title: Asia C-69/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 31.1.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2003/35/EY — Ympäristö — Yleisön osallistuminen tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien laatimiseen — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               29.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 31.1.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-69/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2003/35/EY - Ympäristö - Yleisön osallistuminen tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien laatimiseen - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2008/C 79/12)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: D. Recchia ja J.-B. Laignelot)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamies: I. M. Braguglia, avustajanaan asianajaja S. Fiorentino)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yleisön osallistumisesta tiettyjen ympäristöä koskevien suunnitelmien ja ohjelmien laatimiseen sekä neuvoston direktiivien 85/337/ETY ja 96/61/EY muuttamisesta yleisön osallistumisen sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeuden osalta 26.5.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/35/EY (EYVL L 156, s. 17) noudattamisen edellyttämien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten antamatta jättäminen asetetussa määräajassa
   Tuomiolauselma

               1)

               Italian tasavalta ei ole noudattanut yleisön osallistumisesta tiettyjen ympäristöä koskevien suunnitelmien ja ohjelmien laatimiseen sekä neuvoston direktiivien 85/337/ETY ja 96/61/EY muuttamisesta yleisön osallistumisen sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeuden osalta 26.5.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/35/EY 6 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut sen noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 82, 14.4.2007.


title: Asia T-208/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.7.2011 — Cree v. SMHV (TRUEWHITE) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin TRUEWHITE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdottomat hylkäysperusteet — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta — Kuvaileva tavaramerkki)

text:
               19.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 340/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.7.2011 — Cree v. SMHV (TRUEWHITE)
   (Asia T-208/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin TRUEWHITE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdottomat hylkäysperusteet - Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta - Kuvaileva tavaramerkki)
   2011/C 340/36
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Cree, Inc. (Durham, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja V. Schiller)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: aluksi S. Schäffner sittemmin G. Schneider)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SMHV:n toisen valituslautakunnan 17.2.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 985/2009-2), joka koskee hakemusta sanamerkin TRUEWHITE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi, nostettu kanne.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Cree, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 179, 3.7.2010.


title: Asia C-204/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 18.4.2013 — Finanzamt Saarlouis v. Heinz Malburg

text:
               22.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 18.4.2013 — Finanzamt Saarlouis v. Heinz Malburg
   (Asia C-204/13)
   2013/C 178/11
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Finanzamt Saarlouis

      Vastapuoli: Heinz Malburg

      Ennakkoratkaisukysymys

   Kun otetaan huomioon verotuksen neutraalisuuden periaate, onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) 4 artiklan 1 ja 2 kohtaa ja 17 artiklan 2 kohdan a alakohtaa tulkittava siten, että veroneuvontaa harjoittavan siviilioikeudellisen yhtiön yhtiömiehellä, joka hankkii kyseiseltä yhtiöltä osan asiakaskunnasta ainoastaan siinä tarkoituksessa, että hän voi luovuttaa kyseisen asiakaskunnan välittömästi tämän jälkeen vastikkeetta käyttöön liiketoimintaa varten vasta perustetulle veroneuvontaa harjoittavalle siviilioikeudelliselle yhtiölle, jonka pääosakas hän on, on oikeus vähentää asiakaskunnan hankintaan sisältyvä vero?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).


title: Asia T-82/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.7.2016 – Copernicus-Trademarks v. EUIPO – Maquet (LUCEO) (Euroopan unionin tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki LUCEO — Ehdoton hylkäysperuste — Vilpillinen mieli rekisteröintihakemusta jätettäessä — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               22.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 305/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.7.2016 – Copernicus-Trademarks v. EUIPO – Maquet (LUCEO)
   (Asia T-82/14) (1)

   ((Euroopan unionin tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki LUCEO - Ehdoton hylkäysperuste - Vilpillinen mieli rekisteröintihakemusta jätettäessä - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2016/C 305/37)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Copernicus-Trademarks Ltd (Borehamwood, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja F. Henkel)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamies: A. Schifko)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Maquet GmbH (Rastatt, Saksa) (edustaja: asianajaja N. Hebeis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 25.11.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 2292/2012-4), joka koskee Copernicus-Trademarksin ja Maquet’n välistä mitättömyysmenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Copernicus-Trademarks Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan sekä Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) että Maquet GmbH:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 112, 14.4.2014.


title: Asia T-306/00: Società Conserve Italia Soc. Coop. a.r.l:n 21.9.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
9.12.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 355/35
–     Komissio on rikkonut rakennerahastojen päämääristä ja              WorldCom Inc:n 27.9.2000 Euroopan yhteisöjen komis-
      tehokkuudesta ja niiden toiminnan yhteensovittamisesta                                siota vastaan nostama kanne
      keskenään sekä Euroopan investointipankin toiminnan ja
      muiden rahoitusvälineiden kanssa annetun asetuksen
      (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta 19 päivänä joulukuuta                                       (Asia T-310/00)
      1988 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4253/88 (1)
      24 artiklan 2 kohtaa. Tältä osin todetaan, että havaitut                                     (2000/C 355/75)
      epäselvyydet eivät liity hankkeen toteuttamiseen tai toi-
      minnan perustana oleviin edellytyksiin ja että kyseinen
      hanke on täysin toteutettu. Komissio ei miltään osin ole
      esittänyt vastalausetta, ja se on peruuttanut tuen, vaikka                             (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
      sen toimivallassa on ainoastaan keskeyttää tuen maksami-
      nen tai vähentää tukea.                                            WorldCom Inc., kotipaikka Mississippi (USA), on nostanut
                                                                         27.9.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
–     Suhteellisuusperiaatetta on loukattu.                              tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                         vastaan. Kantajan edustajina ovat K.P.E. Lasok, QC, Brian
                                                                         Hartnet ja Jean-Yves Art, Squire Sanders & Dempsey, Bryssel.
(1) EYVL L 374, 31.12.1988, s. 1.
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –     kumoaa asiassa COMP/M.1741 – MCI WorldCom/Sprint
                                                                               28.6.2000 tehdyn komission päätöksen C(2000) 1693
                                                                               lopullinen 1 artiklan ja
                                                                         –     velvoittaa komission korvaamaan kantajan oikeuden-
Società Conserve Italia Soc. Coop. a.r.l:n 21.9.2000 Euroo-                    käyntikulut.
     pan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                          (Asia T-306/00)                                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                          (2000/C 355/74)                                Komissio toteaa riidanalaisen päätöksen 1 artiklassa, että
                                                                         suunniteltu WorldComin ja Sprint Corporationin välinen
                                                                         yrityskeskittymä ei sovellu yhteismarkkinoille eikä ETA-sopi-
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                       muksen toimintaan.
Società Conserve Italia Soc. Coop. a.r.l., kotipaikka S. Lazzaro         Kantaja vaatii riidanalaisen päätöksen kumoamista seuraavilla
di Savena (Italia), on nostanut 21.9.2000 Euroopan yhteisöjen            perusteilla:
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat              –     Suunniteltu yrityskeskittymä ei kuulu yrityskeskittymien
asianajaja Marina Averani ja professorit asianajajat Andrea                    valvontaa koskevan asetuksen soveltamisalaan, sillä ase-
Pisaneschi ja Stefano Zunarelli, ja prosessiosoite Luxembur-                   tuksen soveltamista koskevat kynnysarvot eivät täyttyneet
gissa on asianajotoimisto Charles Turk, 13 B avenue Guillaume.                 riidanalaista päätöstä tehtäessä;
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               –     Komissiolla ei ollut toimivaltaa tehdä riidanalaista päätös-
                                                                               tä, sillä sopimuspuolet olivat vetäneet ilmoituksensa ja
                                                                               keskittymää koskevat parannusehdotuksensa pois ennen
–     kumoaa EY 230 artiklan toisen kohdan nojalla komission                   päätöksen tekemistä;
      11.7.2000 tekemän päätöksen K(2000) 1752
                                                                         –     Komissio määritteli relevantit palvelujen markkinat vir-
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                     heellisesti;
                                                                         –     Komissio oli väärässä todetessaan, että suunniteltu yritys-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            keskittymä johtaisi määräävään markkina-asemaan;
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat           –     Komissio teki useita menettelyvirheitä tutkiessaan ilmoi-
kuin asiassa T-305/00, Conserve Italia vastaan komissio.                       tettua yrityskeskittymää.


title: Asia C-95/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 17.3.2011 (Supremo Tribunal Administrativon (Portugali) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Strong Segurança SA v. Município de Sintra ja Securitas-Serviços e Tecnologia de Segurança (Julkiset palveluhankinnat — Direktiivi 2004/18/EY — 47 artiklan 2 kohta — Välitön oikeusvaikutus — Soveltaminen direktiivin liitteessä II B lueteltuihin palveluihin)

text:
               7.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 139/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 17.3.2011 (Supremo Tribunal Administrativon (Portugali) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Strong Segurança SA v. Município de Sintra ja Securitas-Serviços e Tecnologia de Segurança
   (Asia C-95/10) (1)

   (Julkiset palveluhankinnat - Direktiivi 2004/18/EY - 47 artiklan 2 kohta - Välitön oikeusvaikutus - Soveltaminen direktiivin liitteessä II B lueteltuihin palveluihin)
   2011/C 139/17
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supremo Tribunal Administrativo

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Strong Segurança SA

      Vastaajat: Município de Sintra, Securitas-Serviços e Tecnologia de Segurança

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Supremo Tribunal Administrativo — Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (EUVL L 134, s. 114) 21 ja 23 artiklan, 35 artiklan 4 kohdan, 47 artiklan 2 kohdan ja liitteen II B tulkinta — Tarjoajien taloudelliset ja rahoitusta koskevat voimavarat — Taloudellisen toimijan mahdollisuus vedota muiden yksiköiden voimavaroihin — Myöhässä täytäntöönpannun direktiivin välitön oikeusvaikutus

      Tuomiolauselma

   Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2004/18/EY ei aseteta jäsenvaltioille velvollisuutta soveltaa saman direktiivin 47 artiklan 2 kohtaa myös hankintasopimuksiin, joiden kohteena ovat direktiivin liitteessä II B luetellut palvelut. Kyseinen direktiivi ei kuitenkaan estä jäsenvaltioita säätämästä lainsäädännössään ja mahdollisesti hankintaviranomaista määräämästä hankintasopimusasiakirjoissa, että edellä mainittua säännöstä on sovellettava.

