title: Asia T-476/11 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 8.9.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-55/10, AS v. komissio, 28.6.2011 antamasta tuomiosta

text:
               29.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/24

         Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 8.9.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-55/10, AS v. komissio, 28.6.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia T-476/11 P)
   2011/C 319/52
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Curral ja B. Eggers)

      Muu osapuoli: AS (Bryssel, Belgia)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan virkamiestuomioistuimen asiassa F-55/10, [AS] vastaan komissio, 28.6.2011 antaman tuomion ja

               —

               päättämään oikeudenkäyntikuluista lain mukaisesti.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi komissio vetoaa neljään valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen siltä osin kuin virkamiestuomioistuin on tunnustanut intressin saada hakemuksen hylkäämisestä tehty päätös kumotuksi. Komissio väittää seuraavaa:

                           —

                           ensimmäinen osa: unionin oikeuden virheellinen soveltaminen jättämällä asiassa T-526/08 P, komissio vastaan Strack, 9.12.2010 annettu tuomio huomioon ottamatta siltä osin kuin virkamiestuomioistuin on katsonut asianosaisella olevan intressi vaatia edelleen hänen riidanalaisen viran osalta esittämänsä hakemuksen hylkäämisestä tehdyn päätöksen kumoamista siitä huolimatta, ettei hän ole vaatinut nimittämispäätöksen kumoamista, vaikka nämä kaksi päätöstä ovat erottamattomia;

                           —

                           toinen osa: tosiseikkojen oikeudellisessa luonnehdinnassa tehty virhe, koska virkamiestuomioistuin on tunnustanut oikeussuojan tarpeen abstraktisti tutkimatta konkreettisesti kaikkia seikkoja;

                           —

                           kolmas osa: kieltäytyminen virheellisesti ottamasta huomioon tiettyjä lääketieteellisiin asiakirjoihin perustuvia tietoja, jotka osoittavat, että kantajalla ei ollut oikeussuojan tarvetta esillä olevassa asiassa.

               2)

               Toinen valitusperuste, joka perustuu yhtäältä unionin oikeuden virheelliseen soveltamiseen tulkittaessa ja sovellettaessa valituksen ja kanteen vastaavuutta koskevaa sääntöä, koska virkamiestuomioistuin on viitannut asiassa F-45/07, Mandt vastaan parlamentti, 1.7.2010 annettuun virkamiestuomioistuimen tuomioon ja katsonut, että Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen rikkomista koskeva uusi kanneperuste voitiin ottaa tutkittavaksi siitä huolimatta, ettei sitä ollut esitetty valituksessa ja että se ”erosi huomattavasti” valituksessa esitetystä avointa virkaa koskevan ilmoituksen vastaiseen menettelyyn perustuvasta ainoasta oikeudellisesta perusteesta, ja toisaalta mainittujen henkilöstösääntöjen 91 artiklan 2 kohdan virheelliseen soveltamiseen, koska virkamiestuomioistuin on katsonut, että ”oikeusriidan peruste” oli määritelty asianmukaisesti ”sillä, että kantaja on riitauttanut riidanalaisen toimen sisäisen laillisuuden tai vaihtoehtoisesti riitauttanut sen ulkoisen laillisuuden”, minkä johdosta oikeudenkäyntiä edeltävällä menettelyllä ei ole mitään merkitystä eikä se palvele enää kyseisen menettelyn tarkoitusta, joka on edistää sovinnon tekemistä asianomaisen ja hänen nimittävän viranomaisensa välillä.

               3)

               Kolmas valitusperuste, joka perustuu virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 7 artiklan 1 kohdan virheelliseen soveltamiseen ja perustelujen puutteellisuuteen, koska virkamiestuomioistuin on tulkinnut mainittujen henkilöstösääntöjen 7 artiklan 1 kohtaa siten, että siinä myönnetään kaikille virkamiehille ehdoton oikeus päästä kaikkiin palkkaluokkansa virkoihin. Virkamiestuomioistuin on siten tulkinnut virheellisesti henkilöstösääntöjen 7 artiklan 1 kohdan sekä henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 10 artiklan ja komission yksikön edun osalta esittämien selitysten ulottuvuutta.

               4)

               Neljäs valitusperuste, joka perustuu unionin oikeuden virheelliseen soveltamiseen, koska virkamiestuomioistuin on myöntänyt 3 000 euron suuruisen summan korvaukseksi henkisestä kärsimyksestä vaikka virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 7 artiklan rikkomista koskevan kanneperusteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset eivät olleet täyttyneet ja se oli lisäksi myös perusteeton.


title: Asia T-1/00: Gustav Hölzlin, Günter Wiegertin, Firma Molkerei Wagenfeld Karl Niemann GmbH & Co. KG:n, Josef Brüninghoffin ja Ludger Nienhausin 5.1.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
4.3.2000                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 63/31
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Kantajat vaativat, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                         tuomioistuin
Kantajat ovat jo tehneet komissiolle kaksi hakemusta, jotta
komissio tutkisi uudelleen kieltäytymisensä myöntää kantajille           –   kumoaa neuvoston asetuksen (EY) N:o 1255/1999 sovelta-
                                                                             mista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä eläinten
oikeutta tutustua kuudennen arvonlisäverodirektiivin 29 artik-
lan nojalla perustetun arvonlisäveroasioiden neuvoa-antavan                  rehuksi tarkoitetun rasvattoman maidon ja rasvattoman
                                                                             maitojauheen tuen ja mainitun rasvattoman maitojauheen
komitean tiettyihin pöytäkirjoihin (1). Kantajat tekivät hallin-
                                                                             myynnin osalta 17 päivänä joulukuuta 1999 annetun
nollisen menettelyn kuluessa komission pääsihteerille uuden
hakemuksen asian uudelleen tutkimiseksi.                                     komission asetuksen (EY) N:o 2799/1999,
                                                                         –   velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kantajat väittävät käsiteltävänä olevassa asiassa, että koska
komissio ei antanut asianmukaista vastausta kuukauden ku-
luessa hakemuksen tekemisestä, oli katsottava, että se oli               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
hylännyt hakemuksen komission päätöksen 94/90/EHTY, ETY,
Euratom 2 artiklan 4 kohdan nojalla. Kyseinen hylkääminen                Komissio lopettaa täytäntöönpanoasetuksella eläinten juotto-
oli sellaisenaan laiton, koska se oli mainitun päätöksen 2 ar-           ruokintaan tarkoitetun rasvattoman maidon tuen. Kantajat
tiklan 2 kohdan vastainen ja lisäksi EY 253 artiklan vastainen           kasvattavat vasikoita tiloillaan, joilla on käytetty tähän asti
sen takia, että vaikka kyseessä on päätös, sitä ei ole perusteltu        juottoruokintaa tai meijerit ovat toimittaneet tiloille neste-
millään tavalla.                                                         mäistä maitoa. Kantajat katsovat, että kyseinen asetus koskee
                                                                         niitä erikseen ja konkreettisesti.
(1) Asia T-78/99, Elder ja Elder v. komissio, EYVL C 174, 19.6.99,       Kantajat vetoavat seuraaviin olennaisiin kanneperusteisiin:
    s. 1 ja asia T-178/99, Elder ja Elder v. komissio, EYVL C 281,
    1.10.99, s. 28.                                                      –   Komission toimivallan puute
                                                                             Komissio on ylittänyt tukien lopettamisella täytäntöönpa-
                                                                             notoimenpiteiden antamisen osalta sillä olevan toimi-
                                                                             vallan.
                                                                         –   Olennaisen menettelymääräyksen rikko-
                                                                             minen
Gustav Hölzlin, Günter Wiegertin, Firma Molkerei Wa-
genfeld Karl Niemann GmbH & Co. KG:n, Josef Brüning-                         Komissio ei perustellut säädöstä riittävästi.
hoffin ja Ludger Nienhausin 5.1.2000 Euroopan yhteisöjen
               komissiota vastaan nostama kanne                          –   Sopimuksen ja yleisten oikeusperiaat-
                                                                             teiden loukkaaminen
                            (Asia T-1/00)                                    Nesteenä olevan rasvattoman maidon ja rasvattoman mai-
                                                                             tojauheen, jolle edelleen voidaan maksaa tukea, välillä
                           (2000/C 63/62)                                    tehtyä eroa ei voida asiallisesti perustella ja sillä loukataan
                                                                             siksi yleisiä oikeusperiaatteita. Riitautettu asetus vaarantaa
                                                                             kantajien tilojen toiminnan jatkumisen, sillä tilat eivät
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                            pysty siirtymään rasvattomaan maitojauheeseen perustu-
                                                                             vaan eläinten ruokintaan. Asetuksella loukataan siten nii-
Gustav Hölzl, (Damme (SLT) ja neljä muuta kantajaa ovat                      den omaisuusoikeuksia. Tietylle taloudellisten toimijoiden
nostaneet 5.1.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-                   ryhmälle asetetulla suhteettomalla rasituksella loukataan
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-                   suhteellisuusperiaatetta ja luottamuksensuojanperiaatetta
siota vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajaja Dr. Ulrich               ja jätetään noudattamatta komission huolenpitovelvolli-
Schrömbges ja asianajaja Dr. Lothar Harings, asianajotoimisto                suutta koskevaa periaatetta. Lopuksi täytäntöönpa-
Graf von Westfalen Fritze & Modest, Hampuri (SLT), prosessio-                nosäännöksillä rikotaan perusasetusta (EY) N:o
soite Luxemburgissa on asianajotoimisto Arendt & Medernach,                  1255/1999, koska komissiolla ei ollut valtuutusta antaa
8-10, Rue Mathias Hardt, L-2010 Luxemburg.                                   edellä mainittuja täytäntöönpanosäännöksiä.


