11 päivänä marraskuuta 1993 annetun                  24 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin
komission direktiivin 93/101/EY (EYVL L 13, 15.1.1994,             93/53/ETY (EYVL L 175, 19.7.1993, s. 23), eläinten ter-
s. 1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaik-       veyttä koskevista edellytyksistä saatettaessa vesiviljeltyjä
kia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,        eläimiä ja tuotteita markkinoille annetun direktiivin 91/
asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, yhteisöjen tuomiois-       67/ETY muuttamisesta 24 päivänä kesäkuuta 1993 anne-
tuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston               tun neuvoston direktiivin 93/54/ETY (EYVL L 175,
puheenjohtaja C. Gulmann (esittelevä tuomari) sekä tuo-            19.7.1993, s. 34), rehuissa olevien entsyymien, mikro-


title: Asia T-751/16: Kanne 28.10.2016 – Confédération Nationale du Crédit Mutuel v. EKP

text:
               9.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/42

         Kanne 28.10.2016 – Confédération Nationale du Crédit Mutuel v. EKP
   (Asia T-751/16)
   (2017/C 006/53)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Confédération Nationale du Crédit Mutuel (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja M. Grégoire)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 263 artiklan perusteella 24.8.2016 annetun Euroopan keskuspankin päätöksen, joka koskee Crédit Mutuelin hakemusta, että vastuita julkiselle sektorille ei otettaisi huomioon vähimmäisomavaraisuusasteen laskennassa asetuksen (EU) N:o 575/2013 429 artiklan 14 kohdan mukaisesti Crédit Mutuelin ja kaikkien konserniin kuuluvien yksiköiden, joihin vähimmäisomavaraisuusastetta sovelletaan, osalta (ECB/SSM/2016 – 9695000CG7B84NLR5984/92)

               —

               velvoittamaan Euroopan keskuspankin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu toimivallan ylittämiseen riidanalaisen päätöksen osalta. Kantajan mukaan Euroopan keskuspankilla (EKP) on ainoastaan toimivalta selvittää vaadittujen edellytysten konkreettisen soveltamisen varmistamiseksi mutta vahvistamatta niitä tai arvioimatta niiden merkityksellisyyttä, täyttyvätkö edellytykset, jotta laitokselle voidaan myöntää poikkeus vähimmäisomavaraisuusasteen laskentaa koskevista säännöistä, sellaisina kuin komissio on vahvistanut ne lopullisesti ja täsmällisesti yksinomaisen toimivallan perusteella delegoidulla asetuksella, jolla on tarkoitus ottaa huomioon Euroopan unionin pankki- ja rahoitusmaailman erityispiirteet.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka on esitetty toissijaisesti ja perustuu siihen, että EKP on tehnyt riidanalaisessa päätöksessä oikeudellisen virheen. Kantajan mukaan koska vastuut julkiselle sektorille rinnastetaan vastuisiin keskushallinnolle, niiden on katsottava olevan täysin riskittömiä, kun ne merkitään kansalliseen valuuttaan.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka on esitetty toissijaisesti ja perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen. Kantajan mukaan riidanalainen päätös on ilmeisen soveltumaton toiminnan vakautta koskevilla vaatimuksilla tavoiteltuihin päämääriin nähden, kun otetaan huomioon säänneltyjen säästöjen erityispiirteet; lisäksi päätös on sen mukaan ilmeisen suhteeton siitä kyseiselle laitokselle aiheutuvien negatiivisten seurausten vuoksi.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu perusteluvelvollisuuden ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen, koska EKP ei ole tutkinut eikä ottanut huomioon kaikkia asian kannalta merkityksellisiä seikkoja.


title: Asia C-506/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 19.9.2006 (Cour administrativen (Luxemburg) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Graham J. Wilson v. Ordre des Avocats du Barreau de Luxembourg (Sijoittautumisvapaus — Direktiivi 98/5/EY — Asianajajan ammatin pysyvä harjoittaminen muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa ammatillinen pätevyys on hankittu — Vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen luetteloon merkitsemisen edellytykset — Vastaanottavan jäsenvaltion kielten taidon ennakkovalvonta — Kansallisen oikeuden mukainen muutoksenhakukeino)

text:
               18.11.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/11

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 19.9.2006 (Cour administrativen (Luxemburg) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Graham J. Wilson v. Ordre des Avocats du Barreau de Luxembourg
   (Asia C-506/04) (1)

   (Sijoittautumisvapaus - Direktiivi 98/5/EY - Asianajajan ammatin pysyvä harjoittaminen muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa ammatillinen pätevyys on hankittu - Vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen luetteloon merkitsemisen edellytykset - Vastaanottavan jäsenvaltion kielten taidon ennakkovalvonta - Kansallisen oikeuden mukainen muutoksenhakukeino)
   (2006/C 281/17)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Cour administrative
   Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Graham J. Wilson

      Vastapuoli: Ordre des Avocats du Barreau de Luxembourg
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Cour administrative (Luxemburg) — Asianajajan ammatin pysyvän harjoittamisen helpottamisesta muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa ammatillinen pätevyys on hankittu, 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/5/EY (EYVL L 77, s. 36) tulkinta — Velvollisuus säätää kansallisen oikeuden mukaisesta tuomioistuimeen tehtävästä muutoksenhausta päätökseen, jolla evätään asianajajayhteisöön pääsy sellaiselta asianajajalta, joka harjoittaa ammattiaan alkuperäistä ammattinimikettään käyttäen — Muutoksenhaku Conseil Disciplinaire et Administratif du barreaussa — Kansallinen lainsäädäntö, jossa tehdään asianajajayhteisöön pääsy riippuvaiseksi suullisesta kokeesta, jonka tarkoituksena on varmistaa vastaanottavan jäsenvaltion virallisten kielten osaaminen
   Tuomiolauselma

               1)

               Asianajajan ammatin pysyvän harjoittamisen helpottamisesta muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa ammatillinen pätevyys on hankittu, 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/5/EY 9 artiklaa on tulkittava siten, että sen kanssa on ristiriidassa muutoksenhakumenettely, jonka yhteydessä kyseisen direktiivin 3 artiklan mukaisen luetteloon merkitsemisen epäävä päätös on riitautettava ensin elimessä, jonka jäseninä on vain asianajajia, jotka harjoittavat ammattiaan vastaanottavan jäsenvaltion ammattinimikettä käyttäen, ja jonka päätökseen voidaan hakea muutosta elimeltä, jonka jäsenten enemmistö on tällaisia asianajajia, ja kun tämän jäsenvaltion korkeimpaan oikeusasteeseen esitettävän kassaatiovalituksen yhteydessä tuomioistuinvalvonta koskee vain oikeudellisia seikkoja eikä tosiseikkoja.

               2)

               Direktiivin 98/5 3 artiklaa on tulkittava siten, että sen edellytykseksi, että asianajaja merkitään toimivaltaisen kansallisen viranomaisen luetteloon muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa hän on hankkinut pätevyytensä, harjoittaakseen siellä ammattiaan alkuperäistä ammattinimikettään käyttäen, ei voida asettaa vastaanottavan jäsenvaltion kielten taidon ennakkovalvontaa.

      (1)  EUVL C 31, 5.2.2005.


