title: Asia C-475/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Riigikohus (Viro) on esittänyt 8.8.2017 – AS Viking Motors, OÜ TKM Beauty Eesti, AS TKM King, Kaubamaja AS ja Selver AS v. Tallinna linn sekä Maksu- ja Tolliamet

text:
               16.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Riigikohus (Viro) on esittänyt 8.8.2017 – AS Viking Motors, OÜ TKM Beauty Eesti, AS TKM King, Kaubamaja AS ja Selver AS v. Tallinna linn sekä Maksu- ja Tolliamet
   (Asia C-475/17)
   (2017/C 347/20)
   Oikeudenkäyntikieli: viro

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Riigikohus

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: AS Viking Motors, OÜ TKM Beauty Eesti, AS TKM King, Kaubamaja AS ja Selver AS

      Vastapuolet: Tallinna linn sekä Maksu- ja Tolliamet

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 401 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle verolle, jota kannetaan yleisesti ja joka määräytyy suhteellisena osuutena hinnasta mutta jota koskeva verosaatava syntyy asiaa koskevien sääntöjen mukaan vain myytäessä tavara tai palvelu kuluttajalle siten, että lopullinen verorasitus kohdistuu kuluttajaan, ja joka haittaa yhteisen arvonlisäverojärjestelmän toimintaa ja vääristää kilpailua?

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s. 1).


title: Asia C-571/13: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 14.5.2014 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Annegret Weitkämper-Krug v. NRW Bank – Anstalt des öffentlichen Rechts

text:
               11.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/20

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 14.5.2014 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Annegret Weitkämper-Krug v. NRW Bank – Anstalt des öffentlichen Rechts
   (Asia C-571/13) (1)

   2014/C 261/37
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 24, 25.1.2014.


title: Asia C-196/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italia) on esittänyt 14.5.2008 — Acoset SpA v. Conferenza Sindaci e Presidenza Prov. Reg. ATO Idrico Ragusa ym.

text:
               2.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 197/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italia) on esittänyt 14.5.2008 — Acoset SpA v. Conferenza Sindaci e Presidenza Prov. Reg. ATO Idrico Ragusa ym.
   (Asia C-196/08)
   (2008/C 197/14)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Acoset SpA

      Vastaajat: Conferenza Sindaci e Presidenza Prov. Reg. ATO Idrico Ragusa ym.
   Ennakkoratkaisukysymys
   Onko yhteisönoikeuden, erityisesti perustamissopimuksen 43, 49 ja 86 artiklassa määrättyjen avoimuusperiaatteen ja vapaan kilpailun periaatteen kanssa sopusoinnussa sellainen sekaomistuksessa olevan yhtiön malli, jossa yhtiö perustetaan nimenomaisesti tietyn julkisen, teollisesti merkittävän palvelun suorittamiseksi ja jossa yhtiön toimiala on pelkästään tämä ja jossa kyseinen palvelu annetaan suoraan hoidettavaksi tälle yhtiölle, jonka ”teollinen” ja ”operatiivinen” yksityinen osakas valitaan julkisessa tarjouskilpailussa, kun sekä taloudelliset ja tekniset että varsinaisesti operatiiviset ja suoritettavan palvelun hoitamista sekä nimenomaisia tarjottavia palveluita koskevat edellytykset on ensin selvitetty?


title: Asia C-66/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 8.2.2013 — Green Network SpA v. Autorità per l’energia elettrica e il gas

text:
               25.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 147/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 8.2.2013 — Green Network SpA v. Autorità per l’energia elettrica e il gas
   (Asia C-66/13)
   2013/C 147/10
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Green Network SpA

      Vastapuoli: Autorità per l’energia elettrica e il gas

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Estääkö kansallinen oikeussääntö (vuoden 2003 asetuksen nro 387 20 §:n 3 momentti) SEUT 3 artiklan 2 kohdan ja SEUT 216 artiklan oikean soveltamisen — niiden mukaan unionilla on yksinomainen toimivalta tehdä kansainvälinen sopimus, kun sopimuksen tekemisestä on säädetty unionin säädöksessä tai kun tämä on välttämätöntä, jotta unioni voi käyttää sisäistä toimivaltaansa, tai siltä osin kuin se voi vaikuttaa yhteisiin sääntöihin tai muuttaa niiden ulottuvuutta, mistä on kaksi seurausta eli toimivalta tehdä kolmansien valtioiden kanssa sopimuksia, jotka vaikuttavat yhteisiin sääntöihin tai muuttavat niiden ulottuvuutta tai jotka (vaikuttavat) alaan, jota säännellään tyhjentävästi yhteisön lainsäädännöllä ja joka kuuluu unionin yksinomaiseen toimivaltaan, keskittyy unionille itselleen ja sama toimivalta ei kuulu enää erikseen eikä yhdessä jäsenvaltioille — ja edellä mainitun direktiivin 2001/77/EY 5 artiklan soveltamisen, kun tässä kansallisessa oikeussäännössä asetetaan kolmansien valtioiden antamien alkuperätakuiden tunnustamisen edellytykseksi se, että Italian valtion ja kolmannen valtion välillä tehdään sitä koskeva kansainvälinen sopimus?

               2)

               Estääkö edellä mainittu kansallinen lainsäädäntö merkittävästi edellä mainittujen yhteisön oikeussääntöjen oikean soveltamisen siinä tapauksessa, että kolmas valtio on Sveitsin valaliitto, joka on sidoksissa Euroopan unioniin 22.7.1972 tehdyllä ja 1.1.1973 voimaan tulleella vapaakauppasopimuksella?

               3)

               Estääkö 11.11.1999 annetun ministeriön asetuksen 4 §:n 6 momentin kansallinen säännös edellä (i) kohdassa mainittujen yhteisön oikeussääntöjen oikean soveltamisen, kun sen mukaan tuotaessa sähköenergiaa Euroopan unioniin kuulumattomista maista hakemuksen hyväksyminen edellyttää sitä, että kansallisen siirtoverkon hallinnoijan ja vastaavan paikallisviranomaisen välillä tehdään sopimus, jossa määritetään tarvittavia selvityksiä koskevat yksityiskohtaiset säännöt?

               4)

               Estääkö edellä mainittu kansallinen lainsäädäntö edellä mainittujen yhteisön oikeussääntöjen oikean soveltamisen erityisesti silloin, kun 11.11.1999 annetun ministeriön asetuksen 4 §:n 6 momentissa tarkoitettu sopimus muodostuu vain hiljaisesti tehdystä sopimuksesta, jota ei ole koskaan julkistettu virallisissa asiakirjoissa ja josta on osoituksena pelkästään valittajan lausuma, jota tämä ei ole kyennyt täsmentämään?


title: Asia T-385/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.1.2014 — BP Products North America v. neuvosto (Polkumyynti — Tuet — Yhdysvalloista peräisin olevan biodieselin tuonti — Kiertäminen — Asetuksen (EY) N:o 1225/2009 13 artikla — Asetuksen (EY) N:o 597/2009 23 artikla — Vähäisiä muutoksia sisältävä samankaltainen tuote — Oikeusvarmuus — Harkintavallan väärinkäyttö — Ilmeiset arviointivirheet — Perusteluvelvollisuus — Yhdenvertainen kohtelu — Hyvän hallinnon periaate)

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.1.2014 — BP Products North America v. neuvosto
   (Asia T-385/11) (1)

   (Polkumyynti - Tuet - Yhdysvalloista peräisin olevan biodieselin tuonti - Kiertäminen - Asetuksen (EY) N:o 1225/2009 13 artikla - Asetuksen (EY) N:o 597/2009 23 artikla - Vähäisiä muutoksia sisältävä samankaltainen tuote - Oikeusvarmuus - Harkintavallan väärinkäyttö - Ilmeiset arviointivirheet - Perusteluvelvollisuus - Yhdenvertainen kohtelu - Hyvän hallinnon periaate)
   2014/C 52/59
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: BP Products North America Inc. (Naperville, Illinois, Yhdysvallat) (edustajat: aluksi solicitor C. Farrar sekä asianajajat H.-J. Prieß, B. Sachs ja M. Schütte, sitten C. Farrar, H.-J. Prieß, M. Schütte ja asianajaja K. Arend

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamies: J.-P. Hix, avustajinaan solicitor B. O’Connor ja asianajaja S. Gubel)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: M. França ja A. Stobiecka-Kuik) ja European Biodiesel Board (EBB) (edustajat: asianajajat O. Prost ja M.-S. Dibling)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan yhtäältä Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan biodieselin tuonnissa asetuksella (EY) N:o 598/2009 käyttöön otetun lopullisen tasoitustullin laajentamisesta koskemaan Kanadasta lähetetyn biodieselin tuontia riippumatta siitä, onko alkuperämaaksi ilmoitettu Kanada, ja Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan biodieselin tuonnissa asetuksella (EY) N:o 598/2009 käyttöön otetun lopullisen tasoitustullin laajentamisesta koskemaan sellaisen biodieselseoksen tuontia, jossa on enintään 20 painoprosenttia biodieseliä, ja tutkimuksen päättämisestä Singaporesta lähetetyn tuonnin osalta 5.5.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 443/2011 (EUVL L 122, s. 1) ja toisaalta Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan biodieselin tuonnissa asetuksella (EY) N:o 599/2009 käyttöön otetun lopullisen polkumyyntitullin laajentamisesta koskemaan Kanadasta lähetetyn biodieselin tuontia riippumatta siitä, onko alkuperämaaksi ilmoitettu Kanada, ja Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan biodieselin tuonnissa asetuksella (EY) N:o 599/2009 käyttöön otetun lopullisen polkumyyntitullin laajentamisesta koskemaan sellaisen biodieselseoksen tuontia, jossa on enintään 20 painoprosenttia biodieseliä, ja tutkimuksen päättämisestä Singaporesta lähetetyn tuonnin osalta 5.5.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 444/2011 (EUVL L 122, s. 12) osittaista kumoamista kantajaa koskevilta osiltaan.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               BP Products North America Inc. vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston ja European Biodiesel Boardin (EBB) oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 282, 24.9.2011.


title: Oikaistaan virallisessa lehdessä julkaistu tiedonanto asiassa F-103/07 ( EUVL C 315, 22.12.2007, s. 45 )

text:
               29.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/39

         Oikaistaan virallisessa lehdessä julkaistu tiedonanto asiassa F-103/07

      (
            Euroopan unionin virallinen lehti C 315, 22.12.2007, s. 45
         )

   (2008/C 79/75)
   Virallisessa lehdessä asiassa F-103/07, Duta v. yhteisöjen tuomioistuin julkaistu tiedonanto kuuluu seuraavasti:

         ”Kanne 5.10.2007 — Duta v. yhteisöjen tuomioistuin
         (Asia F-103/07)
         (2006/C 000/01)
         Oikeudenkäyntikieli: ranska
         Asianosaiset

            Kantaja: Radu Duta (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja F. Krieg)

            Vastaaja: Euroopan yhteisöjen tuomioistuin
         Vaatimukset

                     —

                     Riidanalaiset päätökset on kumottava.

