title: Asia T-539/13: Kanne 2.10.2013 — Inclusion Alliance for Europe GEIE v. komissio

text:
               18.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 15/19

         Kanne 2.10.2013 — Inclusion Alliance for Europe GEIE v. komissio
   (Asia T-539/13)
   2014/C 15/29
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Inclusion Alliance for Europe GEIE (Bukarest, Romania) (edustaja: avvocato S. Famiani)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa 17.7.2013 tehdyn komission päätöksen, jolla se on vaatinut kantajaa palauttamaan yhteensä 212 411,89 euroa kolmesta eri hankkeesta; hankkeesta nro 224482 MARE (80 352,07 euroa), hankkeesta nro 216820 SENIOR (53 138,40 euroa) ja hankkeesta nro 225010 ECRN (78 231,42 euroa)

               —

               velvoittaa komission korvaamaan kantajalle aiheutuneen aineellisen ja aineettoman vahingon vuoksi 3 000 000 euroa tai muun asian käsittelyn aikana vahvistettavan summan ja oikeudenkäyntikulut korkoineen sekä korvattavaksi vahvistettavan summan korotettuna rahan arvon muutosten edellyttämällä tavalla.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajana oleva yhtiö on ollut mukana kolmessa hankkeessa, jotka oli hyväksytty Euroopan unionin seitsemännessä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmassa (2007–2013). Kantaja vastustaa komission päätöstä vaatia osittain palautettavaksi myönnetyt tuet.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahdeksaan kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan MARE ja SENIOR -hankkeiden Financial Guide 2010 oli soveltamiskelvoton ja tehoton.

                           —

                           Kantaja esittää, että vuoden 2010 Financial Guidea ei voida soveltaa taannehtivasti, vaan koska sopimuksia tehtäessä olivat voimassa vuoden 2007 ohjeet, niitä olisi pitänyt soveltaa.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka koskee komission ja tarkastuksesta vastanneen yhtiön päätöstä evätä kantajalta oikeus tulla kuulluksi.

                           —

                           Kantaja esittää, että komissio ei ole noudattanut sopimuksen liitteessä II olevia sääntöjä epäämällä oikeuden kontradiktoriseen menettelyyn ja jättämällä noudattamatta selvitysten toimittamisen määräaikoja.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan komissio on loukannut yhteistyövelvoitettaan ja vastavuoroisen luottamuksen periaatetta, erityisesti väitteillään huonosta hallinnosta ja epäillystä vahingollisesta menettelystä.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan PK -yrityksiin sovellettavat, hankkeiden kulujen vahvistamista koskevat säännöt eivät ole olleet luotettavia.

                           —

                           Kantaja esittää, että komissio ei ole riittävästi korostanut kirjanpitojärjestelmän virhemekanismeihin liittyviä riskejä, jotka voivat johtaa hankkeen kaikkien kulujen hylkäämiseen

               5)

               Viides kanneperuste, jonka mukaan International Audit Fedrationin ja PK -yritysten auditointia koskevan voimassa olevan eurooppalaisen lainsäädännön säännöksiä ei ole noudatettu.

               6)

               Kuudes kanneperuste, jonka mukaan hankkeiden kulut olivat tukikelpoisia ja jonka mukaan tarkastuksen arvioinnissa on syyllistytty laiminlyönteihin.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, jonka mukaan tarkastuksesta vastannut yhtiö oli perustanut kulujen hyväksymättä jättämistä koskevat päätelmänsä pääasiallisesti yksinomaan työajanseurantalomakkeisiin.

                           —

                           Kantaja esittää, että tarkastajat ovat hylänneet tiettyjä matkakuluja, koska niitä ei ollut merkitty alun perin tehtyyn suunnitelmaan (Dow); on kuitenkin täysin normaalia, että hankkeiden työsuunnitelmien yksityiskohdat vahvistetaan vuosittain.

               8)

               Kahdeksas kanneperuste, jonka mukaan kantajalla on perusteltu oikeus saada maksu toimista, jotka olivat toteutuneet asianmukaisesti, ja jonka mukaan komissio saa perusteetonta etua.

                           —

                           MARE, SENIOR ja ECNR -hankkeiden tulokset oli toimitettu komissiolle asetetussa määräajassa, komissio oli katsonut tulosten olleen erinomaisia ja alasta vastaava komissaari oli hyväksynyt ne. ECNR-hanketta oli jatkettu kuudella kuukaudella toteutuneiden toimien ansioiden perusteella. Hankkeiden kulujen hylkääminen on näin kantajan mukaan ristiriidassa sille perustellusti kuuluvaa oikeutta saada korvaus tehdystä työstä ja tuottaa komissiolle perusteetonta etua.


title: Asia C-105/05: Euroopan yhteisöjen komission 3.3.2005 Suomen tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               16.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/22

         Euroopan yhteisöjen komission 3.3.2005 Suomen tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-105/05)
   (2005/C 93/41)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 3.3.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Suomen tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat D. Martin ja I. Koskinen, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Suomen tasavalta on sosiaaliturvamaksujen laskemisessa jättänyt täyttämättä sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (1) 33 artiklan 1 kohdan mukaiset velvollisuutensa.

               2)

               velvoittaa Suomen tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Suomi ottaa kansallisen lainsäädännön, sairausvakuutuslain (364/1963), mukaisesti huomioon Suomessa asuvan eläkkeensaajan sosiaaliturvamaksuja määrättäessä Suomesta maksetun eläketulon lisäksi muista jäsenvaltioista maksetun eläketulon. Komissio katsoo, että toisesta jäsenvaltiosta maksetun eläketulon huomioon ottaminen sosiaaliturvamaksujen maksuperustaa määrittäessä on vastoin neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 33 artiklan 1 kohtaa ja yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä (asia C-389/99, Rundgren).

      (1)  EYVL 149, 5.7.1971, s. 2.


title: Asia T-85/06: Kanne  8.3.2006  — General Química ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               3.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 131/41

         Kanne 8.3.2006 — General Química ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-85/06)
   (2006/C 131/78)
   Kieli, jolla kannekirjelmä on laadittu: espanja
   Asianosaiset

      Kantajat: General Química, S.A. (Lantarón, Álava, Espanja), Repsol Química, S.A. ja Repsol YPF, S.A. (Madrid) (edustajat: asianajajat J. M. Jiménez Laiglesia ja J. Jiménez Laiglesia)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               päätöksen 1 artiklan g ja h kohta ja 2 artiklan d kohta on kumottava siltä osin kuin siinä todetaan, että Repsol Química ja Repsol YPF ovat yhteisvastuussa EY 81 artiklan 1 kohdan rikkomisesta,
               toissijaisesti Repsol YPF-yhtiön yhteisvastuuta koskeva toteamus on kumottava.

               —

               päätöksen 2 artiklan d kohta on kumottava siltä osin kuin siinä vahvistetaan sakon suuruudeksi 3 380 000 euroa
               toissijaisesti määrättyä sakkoa on alennettava asianmukaisella tavalla.

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kanne koskee asiassa COMP/F/38.443 — Kumiteollisuudessa käytettävät kemialliset aineet — 21.12.2005 tehtyä komission päätöstä K(2005) 5592 lopullinen. Riidanalaisessa päätöksessä komissio toteaa, että kantajat ovat muiden yritysten lisäksi rikkoneet EY 81 artiklan 1 kohtaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa, koska ne ovat osallistuneet vuosina 1999-2000 sopimukseen ja yhdenmukaistettuun menettelytapaan, jotka käsittävät hintojen vahvistamista ja luottamuksellisten tietojen vaihtoa Euroopan talousalueen kumiteollisuudessa käytettävien kemiallisten aineiden alalla. Komissio on määrännyt kantajille näistä rikkomuksista yhteisvastuullisesti maksettavan sakon.
   Kantajat esittävät vaatimustensa tueksi seuraavat perusteet:

               —

               komissio on tehnyt arviointivirheen todetessaan, että Repsol YPF ja Repsol Química ovat yhteisvastuussa General Químican kanssa, ja toissijaisesti Repsol YPF-yhtiön yhteisvastuuta koskevassa toteamuksessa on arviointivirhe ja sen perusteet ovat puutteelliset.

               —

               sakon määrän laskemisessa on tapahtunut arviointivirhe, sen perustelut ovat puutteelliset ja suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu.

               —

               sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa annetun komission tiedonannon (1) soveltamisessa on tapahtunut arviointivirhe ja sen perustelut ovat puutteelliset.

      (1)  EYVL 2002, C 45, s. 3.


title: Asia C-296/11: Kanne 14.6.2011 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/19

         Kanne 14.6.2011 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-296/11)
   2011/C 252/36
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Soulay ja L. Lozano Palacios)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 306–310 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se soveltaa matkatoimistoja koskevaa erityisjärjestelmää palvelujen tarjoamiseen sellaisille henkilöille, jotka eivät ole matkustajia (erityisesti muille matkatoimistoille)

               —

               Ranskan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio esittää kanteensa tueksi yhden ainoan kanneperusteen, jonka mukaan matkatoimistoja koskevaa erityisjärjestelmää on sovellettu virheellisesti palvelujen tarjoamiseen sellaisille henkilöille, jotka eivät ole matkustajia. Tässä yhteydessä komissio toteaa, että kyseinen järjestelmä soveltuu ainoastaan, kun matkapalvelu myydään matkustajalle. Järjestelmää ei sitä vastoin sovelleta matkatoimistojen toisille matkatoimistoille tai turistimatkojen järjestäjille tarjoamiin palveluihin. Kun otetaan huomioon Ranskan yleisen verolain (code général des impôts) säännösten sanamuoto, jossa viitataan termiin ”asiakas” ennemmin kuin termiin ”matkustaja”, vastaaja käyttää ”asiakkaaseen” perustuvaa lähestymistapaa ja näin ollen soveltaa matkatoimistoja koskevaa erityisjärjestelmää laajasti.
   Komissio hylkää lisäksi Ranskan viranomaisten väitteen siitä, että Ranskan lainsäädännöllä saavutetaan paremmin erityisjärjestelmällä tavoitellut päämäärät eli matkatoimistojen hallinnollisten muodollisuuksien yksinkertaistaminen ja alv-tuoton kohdistaminen siihen jäsenvaltioon, jossa kunkin yksittäisen palvelun loppukäyttö tapahtuu.

