title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS, 29.3.1996 antama määräys asiassa T-24/96 R, U vastaan Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus

text:
22.6.96               PÏ                        Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                               N:o C 180/29
kirjaaja : H. Jung, on antanut 15.5.1996 tuomion, jonka                 YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
tuomiolauselma on seuraava :                                            TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS,
                                                                                29.3.1996
1 ) Kanne hylätään.                                                 antama määräys asiassa T-24/96 R, U vastaan Euroopan
                                                                            ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus
2 ) Kumpikin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntiku                                          ( 96/C 180/77 )
     luistaan .
(!) EYVL N:o C 331 , 26.11.1994
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                    Asiassa T-24/96 R, Euroopan ammatillisen koulutuksen
                                                                    kehittämiskeskuksen virkamies U, kotipaikka Berliini, edus
                                                                    tajanaan asianajaja Frank Montag, Bryssel, prosessiosoite
                                                                    Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse May, 31 Grand
                                                                    rue, vastaan Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittä
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            miskeskus ( asiamiehenään Bertrand Wâgenbaur ), jossa
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
                                                                    kantaja vaatii toisaalta kantajan siirtämisestä Thessaloni
                  21 päivänä toukokuuta 1996,                       kiin tehdyn vastaajan päätöksen täytäntöönpanon lykkää
asiassa T-153/95 , Raymond Kaps vastaan Euroopan yhtei             mistä ja toisaalta sitä , että hänen komennustaan komission
                       söjen tuomioistuin ( ] )                     Berliiniin edustustoon jatkettaisiin toistaiseksi, ensimmäi
(Henkilöstö — Kilpailu — Valintalautakunta — Suullinen              sen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on antanut
koe — Päätös, jolla valintalautakunta päätti olla ottamatta         29.3.1996 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava :
hakijaa varallaololistalle — Perusteluvelvollisuuden ulottu
 vuus — Tuomioistuinten suorittaman valvonnan ulottu
                                 vuus                               1 ) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin
                           ( 96/C 180/76 )
                                                                         29.2.1996 antamaa määräystä päätöksen täytäntöön
                                                                         panon lykkäämisestä jatketaan 12.4.1996 asti tämä
                                                                         päivä mukaan lukien. Kantajan toimipaikkana on tähän
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                          päivämäärään asti Berliini.
Asiassa T-153/95 , Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen
virkamies Raymond Kaps, kotipaikka Schifflange, edustaji           2 ) Välitoimia koskeva hakemus hylätään muilta osin.
naan asianajajat Jean-Noël Louis, Thierry Demaseure,
Véronique Leclercq ja Ariane Tornel, Bryssel, prosessiosoite
Luxemburgissa fiduciaire Myson SARL, 1 rue Glesener,                3 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ( asiamiehenään
Timothy Millett ), jossa kantaja vaatii kumoamaan toimi
elimen sisäisen kilpailun CJ 51 /93 valintalautakunnan
päätökset, joilla kantajaa hänen kirjallisista ja suullisista
kokeista saamiensa arvosanojen vuoksi ei hyväksytty varal
laololuetteloon ja kumoamaan tarpellisilta osiltaan vastaa
jan tekemän päätöksen olla ottamatta kantajaa kilpailun
CJ 51 /93 varallaololuetteloon sekä valituksia käsitelleen
lautakunnan 15.5.1995 tekemän päätöksen, jolla kantajan
valitus hylättiin, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            Eyckeler & Malt AG:n 22.3.1996 Euroopan yhteisöjen
( viides jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjoh                    komissiota vastaan nostama kanne
taja R. Schintgen sekä tuomarit R. Garcia-Valdecasas ja J.                                    ( Asia T-42/96 )
Azizi; kirjaaja : johtava hallintovirkamies B. Pastor, on
antanut 21.5.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on                                              ( 96/C 180/78 )
seuraava :
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
 1 ) Kanne hylätään.
2 ) Kumpikin osapuoli vastaa itse oikeudenkäyntikulu               Eyckeler & Malt AG, Hilden ( SLT) on nostanut 22.3.1996
      istaan .                                                      Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                    tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
(>) EYVL N:o C 248 , 23.9.1995                                      Kantajan edustajina oikeudenkäynnissä ovat asianajajat
                                                                    Dietrich Ehle ja Volker Schiller, Köln, prosessiosoite asian
                                                                    ajotoimisto Marc Lucius, 6 Rue Michel Welter, Luxem
                                                                    bourg.


title: Asia C-158/03: Euroopan yhteisöjen komission 7.4.2003 Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
7.6.2003                  FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 135/17
Tällaisen kolmannen maan kansalaisen ei tarvitse vedota                    Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
mihinkään itsenäiseen syyhyn päästäkseen alueelle ja oleskel-
lakseen siellä. Hänen oikeutensa on johdettu yhteisön kansalai-            1.    toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut
sen oikeudesta, joten menettelyllä, jolla hänen maahantulonsa
                                                                                EY 43 ja EY 49 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se
edellytykseksi asetetaan tiettyjen muodollisuuksien noudatta-                    on sisällyttänyt kotona tapahtuvien hengitysterapiapalve-
minen, rajoitetaan hänen (johdettua) oikeuttaan, minkä lisäksi
                                                                                lujen tarjoamista koskevien kansallisen terveysviranomai-
sillä rajoitetaan myös yhteisön kansalaisen varsinaista oikeutta.
                                                                                sen tekemien eri tarjouspyyntöjen eritelmiin osallistumis-
                                                                                edellytyksiä, arviointi- ja valintaperusteita, joissa edellyte-
                                                                                tään, että tarjousten tekijöillä on tarjousten tekohetkellä
Komissio korostaa lisäksi, että oleskelulupia koskevan yhteisön                  tiettyjä omia laitoksia Espanjan alueella tai 1 000 km:n
yleisen lainsäädännön ja erityisesti direktiivin 64/221/ETY                      säteellä siitä, että niillä on ennalta yleisiä tiedotustoimisto-
5 artiklan mukaan, jäsenvaltion on tehtävä päätös oleskelulu-                    ja tietyissä paikoissa tai että ne tarjoavat tällä hetkellä
van myöntämisestä tai epäämisestä mahdollisimman pian ja                         samaa palvelua.
joka tapauksessa viimeistään kuuden kuukauden kuluessa siitä,
kun lupaa haettiin, ja huomauttaa, että luvan käsittely saa                2.    velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
kestää kuusi kuukautta vain niissä tapauksissa, joiden arvioin-                  denkäyntikulut.
nissa on otettava huomioon yleiseen järjestykseen liittyviä
näkökohtia.
                                                                           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
( 1) Jäsenvaltioiden työntekijöiden ja heidän perheidensä liikkumista
     ja oleskelua yhteisön alueella koskevien rajoitusten poistamisesta
     15 päivänä lokakuuta 1968 annettu neuvoston direktiivi 68/360/
     ETY (EYVL L 257, 19.10.1968, s. 13).                                  Komissio katsoo, että tämän asian kohteena olevien tarjouskil-
( 2) Sijoittautumiseen ja palvelujen tarjoamiseen liittyvää jäsenvaltioi-  pailujen edellytykset ovat syrjiviä ja että niitä ei perustella
     den kansalaisten liikkumista ja oleskelua yhteisön alueella koske-    millään yleistä etua koskevalla pakottavalla syyllä tai että ne
     vien rajoitusten poistamisesta 21 päivänä toukokuuta 1973
                                                                           eivät ole suhteellisuusperiaatteen mukaisia.
     annettu neuvoston direktiivi 73/148/ETY (EYVL L 172,
     28.6.1973, s. 14).
( 3) Ammattitoimintansa lopettaneiden työntekijöiden ja itsenäisten
     ammatinharjoittajien oleskeluoikeudesta 28.6.1990 annettu neu-
     voston direktiivi 90/365/ETY (EYVL L 180, 13.7.1990, s. 28).
( 4) Ulkomaalaisten liikkumista ja oleskelua koskevien, yleiseen järjes-
     tykseen ja turvallisuuteen sekä kansanterveyteen perustuvien
     erityistoimenpiteiden yhteensovittamisesta 25 päivänä helmikuuta
     1964 annettu neuvoston direktiivi 64/221/ETY (EYVL L 56,
     4.4.1964, s. 850).
                                                                           Jan Pflugradtin 7.4.2003 tekemä valitus Euroopan yhteisö-
                                                                           jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen
                                                                           jaoston asiassa T-83/02, Jan Pflugradt vastaan Euroopan
                                                                                keskuspankki, 11.2.2003 antamasta määräyksestä
                                                                                (Asia C-159/03 P)
                                                                                (2003/C 135/25)
Euroopan yhteisöjen komission 7.4.2003 Espanjan kunin-
                gaskuntaa vastaan nostama kanne
                           (Asia C-158/03)                                 Jan Pflugradt on valittanut 7.4.2003 Euroopan yhteisöjen
                                                                           tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
                                                                           teen tuomioistuimen viidennen jaoston asiassa T-83/02, Jan
                           (2003/C 135/24)                                 Pflugradt vastaan Euroopan keskuspankki, 11.2.2003 anta-
                                                                           masta määräyksestä. Valittajan edustaja on asianajaja Norbert
                                                                           Pflüger, Kaiserstraße 44, D-60329 Frankfurt am Main, proses-
                                                                           siosoite Luxemburgissa.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.4.2003 Euroo-
                                                                           Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa riidanalai-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-
                                                                           sen määräyksen ja
kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat komission oikeudelli-
sen yksikön jäsenet Gregorio Valero Jordana ja Klaus Wiedner,
prosessiosoite Luxemburgissa.                                              1)    toteaa, että kanne tutkitaan,


title: Asia C-267/05: High Court of Justicen, Chancery Division (Patent Court) (England & Wales), 17.2.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Oakley Inc. vastaan 1) Animal Ltd, 2) H. Young Holdings plc ja 3) H. Young (Operations) Ltd, väliintulijana: Secretary of State for Industry

text:
               17.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 229/5

         High Court of Justicen, Chancery Division (Patent Court) (England & Wales), 17.2.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Oakley Inc. vastaan 1) Animal Ltd, 2) H. Young Holdings plc ja 3) H. Young (Operations) Ltd, väliintulijana: Secretary of State for Industry
   (Asia C-267/05)
   (2005/C 229/10)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   High Court of Justice, Chancery Division (Patent Court) (England & Wales), on pyytänyt 17.2.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 27.6.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Oakley Inc. vastaan 1) Animal Ltd, 2) H. Young Holdings plc ja 3) H. Young (Operations) Ltd, väliintulijana: Secretary of State for Industry, seuraavaan kysymykseen:
   Voisiko mallien oikeudellisesta suojasta 13 päivänä lokakuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/71/EY (1) kannalta sellainen jäsenvaltion 19 artiklassa mainitun päivämäärän jälkeen tekemä kansallinen toimenpide olla kuitenkin yhteisön oikeuden mukainen siltä osin kun kyseisen toimenpiteen tarkoituksena oli hyödyntää 11 artiklan 8 kohdassa mainittua poikkeusta? Vai lakkasiko jäsenvaltiolle annettu mahdollisuus säätää kansallisella toimenpiteellä 11 artiklan 8 kohdassa tarkoitetusta poikkeuksesta lopullisesti ja kokonaan 19 artiklassa mainitun päivämäärän jälkeen?