                     —

                     Asia on palautettava toimivaltaisen viranomaisen käsiteltäväksi.

                     —

                     Vastaaja on velvoitettava maksamaan yksi euro vahingonkorvausta.

                     —

                     Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
         Kanteellaan kantaja riitauttaa sen, että hänen hakemuksensa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomarin lakimiesavustajan tehtävään on hylätty. Hylkääminen on kantajan mukaan tapahtunut 24.1.2007 päivätyllä kiertokirjeellä, vaikka kyseessä oleva tuomari oli kantajan mukaan aikaisemmin ollut kantajan hakemuksesta selvästi erittäin kiinnostunut.
         Kantaja vetoaa ensinnäkin siihen, että päätös, jolla hänen valituksensa on hylätty, on mitätön. Valituksen on käsitellyt ’ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen lautakunta, joka on toimivaltainen ratkaisemaan valitukset’ ja jonka kokoonpano ei täyttänyt oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin vaatimuksia, sellaisina kuin nämä vaatimukset on määritelty ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 6 artiklan 1 kohdassa. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen jäsenet, jotka istuvat mainitussa lautakunnassa, eivät kantajan mukaan nimittäin voi ratkaista puolueettomasti sellaisia asioita, jotka koskevat yhtä heidän työtovereistaan.
         Toiseksi kantaja väittää, että hän on joutunut syrjinnän uhriksi. Kyseessä oleva tuomari ei ole käyttänyt harkintavaltaansa kohtuullisella tavalla.
         Lopuksi kantaja katsoo, että joka tapauksessa riidanalaiset päätökset loukkaavat avoimuuden, vilpittömän mielen ja luottamuksen suojan yleisiä periaatteita.”


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 15 päivänä helmikuuta 2000 asiassa C-169/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (Sosiaaliturva – Rahoitus – Sovellettava lainsäädäntö)

text:
C 122/4                   FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             29.4.2000
Ranskassa asuvien mutta toisessa jäsenvaltiossa työskentele-                 sekä sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella
vien työntekijöiden ja ammatinharjoittajien ansiotulojen ja                  liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinhar-
niihin rinnastettavien tulojen osalta, jotka eivät kyseisen ase-             joittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta
tuksen mukaan ole Ranskan sosiaaliturvalainsäädännön alaisia,                1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71,
yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti                  sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna
G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J. C. Moitin-            2 päivänä joulukuuta 1996 annetulla neuvoston asetuksella
ho de Almeida (esittelevä tuomari), D. A. O. Edward, L. Sevón               (EY) N:o 118/97 (EYVL 1997, L 28, s. 1), 13 artiklan mukaisia
ja R. Schintgen sekä tuomarit C. Gulmann, J.-P. Puissochet,                  velvoitteitaan, koska se on edellyttänyt yleisen sosiaaliturva-
G. Hirsch, P. Jann, H. Ragnemalm ja M. Wathelet, julkisasia-                 maksun suorittamista sellaisten Ranskassa asuvien työntekijöi-
mies: A. La Pergola, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein,              den ja ammatinharjoittajien ansiotulojen ja niihin rinnastetta-
on antanut 15.2.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on                        vien tulojen osalta, jotka eivät kyseisen asetuksen mukaan ole
seuraava:                                                                    Ranskan sosiaaliturvalainsäädännön alaisia, yhteisöjen tuo-
                                                                             mioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́-
1. Ranskan tasalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen              guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J. C. Moitinho de Almei-
     48 ja 52 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 39 ja                da (esittelevä tuomari), D. A. O. Edward, L. Sevón ja R. Schint-
     EY 43 artikla) sekä sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta           gen sekä tuomarit C. Gulmann, J.-P. Puissochet, G. Hirsch,
     yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin   P. Jann, H. Ragnemalm ja M. Wathelet, julkisasiamies: A. La
     ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä             Pergola, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut
     kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o                    15.2.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
     1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle
     saatettuna 2 päivänä joulukuuta 1996 annetulla neuvoston                1. Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuk-
     asetuksella (EY) N:o 118/97, 13 artiklan mukaisia velvoittei-                sen 48 ja 52 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 39 ja EY
     taan, koska se on edellyttänyt sosiaaliturvavelan kattamiseksi               43 artikla) sekä sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön
     tarkoitetun maksuosuuden suorittamista sellaisten Ranskassa                  alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin amma-
     asuvien mutta toisessa jäsenvaltiossa työskentelevien työntekijöi-           tinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuu-
     den ja ammatinharjoittajien ansiotulojen ja niihin rinnastettavien           ta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71,
     tulojen osalta, työttömyyskorvauksiin, jotka eivät kyseisen asetuk-          sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna
     sen mukaan ole Ranskan sosiaaliturvalainsäädännön alaisia.                   2 päivänä joulukuuta 1996 annetulla neuvoston asetuksella
                                                                                (EY) N:o 118/97, 13 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska
2. Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-                      se on edellyttänyt yleisen sosiaaliturvamaksun suorittamista
     kulut.                                                                       sellaisten Ranskassa asuvien työntekijöiden ja ammatinharjoitta-
                                                                                jien ansiotulojen ja niihin rinnastettavien tulojen osalta, jotka
                                                                                eivät kyseisen asetuksen mukaan ole Ranskan sosiaaliturva-
(1) EYVL C 94, 28.3.1998.
                                                                                lainsäädännön alaisia.
                                                                             2. Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                                kulut.
                                                                             (1) EYVL C 278, 5.9.1998.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                   15 päivänä helmikuuta 2000
asiassa C-169/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                         Ranskan tasavalta (1)                                       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
    (Sosiaaliturva – Rahoitus – Sovellettava lainsäädäntö)                                                (kolmas jaosto)
                            (2000/C 122/06)                                                      16 päivänä joulukuuta 1999
                                                                             asiassa C-170/99 P, Clauni SA ym. vastaan Euroopan
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                                  yhteisöjen komissio(1)
                                                                             (Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osaksi
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                selvästi puuttuvat ja joka osaksi on selvästi perusteeton)
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                (2000/C 122/07)
Asiassa C-169/98, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
hinään P. Hillenkamp ja H. Michard) vastaan Ranskan tasavalta
(asiamiehinään K. Rispal-Bellanger ja C. Chavance), jossa kan-                                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
taja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan
tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen 48 ja                 Asiassa C-170/99 P, Clauni SA, Le Passage (Ranska), Jean-Marie
52 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 39 ja EY 43 artikla)            Bissières, kotipaikka La Croix Blanche (Ranska), Loma SA,


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto), 17 päivänä maaliskuuta 1998, asiassa C-45/96 (Bundesgerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Bayerische Hypotheken- und Wechselbank AG vastaan Edgar Dietzinger (Muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa neuvoteltuja sopimuksia koskeva kuluttajansuoja - Takaus)

text:
30.5.98               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  C 166/1
                                                              I
                                                        (Tiedonantoja)
                                               TUOMIOISTUIN
                                                       TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                            taataan toisen henkilön elinkeinoaan harjoittaessaan teke-
                       (viides jaosto),                           män velan takaisinmaksu, ei kuulu direktiivin soveltamis-
                                                                  alaan.
                17 päivänä maaliskuuta 1998,
asiassa C-45/96 (Bundesgerichtshofin esittämä ennakko-            (1) EYVL C 95, 30.3.1996.
ratkaisupyyntö), Bayerische Hypotheken- und Wechsel-
            bank AG vastaan Edgar Dietzinger (1)
(Muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa neuvo-
  teltuja sopimuksia koskeva kuluttajansuoja Ð Takaus)
                        (98/C 166/01)                                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (viides jaosto),
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                17 päivänä maaliskuuta 1998,
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan          asiassa C-387/96 (Svea hovrättin esittämä ennakkorat-
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)            kaisupyyntö), rikosoikeudenkäynti Anders Sjöbergiä
                                                                                vastaan (1)
Asiassa C-45/96, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on saat-         (Tieliikenteen sosiaalilainsäädäntö Ð Poikkeus, joka
tanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla              koskee ajoneuvoja, joita viranomaiset käyttävät julkisiin
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä         palveluihin, joilla ei kilpailla ammattimaisen liikenteen
kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa          harjoittajien kanssa Ð Kuljettajan velvollisuus pitää
Bayerische Hypotheken- und Wechselbank AG vastaan                               mukanaan työvuorolistan otetta)
Edgar Dietzinger ennakkoratkaisun muualla kuin elinkei-                                   (98/C 166/02)
nonharjoittajan toimitiloissa neuvoteltuja sopimuksia kos-
kevasta kuluttajansuojasta 20 päivänä joulukuuta 1985
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ruotsi)
annetun neuvoston direktiivin 85/577/ETY (EYVL L 372,
31.12.1998, s. 31) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin
(viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-              (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
johtajan tehtäviä hoitava tuomari M. Wathelet sekä tuo-               yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
marit J. C. Moitinho de Almeida, D. A. O. Edward, P.
Jann ja L. Sevón (esittelevä tuomari), julkisasiamies: F. G.      Asiassa C-387/96, jonka Svea hovrätt (Ruotsi) on saatta-
Jacobs, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on        nut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhtei-
antanut 17.3.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on                söjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-
seuraava:                                                         sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa rikosasiassa,
                                                                  jossa vastaajana on Anders Sjöberg, ennakkoratkaisun tie-
Muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa neuvotel-       liikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta 20
tuja sopimuksia koskevasta kuluttajansuojasta 20 päivänä          päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston asetuksen
joulukuuta 1985 annetun direktiivin 85/577/ETY 2 artik-           (ETY) N:o 3820/85 (EYVL L 370, 31.12.1985, s. 1) 13 ja
lan ensimmäistä luetelmakohtaa on tulkittava siten, että          14 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides
luonnollisen henkilön muuten kuin elinkeinoaan tai                jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C.
ammattiaan harjoittaessaan tekemä takaussopimus, jolla            Gulmann sekä tuomarit M. Wathelet, J. C. Moitinho de


title: Asia F-115/15: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 28.4.2016 – Silva Rodriguez v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Eläke — Eläkeoikeuksien laskeminen — Johtotehtävistä maksettava lisä — Työjärjestyksen 81 artikla)

text:
               20.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 222/44

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 28.4.2016 – Silva Rodriguez v. komissio
   (Asia F-115/15) (1)

   ((Henkilöstö - Virkamiehet - Eläke - Eläkeoikeuksien laskeminen - Johtotehtävistä maksettava lisä - Työjärjestyksen 81 artikla))
   (2016/C 222/57)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: José Manuel Silva Rodriguez (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat N. de Montigny ja J.-N. Louis)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Gattinara ja F. Simonetti)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Komission päätöksen, jolla rajoitetaan kantajan eläkeoikeuksia, kumoaminen ja 16.6.2005 tehtyjen hallintopäälliköiden päätösten soveltamatta jättäminen siltä osin kuin niissä rajoitetaan kantajan eläkeoikeuksien hyvittämistä sekä vastaajan velvoittaminen maksamaan kantajalle vanhuuseläke, johon tällä on oikeus.