      (1)  EUVL L 347, s. 1.


title: Asian C-245/98 poistaminen rekisteristä

text:
17.7.1999                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 204/35
2. velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan                              Asian C-320/97 (1) poistaminen rekisteristä
     oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (1999/C 204/74)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset
kuin asiassa C-168/99 (2) esitetyt: direktiivin 14 artiklan                Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 18.3.1999
2 kohdassa säädetty määräaika on päättynyt 27.6.1997.                      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                           tu asia C-320/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                           Saksan liittotasavalta.
(1) EYVL L 143, 27.6.1995, s. 75.
(2) Ks. tämän virallisen lehden s. 28.
                                                                           (1) EYVL C 331, 1.11.1997.
          Asian C-330/98 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                Asian C-5/99 (1) poistaminen rekisteristä
                           (1999/C 204/71)
                                                                                (1999/C 204/75)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 10.3.1999
                                                                           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 18.3.1999
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-330/98 (Oberster Gerichtshofin esittämä ennakkorat-
kaisupyyntö), The Wellcome Foundation Ltd vastaan Nycomed                  tu asia C-5/99 (Landgericht Regensburgin esittämä ennakkorat-
Austria GmbH.                                                              kaisupyyntö), kaupparekisteriin merkitsemistä koskevassa asi-
                                                                           assa Firma Wiesenhof Geflügelspezialitäten, Lohmann & Co.
                                                                           AG:n sivuliike.
(1) EYVL C 340, 7.11.1998.
                                                                           (1) EYVL C 86, 27.3.1999.
          Asian C-186/97 (1) poistaminen rekisteristä                               Asian C-245/98 (1) poistaminen rekisteristä
                           (1999/C 204/72)                                                         (1999/C 204/76)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 18.3.1999                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.4.1999
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-             antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-186/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                     tu asia C-245/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Saksan liittotasavalta.                                                    Ranskan tasavalta.
                                                                           (1) EYVL C 278, 5.9.1998.
(1) EYVL C 212, 12.7.1997.
                                                                                Asian C-398/96 (1) poistaminen rekisteristä
          Asian C-192/97 (1) poistaminen rekisteristä                                              (1999/C 204/77)
                           (1999/C 204/73)                                 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 21.4.1999
                                                                           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen toisen jaoston puheen-                  tu asia C-398/96 (Tribunale amministrativo regionale del
johtajan 18.3.1999 antamalla määräyksellä tuomioistuimen                   Lazion esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Associazione Pro-
rekisteristä on poistettu asia C-192/97, Euroopan yhteisöjen               duttori Vitivinicoli della Provincia di Treviso ym. vastaan
komissio vastaan Saksan liittotasavalta.                                   Ministero delle Risorse Agricole, Alimentari e Forestali (ora
                                                                           Ministero per le Politiche Agricole).
(1) EYVL C 212, 12.7.1997.
                                                                           (1) EYVL C 54, 22.2.1997.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 11 päivänä joulukuuta 2003 asiassa C-408/02 (Cour de cassationin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), rikosoikeudenkäynti José António da Silva Carvalhoa vastaan

text:
               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/15

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS

   (kolmas jaosto)
   11 päivänä joulukuuta 2003
   asiassa C-408/02 (Cour de cassationin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), rikosoikeudenkäynti José António da Silva Carvalhoa vastaan (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta - Direktiivi 91/439/ETY - Ajokorttien vastavuoroinen tunnustaminen - Asumisedellytys - Ajokortin saanti muussa jäsenvaltiossa kuin kortinhaltijan asuinjäsenvaltiossa)
   (2004/C 94/31)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-408/02, jonka Cour de cassation (Luxemburg) on saattanut EY:n perustamissopimuksen EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa rikosasiassa, jossa vastaajana on José António da Silva Carvalho, ennakkoratkaisun 2.6.1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/26/EY (EYVL L 150, s. 41) muutetun, yhteisön ajokortista 29 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/439/ETY (EYVL L 237, s. 1) 1 artiklan 2 ja 3 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas (esittelevä tuomari) sekä tuomarit R. Schintgen ja N. Colneric, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass, on 11.12.2003 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
   Kesäkuun 2 päivänä 1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/26/EY muutetun, yhteisön ajokortista 29 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/439/ETY 1 artiklan 2 kohtaa, 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 9 artiklaa on yhdessä tulkittava niin, että ne estävät jäsenvaltiota olemasta tunnustamatta toisen jäsenvaltion myöntämää ajokorttia sillä perusteella, että ensin mainitun jäsenvaltion tietojen mukaan kortinhaltija asui kortin myöntämisajankohtana vakinaisesti tässä jäsenvaltiossa eikä kortin myöntäneessä jäsenvaltiossa.

      (1)  EYVL C 7, 11.1.2003.


title: Asia C-46/07: Kanne 1.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/20

         Kanne 1.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-46/07)
   (2007/C 82/36)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: L. Pignataro-Nolin ja M. van Beek)

      Vastaaja: Italian tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Italian tasavalta ei ole noudattanut EY 141 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa sellaisen lainsäädännön, jonka mukaan virkamiesten eläkeikä riippuu heidän sukupuolestaan

               —

               Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio katsoo, että INPDAP:n (Istituto Nazionale della Previdenza per i Dipendenti dell'Amministrazione Pubblica) hallinnoima eläkejärjestelmä on EY 141 artiklan vastainen, ammatillisesti syrjivä järjestelmä, koska sen mukainen yleinen eläkeikä on miehille 65 vuotta ja naisille 60 vuotta.


title: Asia T-59/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10.9.2008 — Evropaïki Dynamiki v. komissio (Julkiset palveluhankinnat — Yhteisön tarjouspyyntömenettely — Maatalouden pääosaston taloushallinnon tietojärjestelmän kehittämis-, ylläpito- ja tukipalveluiden toimittaminen — Tarjoajan tarjouksen hylkääminen — Perusteluvelvollisuus — Asiassa ei ole tehty ilmeistä arviointivirhettä — Huolellisuusvelvollisuuden ja hyvän hallinnon periaatteet)

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/17

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10.9.2008 — Evropaïki Dynamiki v. komissio
   (Asia T-59/05) (1)

   (Julkiset palveluhankinnat - Yhteisön tarjouspyyntömenettely - Maatalouden pääosaston taloushallinnon tietojärjestelmän kehittämis-, ylläpito- ja tukipalveluiden toimittaminen - Tarjoajan tarjouksen hylkääminen - Perusteluvelvollisuus - Asiassa ei ole tehty ilmeistä arviointivirhettä - Huolellisuusvelvollisuuden ja hyvän hallinnon periaatteet)
   (2008/C 272/30)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja N. Korogiannakis)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aluksi K. Banks ja E. Manhaeve, sittemmin E. Manhaeve ja M. Wilderspin)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Komission 23.11.2004 tekemän sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla kantajan tarjouskilpailussa, joka koski tietojärjestelmän kehittämis-, ylläpito- ja tukipalveluiden toimittamista maatalouden pääosaston taloushallinnon tietojärjestelmiä varten, tekemä tarjous hylättiin sekä sen päätöksen kumoaminen, jolla tämä hankinta annettiin toiselle tarjoajalle
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään perusteettomana.

               2)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan viidesosa Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE:n oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Evropaïki Dynamiki vastaa neljästä viidesosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.

      (1)  EUVL C 106, 30.4.2005.


title: Asia T-119/11: Kanne 2.3.2011 — Gbagbo v. neuvosto

text:
               30.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 130/17

         Kanne 2.3.2011 — Gbagbo v. neuvosto
   (Asia T-119/11)
   2011/C 130/31
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Simone Gbagbo (Abidjan, Norsunluurannikko) (edustaja: asianajaja J.-C. Tchikaya)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               Norsunluurannikkoon kohdistuvien rajoittavien toimenpiteiden jatkamisesta annetun neuvoston päätöksen 2010/656/YUTP muuttamisesta 14.1.2011 tehty neuvoston päätös 2011/18/YUTP ja tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvien rajoittavien erityistoimenpiteiden toteuttamisesta Norsunluurannikon tilanteen vuoksi annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 560/2005 muuttamisesta 14.1.2011 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 25/2011 on kumottava kantajaa koskevin osin

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajan esittämät oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat olennaisin osin samanlaiset tai samankaltaiset kuin jotka on esitetty asiassa T-118/11, Attey vastaan neuvosto.


title: Asia T-317/10 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.9.2013 — L v. parlamentti (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Määräaikaiset toimihenkilöt — Toistaiseksi voimassa oleva työsopimus — Irtisanomispäätös — Perusteluvelvollisuus — Luottamuspula)

text:
               19.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 304/9

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.9.2013 — L v. parlamentti
   (Asia T-317/10 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Määräaikaiset toimihenkilöt - Toistaiseksi voimassa oleva työsopimus - Irtisanomispäätös - Perusteluvelvollisuus - Luottamuspula)
   2013/C 304/18
   Oikeudenkäyntikieli: liettua

      Asianosaiset

      Valittaja: L (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: aluksi asianajajat A. Sèbe ja V. Sviderskis, sitten A. Sèbe)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan parlamentti (asiamiehet: aluksi S. Seyr, K. Zejdová ja L. Mašalaitė-Chouteau, sitten S. Seyr, K. Zejdová ja S. Milius, ja lopuksi S. Seyr ja S. Alves)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen [luottamuksellinen] (2) tuomiosta ja vaatimus kumota kyseinen tuomio.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen [luottamuksellinen] tuomio kumotaan siltä osin kuin siinä ei ole lausuttu puolueettomuusperiaatteen loukkaamista koskevasta kanneperusteesta, siltä osin kuin siinä on hylätty tosiseikaston paikkansapitämättömyyttä ja ilmeistä arviointivirhettä koskeva kanneperuste ja siltä osin kuin siinä on todettu, ettei valittaja ollut vaatinut parlamentin velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               2)

               Valitus hylätään muilta osin.

               3)

               L:n virkamiestuomioistuimessa asiassa [luottamuksellinen] nostama kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Asianosaiset vastaavat kukin omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä ensimmäisessä oikeusasteessa että muutoksenhakuasteessa.

      (1)  EUVL C 340, 19.11.2011.