      (1)  EUVL C 113, 1.5.2010.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 9 päivänä lokakuuta 2001 asiassa C-108/99 (High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Divisionin (Divisional Court) esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Commissioners of Customs & Excise vastaan Cantor Fitzgerald International (Kuudes arvonlisäverodirektiivi – Kiinteän omaisuuden vuokraamisen vapauttaminen arvonlisäverosta – Käsite – Palvelusuoritus – Kolmas ottaa vastiketta vastaan vuokrasopimuksen nimiinsä)

text:
8.12.2001               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              C 348/1
                                                                     I
                                                              (Tiedonantoja)
                                                      TUOMIOISTUIN
                                                            TUOMIOISTUIN
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta
                                                                         – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymispe-
                                                                         ruste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston
                          (kuudes jaosto)
                                                                         direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B kohdan b alakohdassa ei
                                                                         vapauteta verosta palvelusuoritusta, jonka tekee henkilö, jolla ei ole
                    9 päivänä lokakuuta 2001                             oikeutta kiinteistöön, hyväksymällä vastiketta vastaan kiinteistön
                                                                         vuokrasopimuksen siirron edelliseltä vuokralaiselta itselleen.
asiassa C-108/99 (High Court of Justice (England & Wales),
Queen’s Bench Divisionin (Divisional Court) esittämä                     (1) EYVL C 188, 3.7.1999.
ennakkoratkaisupyyntö), Commissioners of Customs &
     Excise vastaan Cantor Fitzgerald International(1)
(Kuudes arvonlisäverodirektiivi – Kiinteän omaisuuden
vuokraamisen vapauttaminen arvonlisäverosta – Käsite –                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
Palvelusuoritus – Kolmas ottaa vastiketta vastaan vuokraso-
                        pimuksen nimiinsä)                                                          (viides jaosto)
                                                                                25 päivänä lokakuuta 2001
                         (2001/C 348/01)
                                                                         asiassa C-112/99 (Landgericht Düsseldorfin esittämän en-
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                      nakkoratkaisupyyntö), Toshiba Europe GmbH vastaan
                                                                                Katun Germany GmbH (1)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan           (Vertaileva mainonta – Varaosien ja käytössä kuluvien
        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)               tarvikkeiden myynti – Alkuperäisten varaosien ja käytössä
                                                                         kuluvien tarvikkeiden tuotenumeroiden mainitseminen myy-
                                                                         täessä muita kuin alkuperäisiä varaosia ja käytössä kuluvia
                                                                               tarvikkeita – Direktiivit 84/450/ETY ja 97/55/EY)
Asiassa C-108/99, jonka High Court of Justice (England &
Wales), Queen’s Bench Division (Divisional Court) (Yhdistynyt                                      (2001/C 348/02)
kuningaskunta) on saattanut EY:n perustamissopimuksen
177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen                              (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Commissioners of              (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
Customs & Excise vastaan Cantor Fitzgerald International                               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädän-
nön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestel-
mä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä touko-                 Asiassa C-112/99, jonka Landgericht Düsseldorf (Saksa) on
kuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin                       saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on
77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 13 artiklan B kohdan                       tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-
b alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes                 teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja                    reillä olevassa asiassa Toshiba Europe GmbH vastaan Katun
F. Macken sekä tuomarit N. Colneric (esittelevä tuomari),                Germany GmbH ennakkoratkaisun harhaanjohtavasta ja verta-
C. Gulmann, J.-P. Puissochet ja R. Schintgen, julkisasiamies:            ilevasta mainonnasta 10 päivänä syyskuuta 1984 annetun
A. Tizzano, kirjaaja: osastopäällikkö D. Louterman-Hubeau,               neuvoston direktiivin 84/450/ETY (EYVL L 250, s. 17) 2 artik-
on antanut 9.10.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on                    lan 2 a kohdan ja 3 a artiklan 1 kohdan c ja g alakohdan
seuraava:                                                                tulkinnasta, sellaisena kuin tämä direktiivi on muutettuna


title: Asia C-434/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Alba — Secția comercială și de contencios administrativ (Romania) on esittänyt 22.8.2011 — Corpul Național al Polițiștilor — Alban alueen poliisin tarkastusyksikköön kuuluvien jäsentensä edustajana v. Ministerul Administrației și Internelor (MAI), Inspectoratul General al Poliției Române (IGPR) ja Inspectoratul de Poliție al Județului Alba (IPJ)

text:
               12.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Alba — Secția comercială și de contencios administrativ (Romania) on esittänyt 22.8.2011 — Corpul Național al Polițiștilor — Alban alueen poliisin tarkastusyksikköön kuuluvien jäsentensä edustajana v. Ministerul Administrației și Internelor (MAI), Inspectoratul General al Poliției Române (IGPR) ja Inspectoratul de Poliție al Județului Alba (IPJ)
   (Asia C-434/11)
   2011/C 331/14
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Alba

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Corpul Național al Polițiștilor — Alban alueen poliisin tarkastusyksikköön kuuluvien jäsentensä edustajana

      Vastaajat: Ministerul Administrației și Internelor (MAI), Inspectoratul General al Poliției Române (IGPR) ja Inspectoratul de Poliție al Județului Alba (IPJ)

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklan 1 kohtaa, 20 artiklaa ja 21 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä Romanian valtion lailla nro 118/2010 ja lailla nro 285/2010 toteuttaman kaltaisille palkan alennuksille?


title: Asia C-247/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Varhoven administrativen sad (Bulgaria) on esittänyt 21.5.2012 — Meliha Veli Mustafa v. Direktor na fond ”Garantirani vzemania na rabotnitsite i sluzhitelnite” kam Natsionalnia osiguritelen institut

text:
               4.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Varhoven administrativen sad (Bulgaria) on esittänyt 21.5.2012 — Meliha Veli Mustafa v. Direktor na fond ”Garantirani vzemania na rabotnitsite i sluzhitelnite” kam Natsionalnia osiguritelen institut
   (Asia C-247/12)
   2012/C 235/14
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Varhoven administrativen sad

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Meliha Veli Mustafa

      Vastaaja: Direktor na fond ”Garantirani vzemania na rabotnitsite i sluzhitelnite” kam Natsionalnia osiguritelen institut

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 80/987/ETY (1) 2 artiklan 1 kohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2002/74/EY (2), tulkittava direktiivin 2002/74 johdanto-osan viidennen perustelukappaleen valossa siten, että siinä velvoitetaan jäsenvaltiot säätämään takeista työntekijöiden saatavien turvaamiseksi maksukyvyttömyysmenettelyssä tämän menettelyn jokaisessa vaiheessa maksukyvyttömäksi julistamiseen saakka eikä ainoastaan menettelyn aloittamisen yhteydessä?

               2)

               Onko kansallinen oikeussääntö ristiriidassa direktiivin 80/987 2 artiklan 1 kohdan kanssa, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2002/74, kun siinä säädetään siitä mahdollisuudesta, että takuulaitos maksaa työntekijöiden saatavat, vain silloin, kun kyseessä ovat työsuhteista maksettavaa palkkaa koskevat maksamattomat saatavat, jotka ovat syntyneet siihen mennessä, kun päätös maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamisesta on kirjattu rekisteriin, jos tällä päätöksellä ei lopeteta työnantajana olevan yhtiön toimintaa eikä tätä julisteta maksukyvyttömäksi?

               3)

               Jos edellisiin kysymyksiin vastataan myöntävästi: Onko direktiivin 80/987 2 artiklan 1 kohdalla, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2002/74, välitön vaikutus, ja voiko kansallinen tuomioistuin soveltaa sitä välittömästi?

               4)

               Jos edellisiin kysymyksiin vastataan myöntävästi: Mikäli kansallisessa oikeudessa ei ole sellaista konkreettista säännöstä, joka koskisi määräaikaa, jonka kuluessa voidaan vaatia, että takuulaitos maksaa työntekijöiden saatavat, jotka ovat syntyneet työantajan maksukyvyttömäksi julistavan (ja sen toiminnan lopettavan) päätöksen kirjaamispäivään mennessä, voidaanko tehokkuusperiaatteen mukaan soveltaa sellaista 30 päivän määräaikaa, joka on kansallisessa oikeudessa vahvistettu tämän oikeuden käyttämiselle muissa tapauksissa, jolloin määräajan alkamispäivänä pidetään päivää, jona maksukyvyttömäksi julistamista koskeva päätös kirjataan kaupparekisteriin?

      (1)  Työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20.10.1980 annettu neuvoston direktiivi 80/987/ETY (EYVL L 283, s. 23).

      (2)  Työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 80/987/ETY muuttamisesta 23.9.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/74/EY (EYVL L 270, s. 10).


title: Asia C-3/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 3.1.2017 – Sporting Odds Limited v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása

text:
               10.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 3.1.2017 – Sporting Odds Limited v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása
   (Asia C-3/17)
   (2017/C 112/25)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Sporting Odds Limited

      Vastapuoli: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (jäljempänä SEUT) 56 artiklaa, syrjintäkiellon periaatetta ja edellytystä, jonka mukaan jäsenvaltion on onnenpelitoimintaa rajoittaessaan toimittava johdonmukaisesti ja järjestelmällisesti ja jota koskevan lainsäädännön tavoitteeksi jäsenvaltio ilmoittaa peliriippuvuuden torjumisen ja kuluttajien suojelun, tulkittava siten, että niiden vastainen on internetissä ja muualla kuin internetissä järjestettävää urheilu- ja hevoskilpailuvedonlyöntiä koskeva jäsenvaltion monopoli, kun yksityiset palvelujen tarjoajat ovat valtion suorittamasta markkinoiden uudelleenjärjestelystä lähtien toimiluvan saatuaan voineet järjestää kyseisessä jäsenvaltiossa fyysisesti olemassa olevissa kasinoissa huomattavan riippuvuusvaaran aiheuttavia muita online- ja offline-onnenpelejä (kasinopelit, korttipelit, raha-automaatit, online-kasinopelit, online-korttipelit)?