title: Asia T-337/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 4.6.2014 – Seatech International ym. v. neuvosto ja komissio

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/72

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 4.6.2014 – Seatech International ym. v. neuvosto ja komissio
   (Asia T-337/10) (1)

   2014/C 315/117
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 288, 23.10.2010.


title: Asia T-188/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 4.10.2006 — Freixenet v. SMHV (Hiotun mattamustan pullon muoto) (Yhteisön tavaramerkki — Hiotun mattamustan pullon muoto — Ehdottomat hylkäysperusteet — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta — Erottamiskyvyn puuttuminen — Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen — Asetuksen N:o 40/94 73 artikla)

text:
               18.11.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/31

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 4.10.2006 — Freixenet v. SMHV (Hiotun mattamustan pullon muoto)
   (Asia T-188/04) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hiotun mattamustan pullon muoto - Ehdottomat hylkäysperusteet - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Erottamiskyvyn puuttuminen - Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen - Asetuksen N:o 40/94 73 artikla)
   (2006/C 281/53)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Freixenet, SA (Sant Sadurní d'Anoia, Espanja) (edustajat: asianajajat F. de Visscher, E. Cornu, É. De Gryse ja D. Moreau)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: I. de Medrano Caballero)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 11.2.2004 tekemästä päätöksestä (asia R 104/2001-4), joka koskee hiotun mattamustan pullon muotoisen tavaramerkin rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi
   Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 11.2.2004 tekemä päätös (asia R 104/2001-4) kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 217, 28.8.2004.


title: Asia T-491/08 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.5.2010 — Bui Van v. komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Nimitys — Palkkaluokan määrittäminen — Hallintotoimen peruuttaminen — Luottamuksensuoja — Kohtuullinen aika — Oikeus tulla kuulluksi)

text:
               3.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/37

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.5.2010 — Bui Van v. komissio
   (Asia T-491/08 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Nimitys - Palkkaluokan määrittäminen - Hallintotoimen peruuttaminen - Luottamuksensuoja - Kohtuullinen aika - Oikeus tulla kuulluksi)
   2010/C 179/63
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Philippe Bui Van (Hettange-Grande, Ranska) (edustaja: asianajaja P. Nelissen Grade)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja G. Berscheid)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, jossa vaaditaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa F-51/07, Bui Van v. komissio, 11.9.2008 antaman tuomion (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) kumoamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa F-51/07, Bui Van v. komissio, 11.9.2008 antama tuomio kumotaan siltä osin kuin siinä myönnetään Philippe Bui Vanille 1 500 euron suuruinen vahingonkorvaus.

               2)

               Valitus ja vastavalituksen muut vaatimukset hylätään.

               3)

               Asia palautetaan virkamiestuomioistuimeen, jotta se ratkaisee vahingonkorvauskanteen.

               4)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 32, 7.2.2009.


title: Asia C-569/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Special Commissioners, Lontoo (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 24.12.2007 — HSBC Holdings plc ja Vidacos Nominees Ltd v. The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/27

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Special Commissioners, Lontoo (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 24.12.2007 — HSBC Holdings plc ja Vidacos Nominees Ltd v. The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   (Asia C-569/07)
   (2008/C 64/38)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Special Commissioners, Lontoo
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: HSBC Holdings plc ja Vidacos Nominees Ltd

      Vastaaja: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Kielletäänkö neuvoston direktiivin 69/335, (1) sellaisena kuin se on muutettuna 10.6.1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY, (2) 10 tai 11 artiklalla tai EY:n perustamissopimuksen 43, 49 tai 56 artiklalla tai jollakin muulla yhteisön oikeuden määräyksellä tai säännöksellä se, että jäsenvaltio (jäljempänä ensimmäinen jäsenvaltio) kantaa veroa osakkeiden luovuttamisesta tai liikkeeseen laskemisesta selvityspalveluun 1,5 prosentin verokannalla, jos tosiseikat ovat seuraavat:

               i)

               Yhtiö (jäljempänä yhtiö A), joka on sijoittautunut ensimmäiseen jäsenvaltioon, tarjoutuu ostamaan toisen yhtiön (yhtiö B), joka on sijoittautunut toiseen jäsenvaltioon (jäljempänä toinen jäsenvaltio), listatut ja kaupankäynnin kohteena olevat osakkeet yhtiön A sellaisia osakkeita vastaan, jotka lasketaan liikkeeseen arvopaperipörssissä toisessa jäsenvaltiossa.

               ii)

               Yhtiön B osakkeenomistajat voivat valita, ottavatko ne vastaan yhtiön A uudet osakkeet

                           a)

                           aineellisessa muodossa tai

                           b)

                           aineettomassa muodossa ensimmäisen jäsenvaltion selvitysjärjestelmän välityksellä taikka

                           c)

                           aineettomassa muodossa toisen jäsenvaltion selvityspalvelun välityksellä

               iii)

               Jäsenvaltion laissa säädetään tiivistettynä seuraavaa:

                           a)

                           Siinä tapauksessa, että osakekirjat lasketaan liikkeelle aineellisessa muodossa (tai aineettomassa muodossa jäsenvaltion aineettomien osakkeiden selvitysjärjestelmässä) veroa ei kanneta osakkeiden liikkeelle laskemisesta vaan jokaisesta sitä seuraavasta kaupasta, jolloin vero kannetaan 0,5 prosentin verokannalla kauppahinnasta.

                           b)

                           Luovutettaessa tai laskettaessa liikkeelle aineettomia osakkeita selvityspalvelun tarjoajalle kannetaan vero (jos osakkeet lasketaan liikkeelle) 1,5 prosentin verokannalla merkintähinnasta tai (jos osakkeet luovutetaan vastiketta vastaan) 1,5 prosentin verokannalla vastikkeen määrästä tai arvosta tai (muussa tapauksessa) 1,5 prosentin verokannalla osakkeiden arvosta, ja osakkeiden (tai osakkeita tai osakkeista määräämistä koskevista oikeuksien) luovutuksista selvityspalvelussa ei myöhemmin kanneta veroa.

                           c)

                           Selvityspalvelun tarjoaja voi, jos se saa toimivaltaisen veroviranomaisen luvan, valita järjestelyn, jossa veroa ei kanneta osakkeiden liikkeelle laskemisesta tai luovutuksesta sen selvitysjärjestelmään, vaan tämä vero kannetaan sen sijaan jokaisesta osakekaupasta selvitysjärjestelmässä 0,5 prosentin verokannalla vastikkeesta. Toimivaltainen veroviranomainen voi vaatia (ja tällä hetkellä vaatii) tällaisen valinnan hyväksymisen edellytyksenä sitä, että selvityspalvelun tarjoaja, joka haluaa tehdä tällaisen valinnan, tekee ja pitää yllä järjestelyjä (joita veroviranomainen pitää tyydyttävinä) veron kantamista varten selvityspalvelussa ja siihen liittyvän lainsäädännön noudattamista ja noudattamisen varmistamista varten.

               iv)

               Toisen jäsenvaltion arvopaperinpörssissä voimassa olevissa järjestelyissä edellytetään, että kaikki tässä toisessa jäsenvaltiossa liikkeeseen lasketut osakkeet on pidettävä aineettomassa muodossa yhdessä ainoassa selvityspalvelussa, joka on sijoittautunut toiseen jäsenvaltioon ja jonka harjoittaja ei ole tehnyt edellä kuvattua valintaa?

      (1)  Pääoman hankintaa koskevista välillisistä veroista 17.7.1969 annettu neuvoston direktiivi 69/335/ETY, EYVL L 249, s. 25.

      (2)  EYVL L 156, s. 23.


title: Asia C-436/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Mons (Belgia) on esittänyt 13.9.2010 — Belgian valtio — SPF Finances v. BLM SA

text:
               4.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Mons (Belgia) on esittänyt 13.9.2010 — Belgian valtio — SPF Finances v. BLM SA
   (Asia C-436/10)
   ()
   2010/C 328/22
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour d’appel de Mons

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Belgian valtio — SPF Finances

      Vastapuoli: BLM SA

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohtaa ja 13 artiklan B kohdan b alakohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa pidetään verosta vapautettuna palvelun suorituksena eli edellä mainitussa 13 artiklan B kohdan b alakohdassa tarkoitettuna kiinteän omaisuuden vuokrauksena sitä, että yrityksen johtaja ja hänen perheensä käyttävät yksityisiin tarpeisiinsa osaa rakennuksesta, jonka on rakentanut tai jota hallitsee kiinteistöön kohdistuvan esineoikeuden nojalla arvonlisäveroverovelvollinen oikeushenkilö, jos kyseisen kiinteän sijoitusomaisuuden johdosta on syntynyt oikeus vähentää hankintaan sisältynyt arvonlisävero?