      (1)  EYVL L 289, 28.10.1998, s. 28.


title: Asia T-391/15: Kanne 17.7.2015 – Aldi v. SMHV – Società Cooperativa Agricola Cantina Sociale Tollo (ALDIANO)

text:
               14.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 302/66

         Kanne 17.7.2015 – Aldi v. SMHV – Società Cooperativa Agricola Cantina Sociale Tollo (ALDIANO)
   (Asia T-391/15)
   (2015/C 302/82)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Saksa) (edustajat: asianajajat N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen ja N. Bertram)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Società Cooperativa Agricola Cantina Sociale Tollo (Tollo, Italia)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröintiä koskevan hakemuksen kohteena oleva sanamerkki ALDIANO – Rekisteröintihakemus nro 10 942 274

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 13.5.2015 asiassa R 1612/2014-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 kohdan rikkominen.


title: Asia T-465/11 RENV: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.7.2016 – Moravia Gas Storage v. komissio

text:
               17.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 383/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.7.2016 – Moravia Gas Storage v. komissio
   (Asia T-465/11 RENV) (1)

   (2016/C 383/38)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 305, 15.10.2011.


title: Asia C-115/03: Tribunale di Genovan, ensimmäinen siviilĳaosto, 10.3.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Eco Eridania S.r.l. vastaan Ympäristöministeriö ja valtioneuvoston kanslia

text:
10.5.2003                FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                        C 112/17
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       Euroopan yhteisöjen komission 17.3.2003 Saksan liittota-
                                                                                sakuntaa vastaan nostama kanne
Ranskalla oli velvollisuus panna täytäntöön vaatimuksissa                                           (Asia C-118/03)
tarkoitettu säädös ja soveltaa sitä 1.1.2000 lähtien. Ranskan
viranomaisten antamista vastauksista käy ilmi, että toteutetut                                      (2003/C 112/29)
toimenpiteet eivät kata ilmaisnumeroiden (”vapaat numerot”)
ja jaettujen kustannusten numeroiden lisäksi muita ei-maantie-
teellisiä numeroita.
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.3.2003 Euroo-
                                                                          pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasakun-
( 1) Televiestinnän yhteenliittämisestä soveltaen avoimen verkon tarjo-   taa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat komission oikeudelli-
     amisen (ONP) periaatteita yleispalvelun ja yhteentoimivuuden         nen neuvonantaja Ulrich Wölker ja komission oikeudellisen
     varmistamiseksi 30 päivänä kesäkuuta 1997 annettu Euroopan           yksikön virkamies Hans Støvlbæk. Prosessiosoite Luxembur-
     parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/33/EY – EYVL L 199,           gissa.
     26.7.1997, s. 32.
( 2) EYVL L 268, 3.10.1998, s. 37.
                                                                          Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                          1.     toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut
                                                                                eläinlääkkeitä koskevan jäsenvaltion lainsäädännön lä-
                                                                                hentämisestä annetun neuvoston direktiivin 81/851/ETY
                                                                                VI a luvun ”Lääkevalvonta” muuttamisesta 5 päivänä
                                                                                kesäkuuta 2000 annetun komission direktiivin 2000/
                                                                                37/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska ei ole antanut
                                                                                kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
                                                                                asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja tai ilmoittanut
Tribunale di Genovan, ensimmäinen siviilijaosto,                                 näistä toimenpiteistä komissiolle,
10.3.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
kaisupyyntö asiassa Eco Eridania S.r.l. vastaan Ympäristö-                2.     velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeuden-
              ministeriö ja valtioneuvoston kanslia                              käyntikulut.
                          (Asia C-115/03)
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                          (2003/C 112/28)                                 Direktiivin täytäntöönpanoa koskeva määräaika on päättynyt
                                                                          5.12.2001.
                                                                          (1 ) EYVL L 139, 10.6.2000, s. 25.
Tribunale di Genova, ensimmäinen siviilijaosto, on pyytänyt
10.3.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
jen tuomioistuimeen 17.3.2003, Euroopan yhteisöjen tuo-
mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Eco Eridania S.r.l.
vastaan Ympäristöministeriö ja valtioneuvoston kanslia seuraa-
vaan kysymykseen:
                                                                          Euroopan yhteisöjen komission 18.3.2003 Ranskan tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
Koskevatko direktiivin 91/689/ETY ( 1) 4 artiklassa säädetyt
velvollisuudet kaikkia vaarallisten jätteiden tuottajia (muiden
                                                                                (Asia C-119/03)
muassa hammaslääkäreitä ja -kirurgeja), vai ainoastaan yrityk-
seksi tai yhteenliittymäksi järjestäytyneitä vaarallisten jätteiden
tuottajia?                                                                                (2003/C 112/30)
( 1) EYVL L 377, 31.12.1991, s. 20.
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 18.3.2003 Euroo-
                                                                          pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                          vastaan. Kantajan asiamies on G. Rozet, prosessiosoite Luxem-
                                                                          burgissa.


title: Asia T-2/15: Kanne 2.1.2015 – Ipatau v. neuvosto

text:
               23.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/52

         Kanne 2.1.2015 – Ipatau v. neuvosto
   (Asia T-2/15)
   (2015/C 065/71)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Vadzim Ipatau (Minsk, Valko-Venäjä) (edustaja: asianajaja M. Michalauskas)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Valko-Venäjään kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2012/642/YUTP muuttamisesta 30.10.2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/750/YUTP,

               —

               kumoamaan Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 765/2006 8 a artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 30.10.2014 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1159/2014 kantajaa koskevin osin

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen, jotka ovat pääpiirteissään samat tai samankaltaiset kuin asiassa T-693/13, Mikhalchanka v. neuvosto (1), esitetyt perusteet.

      (1)  EUVL 2014, C 93, s. 25.


title: Asia C-59/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 15.2.2008 — Copad SA v. 1. Christian Dior couture SA, 2. Vincent Gladel Société industrielle de lingerien (SIL) selvittäjänä ja 3. Société industrielle de lingerie (SIL)

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 15.2.2008 — Copad SA v. 1. Christian Dior couture SA, 2. Vincent Gladel Société industrielle de lingerien (SIL) selvittäjänä ja 3. Société industrielle de lingerie (SIL)
   (Asia C-59/08)
   (2008/C 92/37)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Cour de cassation
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Copad SA

      Vastaajat: 1. Christian Dior couture SA, 2. Vincent Gladel Société industrielle de lingerien (SIL) selvittäjänä ja 3. Société industrielle de lingerie (SIL)
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (1) 8 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että tavaramerkin haltija voi vedota tämän tavaramerkin antamiin oikeuksiin sellaista käyttöluvanhaltijaa vastaan, joka rikkoo käyttölupasopimuksen ehtoa, jolla kielletään tavaramerkin arvokkuuteen liittyvistä syistä myynti halpamyyjille?

               2)

               Onko tämän direktiivin 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että se, että käyttöoikeuden haltija saattaa tavaramerkillä varustetut tavarat markkinoille Euroopan talousalueella käyttöoikeussopimuksen sellaisen ehdon vastaisesti, jolla kielletään tavaramerkin arvokkuuteen liittyvistä syistä myynti halpamyyjille, tapahtuu ilman tavaramerkin haltijan suostumusta?

               3)

               Mikäli vastaus on kielteinen, voiko tavaramerkin haltija vedota tällaiseen ehtoon kieltääkseen tavaroiden uuden liikkeelle laskemisen saman säädöksen 7 artiklan 2 kohdan perusteella?

      (1)  EYVL 1989, L 40, s. 1.


title: Asia F-98/08: Kanne 11.12.2008 — Nijs v. tilintarkastustuomioistuin

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/76

         Kanne 11.12.2008 — Nijs v. tilintarkastustuomioistuin
   (Asia F-98/08)
   (2009/C 44/137)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Bart Nijs (Aalst, Belgia) (edustaja: asianajaja F. Rollinger)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   Yhtäältä siitä tehdyn päätöksen kumoaminen, että kantajaa ei ylennetä vuonna 2008, ja toisaalta vastaajan velvoittaminen korvaamaan kantajalle aiheutunut aineellinen vahinko ja henkinen kärsimys
   Vaatimukset

               —

               on kumottava päätös, josta ilmoitettiin 5.5.2008 päivätyllä henkilöstötiedotteella 32/2008 ja joka koski sitä, että kantajaa ei ylennetä vuonna 2008 sekä kumottava tämän päätöksen valmisteluasiakirjat, erityisesti 19. ja 29.2.2008 tehdyt päätökset, joita koskivat henkilöstötiedotteet 10–2008 ja 17–2008 ja joissa päätettiin 1.1.2008 ylennettävien luettelosta, siltä osin kuin ne koskevat kantajaa.