      Määräysosa

               1)

               José Manuel Silva Rodriguezin kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi osittain puuttuvat, ja koska kanne on selvästi osittain perusteeton.

               2)

               Silva Rodriguez vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 320, 28.9.2015, s. 56.


title: Asia F-36/13: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 3.12.2013 — CT v. koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto (EACEA) (Henkilöstö — Väliaikainen toimihenkilö — Toistaiseksi voimassa oleva sopimus — Sopimuksen päättäminen — Tehtäviin kohdistuvan arvostuksen heikkeneminen — Luottamussiteen katkeaminen)

text:
               25.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/39

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 3.12.2013 — CT v. koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto (EACEA)
   (Asia F-36/13) (1)

   (Henkilöstö - Väliaikainen toimihenkilö - Toistaiseksi voimassa oleva sopimus - Sopimuksen päättäminen - Tehtäviin kohdistuvan arvostuksen heikkeneminen - Luottamussiteen katkeaminen)
   2014/C 24/71
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: CT (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja S. Pappas)

      Vastaaja: koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto (EACEA) (asiamies: H. Monet, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus sen päätöksen kumoamisesta, jolla kantajan palvelukseen ottamista koskeva sopimus päätettiin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 47 artiklan c alakohdan i luetelmakohdan perusteella

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               CT vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanoviraston oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 207, 20.7.2013, s. 58.


title: Asia T-145/10: Kanne 24.3.2010 — Solae v. SMHV — Délitaste (alpha taste)

text:
               5.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 148/40

         Kanne 24.3.2010 — Solae v. SMHV — Délitaste (alpha taste)
   (Asia T-145/10)
   2010/C 148/67
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Solae Holdings LLC (St. Louis, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja E. Armijo Chávarri)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Délitaste S.A. Industrielle et Commerciale d'Aliments (Thessaloniki, Kreikka)

      Vaatimukset

               —

               on todettava että tämä kanne liitteineen on tullut asianmukaisesti vireille

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 16.12.2009 asiassa R 92/2009-2 tekemä päätös on kumottava ja

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”alpha taste” luokkiin 29, 30, 39 ja 43 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity tavaramerkki ALPHA luokkaan 29 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksyttiin osittain.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin.

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen soveltaminen, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että asianomaisten tavaramerkkien välillä on ainoastaan osittainen sekaannusvaara.


title: Asian C-179/04 poistaminen rekisteristä

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/30

         Asian C-179/04 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 143/53)

      (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 10.3.2005 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-179/04, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta.

      (1)  EUVL C 168, 26.6.2004.


title: Asia C-303/04: Tribunale di Vogheran 1.7.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Lidl Italia Srl vastaan Comune di Stradella

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/29

         Tribunale di Vogheran 1.7.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Lidl Italia Srl vastaan Comune di Stradella
   (Asia C-303/04)
   (2004/C 228/59)
   Tribunale di Voghera on pyytänyt 1.7.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 16.7.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Lidl Italia Srl vastaan Comune di Stradella seuraaviin kysymyksiin:

               —

               Onko teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä annetun direktiivin 83/189/ETY (joka on nykyään direktiivi 98/34/EY (1)) 1 artiklan säännöksiä tulkittava siten, että kyseisessä artiklassa käytettyä ilmaisua ”tekninen määräys” sovelletaan sellaiseen kansalliseen säännökseen kuin 23.3.2001 annetun lain nro 93 19 §:ään, jossa kielletään korvien puhdistamiseen tarkoitettujen puikkojen (jotka tunnetaan paremmin vanupuikkoina) myynti Italiassa sillä perusteella, ettei niiden valmistusaine ole biologisesti hajoavaa?

               —

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, olisiko edellä mainitun 23.3.2001 annetun lain nro 93 19 artiklasta pitänyt direktiivin 83/189/ETY (joka on nykyään direktiivi 98/34/EY) 8 artiklan säännösten mukaan ilmoittaa Italian hallituksen aloitteesta komissiolle, jotta kyseinen säännös voitaisiin saman direktiivin 8 ja 9 artiklassa säädetyllä tavalla hyväksyä sovellettavaksi Italiassa?

               —

               Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi ja jos velvollisuus ilmoittaa lain nro 93/2001 19 artiklasta komissiolle on laiminlyöty, annetaanko EY 28 artiklan, joka koskee tavaroiden vapaata liikkuvuutta suojaavia periaatteita ja sääntöjä, ja direktiivin 83/189/ETY (joka on nykyään direktiivi 98/34/EY) määräyksissä ja säännöksissä italialaiselle tuomioistuimelle mahdollisuus jättää soveltamatta kyseistä kansallisen oikeuden säännöstä, jota on pidettävä lainvastaisena niiltä osin kuin sitä sovelletaan Euroopan unionin muusta jäsenvaltiosta peräisin oleviin tuotteisiin?

      (1)  EYVL L 204, 21.7.1998, s. 37.


title: Asia T-518/13: Kanne 23.9.2013 — Future Enterprises v. SMHV — McDonald’s International Property (MACCOFFEE)

text:
               30.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 352/19

         Kanne 23.9.2013 — Future Enterprises v. SMHV — McDonald’s International Property (MACCOFFEE)
   (Asia T-518/13)
   2013/C 352/36
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Future Enterprises Pte Ltd (Singapore, Singapore) (edustajinaan Solicitors J. Olsen, B. Hitchens, R. Sharma ja M. Henshall)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: McDonald’s International Property Co. Ltd (Wilmington, Delaware, Yhdysvallat)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 13.6.2013 asiassa R 1178/2012-1 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Sanamerkki ”MACCOFFEE” luokkiin 29, 30 ja 32 rekisteröidyille tavaroille — rekisteröity yhteisön tavaramerkki nro 7 307 382

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: Tavaramerkkiasetuksen 53 artiklan 1 kohdan a alakohdassa, luettuna yhdessä 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan sekä 8 artiklan 5 kohdan kanssa, säädetyt perustelut

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskevan vaateen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Tavaramerkkiasetuksen artiklan 5 kohdan rikkominen


title: Asia T-34/13: Kanne 23.1.2013 — Meta Group v. Euroopan komissio

text:
               16.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/27

         Kanne 23.1.2013 — Meta Group v. Euroopan komissio
   (Asia T-34/13)
   2013/C 79/48
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Meta Group Srl (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat A. Bartolini, V. Colcelli ja A. Formica)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan

               —

               yritys- ja teollisuustoiminnan pääosaston 11.12.2012 päivätyn kirjeen Prot. N. 1687862

               —

               tilintarkastuskertomuksen nro S12.16817

         ja tarvittaessa

               —

               Euroopan komission talousarvion toteuttamisen pääosaston (general budget and EDF) 12.11.2012 päivätyn kirjeen, jonka aiheena on ”Maksu komission saatavien kuittaamisella”, jolla komissio ilmoitti kuitanneensa META Groupin komissiolta olevalla 69 061,80 euron suuruisella saatavalla, joka perustui Take it Up -sopimukseen (nro 245637), META Groupin velan, joka käy ilmi velkomiskirjeestä nro 32412078833

               —

               Euroopan komission talousarvion toteuttamisen pääosaston (general budget and EDF) 21.11.2012 päivätyn kirjeen Prot. N. 1380282, jolla komissio ilmoitti kuitanneensa META Groupin komissiolta olevalla 16 772,36 euron suuruisella saatavalla, joka perustui BCreative-sopimukseen (nro 245599), META GROUPin velan, joka käy ilmi velkomiskirjeestä nro 32412078833

               —

               Euroopan komission talousarvion toteuttamisen pääosaston (general budget and EDF) 21.11.2012 päivätyn kirjeen Prot. N. 1380323, jolla komissio ilmoitti kuitanneensa META Groupin komissiolta olevalla 16 772,36 euron suuruisella saatavalla, joka perustui BCreative-sopimukseen, vastaavan samansuuruisen velan

               —

               Euroopan komission talousarvion toteuttamisen pääosaston (general budget and EDF) 22.11.2012 päivätyn kirjeen Prot n. 1387638, jolla komissio ilmoitti kuitanneensa META Groupin komissiolta olevalla 220 518,25 euron suuruisella saatavalla, joka perustui Take it Up -sopimukseen nro 245637 ja Ecolink+ sopimukseen nro 256224, 209 108,92 euron suuruisen velan, joka käy ilmi velkomiskirjeestä nro 32412078833

               —

               ja tämän seurauksena velvoittamaan komissio maksamaan kantajalle 424 787,9 euroa korkoineen

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan kantajalle aiheutuneen vahingon.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Esillä oleva kanne koskee kantajan ja komission ”kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelman (CIP) (2007–2013)” yhteydessä tekemiä rahoitussopimuksia.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu tosiseikkoja koskevaan ilmeiseen arviointivirheeseen, 14.10.2011 päivätyn ECOLINK+ sopimuksen muutoksen nro 1 rikkomiseen, luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen ja saavutettujen oikeuksien, oikeusvarmuuden ja huolellisuusvelvoitteen periaatteiden loukkaamiseen.