               2)

               Onko SEUT 56 artiklaa, syrjintäkiellon periaatetta ja edellytystä, jonka mukaan jäsenvaltion on onnenpelitoimintaa rajoittaessaan toimittava johdonmukaisesti ja järjestelmällisesti, tulkittava siten, että kyseistä määräystä on rikottu eikä mainittua edellytystä ole noudatettu, jos voidaan osoittaa, että peliriippuvuuden torjuntaan ja kuluttajien suojeluun liittyvällä lain tavoitteella perustellusta markkinoiden uudelleenjärjestelystä todellisuudessa seuraa, että kasinoiden lukumäärä, kasinoilta vuosittain kannettavan rahapeliveron määrä, kasinoiden toimilupamaksuista saatavien tulojen arvioitu tuotto valtion budjettiin, pelaajien ostamien pelipolettien määrä ja raha-automaattien pelioikeuksiin käytetyt rahamäärät ovat jatkuvassa kasvussa valtion suorittamasta markkinoiden uudelleenjärjestelystä lähtien?

               3)

               Onko SEUT 56 artiklaa, syrjintäkiellon periaatetta ja edellytystä, jonka mukaan jäsenvaltion on onnenpelitoimintaa rajoittaessaan toimittava johdonmukaisesti ja järjestelmällisesti, tulkittava siten, että kyseistä määräystä on rikottu eikä mainittua edellytystä ole noudatettu, jos voidaan osoittaa, että valtion monopolin käyttöönotolla ja yksityisille palvelujen tarjoajille annetulla luvalla onnenpelien järjestämiseen eli toimenpiteillä, joita on perusteltu kyseisen lainsäädännön perustavoitteilla, joina ovat peliriippuvuuden torjunta ja kuluttajien suojelu, on myös valtion muiden budjettimenojen ja julkisten tehtävien rahoittamiseen liittyvä talouspoliittinen tavoite eli pelitoiminnasta saatujen nettotulojen lisääminen ja huomattavan suuren voiton saaminen kasinomarkkinoilla mahdollisimman lyhyessä ajassa?

               4)

               Onko SEUT 56 artiklaa, syrjintäkiellon periaatetta ja edellytystä, jonka mukaan jäsenvaltion on onnenpelitoimintaa rajoittaessaan toimittava johdonmukaisesti ja järjestelmällisesti, tulkittava siten, että kyseistä määräystä on rikottu eikä mainittua edellytystä ole noudatettu tai että palvelujen tarjoajia kohdellaan perusteettomasti eri tavoin, jos voidaan osoittaa, että jäsenvaltio perustelee tiettyjen sähköisten onnenpelien jäämistä tämän valtion monopolin alaisuuteen samalla pakottavalla syyllä, johon se vetoaa samaan aikaan kuin se asettaa saataville yhä enemmän toimilupia muiden onnenpelien järjestämistä varten?

               5)

               Onko SEUT 56 artiklaa ja syrjintäkiellon periaatetta tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että toimiluvan sähköisten kasinopelien järjestämiseen voivat saada yksinomaan sellaiset palvelujen tarjoajat, jotka harjoittavat toimintaansa Unkarissa fyysisesti olemassa olevissa kasinoissa (toimiluvalla), ja että sellaisille palvelujen tarjoajille, joilla ei ole Unkarissa fyysisesti olemassa olevaa kasinoa – mukaan lukien ne palvelujen tarjoajat, joilla on fyysinen kasino toisessa jäsenvaltiossa – ei myönnetä lupaa sähköisten kasinopelien järjestämiseen?

               6)

               Onko SEUT 56 artiklaa ja syrjintäkiellon periaatetta tulkittava siten, että ne ovat esteenä menettelylle, jossa joko julkaisemalla tarjouskilpailun toimilupien myöntämiseksi fyysisesti olemassa olevassa kasinossa harjoitettavalle toiminnalle tai sallimalla luotettavan onnenpeliyrittäjän esittää tarjouksen toimiluvan saamiseksi tällaiselle kasinolle jäsenvaltio varmistaa periaatteessa mahdollisuuden siihen, että kuka tahansa – myös toiseen jäsenvaltioon sijoittautunut – laissa asetetut edellytykset täyttävä palvelujen tarjoaja voi saada oikeuden harjoittaa tällaista kasinotoimintaa ja sen saatuaan luvan sähköiseen kasinotoimintaan, mutta jossa asianomainen jäsenvaltio ei aloita toimiluvan myöntämistä koskevaa julkista ja läpinäkyvää tarjouskilpailumenettelyä eikä palvelujen tarjoajalla käytännössä ole mahdollisuutta esittää tarjousta ja jossa jäsenvaltion viranomaiset tämän vuoksi toteavat kyseisen tarjoajan tarjonneen palveluja luvatta ja siis lainvastaisesti ja määräävät tälle hallinnolliseksi katsotun seuraamuksen?

               7)

               Onko SEUT 56 artiklaa, syrjintäkiellon periaatetta ja edellytystä, jonka mukaan lupajärjestelmän on oltava läpinäkyvä, objektiivinen ja julkinen, tulkittava siten, että ne ovat esteenä menettelylle, jossa jäsenvaltio ottaa käyttöön tiettyjä onnenpelipalveluja koskevien toimilupien myöntämiseen liittyvän tarjouskilpailujärjestelmän ja jossa toimiluvat myöntävä elin voi toimilupaa koskevan tarjouskilpailun aloittamisen sijasta tehdä toimilupasopimuksen myös luotettavien onnenpeliyritysten kanssa sen sijaan, että se pelkällä toimilupaa koskevan tarjouskilpailun julkaisemisella antaisi kaikille palvelujen tarjoajille mahdollisuuden ottaa samoilla edellytyksillä osaa kyseiseen kilpailuun?

               8)

               Jos seitsemänteen kysymykseen vastataan kieltävästi ja jos jäsenvaltio voi ottaa käyttöön useanlaisia menettelyjä saman toimiluvan saamiseksi, onko jäsenvaltion SEUT 56 artiklaa sovellettaessa taattava näiden menettelyjen vastaavuus kyseistä perusvapautta koskevien unionin oikeuden säännösten ja määräysten tehokkuuden varmistamiseksi, kun edellytys, jonka mukaan lupajärjestelmän on oltava läpinäkyvä, objektiivinen ja julkinen, sekä yhdenvertaisen kohtelun periaate otetaan huomioon?

               9)

               Vaikuttaako kysymyksiin 6–8 annettaviin vastauksiin se, ettei toimilupapäätöksestä voida kummassakaan tapauksessa valittaa tuomioistuimeen eikä siihen ole muutakaan tehokasta muutoksenhakukeinoa?

               10)

               Onko SEUT 56 artiklaa, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (jäljempänä SEU) 4 artiklan 3 kohdassa määrättyä vilpittömän yhteistyön periaatetta, jäsenvaltioiden institutionaalista ja menettelyllistä autonomiaa, kun niitä tarkastellaan perusoikeuskirjan 47 ja 48 artiklan valossa, ja niistä johtuvia vaatimuksia, joiden mukaan jokaisella on oltava oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja oikeus puolustautua, tulkittava siten, että pääasiaa käsittelevä kansallinen tuomioistuin voi unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmeneviä, unionin oikeudessa asetettuja edellytyksiä tutkiessaan ja kyseisen jäsenvaltion säätämien rajoitusten tarpeellisuutta ja oikeasuhteisuutta tarkastellessaan myös omasta aloitteestaan määrätä ja toimittaa tutkimuksen ja todistelumenettelyn silloinkin, kun jäsenvaltion kansallisissa prosessisäännöksissä ei anneta sille tällaista toimivaltaa?

               11)

               Onko SEUT 56 artiklaa, kun sitä tarkastellaan perusoikeuskirjan 47 ja 48 artiklan valossa ja ottaen huomioon niistä johtuvat vaatimukset, joiden mukaan jokaisella on oltava oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja oikeus puolustautua, tulkittava siten, ettei pääasiaa käsittelevä kansallinen tuomioistuin voi unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmeneviä, unionin oikeudessa asetettuja edellytyksiä tutkiessaan ja kyseisen jäsenvaltion säätämien rajoitusten tarpeellisuutta ja oikeasuhteisuutta tarkastellessaan asettaa todistustaakkaa rajoitusten kohteena olevalle palvelujen tarjoajalle, vaan kyseisen jäsenvaltion ja käytännössä riidanalaisen päätöksen tehneen viranomaisen on perusteltava ja näytettävä toteen se, että kyseessä oleva kansallinen lainsäädäntö soveltuu yhteen unionin oikeuden kanssa ja täyttää tarpeellisuutta ja oikeasuhteisuutta koskevat edellytykset, ja että tällaisen näytön puuttumisesta jo sellaisenaan seuraa, että kyseessä olevalla kansallisella lainsäädännöllä rikotaan unionin oikeutta?

               12)

               Onko SEUT 56 artiklaa, kun otetaan myös huomioon perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdassa määrätty oikeus hyvään hallintoon, perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan a alakohdassa määrätty oikeus tulla kuulluksi, perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan c alakohdassa määrätty perusteluvelvollisuus ja SEU 4 artiklan 3 kohdassa määrätty vilpittömän yhteistyön periaate sekä jäsenvaltion institutionaalista ja menettelyllistä autonomiaa koskeva periaate, tulkittava siten, etteivät nämä edellytykset täyty, jollei jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen kansallisen säännöksen perusteella ilmoita onnenpelejä tarjoavalle palvelujen tarjoajalle hallinnollisen seuraamusmenettelyn aloittamisesta ja jollei se hallinnollisen menettelyn myöhemmässä vaiheessa pyydä palvelujen tarjoajalta lausuntoa siitä, soveltuvatko jäsenvaltion säännökset yhteen unionin oikeuden kanssa, ja sitä hankkimatta määrää yksiasteisessa menettelyssä kansallisessa oikeudessa hallinnolliseksi katsotun seuraamuksen antamatta päätöksen perusteluissa yksityiskohtaista kuvausta kyseisestä yhteensoveltuvuudesta ja sitä tukevasta näytöstä?

               13)

               Täyttyvätkö SEUT 56 artiklassa, perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdassa ja 2 kohdan a ja c alakohdassa sekä 47 ja 48 artiklassa asetetut edellytykset sekä niistä johtuva vaatimus, jonka mukaan jokaisella on oltava oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja oikeus puolustautua, jos onnenpelejä järjestävällä palvelujen tarjoajalla on mahdollisuus riitauttaa kansallisen lainsäädännön yhteensoveltuvuus unionin oikeuden kanssa ensimmäistä kertaa yksinomaan kansallisessa tuomioistuimessa?