               —

               on nimenomaisesti todettava, että myöhemmät päätökset ja valmisteluasiakirjat ovat mitättömiä

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan aineellisena vahinkona se ansionmenetys, joka kantajalle on aiheutunut siihen korkeimpaan palkkaan nähden, jonka hän olisi voinut saada, jos edellä mainittu väliaikainen päätös ei olisi hidastanut hänen urakehitystään, sekä henkisestä kärsimyksestä muissa asioissa esitettyjen vahingonkorvausvaatimusten lisäksi 10 000 euroa

               —

               tilintarkastustuomioistuin on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-443/07 P: Valitus, jonka Clara Centeno Mediavilla, Delphine Fumey, Eva Gerhards, Iona M. S. Hamilton, Raymond Hill, Jean Huby, Patrick Klein, Domenico Lombardi, Thomas Millar, Miltiadis Moraitis, Ansa Norman Palmer, Nicola Robinson, François-Xavier Rouxel, Marta Silva Mendes, Peter van den Hul, Fritz Von Nordheim Nielsen ja Michaël Zouridakis ovat tehneet 28.9.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-58/05, Centeno Mediavilla ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio, 11.7.2007 antamasta tuomiosta

text:
               26.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/20

         Valitus, jonka Clara Centeno Mediavilla, Delphine Fumey, Eva Gerhards, Iona M. S. Hamilton, Raymond Hill, Jean Huby, Patrick Klein, Domenico Lombardi, Thomas Millar, Miltiadis Moraitis, Ansa Norman Palmer, Nicola Robinson, François-Xavier Rouxel, Marta Silva Mendes, Peter van den Hul, Fritz Von Nordheim Nielsen ja Michaël Zouridakis ovat tehneet 28.9.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-58/05, Centeno Mediavilla ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio, 11.7.2007 antamasta tuomiosta
   (Asia C-443/07 P)
   (2008/C 22/39)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittajat: Isabela Clara Centeno Mediavilla, Delphine Fumey, Eva Gerhards, Iona M. S. Hamilton, Raymond Hill, Jean Huby, Patrick Klein, Domenico Lombardi, Thomas Millar, Miltiadis Moraitis, Ansa Norman Palmer, Nicola Robinson, François-Xavier Rouxel, Marta Silva Mendes, Peter van den Hul, Fritz Von Nordheim Nielsen ja Michaël Zouridakis (edustajat: asianajajat G. Vandersanden ja L. Levi)

      Muut osapuolet: Euroopan yhteisöjen komissio, Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-58/05 11.7.2007 antama tuomio on kumottava

               —

               valittajien ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esittämät vaatimukset on hyväksyttävä ja näin ollen

                           —

                           kantajien palvelukseen ottamista koskeviin päätöksiin sisältyvä palkkaluokan määrittäminen on kumottava siltä osin kuin se perustuu uusien henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 12 artiklan 3 kohtaan

                           —

                           kantajien urat on muodostettava uudelleen (mukaan lukien kantajien työkokemuksen huomioon ottaminen näin korjatussa palkkaluokassa, heidän urakehitystä koskevat oikeutensa ja eläkeoikeutensa) heidän nimittämispäätöksistään lukien käyttäen perusteena sitä palkkaluokkaa, johon kantajat olisi pitänyt nimittää sen kilpailuilmoituksen perusteella, jonka johdosta heidät kirjattiin palvelukseen ottamista koskevaan varallaololuetteloon, joko kyseisessä kilpailuilmoituksessa mainitussa palkkaluokassa tai sellaisessa tätä vastaavassa palkkaluokassa, joka on määritetty uusien henkilöstösääntöjen mukaisesti (ja asianmukaisessa palkkatasossa ennen 1.5.2004 sovellettujen sääntöjen mukaisesti)

                           —

                           kantajille on myönnettävä viivästyskorkoja siihen päivään asti, jolloin heidän palkkaluokkaan määrittämistään koskeva sääntöjenmukainen päätös tehdään, Euroopan keskuspankin vahvistaman korkokannan perustella kaikista niistä summista, jotka vastaavat erotusta heidän palvelukseen ottamistaan koskevissa päätöksissä tehtyä palkkaluokan määrittämistä vastaavien palkkojen ja niiden palkkojen välillä, joihin heillä olisi pitänyt olla oikeus

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhaussa.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Todettuaan aluksi, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on valituksenalaisessa tuomiossa käsitellyt valittajia yhtenä kokonaisuutena ottamatta huomioon kunkin valittajan erityistä asemaa ja että kyseinen tuomioistuin on lähtenyt siitä valittajien virheellisenä pitämästä lähtökohdasta, jonka mukaan valittajien palkkaluokan määrittämisen laillisuutta arvioidaan heidän nimityspäivästään lukien, valittajat esittävät valituksensa tueksi kaksi valitusperustetta.
   Ensimmäisessä valitusperusteessa valittajat moittivat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta siitä, että se on virheellisesti todennut henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 12 artiklan 3 kohdan lainmukaisuuden. Tältä osin valittajat vetoavat ensimmäiseksi siihen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut entisten henkilöstösääntöjen 10 artiklaa, kun se on rinnastanut nyt käsiteltävänä olevassa asiassa toteutetun palkkaluokkien muuttamisen uuteen urarakenteeseen siirtymistä koskevien siirtymäsäännösten tilapäiseen mukauttamiseen, perustellen tällä henkilöstösääntökomitean uudelleen kuulematta jättämisen, vaikka palkkaluokan muuttamisella on erityisesti huomattavia taloudellisia vaikutuksia kyseessä olevien henkilöiden kohdalla, minkä johdosta kyseisen komitean kuuleminen on täysin perusteltua.
   Ensimmäisen valitusperusteen tueksi valittajat vetoavat toiseksi siihen, että saavutettujen oikeuksien periaatetta on loukattu. Toisin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi tuomiossaan, nyt esillä olevan asian kannalta merkityksellinen kysymys ei valittajien mukaan ole saavutettu oikeus tulla nimitetyksi virkaan vaan saavutettu oikeus tietyn palkkaluokan määrittämiseen virkaan nimitettäessä. Vaikkei kiistetäkään sitä, että kilpailuilmoitus ja kirjaaminen soveltuvien hakijoiden luetteloon eivät luo oikeutta palvelukseenottamiselle, kilpailuilmoitus ja luetteloon kirjaaminen luovat kuitenkin kilpailuun osallistujille ja sitä suuremmalla syyllä kilpailun läpäisseiden hakijoiden luetteloon kirjatuille oikeuden tulla kohdelluksi kilpailuilmoituksessa ilmoitetun mukaisesti. Valittajien mukaan tämä oikeus luo vastaavasti nimittävälle viranomaiselle velvollisuuden noudattaa sitä, mitä se on maininnut kilpailuilmoituksessa ja mikä vastaa avoinna olevien virkojen vaatimuksia ja yksikön etua.
   Kolmanneksi valittajat vetoavat siihen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on loukannut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta tekemällä eron niiden kilpailun läpäisseiden hakijoiden, jotka ovat nimitetty virkaan ennen 1.5.2004, ja niiden kilpailun läpäisseiden hakijoiden välillä, jotka ovat nimitetty tämän ajankohdan jälkeen, koska kilpailun läpäisseiden hakijoiden pelkkä mahdollisuus tulla nimitetyksi virkaan ei missään tapauksessa oikeuta loukkaamaan hakijoiden oikeutta odottaa perustellusti, että tosiasiallisessa virkanimitystilanteessa sovelletaan kilpailuilmoituksessa ilmoitettuja palkkaluokan määrittämistä koskevia perusteita, joita sovelletaan näin ollen kaikkien kyseisen kilpailun läpäisseiden hakijoiden palvelukseenottamiseen. Tämän lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole lainkaan tutkinut onko näiden kahden virkamiesluokan erilainen kohtelu mahdollisesti perusteltua.
   Neljänneksi valittajat väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on loukannut luottamuksensuojan periaatetta ja ottanut selvitysaineiston huomioon vääristyneellä tavalla. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle toimitettu aineisto sisältää itse asiassa lukuisia seikkoja, jotka tukevat sitä näkemystä, jonka mukaan valittajille olisi annettu täsmällisiä vakuutteluja heidän ottamisestaan palvelukseen kilpailuilmoituksessa ilmoitetussa palkkaluokassa.
   Viidenneksi ja kuudenneksi valittajat moittivat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta viimein siitä, että se ei ole noudattanut henkilöstösääntöjen 5, 7 ja 31 artiklan soveltamisalaa ja että se on tältä osin myös laiminlyönyt perusteluvelvollisuutensa.
   Valittajat väittävät toisessa kanneperusteessa, että valituksenalainen tuomio on virheellinen siltä osin kuin sillä on hylätty kyseisiä valittajia koskevia nimityspäätöksiä vastaan nostetut kanteet sillä perusteella, että vaikka vastaaja on laiminlyönyt tiedottamisvelvollisuutensa, tämä laiminlyönti ei sellaisenaan tee valituksenalaisista päätöksistä lainvastaisia. Valittajat vetoavat tältä osin siihen, että hyvän hallinnon ja huolellisuusvelvollisuuden periaatetta sekä avoimuusperiaatetta ja luottamuksensuojan, vilpittömän mielen, yhdenvertaisen kohtelun sekä viran ja palkkaluokan vastaavuuden periaatteita on yhtäaikaisesti loukattu.


title: Asia T-482/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — Nynäs Petroleum ja Nynas Petróleo v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Tiebitumin markkinat Espanjassa — Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan — Vuotuiset sopimukset markkinoiden jakamisesta ja hintojen koordinoinnista — Näyttö kartelliin osallistumisesta — Sakon määrän laskeminen)

text:
               16.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 336/13

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — Nynäs Petroleum ja Nynas Petróleo v. komissio
   (Asia T-482/07) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Tiebitumin markkinat Espanjassa - Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan - Vuotuiset sopimukset markkinoiden jakamisesta ja hintojen koordinoinnista - Näyttö kartelliin osallistumisesta - Sakon määrän laskeminen)
   2013/C 336/26
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Nynäs Petroleum AB (Tukholma, Ruotsi) ja Nynas Petróleo, SA (Madrid, Espanja) (edustajat: D. Beard, QC, ja solicitor M. Dean)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi X. Lewis ja F. Castillo de la Torre, sitten F. Castillo de la Torre ja J. Bourke ja lopuksi F. Castillo de la Torre ja C. Urraca Caviedes)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensisijaisesti vaatimus [EY] 81 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/38.710 — Bitumi (Espanja)) 3.10.2007 tehdyn komission päätöksen K(2007) 4441 lopullinen kumoamiseksi osittain tai toissijaisesti vaatimus kantajille määrätyn sakon määrän alentamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               [EY] 81 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/38.710 — Bitumi (Espanja)) 3.10.2007 tehdyn komission päätöksen K(2007) 4441 lopullinen 2 artiklassa Nynas Petróleo, SA:lle määrätyn sakon määräksi vahvistetaan 10 406 000 euroa, kun taas Nynäs Petroleum, AB:lle kyseisen päätöksen 2 artiklassa määrätyn sakon määräksi vahvistetaan 10 164 000 euroa.