                           —

                           Kantaja toteaa tässä yhteydessä, että komission toiminnalla on rikottu sillä META-Groupia kohtaan olevia sopimusvelvoitteita, erityisesti kantajan ehdottaman laskutavan osalta.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu CIF -ohjelman rahoitussopimusten (BCreative, Take-it-Up, Ecolink+) 11 artiklan rikkomiseen, kohtuullisuusperiaatteen loukkaamiseen sekä tosiseikkoja koskevaan ilmeiseen arviointivirheeseen.

                           —

                           Kantajana oleva yhtiö toteaa tässä yhteydessä, että se on esittänyt näytön siitä, että sen töitä toteuttaneille yhtiökumppaneille suorittamat korvaukset ovat täysin yhteensopivia markkinahintojen ja itsenäisille konsulteille (”in house consultants”) sekä vastaavanlaista toimintaa harjoittaville itsenäisille ammatinharjoittajille suoritettujen korvausten kanssa. Kansallisen lainsäädännön mukaan tällaisia vähimmäismääriä voidaan korottaa 100 prosentilla, mikäli edellytetty tehtävä on ”erityisen tärkeä, monimutkainen tai vaikea” (ks. 2.9.2010 annetun ministeriön asetuksen nro 169 6 §:n 1 momentti). Se, että META Group on palkannut kansainvälisiä asiantuntijoita, jotka harjoittavat kyseisiin hankkeisiin liittyvää toimintaa ”koordinoitujen ja jatkuvien” sopimusten perusteella, on myös täysin asianmukaista.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu hallintotoiminnan oikeasuhtaisuuden periaatteen loukkaamiseen ja hyvän hallinnon, avoimuuden ja arviointiperusteiden ennakoitavuuden periaatteiden loukkaamiseen.

                           —

                           Kantaja toteaa, että koska on useita arviointiperusteita, joita voidaan käyttää määritettäessä korvausten laskutapaa, hallinnon olisi pitänyt omaksua yksityisille edullisin arviointiperuste. Kun oli havaittu, että Italian ja Euroopan markkinoilla oli suuria eroja samoista palveluista suoritettujen korvausten osalta, hallinnon asianmukaisena toimintatapana olisi ollut suosia ratkaisua, josta aiheutuu kantajalle vähiten vahinkoa.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu tosiseikkoja koskevaan ilmeiseen arviointivirheeseen, 14.10.2011 päivätyn ECOLINK+ sopimuksen muutoksen nro 1 rikkomiseen, luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen ja saavutettujen oikeuksien, oikeusvarmuuden ja huolellisuusvelvoitteen periaatteiden loukkaamiseen.

                           —

                           Kantaja toteaa tämän osalta, että kuittaustoimet ovat lainvastaisia, koska määrät, joiden on ilmoitettu olevan META Groupin saatavia mainittujen sopimusten perusteella, ovat huomattavasti todellisia määriä alhaisempia. Erityisesti huomautetaan, että määrittäessään yhtiökumppaneille suoritettavia hyväksyttäviä korvauksia, komissio on riidanalaisen tilintarkastuskertomuksen nojalla soveltanut huomattavasti alhaisempaa tuntitaksaa kuin mitä META Group ehdotti.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen ja perustelujen riittämättömyyteen.

                           —

                           Kantaja toteaa, että kuittaustoimia ei ole perusteltu millään tavalla arviointiperusteiden eikä laskutapojen osalta. Koska META Groupille ei ollut vielä annettu tiedoksi tilintarkastuskertomuksen lopullisia tuloksia hetkellä, jolloin sille ilmoitettiin kyseisistä kuittaustoimista, komission olisi pitänyt selittää arvioinnit, jotka se teki sen päätöksensä perusteella, jonka mukaan se päätti käyttää eri laskumenetelmää kuin mitä sopimuksessa on vahvistettu.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen virheeseen laskettaessa kantajalle kuuluvia määriä.

                           —

                           Kantaja toteaa tässä yhteydessä, että komission kuittauksia koskevat laskelmat ovat lisäksi virheellisiä. Vaikka sovellettaisiin Marie Curie -ohjelmaan liittyviä flat rate -määriä, laskelmat ovat epäjohdonmukaisia.


title: Asia T-625/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.6.2015 – Wm. Wrigley Jr. v. SMHV (pallon muoto) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus palloa esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta — Kanne, joka on selvästi oikeudellisesti perusteeton)

text:
               21.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/47

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.6.2015 – Wm. Wrigley Jr. v. SMHV (pallon muoto)
   (Asia T-625/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus palloa esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Kanne, joka on selvästi oikeudellisesti perusteeton))
   (2015/C 311/51)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Wm. Wrigley Jr. Company (Wilmington, Delaware, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat M. Kinkeldey, S. Brandstätter ja C. Schmitt)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n viidennen valituslautakunnan 17.6.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 168/2014-5), joka koskee hakemusta palloa esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Wm. Wrigley Jr. Company velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 351, 6.10.2014.


title: Asia C-406/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (England and Wales) (Queen's Bench Division), Leeds District Registry on esittänyt 18.9.2008 — Uniplex (UK) Ltd v. NHS Business Services Authority

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (England and Wales) (Queen's Bench Division), Leeds District Registry on esittänyt 18.9.2008 — Uniplex (UK) Ltd v. NHS Business Services Authority
   (Asia C-406/08)
   (2008/C 301/36)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   High Court of Justice (Queen's Bench Division)
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Uniplex (UK) Ltd

      Vastaaja: NHS Business Services Authority
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Kun taloudellinen toimija riitauttaa kansallisessa oikeudenkäynnissä puitesopimuksen, jonka hankintaviranomainen on tehnyt julkisessa hankintamenettelyssä, johon ensin mainittu osallistui tarjoajana ja joka piti toimittaa direktiivin 2004/18/EY (1) (ja sen kansallisten täytäntöönpanosäännösten) mukaisesti, ja kun se vaatii tuossa oikeudenkäynnissä vahvistustuomiota ja korvausta niiden hankintamenettelyssä sovellettavien säännösten rikkomisesta, jotka koskevat tuota menettelyä ja sen ratkaisemista:

               a)

               Onko vuoden 2006 Public Contracts Regulationsin 47 §:n 7 momentin b kohdan kaltaista kansallista säännöstä, jossa säädetään, että tällaiset kanteet on nostettava viipymättä ja viimeistään kolmen kuukauden kuluessa siitä ajankohdasta, jona kanteen nostamisperusteen olemassaolo ensimmäistä kertaa tuli esille, jollei tuomioistuin katso, että kanteen nostamista koskevan määräajan pidentämiseen on olemassa hyvä syy, tulkittava direktiivin 89/665/ETY (2) 1 ja 2 artiklan, yhteisön oikeuden vastaavuusperiaatteen ja yhteisön oikeudessa asetetun, tosiasiallista oikeussuojaa koskevan vaatimuksen ja/tai tehokkuusperiaatteen sekä minkä tahansa muun merkityksellisen EY-oikeuden periaatteen valossa siten, että sillä annetaan tarjoajalle henkilökohtainen ja ehdoton oikeus, johon se voi vedota hankintaviranomaista vastaan, ja että määräaika, jonka kuluessa sen on riitautettava tällainen hankintamenettely ja menettelyn ratkaisu, alkaa kulua siitä päivästä, jona tarjoaja sai tiedon tai hänen olisi pitänyt saada tieto siitä, että hankintamenettelyssä ja menettelyn ratkaisemisessa oli rikottu julkista hankintamenettelyä koskevia yhteisön säännöksiä, vai siitä päivästä, jona julkiseen hankintamenettelyyn sovellettavia säännöksiä rikottiin?

               b)

               Miten kansallisen tuomioistuimen on näissä molemmissa tapauksissa (i) sovellettava edellytystä, jonka mukaan kanne on nostettava viipymättä ja (ii) käytettävä harkintavaltaansa pidentäessään tällaisen kanteen nostamiselle asetettua kansallista määräaikaa?

      (1)  Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/18/EY (EUVL L 134, s. 114).

      (2)  Julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annettu neuvoston direktiiivi 89/665/ETY (EYVL L 395, s. 33).


title: Asia T-217/14: Kanne 9.4.2014 – Gmina Kosakowo v. komissio

text:
               30.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 202/26

         Kanne 9.4.2014 – Gmina Kosakowo v. komissio
   (Asia T-217/14)
   2014/C 202/33
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Gmina Kosakowo (Kosakowo, Puola) (edustaja: radca prawny M. Leśny)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan komission päätöksen, joka on annettu 11.2.2014 asiassa SA 353888 ja jossa Puola määrätään perimään Gdynia-Kosakowon lentokentältä takaisin sääntöjenvastaisesti maksettu valtiontuki.

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste

                           —

                           Riidanalaisen päätöksen taustalla olevan tosiasiallisen tilanteen virheellinen toteaminen.

               2)

               Toinen kanneperuste

                           —

                           SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen sillä perusteella, että on perusteettomasti oletettu, että Kosakowon kunta on antanut julkista tukea tavalla, joka on kyseisen määräyksen vastainen, vaikka se, että Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. -nimisen yhtiön yhtiöosuudet ovat siirtyneet kyseiselle yksikölle on ollut maanvuokrasopimukseen kuuluva liiketoimi, ja se, että Euroopan komissio on virheellisesti soveltanut yksityinen sijoittaja -arviointiperustetta.