      (2)  Luottamukselliset tiedot poistettu.


title: Asia C-227/10: Kanne 7.5.2010 — Euroopan komissio v. Viron tasavalta

text:
               31.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/16

         Kanne 7.5.2010 — Euroopan komissio v. Viron tasavalta
   (Asia C-227/10)
   ()
   2010/C 209/24
   Oikeudenkäyntikieli: viro

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Olivier ja J.-B. Laignelot sekä asianajaja A. Salumets)

      Vastaaja: Viron tasavalta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, ettei Viron tasavalta ole noudattanut tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/42/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole saattanut edellytetyllä tavalla voimaan kansallisessa oikeusjärjestyksessä kyseisen direktiivin 2 artiklan a alakohdan ja 6 artiklan 1 ja 3 kohdan noudattamisen edellyttämiä säännöksiä

               —

               Viron tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Direktiivin 2 artiklan a alakohdan ensimmäisen luetelmakohdan puutteellinen täytäntöönpano

   Komissio katsoo, että vaikka ympäristövaikutusten arvioinnista ja ympäristöhallinnosta annetun lain (keskkonnamõju hindamise ja keskkonnajuhtimise seadus, jäljempänä KeHJS) 31 §:ssä oleva määritelmä on laajempi kuin direktiivin 2 artiklan a alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa oleva määritelmä, se on kuitenkin suppeampi kuin saman alakohdan ensimmäisen luetelmakohdan määritelmä, koska se ei sisällä sellaisia suunnitelmia ja ohjelmia (joilla voi olla ympäristövaikutuksia), jotka viranomainen on toteuttanut mutta joita ei ole pantu täytäntöön oikeusnormilla. Viron lainsäädännön nojalla on näin ollen mahdollista, että laeissa, asetuksissa ja hallinnollisissa määräyksissä edellytetyt (vaikka Viron lainsäädäntö ei sisällä tätä edellytystä) suunnitelmat ja ohjelmat eivät kuulu ympäristövaikutusten arvioinnin piiriin.

      Direktiivin 6 artiklan 1 kohdan täytäntöönpanoon liittyvät puutteet

   Komissio katsoo, ettei KeHJS:n 37 §:n 2 momentin 3 kohdassa säädetty velvollisuus julkaista joko suunnitelma- tai ohjelmaluonnos tai ainoastaan sellaista koskeva aiesuunnitelma ei ole yhteensopiva direktiivin kanssa. Komissio katsoo, että strategisten suunnitteluasiakirjojen aiesuunnitelmat ovat liian yleisluonteisia eikä niiden avulla ole mahdollista tunnistaa ja arvioida vaikutuksia ympäristölle ja ihmisten terveydelle.

      Direktiivin 6 artiklan 3 kohdan puutteellinen täytäntöönpano

   Direktiivin 6 artiklan 3 kohdassa säädetään selvästi velvollisuudesta nimetä ne viranomaiset, joita suunnitelmien ja ohjelmien toteuttamisesta aiheutuvat ympäristövaikutukset todennäköisesti koskevat. Kyseiseen säännökseen viitataan myös direktiivin 3 artiklan 6 kohdassa, 5 artiklan 4 kohdassa ja 6 artiklan 1 ja 2 kohdassa. KeHJS:n 36 §:n 3 momentissa ja 35 §:n 4 momentissa luetellaan molemmissa samat viranomaiset, joita on kuultava (sosiaaliministeriö, kulttuuriministeriö, ympäristöministeriö, ympäristökeskus tai kunnallisviranomainen), mutta Viron lainsäädännössä ei edellytetä yhdenkään toisen viranomaisen kuulemista. Tämä puolestaan merkitsee sitä, ettei ole olemassa yleistä velvollisuutta kuulla kaikkia sellaisia viranomaisia, joita suunnitelmien ja ohjelmien toteuttamisesta aiheutuvat ympäristövaikutukset todennäköisesti koskevat sen vuoksi, että ne vastaavat erityisesti ympäristöasioista. KeHJS:n mainittujen pykälien perusteella ei myöskään ole selvää, mitä viranomaisia olisi niissä lueteltujen viranomaisten lisäksi kuultava. Komission mukaan Viron laki ei ole selvä ja direktiivin 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuihin viranomaisiin liittyvä valinnanvapaus on liian suuri. On mahdollista, että on myös muita viranomaisia, joita suunnitelmien ja ohjelmien toteuttamisesta aiheutuvat ympäristövaikutukset todennäköisesti koskevat. Vaikka Viron lainsäädännössä säädetään siitä, että tarvittaessa on mahdollista kuulla muitakin viranomaisia, on mahdollista, ettei niitä kuulla siinäkään tapauksessa, että suunnitelmien ja ohjelmien toteuttamisesta aiheutuvat ympäristövaikutukset todennäköisesti koskevat niitä, koska kuuleminen ei tällaisessa tapauksessa ole pakollista.

      (1)  EYVL L 197, 21.7.2001, s. 30.


title: Asia T-382/16: Kanne 21.7.2016 – Asna/EUIPO – Wings Software (ASNA WINGS)

text:
               12.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 335/48

         Kanne 21.7.2016 – Asna/EUIPO – Wings Software (ASNA WINGS)
   (Asia T-382/16)
   (2016/C 335/64)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Asna, Inc. (San Antonio, Texas, Yhdysvallat) (edustajat: J. Devaureix ja J. C. Erdozain López, abogados)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Wings Software BVBA (Heist-Op-den-Berg, Belgia)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Sanamerkiksi rekisteröity Euroopan unionin tavaramerkki ASNA WINGS – rekisteröintihakemus nro 11 388 352

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 26.4.2016 asiassa R 436/2015-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               ottaa kanteen ja sen kaikki liitteet ja niihin liittyvät jäljennökset tutkittavaksi

               —

               toteuttaa pyydetyt selvittämistoimet

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Virhe, joka koskee vastapuolen esittämiä käyttöä koskevia todisteita.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen..


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 19 päivänä kesäkuuta 2015, asiassa E-19/14 – EFTAn valvontaviranomainen vastaan Norjan kuningaskunta (Tuomioistuimen sellaisen tuomion noudattamatta jättäminen, jossa todetaan velvoitteiden laiminlyönti – valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 33 artikla – tuomioistuimen tuomion noudattamisen edellyttämät toimenpiteet)

text:
               7.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 3/4

         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   annettu 19 päivänä kesäkuuta 2015,
   asiassa E-19/14
   EFTAn valvontaviranomainen vastaan Norjan kuningaskunta
   (Tuomioistuimen sellaisen tuomion noudattamatta jättäminen, jossa todetaan velvoitteiden laiminlyönti – valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 33 artikla – tuomioistuimen tuomion noudattamisen edellyttämät toimenpiteet)
   (2016/C 3/05)
   Asiassa E-19/14, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Norjan kuningaskunta, on esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään tuomioistuinta toteamaan, että Norjan kuningaskunta ei ole noudattanut EFTAn jäsenvaltioiden välisen, valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamista koskevan sopimuksen 33 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä EFTAn tuomioistuimen asiassa E-9/11 EFTAn valvontaviranomainen vastaan Norjan kuningaskunta 16 päivänä heinäkuuta 2012 antaman tuomion noudattamiseksi. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti ja esittelevä tuomari, ja tuomarit Per Christiansen ja Páll Hreinsson, on antanut 19 päivänä kesäkuuta 2015 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Norjan kuningaskunta ei ole noudattanut EFTAn jäsenvaltioiden välisen, valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamista koskevan sopimuksen 33 artiklan mukaisia velvoitteitaan eli toteuttanut, ennen EFTAn valvontaviranomaisen Norjan kuningaskunnalle sopimuksen 31 artiklan 2 kohdan mukaisesti lähettämässä perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättymistä, tarvittavia toimenpiteitä 16 päivänä heinäkuuta 2012 asiassa E-9/11, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Norjan kuningaskunta, annetun tuomion noudattamiseksi;

               2.

               määrää Norjan kuningaskunnan maksamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-101/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Cluj (Romania) on esittänyt 19.2.2016 – SC Paper Consult SRL v. Direcția Regională a Finanțelor Publice Cluj-Napoca ja Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bistrița-Năsăud

text:
               17.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 175/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Cluj (Romania) on esittänyt 19.2.2016 – SC Paper Consult SRL v. Direcția Regională a Finanțelor Publice Cluj-Napoca ja Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bistrița-Năsăud
   (Asia C-101/16)
   (2016/C 175/09)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Cluj (Romania)

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: SC Paper Consult SRL

      Vastapuolet: Direcția Regională a Finanțelor Publice Cluj-Napoca ja Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bistrița-Năsăud

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivi 2006/112/EY (1) esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka nojalla verovelvolliselta evätään oikeus arvonlisäveron vähentämiseen sillä perusteella, että verohallinto on todennut, että vaihdannan aikaisemmassa vaiheessa laskun, jossa kulut ja arvonlisävero ilmoitetaan, antanut yritys on lopettanut toimintansa?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko direktiivi 2006/112/EY ensimmäisessä kysymyksessä kuvatuissa olosuhteissa esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan arvonlisäveron vähentämistä koskevan oikeuden epäämiseksi riittää, että luettelo verovelvollisista, joiden toiminnan on todettu loppuneen, julkaistaan Agenția Națională de Administrare Fiscalăn toimipaikan ilmoitustaululla ja sen internet-sivuilla välilehdellä ”Julkiset tiedoksiannot – tietoja taloudellisista toimijoista”?