      (1)  EYVL L 145, s. 1.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7 päivänä marraskuuta 2002 yhdistetyissä asioissa C-228/01 ja C-289/01 (tribunal de grande instance de Daxin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Jacques Bourrasse ja Jean-Marie Perchicot (Kuljetukset – Direktiivi 84/647/ETY – Ilman kuljettajaa vuokrattujen ajoneuvojen käyttäminen maanteiden tavaraliikenteessä – Vuokrattujen ajoneuvojen rekisteröinti – Yhteisön liikennelupa, jonka nojalla vuokrattuja ajoneuvoja käytetään liikenteessä – Asetus N:o 881/92 – Vuokrattujen ajoneuvojen piirturilevyjen hoito – Asetus N:o 3821/85)

text:
C 323/22                  FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          21.12.2002
sekä tuomarit D. A. O. Edward ja S. von Bahr, julkisasiamies:           jäävässä tilanteessa, jossa kolmas käyttää elinkeinotoiminnassa
F. G. Jacobs, kirjaaja: R. Grass, on antanut 7.11.2002 tuomion,         merkkiä, joka on sama kuin pätevästi rekisteröity tavaramerkki ja
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                       niitä samoja tavaroita tai palveluja varten, joita varten tavaramerkki
                                                                        on rekisteröity, tavaramerkin haltija saa pääasiassa kyseessä olevan
                                                                        tilanteen kaltaisessa tilanteessa kieltää tällaisen käytön tämän
1)     Valitus hylätään.                                                direktiivin 5 artiklan 1 kohdan a alakohdan perusteella. Tätä
                                                                        päätelmää ei aseta kyseenalaiseksi se, että tämä merkki ymmärretään
2)     Hirschfeldt velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.         tällaisen käytön yhteydessä osoitukseksi tavaramerkin haltijan kan-
                                                                        nattamisesta, uskollisuudesta sille tai kuulumisesta siihen.
( 1) EYVL C 200, 14.7.2001.
                                                                        (1 ) EYVL C 212, 28.7.2001.
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (toinen jaosto)
                  12 päivänä marraskuuta 2002
                                                                                7 päivänä marraskuuta 2002
asiassa C-206/01 (High Court of Justice (England & Wales),
Chancery Divisionin, esittämä ennakkoratkaisupyyntö),                   yhdistetyissä asioissa C-228/01 ja C-289/01 (tribunal de
     Arsenal Football Club plc vastaan Matthew Reed (1)                 grande instance de Daxin esittämä ennakkoratkaisupyyn-
                                                                               tö), Jacques Bourrasse ja Jean-Marie Perchicot ( 1)
(Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Tavaramer-
kit – Direktiivi 89/104/ETY – 5 artiklan 1 kohdan a alakohta            (Kuljetukset – Direktiivi 84/647/ETY – Ilman kuljettajaa
      – Tavaramerkin haltijan yksinoikeuden ulottuvuus)                 vuokrattujen ajoneuvojen käyttäminen maanteiden tavara-
                                                                        liikenteessä – Vuokrattujen ajoneuvojen rekisteröinti – Yhtei-
                                                                        sön liikennelupa, jonka nojalla vuokrattuja ajoneuvoja käy-
                           (2002/C 323/29)                              tetään liikenteessä – Asetus N:o 881/92 – Vuokrattujen
                                                                            ajoneuvojen piirturilevyjen hoito – Asetus N:o 3821/85)
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                                (2002/C 323/30)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                        (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-206/01, jonka High Court of Justice (England &
Wales), Chancery Division (Yhdistynyt kuningaskunta) on
saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa          Yhdistetyissä asioissa C-228/01 ja C-289/01, jotka cour d’appel
vireillä olevassa asiassa Arsenal Football Club plc ja Matthew          de Pau (C-228/01) ja tribunal de grande instance de Dax
Reed ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsää-              (C-289/01) (Ranska) ovat saattaneet EY 234 artiklan nojalla
dännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun                yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen näissä
ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (EYVL 1989,                kansallisissa tuomioistuimissa vireillä olevissa rikosoikeuden-
L 40, s. 1) 5 artiklan 1 kohdan a alakohdan tulkinnasta,                käynneissä, joissa vastaajina ovat Jacques Bourrasse (C-228/
yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti             01) ja Jean-Marie Perchicot (C-289/01), Union régionale
G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J.-P. Puisso-        syndicale des petits et moyens transporteurs du Sud-Ouestin
chet, M. Wathelet, C. W. A. Timmermans (esittelevä tuomari)             (Unostra Aquitaine) (C-228/01), Fédération générale des trans-
sekä tuomarit C. Gulmann, D. A. O. Edward, P. Jann, V. Skouris,         ports et de l’équipementin CFDT (FGTE-CFDT) (C-289/01), ja
F. Macken, N. Colneric ja S. von Bahr, julkisasiamies: D. Ruiz-         Inspection du travail des transports’in (C-228/01 ja C-289/
Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirkamies L. Hewlett,         01), osallistuessa asian käsittelyyn ja ennakkoratkaisun ilman
on antanut 12.11.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on                  kuljettajaa vuokrattujen ajoneuvojen käyttämisestä maanteiden
seuraava:                                                               tavaraliikenteessä 19 päivänä joulukuuta 1984 annetun neu-
                                                                        voston direktiivin 84/647/ETY (EYVL L 335, s. 72), sellaisena
                                                                        kuin se on 24.7.1990 annetulla neuvoston direktiivillä 90/
Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päi-        398/ETY (EYVL L 202, s. 46) muutettuna, 2 artiklan tulkinnas-
vänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin          ta, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpa-
89/104/ETY 6 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle              nossa: C. Gulmann, joka hoitaa toisen jaoston puheenjohtajan
 ---pagebreak--- 21.12.2002                FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 323/23
tehtäviä, sekä tuomarit V. Skouris ja N. Colneric (esittelevä                tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen julkisten ja yksityisten
tuomari), julkisasiamies: A. Tizzano, apulaiskirjaaja H. von                 hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direk-
Holstein, on antanut 7.1.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma                  tiivin 85/337/ETY (EYVL L 73, s. 5) muuttamisesta 3 päivänä
on seuraava:                                                                 maaliskuuta 1997 annetun neuvoston direktiivin 97/11/EY
                                                                             mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen
1)     Jäsenvaltion alueelle tai sen alueelta taikka yhden tai useamman      direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
       jäsenvaltion alueen kautta tapahtuvan maanteiden tavaraliiken-        hallinnollisia määräyksiä tai ilmoittanut niitä komissiolle,
       teen yhteisön markkinoille pääsystä 26 päivänä maaliskuuta            yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-
       1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 881/92 3                   nossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet sekä tuomarit
       ja 5 artiklassa ja tieliikenteen valvontalaitteista joulukuuta        R. Schintgen, C. Gulmann (esittelevä tuomari), V. Skouris ja
       20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston asetuksen                J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja:
       (ETY) N:o 3821/85 14 artiklassa, sekä sellaisena kuin tämä            hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 7.11.2002 tuo-
       asetus oli alkuperäisessä muodossaan että sellaisena kuin se on       mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
       24.9.1998 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2135/
       98 muutettuna, ei sallita sitä, että tiettyyn jäsenvaltioon           1)     Koska Ranskan tasavalta ei ole säädetyssä määräajassa antanut
       sijoittautunut maantiekuljetusyhtiö, joka vuokraa ajoneuvoja                 tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutus-
       ilman kuljettajaa johonkin toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneel-            ten arvioinnista annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY
       le maantiekuljetusyhtiölle, antaa vuokralle ottajan käyttää                  muuttamisesta 3 päivänä maaliskuuta 1997 annetun neuvos-
       omaa yhteisön liikennelupaansa, eikä sitä, että se säilyttää                 ton direktiivin 97/11/EY 1 artiklan 7 ja 11 alakohdan
       itsellään vuokralle annettujen ajoneuvojen piirturilevyjen                   noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
       hoidon.                                                                      määräyksiä, se ei ole noudattanut tämän direktiivin mukaisia
                                                                                velvoitteitaan.
2)     Ilman kuljettajaa vuokrattujen ajoneuvojen käyttämisestä
       maanteiden tavaraliikenteessä 19 päivänä joulukuuta 1984              2)     Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
       annetun neuvoston direktiivin 84/647/ETY, sellaisena kuin se                 kulut.
       on 24.7.1990 annetulla neuvoston direktiivillä 90/398/ETY
       muutettuna, 2 artiklan 1 alakohtaa on tulkittava siten,               (1 ) EYVL C 331, 24.11.2001.
       että ilman kuljettajaa vuokrattujen ajoneuvojen on oltava
       rekisteröityjä siinä jäsenvaltiossa, johon ajoneuvot vuokralle
       ottanut maantiekuljetusyritys on sijoittautunut, tämän kuiten-
       kaan estämättä tämän direktiivin 4 artiklan mahdollista
       soveltamista.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
( 1) EYVL C 227, 11.8.2001, EYVL C 275, 29.9.2001.
                                                                                (ensimmäinen jaosto)
                                                                                7 päivänä marraskuuta 2002
                                                                             asiassa C-352/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                        Espanjan kuningaskunta ( 1)
                            (kuudes jaosto)                                  (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
                                                                                vin 98/8/EY täytäntöönpanon laiminlyönti)
                    7 päivänä marraskuuta 2002
                                                                                (2002/C 323/32)
asiassa C-348/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                         Ranskan tasavalta ( 1)                                                    (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
(Jäsenyysvelvoitteiden laiminlyönti – Direktiivi 97/11/EY –                  (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövai-                                  tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
      kutusten arviointi – Puutteellinen täytäntöönpano)
                           (2002/C 323/31)                                   Asiassa C-352/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
                                                                             nään G. Valero Jordana) vastaan Espanjan kuningaskunta
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                          (asiamiehenään L. Fraguas Gadea), jossa kantaja vaatii yhteisö-
                                                                             jen tuomioistuinta toteamaan, että Espanjan kuningaskunta ei
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen             ole noudattanut biosidituotteiden markkinoille saattamisesta
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                       16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin
                                                                             ja neuvoston direktiivin 98/8/EY (EYVL L 123, s. 1) mukaisia
                                                                             velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin
Asiassa C-348/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-                   noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
nään G. zur Hausen ja J. Adda) vastaan Ranskan tasavalta                     määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle, yhteisö-
(asiamiehinään G. de Bergues, D. Colas ja C. Isidoro), jossa                 jen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjoh-
kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että Ranskan            taja M. Wathelet (esittelevä tuomari) sekä tuomarit P. Jann ja