               3)

               Kolmas kanneperuste

                           —

                           Seuraavien määräysten ja säännösten rikkominen: SEUT 107 artiklan 1 kohta, luettuna yhdessä asetuksen (EY) N:o 659/1999 5 artiklan 1 kohdan kanssa, sillä perusteella, että yksityinen sijoittaja -arviointiperustetta on sovellettu virheellisesti, neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 7 artiklan 5 kohta, luettuna yhdessä 13 artiklan 1 kohdan kanssa, sillä perusteella, että palautettavan tuen määrä on määritetty virheellisesti, koska siihen on sisällytetty myös turvallisuus- ja infrastruktuurikuluja, ja SEUT 296 artiklan toinen kohta sillä perusteella, että riidanalaista päätöstä ei ole perusteltu asianmukaisesti, sillä siitä puuttuu olennaisia seikkoja, joiden perusteella sen syyt olisi mahdollista määrittää.


title: Cour du travail de Bruxelles'n 25.4.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Office National des Pensions vastaan Cirotti (Asia C-144/96)

text:
22.6.96                  FI                        Euroopan yhteisojen virallinen lehti                                N:o C 180/25
3 ) Voiko hyvityksen saaja kysymyksessä 2 kuvatussa                    Kuinka yhteisen tullitariffin vuosien 1989 ja 1990 yhdiste
      tilanteessa vedota direktiivin 77/388/ETY 21 artiklan            tyn nimikkeistön alakohtaa 0904 20 on tulkittava ? Tar
       1 kohdan c alakohtaan, jos saaja velvoitetaan maksa            koitetaanko siinä käytetyllä käsitteellä " murskatut " vain
       maan veroa hyvityksessä mainitusta arvonlisäverosta se          jauhetun tuotteen kaltaista hienojakoisuutta vai käsittääkö
       erotuksen määrä, joka jää hyvityksessä mainitun ja              se myös 4—8 mm:n kokoisiksi paloiksi paloitellun tuot
       verovelvollisen liiketoimien mukaan määräytyvän ve             teen ?
       rovelan välille ?
f 1 ) EYVL 1977, N:o L 145 , s . 1
                                                                       Cour du travail de Bruxelles'n 25.4.1996 tekemällään
                                                                       päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Office
                                                                                National des Pensions vastaan Cirotti
Bundesfinanzhofin 7.3.1996 tekemällään päätöksellä esit                                        ( Asia C-144/96 )
tämä ennakkoratkaisuppyyntö asiassa Hauptzollamt Mun                                               96/C 180/57
         chen vastaan Wacker Werke GmbH & Co . KG
                           ( Asia C-142/96 )                           Cour du travail de Bruxelles on pyytänyt 25.4.1996
                              ( 96/C 180/55 )                          tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen
                                                                       tuomioistuimen kirjaamoon 3.5.1996 , Euroopan yhteisöjen
                                                                       tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Office National
Bundesfinanzhof — VII. Senat — on pyytänyt 7.3.1996                    des Pensions vastaan Cirotti .
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei
söjen tuomioistuimen kirjaamoon 29.4.1996 , Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Hauptzollamt Mun                  Cour du travail de Bruxelles pyytää yhteisöjen tuomiois
chen vastaan Wacker Werke GmbH & Co. KG, ennakko                      tuimelta ratkaisua seuraavaan kysymykseen:
ratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
                                                                       Onko asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 ( x ) 46 ja 51 artiklan
 1 ) Onko ulkoisesta jalostusmenettelystä 24.7.1986 anne              tulkittava soveltuvan siinä tapauksessa , että edunsaaja saa
       tun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 2473/86 ( Euroo            päällekkäin yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan
       pan yhteisöjen virallinen lehti N:o L 212 , s . 1 ) 13 ar      maksettavaa työkyvyttömyysetuutta ja toisen jäsenvaltion
       tiklan 2 kohdan toisen alakohdan toista vaihtoehtoa             lainsäädännön mukaan työntekijästä erossa asuvalle puoli
                                                                       solle maksettavaa vanhuusetuutta, joka on osa hänestä
       tulkittava siten, että jalostuskustannusten määrittelemi
       seksi käytetty keino on ainoastaan silloin kohtuullinen,        erossa asuvan puolison työntekijänä saamasta vanhuus
       jos sen perusteella saatava väliaikaisesti vietyjen tava       etuudesta, jos kyseisten artiklojen soveltamisen perusteella
       roiden arvo vastaa joko valmistuskustannuksia taikka            siirtotyöläinen pääsee edullisempaan asemaan muihin työn
       suunnilleen sitä kauppahintaa, jonka luvan ulkoiseen            tekijöihin verrattuna, vaikka edellä mainitun asetuksen
                                                                        3 artiklan '1 kohdassa säädetään, että kaikkia jäsenvaltioi
       jalostusmenettelyyn saanut on maksanut ?
                                                                       den kansalaisia on kohdeltava yhdenvertaisesti ?
2 ) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kielteisesti :               f 1 ) EYVL N:o L 149 , 5.7.1971 , s . 2
       Voidaanko jalostuskustannukset määritellä ( ensimmäi
       nen kysymys ) sen myös korotukset sisältävän kauppa
       hinnan perusteella, jonka jalostaja on maksanut jalos
       tukseen tarkoitetuista tavaroista luvan ulkoiseen jalos
       tusmenettelyyn saaneelle, ja päteekö tämä myös siinä
       poikkeuksellisessa tariffitilanteessa , jossa jalostamatto      Tribunale di Genovan ( Sezione I Civile ) 11.4.1996 tekemäl
       man tavaran tulli on jalostettua tuotetta korkeampi ?            lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö Icat Food
                                                                        Srl:n ja Amministrazione delle Finanzen välillä vireillä
                                                                                olevassa oikeudenkäynnissä
                                                                                ( Asia C-155/96 )
                                                                                ( 96/C 180/58 )
 Bundesfinanzhofin 7.3.1996 tekemällään päätöksellä esit
 tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Leonhard Knubben                    Tribunale di Genova ( Sezione I Civile ) on pyytänyt
      Speditions GmbH vastaan Hauptzollamt Mannheim                      11.4.1 996 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
                                                                        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 7.5 . 1 996 ,
                            ( Asia C-143/96 )
                                                                        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta Icat Food Srl:n ja
                               ( 96/C 180/56 )                          Amministrazione delle Finanzen välillä vireillä olevassa
                                                                        oikeudenkäynnissä ennakkoratkaisua kysymyksiin, jotka
 Bundesfinanzhof ( VII . Senat) on pyytänyt 7.3.1996 teke              ovat samansisältöiset yhdistetyissä asioissa C-47/95 ( ! ) ym.
 mällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen              esitettyjen kysymysten kanssa .
 tuomioistuimen kirjaamoon 29.4.1 996 , Euroopan yhteisö
 jen tuomioistuimelta asiassa Leonhard Knubben Speditions                (!) Ks . EYVL N:o C 119 , 13.5.1995 , s . 5 .
 GmbH vastaan Hauptzollamt Mannheim ennakkoratkai
 sua seuraavaan kysymykseen:


title: Asia C-436/99 P: Karl L. Meyerin 16.11.1999 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston asiassa T-106/99, Karl L. Meyer vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 27.10.1999 antamasta tuomiosta

text:
5.2.2000                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 34/13
     — direktiivin 76/464/ETY liitteen luetteloon I sisältyvien          Karl L. Meyer vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
         tiettyjen vaarallisten aineiden päästöjen raja-arvoista ja      27.10.1999 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajana on
         laatutavoitteista 12 päivänä kesäkuuta 1986 annetun             Jean-Dominique des Arcis, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o
         neuvoston direktiivin 86/280/ETY (10), sellaisena kuin          Saksan liittotasavallan suurlähettiläs Pakowski, 20-22 avenue
         se      on      viimeksi        muutettuna    direktiivillä     Emile Reuter.
         90/415/ETY (11), 6 artiklan 1 ja 2 kohdan
                                                                         Valittaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
     ja EY 10 artiklan ensimmäisen kohdan sekä EY 249 artiklan
     kolmannen kohdan mukaisia jäsenyysvelvoitteitaan, koska
     se ei ole antanut komissiolle edellä mainittujen direktiivien       — tutkii Karl Meyerin valituksen ja toteaa sen perustelluksi,
     noudattamisen edellyttämiä kertomuksia, sellaisina kuin
     niistä on säädetty direktiivin 91/692/ETY (12) 2 artiklan           — toteaa, että 30.3.1999 päivätty komission telefaksi on
     1 kohdassa,                                                             riitauttamiskelpoinen toimenpide, joka vastaa säännöstä,
                                                                             jonka tarkoituksena on vaikuttaa valittajan oikeusasemaan
b) velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-                     yksityisenä eurooppalaisena sijoittajana Ranskan Polyne-
     käyntikulut.                                                            siassa,
                                                                         — palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
Oikeudelliset perusteet ja pääsialliset perustelut                           meen asiakysymyksen käsittelyn jatkamiseksi.
EY 10 artiklan ensimmäisen kohdan ja EY 249 artiklan
kolmannen kohdan nojalla jäsenvaltioiden on toteutettava                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kaikki aiheelliset toimenpiteet yhteisön toimielinten
säädöksistä johtuvien velvoitteiden täyttämisen varmistamisek-           Yhteisön oikeuden rikkominen: riidanalainen toimenpide oli
si, niiden on helpotettava yhteisön päämäärien toteuttamista,            viimeinen toimenpide yhteisön asiakirjojen löytämiseksi ja
ja niiden on saavutettava direktiivissä vahvistetut tulokset siinä       yhteisön rahoitusehtoja koskevien tietojen saamiseksi aloite-
säädetyssä määräajassa. Nyt esillä olevassa asiassa komissio             tuissa tutkimuksissa, jotka koskivat valittajan sijoituksia troop-
toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole vielä toimittanut sille         piseen hedelmäplantaasiin Polynesiassa. Ensimmäisen oikeus-
edellä mainittujen direktiivien soveltamista koskevia kerto-             asteen tuomioistuin on virheellisesti katsonut, että komission
muksia, vaikka tätä varten säädetty määräaika päättyi                    kieltäytyminen toimittamasta näitä asiakirjoja ja tietoja ei ollut
30.9.1995.                                                               luonteeltaan päätös.
(1) EYVL L 129, 18.5.1976, s. 23.
(2) EYVL L 54, 25.2.1978, s. 19.
(3) EYVL L 32, 3.2.1983, s. 28.
(4) EYVL L 222, 14.8.1978, s. 1.
(5) EYVL L 20, 26.1.1980, s. 43.
(6) EYVL L 81, 27.3.1982, s. 29.
(7) EYVL L 291, 24.10.1983, s. 1.
(8) EYVL L 74, 17.3.1984, s. 49.                                         Högsta domstolenin 11.11.1999 tekemällään päätöksellä
(9) EYVL L 274, 17.10.1984, s. 11.                                       esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Riksskatteverket
(10) EYVL L 181, 4.7.1986, s. 16.                                                          vastaan Soghra Gharehveran
(11) EYVL L 219, 14.8.1990, s. 49.
(12) EYVL L 377, 31.12.1991, s. 48.
                                                                                (Asia C-441/99)
                                                                                (2000/C 34/25)
                                                                         Högsta domstolen on pyytänyt 11.11.1999 tekemällään
                                                                         päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
Karl L. Meyerin 16.11.1999 tekemä valitus Euroopan                       kirjaamoon 19.11.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimel-
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                       ta ennakkoratkaisua asiassa Riksskatteverket vastaan Soghra
kolmannen jaoston asiassa T-106/99, Karl L. Meyer vas-                   Gharehveran seuraaviin kysymyksiin:
taan Euroopan yhteisöjen komissio, 27.10.1999 antamasta
                             tuomiosta                                   1. Onko työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttö-
                                                                             myystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
                         (Asia C-436/99 P)                                   lähentämisestä 20 päivänä lokakuuta 1980 annetun neu-
                                                                             voston direktiivin 80/987/ETY (1) 1 artiklan 2 kohdan
                                                                             mukaisesti Ruotsia koskevaa poikkeusta tulkittava siten,
                           (2000/C 34/24)                                    että sen Ruotsin oikeuskäytännön mukaisesti, joka oli
                                                                             kehittynyt ja joka päti 1.7.1994 asti, poikkeusta sovelletaan
Karl L. Meyer on valittanut 16.11.1999 Euroopan yhteisöjen                   työntekijään, jonka läheinen sukulainen omisti liikeyrityk-
tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-                    sestä olennaisen osuuden, vaikka työntekijällä itsellään ei
teen tuomioistuimen kolmannen jaoston asiassa T-106/99,                      ole ollut omistuksessaan osuutta yrityksestä?