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1)


title: Asia T-254/16: Kanne 19.5.2016 – Steel Invest & Finance (Luxembourg) v. komissio

text:
               11.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/42

         Kanne 19.5.2016 – Steel Invest & Finance (Luxembourg) v. komissio
   (Asia T-254/16)
   (2016/C 251/48)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Steel Invest & Finance (Luxembourg) SA (Strassen, Luxemburg) (edustaja: asianajaja E. van den Broucke)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta
   ensisijaisesti

               —

               toteamaan, että katsoessaan, että lainassa, jonka Foreign Strategic Investment Holding on myöntänyt Steel Invest & Finance (Luxembourg) -yhtiölle, on kyse edun myöntämisestä, Euroopan komissio on tehnyt lukuisia ilmeisiä arviointivirheitä ja lyönyt laimin perusteluvelvollisuuttaan sekä Sumitomon ja Rabobankin myöntämien lainojen vertailukelpoisuutta koskevan tarkastelun osalta että viitekorkoja koskevan vuoden 2008 tiedonannon soveltamisen osalta

         toissijaisesti

               —

               toteamaan, että Euroopan komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen siltä osin kuin kyse on lainan, jonka Foreign Strategic Investment Holding on myöntänyt Steel Invest & Finance (Luxembourg) -yhtiölle, yhteensopivuudesta tilapäisten yhteisön puitteiden vahvistamisesta valtiontukitoimenpiteille rahoituksen saatavuuden turvaamiseksi tämänhetkisessä finanssi- ja talouskriisissä vuonna 2009 annetun tiedonannon kanssa katsoessaan, ettei tämä tiedonanto ole sovellettavissa

         joka tapauksessa ja näin ollen

               —

               julistamaan valtiontuesta SA.33926 2013/C, jonka Belgia on toteuttanut Dufercon hyväksi, 20.1.2016 annetun Euroopan komission päätöksen C(2016) 94 1 artiklan e alakohdan pätemättömäksi

               —

               julistamaan päätöksen 2–4 artiklan pätemättömiksi siltä osin kuin ne koskevat lainaa, jonka Foreign Strategic Investment Holding on myöntänyt Steel Invest & Finance (Luxembourg) -yhtiölle

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jossa väitetään, että lainassa, jonka Foreign Strategic Investment Holding on myöntänyt Steel Invest & Finance (Luxembourg) -yhtiölle, ei ole kyse edun myöntämisestä ja että komissio on tehnyt arviointivirheen katsoessaan, että lainassa on kyse valtiontuesta.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen soveltaessaan tilapäisistä yhteisön puitteista valtiontukitoimenpiteille rahoituksen saatavuuden turvaamiseksi tämänhetkisessä finanssi- ja talouskriisissä annettua komission tiedonantoa (EUVL 2009, C 83, s. 1).


title: Asia T-161/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.9.2015 – First Islamic Investment Bank v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen — Varojen jäädyttäminen — Arviointivirhe — Perusteluvelvollisuus — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan — Oikeasuhteisuus)

text:
               9.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 371/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.9.2015 – First Islamic Investment Bank v. neuvosto
   (Asia T-161/13) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen - Varojen jäädyttäminen - Arviointivirhe - Perusteluvelvollisuus - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan - Oikeasuhteisuus))
   (2015/C 371/24)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: First Islamic Investment Bank Ltd (Labuan, Malesia) (edustajat: asianajajat B. Mettetal ja C. Wucher-North)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: Á. de Elera-San Miguel Hurtado ja M. Bishop)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan yhtäältä kumoamaan osittain Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 21.12.2012 annettu neuvoston päätös 2012/829/YUTP (EUVL L 356, s. 71) sekä Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 21.12.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1264/2012 (EUVL L 356, s. 55) ja toisaalta kumoamaan neuvoston päätös kantajaa koskevien rajoittavien toimenpiteiden pysyttämisestä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Seuraavat toimet kumotaan siltä osin kuin ne koskevat First Islamic Investment Bank Ltd:tä:

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 21.12.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/829/YUTP liitteessä oleva I kohta ja

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 21.12.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1264/2012 liitteessä oleva I kohta.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               First Islamic Investment Bank vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikuluista. Neuvosto vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet First Islamic Investment Bankin oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 141, 18.5.2013.


title: Asia C-20/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 20.6.2013 (Tribunal administratifin (Luxemburg) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Elodie Giersch, Benjamin Marco Stemper, Julien Taminiaux, Xavier Renaud Hodin ja Joëlle Hodin v. Luxemburgin valtio (Henkilöiden vapaa liikkuvuus — Yhdenvertainen kohtelu — Sosiaaliset edut — Asetus (ETY) N:o 1612/68 — 7 artiklan 2 kohta — Taloudellinen tuki korkeakouluopintoihin — Vaatimus asumisesta tuen myöntävässä jäsenvaltiossa — Tuen epääminen opiskelijoilta, jotka ovat unionin kansalaisia eivätkä asu asianomaisessa jäsenvaltiossa mutta joiden isä tai äiti työskentelee kyseisessä jäsenvaltiossa rajatyöntekijänä — Välillinen syrjintä — Oikeuttamisperuste — Tavoite, jolla pyritään lisäämään korkeakoulututkinnon suorittaneiden osuutta maassa asuvista henkilöistä — Asianmukaisuus — Oikeasuhteisuus)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/24

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 20.6.2013 (Tribunal administratifin (Luxemburg) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Elodie Giersch, Benjamin Marco Stemper, Julien Taminiaux, Xavier Renaud Hodin ja Joëlle Hodin v. Luxemburgin valtio
   (Asia C-20/12) (1)

   (Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Yhdenvertainen kohtelu - Sosiaaliset edut - Asetus (ETY) N:o 1612/68 - 7 artiklan 2 kohta - Taloudellinen tuki korkeakouluopintoihin - Vaatimus asumisesta tuen myöntävässä jäsenvaltiossa - Tuen epääminen opiskelijoilta, jotka ovat unionin kansalaisia eivätkä asu asianomaisessa jäsenvaltiossa mutta joiden isä tai äiti työskentelee kyseisessä jäsenvaltiossa rajatyöntekijänä - Välillinen syrjintä - Oikeuttamisperuste - Tavoite, jolla pyritään lisäämään korkeakoulututkinnon suorittaneiden osuutta maassa asuvista henkilöistä - Asianmukaisuus - Oikeasuhteisuus)
   2013/C 225/39
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal administratif

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Elodie Giersch, Benjamin Marco Stemper, Julien Taminiaux, Xavier Renaud Hodin ja Joëlle Hodin

      Vastaaja: Luxemburgin valtio

      Muu osapuoli: Didier Taminiaux

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal administratif (Luxemburg) — Työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15.10.1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 (EYVL L 257, s. 2) 7 artiklan 2 kohdan tulkinta — Sellaisen kansallisen säännöstön hyväksyttävyys, jonka mukaan taloudellisen tuen saamiseksi korkeakouluopintoihin on täytettävä asumisedellytys, jota sovelletaan sekä kotimaan opiskelijoihin että opiskelijoihin, jotka ovat muun jäsenvaltion kansalaisia — Edellä mainitussa asetuksessa tarkoitettu sosiaalinen etu — Kotimaan työntekijöiden lasten ja siirtotyöläisten lasten erilainen kohtelu — Perustelut

      Tuomiolauselma

   Työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15.10.1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68, sellaisena kuin se on muutettuna 29.4.2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/38/EY, 7 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että se on lähtökohtaisesti esteenä pääasioiden oikeudenkäyntien kohteena olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa korkeakouluopintoihin myönnettävän taloudellisen tuen myöntämiselle asetetaan opiskelijan asumista tässä jäsenvaltiossa koskeva edellytys ja otetaan käyttöön välillistä syrjintää merkitsevä erilainen kohtelu asianomaisessa jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden ja sellaisten henkilöiden välille, jotka eivät asu tässä jäsenvaltiossa mutta ovat samassa jäsenvaltiossa työskentelevien rajatyöntekijöiden lapsia.
   Vaikka korkeakoulututkinnon suorittaneiden osuuden lisääminen asukkaiden keskuudessa tämän jäsenvaltion talouden kehityksen edistämiseksi on hyväksyttävä tavoite, jolla tällaisen erilaisen kohtelun oikeuttaminen on mahdollista, ja vaikka pääasioiden oikeudenkäyntien kohteena olevassa kansallisessa lainsäädännössä säädetyn kaltainen asumisedellytys on asianmukainen keino turvata tämän tavoitteen toteuttaminen, tällaisella edellytyksellä ylitetään kuitenkin se, mikä on sillä tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi tarpeen, koska siinä estetään ottamasta huomioon muita sellaisia seikkoja, jotka voivat kuvata tosiasiallisen liitynnän astetta kyseisen taloudellisen tuen hakijan ja kyseisen jäsenvaltion yhteiskunnan tai työmarkkinoiden välillä, kuten esimerkiksi sitä, että toinen vanhemmista, joka vastaa edelleen opiskelijan elatuksesta, on rajatyöntekijä, jolla on pysyvä työpaikka asianomaisessa jäsenvaltiossa, jossa hän on jo työskennellyt huomattavan pitkän ajan.

      (1)  EUVL C 98, 31.3.2012.


title: Asia T-327/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.12.2015 – Compagnie des fromages & Richesmonts v. SMHV – Grupo Lactalis Iberia (punavalkoinen ruutukuvio) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Punavalkoista ruutukuviota esittävä yhteisön kuviomerkki — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/45

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.12.2015 – Compagnie des fromages & Richesmonts v. SMHV – Grupo Lactalis Iberia (punavalkoinen ruutukuvio)
   (Asia T-327/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Punavalkoista ruutukuviota esittävä yhteisön kuviomerkki - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2016/C 027/55)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Compagnie des fromages & Richesmonts (Puteaux, Ranska) (edustajat: asianajajat T. Mollet-Viéville ja T. Cuche)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: aluksi V. Melgar, sitten J. Crespo Carrillo)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Grupo Lactalis Iberia SA (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja D. Masson)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 3.3.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 1295/2012-4), joka koskee Grupo Lactalis Iberia SA:n ja Compagnie des fromages & Richesmonts’n välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Compagnie des fromages & Richesmonts velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 235, 21.7.2014.


title: Asia C-312/08: Yhteisöjen tuomioistuimen viidennen jaoston puheenjohtajan määräys 2.4.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

text:
               18.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 167/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen viidennen jaoston puheenjohtajan määräys 2.4.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   (Asia C-312/08) (1)

   2009/C 167/15

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 223, 30.8.2008.


title: Asia T-425/17: Kanne 3.7.2017 – Capo d’Anzio v. komissio

text:
               21.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 277/57

         Kanne 3.7.2017 – Capo d’Anzio v. komissio
   (Asia T-425/17)
   (2017/C 277/82)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Capo d’Anzio SpA (Anzio, Italia) (edustaja: asianajaja S. Carloni)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 263 artiklan nojalla 28.4.2017 tehdyn komission päätöksen K (2017)2953 (lopullinen), jolla perittiin takaisin 193 120 euron suuruinen summa (viivästyskorkoineen), joka kantajalle oli myönnetty ennakkomaksuina LIFE10 ENV/IT/000369 — LCA4PORTS –avustussopimuksen puitteissa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin.

               1)

               Capo d’Anzio-yhtiö allekirjoitti 14.10.2011 avustussopimuksen LIFE10 ENV/IT/000369 — LCA4PORTS, jolla Euroopan komissio myönsi tälle yhtiölle avustuksen (jonka määrä on 45,94 prosenttia kokonaissummasta 485 300 euron enimmäismäärään asti) sellaisen hankkeen yhteydessä, jossa on tarkoitus arvioida, onko Anzion sataman rakentamista, uusimista ja laajentamista koskeva kehittämishanke, jonka toimivaltaiset viranomaiset ovat hyväksyneet, ympäristön kannalta kestävä.