               14)

               Onko SEUT 56 artiklaa ja jäsenvaltion velvollisuutta oikeuttaa palvelujen tarjoamisen vapauden rajoittaminen tai esittää sille syyt tulkittava siten, ettei jäsenvaltio ole noudattanut kyseistä velvollisuutta, jos ajankohtana, jona kyseisestä rajoituksesta päätettiin, ei ollut olemassa rajoituksen yleisen järjestyksen mukaisuutta tukevaa merkityksellistä ja pätevää tutkimusta, eikä sitä edelleenkään ole?

               15)

               Kun määrättävissä olevan hallinnollisen seuraamusmaksun määrää koskeva lainsäädäntökehys, kyseisen seuraamusmaksun kohteena olevan toiminnan luonne ja erityisesti kyseisen toiminnan suhde yleiseen järjestykseen ja yleiseen turvallisuuteen sekä seuraamusmaksun repressiivinen tarkoitus otetaan huomioon, voidaanko perusoikeuskirjan 47 ja 48 artiklan perusteella katsoa, että kyseinen hallinnollinen seuraamusmaksu on ”rangaistuksenluonteinen”, ja vaikuttaako tämä seikka kysymyksiin 11–14 annettaviin vastauksiin?

               16)

               Onko SEUT 56 artiklaa tulkittava siten, että jos ennakkoratkaisua pyytävän tuomioistuimen on edeltäviin kysymyksiin annettujen vastausten perusteella vahvistettava kyseisten säännösten ja niiden soveltamisen lainvastaisuus, käsiteltävässä asiassa on todettava, että SEUT 56 artiklan kanssa yhteensoveltumattomien kansallisten säännösten perusteella määrätty seuraamus on sekin unionin oikeuden vastainen?


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, 7 päivänä lokakuuta 2004, asiassa C-153/01, Espanjan kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (EMOTR — Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen — Varainhoitovuodet 1996—1998 — Päätös 2001/137/EY)

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/1

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   7 päivänä lokakuuta 2004,
   asiassa C-153/01, Espanjan kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (EMOTR - Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen - Varainhoitovuodet 1996—1998 - Päätös 2001/137/EY)
   (2004/C 300/01)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asiassa C-153/01, jossa on kyse EY 230 artiklaan perustuvasta osittaista kumoamista koskevasta kanteesta, joka on nostettu 9.4.2001, Espanjan kuningaskunta (asiamiehenään S. Ortiz Vaamonde) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään S. Pardo Quintillán), yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans, sekä tuomarit C. Gulmann, J. N. Cunha Rodrigues, R. Schintgen ja F. Macken (esittelevä tuomari), julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass, on antanut 7.10.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 5 päivänä helmikuuta 2001 tehty komission päätös 2001/137/EY kumotaan niiltä osin, kun siinä sovelletaan Espanjan kuningaskuntaan rahoitusta koskevaa korjausta, jonka suuruus on 2 426 259 870 ESP ja joka edustaa korkoja, jotka olisi maksettava maitotuotteiden lisämaksujärjestelmässä.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan neljä viidesosaa oikeudenkäyntikuluista.

               4)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan yksi viidesosa oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EYVL C 186, 30.6.2001.


title: Asia T-592/15: Kanne 12.10.2015 – Novartis AG v. SMHV – SK Chemicals (laastari)

text:
               14.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 414/35

         Kanne 12.10.2015 – Novartis AG v. SMHV – SK Chemicals (laastari)
   (Asia T-592/15)
   (2015/C 414/46)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Novartis AG (Basel, Sveitsi) (edustaja: asianajaja M. Douglas)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: SK Chemicals GmbH (Eschborn, Saksa)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen malli: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki (laastari) –Yhteisön tavaramerkkinumero 11 293 362

      SMHV:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n viidennen valituslautakunnan 7.8.2015 asiassa R 2342/2014-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohtaa on rikottu.

               —

               SMHV:n valituslautakunta on loukannut oikeudenmukaista menettelyä koskevaa periaatetta.


title: Asia C-452/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Salzburg (Itävalta) on esittänyt 12.8.2013 — Germanwings GmbH v. Ronny Henning

text:
               9.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 325/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Salzburg (Itävalta) on esittänyt 12.8.2013 — Germanwings GmbH v. Ronny Henning
   (Asia C-452/13)
   2013/C 325/25
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landesgericht Salzburg

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Germanwings GmbH

      Vastapuoli: Ronny Henning

      Ennakkoratkaisukysymys

   Mikä seuraavista ajankohdista on merkityksellinen matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 (1) kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 2, 5 ja 7 artiklassa käytetyn käsitteen saapumisaika kannalta:

               a)

               ajankohta, jona lentokone saa kosketuksen kiitotiehen (”touchdown”)

               b)

               ajankohta, jona lentokone on saapunut seisontapaikkaansa ja pysäköintijarrut on kytketty päälle tai pyöräpukki on asetettu paikoilleen (pysähtymisaika, in-block)

               c)

               ajankohta, jona lentokoneen ovi avataan

               d)

               ajankohta, jonka osapuolet määrittelevät tahdon autonomian periaatteen mukaisesti.

      (1)  EYVL L 46, s. 1.


title: Asia T-433/14: Kanne 13.6.2014 – Superficies de Alimentación v. komissio

text:
               4.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 253/58

         Kanne 13.6.2014– Superficies de Alimentación v. komissio
   (Asia T-433/14)
   2014/C 253/79
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Superficies de Alimentación, SA (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja A. López Gómez)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen

               —

               toissijaisesti kumoamaan päätöksen siltä osin kuin siinä luokitellaan kaikki verotukselliset toimenpiteet, jotka sen mukaan muodostavat ”Espanjan tax lease -järjestelmän”, sisämarkkinoille soveltumattomaksi uudeksi valtiontueksi

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 1 ja 4 artiklan, jossa nimetään taloudellisten yhteenliittymien sijoittajayhtiöt näiden hypoteettisten tukien ainoiksi saajiksi ja siten puolestaan ainoiksi, joilla on velvollisuus palauttaa tuki

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 4 artiklan siltä osin kuin siinä määrätään oletettujen tukien takaisin perimisestä unionin oikeuden yleisten periaatteiden vastaisesti

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 4 artiklan kokonaan tai niin, että takaisin perimättä jättäminen rajoitetaan liiketoimien kannattavuuden mukaan, siltä osin kuin siinä lausutaan sijoittajien ja muiden toimijoiden välisten yksityisoikeudellisten sopimusten lainmukaisuudesta,

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-401/14, Duro Felguera SA v. komissio.


title: Asia C-434/04: Korkeimman oikeuden 6.10.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Jan-Erik Anders Ahokainen ja Mati Leppik vastaan virallinen syyttäjä

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/35

         Korkeimman oikeuden 6.10.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Jan-Erik Anders Ahokainen ja Mati Leppik vastaan virallinen syyttäjä
   (Asia C-434/04)
   (2004/C 300/66)
   Korkein oikeus on pyytänyt 6.10.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 11.10.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Jan-Erik Anders Ahokainen ja Mati Leppik vastaan virallinen syyttäjä ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:

               1)

               Onko perustamissopimuksen 28 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan denaturoimatonta yli 80-prosenttista etyylialkoholia (väkiviinaa) saa tuoda maahan vain se, joka on saanut tähän luvan?

               2)

               Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko lupajärjestelmää pidettävä perustamissopimuksen 30 artiklan nojalla sallittuna?


title: Asia T-373/05: Kanne  26.9.2005  — Italian tasavalta v. komissio

text:
               26.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/37

         Kanne 26.9.2005 — Italian tasavalta v. komissio
   (Asia T-373/05)
   (2005/C 296/74)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: valtionasiamies Paolo Gentili)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset
   20.7.2005 tehty komission päätös C(2005) 2756 on kumottava siltä osin kuin siinä määrätään, että Italian tasavallan osalta on sovellettava tupakan tukijärjestelmään kiinteämääräistä korjausta, jonka suuruus on 5 % vuosina 2001 ja 2002 ilmoitetuista menoista vuoden 2000 sadon osalta. Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Italian hallitus on riitauttanut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa 20.7.2005 tehdyn komission päätöksen C(2005) 2756, joka on annettu tiedoksi samana päivänä, siltä osin kuin siinä määrätään tupakan tukijärjestelmään sovellettavasta kiinteämääräisestä korjauksesta, jonka suuruus on 5 % vuosina 2001 ja 2002 ilmoitetuista menoista vuoden 2000 sadon osalta.
   Italian hallitus toteaa vaatimustensa tueksi seuraavaa:

               1.

               20.7.2005 tehdyn komission päätöksen C(2005) 2756 perustelujen puutteellisuus suhteessa perustamissopimuksen 253 artiklaan, sekä harkintavallan väärinkäyttö tosiseikkojen virheellisen arvioimisen vuoksi, kun kanteen kohteena olevassa päätöksessä määrätään tupakanvalmistamiseen markkinointivuodelle 2000 myönnetyn tuen kiinteämääräisestä korjauksesta, koska komissio ei ole esittänyt asianmukaista perustelua sille, että säännöksiä olisi rikottu, eikä tosiseikkoja, joiden perusteella korjaaminen saattaisi olla perusteltua;

               2.

               asetuksen N:o 1258/1999 (1) 7 artiklan 4 kohdan rikkominen ja virheellinen soveltaminen, koska päätöksestä, jolla määrätään tupakanvalmistamiseen markkinointivuodelle 2000 myönnetyn tuen kiinteämääräisestä korjauksesta, puuttuvat kyseisessä säännöksessä vaaditut perusteluja koskevat täsmennykset.

