title: Asia C-633/11 P: Valitus, jonka Grand Hotel Abi d'Oru SpA on tehnyt 8.12.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-394/08, T-408/08, T-453/08 ja T-454/08, Regione autonoma della Sardegna ym. v. komissio, 20.9.2011 antamasta tuomiosta

text:
               21.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/10

         Valitus, jonka Grand Hotel Abi d'Oru SpA on tehnyt 8.12.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-394/08, T-408/08, T-453/08 ja T-454/08, Regione autonoma della Sardegna ym. v. komissio, 20.9.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-633/11 P)
   2012/C 118/15
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Grand Hotel Abi d'Oru SpA (edustajat: avvocato D. Dodaro ja avvocato R. F. Masuri)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-394/08, T-408/08, T-453/08 ja T-454/08 20.9.2011 antama tuomio on kumottava niiltä osin kuin siinä

                           a)

                           hylätään valittajan esittämä väite, joka koski sitä, että oikaisupäätöksen tiedoksiantovelvollisuutta, josta määrätään EY 254 artiklan 3 kohdassa ja säädetään asetuksen (EY) N:o 659/99 20 artiklan 1 kohdassa, ei ollut noudatettu (tuomion 103–112 kohta)

                           b)

                           hylätään valittajan esittämä väite, jonka mukaan perusteluvelvollisuutta oli loukattu siltä osin kuin kyse oli riidanalaisen tuen kannustusvaikutuksen arvioinnista (tuomion 136–145 ja 218–228 kohta),

                     sillä perusteella, että kanneperusteita on vääristelty ja että perusteluissa on oikeudellinen virhe ja ne ovat epäjohdonmukaisia sekä ristiriitaisia

               —

               Euroopan komission 2.7.2008 tekemä päätös 2008/854/EY, joka liittyy tukiohjelmaan ”Vuoden 1998 aluelaki nro 9 — tuen nro 272/98 väärinkäyttö”, C 1/04 (ex NN 158/03 ja CP 15/2003) (EUVL L 302, s. 9) on kumottava

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut molemmissa oikeusasteissa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   EY 254 artiklaa ja asetusta N:o 659/99 on sovellettu väärin valituksenalaisessa tuomiossa, ja sen perustelut ovat epäjohdonmukaisia ja ristiriitaisia niiltä osin kuin niissä todetaan, että oikaisupäätös oli osoitettu yksinomaan Italian tasavallalle eikä riidanalaisen tuen saajille ja ettei komissiolla näin ollen ollut EY 254 artiklan 3 kohtaan perustuvaa velvollisuutta antaa tietoa oikaisupäätöksestä Grand Hotel Abi d'Orulle (tuomion 107 kohta). Nämä perustelut ovat valittajan mukaan ristiriidassa valituksenalaisen tuomion 71 ja 72 kohdan kanssa.
   Valituksenalaisessa tuomiossa ei suostuta katsomaan, että oikaisupäätös olisi toiminnallisesti erilainen kuin muodollisen tutkintamenettelyn aloittamispäätös, sillä ensin mainittu kuuluu jo aloitettuun menettelyyn, mistä kantajan mukaan aiheutuu velvollisuus ottaa huomioon ne asianosaiset, jotka konkreettisesti jo ovat osallistuneet tuohon menettelyyn. Yleinen tuomioistuin on tehnyt asetuksen N:o 659/99 20 artiklan 1 kohdan soveltamisalaa koskevan arviointivirheen, kun se on rinnastanut oikaisupäätöksen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamispäätökseen.
   Valituksenalaisessa tuomiossa on vääristelty kanneperusteita; siinä on oikeudellinen virhe ja sen perustelut ovat epäjohdonmukaisia ja ristiriitaisia, koska yleinen tuomioistuin ei ole edes hiljaisesti perustellut niitä syitä, joiden vuoksi se hylkäsi vaatimukset, jotka koskivat sitä, että komissio oli tehnyt ilmeisen arviointivirheen tuen kannustusvaikutusta arvioidessaan.
   Lopuksi sekä komissio riidanalaisessa päätöksessään että yleinen tuomioistuin valituksenalaisessa tuomiossaan ovat vääristelleet kantajan aikomuksia, koska ne ovat katsoneet sen halunneen siirtää yksilötasolle yleistä järjestelmää koskevan päätöksen, ja koska ne olivat tämän epäselvyyden vuoksi virheellisesti kieltäytyneet ottamasta huomioon sitä vaikutusta, joka kantajan niille esittämillä seikoilla saattoi olla, kun tukiohjelman ulottuvuutta arvioitiin yleiseltä kannalta katsoen.