title: Asia C-360/03: Euroopan yhteisöjen komission 19.8.2003 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 264/20                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                        1.11.2003
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    Tämä määräaika on päättynyt, eikä Itävallan tasavalta ole
                                                                       antanut edellytettyjä säädöksiä.
Itävallan tasavallan piti panna direktiivi 90/269/ETY täytän-
töön ennen liittymistään Euroopan unioniin 1.1.1995.                   (1) EYVL L 156, s. 14.
Määräaika on päättynyt, eikä Itävallan tasavalta ole antanut
tarvittavia säännöksiä.
(1) EYVL L 156, s. 9.
                                                                       Euroopan yhteisöjen komission 19.8.2003 Itävallan tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-360/03)
Euroopan yhteisöjen komission 19.8.2003 Itävallan tasa-                                          (2003/C 264/33)
                 valtaa vastaan nostama kanne
                          (Asia C-359/03)
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.8.2003 Euroo-
                                                                       pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
                          (2003/C 264/32)                              vastaan. Kantajan asiamiehet ovat Euroopan komission oikeu-
                                                                       dellisen yksikön jäsen Denis Martin ja komission oikeudelli-
                                                                       sessa yksikössä kansallisena asiantuntijana työskentelevä
                                                                       Horstpeter Kreppel, prosessiosoite Luxemburgissa.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.8.2003 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehet ovat Euroopan komission oikeu-            Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
dellisen yksikön jäsen Denis Martin ja komission oikeudelli-
sessa yksikössä toimiva kansallinen virkamies Horstpeter Krep-         1)    toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut ensim-
pel, prosessiosoite Luxemburgissa.                                           mäisen työperäisen altistumisen viiteraja-arvojen luette-
                                                                             lon laatimisesta työntekijöiden terveyden ja turvallisuu-
                                                                             den suojelemisesta työpaikalla esiintyviin kemiallisiin
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                 tekijöihin liittyviltä riskeiltä annetun neuvoston direktii-
                                                                             vin 98/24/EY täytääntöönpanemiseksi 8 päivänä kesä-
                                                                             kuuta 2000 annetun komission direktiivin 2000/39/
1.    toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut turvalli-
                                                                             EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
      suutta ja terveyttä varten näyttöpäätetyölle asetettavista
                                                                             kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
      vähimmäisvaatimuksista (viides direktiivin 89/391/ETY
                                                                             asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä eikä ainakaan il-
      16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (1)
                                                                             moittanut siitä komissiolle,
      29 päivänä toukokuuta 1990 annetun neuvoston direktii-
      vin 90/270/ETY 11 artiklan eikä EY 249 artiklan kolman-
      nen kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole              2)    velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
      antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä                   tikulut.
      lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se
      ei ainakaan ole ilmoittanut niistä komissiolle
2.    velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      tikulut.
                                                                       Direktiivin täytäntöönpanon määräaika päättyi 31.12.2001.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                       (1) EYVL 2000, L 142, s. 47.
Itävallan tasavallan oli pantava direktiivi 90/270/ETY täytän-
töön ennen liittymistään Euroopan unioniin 1.1.1995.


title: Asia C-619/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg (Saksa) on esittänyt 29.11.2016 – Sebastian W. Kreuziger v. Land Berlin

text:
               6.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg (Saksa) on esittänyt 29.11.2016 – Sebastian W. Kreuziger v. Land Berlin
   (Asia C-619/16)
   (2017/C 038/19)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Sebastian W. Kreuziger

      Vastapuoli: Land Berlin

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2003/88/EY (1) 7 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle tai käytännölle, jonka mukaan oikeutta rahalliseen korvaukseen työsuhteen päättyessä ei ole, jos työntekijä ei ole hakenut palkallisen vuosiloman myöntämistä, vaikka hänellä oli siihen mahdollisuus?

               2)

               Onko direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle tai käytännölle, jonka mukaan oikeus rahalliseen korvaukseen työsuhteen päättyessä edellyttää, että työntekijä ei tahdostaan riippumattomista syistä pystynyt käyttämään oikeuttaan palkalliseen vuosilomaan ennen työsuhteen päättymistä?

      (1)  Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/88/EY (EUVL 2003, L 299, s. 9).


title: Asia C-257/13: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 14.11.2013 (Tribunal des affaires de sécurité sociale des Bouches du Rhônen (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Anouthani Mlamali vastaan Caisse d’allocations familiales des Bouches-du-Rhône (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 94 artikla — Pääasian oikeusriitaan liittyviä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja ja syitä, joiden vuoksi vastaus ennakkoratkaisukysymykseen on tarpeen, koskevien riittävien täsmennysten puuttuminen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               7.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/11

         Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 14.11.2013 (Tribunal des affaires de sécurité sociale des Bouches du Rhônen (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Anouthani Mlamali vastaan Caisse d’allocations familiales des Bouches-du-Rhône
   (Asia C-257/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 94 artikla - Pääasian oikeusriitaan liittyviä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja ja syitä, joiden vuoksi vastaus ennakkoratkaisukysymykseen on tarpeen, koskevien riittävien täsmennysten puuttuminen - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
   2014/C 102/14
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal des affaires de sécurité sociale des Bouches du Rhône

      Asianosaiset

      Kantaja: Anouthani Mlamali

      Vastaaja: Caisse d’allocations familiales des Bouches-du-Rhône

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – Tribunal des affaires de sécurité sociale des Bouches du Rhône – Pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemasta 25.11.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/109/EY (EUVL L 16, s. 44) 11 artiklan tulkinta – Laillisesti maassa oleskeleva kolmannen maan kansalainen – Sellaisesta alaikäisestä lapsesta haettujen perhe-etuuksien epääminen, joka on itsekin kolmannen maan kansalainen – Perheenyhdistämistä koskevien säännösten kiertäminen – Hakemus on hylätty sillä perusteella, ettei kansallisen ulkomaalaisviranomaisen antamaa lääkärintodistusta ole toimitettu – Yhdenvertainen kohtelu

      Määräysosa

   Tribunal des affaires de sécurité sociale des Bouches-du-Rhônen (Ranska) 13.5.2013 tekemällään päätöksellä esittämän ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat selvästi.

      (1)  EUVL C 207, 20.7.2013.


title: Asia T-232/01: Territorio Histórico de Guipúzcoa – Excma. Diputación de Guipúzcoan ja Comunidad autónoma del País Vasco – Gobierno Vascon 25.9.2001 nostama kanne

text:
C 331/32                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    24.11.2001
Territorio Histórico de Guipúzcoa – Excma. Diputación                 Daniel Callebaut’n 26.9.2001 Euroopan yhteisöjen komis-
de Guipúzcoan ja Comunidad autónoma del Paı́s Vasco –                                    siota vastaan nostama kanne
        Gobierno Vascon 25.9.2001 nostama kanne
                                                                                (Asia T-233/01)
                          (Asia T-232/01)
                                                                                (2001/C 331/53)
                          (2001/C 331/52)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                   (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                         Daniel Callebaut, Mondorf-les-Bains (Luxemburg), on nostanut
Territorio Histórico de Guipúzcoa – Excma. Diputación de              26.9.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
Guipúzcoa ja Comunidad autónoma del Paı́s Vasco, kotipaikka            tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
Guipúzcoa (Espanja), ovat nostaneet 25.9.2001 Euroopan                  vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Jean-Noël Louis
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-                ja Véronique Peere, prosessiosoite Luxemburgissa.
teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edus-
tajana on asianajaja D. Ramón Falcón.
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                         mioistuin
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –     kumoaa komission päätöksen jättää kantaja ylentämättä
–     kumoaa esillä olevan kanteen kohteena olevan komission                   palkkaluokkaan B 2 vuoden 2000 urakierrossa, ja
      päätöksen kokonaisuudessaan ja toissijaisesti kumoaa sen
      3 artiklan
                                                                         –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Kantaja riitauttaa nimittävän viranomaisen päätöksen jättää
Kantajat riitauttavat 11.7.2001 tehdyn komission päätöksen,              hänet ylentämättä vuoden 2000 urakierrossa.
jossa yhteismarkkinoille soveltumattomana valtiontukena pi-
detään sellaisia verovähennyksiä, jotka perustuvat yhtiöverosta
4.7.1996 annetun Norma Foral 7/1996:n (Boletı́n Oficial de
Guipúzcoa 17.7.1996) 26 §:ään, jossa säädetään 99, 75, 50 ja            Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi
25 prosentin vähennyksestä kyseisen veron perusteesta neljän
ensimmäisen verovuoden aikana niille yrityksille, jotka aloitta-
vat yritystoimintansa Territorio Histórico de Guipúzcoassa             –     henkilöstösääntöjen 26 ja 45 artiklan rikkomiseen
lain voimaantulon jälkeen, mikäli maksettu pääoma on yli
20 miljoonaa pesetaa (120 202 euroa), investointeja on yli
80 miljoonaa pesetaa (430 810 euroa) ja luotuja työpaikkoja              –     puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen ja yhdenver-
yli kymmenen.                                                                  taista kohtelua, urasuuntautumista ja hyvää hallintoa
                                                                               koskevien periaatteiden loukkaamiseen, ja
Oikeudelliset perusteet, joihin kantajat vetoavat väitteidensä           –     ilmeisen virheelliseen arviointiin käsiteltävänä olevassa
tueksi, ovat samat kuin asiassa T-227/01.                                      asiassa.