title: Mario Costacurtan 20.3.1998 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-98/96, Mario Costacurta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 22.1.1998 antamasta tuomiosta (Asia C-75/98 P)

text:
30.5.98                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 166/5
Mario Costacurtan 20.3.1998 tekemä valitus Euroopan                Ð Henkilöstösääntöjen 7 artiklan rikkominen.
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kol-
mas jaosto) asiassa T-98/96, Mario Costacurta vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio, 22.1.1998 antamasta tuo-             Ð Luottamuksensuojan periaatteen ja huolenpitovelvoit-
                             miosta                                     teen loukkaaminen.
                        (Asia C-75/98 P)
                         (98/C 166/07)                             Ð Henkilöstösääntöjen 25 ja 101 a artiklan rikkominen.
                                                                   (1) EYVL C 94, 28.3.1998, s. 20.
Mario Costacurta on valittanut 20.3.1998 Euroopan                  (2) EYVL L 13, 18.1.1969, s. 19.
yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asias-
sa T-98/96, Mario Costacurta vastaan Euroopan yhteisö-
jen komissio, 22.1.1998 antamasta tuomiosta. Kantajan
edustaja on asianajaja Albert Rodesch, ja prosessiosoite
Luxemburgissa 7Ð11 route d'Esch.
                                                                   Ajinomoto Co. Inc:n 20.3.1998 tekemä valitus Euroopan
                                                                   yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laa-
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                     jennettu viides jaosto) 18.12.1997 antamasta tuomiosta
                                                                   yhdistetyissä asioissa T-159/94 (1), Ajinomoto Co. Inc.
                                                                   vastaan Euroopan unionin neuvosto, jota tukee Euroopan
Ð kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-                 yhteisöjen komissio, ja T-160/94 (2), The NutraSweet
    teen tuomioistuimen asiassa T-98/96, Mario Costa-              Company vastaan Euroopan unionin neuvosto, jota tukee
    curta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,                                     Euroopan yhteisöjen komissio
    22.1.1998 antaman tuomion (1),                                                         (Asia C-76/98 P)
                                                                                (98/C 166/08)
Ð kumoaa 31.5.1996 tehdyn nimittävän viranomaisen
    päätöksen, jolla kantaja siirrettiin Euroopan yhteisöjen
    virallisten julkaisujen toimistoon,                            Ajinomoto Co. Inc., 15Ð1, Kyobaschi itchome, Chuo-ku,
                                                                   Tokio 104, Japani, on valittanut 20.3.1998 Euroopan
                                                                   yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-
Ð velvoittaa komission korvaamaan molemmissa oikeus-               mäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu viides
    asteissa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut,                      jaosto) 18.12.1997 antamasta tuomiosta yhdistetyissä asi-
                                                                   oissa T-159/94, Ajinomoto Co. Inc. vastaan Euroopan
                                                                   unionin neuvosto, jota tukee Euroopan yhteisöjen komis-
Ð varaa kantajalle oikeuden esittää muita asiaankuuluvia           sio, ja T-160/94, The NutraSweet Company vastaan
    vaatimuksia, erityisesti vahingonkorvauksen osalta.            Euroopan unionin neuvosto, jota tukee Euroopan yhteisö-
                                                                   jen komissio. Valittajan edustajat ovat asianajajat Mario
                                                                   Siragusa, Rooma, ja Till Müller-Ibold, Frankfurt am
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                Main, sekä solicitor Victoria Donaldson, Supreme Court
                                                                   of England and Wales, asianajotoimisto Gleary, Gottlieb,
                                                                   Steen & Hamilton, Bryssel, määräysten mukaisesti. Valit-
Ð Nimittävän viranomaisen puuttuva toimivalta samoin               tajan prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto
    kuin henkilöstösääntöjen 2 ja 4 artiklan ja Euroopan           Marc Loesch, 11 Rue Goethe.
    yhteisön virallisten julkaisujen toimiston perustami-
    sesta tehdyn päätöksen 69/13/Euratom/EHTY/ETY (2)
    16.1.1969, rikkominen: ensimmäisen oikeusasteen tuo-           Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
    mioistuin on katsonut virheellisesti, ettei henkilöstö-
    sääntöjen 4 artiklan rikkomista koskevalla kannepe-
    rusteella ollut merkitystä asian kannalta. Koska riidan-       1. kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
    alaisen päätöksen tehnyt nimittävä viranomainen ei                  teen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-159/94 ja
    ole missään tapauksessa budjettivallan käyttäjä ja                  T-160/94 antaman tuomion ja 27.5.1991 annetun neu-
    koska sillä ei ole toimivaltaa muuttaa henkilöstön                  voston asetuksen (ETY) N:o 1391/91 (3) siltä osin kuin
    määrää kuvaavia taulukoita, sillä ei ole ollut oikeutta             se koskee valittajaa;
    määrätä kantajaa tehtäviin julkaisutoimistoon.
                                                                   2. toissijaisesti kumoaa sekä Euroopan yhteisöjen ensim-
Ð Henkilöstösääntöjen 6 artiklan ja Euroopan yhteisöjen                 mäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asi-
    talousarviosta annetun neuvoston asetuksen rikkomi-                 oissa T-159/94 ja T-160/94 antaman tuomion siltä osin
    nen: ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on vir-                  kuin sillä ei kumottu 27.5.1991 annetun neuvoston
    heellisesti todennut tuomion 34 kohdassa, että ºkuten               asetuksen (ETY) N:o 1391/91 2 artiklaa, jossa sääde-
    komissio on todennut, julkaisutoimiston virat kuuluvat              tään väliaikaisten tullien vakuutena olleiden määrien
    talousarviossa komission henkilöstön määräänº, mikä                 lopullisesta kantamisesta, että kyseisen asetuksen 2
    ei ole pitänyt paikkaansa enää vuodesta 1970 lukien.                artiklan siltä osin kuin se koskee valittajaa;


title: Asia C-456/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 16.11.2006 — Peek & Cloppenburg KG v. Cassina S.p.A.

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/43

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 16.11.2006 — Peek & Cloppenburg KG v. Cassina S.p.A.
   (Asia C-456/06)
   (2006/C 326/87)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesgerichtshof
   Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Peek & Cloppenburg KG

      Vastapuoli: Cassina S.p.A.
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

                           a)

                           Onko kyseessä tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY (1) (jäljempänä tietoyhteiskuntadirektiivi) 4 artiklan 1 kohdan mukainen missä muodossa tahansa tapahtuva levitys yleisölle muulla tavalla silloin, kun kolmannet osapuolet saavat käyttää tekijänoikeudella suojattuja teosten kappaleita ilman, että sellaisten kappaleiden käyttöön luovuttamiseen liittyy määräysvallan tosiasiallinen luovutus?

                           b)

                           Onko kyseessä tietoyhteiskuntadirektiivin 4 artiklan 1 kohdan mukainen levitys myös silloin, kun tekijänoikeudella suojattujen teosten kappaleet ovat julkisesti esillä ilman, että kolmansille osapuolille annetaan mahdollisuutta käyttää sellaisia kappaleita?

               2)

               Jos edeltäviin kysymyksiin vastataan myöntävästi: Voiko tavaroiden vapaan liikkuvuuden suoja estää levitysoikeuden käyttämisen edellä mainituissa tapauksissa, kun esille tuoduilla kappaleilla ei ole tekijänoikeudellista suojaa siinä jäsenvaltiossa, jossa ne on valmistettu ja saatettu markkinoille?

      (1)  EYVL L 167, s. 10.


title: Asia C-55/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka House of Lords (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 9.2.2009 – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs v. Baxi Group Limited

text:
               18.4.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 90/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka House of Lords (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 9.2.2009 – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs v. Baxi Group Limited
   (Asia C-55/09)
   2009/C 90/21
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   House of Lords

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Vastaaja: Baxi Group Limited

      Ennakkoratkaisukysymykset

               A.

               Verovelvollisella on yritysmarkkinointiohjelma, jota hoitaa mainos- ja markkinointiyhtiö ja jossa verovelvollisen asiakkaille myönnetään ostohyvityspisteitä niiden verovelvolliselta ostamista tavaroista,

               B.

               asiakkaat lunastavat pisteillä maksutta palkkiotavaroita mainos- ja markkinointiyhtiöltä, ja

               C.

               verovelvollinen on sopinut tämän toisen yhtiön kanssa maksavansa sille palkkiotavaroista ohjevähittäishinnan.

                           1)

                           Miten on tulkittava [yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä] 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 14, 24, 73 ja 168 artiklaa (aiemmin 17.5.1977 annetun neuvoston direktiivin 77/388/ETY (2) 5 ja 6 artikla, 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohta ja 17 artiklan 2 kohta) niiden maksujen osalta, jotka verovelvollinen suorittaa kyseiselle toiselle yhtiölle?

                           2)

                           Onko näitä säännöksiä tulkittava siten, että verovelvollisen toiselle yhtiölle suorittamia maksuja on pidettävä

                                       a)

                                       ainoastaan vastikkeena palveluista, jotka tämä toinen yhtiö suorittaa verovelvolliselle,

                                       b)

                                       ainoastaan kolmannelta saatavana vastikkeena tavaroista, jotka tämä toinen yhtiö luovuttaa asiakkaille,

                                       c)

                                       vastikkeena osittain niistä palveluista, jotka tämä toinen yhtiö suorittaa verovelvolliselle, ja osittain vastikkeena tavaroista, jotka tämä toinen yhtiö luovuttaa asiakkaille, vai

                                       d)

                                       vastikkeena sekä toisen yhtiön verovelvolliselle suorittamista mainonta- ja markkinointipalveluista että palkkiotavaroiden luovutuksista?