               2)

               Kannekirjelmän muut vaatimukset hylätään.

               3)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 51, 23.2.2008.


title: Automobiles Peugeot SA-yhtiön 6.9.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-136/96)

text:
N:oC 318/22             FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      26.10.96
direktiivin 12 . perustelukappaleessa ilmaistua toissijaisuus      Näistä selityksistä eivät millään tavoin ilmene kantajalle ne
periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta . Kantaja väittää           tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevat päätelmät,
lisäksi, että on rikottu patere legem quam ipse fecisti             joihin komission päätös perustuu . Täsmällisemmin ilmais
-periaatetta, koska komissio itse on todennut sosiaali             tuna komissio ei tutkinut niiden tietojen luottamuksellisuu
politiikkaa koskevan pöytäkirjan täytäntöönpanosta                  den tärkeyttä, jotka se päätti antaa .
14.12.1993 antamassaan tiedonannossa kantajan olevan
etujärjestö .
                                                                    Valio Oy:n 9.9.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota
Automobiles Peugeot SA-yhtiön 6.9.1996 Euroopan yhtei                                   vastaan nostama kanne
           söjen komissiota vastaan nostama kanne                                            ( Asia T-137/96 )
                          ( Asia T-136/96 )                                                    ( 96/C 318/40 )
                            ( 96/C 318/39 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                    Valio Oy on nostanut 9.9.1996 Euroopan yhteisöjen
Automobiles Peugeot SA-yhtiö, kotipaikka Pariisi ( Ranska ),        ensimmäisen        oikeusasteen     tuomioistuimessa   kanteen
on nostanut 6.9.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö             jia ovat asianajajat Francis Herbert ja Daniel M. Tomasevic,
jen komissiota vastaan . Kantajan edustaja on asianajaja            Bryssel, asianajotoimisto Loeff Claeys Verbeke, oikeuden
Xavier de Roux, Pariisi, ja prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                    käyntiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Carlos
asianajotoimisto Jacques Loesch , 11 rue Goethe .
                                                                    Zeyen , 67 rue Ermesinde, L-1050 Luxemburg.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
istuin                                                              Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                    istuin
— kumoaa 19.7.1996 tehdyn Euroopan yhteisöjen komis
     sion päätöksen, joka koskee valituksia nro 35.988 ,            — kumoaa komission Suomen pysyvälle edustajalle Euroo
     35.989 , 35.990 ja 35.991 ,                                         pan unionissa osoittamaan kirjeeseen sisältyvän päätök
                                                                         sen ( BI . 4 D(96 ) SP/cd/501 ) siltä osin kuin se koskee
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku                      tavaramerkkejä Voilevi ja Voimariini,
     lut.
                                                                    — toissijaisesti, jos tuomioistuin katsoo, että päätöksessä ei
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      rikota asetusta ( EY ) N:o 2991 /94 , hyväksyy kantajan
                                                                         tekemän lainvastaisuusväitteen ja toteaa, ettei asetusta
Kantajayhtiö, joka myy Euroopan alueella Peugeot-merkki                 ( EY ) N:o 2991 /94 voida soveltaa kantajaan siltä osin
siä ajoneuvoja, riitauttaa neljän valituksen perusteella                 kuin sillä estettäisiin se , että kantajan tavaramerkkejä
tehdyn komission päätöksen ilmoittaa valittajayhtiöille                 Voimariini ja Voilevi voidaan käyttää edelleen kyseisten
tiettyjä kantajalta itseltään saatuja tietoja ; kyseisissä vali         levitettävien ravintorasvojen osalta ,
tuksissa asetettiin kyseenalaiseksi kyseisen automerkin vali
koivaa jakelua koskevan vakiosopimuksen yhteensopivuus              — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
yhteisön kilpailusääntöjen kanssa .                                      lut .
Kyseinen päätös tehtiin siitä huolimatta, että kantaja
ilmoitti suurimman osan kyseisistä tiedoista olevan liikesa        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
laisuuksia siltä osin kuin niissä täsmennettiin PEUGEOT
jälleenmyyntiverkostoon kuulumiselle asetettuja ehtoja ja           Valio on suomalainen elintarvikealan yhtiö, joka valmistaa
järjestelmän toimintaa .                                            ja saattaa kaupan levitteinä käytettäviä rasvaseoksia; kaik
                                                                    kia näitä rasvaseoksia myydään Suomessa Valion vuosina
Kantajayhtiö korostaa, että komissio on rikkonut asi               1980 ja 1979 rekisteröittämillä ja siitä lähtien käyttämillä
assa 53/85 , Azko Chemie BV ja Chemie UK LTD vastaan                tavaramerkeillä Voimariini ja Voilevi . Sana " voi " tarkoittaa
komissio 24.6.1986 annetussa yhteisön tuomioistuimen                suomen kielessä voita . Tavaramerkit Voimariini ja Voilevi
tuomiossa vakiinnutettua oikeuskäytäntöä . Kantaja täs             eivät tarkoita mitään erityistä .
mentää tältä osin, että jos komissio voi yksinään ratkaista,
ovatko sille tutkimuksen yhteydessä toimitetut asiakirjat           Levitettäviä ravintorasvoja koskevista vaatimuksista anne
luottamuksellisia , tällaiseen harkintavaltaan liittyy kanta       tun asetuksen ( EY ) N:o 2991 /94 mukaan Voimariini on
jan mielestä erittäin ankara perusteluvelvollisuus . Kantajan       merkittävä nimikkeellä " rasvaseos " ja Voilevi nimikkeellä
mukaan on kuitenkin todettava , että riidanalaista päätöstä           rasvaseos 40 ".
ei ole perusteltu riittävästi . Komission ainoa selitys on näet
ollut se, että kyseisten tietojen ilmoittaminen valittajille oli    Komissio totesi 21.6.1996 Suomen pysyvälle edustajalle
tarpeen, jotta komissio saattoi valittajien huomautuksen            EY:ssä osoittamassaan kirjeessä , että asetuksen 2 artiklan
saatuaan harkita valitusten jatkokäsittelyä tietoisena asiaan       2 kohdassa tarkoitetun nimikkeen " voi " yksinomainen
liittyvistä seikoista .                                             käyttö koskee sellaisia tavaramerkkejä, joihin sisältyy sana


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 8 päivänä toukokuuta 2003 asiassa C-384/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 12 artiklan 3 kohdan a ja b alakohta – Kaasun ja sähkön toimitukset yleisiä verkkoja pitkin – Jakeluverkon liittymä – Alennettu verokanta)

text:
21.6.2003                  FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 146/11
       vanhoista osavaltioista kyseisen päivän jälkeen tehdyn sopimuk-              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
       sen johdosta.
                                                                                (viides jaosto)
( 1) EYVL C 275, 29.9.2001.
                                                                                8 päivänä toukokuuta 2003
                                                                           asiassa C-384/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Ranskan tasavalta ( 1)
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                              (viides jaosto)                              (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Kuuden-
                                                                           nen arvonlisäverodirektiivin 12 artiklan 3 kohdan a ja
                     3 päivänä huhtikuuta 2003                             b alakohta – Kaasun ja sähkön toimitukset yleisiä verkkoja
                                                                                pitkin – Jakeluverkon liittymä – Alennettu verokanta)
asiassa C-277/01 P, Euroopan parlamentti vastaan Ignacio
                                Samper ( 1)
                                                                                (2003/C 146/19)
(Valitus – Henkilöstö – Uran uudelleen määrittäminen –
                           Ansioiden vertailu)                                                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                            (2003/C 146/18)
                                                                           (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                      tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                           Asiassa C-384/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
                                                                           nään E. Traversa ja C. Giolito) vastaan Ranskan tasavalta
Asiassa C-277/01 P, Euroopan parlamentti (asiamiehinään                    (asiamiehinään G. de Bergues ja P. Boussaroque), jossa kantaja
H. von Hertzen ja D. Moore), jossa valittaja vaatii muutoksen-             vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasa-
haussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-                 valta ei ole noudattanut jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsää-
mioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-99/00, Samper vastaan                dännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjes-
parlamentti, 3.5.2001 antaman tuomion (Kok. H. 2001, s. I-                 telmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä
A-111 ja II-507) kumoamista ja jossa valittajan vastapuolena               toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin
on Ignacio Samper, Euroopan parlamentin virkamies, kotipaik-               77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1), sellaisena kuin se on muutettu-
ka Madrid (Espanja), (edustajanaan asianajaja E. Boigelot),                na direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta arvonlisäveron yleis-
yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-                 en verokannan tason osalta 20 päivänä joulukuuta 1996
nossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit                     annetulla neuvoston direktiivillä 96/95/EY (EYVL L 338, s. 89),
C. W. A. Timmermans, A. La Pergola, P. Jann ja S. von Bahr                 12 artiklan 3 kohdan a ja b alakohdan mukaisia velvoitteitaan,
(esittelevä tuomari), julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja:            koska se on soveltanut arvonlisäveron alennettua verokantaa
R. Grass, on antanut 3.4.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma                yleisiä verkkoja pitkin toimitetun kaasun ja sähkön toimitus-
on seuraava:                                                               hinnan kiinteään osaan, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto),
                                                                           toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet
1)     Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen         sekä tuomarit D. A. O. Edward (esittelevä tuomari), A. La
       asiassa T-99/00, Samper vastaan parlamentti, 3.5.2001               Pergola, P. Jann ja A. Rosas, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja:
       antama tuomio kumotaan.                                             R. Grass, on antanut 8.5.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma
                                                                           on seuraava:
2)     Asia palautetaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen,
       jotta se ratkaisisi Samperin vaatimukset Euroopan parlamentin
       9.6.1999 Samperin uran uudelleen määrittämisestä tekemän            1)     Kanne hylätään.
       päätöksen kumoamisesta siltä osin kuin tässä päätöksessä
       vahvistettiin, että Samperin ylennys palkkaluokkaan A 4 tuli        2)     Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeu-
       voimaan 1.1.1998.                                                          denkäyntikulut.
3)     Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                                                                           (1 ) EYVL C 348, 8.12.2001.
( 1) EYVL C 245, 1.9.2001.