title: Asia T-357/12: Kanne 7.8.2012 — Sachi Premium — Outdoor Furniture v. SMHV — Gandia Blasco (nojatuolit)

text:
               13.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/13

         Kanne 7.8.2012 — Sachi Premium — Outdoor Furniture v. SMHV — Gandia Blasco (nojatuolit)
   (Asia T-357/12)
   2012/C 311/17
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Sachi Premium — Outdoor Furniture, Lda (Estarreja, Portugali) (edustaja: asianajaja M. Oehen Mendes)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Gandia Blasco, SA (Valencia, Espanja)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan asiassa R 969/2011-3 27.4.2012 tekemän päätöksen

               —

               toteamaan riidanalaisen yhteisömallin nro 1512633 mitättömäksi

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Malli ”nojatuoleille ja lepotuoleille” — rekisteröity yhteisömalli nro 1512633-0003

      Yhteisömallin haltija: Kantaja

      Yhteisömallin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: Vastapuoli valituslautakunnassa vaati yhteisömallin mitätöimistä neuvoston asetuksen N:o 6/2002 4–9 artiklan perusteella; ”nojatuoleja” koskeva yhteisömalli nro 52113-0001

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Riidanalaisen ratkaisun kumoaminen ja rekisteröidyn yhteisömallin toteaminen mitättömäksi

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 6/2002 5–7 artiklan virheellinen soveltaminen.


title: Asia F-46/08: Kanne 6.5.2008 — Thoss v. tilintarkastustuomioistuin

text:
               5.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/51

         Kanne 6.5.2008 — Thoss v. tilintarkastustuomioistuin
   (Asia F-46/08)
   (2008/C 171/103)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Nicole Thoss (Dommeldange, Luxemburgin suurherttuakunta) (edustaja: asianajaja P. Goergen)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   Tilintarkastustuomioistuimen 20.3.2006 tekemän päätöksen evätä kantajalta jälkeenjääneen eläke hänen puolisonsa kuoleman jälkeen kumoaminen.
   Kantajan vaatimukset

               —

               Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuimen 20.3.2006 tekemä päätös evätä kantajalta jälkeenjääneen eläke, josta säädetään asetuksen 2290/77 16 artiklan 1 kohdassa, ja tätä seurannut 28.9.2006 tehty päätös on kumottava.

               —

               Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin on velvoitettava myöntämään kantajalle jälkeenjääneen eläke, josta säädetään asetuksen 2290/77 16 artiklan 1 kohdassa, taannehtivasti 1.12.2003 lukien.

               —

               Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-456/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Berlin (Saksa) on esittänyt 28.8.2015 – BASF SE v. Saksan valtio

text:
               23.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 389/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Berlin (Saksa) on esittänyt 28.8.2015 – BASF SE v. Saksan valtio
   (Asia C-456/15)
   (2015/C 389/18)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Berlin

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: BASF SE

      Vastaaja: Saksan valtio

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko päätös 2013/448/EU (1) pätemätön ja ristiriidassa direktiivin 2003/87/EY tavoitteiden kanssa siltä osin kuin siinä vahvistetaan yhtenäinen monialainen korjauskerroin siten, että tutkittaessa päästöoikeuksien vuosittaista enimmäismäärää direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 5 kohdan mukaisesti (teollisuudelle asetettu yläraja) ei oteta huomioon sähköntuotantoon käytettyjä prosessikaasupäästöjä ja lämmön ja sähkön yhteistuotantolaitosten lämmöntuotannosta johtuvia päästöjä?

               2)

               Onko päätös 2013/448/EU pätemätön ja ristiriidassa direktiivin 2003/87/EY tavoitteiden kanssa siltä osin kuin siinä luodaan epäsymmetria, kun päästöt, jotka liittyvät prosessikaasujen polttamiseen ja lämmön ja sähkön yhteistuotannossa tuotettuun lämpöön, suljetaan 10 a artiklan 5 kohdan a ja b alakohdan mukaisen laskentaperusteen ulkopuolelle, vaikka niiden perusteella laitos, johon ei sovelleta direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 3 kohtaa, saa direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan1 kohdan ja 10 a artiklan 4 kohdan sekä päätöksen 2011/278/EU (2) mukaisesti maksutta jaettavia päästöoikeuksia?