      (1)  Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1258/1999 (EYVL L 160, 26.6.1999, s. 103).


title: Euroopan parlamentin 25.1.1996 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne (Asia C-22/96)

text:
30.3.96              I FI 1                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 95/7
          mistä aiheutuu sekä jäsenvaltioita että yhteisön                 osastoon, ja 129 d artikla ( menettelyä koskeva artikla )
          toimielimiä velvoittavan syrjintäkiellon ja yhdenver            on ainoa asianmukainen oikeudellinen perusta . Toi
          taisen kohtelun velvoitteen kanssa yhteensoveltuma              saalta , vaikka neuvosto on tehnyt komission ehdotuk
          tonta hyötyä tai vastaavasti haittaa näille toimijoille .        seen muotoseikkoja ja terminologiaa koskevia muutok
          Tämä rikkomus on vieläkin vakavampi, koska Por                  sia, 129 d artiklan ensimmäisen kohdan soveltaminen
          tugalin kaapelitelevisio-operaattorien toimintaa                 on perusteltua useiden " suuntaviivoja " koskevien seik
          koskeva lainsäädäntö, joka on toimilupien osalta                 kojen vuoksi . Toisaalta päätökseen liittyy useita " yh
          vapaa, korostaa vapauttamisen merkitystä, kun kan               teentoimivuutta " ( aineellinen määräys 129 c artiklan
          sallisen yleisen verkon vähäisemmän kehityksen                    1 kohdan toinen luetelmakohta ) koskevia seikkoja ,
          vuoksi olisi sitä vastoin toivottavaa , että toimenpide          joiden perusteella jo sellaisenaan on aiheellista soveltaa
          tapahtuisi vaiheittaisesti ja hitaammin.                          129 d artiklan kolmatta kohtaa . Lopuksi, koska on
                                                                           selvästi kysymys yhteistä etua koskevista hankkeista,
— Harkintavallan väärinkäyttö : Direktiivin 95/5 l/EY                      yhteisöjen panosta koskevat määräykset sisältyvät
    tavoitteena ei ole edistää yhdenvertaisia mahdollisuuk                 129 c artiklan 1 kohdan kolmanteen luetelmakohtaan,
    sia lisääntyneeseen kilpailuun verkkojen vuokrauksen                   ja asianmukainen oikeudellinen perusta on myös tältä
                                                                           osin 129 d artiklan kolmas . kohta . Ottaen huomioon
    eikä tästä syystä myöskään vapautettujen televiestintä
    palvelujen osalta , vaan edistää infrastruktuurien peitel             perustamissopimukseen sisältyvät erityiset oikeudelliset
    tyä vapauttamista kokonaisuudessaan ja suosia sellaisia                perustat EY:n perustamissopimuksen 235 artikla ei
    kaapelitelevisio-operaattoreita , jotka toimivat jäsenval             missään tapauksessa voi tulla kysymykseen toissijaisena
    tioissa, joissa ei ole olemassa minkäänlaista kilpailua .              oikeudellisena perustana .
                                                                       — (Toissijaisesti ) riidanalaisen päätöksen 2 artiklan 2 koh
(M EYVL N:o L 256 , 26.10.1995 , s . 49
                                                                           dan osalta toimivallan puuttuminen, harkintavallan
                                                                           väärinkäyttö : riidanalaisen päätöksen tämän määräyk
                                                                            sen vuoksi päätöksen ulottuvuus jää tuntemattomaksi,
                                                                           neuvosto varaa siinä itselleen toimivallan ja sillä louka
                                                                           taan ab initio erityisesti Euroopan parlamentin oikeuk
                                                                            sia osallistua lainsäädäntömenettelyyn .
   Euroopan parlamentin 25.1.1996 Euroopan unionin                     (') Päätös 95/468/EY, julkaistu EYVL N:o L 269 , 11.11.1995 ,
                                                                           s . 23 .
                neuvostoa vastaan nostama kanne
                           Asia C-22/96 )
                            ( 96/C 95/ 10 )
Euroopan parlamentti on nostanut 25.1.1996 Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
neuvostoa vastaan . Parlamentin asiamiehinä ovat Johann
Schoo ja Jose Luis Rufas Quintana ja prosessiosoite                        Euroopan yhteisöjen komission 26.1.1996 Ranskan
                                                                                tasavaltaa vastaan nostama kanne
Luxemburgissa parlamentin pääsihteeristö , Bätiment Tour,
Kirchberg.                                                                                ( Asia C-23/96 )
                                                                                ( 96/C 95/ 11 )
Euroopan parlamentti vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 26.1.1996
— kumoaa yhteisön panoksesta hallintojen välisessä tele               Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan
    maattisessa tietojenvaihdossa ( HVT) yhteisössä 6 päi             tasavaltaa vastaan . Kantajan asiamiehet ovat Michel Nolin
    vänä marraskuuta 1995 tehdyn neuvoston päätöksen ( 1 )             ja Jean-Francis Pasquier ja prosessiosoite Luxemburgissa
    EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan nojalla ,                   c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
— kumoaa joka tapauksessa EY:n perustamissopimuksen                    Euroopan yhteisöjen komissio vaatii , että yhteisöjen
    173 artiklan nojalla tämän päätöksen 2 artiklan 2 koh             tuomioistuin
    dan ja
                                                                       — toteaa, että koska huolimatta määräajan päättymisestä
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku                         1.1.1992 Ranska ei ole antanut lääkevalmisteiden tut
    lut .                                                                   kimiseen liittyviä analyyttisiä , farmakologis-toksikolo
                                                                           gisia ja kliinisiä standardeja ja tutkimussuunnitelmia
                                                                            koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                         annetun neuvoston direktiivin 75/318/ETY ( l ) liitteen
                                                                            muuttamisesta annetun komission direktiivin 91 /507/
— Riidanalaisen päätöksen tarkoitusta ja sisältöä koskevat                  ETY ( 2 ) noudattamiseksi tarpeellisia lakeja, asetuksia ja
    määräykset sisältyvät EY:n perustamissopimuksen XII                     hallinnollisia määräyksiä, se on jättänyt täyttämättä sille


title: Asia C-442/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Saksa) on esittänyt 13.11.2009 — Karl Heinz Bablok, Stefan Egeter, Josef Stegmeier, Karlhans Müller ja Barbara Klimesch v. Freistaat Bayern — Muut osapuolet: Monsanto Technology Llc., Monsanto Agrar Deutschland GmbH ja Monsanto Europe S.A./N.V.

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/28

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Saksa) on esittänyt 13.11.2009 — Karl Heinz Bablok, Stefan Egeter, Josef Stegmeier, Karlhans Müller ja Barbara Klimesch v. Freistaat Bayern — Muut osapuolet: Monsanto Technology Llc., Monsanto Agrar Deutschland GmbH ja Monsanto Europe S.A./N.V.
   (Asia C-442/09)
   2010/C 24/51
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Karl Heinz Bablok, Stefan Egeter, Josef Stegmeier, Karlhans Müller ja Barbara Klimesch

      Vastapuoli: Freistaat Bayern

      Muut osapuolet: Monsanto Technology Llc., Monsanto Agrar Deutschland GmbH ja Monsanto Europe S.A./N.V.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko muuntogeenisistä elintarvikkeista ja rehuista 22.9.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1829/2003 (1) 2 artiklan 5 kohdassa olevaa käsitettä ”muuntogeeninen organismi” eli ”GMO” tulkittava siten, että se kattaa myös muuntogeenisten kasvien (tässä muuntogeenisen maissin MON 819 siitepöly) aineksen, joka tosin sisältää muuntogeenistä DNA:ta ja muuntogeenistä proteiinia (tässä Bt-toksiini), mutta jolla ei ole (enää) sillä hetkellä, jona se on siirtynyt elintarvikkeeseen (tässä hunaja) tai tarkoitettu käytettäväksi elintarvikkeena tai lisäravintoaineena, konkreettista itsenäistä lisääntymiskykyä?

               2)

               Siinä tapauksessa, että ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:

                           a)

                           Onko sellaisten elintarvikkeiden, jotka ovat asetuksen (EY) N:o 1829/2003 2 artiklan 10 kohdassa tarkoitetulla tavalla ”muuntogeenisistä organismeista valmistettuja”, osalta riittävää, että elintarvike sisältää sellaista muuntogeenisten kasvien ainesta, jolla on aikaisemmin ollut konkreettinen itsenäinen lisääntymiskyky?

                           b)

                           Mikäli tähän vastataan myöntävästi:
                           Onko asetuksen (EY) N:o 1829/2003 2 artiklan 10 kohdassa ja 3 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettua käsitettä ”muuntogeenisistä organismeista valmistettu” tulkittava siten, ettei se edellytä GMO:n osalta minkäänlaista tietoista, tavoitteellista tuotantoprosessia, ja että se kattaa myös tahattoman ja sattumanvaraisen (aikaisemman) GMO:n siirtymisen elintarvikkeeseen (tässä hunaja tai siitepöly lisäravintoaineena)?

               3)

               Siinä tapauksessa, että ensimmäiseen tai toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
               Onko asetuksen (EY) N:o 1829/2003 3 artiklan 1 kohtaa ja 4 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että kaikenlainen luonnossa tavanomaisesti käsillä olevan muuntogeenisen aineksen siirtyminen eläinperäiseen elintarvikkeeseen kuten hunajaan aiheuttaa kyseistä ainesta koskevan lupa- ja valvontavelvollisuuden, vai voidaanko muutoin voimassa olevia raja-arvoja ottaa vastaavasti huomioon (esim. asetuksen 12 artiklan 2 kohta)?

      (1)  EUVL L 268, s. 1.


title: Yhdistetyt asiat C-379/08 ja C-380/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 9.3.2010 (Tribunale Amministrativo Regionale della Sicilian (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Raffinerie Mediterranee SpA (ERG) (C-379/08), Polimeri Europa SpA ja Syndial SpA v. Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero della Salute, Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Infrastrutture, Ministero dei Trasporti, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Interno, Regione Siciliana, Assessorato Regionale Territorio ed Ambiente (Sicilia), Assessorato Regionale Industria (Sicilia), Prefettura di Siracusa, Istituto Superiore di Sanità, Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Vice Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Agenzia Protezione Ambiente e Servizi Tecnici (APAT), Agenzia Regionale Protezione Ambiente (ARPA Sicilia), Istituto Centrale Ricerca Scientifica e Tecnologica Applicata al Mare, Subcommissario per la Bonifica dei Siti Contaminati, Provincia Regionale di Siracusa, Consorzio ASI Sicilia Orientale Zona Sud, Comune di Siracusa, Comune d’Augusta, Comune di Melilli, Comune di Priolo Gargallo, Azienda Unità Sanitaria Locale N8, Sviluppo Italia Aree Produttive SPA ja Invitalia (Agenzia nazionale per l’attrazione degli investimenti e lo sviluppo d’impresa SpA), aikaisemmin Sviluppo Italia SpA sekä ENI SpA (C-380/08) v. Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico, Ministero della Salute, Regione siciliana, Istituto superiore di Sanità, Agenzia per la Protezione dell’Ambiente e per i Servizi tecnici ja Commissario delegato per l’Emergenza rifiuti e la Tutela delle Acque (Saastuttaja maksaa -periaate — Direktiivi 2004/35/EY — Ympäristövastuu — Ajallinen sovellettavuus — Pilaantuminen, joka on alkanut ennen direktiivin täytäntöönpanon määräpäivää ja jatkunut sen jälkeen — Korjaavat toimenpiteet — Velvollisuus kuulla asianomaisia yrityksiä — Liite II)