title: Asia T-80/09 P: Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 23.2.2009 virkamiestuomioistuimen asiassa F-52/05, Q v. komissio, 9.12.2008 antamasta tuomiosta

text:
               1.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/28

         Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 23.2.2009 virkamiestuomioistuimen asiassa F-52/05, Q v. komissio, 9.12.2008 antamasta tuomiosta
   (Asia T-80/09 P)
   2009/C 102/43
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: V. Joris ja B. Eggers)

      Muu osapuoli: Q (Bryssel, Belgia)

      Vaatimukset

               —

               virkamiestuomioistuimen asiassa F-52/05 9.12.2008 antama tuomio on kumottava niiltä osin kuin siinä hyväksytään toinen kanneperuste, joka koskee sellaisen implisiittisen päätöksen lainvastaisuutta, jolla on kieltäydytty toteuttamasta etäännyttämistoimenpidettä, ja korvausvaatimukset, jotka liittyvät kyseiseen etäännyttämistoimenpiteeseen ja huolenpitovelvollisuuden täyttämättä jättämiseen

               —

               kanne, jonka Q on nostanut virkamiestuomioistuimessa asiassa F-52/05 on hylättävä niiltä osin kuin virkamiestuomioistuin on hyväksynyt sen

               —

               määrää virkamiestuomioistuimessa ja valitusasteessa aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista lain mukaisesti

               —

               toissijaisesti

                           —

                           kumoaa virkamiestuomioistuimen asiassa F-52/05 9.12.2008 antaman tuomion

                           —

                           palauttaa asian virkamiestuomioistuimen käsiteltäväksi

                           —

                           ilmoittaa, että oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio vaatii valituksellaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan virkamiestuomioistuimen asiassa F-52/05, Q vastaan komissio, 9.12.2008 antaman tuomion, jolla virkamiestuomioistuin kumosi komission päätöksen, jolla hylättiin Q:n esittämä avustuspyyntö, joka liittyi väitettyyn työpaikkakiusaamiseen niiltä osin kuin väliaikaisia etäännyttämistoimenpiteitä ei ollut toteutettu, ja määrättiin komissio maksamaan Q:lle vahingonkorvauksena 18 000 euroa.
   Komissio vetoaa valituksensa tueksi kahteen perusteeseen:

               —

               oikeudelliseen virheeseen, joka perustuu siihen, että ”tietynasteinen huolenpitovelvollisuuden täyttämättä jättäminen” merkitsi sellaista lainvastaista toimintaa, joka synnytti sopimussuhteen ulkopuolisen komission vastuun, koska i) huolenpitovelvollisuuden laiminlyönti ei ole riittävän selvä synnyttääkseen sopimussuhteen ulkopuolisen yhteisön vastuun ja ii) virkamiestuomioistuin katsoi, että mainittu huolenpitovelvollisuus oli laiminlyöty, vaikka kyse ei ollut Euroopan yhteisön virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 12 a artiklassa tarkoitetusta työpaikkakiusaamisesta

               —

               oikeudelliseen virheeseen, joka perustuu siihen, että virkamiestuomioistuin on katsonut, että implisiittinen kieltäytyminen etäännyttämistoimenpiteestä synnyttää komission vahingonkorvausvastuun, koska virkamiestuomioistuin on jättänyt tutkimatta, oliko kyse sellaisen oikeussäännön riittävän ilmeisestä rikkomisesta, jonka tarkoituksena on antaa oikeuksia yksityisille oikeussubjekteille.


title: Asia C-214/02: Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlbergin 6.6.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa, jossa muutoksenhakĳana on Gerhard Lintschinger

text:
C 180/16                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         27.7.2002
2.    velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-          Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlbergin
      tikulut.                                                          6.6.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkai-
                                                                        supyyntö asiassa, jossa muutoksenhakijana on Gerhard
                                                                                Lintschinger
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (Asia C-214/02)
Salzburgin, Steiermarkin, Niederösterreichin ja Kärntenin lain-
säätäjät ovat päättäneet rajoittaa muutoksenhakumenettelyn
                                                                                (2002/C 180/27)
vaikutuksia direktiivien 89/665/ETY ja 92/13/ETY 2 artiklan
4 kohdassa tarkoitetun vahingonkorvauksen myöntämistä
koskevan sopimuksen tekemisen jälkeen. Sopimus on tehty,
kun tarjouskilpailun järjestäjä on antanut urakan tietylle
tarjouksentekijälle, mitä pidetään yksityisoikeudellisena
tahdonilmaisuna, ja julkisia hankintoja koskevien osavaltion
lakien mukaan sekä molempien direktiivin 2 artiklan 6 kohdan
mukaisesti asiaan ei voi tällöin enää hakea muutosta osavaltioi-        Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg on
den muutoksenhakuelimissä.                                              pyytänyt 6.6.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimeen 10.6.2002, Euroopan yhteisöjen
                                                                        tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa, jossa muutoksen-
                                                                        hakijana on Gerhard Lintschinger, seuraaviin kysymyksiin:
Julkisia hankintoja koskevissa osavaltioiden laeissa ei komis-
sion mukaan kuitenkaan mitenkään määritellä urakanmyöntä-
mispäätöstä. Niissä ei näin ollen edellytetä toimeksiantajan
päätökseltä mitään tarkkaa muotoa eikä lisämaksusta ilmoitta-           1.    Kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden
mista tietylle tarjoajalle. Ei ole myöskään säädetty siitä, saako             merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenval-
tarjouksentekijä ylipäänsä tietää urakan myöntämisestä tietylle               tioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulu-
tarjouksentekijälle ja jos, niin miten. Urakanmyöntämispäätös                 kuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/112/
on pikemminkin toimeksiantajan organisaation sisäinen pää-                    ETY (1) (nyttemmin kodifioituna, myytäväksi tarkoitettu-
tös, josta tarjouksentekijä ei voi vaatia itselleen tietoa. Urakan-           jen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa
myöntämispäätöksestä saadaan näin ollen tietää vasta sopi-                    koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
muksenteon yhteydessä.                                                        20 päivänä maaliskuuta 2000 annettu Euroopan parla-
                                                                              mentin ja neuvoston direktiivi 2000/13/EY, EYVL L 109,
                                                                              6.5.2000, s. 29; jäljempänä elintarvikkeiden merkinnöistä
                                                                              annettu direktiivi) 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan
Itävallan järjestelmä ei ole direktiivin mukainen, koska tällaisel-           mukaan merkinnät ja tavat, joilla ne on tehty, eivät saa,
la ratkaisulla sekä urakanmyöntämispäätöksen ja sopimuksen                    jollei luonnon kivennäisvesiä ja erityisravintoa koskevista
tekemisen samanaikaisuuden vuoksi tarjouksentekijältä evä-                    yhteisön säännöksistä muuta johdu, esittää, että elintar-
tään kaikki mahdollisuudet valittaa päätöksestä ja näin ollen                 vikkeeseen liittyy ihmisen sairauksia ennalta ehkäiseviä,
vastustaa laittoman päätöksen tekemistä välitoimia käyttäen.                  hoitavia tai parantavia ominaisuuksia tai viitata sellaisiin
Tämä on vastoin direktiivissä edellytettyä tehokasta muutok-                  ominaisuuksiin; onko tämän säännöksen kanssa ristirii-
senhakumahdollisuutta, sillä direktiivin mukan väliintulohake-                dassa kansallinen säännös, jonka mukaan saatettaessa
mus on oltava tehtävissä ainakin sopimuksentekohetkeen                        elintarvikkeita markkinoille on kiellettyä
saakka.
                                                                              a)    viitata fysiologisiin tai farmakologisiin vaikutuksiin,
Vaikka Itävallan Bundeskanzleramt on yhteisöjen tuomioistuin                        kuten erityisesti vaikutuksiin, jotka auttavat pysy-
on asiassa C-81/98, Alcatel (3), antaman tuomion seurauksena                        mään nuorena, hidastavat vanhenemisen oireita,
laatinut ohjesäännön, jonka avulla pyritään takaamaan julkis-                       laihduttavat tai pitävät terveenä, taikka antaa mieli-
ten hankintojen yhteydessä kyseisen tuomion mukainen ratkai-                        kuva tällaisesta vaikutuksesta;
su siihen saakka, että lainsäädäntötoimet on hyväksytty, tällai-
nen ohjesääntö ei ole sellainen selkeä oikeudellinen kehys, joka
Itävallan tasavallan olisi joka tapauksessa pitänyt luoda.                    b)    viitata sairauskertomuksiin, lääkärien suosituksiin
                                                                                tai lääkärien asiantuntijalausuntoihin;
(1) EYVL L 395, 1989, s. 33.
(2) EYVL L 76, 1992, s. 14.                                                   c)    käyttää terveyttä koskevia figuratiivisia tai tyyliteltyjä
(3) EYVL C 34, 5.2.2000, s. 6.                                                      kuvauksia ihmiskehon osista, terveydenhoitoalan tai
                                                                                kylpyhoitoloiden ammattilaisten kuvia tai muita
                                                                                kuvia, jotka viittaavat terveyteen liittyviin hoitotoi-
                                                                                miin?
 ---pagebreak--- 27.7.2002               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 180/17
2.    Onko elintarvikkeiden merkinnöistä annetun direktiivin             Yhdistyneen kuningaskunnan velvollisuutta saattaa koko alu-
      28 artiklan tai EY 30 artiklan kanssa ristiriidassa sellainen      eellaan direktiivi osaksi kansallista oikeusjärjestystä ei ole
      kansallinen säännös, jonka mukaan kysymyksessä 1 tar-              kiistetty.
      koitetut terveyttä koskevat väittämät ovat sallittuja vain
      sillä edellytyksellä, että asiassa toimivaltainen liittovaltion
      ministeriö on ne ensin hyväksynyt, jolloin hyväksymisen
      edellytyksenä on, että terveyttä koskevat väittämät ovat           Koska Yhdistynyt kuningaskunta ei ole ilmoittanut komissiolle
      yhteensopivat kuluttajille erehtymiseltä annettavan suo-           toimista, jotka on saatettu voimaan kyseisen direktiivin nou-
      jan kanssa?                                                        dattamiseksi Gibraltarilla, ja koska komissiolla ei ole tiedossaan
                                                                         muita seikkoja, joiden perusteella se voisi päätellä Yhdistyneen
                                                                         kuningaskunnan antaneen tarvittavat säädökset, on todettava,
(1) EYVL L 33, s. 1.                                                     ettei tällaisia säädöksiä ole vielä annettu ja ettei Yhdistynyt
                                                                         kuningaskunta tämän vuoksi ole noudattanut kyseisen direktii-
                                                                         vin mukaisia velvoitteitaan.
                                                                         (1) EYVL L 159, 29.6.1996, s. 1.
Euroopan yhteisöjen komission 12.6.2002 Ison-Britan-
nian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vas-
                       taan nostama kanne
                          (Asia C-218/02)
                          (2002/C 180/28)
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 14.6.2002 Ranskan tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 12.6.2002 kanteen
Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskun-
taa vastaan. Kantajan asiamies on T. Cusack, prosessiosoite                                       (Asia C-221/02)
Luxemburgissa.
                                                                                (2002/C 180/29)
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
1.    toteaa, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut
      perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön
      terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutu-
      vilta vaaroilta 13 päivänä toukokuuta 1996 annetun                 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.6.2002 Euroo-
      neuvoston direktiivin 96/29/Euratom (1) mukaisia velvoit-          pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
      teitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin              vastaan. Kantajan asiamiehet ovat D. Martin ja M. França,
      noudattamisen Gibraltarilla edellyttämiä lakeja, asetuksia         prosessiosoite Luxemburgissa.
      ja hallinnollisia määräyksiä, tai ainakin koska se ei ole
      ilmoittanut niistä komissiolle.
2.    velvoittaa Yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oi-               Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
      keudenkäyntikulut.                                                 tuin
                                                                         –     toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut kulutus-
                                                                               luottoja koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                      hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direk-
                                                                               tiivin 87/102/ETY muuttamisesta 16 päivänä helmikuuta
                                                                               1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direk-
Perustamissopimuksen 192(1) artiklan mukaan jäsenvaltiot                       tiivin 98/7/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
toteuttavat kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet, jotka ovat                   antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä
aiheellisia tästä sopimuksesta tai yhteisön toimielinten säädök-               lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai ainakin
sistä johtuvien velvoitteiden täyttämisen varmistamiseksi.                     koska se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle


title: Asia T-29/11: Kanne 14.1.2011 — Technische Universität Dresden v. komissio

text:
               12.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/23

         Kanne 14.1.2011 — Technische Universität Dresden v. komissio
   (Asia T-29/11)
   2011/C 80/46
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Technische Universität Dresden (Dresden, Saksa) (edustaja: asianajaja G. Brüggen)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa komission 4.11.2010 tekemän päätöksen (maksukehotus nro 3241011712), joka koskee 55 377,62 euron suuruisen määrän takaisinperimistä, ja

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seuraaviin perusteisiin:

               1.

               Yhteisön oikeutta on rikottu asian tosiseikkojen virheellisen ja puuttuvan arvioinnin perusteella
               Kantaja väittää, että asian tosiseikkoja on arvioitu virheellisesti ja puutteellisesti tiettyjen henkilöstökulujen ja majoitus- ja matkakulujen tukikelpoisuuden osalta. Se väittää myös, että eri palveluita koskevia tosiseikkoja on arvioitu virheellisesti ja puutteellisesti.

               2.

               Yhteisön oikeutta on rikottu päätöksen perusteluja rasittavien vakavien virheiden perusteella
               Kantaja väittää tämän kanneperusteen yhteydessä, että maksukehotusta ei ole perusteltu, että majoitus- ja matkakulujen tukikelpoisuuden hyväksymistä ja epäämistä koskevat perustelut ovat virheelliset ja että otsikon ”eri palvelut” osalta tuen piiriin kuulumattoman summan korottamista ei ole perusteltu.


title: Asia T-216/02: Fieldturf Inc.:n 17.7.2002 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
28.9.2002                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 233/29
näin komissio ei ole ottanut huomioon useita menettelysään-              Fieldturf Inc.:n 17.7.2002 sisämarkkinoiden harmonisoin-
nöksiä, jotka on säädetty neuvoston direktiivissä 76/768/                 tivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
ETY (2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission
direktiivillä 2000/41/EY (3), jonka täytäntöönpano tapahtuu
nyt riitautetulla direktiivillä.                                                                   (Asia T-216/02)
                                                                                (2002/C 233/52)
Kantaja väittää, että asiassa on rikottu menettelyllisiä suojakei-
noja, jotka on säädetty kosmetiikkadirektiivissä sekä komission
päätöksessä, joka koskee kosmetiikan ja kuluttajille tarkoitettu-                           (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
jen muiden tuotteiden kuin elintarvikkeiden tiedekomitean
perustamista (4). Jättämällä asianmukaisesti ilmoittamatta kan-
tajalle käynnissä olevista neuvotteluista ja komitean akryyli-
amidia koskevan lausunnon tilanteesta, jättämällä noudatta-
matta päätöksenteon tasapuolisuuden säilyttämiseen tähtääviä
                                                                         Fieldturf Inc., kotipaikka Montreal (Kanada), on nostanut
menettelyllisiä suojakeinoja, käyttämällä voimassa olevien
                                                                         17.7.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
EU:n päätösten kanssa ristiriidassa olevia tieteellisiä standarde-
                                                                         tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-
ja, tulkitsemalla selvästi väärin kantajan toimittamia tietoja
                                                                         rastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustajana on
sekä estämällä kantajaa esittämästä kantaansa ja ilmaisemasta
                                                                         Dr. Patrick Baronikians, asianajotoimisto Schwarz Kurtze
näkemystään tutkimuksesta, jonka tekemiseen se on osallistu-
                                                                         Schniewind Kelwing Wicke, München (Saksa).
nut, komissio on rikkonut kantajan puolustautumisoikeuksia
tavalla, joka vaikuttaa riitautetun direktiivin pätevyyteen. Lisäk-
si vastaaja jätti ilmoittamatta kantajalle direktiivistä, joten
lainsäätämismenettelyyn liittyy menettelyllinen puutteellisuus,
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
joka väistämättä vaikuttaa direktiivin pätevyyteen.
                                                                         –     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
                                                                               merkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan
                                                                               15.5.2002 tekemän, tavaramerkin LOOKS LIKE GRASS...
Kantaja väittää, että riitautetussa direktiivissä virheellisesti               FEELS LIKE GRASS... PLAYS LIKE GRASS rekisteröintiä
sisällytetään polyakryyliamidit kosmetiikkadirektiivin liittee-                koskevan päätöksen (asia R 462/2001-1) ja määrää, että
seen III syöpäriskilaskelmien perusteella, jotka ovat ristiriidassa            tavaramerkki on rekisteröitävä kaikkia niitä tavaroita ja
EU:n kemikaalilainsäädännön mukaisen, tarkemman ja voi-                        palveluja varten, joille sitä on haettu
massa olevan akryyliamidia koskevan tarkastelun kanssa. Rii-
tautettu direktiivi rikkoo myös useita yhteisön oikeuden
                                                                         –     velvoittaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tava-
vakiintuneita periaatteita, kuten perusteluvelvollisuutta, suh-
                                                                               ramerkit ja mallit) korvaamaan kantajan oikeudenkäynti-
teellisuusperiaatetta, yhteisön oikeuden yhdenmukaista sovel-
                                                                               kulut.
tamista koskevaa periaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun peri-
aatetta. Lopuksi komissio ei ole ottanut huomioon kaikkia
asiaan liittyviä intressejä, ja se on jättänyt huomiotta viimeai-
kaiset tieteelliset tutkimustulokset.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
(1) EYVL L 102, s. 19.
(2) Kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön      Haettu tavaramerkki:            Sanamerkki          LOOKS      LIKE
    lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annettu neuvoston                                          GRASS... FEELS LIKE GRASS...
    direktiivi 76/768/ETY (EYVL L 262, s. 169).                                                          PLAYS LIKE GRASS – hakemus
(3) Sen määräajan lykkäämisestä toisen kerran, jonka jälkeen on                                          nro 1712918
    kiellettyä käyttää eläinkokeita kosmeettisten valmisteiden aines-
    osien tai niiden yhdistelmien testaamiseen, 19 päivänä kesäkuuta
    2000 annettu komission direktiivi 2000/41/EY (EYVL L 145,            Kyseessä olevat tavarat         Luokkiin 27 ja 37 kuuluvat tava-
    s. 25).                                                              tai palvelut:                   rat ja palvelut (mm. synteettiset
(4) Tiedekomiteoiden perustamisesta kuluttajien terveyden ja elintar-                                    päällysteet urheilulajeja varten)
    vikkeiden turvallisuuden alalla 23 päivänä heinäkuuta 1997 tehty
    komission päätös 97/579/EY (EYVL L 237, s. 18).
                                                                         Päätös, josta on valitettu      Tutkijan päätös, jolla rekisteröinti
                                                                         valituslautakuntaan:            on hylätty
                                                                         Valituslautakunnan rat-         Valituksen hylkääminen
                                                                         kaisu:
 ---pagebreak--- C 233/30                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         28.9.2002
Kanneperusteet:                –     Haettu tavaramerkki täyttää        Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
                                     erottamiskykyä koskevat vä-
                                     himmäisvaatimukset (ase-
                                     tuksen N:o 40/94 7 artiklan        Nyt esillä olevalla kanteella pyritään kumoamaan 31.7.2001
                                     1 kohdan b alakohta (1)).          tehty, kilpailua COM/A/6/01 koskeva valintakoelautakunnan
                                                                        päätös siltä osin kuin siinä evätään kantajan osallistuminen
                               –     Riidanalainen päätös on en-        mainittuun kilpailuun siitä syystä, että hän ylittää kilpailuilmoi-
                                     simmäisen oikeusasteen tuo-        tuksessa mainitun ikärajan.
                                     mioistuimen oikeuskäytän-
                                     nön vastainen.
                                                                        Kanteensa tueksi kantaja esittää seuraavat perusteet:
(1) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu
    neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).            –     komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen, koska kan-
                                                                              taja ei valituksessaan väittänyt, että yksi kilpailuilmoituk-
                                                                              sessa mainituissa edellytyksistä eli ikää koskeva edellytys
                                                                              olisi ollut lainvastainen, vaan hän väitti, että valintakoe-
                                                                              lautakunnan päätös olla hyväksymättä kantajaa kilpai-
                                                                              luun oli lainvastainen,
                                                                        –     EY 13 artiklan mukaista yhtenvertaisuusperiaatetta on
                                                                              loukattu; mainitussa artiklassa kielletään kaikki ikään
                                                                              perustuva syrjintä,
Olga Lutz Herraran 23.7.2002 Euroopan yhteisöjen ko-
                missiota vastaan nostama kanne                          –     Euroopan unionin perusoikeuskirjan 6 artiklaa ja Euroo-
                                                                              pan ihmisoikeussopimuksen 14 artiklaa on rikottu.
                         (Asia T-219/02)
                         (2002/C 233/53)
                    (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                      Heron Robotunits GmbH:n 23.7.2002 sisämarkkinoiden
                                                                        harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan
                                                                                nostama kanne
Olga Lutz Herrera, kotipaikka Bryssel, on nostanut 23.7.2002                                     (Asia T-222/02)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
jan edustajina ovat asianajajat Ramón García-Gallardo Gil                                        (2002/C 233/54)
Fournier ja Javier Guillén Carrau.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa komission päätöksen olla hyväksymättä kantajaa             Heron Robotunits GmbH, Lustenau (Itävallan tasavalta), on
      kilpailuun COM/A/6/01,                                            nostanut 23.7.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
                                                                        asteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmoni-
                                                                        sointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edusta-
–     kumoaa kantajan mainitusta kielteisestä päätöksestä teke-         jana on asianajaja M. Bergermann.
      män hallinnollisen valituksen hylkäämisestä tehdyn pää-
      töksen,
                                                                        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     määrää muista toimenpiteistä, jotka se katsoo asianmu-
      kaiseksi, jotta komissio täyttäisi EY 233 artiklan mukaiset       –     kumoaa 6.5.2002 tehdyn, sisämarkkinoiden harmoni-
      velvollisuutensa ja erityisesti tutkisi uudelleen valituksen            sointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen vali-
      nro 486/01,                                                             tuslautakunnan päätöksen asiassa R 1095/2000-1,
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.              –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 27 päivänä marraskuuta 2003 asiassa C-497/01 (Tribunal d'arrondissement de Luxembourgin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Zita Modes Sàrl vastaan Administration de l'enregistrement et des domaines (Kuudes arvonlisäverodirektiivi – 5 artiklan 8 kohta – Varallisuuskokonaisuuden siirto – Saaja jatkaa toimintaa samalla alalla kuin luovuttaja – Lakisääteinen lupa toiminnan harjoittamiseen)