               10.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/7

         EFTAn valvontaviranomaisen 9 päivänä heinäkuuta 2013 Islantia vastaan nostama kanne
   (Asia E-16/13)
   2013/C 294/07
   EFTAn valvontaviranomainen, rue Belliard 35, 1040 Bryssel, Belgium, asiamiehinään Markus Schneider ja Catherine Howdle, nosti 9 päivänä heinäkuuta 2013 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Islantia vastaan.
   EFTAn valvontaviranomainen on pyytänyt EFTAn tuomioistuinta

               1)

               julistamaan, että i) jättäessään hyväksymättä Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XIX olevassa 7b kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/122/EY, annettu 14 päivänä tammikuuta 2009, kuluttajien suojaamisesta aikaosuuksia, pitkäkestoisia lomatuotteita, jälleenmyyntiä ja vaihtoa koskeviin sopimuksiin liittyvien tiettyjen seikkojen osalta), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen pöytäkirjalla 1, täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet, Islanti on laiminlyönyt kyseisen säädöksen ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa;

               2)

               velvoittamaan Islannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Tämä EFTAn valvontaviranomaisen kanne koskee sitä, että Islanti ei ole noudattanut 11 päivään syyskuuta 2012 mennessä EFTAn valvontaviranomaisen 11 päivänä heinäkuuta 2012 antamaa perusteltua lausuntoa. Lausunto koskee sitä, että Islanti ei ole saattanut osaksi kansallista lainsäädäntöään ETA-sopimuksen liitteessä XIX olevassa 7b kohdassa tarkoitettua, kuluttajien suojaamisesta aikaosuuksia, pitkäkestoisia lomatuotteita, jälleenmyyntiä ja vaihtoa koskeviin sopimuksiin liittyvien tiettyjen seikkojen osalta 14 päivänä tammikuuta 2009 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2008/122/EY (säädös), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen pöytäkirjalla 1.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen toteaa, että sillä ei ole tietoja, jotka osoittaisivat, että säädös on pantu täysimääräisesti täytäntöön.


title: Asia T-584/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.2.2011 — Cantiere navale De Poli v. komissio (Valtiontuet — Laivanrakennusteollisuuden väliaikainen suojajärjestely — Italian viranomaisten suunnittelema komission ennalta hyväksymän tukijärjestelmän muutos — Päätös, jolla tukijärjestelmä todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi)

text:
               19.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/15

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.2.2011 — Cantiere navale De Poli v. komissio
   (Asia T-584/08) (1)

   (Valtiontuet - Laivanrakennusteollisuuden väliaikainen suojajärjestely - Italian viranomaisten suunnittelema komission ennalta hyväksymän tukijärjestelmän muutos - Päätös, jolla tukijärjestelmä todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi)
   2011/C 89/34
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Cantiere navale De Poli SpA (Venetsia, Italia) (edustajat: aluksi asianajaja A. Abate ja asianajaja R. Longanesi Cattani, sittemmin asianajaja A. Abate ja asianajaja A. Franchi)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Righini, C. Urraca Caviedes ja V. Di Bucci)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse valtiontuesta C-20/08 (ex N 62/08), jonka Italia aikoo myöntää muuttamalla laivanrakennusteollisuuden väliaikaisia suojajärjestelyjä koskevaa tukiohjelmaa N 59/04, 21.10.2008 tehtyä komission päätöstä 2010/38/EY (EUVL 2010, L 17, s. 50) koskevasta kumoamisvaatimuksesta

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Cantiere navale De Poli SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 55, 7.3.2009.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 12 päivänä joulukuuta 2002 asiassa C-273/00 (Bundespatentgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Ralf Sieckmann vastaan Deutsches Patent- und Markenamt (Tavaramerkit – Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Direktiivi 89/104/ETY – Direktiivin 2 artikla – Merkit, joista tavaramerkki voi muodostua – Merkit, jotka voidaan esittää graafisesti – Hajumerkit)

text:
25.1.2003                 FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                  C 19/3
          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                    12 päivänä joulukuuta 2002                                                           (kuudes jaosto)
asiassa C-273/00 (Bundespatentgerichtin esittämä ennak-                                           5 päivänä joulukuuta 2002
koratkaisupyyntö), Ralf Sieckmann vastaan Deutsches
                     Patent- und Markenamt (1)
                                                                             asiassa C-379/00 (VAT and Duties Tribunal, Londonin
                                                                             esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Overland Footwear Ltd
(Tavaramerkit – Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämi-                           vastaan Commissioners of Customs and Excise (1)
nen – Direktiivi 89/104/ETY – Direktiivin 2 artikla –
Merkit, joista tavaramerkki voi muodostua – Merkit, jotka
             voidaan esittää graafisesti – Hajumerkit)                       (Yhteisön tullikoodeksi – Maahan tuotujen tavaroiden tul-
                                                                             lausarvo – Tavaroiden hinta ja ostoprovisio – Koko määrästä
                                                                                maksetun tullin palauttaminen)
                            (2003/C 19/04)
                                                                                (2003/C 19/05)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-273/00, jonka Bundespatentgericht (Saksa) on saat-
tanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa               Asiassa C-379/00, jonka VAT and Duties Tribunal, London
vireillä olevassa asiassa Ralf Sieckmann ja Deutsches Patent-                (Yhdistynyt kuningaskunta) on saattanut EY 234 artiklan
und Markenamt, ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden tavara-                      nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen
merkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta                     tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/                       Overland Footwear Ltd ja Commissioners of Customs and
ETY (EYVL 1989 L 40, s. 1) 2 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen                Excise ennakkoratkaisun yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä
tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrí-                lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/
guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat M. Wathelet, R. Schint-              92 (EYVL L 302, s. 1) 29, 32, 33, 78 ja 236 artiklan
gen ja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit C. Gulmann,                         tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien
D. A. O. Edward, A. La Pergola, V. Skouris, F. Macken                        kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet sekä
(esittelevä tuomari), N. Colneric ja J. N. Cunha Rodrigues,                  tuomarit R. Schintgen, C. Gulmann (esittelevä tuomari),
julkisasiamies: D. Ruíz-Jarabo Colomer, kirjaaja: osastopäällik-             F. Macken ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: J. Mischo,
kö D. Louterman-Hubeau, on antanut 12.12.2002 tuomion,                       kirjaaja: johtava hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                            5.12.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
1)     Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä              1)     Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun
       21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston                     asetuksen (ETY) N:o 2913/92 29, 32 ja 33 artiklaa on
       direktiivin 89/104/ETY 2 artiklaa on tulkittava niin, että                   tulkittava siten, että ostoprovisiota, joka sisältyy ilmoitettuun
       merkki, jota sellaisenaan ei voida näköaistein havaita, voi                  tullausarvoon ja jota ei tuonti-ilmoituksessa ole erotettu tavaroi-
       muodostaa tavaramerkin sillä edellytyksellä, että se voidaan                 den myyntihinnasta, on pidettävä saman asetuksen 29 artik-
       esittää graafisesti erityisesti kuvioiden, viivojen tai kirjoitus-           lassa tarkoitetun kauppa-arvon osana ja näin ollen tullinalai-
       merkkien avulla niin, että esitys on selvä, täsmällinen, itsessään           sena.
       täydellinen, helposti saatavissa, ymmärrettävä, kestävä ja objek-
       tiivinen.                                                             2)     Tilanteessa, jossa tulliviranomaiset ovat suostuneet oikaisemaan
                                                                                tuonti-ilmoitusta ja tehneet asetuksen N:o 2913/92 78 artik-
2)     Hajumerkkien osalta graafisen esitettävyyden vaatimuksia ei                  lan 3 kohdassa tarkoitetun ”tilanteen korjaamiseksi tarvittavan”
       voida täyttää kemiallisella kaavalla, sanallisesti laaditulla                päätöksen ottaen huomioon sen, että ilmoitukset olivat epätäy-
       kuvauksella, hajunäytteen tallettamisella tai näiden keinojen                dellisiä tavaranhaltijan tahattoman virheen takia, näillä viran-
       yhdistelmällä.                                                               omaisilla ei ole lupaa perua tätä päätöstä.
( 1) EYVL C 259, 9.9.2000.                                                   (1 ) EYVL C 355, 9.12.2000.


title: Asia C-475/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Efeteio Athinon (Kreikka) on esittänyt 21.11.2006 — K. P. Marinopoulos Anonimos Etaireia Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïónton v. Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Biomihaniki Etaireia Farmakeftikon Proїonton

text:
               27.1.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 20/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Efeteio Athinon (Kreikka) on esittänyt 21.11.2006 — K. P. Marinopoulos Anonimos Etaireia Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïónton v. Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Biomihaniki Etaireia Farmakeftikon Proїonton
   (Asia C-475/06)
   (2007/C 20/10)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Efeteio Athinon
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: K. P. Marinopoulos Anonimos Etaireia Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïónton

      Vastaaja: Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Biomihaniki Etaireia Farmakeftikon Proїonton
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Merkitseekö se, että määräävässä asemassa oleva yritys kieltäytyy toimittamasta täysimääräisesti lääkealan tukkukauppiaiden sille tekemiä tilauksia aikomuksenaan rajoittaa tukkukauppiaiden vientitoimintaa ja sen kautta sitä vahinkoa, jota rinnakkaiskaupasta sille koituu, sellaisenaan EY 82 artiklassa tarkoitettua väärinkäyttöä? Onko edellä esitettyyn kysymykseen annettavan vastauksen kannalta merkitystä sillä, että rinnakkaiskauppa on erityisen kannattavaa tukkukauppiaille sen vuoksi, että hinnat ovat Euroopan unionin jäsenvaltioissa muotoutuneet valtion asiaan puuttumisen johdosta erilaisiksi, eli sillä, että lääkemarkkinoilla eivät vallitse pelkästään vapaan kilpailun lait vaan järjestelmä, joka suurelta osin määräytyy valtion toimenpiteiden nojalla? Onko viime kädessä kansallisen tuomioistuimen velvollisuutena soveltaa yhteisön kilpailusääntöjä samalla tavalla kilpailuun perustuvilla markkinoilla ja markkinoilla, joilla valtion toimenpiteet vääristävät kilpailua?