                           3)

                           Jos toiseen kysymykseen vastataan, että tällaisia maksuja on pidettävä osittain vastikkeena toisen yhtiön verovelvolliselle suorittamista palveluista ja osittain kolmannelta saatavana vastikkeena, jonka verovelvollinen maksaa toiselle yhtiölle tämän yhtiön asiakkaille luovuttamista tavaroista, mitkä ovat ne yhteisön oikeuden mukaiset kriteerit, joiden perusteella ratkaistaan, miten kyseessä oleva maksu on jaoteltava näiden kahden eri suoritustyypin välillä?

      (1)  EUVL L 347, s. 1.

      (2)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).


title: Asia C-543/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Centrale Raad van Beroep (Alankomaat) on esittänyt 17.10.2013 — Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank v. E. Fischer-Lintjens

text:
               18.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 15/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Centrale Raad van Beroep (Alankomaat) on esittänyt 17.10.2013 — Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank v. E. Fischer-Lintjens
   (Asia C-543/13)
   2014/C 15/07
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Centrale Raad van Beroep

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

      Vastapuoli: E. Fischer-Lintjens

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (1) 27 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa tarkoitettua ilmaisua ”maksettava” tulkittava siten, että määritettäessä, mistä hetkestä lähtien eläkettä on maksettava, ratkaisevaa on myöntämispäätöksen tekopäivä, jonka jälkeen eläkettä maksettiin, vai taannehtivasti myönnetyn eläkkeen alkamispäivä?

               2)

               Jos ilmaisulla ”maksettava” viitataan taannehtivasti myönnetyn eläkkeen alkamispäivään:
               Onko tämän kanssa yhteensopivaa, että asetuksen (ETY) N:o 1408/71 27 artiklan soveltamisalaan kuuluva eläkkeeseen oikeutettu ei voi Alankomaiden lainsäädännön mukaan ottaa samalla lailla taannehtivaa hoitovakuutusta?

      (1)  Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annettu neuvoston asetus (EYVL L 149, s. 2).


title: Asia F-47/07: Kanne 21.5.2007 — Behmer v. parlamentti

text:
               21.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 170/43

         Kanne 21.5.2007 — Behmer v. parlamentti
   (Asia F-47/07)
   (2007/C 170/82)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Joachim Behmer (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti
   Vaatimukset

               —

               ”ylennyspolitiikasta ja urasuunnittelusta”6.7.2005 ja ”ansio- ja ylennyspisteiden myöntämistä koskevista soveltamistoimenpiteistä”25.7.2005 tehty parlamentin puhemiehistön päätös on todettava lainvastaiseksi

               —

               nimittävän viranomaisen päätös siitä, että kantajaa ei ylennetä palkkaluokkaan A*13 1.1.2005 alkavin vaikutuksin vuoden 2005 ylennyskierroksella, on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, joka on palkkaluokkaan AD 12 kuuluva Euroopan parlamentin virkamies ja tällä hetkellä Luxemburgin ammattiliittojen keskusjärjestön varapuheenjohtaja, väittää ennen kaikkea, että edellä ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetut päätökset ovat lainvastaisia; hänen mielestään ne ovat Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) 10 artiklassa tarkoitettuja yleisiä täytäntöönpanosäännöksiä, jotka olisi siis pitänyt antaa tässä artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
   Kantaja vetoaa lisäksi henkilöstösääntöjen 45 artiklan rikkomiseen sekä urakehityksen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen, perusteluvelvollisuuden noudattamatta jättämiseen sekä ilmeiseen arviointivirheeseen. Lisäksi hän väittää, että sen jälkeen, kun hallinto oli hänen ensimmäisen valituksensa johdosta kumonnut päätöksen myöntää hänelle 2 ansiopistettä, sen olisi pitänyt ylentää hänet palkkaluokkaan AD 13.
   Lopuksi kantaja väittää joutuneensa syrjinnän kohteeksi henkilöstön edustamiseen liittyvien toimiensa vuoksi, mikä on ristiriidassa henkilöstösääntöjen 1 d artiklan, 24 b artiklan, henkilöstösääntöjen liitteessä II olevan 1 artiklan kuudennen kohdan sekä Euroopan parlamentin ja toimielimen henkilöstön ammattiliittojen välillä 12.7.1990 tehdyn puitesopimuksen 17 artiklan kanssa.


title: Asia C-101/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 13.3.2009 — Saksan liittotasavalta v. D, muut osapuolet: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht ja Bundesbeauftragte für Asylangelegenheiten beim Bundesamt für Migration und Flüchtlinge

text:
               6.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 13.3.2009 — Saksan liittotasavalta v. D, muut osapuolet: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht ja Bundesbeauftragte für Asylangelegenheiten beim Bundesamt für Migration und Flüchtlinge
   (Asia C-101/09)
   2009/C 129/11
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesverwaltungsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Saksan liittotasavalta

      Vastaaja: D

      Muut osapuolet: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
   Der Bundesbeauftragte für Asylangelegenheiten beim Bundesamt für Migration und Flüchtlinge

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kyseessä kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/83/EY (1) 12 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettu törkeä muu kuin poliittinen rikos tai Yhdistyneiden kansakuntien tarkoitusperien ja periaatteiden vastainen teko, kun ulkomaalainen on kuulunut useita vuosia taistelijana ja toimihenkilönä sellaiseen järjestöön (tässä tapauksessa PKK:hon) — ja tietyn aikaa myös sen johtoryhmään —, joka on käyttänyt aseellisessa taistelussaan valtiota (tässä tapauksessa Turkkia) vastaan toistuvasti myös terrorimenetelmiä ja joka sisältyy erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi hyväksytyn neuvoston yhteisen kannan liitteessä olevaan luetteloon henkilöistä, järjestöistä ja ryhmistä, ja kun ulkomaalainen on tukenut aktiivisesti kyseisen järjestön aseellista taistelua korkeassa asemassa?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Edellyttääkö se, että pakolaisasema jätetään myöntämättä direktiivin 2004/83/EY 12 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdan nojalla, että ulkomaalaisesta aiheutuu edelleen vaaraa?

               3)

               Siinä tapauksessa, että toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: Edellyttääkö se, että pakolaisasema jätetään myöntämättä direktiivin 2004/83/EY 12 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdan nojalla, yksittäistapauksellista kohtuusarviointia?

               4)

               Siinä tapauksessa, että kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi:

                           a)

                           Onko kohtuusarviointia suoritettaessa otettava huomioon, että ulkomaalainen nauttii ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi 4.11.1950 tehdyn yleissopimuksen 3 artiklan tai kansallisten säännösten nojalla suojaa maastapoistamista vastaan?

                           b)

                           Onko pakolaisaseman epääminen kohtuutonta ainoastaan erityisissä poikkeustilanteissa?

               5)

               Onko direktiivin 2004/83/EY 3 artiklan perusteella direktiivin kanssa yhteensopivaa, että ulkomaalaisella tunnustetaan kansallisen valtiosääntöoikeuden mukaan olevan edelleen oikeus turvapaikkaan, vaikka direktiivin 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu epäämisperuste on sovellettavissa ja pakolaisasema peruutettava direktiivin 14 artiklan 3 kohdan nojalla?