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 9.3.2010 (Tribunale Amministrativo Regionale della Sicilian (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Raffinerie Mediterranee SpA (ERG) (C-379/08), Polimeri Europa SpA ja Syndial SpA v. Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero della Salute, Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Infrastrutture, Ministero dei Trasporti, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Interno, Regione Siciliana, Assessorato Regionale Territorio ed Ambiente (Sicilia), Assessorato Regionale Industria (Sicilia), Prefettura di Siracusa, Istituto Superiore di Sanità, Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Vice Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Agenzia Protezione Ambiente e Servizi Tecnici (APAT), Agenzia Regionale Protezione Ambiente (ARPA Sicilia), Istituto Centrale Ricerca Scientifica e Tecnologica Applicata al Mare, Subcommissario per la Bonifica dei Siti Contaminati, Provincia Regionale di Siracusa, Consorzio ASI Sicilia Orientale Zona Sud, Comune di Siracusa, Comune d’Augusta, Comune di Melilli, Comune di Priolo Gargallo, Azienda Unità Sanitaria Locale N8, Sviluppo Italia Aree Produttive SPA ja Invitalia (Agenzia nazionale per l’attrazione degli investimenti e lo sviluppo d’impresa SpA), aikaisemmin Sviluppo Italia SpA sekä ENI SpA (C-380/08) v. Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico, Ministero della Salute, Regione siciliana, Istituto superiore di Sanità, Agenzia per la Protezione dell’Ambiente e per i Servizi tecnici ja Commissario delegato per l’Emergenza rifiuti e la Tutela delle Acque
   (Yhdistetyt asiat C-379/08 ja C-380/08) (1)

   (Saastuttaja maksaa -periaate - Direktiivi 2004/35/EY - Ympäristövastuu - Ajallinen sovellettavuus - Pilaantuminen, joka on alkanut ennen direktiivin täytäntöönpanon määräpäivää ja jatkunut sen jälkeen - Korjaavat toimenpiteet - Velvollisuus kuulla asianomaisia yrityksiä - Liite II)
   2010/C 113/13
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale della Sicilia

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Raffinerie Mediterranee SpA (ERG), Polimeri Europa SpA, Syndial SpA (C-379/08) ja ENI SpA (C-380/08)

      Vastaajat: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero della Salute, Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Infrastrutture, Ministero dei Trasporti, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Interno, Regione Siciliana, Assessorato Regionale Territorio ed Ambiente (Sisilia), Assessorato Regionale Industria (Sisilia), Prefettura di Siracusa, Istituto Superiore di Sanità, Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sisilia), Vice Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sisilia), Agenzia Protezione Ambiente e Servizi Tecnici (APAT), Agenzia Regionale Protezione Ambiente (ARPA Sisilia), Istituto Centrale Ricerca Scientifica e Tecnologica Applicata al Mare, Subcommissario per la Bonifica dei Siti Contaminati, Provincia Regionale di Siracusa, Consorzio ASI Sicilia Orientale Zona Sud, Comune di Siracusa, Comune d’Augusta, Comune di Melilli, Comune di Priolo Gargallo, Azienda Unità Sanitaria Locale N8, Sviluppo Italia Aree Produttive SPA ja Invitalia (Agenzia nazionale per l’attrazione degli investimenti e lo sviluppo d’impresa SpA), aiemmin Sviluppo Italia SpA

      Muut osapuolet: ENI Divisione Exploration and Production SpA, ENI SpA, Edison SPA (C-379/08) ja Invitalia (Agenzia nazionale per l’attrazione degli investimenti e lo sviluppo d’impresa) SpA, aikaisemmin Sviluppo Italia SpA (C-380/08)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia — Ympäristövastuusta ympäristövahinkojen ehkäisemisen ja korjaamisen osalta 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/35/EY (EUVL L 143, s. 56) 7 artiklan ja liitteen II tulkinta — Korjaavat toimenpiteet — Ympäristötoimenpiteet — Kansallinen lainsäädäntö, jonka nojalla viranomaiset arvioimatta aluekohtaisia olosuhteita voivat velvoittaa toteuttamaan sellaisia ympäristötoimenpiteitä, jotka ovat asianmukaisen kontradiktorisen kuulemisen perusteella valittuihin, jo hyväksyttyihin ja jo toteutettuihin tai toteutusvaiheessa oleviin ympäristötoimenpiteisiin nähden muita ja ylimääräisiä ympäristötoimenpiteitä — Priolon kansallisesti merkittävä alue

      Tuomiolauselma

               1)

               Ympäristövastuusta ympäristövahinkojen ehkäisemisen ja korjaamisen osalta 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/35/EY 7 artiklaa ja 11 artiklan 4 kohtaa, luettuina yhdessä saman direktiivin liitteen II kanssa, on tulkittava siten, että toimivaltaisella viranomaisella on oikeus olennaisesti muuttaa ympäristövahinkojen korjaamista koskevia toimenpiteitä, joista oli päätetty kontradiktorisen menettelyn jälkeen yhteistyössä asianomaisten toiminnanharjoittajien kanssa ja jotka on jo toteutettu tai joiden toteuttaminen on aloitettu. Kuitenkin tällaista päätöstä tehtäessä

                           —

                           tämän viranomaisen on kuultava toiminnanharjoittajia, joilta edellytetään sellaisia toimenpiteitä, paitsi jos ympäristötilanteen vakavuus edellyttää toimivaltaisen viranomaisen ryhtyvän toimenpiteisiin välittömästi

                           —

                           tämän viranomaisen on myös pyydettävä erityisesti niitä henkilöitä, joiden maalla korjaavat toimenpiteet toteutetaan, toimittamaan huomautuksensa, ja otettava ne huomioon

                           —

                           tämän viranomaisen on otettava huomioon direktiivin 2004/35 liitteessä II olevassa 1.3.1 kohdassa tarkoitetut perusteet ja esitettävä päätöksessään syyt, joihin sen tekemä valinta perustuu, sekä tapauksen mukaan ne syyt, joiden vuoksi asian yksityiskohtainen tutkiminen näillä perusteilla ei ole ollut tarpeen tai mahdollista esimerkiksi ympäristötilanteen vakavuuden vuoksi.

               2)

               Direktiivi 2004/35 ei ole pääasian oikeudenkäynnissä kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa toimivaltainen viranomainen oikeutetaan asettamaan ehdoksi sille, että ympäristöä korjaaviin toimenpiteisiin velvoitetut toiminnanharjoittajat saavat käyttää maa-alueitaan, se, että toiminnanharjoittajat toteuttavat tämän viranomaisen määräämät toimenpiteet, siinäkin tapauksessa, etteivät nämä toimenpiteet koske kyseisiä maa-alueita sen vuoksi, että niille on jo aikaisemmin tehty kunnostustoimia tai ne eivät ole koskaan olleet pilaantuneita. Tällaisen toimenpiteen on kuitenkin oltava perusteltu siksi, että sillä pyritään estämään ympäristön tilan heikkeneminen siellä, missä ympäristöä korjaavia toimenpiteitä toteutetaan, tai siksi, että sillä ennalta varautumisen periaatteen mukaisesti pyritään ehkäisemään muiden ympäristövahinkojen aiheutuminen tai uusiutuminen kyseisten korjaavien toimenpiteiden kohteena olevaan koko rantaviivaan rajoittuvilla toiminnanharjoittajien maa-alueilla.

      (1)  EUVL C 301, 22.11.2008.


title: Asia T-380/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.3.2017 – Popescu v. Romania (Toimivallan selvä puuttuminen)

text:
               8.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 144/45

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.3.2017 – Popescu v. Romania
   (Asia T-380/16)
   ((Toimivallan selvä puuttuminen))
   (2017/C 144/62)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Asianosaiset

      Kantaja: Doina Popescu (Slatina, Romania) (edustaja: asianajaja M. Ispas)

      Vastaaja: Romania

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus yhtäältä tuomita useita Romanian kansallisia viranomaisia väitetyistä rikosoikeudellisista seikoista, ja toisaalta korvata kantajalle väitetysti aiheutunut vahinko

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Doina Popescu vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asia T-309/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.1.2014 — Klein v. komissio (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Lääkinnälliset laitteet — Direktiivin 93/42/ETY 8 ja 18 artikla — Komission toimimatta jättäminen markkinoille saattamista koskevan kieltopäätöksen tiedoksi antamisen jälkeen — Oikeussäännön, jolla annetaan yksityisille oikeuksia, riittävän ilmeinen rikkominen)

text:
               1.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 61/8

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.1.2014 — Klein v. komissio
   (Asia T-309/10) (1)

   (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Lääkinnälliset laitteet - Direktiivin 93/42/ETY 8 ja 18 artikla - Komission toimimatta jättäminen markkinoille saattamista koskevan kieltopäätöksen tiedoksi antamisen jälkeen - Oikeussäännön, jolla annetaan yksityisille oikeuksia, riittävän ilmeinen rikkominen)
   2014/C 61/12
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Christoph Klein (Groβgmain, Itävalta) (edustaja: asianajaja D. Schneider-Addae-Mensah)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Sipos ja G. von Rintelen, avustajanaan asianajaja C. Winkler)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: aluksi T. Henze ja N. Graf Vitzthum, sitten T. Henze ja J. Möller)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse SEUT 268 artiklaan ja SEUT 340 artiklan toiseen kohtaan perustuvasta vahingonkorvauskanteesta, jolla pyritään saamaan korvausta vahingosta, joka kantajalle on väitetysti aiheutunut siitä, ettei komissio noudattanut lääkinnällisistä laitteista 14.6.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/42/ETY (EYVL L 169, s. 1) 8 artiklan mukaisia velvoitteitaan.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Christoph Klein velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Euroopan komissiolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Saksan liittotasavalta velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 347, 26.11.2011.


title: Asia T-179/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 3.6.2009 — Komissio v. Burie Onderzoek en advies (Välityslauseke — RACE II-ohjelman ja yhteisön edun mukaisia telemaattisia sovellutuksia koskevan alan erityisohjelman yhteydessä tehdyt sopimukset — Maksettujen ennakkojen tietyn osan palauttaminen — Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivalta — Osittainen tutkimatta jättäminen — Hyvän hallinnon periaate — Vastakanne)

text:
               18.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 167/9