               3)

               Onko päätös 2013/448/EU pätemätön ja ristiriidassa direktiivin 2003/87/EY tavoitteiden kanssa siltä osin kuin siinä vahvistetaan yhtenäinen monialainen korjauskerroin siten, että tutkittaessa päästöoikeuksien vuosittaista enimmäismäärää direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 5 kohdan mukaisesti (teollisuudelle asetettu yläraja) vasta toisella kauppakaudella päästökauppavelvollisiksi tulleiden laitosten sekä laitosten, jotka on otettu mukaan päästökauppajärjestelmään ”opt in” -periaatteella, päästöjä ei oteta huomioon?

               4)

               Onko päätös 2013/448/EU pätemätön ja ristiriidassa direktiivin 2003/87/EY tavoitteiden kanssa siltä osin kuin siinä vahvistetaan yhtenäinen monialainen korjauskerroin siten, että tutkittaessa päästöoikeuksien vuosittaista enimmäismäärää direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 5 kohdan mukaisesti (teollisuudelle asetettu yläraja), 30.6.2011 mennessä suljettujen laitosten päästöt voidaan vähentää, kun taas sellaisten laitosten päästöjä, jotka ovat aloittaneet toimintansa vasta toisella kauppakaudella, ei oteta huomioon?

               5)

               Onko päätös 2013/448/EU pätemätön ja onko se ristiriidassa SEUT 298 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa vahvistetun hyvää hallintoa koskevan oikeuden periaatteen kanssa, kun siinä vahvistetaan yhtenäinen monialainen korjauskerroin, koska korjauskertoimen laskentaa ei ilmoitettu?

      (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 11 artiklan 3 kohdan mukaisista kansallisista täytäntöönpanotoimenpiteistä päästöoikeuksien jakamiseksi maksutta siirtymäaikana 5.9.2013 tehty komission päätös 2013/44/EU (EUVL L 240, s. 27).

      (2)  Päästöoikeuksien yhdenmukaistettua maksutta tapahtuvaa jakoa koskevien unionin laajuisten siirtymäsäännösten vahvistamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan mukaisesti 27.4.2011 annettu komission päätös (tiedoksiannettu numerolla K(2011) 2772) (EUVL L 130, s. 1).


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 18 päivänä lokakuuta 2001 asiassa T-333/99, X vastaan Euroopan keskuspankki (Henkilöstö – Euroopan keskuspankin henkilöstö – Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivalta – Työsuhteen ehtojen laillisuus – Puolustautumisoikeudet – Irtisanominen – Häirintä – Internetin väärinkäyttö)