               2)

               Hankkeen mukaisten toimenpiteiden käynnistyttyä, vaikka kantaja oli alun perin noudattanut täysin sopimuksessa vahvistettuja ja laissa säädettyjä sääntöjä, komissio havaitsi tiettyjen muodollisten velvollisuuksien laiminlyönnin, jonka vuoksi se keskeytti hankkeen ja esitti myöhemmin riidanalaisessa päätöksessä maksettujen summien palauttamista koskevan vaatimuksen.

               3)

               Kantaja väittää, että hankkeen keskeyttämisen, avustussopimuksen irtisanomisen ja ennakkomaksujen takaisin perimisen tapauksessa aloitettaviin menettelyihin sovellettavien yhteisten säännösten 11 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa vahvistettuja sääntöjä on rikottu.

               4)

               Erityisesti komissio katsoo vastaanottaneensa Capo d’Anziolta ilmoituksia, joissa osoitetaan sen taloudellisten ja rahoitukseen liittyvien vaikeuksien olevan väliaikaisia ja joissa nimenomaisesti mainitaan, että nämä vaikeudet johtuivat lainvastaisista toimenpiteistä ja tosiseikoista, jotka olivat kyseisen yhtiön tahdosta riippumattomia.

               5)

               Capo d’Anzio ilmoitti kyseisistä vaikeuksista, joita ei voitu lukea sen syyksi, jatkuvasti ja asianmukaisesti ja vaati lopuksi 2.11.2015 päivätyssä muistiossa ja tämän jälkeen 7.12.2015 päivätyssä muistiossa, että mainitut vaikeudet otetaan huomioon sopimukseen liittyvien päätösten tekemisessä, ja se vaati kokouksen järjestämistä voidakseen esittää perustelunsa ja ilmoitti nimenomaisesti palauttavansa ennakkomaksut siinä tapauksessa, että se on pysyvästi kyvytön raportoimaan hankkeesta vaaditulla tavalla.

               6)

               Sen sijaan, että komissio olisi ottanut esitetyt perustelut huomioon ja vaatinut lisäselvityksiä tarjotakseen kantajalle mahdollisuuden käyttää puolustautumisoikeuksiaan, se sovelsi yhteisiä säännöksiä rinnastaen Capo d’Anzion toiminnan sille kuuluvien velvollisuuksien noudattamatta jättämiseen.

               7)

               Capo d’Anziolla oli oikeus vaatimansa kokouksen järjestämiseen, jotta se olisi voinut osoittaa, ettei se ollut jättänyt noudattamatta velvollisuuksiaan ja vedota näin ollen oikeuteensa olla kärsimättä vahinkoa sellaisen tilanteen vuoksi, jota ei voitu lukea sen syyksi.

               8)

               Komission toiminta merkitsi näin ollen Capo d’Anzion oikeuden rajoittamista ja niiden yleisten oikeusperiaatteiden loukkaamista, joiden mukaan sopimusten irtisanomisen edellytyksenä on velvollisuuksien noudattamatta jättäminen.

               9)

               Menettelymääräysten ja aineellisten määräysten rikkominen johti riidanalaiseen päätökseen, jolla osittain myönnetty rahoitus peruutettiin siitä huolimatta, että Capo d’Anzio oli käyttänyt komission sille maksamat summat asianmukaisesti hankkeen täytäntöönpanosta vastuussa olleiden ammattilaisten maksamiseen, kun se keskittyi puhtaasti muodolliseen seikkaan, että kyseinen yritys ei ollut ajoissa toimittanut toimintakertomusta.


title: Asia C-100/06: Euroopan yhteisöjen komission  21.2.2006  Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
               8.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/20

         Euroopan yhteisöjen komission 21.2.2006 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-100/06)
   (2006/C 86/39)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.2.2006 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat B. Schima ja J. Hottiaux, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut neuvoston direktiivin 92/75/ETY soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä kotitalouksien sähkökäyttöisten jääkaappien, pakastimien ja näiden yhdistelmien energiankulutuksen osoittamisen osalta annetun direktiivin 94/2/EY muuttamisesta 3 päivänä heinäkuuta 2003 annetun komission direktiivin 2003/66/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               2)

               velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin 2003/66/EY täytäntöönpanolle varattu määräaika on päättynyt 30.6.2004.

      (1)  EUVL L 170, s. 10.


title: Asia T-324/00: CDA Datenträger Albrechts GmbH:n 16.10.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
9.12.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 355/39
–     Myönnettyjen valtiontukien väärinkäytöstä johtuvia oi-             Nyt tarkasteltavassa asiassa vaaditaan korvausta vahingoista,
      keusseurauksia koskeva virheellinen arviointi                      joita kantajalle on aiheutunut tai aiheutuu tulevaisuudessa
                                                                         näistä rangaistustulleista.
–     EY:n 87 artiklan 1 kohdan ja 88 artiklan 2 kohdan
      rikkominen.                                                        Kantaja katsoo, että vastaajat ovat WTO:n säännösten kanssa
                                                                         ristiriidassa olevien asetuksen (EY) N:o 1637/98 (1) ja asetuksen
                                                                         (EY) N:o 2362/98 (2) antamisen vuoksi sekä siitä syystä, että
                                                                         banaanialan yhteistä markkinajärjestelyä ei ole mukautettu
                                                                         Maailman kauppajärjestön säännöksiin, rikkoneet näitä vii-
                                                                         meksi mainittuja säännöksiä. Tällaisia rikkomisia on tarkastel-
                                                                         tava yhteisön oikeuden kannalta. Näin on ensinnäkin siksi, että
                                                                         uudistetulla, banaanialan yhteisellä markkinajärjestelyllä on
                                                                         tarkoitus panna täytäntöön WTO-säännöksiä. Lisäksi tämä
CD Cartondruck GmbH & Co. KG:n 12.10.2000 Euroopan                       johtuu jo pelkästään WTO-säännösten oikeudellisesta luon-
unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota                      teesta ja sitovasta riitojenratkaisumenettelystä. Vastaajien toi-
                     vastaan nostama kanne                               minta on lisäksi luottamuksensuojan periaatteen vastaista sekä
                                                                         ristiriidassa taloudellisen toiminnan vapauden, omaisuuden-
                                                                         suojan ja syrjintäkiellon kanssa. Näiden rikkomisten vuoksi
                          (Asia T-320/00)                                komissio ja neuvosto ovat toimineet virheellisellä tavalla.
                                                                         Toissijaisesti kantaja vaatii korvausta saadakseen oikeudenmu-
                          (2000/C 355/81)                                kaista kohtelua yhteisössä.
                                                                         (1) Neuvoston asetus (EY) N:o 1637/98, annettu 20 päivänä heinä-
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                            kuuta 1998, banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun
                                                                             neuvoston asetuksen (ETY) N:o 404/93 muuttamisesta (EYVL L
                                                                             210, s. 28).
CD Cartondruck GmbH & Co. KG, kotipaikka Obersulm                        (2) Komission asetus (EY) N:o 2362/98, annettu 28 päivänä lokakuuta
(Saksa), on nostanut Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan                  1998, neuvoston asetuksen (ETY) N:o 404/93 soveltamista koske-
yhteisöjen komissiota vastaan kanteen, joka on saapunut                      vista yksityiskohtaisista säännöistä banaanien tuontia yhteisöön
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                    koskevan järjestelmän osalta (EYVL L 293, s. 32).
meen 12.10.2000. Kantajan edustajina ovat asianajajat Hans-
Jörg Niemeyer ja Werner Berg, asianajotoimisto Gleiss Lutz
Hootz Hirsch Rechtsanwälte, Bryssel.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     velvoittaa vastaajat maksamaan kantajalle vahingonkor-
      vausta 1 693 727,75 Saksan markkaa (865 989,22 euroa)              CDA Datenträger Albrechts GmbH:n 16.10.2000 Euroo-
      kahdeksan prosentin korkoineen 13.7.2000 alkaen,                        pan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
–     toteaa, että vastaajat ovat yhteisesti vahingonkorvausvas-
      tuussa vahingosta, joka kantajalle on aiheutunut kanteen                                      (Asia T-324/00)
      nostamisen jälkeen siitä syystä, että Yhdysvaltain toimi-
      valtaiset viranomaiset määräävät kantajan tuotteille tulle-
                                                                                (2000/C 355/82)
      ja, jotka ovat sallittua korkeampia ja jotka olisivat olleet
      alhaisempia, ellei vastaajista ensin mainittu olisi rikkonut
      Maailman kauppajärjestön säännöksiä banaanialan yh-
      teisellä markkinajärjestelyllä,                                                         (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               CDA Datenträger Albrechts GmbH, Albrechts (Saksan liittota-
                                                                         savalta) on nostanut 16.10.2000 Euroopan yhteisöjen ensim-
                                                                         mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yh-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      teisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on
                                                                         Dr. Thomas Schmidt-Kötters, asianajotoimisto Hengeler Muel-
                                                                         ler Weitzel Wirtz, Düsseldorf (Saksa).
Kantaja valmistaa painettuja ja saranallisia pakkauslaatikoita
merkkituotteille, jotka on suurelta osalta tarkoitettu Yhdysval-
tain markkinoille. Euroopan yhteisön ja USA:n välillä syntyi             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
kiistaa siitä, onko EY:n banaanialan yhteinen markkinajärjeste-
ly yhdenmukainen Maailman kauppajärjestön säännösten                     –      kumoaa 21 päivänä kesäkuuta 2000 Saksan CDA Com-
kanssa. Tämän seurauksena Yhdysvallat ottivat käyttöön ran-                     pact Disc Albrechts GmbH:lle, Thüringen, myöntämästä
gaistustulleja, joita kohdistettiin myös kantajan tuotteisiin.                  valtiontuesta tehdyn komission päätöksen 1 ja 2 artiklan,
 ---pagebreak--- C 355/40                   FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           9.12.2000
       toissijaisesti:                                                   sestä käy ilmi, ettei kantajalle ole myönnetty valtiotukea, eikä
                                                                         sellaista tukea ole myöskään tosiasiallisesti tullut sille, eikä
       kumoaa 21 päivänä kesäkuuta 2000 Saksan CDA Com-                  kantaja ole myöskään saanut etua muulla tavoin. Kantaja
       pact Disc Albrechts GmbH:lle, Thüringen, myöntämästä              riitauttaa vielä sen, että kanteen kohteena olevassa päätöksessä
       valtiontuesta tehdyn komission päätöksen siltä osin kuin          on määrätty perimään tuet takaisin kaikilta yrityksiltä, joille
       komissio on todennut siinä valtiontukien olevan yhteen-           yksitellen nimettyjen yritysten omaisuutta tai infrastuktuuria
       soveltumattomia EY:n perustamissopimuksen kanssa ja               siirretään. Koska kantaja on aiemmin saanut sellaista omaisuut-
       määrännyt perimään valtiontuet takaisin myös CDA                  ta LCA Logistik Center Albrechts GmbH:la, tällä määräyksellä
       Datenträger Albrechts GmbH:lta sekä kaikilta muilta               asetetaan myös kantajalle näitä tavaroita koskeva luovutuskiel-
       yrityksiltä, joille R.E. Pilz GmbH & Co. Beteiligungs KG:n,       to. Tämä on lainvastaista, koska jo itse päätöksessä todetaan
       Pilz & Robotron GmbH & Co. Beteiligungs KG:n tai                  kantajan saaneen omaisuuden yleisten markkinaedellytysten
       Pilz Albrechts GmbH:n omaisuutta ja/tai infastruktuuria           mukaisesti.
       siirretään,
                                                                         Kantaja esittää kanteensa perusteeksi erityisesti seuraavat kan-
–      velvoittaa komission korvaamaan asian oikeudenkäynti-             neperusteet:
       kulut.
                                                                         –     Olennaisten menettelyperiaatteiden rikkominen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      –     Virheellinen tosiseikkojen vahvistaminen
Kanteen kohteena oleva komission päätös koskee useita eri                –     Perusteluiden puuttuminen
yritysten Albrechtsissa, Thüringenissä sijaitsevan CD-tehtaan
                                                                         –     EY:n 87 artiklan 1 kohdan ja 88 artiklan 2 kohdan sekä
perustamisen ja toiminnan yhteydessä saamia komission val-
                                                                               valtiontukiasetuksen (1) 14 artiklan 1 kohdan rikkominen
tiontuiksi katsomia suorituksia. Komissio toteaa päätöksessä,
että osaa näistä tuista on käytetty niiden tarkoituksen vastai-          –     Komission puuttuva toimivalta päättää takaisinperintä-
sesti. Komissio katsoo, että valtiontukien virheellinen käyttämi-              määräyksen yksityiskohdista
nen on katsottava valtiontukien väärinkäytöksi, ja nämä tuet
eivät ole siten yhteensoveltuvia EY:n perustamissopimuksen               –     Yhteisön perusoikeuksien ja muiden yhteisön perusperi-
kanssa. Riidanalaisen päätöksen 2 artiklassa vaaditaan Saksan                  aatteiden loukkaaminen.
liittotasavaltaa perimään valtiontuet takaisin päätöksessä mai-
nituilta tukien saajilta, joihin kantaja kuuluu.                         (1) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamis-
                                                                             ta koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuu-
Kantaja väittää, että komissio on määritellyt virheellisesti                 ta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999, EYVL
päätöksen päätösosassa kantajan tuensaajaksi. Jo itse päätök-                L 83, s. 1.