      (1)  EUVL L 304, s. 12.


title: Rechtbank van eerste aanleg te Brusselin 12.12.1995 tekemällään päätöksellä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa N.V. B.R.D. (Bureau Rik DECAN-Business Research & Development) vastaan Belgian valtio (Asia C-401/95)

text:
  17.2.96              H                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 46/9
  Päätös hylätä Geotronicsin tarjous tuotteiden alkuperän             olosuhteissa tarjoavat palvelujaan — ETY:n perustamisso
  perusteella tehtiin kiistattomasti ETA-sopimuksen voi              pimuksen 59 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen vastai
  maantulon jälkeen . ETA-sopimusta sovelletaan kaikkiin sen          nen ? Jos vastaus on myönteinen, onko tämä säännös
  voimaantulon jälkeen syntyviin oikeudellisiin tilanteisiin.         oikeutettu yleistä etua koskevilla syillä, jotka liittyvät
  Geotronics kiistää sen vuoksi, että tässä tapauksessa olisi         työrauhan säilyttämiseen turisteille tarjottavien palvelujen
 kyse taannehtivuudesta .                                             herkällä alalla , jolla on Helleenien tasavallalle matkailu
                                                                      maana huomattava merkitys ja joka oikeuttaa lainsäädän
 ETA-sopimuksen soveltamisala                                         nöllisen puuttumisen asiaan ?
 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi , että ETA
 sopimusta ei voida soveltaa riidanalaiseen sopimukseen,
 koska yksi sopimuspuolista, Romania, ei ole ETA-sopimuk
 sen sopimuspuoli . Tämä on kaavamainen päätelmä , jossa
 jätetään huomiotta tilanteeseen liittyvät taloudelliset tosi
 seikat. Taloudellinen tosiseikka on se, että komission              S0- og Handelsrettenin 19.12.1995 tekemällään päätöksellä
 päätöksen seurauksena tosiasiallisesti syrjitään toista ETA        esittämä ennakkoratkaisupyyntö riita-asiassa Handels og
                                                                     Kontorfunktionærernes Forbund i Danmark Helle Elisa
 alueella toimivaa tuottajaa , joka tuottaa samankaltaisia
 tuotteita . Hankintasopimukseen liittyvien taloudellisten           beth Larssonin puolesta vastaan Dansk Handel & Service
 tosiseikkojen ja niiden perusteella toteutettujen toimenpitei                  Fotex Supermarked A/S:n puolesta
 den pitäisi olla ratkaisevia .                                                               ( Asia C-400/95 )
                                                                                ( 96/C 46/ 15 )
 Valittaja katsoo, että käsiteltävä asia kuuluu ETA-sopimuk
 sen soveltamisalaan . Geotronics väittää myös, että komissio
 on syrjinyt EFTA:n sopimusvaltioista peräisin olevia tuot          S0- og Handelsretten on 19.12.1995 tekemällään päätök
 teita antamalla epäoikeudenmukaisen kilpailuedun EY:n               sellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistui
 jäsenvaltioista peräisin oleville tuotteille, mikä on omiaan        men kirjaamoon 21.12.1995 , pyytänyt yhteisöjen tuomio
 vääristämään kilpailua näiden tuotteiden välillä . Tällainen        istuimelta ennakkoratkaisua riita-asiassa Handels og Kon
                                                                     torfunktionærernes Forbund i Danmark Helle Elisabeth
 syrjintä estää tavaroiden vapaan liikkuvuuden ETA-sopi
 muksen 8 ja 11 artiklan sekä 65 artiklan 1 kohdan                   Larssonin puolesta vastaan Dansk Handel & Service Fotex
 vastaisesti .                                                       Supermarked A/S:n puolesta seuraavaan kysymykseen :
                                                                     Sovelletaanko miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun
 (!) EYVL N:o C 333 , 9.12.1995 , s . 33
                                                                    periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön,
                                                                    ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä
                                                                    työoloissa 9 päivänä helmikuuta 1976 annetun neuvoston
                                                                    direktiivin 76/207/ETY ( 1 ) 5 artiklan 1 kohtaa ja 2 artiklan
                                                                     1 kohtaa irtisanomiseen, joka johtuu poissaolosta äitiyslo
                                                                    man päättymisen jälkeen, mikäli poissaolon syynä on
                                                                    sairaus, joka on alkanut raskauden aikana ja jatkunut
Kreikan Symvoulio tis Epikrateiasin 7.11.1995 tekemällään           äitiysloman ajan ja sen jälkeen, kun otetaan huomioon, että
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Syn             irtisanominen on- tapahtunut äitiysloman päättymisen jäl
desmos ton en Elladi Touristikon kai Taksidiotikon Gra             keen ?
               feion vastaan Ypurgos Ergasias .
                        ( Asia C-398/95 )                           (') EYVL N:o L 39 , 14.2.1976 , s . 40
                           ( 96/C 46/ 14 )
Kreikan Symvoulio tis Epikrateias ( ylin hallintoasioita
käsittelevä tuomioistuin ) on pyytänyt 7.11.1995 tekemäl
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistui
men kirjaamoon 18.12.1 995 , Euroopan yhteisöjen tuomio            Rechtbank van eerste aanleg te Brusselin 12.12.1995
istuimelta ennakkoratkaisua asiassa Syndesmos ton en                tekemällään päätöksellä Euroopan yhteisöjen tuomioistui
Elladi Touristikon kai Taksidiotikon Grafeion ( Kreikan
                                                                    melle esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa N.V. B.R.D.
turisti- ja matkatoimistojen yhdistys ) vastaan Ypurgos             ( Bureau Rik DECAN-Business Research & Development )
Ergasias ( työministeriö ), jota tukevat Somateio Diploma                               vastaan Belgian valtio
touhon Ksenagon ( tutkinnon suorittaneiden matkaoppai
den yhdistys ) ja Panellinia Omospondia Ksenagon ( Kreikan                                   ( Asia C-401 /95 )
matkaoppaiden liitto ), seuraavaan kysymykseen:                                                 ( 96/C 46/ 16 )
Onko lain nro 1545/1985 37 pykälä, jossa säädetään, että            Rechtbank van eerste aanleg te Brussel on pyytänyt
pykälässä asetettujen edellytysten täyttyessä osapuolten            12.12.1995 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
välistä suhdetta on pidettävä oikeudelliselta muodoltaan            Euroopan       yhteisöjen         tuomioistuimen  kirjaamoon
työsuhteena — tämä on tavallisesti sen suhteen oikeudelli          21.12.1995 , Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa
nen muoto, jossa matkaoppaat tässä pykälässä mainituissa            N.V. B.R.D. ( Bureau Rik DECAN-Business Research &
 ---pagebreak--- N:o C 46/ 10           FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       17.2.96
Development) vastaan Belgian valtio ennakkoratkaisua                 Italian tasavallan 27.12.1995 Euroopan yhteisöjen komis
seuraaviin kysymyksiin :                                                                siota vastaan nostama kanne
                                                                                ( Asia C-406/95 )
1 ) Onko kuudennen arvonlisäverodirektiivin ( 77/388/
     ETY )( 1 ) 18 artiklan 4 kohtaa tulkittava niin, että                                        ( 96/C 46/ 18 )
     jäsenvaltio voi sen perusteella jättää tietyltä ilmoitus
     kaudelta kertyneiden arvonlisäverovähennysten mää              Italian tasavalta on nostanut 27.12.1995 Euroopan yhtei
     rän palauttamatta arvonlisäverovelvolliselle tai jättää         söjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
     tämän määrän siirtämättä seuraavalle kaudelle ja että           komissiota vastaan . Kantajan asiamies on prof. Umberto
     jäsenvaltio voi pidättää kyseisen määrän sillä perus           Leanza, avustajanaan valtionasiamies Ivo M. Braguglia,
     teella, että jäsenvaltiolla on tältä verovelvolliselta aiem    prosessiosoite Luxemburgissa Italian suurlähetystö, 5 rue
     paan ilmoituskauteen liittyvä saatava , niin kauan kuin         Marie-Adelaide .
     sillä on tämä saatava , jos arvonlisäverovelvollinen
     riitauttaa tämän saatavan, joka ei tämän vuoksi siis vielä
                                                                     Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     ole lopullinen, kun jäsenvaltio ei ole saanut tähän
     kuudennen arvonlisäverodirektiivin 27 artiklassa tar
     koitettua lupaa ?
                                                                     — kumoaa toiselle Italiassa GSM-radiopuhelintoimintaa
                                                                         harjoittavalle operaattorille asetettavista ehdoista
2 ) Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myönteinen,                  4.10.1995 tehdyn komission päätöksen ^);
     onko kuudennen arvonlisäverodirektiivin 18 artiklan
     4 kohtaa yhdessä suhteellisuusperiaatteen kanssa tulkit        — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
     tava niin, että jäsenvaltio voi sen perusteella päättää,            lut .
     ettei pidätyksen tarpeellisuutta tai kiireellisyyttä voida
     millään perusteella riitauttaa , ettei pidätystä voida          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     millään tavalla korvata vakuuden asettamisella tai ettei
     sitä voida peruuttaa niin kauan kuin riidanalaisesta            1 ) Riidanalaisessa päätöksessä Italian tasavalta velvoite
     arvonlisäverosaatavasta ei ole annettu tuomioistuimen                taan asettamaan " Telecom Italia Mobilelle samanlainen
     lopullista päätöstä ?                                                maksu " toiselle operaattorille aiheutuvaksi väitetyn
                                                                          haitan poistamiseksi tai — sen jälkeen, kun tästä on
0 ) EYVL N:o L 145 , 13.6.1977, s . 1                                     tehty sopimus ( komission kanssa ) — ryhtymään sellai
                                                                          siin " korjaaviin toimenpiteisiin, jotka taloudellisesti
                                                                          vastaavat toisen operaattorin maksamaa maksua ".
                                                                          Italian tasavallalle ei riidanalaisen päätöksen tekemistä
Finanzgericht Munchenin 14.12.1995 tekemällään päätök                    edeltäneen menettelyn yhteydessä ole annettu tilaisu
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Bioforce                     utta esittää mielipidettään Telecom Italia Mobilelle
        GmbH vastaan Oberfinanzdirektion Munchen                          asetettavasta samanlaisesta maksusta, jota komissio on
                         ( Asia C-405 /95 )                               pitänyt perustelluimpana toimenpiteenä . Tällaisesta
                            ( 96/C 46/ 17 )                               toimenpiteestä ei ole keskusteltu missään menettelyn
                                                                          vaiheessa, eikä Italian hallitusta ole koskaan kuultu
Finanzgericht Munchen ( kolmas jaosto ) on pyytänyt                       siitä . Jo tätä seikkaa voidaan pitää riittävänä osoituk
14.12.1995 tekemällään päätöksellä , joka on saapunut                     sena siitä, että Italian valtion puolustautumisoikeutta
Euroopan         yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon                     on loukattu ; Italian valtiolle ei myöskään ole annettu
27.12.1995 , Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa                 tilaisuutta esittää mielipidettään riidanalaisen päätök
Bioforce GmbH vastaan Oberfinanzdirektion Munchen                         sen 1 artiklan toisessa luetelmakohdassa mainituista
ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin :                                 vastaavista korjaavista toimenpiteistä siten, että sen
                                                                          puolustautumisoikeus olisi turvattu .
1 ) Onko yhteistä tullitariffia — yhdistetty nimikkeistö
     1994 — tulkittava siten, että sellaiset tuotteet, kuten         2 ) Riidanalaisessa päätöksessä oletetaan, että Italian halli
     Echinacea-uute ( ecchinacea purpurea e herba ja e radice             tus " on asettanut kynnysmaksun myöntääkseen toisen
     -uute, joka sisältää 56,1 painoprosenttia alkoholia ja               toimiluvan " GSM-radiopuhelimille .
     joka on tarkoitettu suojaamaan vilustumiselta ja nuha
     kuumeelta sekä lisäämään vastustuskykyä vilustumisen                 Tällainen olettama on perusteeton . Italian hallitus ei ole
     uhatessa ), kuuluvat nimikkeeseen 3004 — lääkkeet,                   asettanut toista GSM-radiopuhelintoimintaa harjoitta
     joissa sekoittamattomia tuotteita terapeuttista tai                  vaa operaattoria koskevaan tarjousmenettelyyn osallis
     ennalta ehkäisevää käyttöä varten . . . vähittäismyynti             tuneille minkäänlaista velvollisuutta maksaa kynnys
     muodoissa ?                                                          maksua ; näin ollen 90 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua
                                                                          valtion toimenpidettä ei ole olemassa .
2 ) Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä ,
     onko yhteistä tullitariffia tulkittava siten, että sellaiset    3 ) Riidanalainen päätös on lainvastainen, ja se on kumot
     tuotteet kuin ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitetut                 tava, koska se perustuu ainoastaan oletukseen siitä, että
     on luokiteltava alanimikkeeseen 2208 90 69 " muina "                 ensimmäinen operaattori olisi syyllistynyt väärinkäy
     alkoholipitoisina juomina ?                                          töksiin . Tällaisia väärinkäytöksiä ei kuitenkaan ole
                                                                          tapahtunut, eikä ole näytetty toteen , että niitä olisi
                                                                          tapahtunut tai että niitä voisi koskaan tapahtuakaan .