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 3.6.2009 — Komissio v. Burie Onderzoek en advies
   (Asia T-179/06) (1)

   (Välityslauseke - RACE II-ohjelman ja yhteisön edun mukaisia telemaattisia sovellutuksia koskevan alan erityisohjelman yhteydessä tehdyt sopimukset - Maksettujen ennakkojen tietyn osan palauttaminen - Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivalta - Osittainen tutkimatta jättäminen - Hyvän hallinnon periaate - Vastakanne)
   2009/C 167/19
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aluksi A. Weimar ja L. Escobar Guerrero, sittemmin W. Roels, avustajanaan W. Rupert)

      Vastaaja: Burie Onderzoek en Advies BV (Nijeholtpade, Alankomaat) (edustajat: asianajajat I. van den Berge ja A. Appelman)

      Oikeudenkäynnin kohde

   EY 238 artiklassa tarkoitetun välityslausekkeen nojalla nostettu kanne, jossa vaaditaan Burie Onderzoek en Advies BV:tä palauttamaan osa Euroopan yhteisöjen komission Euroopan kehittyneen televiestintätekniikan ja telemaattisten sovellutusten alan kahden rahoitussopimuksen täytäntöönpanemiseksi maksamista ennakoista sekä maksamaan viivästyskorkoja

      Tuomiolauselma

               1)

               Komission Barbara-sopimuksen (Broad Range of Community Based Telematics Applications in Rural Areas), viite ”Hanke R 2022”, perusteella maksamien ennakkojen palauttamista koskeva kanne jätetään tutkimatta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivallan selvän puuttumisen takia siltä osin kuin se on nostettu Burie Onderzoek en Advies BV:tä vastaan.

               2)

               Burie Onderzoek en Advies määrätään Telepromise-sopimuksen (Telematics to Provide for Missing Services), viite ”Hanke UR 1028” perusteella maksamaan komissiolle 109 535,62 euron suuruinen määrä päävelkana 31.8.2001 alkaen velan maksamiseen asti laskettavine Alankomaissa sovellettavine laillisine viivästyskorkoineen.

               3)

               Burie Onderzoek en Adviesin vastakanne hylätään.

               4)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 224, 16.9.2006.


title: Asia C-343/00: Euroopan yhteisöjen komission 18.9.2000 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
25.11.2000              FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 335/35
c)    Yhteistoimintavelvoitetta sekä oikeusvarmuuden ja hyvän             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      hallinnon periaatteita ei ole noudatettu.
                                                                          –     Oikeudellinen virhe: ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
d)    Luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen.
                                                                                tuin on ylittänyt harkintavaltansa rajat ja näin toimiessaan
                                                                                tulkinnut väärin ja tarpeettoman suppeasti henkilöstö-
                                                                                sääntöjen 17 artiklan 2 kohtaa. Se, että virkamies ei
(1) Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosas-              toimi ”johtotehtävissä”, ei ole ratkaisevaa, eikä sitä ole
    tosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä
    yhteisörahoituksen ulkopuolelle 5 päivänä heinäkuuta 2000 tehty
                                                                                myöskään asetettu edellytykseksi henkilöstösääntöjen
    komission päätös (EYVL L 180, 19.7.2000, s. 49).                            17 artiklan 2 kohdassa. Toimielimen on voitava valvoa
(2) Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä huhtikuuta            henkilöstönsä kannanottoja etenkin, jos ne poikkeavat
    1970 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 729/70 (EYVL L 94,                  tähän asti esitetyistä näkemyksistä ja jos virkamies ottaa
    28.4.1970, s. 13).                                                          kantaa aiheisiin, joissa komissio pyrkii tarkoituksella
(3) Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17 päivänä toukokuu-             noudattamaan ”puolueettomuuspolitiikkaa”. Valittajan
    ta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1258/1999 (EYVL                   mielestä on vaikea nähdä, miten ”asiantuntijoista” koostu-
    L 160, 26.6.1999, s. 103).                                                  valle yleisölle osoitettu kannanotto aiheuttaisi toimieli-
(4) Maatalouden metsitystoimenpiteitä koskevasta yhteisön tukijärjes-           melle vähemmän vahinkoa kuin muut kannanotot.
    telmästä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annettu neuvoston asetus
    (ETY) N:o 2080/92 (EYVL L 215, 30.7.1992, s. 96).
                                                                          –     Perustelun puuttuminen.
Euroopan yhteisöjen komission 15.9.2000 tekemä valitus
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuimen neljännen jaoston asiassa T-82/99, Michael Cwik
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 14.7.2000 anta-
                          masta tuomiosta                                 Euroopan yhteisöjen komission 18.9.2000 Ranskan tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
                         (Asia C-340/00 P)
                                                                                (Asia C-343/00)
                          (2000/C 335/60)
Euroopan yhteisöjen komissio on valittanut 15.9.2000 Euroo-                                         (2000/C 335/61)
pan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa
T-82/99, Michael Cwik vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,               Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 18.9.2000 Euroo-
14.7.2000 antamasta tuomiosta. Valittajan asiamiehenä on                  pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
oikeudellinen neuvonantaja J. Currall, avustajanaan asianajaja            vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön virka-
Denis Waelbroek, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o             mies Gérard Berscheid, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o
oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz,                 oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz,
Centre Wagner, Kirchberg.                                                 Centre Wagner, Kirchberg.
Valittaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                          tuin
–     ottaa valituksen tutkittavaksi ja toteaa sen perustelluksi
–     kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen nel-                 –     toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut rehuseos-
      jännen jaoston asiassa T-82/99, Michael Cwik vastaan                      ten pitämisestä kaupan annetun direktiivin 79/373/ETY
      Euroopan yhteisöjen komissio, 14.7.2000 antaman tuo-                      muuttamisesta 13 päivänä marraskuuta 1998 annetun
      mion                                                                      komission direktiivin 98/87/EY (1) 2 artiklan mukaisia
                                                                                velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyissä määräajoissa
                                                                                saattanut voimaan direktiivin 98/87/EY noudattamisen
–     hylkää kantajan kyseisessä asiassa nostaman kanteen tai
                                                                                edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä:
      toissijaisesti palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen
      tuomioistuimelle
                                                                          –     velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
–     velvoittaa kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                       tikulut.
 ---pagebreak--- C 335/36                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      25.11.2000
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            vähimmäispistemääräksi vahvistettiin 70 prosenttia pis-
                                                                               teistä, jättäen ottamatta huomioon työpaikka/kilpailuil-
                                                                               moituksen velvoittavuuden. Näin ollen se on tehnyt
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat saman-
                                                                               oikeudellisen virheen katsoessaan, että edellä mainittu
kaltaiset kuin asiassa C-335/00 (2); direktiivin 2 artiklassa
                                                                               viranomainen ei ollut tehnyt ilmeistä arviointivirhettä
täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 30.6.1999.
                                                                               eikä syyllistynyt harkintavallan väärinkäyttöön hylätes-
                                                                               sään valittajan työpaikkahakemuksen ja jättäessään katso-
(1) EYVL L 318, s. 43.                                                         matta, että riidanalaisen päätöksen perustelut ovat selvästi
(2) EYVL C ...                                                                 puutteelliset.
                                                                         –     Oikeudellinen virhe: ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                               tuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, ettei
                                                                               valitusta, jonka valittaja oli tehnyt sitä päätöstä vastaan,
                                                                               jolla hänen määräaikainen työsopimuksensa jätettiin uu-
                                                                               distamatta 30.6.1998 jälkeen, ollut tehty määräajassa.
                                                                               Kyseistä lopullista ja selkeää päätöstä ei ollut nimittäin
Michel Hendrickxin 18.9.2000 tekemä valitus Euroopan                           tehty 25.5.1998 päivätyllä Cedefopin johtajan kirjeellä,
yhteisöjen ensimäisen oikeusasteen tuomioistuimen vii-                         vaan 3.6.1998 päivätyllä kirjeellä, joka lähetettiin sen
dennen jaoston 13.7.2000 antamasta tuomiosta asiassa                           jälkeen kun valittajan oikeudellinen asema oli tutkittu
T-87/99, Michel Hendrickx vastaan Euroopan ammatilli-                          uudelleen esille tulleen uuden seikan, eli valintakomitean
               sen koulutuksen kehittämiskeskus                                puheenjohtajan kertomuksen, tultua ilmi.
                          (Asia C-344/00)
                          (2000/C 335/62)
Michel Hendrickx, on valittanut 18.9.2000 Euroopan yhteisö-
jen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimäisen oikeus-
asteen tuomioistuimen viidennen jaoston 13.7.2000 antamas-
ta tuomiosta asiassa T-87/99, Michel Hendrickx vastaan Euroo-            Fédération nationale d’agriculture biologique des régions
pan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus (Cedefop).                 de France’in (FNAB), Syndicat européen des transforma-
Valittajan edustajina ovat Jean-Noël Louis ja Véronique Peere, ja        teurs et distributeurs de produits de l’agriculture biolo-
prosessiosoite Luxemburgissa on Société de Gestion Fiduciaire            gique’in (SETRAB) ja Sàrl Est Distribution Biogamin
sàrl, 13, avenue du Bois.                                                19.9.2000 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
                                                                         sen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto)
                                                                         11.7.2000 antamasta määräyksestä asiassa T-268/99, Fédé-
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                           ration nationale d’agriculture biologique des régions de
                                                                         France (FNAB), Syndicat européen des transformateurs
–     kumoaa Cedefopin päätöksen, jolla se hylkäsi valittajan            et distributeurs de produits de l’agriculture biologique
      tekemän hallintoavustajan tointa koskevan työpaikkaha-             (SETRAB) ja Sàrl Est Distribution Biogam vastaan Euroo-
      kemuksen                                                                                pan unionin neuvosto
–     kumoaa Cedefopin päätöksen olla uusimatta kantajan
      määräaikaista työsopimusta 30.6.1998 jälkeen                                               (Asia C-345/00 P)
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan molemmissa oikeusas-
                                                                                (2000/C 335/63)
      teissa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Fédération nationale d’agriculture biologique des régions de
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      France (FNAB), Syndicat européen des transformateurs et
                                                                         distributeurs de produits de l’agriculture biologique (SETRAB)
–     Oikeudellinen virhe: ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-            ja Sàrl Est Distribution Biogam ovat valittaneet 19.9.2000
      tuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen
      sopimusten tekemiseen valtuutettu viranomainen ei ollut            ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto)
      tehnyt ilmeistä arviointivirhettä eikä syyllistynyt harkinta-      11.7.2000 antamasta määräyksestä asiassa T-268/99, Fédéra-
      vallan väärinkäyttöön hylätessään valittajan tekemän hal-          tion nationale d’agriculture biologique des régions de France
      lintoavustajan tointa koskevan työpaikkahakemuksen                 (FNAB), Syndicat européen des transformateurs et distributeurs
      sillä perusteella, että hän ei ” – – ole saanut vaadittua          de produits de l’agriculture biologique (SETRAB) ja Sàrl Est
      vähimmäispistemäärää”. Ensimmäisen oikeusasteen tuo-               Distribution Biogam vastaan Euroopan unionin neuvosto.
      mioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on               Valittajien edustajina ovat asianajaja Dirk Leermakers, Bryssel
      jättänyt tutkimatta valintakomitean työn lainmukaisuu-             ja Luxemburg, ja solicitor Catriona Hatton, prosessiosoite
      den ja erityisesti sen päätöksen lainmukaisuuden, jolla            Luxemburgissa, 5 place du Théâtre.