text:
C 31/8                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         2.2.2002
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan sisämarkkinoiden har-
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                  monisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), (asiamiehi-
                                                                       nään A. von Mühlendahl, D. Schennen ja S. Laitinen), jossa
                   18 päivänä lokakuuta 2001                           kantaja on nostanut kanteen sisämarkkinoiden harmonisointi-
                                                                       viraston (tavaramerkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan
   asiassa T-333/99, X vastaan Euroopan keskuspankki (1)               21.9.1999 tekemästä päätöksestä (asia R 71/1999-3), joka on
                                                                       annettu kantajalle tiedoksi 28.9.1999, yhteisöjen ensimmäisen
                                                                       oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpa-
(Henkilöstö – Euroopan keskuspankin henkilöstö – Yhteisö-              nossa: jaoston puheenjohtaja A. W. H. Meij sekä tuomarit
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivalta –
                                                                       A. Potocki ja J. Pirrung, kirjaaja: hallintovirkamies D. Christen-
Työsuhteen ehtojen laillisuus – Puolustautumisoikeudet –               sen, on 19.9.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma
     Irtisanominen – Häirintä – Internetin väärinkäyttö)               on seuraava:
                          (2002/C 31/14)
                                                                       1)    Kanne hylätään.
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                       2)    Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
                                                                             taan.
Asiassa T-333/99, X, kotipaikka Frankfurt am Main (Saksa),
edustajinaan asianajajat N. Pflüger, R. Steiner ja S. Mittländer,      (1) EYVL C 63, 4.3.2000.
prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan keskuspankki
(asiamiehinään C. Zilioli, V. Saintot ja B. Wägenbaur), jossa
kantaja vaatii Euroopan keskuspankin johtokunnan 9.11.1999
tekemän sen päätöksen kumoamista, jossa kantaja pidätetään
virantoimituksesta ja jossa hänen peruspalkastaan pidätetään
puolet, ja 18.11.1999 tekemän sen päätöksen kumoamista,
jossa kantaja irtisanotaan, ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-               YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
tuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: puheenjohtaja                              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
J. Azizi sekä tuomarit K. Lenaerts ja M. Jaeger, kirjaaja: johtava
hallintovirkamies D. Christensen, on 18.10.2001 antanut
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                              15 päivänä marraskuuta 2001
1)    Kanne hylätään.                                                  asiassa T-349/00, Giorgio Lebedef vastaan Euroopan yhtei-
                                                                                söjen komissio (1)
2)    Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
      taan.
                                                                       (Henkilöstö – Komission sekä ammattiliittojen ja -järjestöjen
                                                                       välillä vuonna 1994 tehty puitesopimus – Tarkistaminen tai
(1) EYVL C 79, 18.3.2000.                                              muuttaminen – Yhteistoimintamenettely – Uusien sääntöjen
                                                                                käyttöönotto – Tutkittavaksi ottaminen)
                                                                                (2002/C 31/16)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                   19 päivänä syyskuuta 2001                           Asiassa T-349/00/98, Giorgio Lebedef, Euroopan yhteisöjen
                                                                       komission virkamies, kotipaikka Senningerberg (Luxemburg),
asiassa T-336/99, Henkel KGaA, vastaan sisämarkkinoiden                edustajinaan asianajajat G. Bounéou ja F. Frabetti, prosessiosoi-
  harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)             te Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-
                                                                       miehinään G. Valsesia ja J. Currall), jossa kantaja vaatii
(Yhteisön tavaramerkki – Pyykin- tai astianpesuaineen                  yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan ”yhteistoiminnan taso-
muoto – Kolmiulotteinen tavaramerkki – Ehdoton hylkäyspe-              ja, yhteistoimintaelintä ja yhteistoimintamenettelyä koskevat
ruste – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)            toimintasäännöt”, joista komissio oli sopinut ammattiliittojen
                                                                       ja -järjestöjen enemmistön kanssa 19.1.2000, tai vaihtoehtoi-
                          (2002/C 31/15)                               sesti kumoamaan yhteistoimintaelimen kokoonpanon, joista
                                                                       säännöissä määrätään, siltä osin kuin niissä jätetään elimen
                                                                       ulkopuolelle Action et défense -niminen ammattiliitto, yhteisö-
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                       jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto),
                                                                       toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Mengozzi
                                                                       sekä tuomarit V. Tiili ja R. M. Moura Ramos, kirjaaja:
Asiassa T-336/99, Henkel KGaA, kotipaikka Düsseldorf                   hallintovirkamies J. Plingers, on 15.11.2001 antanut tuomion,
(Saksa), edustajinaan asianajajat H.-F. Wissel ja C. Osterrieth,       jonka tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia C-165/08: Kanne 17.4.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta

text:
               19.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/11

         Kanne 17.4.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-165/08)
   (2008/C 183/20)
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: B. Doherty ja A. Szmytkowska)

      Vastaaja: Puolan tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Puolan tasavalta ei ole noudattanut Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY (1) kokonaisuudessaan ja erityisesti sen 22 ja 23 artiklan sekä neuvoston direktiivin 2002/53/EY (2) ja erityisesti sen 4 artiklan 4 kohdan ja 16 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska Puolan tasavalta on ottanut käyttöön geneettisesti muunnettujen siemenlajikkeiden vapaata liikkuvuutta koskevan kiellon ja kieltänyt geneettisesti muunnettujen lajikkeiden merkitsemisen kansalliseen lajikeluetteloon