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 7 päivänä toukokuuta 2002 asiassa T-306/01 R, Abdirisak Aden ym. vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (Välitoimimenettely – Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Afganistanin Talebanille määrätyt seuraamukset – Varojen jäädyttäminen – Kiireellisyys)

text:
C 191/26                FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     10.8.2002
England and Wales oli rikkonut EY 81 ja EY 82 artiklaa,                   YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaos-                      MIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
to), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Vilaras
sekä tuomarit V. Tiili ja P. Mengozzi; kirjaaja: H. Jung,                                   7 päivänä toukokuuta 2002
on 27.5.2002 antanut määräyksen, jonka määräysosa on
seuraava:                                                                 asiassa T-306/01 R, Abdirisak Aden ym. vastaan Euroopan
                                                                              unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio
1)    Kanne hylätään.
                                                                          (Välitoimimenettely – Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiik-
2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, jotka ovat          ka – Afganistanin Talebanille määrätyt seuraamukset –
      aiheutuneet tässä oikeudenkäynnissä ja välitoimimenettelyissä                     Varojen jäädyttäminen – Kiireellisyys)
      T-18/01 R ja T-18/01 R III, sekä niistä oikeudenkäyntikuluis-
      ta, jotka ovat aiheutuneet komissiolle tässä oikeudenkäynnissä                              (2002/C 191/46)
      ja välitoimimenettelyssä T-18/01 R.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ruotsi)
(1) EYVL C 108, 7.4.2001.
                                                                          Asiassa T-306/01 R, Abdirisak Aden, kotipaikka Spånga
                                                                          (Ruotsi), Abdulaziz Ali, kotipaikka Järfälla (Ruotsi), Ahmed
                                                                          Yusuf, kotipaikka Spånga ja Al Barakaat International Founda-
                                                                          tion, kotipaikka Spånga, edustajinaan asianajajat L. Silbersky ja
                                                                          T. Olsson, vastaan Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään
                                                                          M. Vitsentzatos ja I. Rådestad), ja Euroopan yhteisöjen komis-
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                                sio (asiamiehinään A. Van Solinge ja J. Enegren), jossa kantajat
          MIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS                              vaativat yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta
                                                                          lykkäämään Afganistaniin suuntautuvan tiettyjen tavaroiden
                                                                          ja palvelujen viennin kieltämisestä, Afganistanin Talebania
                  19 päivänä helmikuuta 2002                              koskevien lentokiellon ja varojen sekä muiden taloudellisten
                                                                          resurssien jäädyttämisen laajentamisesta ja asetuksen (EY)
                                                                          N:o 337/2000 kumoamisesta 6 päivänä maaliskuuta 2001
asiassa T-302/01 R, Gerhard Birkhoff vastaan Euroopan
                                                                          annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 467/2001 (EYVL L 67,
                       yhteisöjen komissio
                                                                          s. 1) ja asetuksen (EY) N:o 467/2001 muuttamisesta neljännen
                                                                          kerran 12 päivänä marraskuuta 2001 annetun komission
(Välitoimimenettely – Henkilöstö – Huollettavana olevasta                 asetuksen (EY) N:o 2199/2001 (EYVL L 295, s. 16) täytäntöön-
lapsesta maksettava lisä – Täytäntöönpanon lykkääminen –                  panoa pääasian ratkaisemiseen asti siltä osin kuin ne koskevat
                  Kiireellisyyden puuttuminen)                            kantajia, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                          presidentti on 7.5.2002 antanut määräyksen, jonka määräys-
                                                                          osa on seuraava:
                         (2002/C 191/45)
                                                                          1)     Välitoimihakemus hylätään.
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                          2)     Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
Asiassa T-302/01 R, Gerhard Birkhoff, Euroopan yhteisöjen
komission entinen virkamies, kotipaikka Weitnau (Saksa),
edustajanaan asianajaja V. Salvatore, vastaan Euroopan yhtei-
söjen komissio (asiamiehinään J. Currall ja A. Dal Ferro),                Tiedonantoja Villiger Söhne GmbH:n 9.5.2002 Euroopan
jossa vaaditaan lykkäämään komission 26.9.2001 ja 4.7.2001                          unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
tekemien päätösten täytäntöönpanoa, koska ensin mainitulla
hylättiin kantajan tekemä valitus ja toisella keskeytettiin sellai-                                (Asia T-154/02)
sen huollettavana olevasta lapsesta maksettavan lisän maksa-
minen kantajalle, jota hänelle oli maksettu hänen tyttärestään,
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presi-                                         (2002/C 191/47)
dentti on 19.2.2002 antanut määräyksen, jonka määräysosa
on seuraava:                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
1)    Välitoimihakemus hylätään.
                                                                          Villiger Söhne GmbH, kotipaikka Waldshut-Tiengen (Saksa),
                                                                          on nostanut 9.5.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                         oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
                                                                          neuvostoa vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja B. Wä-
                                                                          genbaur.