title: Asia T-318/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.2.2015 – Vita Phone v. SMHV (LIFEDATA) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin LIFEDATA rekisteröimisestä yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 75 artikla — Konkreettisen arvioinnin puuttuminen — Perusteluvelvollisuus)

text:
               30.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/26

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.2.2015 – Vita Phone v. SMHV (LIFEDATA)
      (Asia T-318/13) (1)

      ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin LIFEDATA rekisteröimisestä yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 75 artikla - Konkreettisen arvioinnin puuttuminen - Perusteluvelvollisuus))
      (2015/C 107/34)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Vita Phone GmbH (Mannheim, Saksa) (edustajat: asianajajat P. Ruess ja A. Doepner-Thiele)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamiehet: G. Marten ja G. Schneider)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 26.3.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 1072/2013-1), joka koskee hakemusta sanamerkin LIFEDATA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Vita Phone GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 226, 3.8.2013.


title: Yhdistetyt asiat T-4/94, T-73/94, T-372/94, T-52/97, T-60/97, T-64/97 ja T-144/97: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 23.7.2009 — Wilman ym. v. neuvosto ja komissio

text:
               26.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 233/21

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 23.7.2009 — Wilman ym. v. neuvosto ja komissio
   (Yhdistetyt asiat T-4/94, T-73/94, T-372/94, T-52/97, T-60/97, T-64/97 ja T-144/97) (1)

   2009/C 233/40

      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

   Kahdeksannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä yhdistetyt asiat on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EYVL C 43, 12.2.1994.


title: Asia C-240/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt  29.5.2006  — Fortum Project Finance SA

text:
               29.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 29.5.2006 — Fortum Project Finance SA
   (Asia C-240/06)
   (2006/C 178/39)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Korkein hallinto-oikeus
   Pääasian asianosainen
   Fortum Project Finance SA
   Ennakkoratkaisukysymys
   Onko Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 56 artiklaa ja pääoman hankintaa koskevista välillisistä veroista 17.7.1969 annetun neuvoston direktiivin (69/335/ETY (1)) 12 artiklan 1 kohdan c alakohtaa tulkittava siten, että ne estävät varainsiirtoveron perimisen silloin, kun arvopapereita luovutetaan edellä kerrotulla tavalla apporttina osakeyhtiölle, joka antaa vastikkeeksi omia uusia osakkeitaan.

      (1)  EYVL L 249, s. 25


title: Asia C-189/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Eparchiako Dikastirio Lefkosias (Kypros) on esittänyt 16.4.2014 – Bogdan Chain v. Atlanco LTD

text:
               30.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 202/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Eparchiako Dikastirio Lefkosias (Kypros) on esittänyt 16.4.2014 – Bogdan Chain v. Atlanco LTD
   (Asia C-189/14)
   2014/C 202/14
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Eparchiako Dikastirio Lefkosias

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Bogdan Chain

      Vastaaja: Atlanco LTD

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko sitä, että asetuksen (EY) N:o 883/2004 (1) 13 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 987/2009 (2) 14 artiklan 5 kohdan b alakohdan soveltamisala käsittää ”palkkatyötä tavallisesti kahdessa tai useammassa jäsenvaltiossa tekevän henkilön”, tulkittava siten, että se käsittää myös tapauksen, jossa henkilö on työsopimuksen nojalla vain yhden työnantajan, joka on sijoittautunut unionin jäsenvaltioon, palveluksessa työskennelläkseen kahdessa muussa unionin jäsenvaltiossa, myös silloin, kun:

                           a)

                           toista jäsenvaltiota, jossa henkilö työskentelee tulevaisuudessa, ei ole vielä määritetty eikä sitä voida ennakoida A1-lomakkeen hakemisen hetkellä työn erityisen luonteen vuoksi eli sen vuoksi, että työntekijät työskentelevät väliaikaisesti lyhyitä ajanjaksoja unionin eri jäsenvaltioissa?
                           tai

                           b)

                           työskentelyn kestoa ensimmäisessä ja/tai toisessa jäsenvaltiossa ei voida vielä määrittää tai ennakoida työn erityisen luonteen vuoksi eli sen vuoksi, että työntekijät työskentelevät väliaikaisesti lyhyitä ajanjaksoja unionin eri jäsenvaltioissa?

               2)

               Jos vastaus 1 kohdan kysymyksiin on myöntävä, voidaanko täytäntöönpanoasetuksen N:o 987/2009 14 artiklan 5 kohdan b alakohtaa tulkita siten, että sovellettaessa asetuksen (EY) N:o 883/2004 13 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ”palkkatyötä tavallisesti kahdessa tai useammassa jäsenvaltiossa tekevän henkilön” käsitteellä viitataan myös tapaukseen, jossa kahden eri jäsenvaltiossa vastaanotetun työn väliin jää ajanjaksoja, jolloin työntekijä on toimeton mutta edelleen sidottu samaan työsopimukseen?

               3)

               Jos vastaus 1 kohdan kysymyksiin on myöntävä, onko se, ettei toimivaltainen jäsenvaltio anna A1-lomaketta, esteenä asetuksen (EY) N:o 883/2004 13 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamiselle?

               4)

               Onko jäsenvaltiolla täytäntöönpanoasetuksen N:o 987/2009 16 artiklan 5 kohdan ja/tai 20 artiklan 1 kohdan tai jonkin muun artiklan nojalla velvollisuus oleskelujäsenvaltion tekemän alustavan päätöksen perusteella, joka koskee sovellettavaa lainsäädäntöä, annettava A1-lomake omasta aloitteestaan ilman, että asianomaisen työnantajan tarvitsisi tehdä lisähakemusta toimivaltaiselle jäsenvaltiolle?

      (1)  Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 883/2004 (EUVL L 166, s. 1).

      (2)  Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 883/2004 täytäntöönpanomenettelystä 16.9.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 987/2009 (EUVL L 284, s. 1).


title: Asia T-637/16: Kanne 6.9.2016 – Wabco Europe v. komissio

text:
               14.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 419/48

         Kanne 6.9.2016 – Wabco Europe v. komissio
   (Asia T-637/16)
   (2016/C 419/64)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Wabco Europe (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat E. Righini ja S. Völcker)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kumoamiskanteen tutkittavaksi

               —

               kumoamaan päätöksen (1) kokonaan tai osittain

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan päätös on kumottava, koska sitä rasittavat oikeudelliset virheet ja tosiseikkoja koskevat virheet väitetysti valtiontukea merkitsevän toimenpiteen yksilöinnissä ja sen luokittelussa valtiontueksi

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan päätös on kumottava, koska komissio teki oikeudellisen virheen ja tosiseikkoja koskevan virheen, kun se katsoi toimenpiteen olevan SEUT 107 artiklassa tarkoitetulla tavalla valikoiva

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan päätös on kumottava, koska komissio teki oikeudellisen virheen ja tosiseikkoja koskevan virheen, kun se katsoi toimenpiteellä annettavan kantajalle SEUT 107 artiklassa tarkoitettua etua

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan päätös on kumottava, koska komission riittämättömät ja ristiriitaiset perustelut ovat SEUT 296 artiklan vastaiset

               5)

               Viides kanneperuste, jonka mukaan päätös on kumottava, koska komissio loukkasi hyvän hallinnon periaatetta, koska se ei arvioinut huolellisesti ja puolueettomasti kaikkea asian selvitysaineistoa

               6)

               Kuudes kanneperuste, jonka mukaan päätös on kumottava, koska komissio ylitti toimivaltansa ottamalla valtionapupäätöksessä käyttöön oman markkinaehtoperiaatteen.

      (1)  Ylisuurten voittojen verovapautta koskevasta valtiontukiohjelmasta SA.37667, jonka Belgia on pannut täytäntöön, 11.1.2016 annettu komission päätös C(2015) 9837 final.


title: Asia C-349/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 21.7.2014 – Ministre délégué, chargé du budget v. Marlène Pazdziej

text:
               29.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 339/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 21.7.2014 – Ministre délégué, chargé du budget v. Marlène Pazdziej
   (Asia C-349/14)
   2014/C 339/12
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d’État

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Ministre délégué, chargé du budget

      Vastapuoli: Marlène Pazdziej

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan [13] artiklan toisen kohdan määräykset esteenä sille, että Euroopan unionin virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuluvan henkilön, joka kuuluu kyseessä olevaan verotukselliseen kotitalouteen, Euroopan unionilta saamat tulot otetaan millään tavoin huomioon laskettaessa samaisen kotitalouden laskennallista tuloa, mikäli tästä huomioon ottamisesta voi aiheutua vaikutuksia kyseisen verotuksellisen kotitalouden maksettavana olevan veron määrään, vai onko edelleen tehtävä päätelmiä unionin tuomioistuimen 14.10.1999 antamasta tuomiosta (C-229/98) (1) tilanteessa, jossa näiden tulojen huomioon ottamisen tarkoituksena on – sellaisen sosiaalipoliittisen toimenpiteen, jolla pyritään veron maksusta vapauttamiseen, veron perusteesta tehtävän vähennyksen myöntämiseen tai yleisemmin verotuksen keventämiseen, mahdolliseksi soveltamiseksi – ainoastaan tutkia, alittavatko verotuksellisen kotitalouden tulot rajan, joka kansallisessa vero-oikeudessa on vahvistettu tämän sosiaalipoliittisen etuuden, jota tarvittaessa voidaan muokata laskennallisten tulojen mukaisesti, myöntämiseksi?