title: Asia C-403/06 P: Valitus, jonka Chafiq Ayadi on tehnyt 27.9.2006 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-253/02, Chafiq Ayadi v. Euroopan unionin neuvosto, 12.7.2006 antamasta tuomiosta

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/32

         Valitus, jonka Chafiq Ayadi on tehnyt 27.9.2006 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-253/02, Chafiq Ayadi v. Euroopan unionin neuvosto, 12.7.2006 antamasta tuomiosta
   (Asia C-403/06 P)
   (2006/C 294/56)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: Chafiq Ayadi (edustajat: solicitor H. Miller ja barrister S. Cox)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:

               —

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion kokonaan

               —

               toteaa, että neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2002 (1) 2 ja 4 artikla ja liite I ovat mitättömiä sikäli kuin ne koskevat valittajaa suoraan ja erikseen

               —

               velvoittaa neuvoston korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut, jotka ovat aiheutuneet tästä muutoksenhakumenettelystä ja menettelystä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se

               a)

               ei katsonut, että EY 308 artikla, yhdessä EY 60 artiklan ja EY 301 artiklan kanssa, ei antanut neuvostolle toimivaltaa tehdä riidanalaiset säännökset

               b)

               ei katsonut, että riidanalaisten säännösten tekemisellä loukattiin perustavanlaatuista toissijaisuusperiaatetta ja/tai EY 5 artiklan toista kohtaa

               c)

               ei katsonut, että riidanalaisten säännösten tekemisellä loukattiin olennaista menettelymääräystä eli määräystä, jonka mukaan neuvoston on todettava asianmukaiset syyt siihen, että yksittäiset jäsenvaltiot eivät voi päättää toimenpiteistä, jotka katsotaan tarpeellisiksi

               d)

               katsoi, että Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston (jäljempänä turvallisuusneuvosto) päätökset, joilla vedotaan Yhdistyneiden Kansakuntien jäsenmaihin, ovat jäsenvaltioita ja/tai yhteisöä sitovia

               e)

               katsoi, että yhteisön tuomioistuimet voivat kumota yhteisön toimen, jolla pannaan täytäntöön turvallisuusneuvoston päätös ainoastaan ius cogensin perusteella, eikä se katsonut, että se voi kumota tällaisen toimen Yhdistyneiden Kansakuntien oikeusjärjestyksessä tunnustettujen ihmisoikeuksien suojelemiseksi

               f)

               ei katsonut, että asetuksen 881/2002 riidanalaisilla osilla loukataan valittajan ihmisoikeuksia.

      (1)  Tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä sekä Afganistaniin suuntautuvan tiettyjen tavaroiden ja palvelujen viennin kieltämisestä, Afganistanin Talebania koskevien lentokiellon ja varojen sekä muiden taloudellisten resurssien jäädyttämisen laajentamisesta annetun neuvoston asetuksen 8EY) N:o 467/2001 kumoamisesta 27.5.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 881/2002
   (EYVL L 139, s. 9).


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 14 päivänä toukokuuta 1998, asiassa T-352/94, Mo och Domsjö AB vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu - EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta - Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta vastuuseen joutuminen - Relevantit tuotemarkkinat - Tietojen vaihto - Kieltomääräys - Sakko - Sakon suuruuden määrääminen - Perustelut - Lieventävät asianhaarat)

text:
4.7.98                  FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 C 209/37
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                                 YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                  14 päivänä toukokuuta 1998,                                        14 päivänä toukokuuta 1998,
asiassa T-352/94, Mo och Domsjö AB vastaan Euroopan                 asiassa T-165/95, Arnaldo Lucaccioni vastaan Euroopan
                     yhteisöjen komissio (1)                                             yhteisöjen komissio (1)
(Kilpailu Ð EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan                   (Henkilöstö Ð Vahingonkorvauskanne Ð Ammattitauti
1 kohta Ð Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toi-           Ð Vahinko Ð Henkilöstösääntöjen 73 artiklan nojalla
minnasta vastuuseen joutuminen Ð Relevantit tuotemark-              maksettavien summien ottaminen huomioon Ð Ammatti-
kinat Ð Tietojen vaihto Ð Kieltomääräys Ð Sakko Ð                             taudin toteavan menettelyn kesto Ð Virhe)
Sakon suuruuden määrääminen Ð Perustelut Ð Lieventä-
                         vät asianhaarat)                                                    (98/C 209/78)
                          (98/C 209/77)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Asiassa T-352/94, Mo och Domsjö AB, kotipaikka Örns-                Asiassa T-165/95, Arnaldo Lucaccioni, Euroopan yhteisö-
köldsvik (Ruotsi), edustajinaan solicitorit Antony Wood-            jen komission entinen virkamies, kotipaikka Pariisi, edus-
gate, Martin Smith ja Vincent Smith, Lontoo, prosessi-              tajinaan asianajajat Georges Vandersanden, Laure Levi ja
osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Arendt & Meder-               Olivier Eben, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa fidu-
nach, 8Ð10 rue Mathias Hardt, vastaan Euroopan                      ciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange, vastaan Euroo-
yhteisöjen komissio (asiamiehinään Richard Lyal ja Rose-            pan yhteisöjen komissio (asiamiehinä Julian Currall ja
mary Caudwell), jossa kantaja vaatii EY:n perustamissopi-           Jean-Luc Fagnart), jossa kantaja vaatii korvausta kärsi-
muksen 85 artiklan soveltamisesta 13 päivänä heinäkuuta             mästään aineellisesta ja aineettomasta vahingosta, jota on
1994 tehdyn komission päätöksen 94/601/EY (IV/C/                    aiheutunut hänen sairastumisestaan, sekä korkoa Euroo-
33.833 Ð Kartonki; EYVL L 243, 19.9.1994, s. 1)                     pan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösään-
kumoamista, Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-               töjen 73 artiklan nojalla maksettavalle summalle, ensim-
teen tuomioistuin (laajennettu kolmas jaosto), toimien              mäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien
kokoonpanossa: Presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit              kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Kalogeropoulos
C. P. BrieÈt, P. Lindh, A. Potocki ja J. D. Cooke, kirjaaja:        sekä tuomarit C. W. Bellamy ja J. Pirrung, kirjaaja: hallin-
hallintovirkamies J. Palacio GonzaÂlez, on antanut                  tovirkamies A. Mair, on antanut 14.5.1998 tuomion,
14.5.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                jonka tuomiolauselma on seuraava:
1) EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta
     13 päivänä heinäkuuta 1994 tehdyn komission päätök-            1) Kanne hylätään.
     sen 94/601/EY (IV/C/33.833 Ð Kartonki) 2 artiklan
     ensimmäinen, toinen, kolmas ja neljäs kohta kumotaan           2) Kumpikin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntiku-
     kantajan osalta, lukuun ottamatta seuraavia kappa-                  luistaan.
     leita:
     ºEdellä 1 artiklassa mainittujen yritysten on välittö-         (1) EYVL C 268, 14.10.1995.
     mästi lopetettava edellä mainitut rikkomiset, elleivät
     ne ole sitä jo tehneet. Niiden on kartonkialan toimin-
     nassaan vastedes oltava tekemättä sopimuksia ja nou-
     dattamatta yhdenmukaistettuja menettelytapoja, joilla
     voi olla sama tai samanlainen tarkoitus tai vaikutus,               YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
     mukaan luettuna kaikki sellainen kaupallisten tietojen                        TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
     vaihto                                                                          28 päivänä toukokuuta 1998,
     a) jonka avulla siihen osallistuvat voivat suoraan tai
                                                                    yhdistetyissä asioissa T-78/96 ja T-170/96, W. vastaan
          epäsuorasti saada tietoja muiden tuottajien tuotan-
                                                                                Euroopan yhteisöjen komissio (1)
          nosta, myynnistä, tilauskannoista, koneiden käyt-
          töasteista, myyntihinnoista, kustannuksista tai           (Henkilöstö Ð Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne
          markkinointisuunnitelmista.                               Ð Tutkittavaksi ottaminen Ð Asemapaikan siirto Ð Yksi-
                                                                    kön etu Ð Huolenpitovelvollisuus Ð Harkintavallan vää-
     Kaikkia sellaisia yleisten tietojen vaihtoa koskevia jär-
                                                                           rinkäyttö Ð Perustelut Ð Vastuu Ð Virkavirhe)
     jestelmiä, joihin ne ovat liittyneet, kuten Fides-järjes-
     telmää tai sen seuraajaa, on hallinnoitava siten, että                                  (98/C 209/79)
     sen ulkopuolelle on jätettävä tiedot, joista voidaan
     saada selville yksittäisten tuottajien toiminta.º
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
2) Muilta osin kanne hylätään.
3) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-                Yhdistetyissä asioissa T-78/96 ja T-170/96, W., Euroopan
     lut.                                                           yhteisöjen komission virkamies, kotipaikka Luxemburg,
                                                                    edustajinaan asianajajat Georges Vandersanden ja Laure
                                                                    Levi, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-
(1) EYVL C 392, 31.12.1994.
                                                                    misto Myson SARL, 30 rue de Cessange, vastaan Euroo-
                                                                    pan yhteisöjen komissio (asiamiehenä Julian Currall), jossa