title: Asia C-1/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 2.1.2008 — Athesia Druck Srl v. Ministero delle Finanze, Agenzia delle Entrate

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/28

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 2.1.2008 — Athesia Druck Srl v. Ministero delle Finanze, Agenzia delle Entrate
   (Asia C-1/08)
   (2008/C 64/40)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Corte suprema di cassazione
   Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Athesia Druck Srl

      Vastapuolet: Ministero delle Finanze, Agenzia delle Entrate
   Ennakkoratkaisukysymys
   Mitä on pidettävä arvonlisäveron kannalta jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) 9 artiklan 2 kohdan e alakohdan nojalla sellaisen mainospalvelun suorituspaikkana, jonka yhtiö, jonka kotipaikka on Euroopan yhteisön jonkin jäsenvaltion alueella, suorittaa vastaanottajalle, joka on sijoittautunut yhteisön ulkopuolelle, mutta jolla on veroedustaja jonkin jäsenvaltion alueella, ja erityisesti, onko sen katsottava olevan viestin kohdeyleisön kotipaikka, yhteisön ulkopuolisen yhtiön veroedustajana Italiassa toimivan yhtiön kotipaikka, mainospalvelun tilaavan yhteisön ulkopuolisen yhtiön kotipaikka tai yhteisön ulkopuolisen yhtiön asiakkaan kotipaikka?

      (1)  EYVL L 145, s. 1.


title: Asia C-287/12 P: Valitus, jonka Ryanair Ltd on tehnyt 7.6.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-123/09, Ryanair Ltd v. Euroopan komissio, 28.3.2012 antamasta tuomiosta

text:
               6.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 303/11

         Valitus, jonka Ryanair Ltd on tehnyt 7.6.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-123/09, Ryanair Ltd v. Euroopan komissio, 28.3.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-287/12 P)
   2012/C 303/21
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Ryanair Ltd (edustajat: asianajajat E. Vahida ja I.-G. Metaxas-Maragkidis)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, Italian tasavalta ja Alitalia — Compagnia Aerea Italiana SpA

      Vaatimukset

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-123/09, Ryanair Ltd v. Euroopan komissio, 28.3.2012 antama tuomio on kumottava

               —

               SEUT 263 ja SEUT 264 artiklan mukaisesti on todettava, että valtiontukiasiassa C 26/2008 (Italian Alitalia-yhtiölle myöntämä 300 miljoonan euron laina) 12.11.2008 tehty komission päätös on mitätön siltä osin kuin siinä ei määrätä tuen takaisinperinnästä Alitalian seuraajalta ja siltä osin kuin siinä myönnetään Italialle lisäaikaa päätöksen täytäntöönpanemiseksi

               —

               SEUT 263 ja SEUT 264 artiklan mukaisesti on todettava, että valtiontukiasiassa N510/2008 (Alitalia SpA:n omaisuuserien myynti) 12.11.2009 tehty päätös on kokonaisuudessaan mitätön

               —

               komissio on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Ryanairin oikeudenkäyntikulut;

         tai toissijaisesti

               —

               asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen

               —

               oikeudenkäyntikuluista on määrättävä päätettävän myöhemmin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vaatii, että valituksenalainen tuomio on kumottava seuraavilla perusteilla:

               Komission valtiontukiasiassa N510/2008 (Alitalia SpA:n omaisuuserien myynti) 12.11.2008 tekemä päätös:

                           1)

                           Oikeudellinen virhe ja menettelyvirhe tutkittavaksi ottamisen arvioinnissa. Unionin yleinen tuomioistuin ei tutkinut Ryanairin komission päätöksen asiallisesta hyväksyttävyydestä esittämää väitettä vaan katsoi Ryanairin kanteella pyrittävän yksinomaan varmistamaan sen menettelyllisiä oikeuksia.

                           2)

                           Asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 4 ja 7 artiklaa on rikottu. Alun perin ilmoitettuun toimenpiteeseen lisätyt velvoitteet ja valvontamenettelyt olivat asetuksen N:o 659/1999 7 artiklassa tarkoitettuja päätökseen liittyviä muutoksia ja ehtoja. Valittaja katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, koska se luokitteli velvoitteet ja valvontamenettelyt virheellisesti sitoumukseksi.

                           3)

                           Asetuksen N:o 659/1999 10 artiklaa on rikottu, koska unionin yleinen tuomioistuin ei sanktioinut sitä, että komissio ei ollut tutkinut toimenpiteiden kaikkia ominaispiirteitä niiden asiayhteydessä.

                           4)

                           Asetuksen N:o 659/1999 10 artiklaa on rikottu, koska unionin yleinen tuomioistuin katsoi, että komissiolla ei ollut velvollisuutta tutkia muita vaihtoehtoja kuin Alitalian omaisuuserien myyminen Italian ilmoittamalla tavalla. Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, koska se ei tarkastellut, olisiko yksityinen sijoittaja päätynyt toisenlaiseen lopputulokseen.

                           5)

                           Markkinatalouden tavanomaisin ehdoin toimivan yksityisen sijoittajan periaatteen virheellinen soveltaminen myös muilta osin.

                           6)

                           Tuen takaisinmaksamiseen velvollisen osapuolen määrittämättä jättäminen. Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, ettei Alitalian ja CAI:n välillä ollut taloudellista jatkuvuutta.

               Komission valtiontukiasiassa C26/2008 (300 miljoonan euron laina Alitalia SpA:lle) 12.11.2008 tekemä päätös:
               Tutkimatta jättämistä ei ole perusteltu.

      (1)  EY [88] artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1).


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 14 päivänä marraskuuta 1995, asiassa C-484/93 (Conseil d'État du Luxembourgin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Peter Svensson ja Lena Gustavsson vastaan Ministre du Logement et de l'Urbanisme (Pääoman vapaa liikkuvuus - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Rakennuslainojen korkotuki - Sellaisesta luottolaitoksesta otettu laina, jolla ei ole toimilupaa siinä jäsenvaltiossa, joka myöntää korkotukea)