      (1)  EU:C:1999:501


title: Giuseppe Carraron 4.10.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-183/95)

text:
9.12.95              rl                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 333/17
" P":n 4.10.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan            ranomaiset ovat toiminnassaan väärinkäyttäneet kantajassa
                        nostama kanne                              jatkuvasti aikaansaamaansa perusteltua luottamusta .
                       ( Asia T-181/95 )
                         ( 95/C 333/32 )
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                       Giuseppe Carraron 4.10.1995 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
" P " on nostanut 4.10.1995 Euroopan yhteisöjen ensimmäi                                  (Asia T-l 83/95 )
sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
                                                                                ( 95/C 333/33 )
yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat
asianajajat Marie Vicelli ja Jean-Pierre Spitzer, Pariisi,
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse                                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
May, 30, Grand-rue.
                                                                   Ispran yhteisessä tutkimuskeskuksessa toimiva virkamies
                                                                   Giuseppe Carraro, kotipaikka Varese, on nostanut Euroo
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio              pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
istuin
                                                                   4.10.1995 kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                   vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Giuseppte
— kumoaa maksutoimiston 10.2.1995 tekemän päätök                  Marchesini, Corte di Cassazione, prosessiosoite Luxembur
     sen ;                                                         gissa asianajotoimisto Ernest Arendt, 8—10, rue Matthias
                                                                   Hardt .
— kumoaa maksutoimiston 5.1.1995 tekemän päätöksen,
     sellaisena kuin se on täsmennettynä ja täydennettynä          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
     30.6.1995 päivätyllä kirjeellä;                               istuin
— toteaa, että kantajalla on oikeus 100 prosentin korvauk         — kumoaa hiljaisen päätöksen olla myöntämättä kanta
     seen sairauskuluistaan, joihin sisältyvät maksut sairaa           jalle apua, mikä on henkilöstösääntöjen 24 artiklan
     lassaolopäivistä psykiatrista hoitoa antavassa sairaa             ensimmäisen kohdan vastaista ja on käsiteltävänä ole
     lassa ja maksut hänen jatkohoidostaan sairaalassa                  van kanteen perustana;
     31.12.1999 asti ;
                                                                   — velvoittaa komission korvaamaan kantajan kärsimän
— velvoittaa komission maksamaan taannehtivasti ja täysi               aineettoman vahingon, jonka suuruudeksi kantaja
                                                                        arvioi 10 000 ecua; tämä vahinko on aiheutunut sellai
     määräisesti kantajan maksettavaksi jääneet osuudet;
                                                                        sen loukkaavan kirjeen jakamisesta, jonka sisältöä
                                                                        hallinto ei ole tähän päivään mennessä virallisesti
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku                     kiistänyt; ja velvoittaa komission korvaamaan kantajan
     lut .
                                                                        oikeudenkäyntikulut hänen ollessaan kansallisessa
                                                                        tuomioistuimessa asianomistajana; näiden kulujen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     suuruudeksi kantaja arvioi 3 000 ecua;
                                                                   — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
Kantaja, Euroopan yhteisöjen virkamiehen leski, on ollut                lut .
vuodesta      1984  sairaalassa   vakavavan    mielisairauden
vuoksi; hän on saattanut tuomioistuimen käsiteltäväksi
kaksi päätöstä , joilla hänen psykiatrisen sairaalahoitonsa         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
korvattavuuden kestoa ja ensimmäismäärää on rajoitettu.
                                                                   Kantaja on komission virkamies ja hän toimii Ispran
                                                                   yhteisen tutkimuskeskuksen infrastruktuuriyksikössä, jossa
Kantaja arvioi ensinnäkin, että riidanalaisia päätöksiä            hänen      tehtävänään      on  vastata   rakennusinsinöörinä
edeltänyt hallinnollinen menettely on ollut selvästi lainvas      tutkimuskeskuksen rakennusten kunnostus-, ylläpito- ja
tainen. Hän korostaa, että vastaaja ei ole huolehtinut             muutostöistä sekä urakkasopimuksissa sovittujen töiden
toimielimen työterveyslääkärin hänen terveydentilaansa             valvonnasta . Kantajan vastuulla oli tässä tehtävässään myös
koskevan lausunnon hankkimisesta etukäteen ja on ilmei            töiden toteuttamisen tarkastaminen ja sen valvominen,
sesti laiminlyönyt antaa kantajalle tilaisuuden esittää näkö      olivatko rakennuksen 20/A länsisiiven kunnostamisesta
kantansa siten, että ne voitaisiin ottaa tehokkaasti               tehtyyn sopimukseen liittyvät kulut asianmukaisia; tämä
huomioon . Tällaisella toiminnallaan vastaaja on rikkonut           sopimus oli tehty komission ja paikallisen ulkopuolisen
oleellisia muotomääräyksiä ja kantajan puolustautumis              yrityksen välillä .
oikeuksia .
                                                                    Kun työt olivat päättyneet, kantaja tarkasti, että ne oli tehty
Kantaja vetoaa lisäksi siihen, että asiaan sovellettavaa            hyvän rakennustavan mukaisesti, tutki urakoitsijan ilmoit
säännöstöä on rikottu ja että päätökset on tehty tulkitse          tamat määrät ja töiden kuluessa maksetut summat ja
malla virheellisesti Euroopan yhteisöjen virkamiesten sai          ilmoitti hallinnolle, että koska osaa töistä ei ollut tehty
rausvakuutussääntöjen liitteessä I olevan XV kohdan 3               ollenkaan tai töitä oli tehty vähemmän kuin oli sovittu,
alakohtaa . Tämän lisäksi kantaja katsoo, että hallintovi          töiden oli katsottava tulleen maksetuiksi jo sopimuskautena
 ---pagebreak--- N:o C 333/ 18         FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       9.12.95
suoritetuilla summilla eikä yritykselle kuulunut maksaa            kun siirron mahdollistavan Italian toimivaltaisen toimieli
enää enempää .                                                     men kanssa saatiin tehtyä sopimus, kantaja oli henkilökoh
                                                                   taisista syistä myönnetyllä lomalla , minkä vuoksi hän ei
Yrityksen oikeudellinen edustaja krijoitti tämän jälkeen           saanut tietoa siitä . Tämä sopimus julkistettiin Hallinnollisia
tutkimuskeskuksen johdolle kirjeen, jossa esitettiin kanta        tiedotuksia -tiedotteessa . Julkistamisajankohtana asiaan
jaa syvästi loukkaavia vastaväitteitä . Samaan aikaan kan         sovellettavissa yleisissä täytäntöönpanosäännöksissä ei
taja sai useita nimettömiä puhelinsoittoja, joissa avoimesti       ollut säännöstä, että kuuden kuukauden määräaikaa olisi
uhkailtiin häntä ja hänen perhettään.                              noudatettava " oikeuksien menettämisen uhalla ".
Kantaja katsoi, että nämä seikat ovat sellaisia kuin henki        Kantajan kanteen kohteena olevaan hylkäävään päätökseen
löstösääntöjen 24 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoi          johtanut hakemus perustui yhtäältä siihen, että hän ei
tetaan, ja kantaja teki nimittävälle viranomaiselle 28.7. 1 994    voinut noudattaa yleisissä täytäntöönpanosäännöksissä
pyynnön saada tällaisiin tilanteisiin tarkoitettua apua .          vahvistettua kuuden kuukauden määräaikaa , koska hän oli
Nimittävä viranomainen ei ole vastannut tähän pyyn                henkilökohtaisista syistä myönnetyllä lomalla silloin, kun
töön .                                                             Italian toimivaltaisen toimielimen kanssa tehty sopimus
                                                                   julkistettiin; hakemus perustui toisaalta siihen, ettei hänelle
                                                                   ollut annettu tietoa ennen 15.3.1994, eli ennen asiassa La
                                                                   Pietra ( T-100/92 ) annetun tuomion julistamispäivää, että
                                                                   tämän menetetyn määräajan palauttaminen oli mahdollista
                                                                   muun kuin ylivoimaisen esteen vuoksi .
                                                                   Kantaja vetoaa ensinnäkin siihen, että komissiolla on
     Giovanni Sergion 8.10.1995 Euroopan yhteisöjen                vapaus valita, saattaako se palveluksessaan olevien virka
             komissiota vastaan nostama kanne
                                                                   miestensä tietoon kyseisen sopimuksen Hallinnollisia tiedo
                         Asia T-l 85 /95 )                         tuksia -tiedotteessa vai EYVL:n välityksellä . Koska vastaa
                         ( 95/C 333/34 )                           jana oleva toimielin oli valinnut ensiksi mainitun vaihtoeh
                                                                   don, kantajan ei siten voida katsoa tunteneen näin julkistet
                                                                   tua sopimusta , joten yleisissä täytäntöönpanosäännöksissä
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      säädettyyn määräaikaan ja tässä tapauksessa sopimuksen
                                                                   julkistamisesta tai hänen uudelleen sijoittamisesta tehtä
Giovanni Sergio, Bryssel, on nostanut 8.10.1995 Euroopan           viinsä henkilökohtaisista syistä myönnetyn loman jälkeen
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa               johtuvaan määräaikaan voidaan vedota vasta siitä alkaen,
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan           kun hän on saanut sopimuksesta tiedon. Tämän lisäksi
                                                                   asiassa Moretto (T-70/91 ) annetusta tuomiosta ilmenevällä
edustaja on asianajaja Marc-Albert Lucas, Liege .
                                                                   tavalla kuuden kuukauden määräajan ylittyminen voidaan
                                                                   oikeuttaa muun kuin ylivoimaisen esteen vuoksi perusteilla ,
Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio             jotka eivät johdu kyseisen virkamiehen virheestä .
istuin
                                                                   Kantaja katsoo lisäksi, ettei hänen voida katsoa tunteneen
— kumoaa komission 7.7.1994 tekemän päätöksen;                     asiassa Moretto annettua tuomiota sen julistamispäivänä
                                                                   eikä sen julkaisupäivänä oikeustapauskokoelmassa, koska
                                                                   komissiolla on velvollisuus antaa henkilöstölleen tieto
— vahvistaa, että kantajalla on henkilöstösääntöjen liit
    teessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohdan perusteella            sellaisten tuomioiden seurausvaikutuksista, joilla on erityis
    oikeus siirtää Italiasta saamansa eläkeoikeudet, jotka         tä merkitystä yhteisöjen henkilöstöasioissa .
    perustuvat hänen työskentelyynsä 22.11.1961 ja
    21.11.1964 välisenä aikana Cutron paikallishallin
    nossa ;
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
    lut .
                                                                   Marco Mazzocchi-Alemannin 6.10.1995 Euroopan yhtei
                                                                             söjen komissiota vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                        (Asia T-l 86/95 )
                                                                                95/C 333/35 )
Kantaja, joka on komission virkamies, on saattanut ensim
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi päätök
sen, jolla hylättiin hänen hakemuksensa saada siirtää                               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
eräisiin työskentelyjaksoihin Italiassa perustuvat ja ennen
hänen nimitystään saadut eläkeoikeudet.                            Marco Mazzocchi-Alemanni, Libreville ( Gabon ), on nosta
                                                                   nut 6.10.1995 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus
Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2           asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
kohdan osalta komissio on hyväksynyt yleisiä täytäntöön           komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Nico
panosäännöksiä, joissa säädetään kyseistä siirtoa koskevan         las Lhoest, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire
hakemuksen esittämiselle kuuden kuukauden määräaika;               Myson särl, 1 , rue Glesener.