               2)

               Jos yhteisöjen tuomioistuin katsoo, että rinnakkaiskaupan rajoittaminen edellä esitetyistä syistä ei aina merkitse väärinkäyttöä, kun rinnakkaiskauppaa rajoittaa määräävässä asemassa oleva yritys, kuinka mahdollista väärinkäyttöä arvioidaan?

         Erityisesti kysytään seuraavaa:

               2.1)

               Onko asianmukaista käyttää perusteena prosenttiosuutta, jolla tavanomainen kotimainen kulutus ylitetään, ja/tai vahinkoa, joka määräävässä asemassa olevan yrityksen koko liikevaihdolle ja kokonaisvoitolle koituu? Mikäli näin on, kuinka määritetään tämän prosenttiosuuden suuruus ja vahingon suuruus — jälkimmäinen prosenttiosuutena liikevaihdosta ja kokonaisvoitosta — siten, että sitä suuremman ylityksen tai vahingon johdosta kyseistä käyttäytymistä pidetään väärinkäyttönä?

               2.2)

               Onko intressien vertaileminen asianmukainen lähestymistapa, ja mikäli näin on, mitkä ovat ne intressit, joita on vertailtava?
               Erityisesti kysytään,

                           a)

                           onko vastauksen kannalta merkitystä sillä, että loppukuluttajalle/potilaalle koituu vain vähän taloudellista hyötyä rinnakkaiskaupasta,

                           b)

                           otetaanko, ja jos otetaan, niin missä määrin, huomioon sairasvakuutuslaitosten intressi siihen, että markkinoilla on halvempia lääkkeitä?

               2.3)

               Mitä muita perusteita ja lähestymistapoja on asianmukaista käyttää nyt käsiteltävässä asiassa?


title: Asia C-518/07: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 9.3.2010 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 95/46/EY — Yksilöiden suojelu henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaa liikkuvuus — 28 artiklan 1 kohta — Kansalliset valvontaviranomaiset — Itsenäisyys — Näihin viranomaisiin kohdistettu hallinnollinen valvonta)

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 9.3.2010 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-518/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 95/46/EY - Yksilöiden suojelu henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaa liikkuvuus - 28 artiklan 1 kohta - Kansalliset valvontaviranomaiset - Itsenäisyys - Näihin viranomaisiin kohdistettu hallinnollinen valvonta)
   2010/C 113/04
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Docksey, C. Ladenburger ja H. Krämer)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: M. Lumma ja J. Möller)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Euroopan tietosuojavaltuutettu (asiamiehet: H. Hijmans ja A. Scirocco)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24.10.1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (EYVL L 281, s. 31) 28 artiklan 1 kohdan 2 alakohdan rikkominen — Jäsenvaltioiden velvollisuus varmistaa, että kansalliset valvontaviranomaiset, joiden tehtävänä on valvoa henkilötietojen käsittelyä, harjoittavat tehtäviään itsenäisesti — Henkilötietojen käsittelyn valvonnasta yksityisellä sektorilla vastaavien osavaltioiden valvontaviranomaisten alistaminen valtion valvontaan

      Tuomiolauselma

               1)

               Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24.10.1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY 28 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisia velvoitteitaan, kun se on asettanut valtion valvonnan alaiseksi valvontaviranomaiset, jotka ovat toimivaltaisia valvomaan muiden kuin julkisten elinten ja julkisoikeudellisten yritysten, jotka osallistuvat kilpailuun markkinoilla (öffentlich-rechtliche Wettbewerbsunternehmen), suorittamaa henkilötietojen käsittelyä eri osavaltioissa, ja pannut näin ollen virheellisesti täytäntöön vaatimuksen siitä, että näiden viranomaisten on hoidettava tehtäviään ”itsenäisesti”.

               2)

               Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan tietosuojavaltuutettu vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 37, 9.2.2008.


title: Asia T-79/16: Kanne 19.2.2016 – Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters ym. v. komissio

text:
               4.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/41

         Kanne 19.2.2016 – Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters ym. v. komissio
   (Asia T-79/16)
   (2016/C 118/48)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters (Hoenderloo, Alankomaat) ja 21 muuta kantajaa (edustajat: asianajajat H. Viaene, D. Gillet ja T. Ruys)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että kumoamiskanne voidaan ottaa tutkittavaksi

               —

               kumoamaan 2.9.2015 tehdyn komission päätöksen, joka koskee sääntöjenvastaiseksi väitettyä valtiontukea, joka liittyy luontoalueiden hankintaa varten myönnettävään tukeen tai käyttöön antamiseen vastikkeetta (tukitoimenpide SA.27301 (2015/NN) – Alankomaat), ja Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters -nimisen yhdistyksen valituksen implisiittisen hylkäämisen

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 108 artiklan 2 kohdassa vahvistettujen menettelyä koskevien oikeuksien loukkaamiseen. Kantajien mukaan komissio ei voinut alustavan tutkimisen päättyessä todeta riittävällä varmuudella tukitoimenpiteen olevan yhteensopiva, seuraavien seikkojen vuoksi:

                           —

                           alustavan vaiheen poikkeuksellisen pitkä kesto

                           —

                           osapuolten välinen runsas kirjeenvaihto alustavan tutkimisvaiheen kuluessa

                           —

                           päätöksessä hyväksytty tukitoimenpide korvattiin alustavassa tutkimisvaiheessa toisella tukitoimenpiteellä

                           —

                           komission hyväksymän uuden tukitoimenpiteen sisältö

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu taannehtivuuskiellon ja oikeusvarmuuden periaatteiden loukkaamiseen
               Komissio on loukannut taannehtivuuskiellon ja oikeusvarmuuden periaatteita soveltaessaan julkisesta palvelusta maksettavana korvauksena myönnettävää valtiontukea koskevia Euroopan unionin puitteita, (1) jotka tulivat voimaan 31.1.2012, tukijärjestelmään, jota ei ollut sovellettu vuoden 2011 jälkeen ja joka oli jo korvattu uudella, komission hyväksymällä järjestelmällä.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen ja perustelujen puuttumiseen unionin puitteita sovellettaessa

                           —

                           Komissio on tehnyt ilmeisiä arviointivirheitä soveltaessaan edellytystä, jonka mukaan on oltava velvoite yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tarjoamiseen, erityisesti tällaisen palvelun tarjoamista koskevan velvoitteen keston osalta. Lisäksi se on tehnyt ilmeisiä virheitä tutkiessaan korvauksen määrää, ja se on jättänyt huomiotta erillistä kirjanpitoa koskevan velvollisuuden.

                           —

                           Arvioidessaan, täyttyikö edellytys, jonka mukaan on oltava velvoite yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tarjoamiseen, komissio ei ole tutkinut riittävästi, onko alueiden siirtäminen vastikkeetta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tarjoamista koskeva velvoite. Komissio ei ole myöskään tutkinut takeita, joilla on tarkoitus välttyä liiallisilta korvauksilta siirrettäessä alueita vastikkeetta.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu SEUT 106 artiklan 2 kohdan rikkomiseen

                           —

                           Vastikkeettomat siirrot ja tuki alueiden hankintaa varten ovat ilmeisen tarpeettomia eivätkä ne ole asianmukainen keino luonnonsuojelua koskevan tavoitteen saavuttamiseksi.

                           —

                           Se, että tukitoimenpide voitiin myöntää vain 13 alueidenhoitojärjestölle, ei ole missään tapauksessa tarpeen eikä perusteltua luonnonsuojelua koskevan julkisen palveluvelvoitteen mahdollistamiseksi.

      (1)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan määräysten soveltamisesta tietyille yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tuottaville yrityksille korvauksena julkisista palveluista myönnettävään valtiontukeen 20.12.2011 annettu komission päätös (EUVL L 7, s. 3) ja komission tiedonanto – Julkisesta palvelusta maksettavana korvauksena myönnettävää valtiontukea koskevat Euroopan unionin puitteet (2011) (EUVL 2012, C 8, s. 15).


title: Asia C-13/05: Juzgado de lo Social n° 33 de Madridin 7.1.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Sonia Chacón Navas vastaan Eurest Colectividades SA

text:
               19.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/8

         Juzgado de lo Social no 33 de Madridin 7.1.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Sonia Chacón Navas vastaan Eurest Colectividades SA
   (Asia C-13/05)
   (2005/C 69/16)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Juzgado de lo Social no 33 de Madrid on pyytänyt 7.1.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 19.1.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Sonia Chacón Navas vastaan Eurest Colectividades SA seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Kun direktiivin 2000/78 (1) 1 artiklassa vahvistetaan yleiset puitteet vammaisuuteen perustuvan syrjinnän torjumiselle, kuuluuko sen suojaavaan soveltamisalaan työntekijä, joka on irtisanottu työstään yksinomaan sairauden vuoksi?