text:
3.2.96              1 FI |                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 31 / 1
                                                                I
                                                         (Tiedonantoja)
                                                 TUOMIOISTUIN
                                                        TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                  idaan sovellettavan kansallisen oikeuden mukaan koh
                 9 päivänä marraskuuta 1995 ,                            distaa menettely velkojien yhteiseksi tyydyttämiseksi.
asiassa C-479/93 (Pretura circondariale di Vicenzan esit
                                                                   2 ) Edellä mainitun direktiivin tarkastelu siltä osin kuin
tämä ennakkoratkaisupyyntö ), Andrea Francovich vastaan
                       Italian tasavalta^)                               sillä suojataan ainoastaan työntekijöitä, joiden työnan
                                                                         tajien omaisuuteen voidaan kohdistaa menettely velko
(Sosiaalipolitiikka — Työntekijöiden suoja työnantajan                  jien yhteiseksi tyydyttämiseksi, ei ole tuonut esiin
maksukyvyttömyystilanteessa — Direktiivi 80/98 7/ETY —                   mitään seikkaa, joka yhdenvertaisen kohtelun periaat
Soveltamisala — Työntekijät, joiden työnantajaan ei sovel               teen loukkaamisen takia voisi vaikuttaa direktiivin
   leta menettelyjä velkojien yhteiseksi tyydyttämiseksi)                pätevyyteen.
                          ( 96/C 31/01 )
                                                                    (') EYVL N:o C 43 , 12.2.1994
                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
Asiassa C-479/93 , jonka Pretura circondariale di Vicenza                           14 päivänä marraskuuta 1995 ,
(Italia ) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artik        asiassa C-484/93 ( Conseil d'État du Luxembourgin esit
lan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi            tämä ennakkoratkaisupyyntö ), Peter Svensson ja Lena
saadakseen - tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
                                                                   Gustavsson vastaan Ministre du Logement et de 1'Urba
olevassa riita-asiassa Andrea Francovich vastaan Italian                                         nisme ( 1 )
tasavalta ennakkoratkaisun työntekijöiden suojaa työnan
tajan maksukyvyttömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioi            (Pääoman vapaa liikkuvuus — Palvelujen tarjoamisen
den lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä lokakuuta               vapaus — Rakennuslainojen korkotuki — Sellaisesta luot
1980 annetun neuvoston direktiivin 80/987/ETY ( EYVL                tolaitoksesta otettu laina, jolla ei ole toimilupaa siinä
N:o L 283 , s. 23 ) 2 artiklan tulkinnasta ja pätevyydestä,                   jäsenvaltiossa, joka myöntää korkotukea)
yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presi                                        ( 96/C 31 /02 )
dentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat
C. N. Kakouris, J.-P. Puissochet ja G. Hirsch, sekä tuomarit                         (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
G. F. Mancini, F. A. Schockweiler, J. C. Moitinho de
Almeida, P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann ( esittelevä tuomari ),       (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
P. Jann ja H. Ragnemalm, julkisasiamies : G. Cosmas,                   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
kirjaaja : D. Louterman-Hubeau, on 9.11.1995 antanut
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                        Asiassa C-484/93 , jonka Conseil d'État du Luxembourg on
                                                                   saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukai
1 ) Työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttö                 sesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen
     myystilanteessa koskevien jäsenvaltioiden lainsää            tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
     däntöjen lähentämisestä 20 päivänä lokakuuta 1980             Peter Svensson ja Lena Gustavsson vastaan Ministre du
     annettua neuvoston direktiiviä 80/987/ETY on tulkit          Logement et de 1'Urbanisme, ennakkoratkaisun EY :n perus
     tava siten, että sitä sovelletaan direktiivin liitteessä      tamissopimuksen 67 ja 71 artiklan tulkinnasta , yhteisöjen
     lueteltuja työntekijäryhmiä lukuun ottamatta kaikkiin         tuomioistuin, toimien kokoonpanossa : presidentti G. C.
     työntekijöihin, joiden työnantajien omaisuuteen vo            Rodríguez Iglesias, jaoston puheenjohtajat D. A. O. Edward
 ---pagebreak---  N:o C 31/2         f FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       3.2.96
 ja G. Hirsch sekä tuomarit G. F. Mancini, F. A. Schockwei         ta, on EY:n perustamissopimuksen 85 artiklassa ja sitä
 ler, J. C. Moitinho de Almeida (esittelevä tuomari ), C.           seuraavissa artikloissa tarkoitettu yritys.
 Gulmann, J. L. Murray, P. Jann, H. Ragnemalm ja L. Sevon,
 julkisasiamies: M. B. Elmer, kirjaaja : johtava hallintovirka     (M EYVL N:o C 304 , 29.10.1994
 mies D. Louterman-Hubeau, on 14.11.1995 antanut
 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
 EY:n perustamissopimuksen 59 ja 67 artiklan vastaista on,
 että jäsenvaltio asettaa sosiaalisin perustein myönnettävän
 asuntotuen ja erityisesti korkotuen myöntämisen edellytyk              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
 seksi sen, että asunnon rakentamiseen, ostamiseen tai                             22 päivänä marraskuuta 1995 ,
 kunnostamiseen tarkoitettu laina, jonka maksamiseen tuki           asiassa C-443/93 ( Elegktiko Synedrion esittämä ennakko
 myönnetään, on otettu luottolaitoksesta, joka on saanut            ratkaisupyyntö), Ioannis Vougioukas vastaan Idryma
 kyseisessä jäsenvaltiossa toimiluvan, minkä edellytyksenä                        Koinonikon Asfalisseon ( IKA)(')
 on puolestaan sen sijoittautuminen kyseiseen jäsenval
 tioon.
                                                                    (Asetuksen (ETY) N:o 1408/71 4 artiklan 4 kohdan
                                                                    tulkinta ja pätevyys sekä perustamissopimuksen 48 ja
                                                                    51 artiklan tulkinta — Virkamiesten erityisjärjestelmät —
 (') EYVL N:o C 43 , 12.2.1994
                                                                   Kreikkalaisen lääkärin saksalaisessa sairaalassa harjoittama
                                                                                toiminta)
                                                                                ( 96/C 31 /04 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                16 päivänä marraskuuta 1995 ,                      (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
asiassa C-244/94 ( Ranskan Conseil d'État'n esittämä                  yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
ennakkoratkaisupyyntö), Federation frangaise des societes
d'assurance ja muut vastaan Ministere de l'Agriculture et de       Asiassa C-443/93, jonka Elegktiko Synedrio (Kreikka ) on
                           la Peche( 1 )                           saattanut EY:n perustamissopimuksen 1 77 artiklan mukai
 (EY:n perustamissopimuksen 85 artikla ja sitä seuraavat           sesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen
artiklat — Käsite 'yritys ' — Laitos, joka vastaa sosiaalitur     tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
    vaa täydentävän vapaaehtoisen järjestelmän hoidosta)           Ioannis Vougioukas vastaan Idryma Koinonikon Asfalis
                         ( 96/C 31/03 )
                                                                   seon (IKA), ennakkoratkaisun sosiaaliturvajärjestelmien
                                                                   soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin
                                                                   työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun
                                                                   neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 , sellaisena kuin se
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan              on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2 päivänä kesä
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)             kuuta 1983 annetulla neuvoston asetuksella (ETY)
                                                                   N:o 2001/83 ( EYVL N:o L 230, s. 6 ), 4 artiklan 4 kohdan
Asiassa C-244/94, jonka Ranskan Conseil d'État on saat            tulkinnasta ja pätevyydestä, yhteisöjen tuomioistuin,
tanut ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukai               toimien kokoonpanossa : presidentti G. C. Rodríguez Igle
sesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen          sias, jaostojen puheenjohtajat C. N. Kakouris, D. A. O.
tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa riita      Edward ja G. Hirsch sekä tuomarit F. A. Schockweiler, J. C.
asiassa Federation française des societes d'assurance, Socie      Moitinho de Almeida, P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann
te Paternelle-Vie,- Union des assurances de Paris-Vie, Caisse      (esittelevä tuomari ), P. Jann, H. Ragnemalm ja L. Sevon,
d'assurance et de prévoyance mutuelle des agriculteurs             julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: hallinto
vastaan Ministere de l'Agriculture et de la Peche, ennakko        virkamies L. Hewlett, om antanut 22.11.1 995 tuomion,
ratkaisun EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan ja sitä            jonka tuomiolauselma on seuraava:
seuraavien artikloiden tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin,
toimien kokoonpanossa : presidentti G. C. Rodríguez Igle          1 ) Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alu
sias, jaostojen puheenjohtajat C. N. Kakouris ja D. A. O.               eella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin
Edward, tuomarit G. F. Mancini, J. C. Moitinho de Almeida               ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14
(esittelevä tuomari ), P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, J. L.              päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen
Murray, P. Jann, H. Ragnemalm ja L. Sevon, julkisasiamies:              (ETY) N:o 1408/71 , sellaisena kuin se on muutettuna ja
G. Tesauro, kirjaaja : H. A. Riihi, on 16.11.1995 antanut               ajan tasalle saatettuna 2 päivänä kesäkuuta 1983
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                             annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2001 /83,
                                                                        4 artiklan 4 kohdassa olevalla ilmaisulla "virkamiesten "
Voittoa tavoittelematon laitos, joka hoitaa rahastointiperi            ei tarkoiteta yksinomaan niitä virkamiehiä, joihin sovel
aatteen mukaisesti toimivaa pakollista perusjärjestelmää                letaan perustamissopimuksen 48 artiklan 4 kohdassa
täydentävää, laissa vapaaehtoiseksi säädettyä vanhuuselä               vahvistettua poikkeusta, sellaisena kuin yhteisöjen
kejärjestelmää noudattaen säädösvaltaa käyttävän virano                tuomioistuin on tätä määräystä tulkinnut, vaan kaikkia
maisen määrittelemiä sääntöjä erityisesti liittymisedelly              julkishallinnon palveluksessa olevia virkamiehiä ja sel
tysten, vakuutusmaksujen ja etuuksien suorittamisen osal               laisina pidettäviä henkilöitä.