title: Asia F-41/10: Kanne 7.6.2010 — Bermejo Garde v. ETSK

text:
               31.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/55

         Kanne 7.6.2010 — Bermejo Garde v. ETSK
   (Asia F-41/10)
   ()
   2010/C 209/88
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Bermejo Garde (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Levi)

      Vastaaja: Euroopan talous- ja sosiaalikomitea

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Useiden sellaisten päätösten kumoaminen, jotka koskevat sitä, että kantajan on välittömästi päätettävä tehtävänsä oikeudellisen yksikön yksikönpäällikkönä ja että hänet määrätään logistiikkaosastolle, ja joilla hylätään hänen muodollinen avunpyyntönsä ja vahingonkorvausvaatimus.

      Vaatimukset

               —

               ETSK:n puheenjohtajan 3.3.2010 tekemä päätös nro 88/10 A, jolla hylätään kantajan 7.12.2009 tekemä hakemus ja päätetään määrätä kantaja uuteen tehtävään, on kumottava

               —

               päätöksen nro 88/10 liite, joka on päivätty 25.3.2010, on kumottava

               —

               päätös nro 133/10 A, joka on päivätty 24.3.2010 ja joka koskee sitä, että kantajan on välittömästi päätettävä tehtävänsä oikeudellisen yksikön yksikönpäällikkönä ja että hänet määrätään yksikönpäälliköksi muulle osastolle 6.4.2010 alkaen, on kumottava

               —

               ETSK:n puheenjohtajan 13.4.2010 tekemä päätös, jolla kantaja määrätään logistiikkaosastolle ja joka tulee voimaan 6.4.2010 alkaen, on kumottava

               —

               ETSK on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-172/09: Unionin tuomioistuimen kuudennen jaoston puheenjohtajan määräys 10.3.2010 — Euroopan komissio v. Puolan tasavalta

text:
               5.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 148/23

         Unionin tuomioistuimen kuudennen jaoston puheenjohtajan määräys 10.3.2010 — Euroopan komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-172/09) (1)

   2010/C 148/37

      Oikeudenkäyntikieli: puola

   Unionin tuomioistuimen kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 167, 18.7.2009.


title: Yhdistetyt asiat C-131/13, C-163/13 ja C-164/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.12.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Staatssecretaris van Financiën v. Schoenimport ”Italmoda” Mariano Previti vof (C-131/13) sekä Turbu.com BV (C-163/13) ja Turbu.com Mobile Phone’s BV (C-164/13) v. Staatssecretaris van Financiën (Ennakkoratkaisupyynnöt — Arvonlisävero — Kuudes direktiivi — Jäsenvaltioiden väliseen kauppaan sovellettava siirtymäjärjestelmä — Yhteisön alueen sisällä lähetetyt tai kuljetetut tavarat — Saapumisjäsenvaltiossa tehty petos — Petoksen huomioon ottaminen lähetysjäsenvaltiossa — Vähennys-, vapautus- ja palautusoikeuksien epääminen — Säännösten puuttuminen kansallisesta oikeudesta)

text:
               23.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.12.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Staatssecretaris van Financiën v. Schoenimport ”Italmoda” Mariano Previti vof (C-131/13) sekä Turbu.com BV (C-163/13) ja Turbu.com Mobile Phone’s BV (C-164/13) v. Staatssecretaris van Financiën
   (Yhdistetyt asiat C-131/13, C-163/13 ja C-164/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyynnöt - Arvonlisävero - Kuudes direktiivi - Jäsenvaltioiden väliseen kauppaan sovellettava siirtymäjärjestelmä - Yhteisön alueen sisällä lähetetyt tai kuljetetut tavarat - Saapumisjäsenvaltiossa tehty petos - Petoksen huomioon ottaminen lähetysjäsenvaltiossa - Vähennys-, vapautus- ja palautusoikeuksien epääminen - Säännösten puuttuminen kansallisesta oikeudesta))
   (2015/C 065/05)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Staatssecretaris van Financiën (C-131/13), Turbu.com BV (C-163/13) ja Turbu.com Mobile Phone’s BV (C-164/13)

      Vastaajat: Schoenimport ”Italmoda” Mariano Previti vof (C-131/13) ja Staatssecretaris van Financiën (C-163/13 ja C-164/13)

      Tuomiolauselma

               1)

               Hoge Raad der Nederlandenin asioissa C-163/13 ja C-164/13 esittämät kysymykset jätetään tutkimatta.

               2)

               Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annettua kuudetta neuvoston direktiiviä 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 10.4.1995 annetulla neuvoston direktiivillä 95/7/EY, on tulkittava siten, että kansallisten viranomaisten ja tuomioistuinten on evättävä verovelvolliselta yhteisöluovutuksen yhteydessä arvonlisäveron vähennys-, vapautus- ja palautusoikeudet, vaikka kansallisessa oikeudessa ei ole säännöksiä, joissa olisi säädetty tällaisesta epäämisestä, jos objektiivisten seikkojen perusteella osoitetaan, että verovelvollinen tiesi tai hänen olisi pitänyt tietää ottavansa sellaisella liiketoimella, johon on vedottu kyseisen oikeuden perusteena, osaa luovutusketjun yhteydessä suoritettuun arvonlisäveropetokseen.

               3)

               Kuudetta direktiiviä 77/388, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 95/7, on tulkittava siten, että sellaiselta verovelvolliselta, joka tiesi tai jonka olisi pitänyt tietää ottavansa sellaisella liiketoimella, johon on vedottu arvonlisäveron vähennys-, vapautus- ja palautusoikeuksien perusteena, osaa luovutusketjun yhteydessä suoritettuun arvonlisäveropetokseen, voidaan evätä nämä oikeudet siitä huolimatta, että arvonlisäveroa kierrettiin toisessa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa näitä oikeuksia haettiin, ja että verovelvollinen on täyttänyt viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa kansallisessa lainsäädännössä näiden oikeuksien saamiselle asetetut muodolliset edellytykset.

      (1)  EUVL C 171, 15.6.2013.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kolmas jaosto) 26 päivänä toukokuuta 2005, asiassa C-43/04 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Finanzamt Arnsberg vastaan Stadt Sundern (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — 25 artikla — Maataloustuottajiin sovellettava yhteinen vakiokantajärjestelmä — Metsästysalueiden vuokraaminen osana kunnallista metsätalouden harjoittamista — Maatalouspalvelujen käsite)

text:
               23.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 182/14

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kolmas jaosto)
   26 päivänä toukokuuta 2005,
   asiassa C-43/04 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Finanzamt Arnsberg vastaan Stadt Sundern (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 25 artikla - Maataloustuottajiin sovellettava yhteinen vakiokantajärjestelmä - Metsästysalueiden vuokraaminen osana kunnallista metsätalouden harjoittamista - Maatalouspalvelujen käsite)
   (2005/C 182/27)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-43/04, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 27.11.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 4.2.2004, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Finanzamt Arnsberg vastaan Stadt Sundern, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas (esittelevä tuomari) sekä tuomarit A. Borg Barthet, A. La Pergola, J. Malenovský ja A. Ó Caoimh, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass, on antanut 26.5.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 25 artiklaa on tulkittava siten, että maataloustuottajia koskevaa yhteistä vakiokantajärjestelmää sovelletaan ainoastaan maataloustuotteiden luovutuksiin ja maatalouspalvelujen suorituksiin, sellaisina kuin ne on määritelty tuon artiklan 2 kohdassa, ja että vakiokantajärjestelmän alaisuuteen kuuluvien maataloustuottajien suorittamat muut liiketoimet kuuluvat kyseisessä direktiivissä säädetyn yleisen järjestelmän soveltamisalaan.