               2.

               Toissijaisesti, jos katsotaan, että sairaus ei kuulu direktiivillä 2000/78 säädettyyn vammaisuuteen perustuvalta syrjinnältä suojeltuun alaan ja ensimmäisen kysymykseen vastattaisiin näin ollen kieltävästi: voidaanko sairautta pitää sellaisena lisätunnusmerkkinä, jonka täyttyessä direktiivillä 2000/78 kielletään syrjintä?

      (1)  Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27 päivänä marraskuuta 2000 annettu neuvoston direktiivi. EYVL L 303, 2.12.2000, s. 16.


title: Asia C-346/12 P: Valitus, jonka DMK Deutsches Milchkontor GmbH (aiemmin Nordmilch AG) on tehnyt 19.7.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-546/10, Nordmilch AG v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) 22.5.2012 antamasta tuomiosta

text:
               22.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/26

         Valitus, jonka DMK Deutsches Milchkontor GmbH (aiemmin Nordmilch AG) on tehnyt 19.7.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-546/10, Nordmilch AG v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) 22.5.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-346/12 P)
   2012/C 287/51
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: DMK Deutsches Milchkontor GmbH (aiemmin Nordmilch AG) (edustaja: asianajaja W. Berlit)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ja Lactimilk, SA

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta

               —

               kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-546/10 22.5.2012 antaman tuomion tuomiolauselman 1 ja 2 kohdan

               —

               hyväksymään kokonaisuudessaan ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt vaatimukset

               —

               velvoittamaan Lactimilk, SA:n korvaamaan menettelyssä kokonaisuudessaan valittajalle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää, että unionin yleisen tuomioistuimen valituksenalainen tuomio on kumottava, koska kyseinen tuomioistuin virheellisesti katsoi, että valittajan hakema tavaramerkki oli samankaltainen kuin Lactimilk SA:n tavaramerkit ja että olemassa oli siten sekaannusvaara, mikä merkitsi sitä, että kyseinen tuomioistuin sovelsi virheellisesti asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa. Unionin yleinen tuomioistuin teki valittajan mukaan virheen, kun se ei vertaillut tosiasiallisesti kyseessä olevia merkkejä keskenään sellaisina kuin niitä oli haettu tai kun ne oli rekisteröity (eli isoin kirjaimin kirjoitettuina) vaan tutki sen sijaan sekaannusvaaraa eri tavalla kirjoitettujen merkkien perusteella. Valittaja katsoo, että näin toimiessaan unionin yleinen tuomioistuin vääristeli tosiseikkoja. Sen mukaan unionin yleinen tuomioistuin lisäksi virheellisesti oletti, että haetun tavaramerkin toinen tavu on painollinen, eikä ottanut huomioon sitä seikkaa, että haettu tavaramerkki on kirjoitettu isoin kirjaimin, minkä vuoksi — myös sen perusteella, miten espanjankielinen yleisö ymmärtää kyseisen merkin — paino ei voi olla ainoastaan kyseisen tavaramerkin toisella tavulla.


title: Asia T-449/16: Kanne 10.8.2016 – sheepworld v. EUIPO (Bester Opa)

text:
               3.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 364/25

      Kanne 10.8.2016 – sheepworld v. EUIPO (Bester Opa)
      (Asia T-449/16)
      (2016/C 364/26)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: sheepworld AG (Ursensollen, Saksa) (edustaja: asianajaja S. von Rüden)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”Bester Opa” – Rekisteröintihakemus nro 14 169 528

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 26.5.2016 asiassa R 92/2016-4 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut valitusmenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

         Kanneperusteet

                  —

                  Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia T-371/12: Kanne 20.8.2012 — American Express Marketing & Development v. SMHV (EUROPEAN IP ZONE)

text:
               20.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/14

         Kanne 20.8.2012 — American Express Marketing & Development v. SMHV (EUROPEAN IP ZONE)
   (Asia T-371/12)
   2012/C 319/26
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: American Express Marketing & Development Corp. (New York, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat V. Spitz, A. Gaul, T. Golda ja S. Kirschstein-Freund)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 12.6.2012 tekemä päätös asiassa R 1453/2011-2 on kumottava

               —

               toissijaisesti sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 12.6.2012 tekemää päätöstä asiassa R 1453/2011-2 on muutettava ja on katsottava, että valitus on perusteltu, ja

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan valitusmenettelystä aiheutuneet kulut sekä oikeudenkäyntikulut unionin yleisessä tuomioistuimessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki EUROPEAN IP ZONE luokkaan 42 kuuluvia palveluja varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 9488041

      Tutkijan päätös: Tavaramerkkihakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen.


title: Asia C-259/14 P: Valitus, jonka ADR Center Srl on tehnyt 23.5.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-110/14, ADR Center Srl v. Euroopan komissio, 23.3.2014 antamasta tuomiosta

text:
               9.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/17

         Valitus, jonka ADR Center Srl on tehnyt 23.5.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-110/14, ADR Center Srl v. Euroopan komissio, 23.3.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-259/14 P)
   (2015/C 046/23)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: ADR Center Srl (edustajat: advocate L. Tantalo ja advocate G. De Palo)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio
   Unionin tuomioistuin (kuudes jaosto) jätti 4.12.2014 antamallaan määräyksellä valituksen tutkimatta.


title: Oikaisu Euroopan yhteisöjen viralliseen lehteen N:o C 274, 19. lokakuuta 1995, sivu 11

text:
11.11.95      lii                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      N:o C 299/23
                                                                OIKAISUJA
                   Oikaisu Euroopan yhteisöjen viralliseen lehteen N:o C 274, 19 . lokakuuta 1995 , sivu 11
                                                              ( 95/C 299/50 )
         Asioiden jakamista jaostoihin koskevien perusteiden vahvistamisesta annettuun tiedonantoon sivulla 12 lisätään
         2 kohdan jälkeen seuraava virke :
            " Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti voi kuitenkin poiketa näistä vuoro
            järjestyksistä tiettyjen asioiden toisiinsa liittymisen huomioonottamiseksi tai työmäärän tasapainoisen jaka
            misen varmistamiseksi ."


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (suuri jaosto) 16 päivänä kesäkuuta 2005, asiassa C-105/03 (Tribunale di Firenzen esittämä ennakkoratkaisupyyntö): rikosasia, jossa vastaajana on Maria Pupino (Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa — EU 34 ja EU 35 artikla — Puitepäätös 2001/220/YOS — Uhrin asema rikosoikeudenkäyntimenettelyissä — Haavoittuvaisten henkilöiden suojelu — Alaikäisten kuuleminen todistajina — Puitepäätöksen vaikutukset)

text:
               6.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/3

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (suuri jaosto)
   16 päivänä kesäkuuta 2005,
   asiassa C-105/03 (Tribunale di Firenzen esittämä ennakkoratkaisupyyntö): rikosasia, jossa vastaajana on Maria Pupino (1)

   (Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - EU 34 ja EU 35 artikla - Puitepäätös 2001/220/YOS - Uhrin asema rikosoikeudenkäyntimenettelyissä - Haavoittuvaisten henkilöiden suojelu - Alaikäisten kuuleminen todistajina - Puitepäätöksen vaikutukset)
   (2005/C 193/05)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asiassa C-105/03, jossa on kyse EU 35 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Tribunale di Firenzen (Italia) tutkintatuomari on esittänyt 3.2.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 5.3.2003, saadakseen ennakkoratkaisun rikosasiassa, jossa vastaajana on Maria Pupino, yhteisöjen tuomioistuin (suuri jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen puheenjohtajat P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, R. Silva de Lapuerta ja M. A. Borg Barthet sekä tuomarit N. Colneric, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari) P. Kūris, E. Juhász, G. Arestis ja M. Ilešič, julkisasiamies: J. Kokott, kirjaaja: johtava hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 16.6.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1.

               Uhrin asemasta rikosoikeudenkäyntimenettelyissä 15 päivänä maaliskuuta 2001 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2001/220/YOS 2 ja 3 artiklaa sekä 8 artiklan 4 kohtaa on tulkittava siten, että kansallisella tuomioistuimella on oltava mahdollisuus sallia pikkulasten, joiden, kuten pääasiassa, väitetään joutuneen pahoinpitelyn kohteeksi, todistaa sellaisten menettelytapojen mukaisesti, joilla voidaan taata näille lapsille asianmukainen suoja, esimerkiksi julkisen oikeudenkäynnin ulkopuolella ja ennen sen pitämistä.

               2.

               Kansallisen tuomioistuimen on otettava huomioon kaikki kansallisen oikeuden säännöt ja tulkittava niitä mahdollisimman pitkälle kyseisen puitepäätöksen sanamuodon ja tarkoituksen valossa.

      (1)  EUVL C 146, 21.6.2003.


title: Asia C-209/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 8.5.2006 — Canon Deutschland GmbH v. Hauptzollamt Krefeld

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 8.5.2006 — Canon Deutschland GmbH v. Hauptzollamt Krefeld
   (Asia C-209/06)
   (2006/C 224/34)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Finanzgericht Düsseldorf
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Canon Deutschland GmbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Krefeld
   Ennakkoratkaisukysymys
   Onko kameranauhuri (camcorder), jolla ei sitä maahantuotaessa (1) voida tallentaa ulkopuolelta tulevia videosignaaleja, luokiteltava yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 8525 40 99, jos sen videoliitäntä voidaan tiettyä kytkentää käyttämällä jälkeenpäin aktivoida videotuloksi, vaikka valmistaja ja myyjä eivät ole ilmoittaneet tästä mahdollisuudesta eivätkä liioin tue sitä?