text:
24.1.2004                  FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                                    C 21/5
       kansallista oikeusjärjestystä ja koska se ei ole saattanut osaksi          koskevassa menettelyssä taloudellisesti edullisinta tarjousta
       kansallista oikeusjärjestystä tämän direktiivin säännöksiä, jotka          arvioidessaan sopimuksentekoperusteeksi sen, että sähkön on
       koskevat tiettyä puolustusministeriön alaan kuuluvaa käyttöä               oltava tuotettu uusiutuvista energialähteistä ja liittää siihen
       suljetuissa oloissa.                                                       45 prosentin kertoimen, eikä merkitystä ole sillä seikalla, ettei
                                                                                haluttua päämäärää sen avulla välttämättä saavuteta.
2)     Kanne hylätään muilta osin.
                                                                                Tällainen peruste on sitä vastoin tämän lainsäädännön vastai-
3)     Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.                    nen, jos
(1) EYVL C 369, 22.12.2001.                                                       –      siihen ei liity sellaisia edellytyksiä, jotka mahdollistavat
                                                                                tarjouksiin sisältyvien tietojen paikkansapitävyyden tosi-
                                                                                asiallisen tarkistamisen varmistamisen,
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                –      jos sen mukaan tarjoajan edellytetään ilmoittavan, kuinka
                             (kuudes jaosto)                                             paljon uusiutuvista energialähteistä peräisin olevaa säh-
                                                                                köä se pystyy toimittamaan tarkemmin rajaamattomalle
                      4 päivänä joulukuuta 2003
                                                                                asiakaskunnalle, ja annetaan täydet pisteet suurimman
asiassa C-448/01 (Bundesvergabeamtin esittämä ennakko-                                   määrän ilmoittaneelle tarjoajalle, missä yhteydessä huo-
ratkaisupyyntö): EVN AG, WIENSTROM GmbH, vastaan                                         mioon otetaan vain määrä, joka ylittää tarjouspyynnössä
Itävallan tasavalta, Stadtwerke Klagenfurt AG:n ja Kärnt-                                ennakoidun kulutuksen.
  ner Elektrizitäts-AG:n osallistuessa asian käsittelyyn (1)                      Kansallisen tuomioistuimen on tarkistettava, onko sopimuksen-
(Direktiivi 93/36/ETY – Julkiset tavaranhankinnat – Talou-                        tekoperuste siitä huolimatta, että hankintaviranomainen on
dellisesti edullisimman tarjouksen käsite – Sellaisen sopi-                       jättänyt tarkan toimitusajankohdan ilmoittamatta, muotoiltu
muksentekoperusteen sallittavuus, joka suosii uusiutuvista                        riittävän selkeästi siten, että se täyttää julkisissa hankintamenet-
energialähteistä tuotettua sähköä – Direktiivi 89/665/ETY                         telyissä noudatettavien yhdenvertaiseen kohteluun ja avoimuu-
– Muutoksenhakumenettelyt julkisissa hankinnoissa – Lain-                         teen liittyvien edellytysten asettamat vaatimukset.
vastaiset päätökset voidaan kumota ainoastaan, jos ne                       2)    Hankintaviranomaisen on julkisia hankintoja koskevan yhtei-
vaikuttavat olennaisesti hankintamenettelyn lopputulokseen                        sön lainsäädännön mukaan peruutettava tarjouskilpailu, kun
– Sopimuksentekoperusteen lainvastaisuus – Tarjouskilpai-                         johonkin sen asettamaan sopimuksentekoperusteeseen liittyvä
                     lun peruuttamisvelvollisuus)                                 päätös direktiivin 89/665/ETY 1 artiklassa säädetyssä muu-
                             (2004/C 21/09)                                       toksenhakumenettelyssä osoittautuu lainvastaiseksi ja kun muu-
                                                                                toksenhausta vastaava elin näin ollen kumoaa sen.
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen            (1) EYVL C 84, 6.4.2002.
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-448/01, jonka Bundesvergabeamt (Itävalta) on saat-                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
tanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa                                            (viides jaosto)
vireillä olevassa asiassa EVN AG, WIENSTROM GmbH, ja
Itävallan tasavalta, Stadtwerke Klagenfurt AG:n ja Kärntner                                    27 päivänä marraskuuta 2003
Elektrizitäts-AG:n osallistuessa asian käsittelyyn, ennakkorat-
kaisun julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimustenteko-                 asiassa C-497/01 (Tribunal d’arrondissement de Luxem-
menettelyjen yhteensovittamisesta annetun neuvoston direktii-               bourgin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Zita Modes
vin 93/36/ETY (EYVL L 199, s. 1) 26 artiklan ja julkisia                    Sàrl vastaan Administration de l’enregistrement et des
tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin                                                domaines (1)
liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien
lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittami-            (Kuudes arvonlisäverodirektiivi – 5 artiklan 8 kohta –
sesta annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY (EYVL L 395,                 Varallisuuskokonaisuuden siirto – Saaja jatkaa toimintaa
s. 33), sellaisena kuin se on muutettuna julkisia palveluhankin-            samalla alalla kuin luovuttaja – Lakisääteinen lupa toimin-
toja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittami-                                          nan harjoittamiseen)
sesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetulla neuvoston direktii-
villä 92/50/ETY (EYVL L 209, s. 1), 1 ja 2 artiklan 1 kohdan                                             (2004/C 21/10)
b alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes
jaosto), toimien kokoonpanossa: V. Skouris (esittelevä tuoma-
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
ri), joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä,
sekä tuomarit C. Gulmann, J.-P. Puissochet, R. Schintgen ja
N. Colneric, julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: H. A. Rühl                (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
(hallintovirkamies), on antanut 4.12.2003 tuomion, jonka                                   tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
tuomiolauselma on seuraava:
1)     Julkisia hankintoja koskevan yhteisön lainsäädännön vastaista        Asiassa C-497/01, jonka Tribunal d’arrondissement de Luxem-
       ei ole, että hankintaviranomainen ottaa sähkönhankintaa              bourg (Luxemburg) on saattanut EY 234 artiklan nojalla
 ---pagebreak--- C 21/6                    FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                             24.1.2004
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-                     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Zita Modes
Sàrl ja Administration de l’enregistrement et des domaines                                            (viides jaosto)
ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädän-
nön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestel-
mä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä touko-                                      4 päivänä joulukuuta 2003
kuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/
388/ETY (EYVL L 145, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna              asiassa C-92/02 (Arbeidsrechtbank van het Arrondisse-
direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta ja uusista toimenpiteis-             ment Tongerenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Nina
tä arvonlisäveron yksinkertaistamiseksi – tiettyjen vapautusten           Kristiansen vastaan Rijksdienst voor Arbeidsvoorzie-
soveltamisala ja niiden täytäntöönpanoa koskevat yksityiskoh-                                             ning (1)
taiset säännöt – 10 päivänä huhtikuuta 1995 annetulla neuvos-
ton direktiivillä 95/7/EY (EYVL L 102, s. 18), 5 artiklan                 (Sosiaaliturva – Työttömyysetuuksia koskeva kansallinen
8 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto),            järjestelmä, jossa säädetään tiettyihin tuloihin sovellettavas-
toimien kokoonpanossa: viidennen jaoston puheenjohtajan                   ta päällekkäisyyden estävästä säännöstä – Euroopan yhteisö-
tehtäviä hoitava P. Jann sekä tuomarit D. A. O. Edward ja                 jen entisille väliaikaisille toimihenkilöille maksettava työttö-
S. von Bahr (esittelevä tuomari), julkisasiamies: F. G. Jacobs,           myyskorvaus – Työntekijöiden vapaa liikkuvuus – Kansalli-
kirjaaja: R. Grass, on antanut 27.11.2003 tuomion, jonka                  nen työttömyysvakuutusjärjestelmä – Tohtorintutkinnon
tuomiolauselma on seuraava:                                               jälkeisen työskentelyn luokittelu – Työskentely opiskelijana,
                                                                          joka on opintotukea saava harjoittelija – Erilainen luokittelu
                                                                                muissa ETA:n jäsenvaltioissa – Syrjintä)
1)    Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaista-
      misesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen
      määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun                                        (2004/C 21/11)
      kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin
      se on muutettuna direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta ja                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
      uusista toimenpiteistä arvonlisäveron yksinkertaistamiseksi –
      tiettyjen vapautusten soveltamisala ja niiden täytäntöönpanoa       (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
      koskevat yksityiskohtaiset säännöt – 10 päivänä huhtikuuta                         tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
      1995 annetulla neuvoston direktiivillä 95/7/EY, 5 artiklan
      8 kohtaa on tulkittava niin, että kun jäsenvaltio on käyttänyt
      kohdan ensimmäisessä virkkeessä annettua mahdollisuuttaan
      katsoa, että arvonlisäverotuksessa tavaroiden luovutusta ei         Asiassa C-92/02, jonka Arbeidsrechtbank van het Arrondisse-
      tapahdu, kun kyseessä on varallisuuskokonaisuuden siirto, tämä      ment Tongeren (Belgia) on saattanut EY 234 artiklan nojalla
      sääntö, jonka mukaan kyseessä ei ole tavaroiden luovutus, pätee     yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-
      – jollei muuta johdu siitä, että on käytetty mahdollisuutta         sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Nina Kris-
      rajoittaa soveltamista saman kohdan toisessa virkkeessä tarkoi-     tiansen ja Rijksdienst voor Arbeidsvoorziening ennakkoratkai-
      tetuissa tapauksissa – kaikkiin siirtoihin, jotka käsittävät        sun sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella
      liikkeen tai yrityksen itsenäisen osan, joka muodostuu aineelli-    liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinhar-
      sista ja mahdollisesti aineettomista osatekijöistä, jotka yhdessä   joittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta
      muodostavat yrityksen tai osan yrityksestä, joka voi harjoittaa     1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71,
      itsenäistä taloudellista toimintaa. Siirrossa luovutuksensaajana    sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna
      olevan tarkoituksena on kuitenkin oltava näin siirretyn liikkeen    2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella N:o 118/97 (EYVL
      tai yrityksen osan toiminnan harjoittaminen eikä pelkästään         1997, L 28, s. 1), ja työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta
      kyseisen toiminnan lopettaminen ja mahdollinen varaston             yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvos-
      myyminen.                                                           ton asetuksen (ETY) N:o 1612/68 (EYVL L 257, s. 2) tulkinnas-
                                                                          ta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                          nossa: tuomarit C. W. A. Timmermans, joka hoitaa viidennen
2)    Kun jäsenvaltio on käyttänyt direktiivillä 95/7/EY muutetun
                                                                          jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä D. A. O. Edward ja A. La
      direktiivin 77/388/ETY 5 artiklan 8 kohdan ensimmäisessä
                                                                          Pergola (esittelevä tuomari), julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja:
      virkkeessä annettua mahdollisuuttaan katsoa, että arvonlisäve-
                                                                          R. Grass, on antanut 4.12.2003 tuomion, jonka tuomiolausel-
      rotuksessa tavaroiden luovutusta ei tapahdu, kun kyseessä on
                                                                          ma on seuraava:
      varallisuuskokonaisuuden siirto, kyseisen säännöksen vastaista
      on, että jäsenvaltio rajoittaa mainitun säännön, jonka mukaan
      kyseessä ei ole tavaroiden luovutus, soveltamisen pelkästään        1)    Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palve-
      sellaisiin varallisuuskokonaisuuden siirtoihin, joissa luovutuk-          lussuhteen ehtojen 28 a artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa
      sensaajalla on toimilupa sitä taloudellista toimintaa varten,             vahvistetaan yhteisön työttömyyskorvausjärjestelmän täydentä-
      jonka harjoittamisen tämä kokonaisuus mahdollistaa.                       vyys jäsenvaltioiden järjestelmiin nähden, ja tätä täydentävyyttä
                                                                                ei voida jättää ottamatta huomioon sovellettaessa jäsenvaltion
                                                                                työttömyyskorvausjärjestelmää ja erityisesti viimeksi mainitun
                                                                                järjestelmän mukaista päällekkäisyyden estävää säännöstä enti-
(1) EYVL C 44, 16.2.2002.                                                       seen väliaikaiseen toimihenkilöön, joka asuu mainitussa jäsen-
                                                                                valtiossa ja joka voi saada Euroopan yhteisöjen muuhun
                                                                                henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen nojalla
                                                                                maksettua työttömyyskorvausta.