               2)

               Direktiivin 77/388 25 artiklan 2 kohdan viidettä luetelmakohtaa, luettuna yhdessä direktiivin liitteen B kanssa, on tulkittava siten, että tuossa direktiivissä tarkoitettuna maatalouspalveluna ei ole pidettävä sitä, että vakiokantajärjestelmän alaisuuteen kuuluva maataloustuottaja vuokraa metsästysalueita.

      (1)  EUVL C 85, 3.4.2004.


title: Asia C-303/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 30.5.2016 – Solar Electric Martinique v. Ministre des Finances et des Comptes publics

text:
               8.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 30.5.2016 – Solar Electric Martinique v. Ministre des Finances et des Comptes publics
   (Asia C-303/16)
   (2016/C 287/19)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d’État

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Solar Electric Martinique

      Vastapuoli: Ministre des Finances et des Comptes publics

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko aurinkosähkökennojen ja aurinkovoimalla toimivien lämmittimien myynti ja asennus rakennuksiin tai sähkön tai kuuman veden toimittamiseksi näihin rakennuksiin yksi liiketoimi, joka on luonteeltaan jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17.5.1977 annetun kuudennen direktiivin (1) 5 artiklan 5 kohdassa ja 6 artiklan 1 kohdassa, joista on tullut yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun direktiivin (2) 14 artiklan 3 kohta ja 24 artiklan 1 kohta, tarkoitettu rakennustyö?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL 1977, L 145, s. 1).

      (2)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s. 1).


title: Asia C-433/05: Handens tingsrättin  21.11.2005  tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosasiassa, jossa vastaajana on Lars Sandström

text:
               11.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 36/23

         Handens tingsrättin 21.11.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosasiassa, jossa vastaajana on Lars Sandström
   (Asia C-433/05)
   (2006/C 36/48)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Handens tingsrätt on pyytänyt 21.11.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen 5.12.2005, yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua rikosasiassa, jossa vastaajana on Lars Sandström, seuraaviin kysymyksiin:

               1

                           a)

                           Rikotaanko kansallisilla säännöksillä, joissa kielletään vesiskootterien käyttö muualla kuin yleisillä kulkuväylillä ja vesialueella, jolle paikallisviranomainen on antanut luvan vesiskootteriasetuksen (1993:1053, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2004:607) 3 §:n 1 momentin mukaisesti, huviveneitä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 94/25/EY muuttamisesta annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2003/44/EY?

                           b)

                           Riippuuko a) kohdassa tarkoitetun kiellon hyväksyttävyys siitä, onko paikallisviranomainen lupakysymystä 3 §:n 1 momentin mukaisesti arvioidessaan ottanut huomioon vaatimuksen, jonka mukaan lupa on aina myönnettävä alueelle, jolla 1—3 kohdassa vahvistetut kriteerit täyttyvät?

               2)

               Ovatko EY 28—EY 30 artikla jotenkin muuten esteenä sellaisille kansallisille säännöksille, joissa kielletään vesiskootterien käyttö ja jotka mainitaan 1 a) kohdassa, yleisesti tai yksinomaan edellä 1 b) kohdan mukaisen edellytyksen täyttyessä?

               3)

               Edellä esitetystä riippumatta estääkö se, että Euroopan yhteisöjen komissiolle ei tehty ilmoitusta direktiivien 83/189/ETY ja 98/34/EY mukaisesti ennen vesiskoottereita koskevan uuden kiellon hyväksymistä 20.6.2004, tällaisten edellä mainittujen kansallisten säännösten soveltamisen?


title: Asia C-196/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Italia) on esittänyt 7.4.2016 – Comune di Corridonia v. Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente

text:
               11.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Italia) on esittänyt 7.4.2016 – Comune di Corridonia v. Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente
   (Asia C-196/16)
   (2016/C 251/06)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Comune di Corridonia

      Vastapuolet: Provincia di Macerata ja Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente

      Ennakkoratkaisukysymys

   Kun SEUT 191 artiklan määräykset ja direktiivin 2011/92/EU (1) 2 artiklan säännökset otetaan huomioon, soveltuuko menettely, jossa sen määrittäminen, arvioidaanko ympäristövaikutukset (ja mahdollisesti ympäristövaikutusten arviointi), tapahtuu laitoksen toteuttamisen jälkeen, yhteen yhteisön oikeuden kanssa, kun kansallinen tuomioistuin on kumonnut luvan siitä syystä, ettei asiassa ollut määritetty, arvioidaanko ympäristövaikutukset, sen vuoksi, ettei tällaista määrittämistä yhteisön oikeuden vastaisten kansallisten säännösten perusteella tarvinnut tehdä?

      (1)  Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 13.12.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/92/EU (EUVL 2012, L 26, s. 1).


title: Asia C-589/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 29.10.2015 – Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Pääomien vapaa liikkuvuus — Muista kuin arvopapereista koostuviin saataviin liittyvät korot — Lähdevero — Belgiaan sijoittautuneet tällaisia korkoja saavat sijoitusyhtiöt — Johonkin toiseen jäsenvaltioon tai ETA-sopimuksen sopimuspuolena olevaan kolmanteen valtioon sijoittautuneet tällaisia korkoja saavat sijoitusyhtiöt — Erilainen kohtelu — Todistustaakka — Belgiasta peräisin olevista arvopapereista koostuviin saataviin liittyvät korot — Näistä koroista peritään vero silloin, kun arvopaperit on talletettu tai merkitty tilille rahoituslaitoksessa, joka on sijoittautunut johonkin toiseen unionin jäsenvaltioon tai ETA-sopimuksen sopimuspuolena olevaan kolmanteen valtioon — Vapautus verosta silloin, kun arvopaperit on talletettu tai merkitty tilille rahoituslaitoksessa, joka on sijoittautunut Belgiaan)

text:
               21.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 429/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 29.10.2015 – Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-589/14) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Pääomien vapaa liikkuvuus - Muista kuin arvopapereista koostuviin saataviin liittyvät korot - Lähdevero - Belgiaan sijoittautuneet tällaisia korkoja saavat sijoitusyhtiöt - Johonkin toiseen jäsenvaltioon tai ETA-sopimuksen sopimuspuolena olevaan kolmanteen valtioon sijoittautuneet tällaisia korkoja saavat sijoitusyhtiöt - Erilainen kohtelu - Todistustaakka - Belgiasta peräisin olevista arvopapereista koostuviin saataviin liittyvät korot - Näistä koroista peritään vero silloin, kun arvopaperit on talletettu tai merkitty tilille rahoituslaitoksessa, joka on sijoittautunut johonkin toiseen unionin jäsenvaltioon tai ETA-sopimuksen sopimuspuolena olevaan kolmanteen valtioon - Vapautus verosta silloin, kun arvopaperit on talletettu tai merkitty tilille rahoituslaitoksessa, joka on sijoittautunut Belgiaan))
   (2015/C 429/08)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J.-F. Brakeland ja W. Roels)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta (asiamiehet: J.-C. Halleux ja M. Jacobs)

      Tuomiolauselma

               1)

               Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut SEUT 56 artiklan ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 36 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan, koska se on pitänyt voimassa säännökset, joiden nojalla Belgiasta peräisin olevista arvopapereista koostuviin saataviin liittyvien korkojen osalta näistä koroista peritään lähdevero silloin, kun arvopaperit on talletettu tai merkitty tilille rahoituslaitoksessa, joka on sijoittautunut johonkin muuhun Euroopan unionin jäsenvaltioon kuin Belgian kuningaskuntaan tai Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehdyn sopimuksen sopimuspuolena olevaan valtioon, vaikka tällaiset korot on vapautettu lähdeverosta silloin, kun arvopaperit on talletettu tai merkitty tilille Belgiaan sijoittautuneessa rahoituslaitoksessa.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan komissio ja Belgian kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 73, 2.3.2015.


title: Asia T-247/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2013 — FairWild Foundation v. SMHV — Wild (FAIRWILD) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Kansainvälinen rekisteröinti, jossa nimetään Euroopan yhteisö — Sanamerkki FAIRWILD — Aiempi yhteisön sanamerkki WILD — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               20.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 114/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2013 — FairWild Foundation v. SMHV — Wild (FAIRWILD)
   (Asia T-247/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Kansainvälinen rekisteröinti, jossa nimetään Euroopan yhteisö - Sanamerkki FAIRWILD - Aiempi yhteisön sanamerkki WILD - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2013/C 114/53
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: FairWild Foundation (Weinfelden, Sveitsi) (edustajat: asianajajat P. Neuwald ja S. Müller)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: K. Klüpfel)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Rudolf Wild GmbH & Co. KG (Eppelheim, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Franke)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 3.3.2011 (asia R 1014/2010-1) tekemästä päätöksestä, joka koskee Rudolf Wild GmbH & Co. KG:n ja FairWild Foundationin välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               FairWild Foundation velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 238, 13.8.2011.


title: Asia C-322/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.11.2013 (korkeimman hallinto-oikeuden (Suomi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — asia, jonka on pannut vireille K (Ennakkoratkaisupyyntö — SEUT 63 ja SEUT 65 artikla — Pääomien vapaa liikkuvuus — Jäsenvaltion verolainsäädäntö, jonka mukaan toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevan kiinteistön myynnistä syntynyttä tappiota ei saada vähentää verotusjäsenvaltiossa syntyneistä arvopapereiden luovutusvoitoista)

text:
               11.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.11.2013 (korkeimman hallinto-oikeuden (Suomi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — asia, jonka on pannut vireille K
   (Asia C-322/11) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - SEUT 63 ja SEUT 65 artikla - Pääomien vapaa liikkuvuus - Jäsenvaltion verolainsäädäntö, jonka mukaan toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevan kiinteistön myynnistä syntynyttä tappiota ei saada vähentää verotusjäsenvaltiossa syntyneistä arvopapereiden luovutusvoitoista)
   2014/C 9/03
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Korkein hallinto-oikeus

      Pääasian asianosainen

   K

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Korkein hallinto-oikeus — SEUT 63 ja SEUT 65 artiklan tulkinta — Pääomien vapaa liikkuvuus — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan yleisesti verovelvollinen henkilö ei saa vähentää toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevan kiinteistön myynnistä syntynyttä tappiota verotusjäsenvaltiossa syntyneistä arvopapereiden luovutusvoitoista

      Tuomiolauselma

   SEUT 63 ja SEUT 65 artikla eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion verosäännöstölle, jonka mukaan tässä jäsenvaltiossa asuva ja siellä yleisesti verovelvollinen henkilö ei saa vähentää toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevan kiinteistön luovutuksesta syntynyttä tappiota ensin mainitussa jäsenvaltiossa verotettavista irtaimesta omaisuudesta saatavista luovutusvoitoista, vaikka tämä olisi ollut tietyin edellytyksin mahdollista, mikäli kiinteistö olisi sijainnut ensin mainitussa jäsenvaltiossa.