title: Asia T-3/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.7.2013 — Kreyenberg v. SMHV — Komissio (MEMBER OF €e euro experts) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki MEMBER OF €e euro experts — Ehdoton hylkäysperuste — Unionin tunnukset ja unionin toiminta-alat — Euron tunnus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan i alakohta)

text:
               24.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 245/9

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.7.2013 — Kreyenberg v. SMHV — Komissio (MEMBER OF €e euro experts)
   (Asia T-3/12) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki MEMBER OF €e euro experts - Ehdoton hylkäysperuste - Unionin tunnukset ja unionin toiminta-alat - Euron tunnus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan i alakohta)
   2013/C 245/12
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Heinrich Kreyenberg (Ratingen, Saksa) (edustaja: asianajaja J. Krenzel)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Poch)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Euroopan komissio

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 5.10.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 1804/2010-2), joka koskee Euroopan komission ja Heinrich Kreyenbergin välistä mitättömyysmenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Heinrich Kreyenberg vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 65, 3.3.2012.


title: Asia T-453/10: Kanne 24.9.2010 — Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development v. Euroopan komissio

text:
               4.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/38

         Kanne 24.9.2010 — Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development v. Euroopan komissio
   (Asia T-453/10)
   ()
   2010/C 328/65
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development (Belfast, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: Solicitor K. Brown ja Barrister D. Wyatt, QC)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Komission 15.7.2010 tehdyn päätöksen N:o 2010/399/EU (1) (tiedoksiannettu numerolla K(2010) 4894) kumoaminen siltä osin kuin se koskee kirjausta, jonka kohteena on Pohjois-Irlannissa varainhoitovuonna 2007 toteutuneisiin menoihin tehty 18 600 258,71 euron suuruinen kiinteämääräinen 5 prosentin oikaisu

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii tässä kanteessa SEUT 263 artiklan nojalla unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan osittain 15.7.2010 tehdyn komission päätöksen N:o 2010/399/EU (tiedoksiannettu numerolla K(2010) 4894) siltä osin kuin siinä jätetään Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle kirjaus, joka koskee Pohjois-Irlannissa varainhoitovuonna 2007 toteutuneisiin menoihin tehtyä 18 600 258,71 euron suuruista kiinteämääräistä 5 prosentin oikaisua.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi seuraavat kanneperusteet:

               Ensinnäkin komissio päätyi päätökseen siltä osin kuin kysymyksessä on riidanalainen kirjaus oikeudellisten virheiden ja tosiseikkoja koskevien virheiden perusteella, koska sen olennaisessa valvonnassa havaitsemat puutteet ja mahdolliset seuraukset hakemusvuoden 2006 aikana tukikelpoisista hehtaareista annetun ilmoituksen kannalta eivät voineet aikaansaada 5 prosentin suuruista riskiä kaikkien merkityksellisten menojen osalta Pohjois-Irlannissa tuona vuonna. Sellaiset ylisuuret ilmoitukset eivät ole voineet lisätä viljelijöille vuosina 2002-2002 maksetuista tuista johdettuja viitemääriä, joten ne ovat voineet lisätä ainoastaan vuonna 2005 vahvistettujen tukioikeuksien lukumäärää, mutta eivät arvoa. Noin 78 prosenttia niiden tukioikeuksien määrästä, jotka oli myönnettävä ja jaettava viljelijöiden vuonna 2005 ilmoittamien tukikelpoisten hehtaareiden kesken, oli määritelty kyseisille viljelijöille vuosina 2000–2002 maksettujen tukien perusteella; vuonna 2005 tukikelpoisten hehtaarien lukumäärän, joka toistettiin sitten vuonna 2006, määrittelyssä tapahtuneet virheet eivät ole voineet vaikuttaa tähän määrään. Lisäksi vähennyksiä ja epäämisiä tai seuraamuksia koskevat säännökset tulevat sovellettaviksi, jollei tukioikeuksien takautuvien mukautusten periaatteesta tai periaatteesta — jonka mukaan siinä tapauksessa, että viljelijä on ilmoittanut tukikelpoisten hehtaarien ja tukioikeuksien määrät liian suuriksi, mutta tukikelpoiseksi määritellyn maa-alueen ala kuitenkin riittää siihen, että hän saa kaikki ne tukioikeudet, joihin hänellä on todellisuudessa oikeus, rangaistus ei lankea maksettavaksi — muuta johdu. Komissio on tulkinnut väärin niitä säännöksiä, joissa säädetään näistä periaatteista, ja on näin ollen huomattavasti yliarvioinut hakemusvuoden 2006 aikana tehdyn ylisuuren ilmoituksen takia Pohjois-Irlannin viljelijöiltä takaisinperittäväksi tulevat määrät.

               Lisäksi komissio on loukannut suhteellisuusperiaatetta, koska se on arvioinut todennäköisen tappion määräksi 5 prosenttia kaikkien toteutuneiden menojen määrästä, vaikka taustalla olevan periaatteen, jota on sovellettava niissä tapauksissa, joissa ei ole mahdollista arvioida Euroopan unionin rahoittamille rahastoille aiheutuvien tappioiden täsmällistä määrää, mukaan oikaisukertoimen on oltava selvässä suhteessa todennäköisiin tappioihin nähden. Komission tekemä arvio perustui kahteen virheelliseen oletukseen: ensimmäinen virheellinen oletus on se, että on irrelevanttia, että virheillä, jotka liittyvät siihen, että tukikelpoisen maa-alueen määrä oli arvioitu liian suureksi vuosina 2005 ja 2006, ei voinut olla epäedullista vaikutusta noin 78 prosenttiin niiden tukioikeuksien kokonaismäärästä, jotka myönnetään viljelijöille, ja tämän osalta ei ole näin ollen voinut aiheutua 5 prosentin suuruista riskiä rahoitukselle. Lisäksi toinen virheellinen oletus on se, että komissio on huomattavasti yliarvioinut vuonna 2006 tehtyjen ylisuurten ilmoitusten takia Pohjois-Irlannin viljelijöiltä takaisinperittävät määrät. Lopuksi koska se, että komissio on soveltanut 5 prosentin kiinteämääräistä vähennystä, johtuu Euroopan Unionin rahoittamille rahastoille aiheutuvan tosiasiallisen todennäköisen tappion yliarvioinnista, nyt esillä olevan asian olosuhteissa 5 prosentin kiinteämääräinen vähennys oli liian suuri ja siten suhteeton.

      (1)  Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta, Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 15.7.2010 tehty komissio päätös (tiedoksiannettu numerolla K(2010) 4894) (EUVL L 184, s. 6).


title: Asia T-435/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — GL2006 Europe v. komissio (Välityslauseke — Viidennen ja kuudennen yhteisön tutkimus- ja teknologian kehitystoimien puiteohjelman ja eTen-ohjelman puitteissa tehdyt rahoitustukisopimukset — Highway, J WeB, Care Paths, Cocoon, Secure-Justice, Qualeg, Lensis, E-Pharm Up, Liric, Grace, Clinic ja E2SP -hankkeet — Sopimusten purkaminen — Maksettujen summien palauttaminen — Veloitusilmoitukset — Vastakanne — Kantajan edustaminen)

text:
               9.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 325/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — GL2006 Europe v. komissio
   (Asia T-435/09) (1)

   (Välityslauseke - Viidennen ja kuudennen yhteisön tutkimus- ja teknologian kehitystoimien puiteohjelman ja eTen-ohjelman puitteissa tehdyt rahoitustukisopimukset - Highway, J WeB, Care Paths, Cocoon, Secure-Justice, Qualeg, Lensis, E-Pharm Up, Liric, Grace, Clinic ja E2SP -hankkeet - Sopimusten purkaminen - Maksettujen summien palauttaminen - Veloitusilmoitukset - Vastakanne - Kantajan edustaminen)
   2013/C 325/34
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: GL2006 Europe Ltd (Birmingham, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat M. Gardenal ja E. Bélinguier-Raiz)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi S. Delaude ja N. Bambara, sitten Delaude, avustajanaan asianajaja R. Van der Hout)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse yhtäältä GL2006 Europe -nimisen yhtiön EY 238 artiklan nojalla välityslausekkeiden perusteella nostamasta kanteesta, jolla kantaja riitauttaa OLAF:n joulukuussa 2008 kantajan tiloissa tekemät tarkastukset, 10.7.2009 päivättyyn kirjeeseen sisältyvän päätöksen, jolla komissio lopetti kantajan osallistumisen kahteen tutkimus- ja teknologian kehityshankkeeseen, ja komission 7.8.2009 lähettämät kaksitoista veloitusilmoitusta, jotka koskevat sellaisten summien palauttamista, jotka komissio maksoi kantajalle osallistuessaan kahteentoista tutkimus- ja kehityshankkeeseen, sekä toisaalta vastakanteesta, jossa vaaditaan kyseisten summien palauttamista.

      Tuomiolauselma

               1)

               Lausunnon antaminen GL2006 Europe Ltd:n nostamasta kanteesta raukeaa.

               2)

               GL2006 Europe velvoitetaan maksamaan Euroopan komissiolle 2 258 456,31 euroa lisättynä 7.8.2009 päivättyjen veloitusilmoitusten eräpäivistä lähtien kertyneillä koroilla.

               3)

               GL2006 Europe velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 11, 16.1.2010.