title: Asia C-448/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van beroep te Brussel (Belgia) on esittänyt 19.8.2015 – Belgian valtio v. Comm.VA Wereldhave Belgium ym.

text:
               3.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 363/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van beroep te Brussel (Belgia) on esittänyt 19.8.2015 – Belgian valtio v. Comm.VA Wereldhave Belgium ym.
   (Asia C-448/15)
   (2015/C 363/29)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hof van beroep te Brussel

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Belgian valtio

      Vastapuolet: Comm.VA Wereldhave Belgium, NV Wereldhave International ja NV Wereldhave

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annettua neuvoston direktiiviä 90/435/ETY (1) tulkittava siten, että kyseinen direktiivi on esteenä kansalliselle säännökselle, jonka mukaan irtaimen omaisuuden tuotosta Belgiassa tehtävästä pidätyksestä ei vapauteta osinkoja, jotka belgialainen tytäryhtiö jakaa Alankomaissa sijaitsevalle emoyhtiölle, joka täyttää vähimmäisosuutta ja sen omistuksen kestoa koskevan edellytyksen, koska alankomaalainen emoyhtiö on verotuksellinen sijoitusyritys, jonka on jaettava voittonsa kokonaisuudessaan osakkailleen ja johon tällä edellytyksellä voidaan soveltaa yhteisöverotuksessa nollaverokantaa?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 49 artiklaa (aiempi 43 artikla) ja 63 artiklaa (aiempi 56 artikla) (sellaisena kuin se on voimassa Lissabonin sopimuksella tehdystä sanamuodon ja määräysten numeroinnin muutoksesta lähtien) tulkittava siten, että kyseiset määräykset ovat esteenä kansalliselle säännökselle, jonka mukaan irtaimen omaisuuden tuotosta Belgiassa tehtävästä pidätyksestä ei vapauteta osinkoja, jotka belgialainen tytäryhtiö jakaa Alankomaissa sijaitsevalle emoyhtiölle, joka täyttää vähimmäisosuutta ja sen omistuksen kestoa koskevan edellytyksen, koska alankomaalainen emoyhtiö on verotuksellinen sijoitusyritys, jonka on jaettava voittonsa kokonaisuudessaan osakkailleen ja johon tällä edellytyksellä voidaan soveltaa yhteisöverotuksessa nollaverokantaa?

      (1)  EYVL L 225, s. 6.


title: Asia T-541/13: Kanne 9.10.2013 — Abertis Telecom ja Retevisión I v. komissio

text:
               30.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 352/22

         Kanne 9.10.2013 — Abertis Telecom ja Retevisión I v. komissio
   (Asia T-541/13)
   2013/C 352/41
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Abertis Telecom SA (Barcelona, Espanja) ja Retevisión I (Barcelona) (edustajat: asianajajat L. Cases Pallarés, J. Buendía Sierra, N. Ruiz García, A. Lamadrid de Pablo, M. Muñoz de Juan ja M. Reverter Baquer)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riitautetun päätöksen ja etenkin sen 1 kohdan siltä osin kuin siinä todetaan, että kyseessä on sisämarkkinoille soveltumaton valtiontuki

               —

               kumoaa tämän johdosta päätöksen 3 ja 4 kohdassa vahvistetut tuen takaisinperimistä koskevat määräykset

               —

               kehottaa prosessinjohtotoimena komissiota toimittamaan ASTRAn antaman kuluselvityksen

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut asian käsittelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Asiasssa on riitautettu sama päätös kuin asiassa T-462/13, Comunidad Autónoma del País Vasco ja Itelazpi vastaan komissio.
   Kantajat ovat vedonneet kanteensa tueksi samoihin oikeudellisiin perusteisiin kuin edellä mainitussa asiassa.