      (1)  EUVL C 252, 27.8.2011.


title: Asia C-444/03: Verwaltungsgerichts Berlin 28.8.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa meta Fackler KG vastaan Bundesrepublik Deutschland

text:
C 21/12                FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                         24.1.2004
C)   Onko tämä marmorimaksu yhteensoveltuva edellä mai-                Erityisesti:
     nittujen perustamissopimuksen 81 ja 89 artiklan (aiem-
     min 85–90 ja 92–94 artiklat) kanssa, joilla annetaan              1.    Sovelletaanko direktiivin 2001/83/EY 14 artiklassa ja sitä
     säännöt, joilla pyritään takaamaan, ettei kilpailu yhteis-              seuraavissa artikloissa säädettyä erityistä yksinkertaistet-
     markkinoilla vaarannu, ja poistamaan tämän tavoitteen                   tua rekisteröintimenettelyä vain perinteisiin homeopaatti-
     saavuttamisen tiellä olevat esteet?                                     siin lääkkeisiin?
                                                                       2.    Voidaanko, jos tähän kysymykseen vastataan myöntäväs-
D)   Jos edelliseen kysymykseen vastattaisiin kieltävästi – ja               ti, perinteisenä pitää myös sellaista lääkettä, joka on
     kun tiedetään, ettei edellä mainitussa perustamissopimuk-               valmistettu kirjallisuudessa tunnetuista homeopaattisista
     sessa määrätä sellaisista erityisistä toimenpiteistä, jotka             kannoista, ilman että sitä on ennen rekisteröinnin hake-
     oikeuttaisivat Italian tasavallan sallimaan sen, että kunta             mista todella käytetty tässä muodossa homeopaattisena
     perii marmorista (ja sen johdannaisista) maksun – kysy-                 valmisteena,
     tään, onko yhteisön oikeuden kanssa yhteensoveltuva
     sellainen lainsäädäntö, jossa säädetään yhdestä kunnasta                tai
     lähetettyjä ja saman valtion toiselle alueelle kuljetettavia
     tavaroita koskevasta taloudellisesta rasituksesta (kuten                sallitaanko direktiivin 2001/83/EY 15 artiklan toisen
     marmorimaksu), vai kohdellaanko tällä rasitteella edellä                virkkeen toisen luetelmakohdan säännöksen mukaan se,
     mainituille alueille lähetettyjä tavaroita epäedullisemmin              että jäsenvaltio vaatii useista homeopaattisista kannoista
     kuin muihin jäsenvaltioihin vietyjä tavaroita ja voidaanko              valmistetun homeopaattisen lääkkeen rekisteröinnin edel-
     tällä taloudellisella rasituksella katsoa estettävän tavaroi-           lytyksenä kyseistä yhdistelmävalmistetta koskevan kirjal-
     den vapaata liikkuvuutta kaikkialla yhteisön markki-                    lisuuden esittämistä?
     noilla?
                                                                       (1) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/83/EY, annet-
                                                                           tu 6 päivänä marraskuuta 2001, ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä
                                                                           koskevista yhteisön säännöistä. EYVL L 311, 28.11.2001, s. 67-
                                                                           128.
                                                                       Bundesvergabeamtes (Wien) 27.10.2003 tekemällään pää-
Verwaltungsgerichts Berlin 28.8.2003 tekemällään pää-                  töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa STRA-
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa meta                         BAG AG vastaan Österreichische Bundesbahnen
     Fackler KG vastaan Bundesrepublik Deutschland
                                                                                (Asia C-462/03)
                         (Asia C-444/03)                                                          (2004/C 21/21)
                          (2004/C 21/20)                               Bundesvergabeamtes (Wien), on pyytänyt 27.10.2003 teke-
                                                                       mällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistui-
                                                                       meen 4.11.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta en-
                                                                       nakkoratkaisua asiassa STRABAG AG vastaan Österreichische
                                                                       Bundesbahnen, seuraaviin kysymyksiin:
Verwaltungsgerichts Berlin, on pyytänyt 28.8.2003 tekemäl-             1.    Onko direktiivin 93/38/ETY 2 artiklan 2 kohdan c alakoh-
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                ta (1) ymmärrettävä siten, että toisin kuin muissa 2 artiklan
21.10.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                    2 kohdan tunnusmerkistöissä, liikenteen alalla ”ainoas-
ratkaisua asiassa meta Fackler KG vastaan Bundesrepublik                     taan” verkkojen ylläpito on katsottava aloja koskevaksi
Deutschland, seuraaviin kysymyksiin:                                         toiminnoksi?
                                                                       2.    Mitä toimintoja kuuluu direktiivin 93/38/ETY 2 artiklan
                                                                             2 kohdan c alakohdan mukaiseen käsitteeseen ”sellaisten
Onko Arzneimittelgesetzin 39 §:n 2 momentin 7a kohdan                        verkkojen ylläpito, joiden tarkoituksena on tarjota julkisia
säännös, sikäli kun siinä kielletään kirjallisuudessa tunnetuista            kuljetuspalveluita rautateitse”? Miltä osin siihen voidaan
homeopaattisista ainesosista koostuvan lääkkeen rekisteröinti,               katsoa kuuluvan erityisiä infrastruktuurialan toimenpitei-
kun sen käyttö homeopaattisena lääkkeenä ei ole yleisesti                    tä? Miltä osin sellaiset infrastruktuurialan toimenpiteet on
tunnettua, yhteensopiva 6.11.2001 (1) annetun Euroopan par-                  luokiteltava kuuluviksi käsitteeseen ”verkkojen saattami-
lamentin ja neuvoston direktiivin 83/2001/EY kanssa?                         nen saataville”?


title: Asia C-426/05: Verwaltungsgerichtshofin  22.11.2005  tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Tele2 UTA Telecommunication GmbH vastaan Telekom-Control-Kommission

text:
               28.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/9

         Verwaltungsgerichtshofin 22.11.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Tele2 UTA Telecommunication GmbH vastaan Telekom-Control-Kommission
   (Asia C-426/05)
   (2006/C 22/17)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Verwaltungsgerichtshof on pyytänyt 22.11.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 1.12.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Tele2 UTA Telecommunication GmbH vastaan Telekom-Control-Kommission seuraaviin kysymyksiin:

               1)

               Onko sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä (puitedirektiivi) 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (EUVL L 108, 24.4.2002, s. 33; direktiivi 2002/21/EY) 4 ja 16 artiklaa (1) tulkittava siten, että osapuoliksi, ”joita velvollisuuksien poistaminen koskee” on katsottava myös sellaiset merkityksellisillä markkinoilla kilpailijoina olevat yritykset, joille ei aseteta tai joiden osalta ei pidetä voimassa tai muuteta markkina-analyysimenettelyssä erityisiä velvollisuuksia?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
               Onko direktiivin 2002/21/EY 4 artikla esteenä sellaiselle kansalliselle säännökselle, jonka mukaan markkina-analyysimenettelyssä asianosaisasema on ainoastaan sellaisella yrityksellä, jolle asetetaan erityisiä velvollisuuksia, jonka erityisiä velvollisuuksia muutetaan tai jolta ne poistetaan?

      (1)  EYVL L 108, s. 33.


title: Asia T-2/05: ReckittBenckiser N.V:n 4.1.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               19.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/22

         ReckittBenckiser N.V:n 4.1.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-2/05)
   (2005/C 69/40)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   ReckittBenckiser N.V., kotipaikka Hoofddorp (Alankomaat), on nostanut 4.1.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan. Kantajan edustajana on lakimies G. S. P. Vos.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa SMHV:n valituslautakunnan riidanalaisen päätöksen;

               —

               hyväksyy hakemuksessa nro 1 155 712 tarkoitetun yhteisön tavaramerkin rekisteröinnin;

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Haettu yhteisön tavaramerkki:

               Kolmiulotteinen merkki, joka esittää sinivalkoista suorakaiteen muotoista tablettia, jolla on ovaalin muotoinen valkoinen keskiosa; tavaramerkkiä on haettu luokkiin 1 ja 3 kuuluvia tavaroita varten (teollisuudessa käytettävät kemialliset tuotteet; valkaisuaineet ja muut pesuaineet ja astianpesuaineet ym.); hakemuksen numero 1 155 712.

               Tutkijan päätös:

               Hakemus hylätään.

               Valituslautakunnan päätös:

               Valitus hylätään.

               Kanneperusteet:

               Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia T-718/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2015 – Hong Kong Group v. SMHV WE Brand (W E) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuvamerkin W E rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aiempi yhteisön sanamerkki WE — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaran puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/53

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2015 – Hong Kong Group v. SMHV WE Brand (W E)
   (Asia T-718/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuvamerkin W E rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aiempi yhteisön sanamerkki WE - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2016/C 027/68)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Hong Kong Group Oy (Vantaa, Suomi) (edustaja: asianajaja J. H. Spåre)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: S. Bonne)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: WE Brand Sàrl (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat R. van Oerle ja E. de Groot)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 4.8.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 2305/2013-2), joka koskee WE Brand Sàrl:n ja Hong Kong Group Oy:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMVH) toisen valituslautakunnan 4.8.2014 tekemä päätös (asia R 2305/2013 2), joka koskee WE Brand Sàrl:n ja Hong Kong Group Oy:n välistä väitemenettelyä, ja SMVH:n väiteosaston 30.9.2013 tekemä päätös kumotaan.

               2)

               Väite hylätään.

               3)

               SMVH ja WE Brand vastaavat omista sekä Hong Kong Groupille aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista, mukaan lukien sille asian käsittelystä valituslautakunnassa aiheutuneet välttämättömät kulut.

      (1)  EUVL C 431, 1.12.2014.