title: Asia C-677/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 11.12.2014 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristö — Direktiivi 1999/31/EY — 6 artiklan a alakohta, 8 artikla, 9 artiklan a – c alakohta, 11 artiklan 1 kohta ja 12 artikla — Direktiivi 2008/98/EY — 13 ja 23 artikla ja 36 artiklan 1 kohta — Jätehuolto — Jätteiden toimittaminen kaatopaikalle — Voimassaolevan jätteenkäsittelyluvan puuttuminen — Sääntöjenvastaisuudet toimintavaiheessa)

text:
               9.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/15

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 11.12.2014 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-677/13) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Ympäristö - Direktiivi 1999/31/EY - 6 artiklan a alakohta, 8 artikla, 9 artiklan a – c alakohta, 11 artiklan 1 kohta ja 12 artikla - Direktiivi 2008/98/EY - 13 ja 23 artikla ja 36 artiklan 1 kohta - Jätehuolto - Jätteiden toimittaminen kaatopaikalle - Voimassaolevan jätteenkäsittelyluvan puuttuminen - Sääntöjenvastaisuudet toimintavaiheessa))
   (2015/C 046/20)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Patakia ja E. Sanfrutos-Cano)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta (asiamies: E. Skandalou)

      Tuomiolauselma

               1)

               Kiaton kaatopaikan osalta

                           —

                           Helleenien tasavalta ei ole noudattanut jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta 19.11.2008 annetun direktiivin 2008/98/EY 13 artiklan ja 36 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä varmistaakseen, että jätehuolto kyseisellä kaatopaikalla tapahtuu vaarantamatta ihmisten terveyttä ja vahingoittamatta ympäristöä ja että jätteen hylkääminen tai valvomaton sijoittaminen taikka valvomaton jätehuolto on kielletty kyseisellä kaatopaikalla

                           —

                           Helleenien tasavalta ei ole noudattanut kaatopaikoista 26.4.1999 annetun direktiivin 99/31/EY 8 artiklan, 9 artiklan a, b ja c alakohdan ja 11 artiklan 1 kohdan a alakohdan sekä direktiivin 2008/98/EY 23 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se sallii kyseisen kaatopaikan toimivan ilman voimassaolevaa jätteenkäsittelylupaa, joka olisi tällaisen luvan myöntämisen edellytysten ja sisällön mukainen, eikä jätteiden haltija tai kyseisen kaatopaikan pitäjä voi ennen jätteen toimittamista tai jätettä kaatopaikalle toimitettaessa osoittaa, että kyseessä oleva jäte voidaan ottaa vastaan kyseiselle kaatopaikalle lupaehtojen mukaisesti

                           —

                           Helleenien tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 99/31/EY 12 artiklan a alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole varmistanut, että kaatopaikan pitäjä noudattaa toimintavaiheen aikana kyseisen direktiivin liitteessä III yksilöityä valvonta- ja tarkkailuohjelmaa.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 52, 22.2.2014.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 2 päivänä lokakuuta 2003 asiassa C-232/01 (Politierechtbank te Mechelenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): rikosoikeudenkäynti Hans Van Lentiä vastaan (Työntekĳöiden vapaa liikkuvuus – Ajoneuvojen leasing – Velvollisuus rekisteröidä ajoneuvo työntekĳän asuinpaikan jäsenvaltiossa)

text:
C 275/14                 FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                       15.11.2003
2)    EY:n perustamissopimuksen 48 artiklaa (josta on muutettuna         työnantajansa, joka on myös sijoittautunut tähän rajanaapurina
      tullut EY 39 artikla) ja työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta    olevaan jäsenvaltioon.
      yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annettua neuvos-
      ton asetusta (ETY) N:o 1612/68 on tulkittava siten, että niissä
                                                                         (1) EYVL C 227, 11.8.2001.
      kielletään sellaisen erityisen ikälisän myöntäminen vuoden
      1956 Gehaltsgesetzin (vuoden 1956 palkkalaki) 50a §:ssä,
      sellaisena kuin tämä laki on muutettuna vuonna 1997,
      säädettyjen kaltaisilla edellytyksillä, joka Verwaltungsgericht-
      shofin (Itävalta) 24.6.1998 antamassaan tuomiossa esittämän
      tulkinnan mukaan on uskollisuuslisä.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
3)    Kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian olosuh-
      teissa Verwaltungsgerichtshofin 24.6.1998 antamasta tuo-                              30 päivänä syyskuuta 2003
      miosta ilmenevän kaltainen yhteisön oikeuden rikkominen
      ei ole luonteeltaan selvä, mikä on edellytyksenä sille, että       asiassa C-239/01: Saksan liittotasavalta vastaan Euroopan
      jäsenvaltiolle syntyisi yhteisön oikeuden nojalla vahingonkor-                           yhteisöjen komissio (1)
      vausvastuu asiaa ylimpänä oikeusasteena käsitelleen tuomiois-
      tuimensa päätöksen johdosta.                                       (Maatalous – EMOTR – Komission asetuksen N:o 690/2001
                                                                         osittainen kumoaminen – Erityiset markkinoiden tukitoi-
(1) EYVL C 212, 28.7.2001.                                               menpiteet naudanliha-alalla – Komission täytäntöönpano-
                                                                         asetus, jossa säädetään jäsenvaltioiden pakollisesta osallistu-
                                                                                misesta yhteisrahoitukseen)
                                                                                (2003/C 275/23)
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                            (viides jaosto)
                                                                         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                    2 päivänä lokakuuta 2003
asiassa C-232/01 (Politierechtbank te Mechelenin esittämä
ennakkoratkaisupyyntö): rikosoikeudenkäynti Hans Van                     Asiassa C-239/01, Saksan liittotasavalta (asiamiehenään:
                          Lentiä vastaan (1)                             W. -D. Plessing, avustajanaan J. Sedemund), jota tukee Tanskan
                                                                         kuningaskunta (asiamiehinään: J. Molde ja J. Bering Liisberg)
(Työntekijöiden vapaa liikkuvuus – Ajoneuvojen leasing –                 prosessiosoite Luxemburgissa vastaan Euroopan yhteisöjen
Velvollisuus rekisteröidä ajoneuvo työntekijän asuinpaikan               komissio (asiamiehinään: D. Booß ja M. Niejahr), jossa kantaja
                            jäsenvaltiossa)                              vaatii yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan erityisistä mark-
                                                                         kinoiden tukitoimenpiteistä naudanliha-alalla 3 päivänä huhti-
                          (2003/C 275/22)                                kuuta 2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 690/2001
                                                                         (EYVL L 95, s. 8) 5 artiklan 5 kohdan siltä osin kuin tässä
                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                      säännöksessä jokainen kyseessä oleva jäsenvaltio velvoitetaan
                                                                         rahoittamaan 30 prosenttia tämän asetuksen nojalla ostetun
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen         lihan hinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpa-
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                    nossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheen-
                                                                         johtajat J.-P. Puissochet, M. Wathelet, R. Schintgen ja
                                                                         C. W. A. Timmermans sekä tuomarit C. Gulmann, D. A. O. Ed-
Asiassa C-232/01, jonka Politierechtbank te Mechelen (Belgia)            ward, A. La Pergola (esittelevä tuomari), P. Jann, V. Skouris,
on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistui-             F. Macken, N. Colneric ja S. von Bahr, julkisasiamies: J. Mischo,
men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui-           kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut
messa vireillä olevassa rikosoikeudenkäynnissä, jossa vastaaja-          30.9.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
na on Hans Van Lent, ennakkoratkaisun EY 39 artiklan
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien            1)    Erityisistä markkinoiden tukitoimenpiteistä naudanliha-alalla
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuo-                     3 päivänä huhtikuuta 2001 annetun komission asetuksen (EY)
marit D. A. O. Edward, P. Jann, S. von Bahr (esittelevä                        N:o 690/2001 5 artiklan 5 kohta kumotaan siltä osin
tuomari) ja A. Rosas, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: johtava              kuin tässä säännöksessä jokainen kyseessä oleva jäsenvaltio
hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 2.10.2003 tuo-                      velvoitetaan rahoittamaan 30 prosenttia tämän asetuksen
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                        nojalla ostetun lihan hinnasta.
EY 39 artiklan kanssa on ristiriidassa käsiteltävänä olevassa asiassa    2)    Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeu-
kyseessä olevan kaltainen kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään           denkäyntikulut.
kyseisessä jäsenvaltiossa asuvaa työntekijää käyttämästä sen alueella
rajanaapurina olevassa jäsenvaltiossa rekisteröityä ajoneuvoa, joka      (1) EYVL C 245, 1.9.2001.
kuuluu tähän rajanaapurina olevaan jäsenvaltioon sijoittautuneelle
leasingyritykselle ja jonka on työntekijän käyttöön antanut hänen