      (1)  Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (EYVL L 256, s. 1) liitteen I tulkinta.


title: Asia C-154/09: Kanne 4.5.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               4.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 153/28

         Kanne 4.5.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-154/09)
   2009/C 153/52
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Guerrra e Andrade ja A. Nijenhuis)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta

      Vaatimukset

               —

               Yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 2002/22/EY (1) 3 artiklan 2 kohdan ja 8 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole saattanut voimaan kansallisessa oikeusjärjestyksessään niitä yhteisön oikeuden sääntöjä, joilla säännellään yleispalvelun tarjoajan tai tarjoajien nimeämistä ja koska joka tapauksessa se ei ole käytännössä varmistanut näiden sääntöjen soveltamista

               —

               Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Sähköisistä palveluista annetussa Portugalin laissa nro 121 (laki nro 5/2004, 10.2.2004) pysytetään vuoteen 2025 asti voimassa julkinen palvelu, julkisen palvelun yksinoikeudella tapahtuva myöntäminen tai sitä vastaavat oikeudet ja velvollisuudet, ja julkisen palvelun konsessionsaajana on PT Comunicaçoes S.A.
   Komission mukaan tämä Portugalin laki on epäselvä, epäjohdonmukainen ja ristiriitainen niiltä osiltaan, jotka koskevat yleispalvelun tarjoamisesta vastuussa olevien yritysten nimeämistä.
   Tästä seuraa, ettei Portugalin tasavalta ole nimennyt yleispalvelun tarjoamisesta vastuussa olevaa tai olevia yritystä tai yrityksiä tehokkaiden, puolueettomien, avointen ja syrjimättömien nimeämismekanismien mukaisesti siten kuin direktiivin 2002/22 8 artiklan 2 kohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa säädetään.

      (1)  Yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla (yleispalveludirektiivi) 7.3.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/22/EY (EUVL L 108, s. 51).


title: Asia T-690/15: Kanne 29.11.2015 – Marcas Costa Brava v. SMHV – Excellent Brands JMI Ltd (Cremcaffé)

text:
               8.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/85

         Kanne 29.11.2015 – Marcas Costa Brava v. SMHV – Excellent Brands JMI Ltd (Cremcaffé)
   (Asia T-690/15)
   (2016/C 048/93)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Espanja) (edustajat: asianajajat E. Manresa Medina ja J. Manresa Medina)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Sveitsi)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen malli: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity punavalkoinen kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”Cremcaffé” – Yhteisön tavaramerkki nro 11 407 021

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n viidennen valituslautakunnan 29.9.2015 asiassa R 2586/2014-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               toteaa, että luokkaan 30 kuuluvia tavaroita varten rekisteröidyn yhteisön tavaramerkin nro 2 423 705 käyttö on näytetty toteen ja että yhteisön tavaramerkkihakemus nro 11 407 021 on yhteensopimaton yhteisön tavaramerkin nro 2 423 705 kanssa

               —

               velvoittaa SMHV:n ja mahdolliset kanssavastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 15 artiklan 1 kohdan, 15 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen tulkinta.


               11.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 246/1

         2010/C 246/01
   Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallisessa lehdessä

         EUVL C 234, 28.8.2010

      Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 221, 14.8.2010

      EUVL C 209, 31.7.2010

      EUVL C 195, 17.7.2010

      EUVL C 179, 3.7.2010

      EUVL C 161, 19.6.2010

      EUVL C 148, 5.6.2010

   Nämä tekstit ovat saatavilla:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 8 päivänä heinäkuuta 1999 asiassa C-199/92 P: Hüls AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku - Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestys - Suullisen käsittelyn aloittaminen uudelleen - Komission työjärjestys - Komission jäsenten kollegion päätöksentekomenettely - Yrityksiin sovellettavat kilpailusäännöt - Sopimuksen ja yhdenmukaistetun menettelytavan käsitteet - Todistelua koskevat periaatteet ja säännöt - Syyttömyysolettama - Sakko)

text:
C 333/4                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     20.11.1999
4. Anic Partecipazioni SpA:n, aiemmin Anic SpA, sittemmin               2. Hercules Chemicals NV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyn-
     Enichem Anic SpA, tekemä vastavalitus hylätään.                         tikulut.
5. Asianosaiset vastaavat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-         (1) EYVL C 77, 28.3.1992.
     messa aiheutuneista omista oikeudenkäyntikuluistaan.
6. Anic Partecipazioni SpA, aiemmin Anic SpA, sittemmin Eni-
     chem Anic SpA, velvoitetaan korvaamaan tässä oikeusasteessa
     aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(1) EYVL C 77, 28.3.1992.
                                                                                (kuudes jaosto)
                                                                                8 päivänä heinäkuuta 1999
                                                                        asiassa C-199/92 P: Hüls AG vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissio (1)
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                               (Muutoksenhaku – Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                        tuomioistuimen työjärjestys – Suullisen käsittelyn aloittami-
                                                                        nen uudelleen – Komission työjärjestys – Komission jäsenten
                          (kuudes jaosto)                               kollegion päätöksentekomenettely – Yrityksiin sovellettavat
                                                                        kilpailusäännöt – Sopimuksen ja yhdenmukaistetun menet-
                   8 päivänä heinäkuuta 1999                            telytavan käsitteet – Todistelua koskevat periaatteet ja
                                                                                säännöt – Syyttömyysolettama – Sakko)
asiassa C-51/92 P: Hercules Chemicals NV vastaan Euroo-                                          (1999/C 333/07)
                   pan yhteisöjen komissio (1)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Muutoksenhaku – Oikeudenkäyntimenettely – Velvollisuus
antaa samanaikaisesti tuomiot samaa päätöstä koskevissa
asioissa – Komission työjärjestys – Komission jäsenten                  (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
kollegion päätöksentekomenettely – Yrityksiin sovellettavat                           tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
kilpailusäännöt – Puolustautumisoikeudet – Oikeus tutus-
                    tua asiakirjoihin – Sakko)
                                                                        Asiassa C-199/92 P, Hüls AG, kotipaikka Marl (Saksa), edusta-
                                                                        janaan aluksi asianajaja H. J. Herrmann, sittemmin asianajaja
                         (1999/C 333/06)                                F. Montag, Köln, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimis-
                                                                        to Loesch ja Wolter, 8 rue Zithe, jota tukee DSM NV, kotipaikka
                                                                        Heerlen (Alankomaat), edustajanaan asianajaja I. G. F. Cath,
                                                                        Haag, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto L. Du-
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                      pong, 14 a rue des Bains, jossa valittaja vaatii muutoksenhaus-
                                                                        saan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                        tuimen (ensimmäisen jaoston) asiassa T-9/89, Hüls vastaan
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen        komissio, 10.3.1992 antaman tuomion (Kok. 1992, s. II-499)
             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                    kumoamista, vastapuolena Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                        (asiamiehinään G. zur Hausen ja B. Jansen), yhteisöjen tuo-
                                                                        mioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
Asiassa C-51/92 P, Hercules Chemicals NV, kotipaikka Berin-             puheenjohtaja P. J. G. Kapteyn sekä tuomarit G. Hirsch,
gen (Belgia), edustajanaan asianajaja M. Siragusa, Rooma,               G. F. Mancini (esittelevä tuomari), J. L. Murray ja H. Ragne-
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Elvinger &                malm, julkisasiamies: G. Cosmas, kirjaajat: apulaiskirjaaja H.
Hoss, 15 Côte d’Eich, jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan          von Holstein ja johtava hallintovirkamies D. Louterman-
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-               Hubeau, on antanut 8.7.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma
men (ensimmäisen jaoston) asiassa T-7/89, Hercules vastaan              on seuraava:
komissio, 17.12.1991 antaman tuomion (Kok. 1991,
s. II-1711) kumoamista, vastapuolena: Euroopan yhteisöjen               1. Valitus hylätään.
komissio (asiamiehenään K. Banks), yhteisöjen tuomioistuin
(kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-            2. Hüls AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
ja P. J. G. Kapteyn sekä tuomarit G. Hirsch, G. F. Mancini
(esittelevä tuomari), J. L. Murray ja H. Ragnemalm, julkisasia-         3. DSM NV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
mies: G. Cosmas, kirjaajat: apulaiskirjaaja H. von Holstein ja
johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut
8.7.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                     (1) EYVL C 167, 4.7.1992.
1. Valitus hylätään.


title: Asia T-880/16: Kanne 5.12.2016 – RF v. komissio

text:
               20.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 53/35

         Kanne 5.12.2016 – RF v. komissio
   (Asia T-880/16)
   (2017/C 053/44)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: RF (Gdynia, Puola) (edustaja: asianajaja K. Komar-Komarowski)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan komission 15.9.2016 antaman päätöksen C(2016) 5925 final, jolla hylätään kantelu asiassa COMP AT.40251 – Rautatieliikenne, tavaroiden huolinta, ja palauttamaan asian komissioon uudelleen tutkittavaksi.

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) (EYVL 2003, L 1, s. 1) 13 artiklan rikkomiseen sillä perusteella, että sitä on tulkittu ja mahdollisesti sovellettu virheellisesti.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu SEUT 105 artiklan 1 kohdan rikkomiseen.