               —

               on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kansallinen säännös, jonka mukaan ”geneettisesti muunnettujen lajikkeiden siemeniä ei saa saattaa markkinoille Puolan tasavallan alueella”, on ristiriidassa direktiivin 2001/18/EY kanssa, jossa määritetään periaatteet, jotka koskevat geneettisesti muunnettujen organismien markkinoille saattamista. Direktiivin 22 artiklassa kielletään jäsenvaltioita asettamasta lisäedellytyksiä yhteisön tasolla hyväksyttyjen organismien markkinoille saattamiseksi, kun taas 23 artiklassa säädetään ainoastaan sellaisista rajoituksista ja kielloista, joita voidaan soveltaa ainoastaan tiettyihin geneettisesti muunnettuihin organismeihin ainoastaan tietyissä erityistilanteissa. Missään direktiivin säännöksessä ei anneta lupaa jäsenvaltiolle kieltää yleisesti ja perusteettomasti kokonaisen geneettisesti muunnettujen organismien ryhmän — tässä tapauksessa siementen — markkinoille saattaminen. Kyseinen säännös on myös ristiriidassa direktiivin 2002/53/EY ja erityisesti sen 16 artiklan kanssa, sillä se merkitsee markkinoiden rajoittamista viljelykasvilajien yleisessä lajikeluettelossa mainittujen lajikkeiden siementen osalta.
   Kansallinen säännös, jonka mukaan ”geneettisesti muunnettuja lajikkeita ei voida kirjata kansalliseen rekisteriin”, on ristiriidassa direktiivin 2002/53/EY kanssa. Tämän direktiivin 4 artiklan 4 kohdassa ei anneta jäsenvaltioille lupaa kieltää yleisesti geneettisesti muunnettujen organismien merkitseminen kansalliseen rekisteriin, vaan siinä asetetaan jäsenvaltioille ainoastaan velvollisuus varmistaa merkittäessä tällaisia lajikkeita kansalliseen rekisteriin, että kukin näistä on hyväksytty geneettisesti muunnettuja organismeja koskevan yhteisön lainsäädännön mukaisesti.

      (1)  EYVL L 106, 17.4.2001, s. 1–39.

      (2)  EYVL L 193, 20.7.2002, s. 1–11.


title: Asia T-681/14: Kanne 18.9.2014 – El-Qaddafi v. neuvosto

text:
               1.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 431/31

         Kanne 18.9.2014 – El-Qaddafi v. neuvosto
   (Asia T-681/14)
   (2014/C 431/54)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Aisha Muammer Mohamed El-Qaddafi (Muscat, Oman) (edustaja: barrister J. Jones)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               velvoittamaan työjärjestyksen 64 artiklan mukaisena prosessinjohtotoimena neuvoston ilmaisemaan kaikki tiedot, jotka tukevat kantajan sisällyttämistä riidanalaisten toimenpiteiden kohteiden joukkoon

               —

               kumoamaan kokonaan tai osaksi Libyan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2011/137/YUTP – sellaisena kuin se on muutettuna 23.6.2014 annetulla neuvoston päätöksellä – kantajaa koskevilta osin

               —

               kumoamaan kokonaan tai osaksi 2.3.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 204/2011, sellaisena kuin se on pantu täytäntöön Libyan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 204/2011 16 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta 23.6.2014 annetulla neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 689/2014, kantajaa koskevilta osin

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että yleinen tuomioistuin on toimivaltainen tutkimaan sellaisten toimenpiteiden laillisuuden, jotka Euroopan unionin neuvosto on kohdistanut kantajaan ja jotka on annettu sellaisen pakotejärjestelmän panemiseksi täytäntöön, jonka Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto on Libyan tilanteen johdosta hyväksynyt.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että yleinen tuomioistuin on toimivaltainen tutkimaan täysimääräisesti ja aineellisesti sellaisten riidanalaisten unionin toimenpiteiden laillisuuden, joilla pannaan täytäntöön Yhdistyneiden kansakuntien tekemät kantajaan kohdistuvat pakotteet hyväksyvät päätöslauselmat. Tämä kattaa myös sen, ovatko syyt, joihin neuvosto perusti päätöksensä sisällyttää kantaja luetteloon, perusteltuja ja riittävän yksityiskohtaisia ja täsmällisiä.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisilla unionin toimenpiteillä loukataan kantajan puolustautumisoikeuksia ja hänen oikeuttaan tehokkaaseen oikeussuojaan. Kantaja väittää, ettei neuvosto esittänyt hänelle syitä tai täsmällistä näyttöä, jonka perusteella hänet voitaisiin yhä säilyttää luettelossa.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaiset unionin toimenpiteet ovat ristiriidassa suhteellisuusperiaatteen kanssa ja että niillä loukataan kantajan perusoikeuksia, mukaan lukien omaisuudensuojaa ja yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamista koskevaa oikeutta.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että kantajan sisällyttäminen luetteloon on perusteetonta, virheellistä, epäoikeutettua ja riittämättömästi perusteltua, koska kantaja ei muodosta minkäänlaista uhkaa kansainväliselle rauhalle ja turvallisuudelle. Kantaja väittää, että se, että hänet säilytetään luettelossa yksinomaan sillä perusteella, että hän on sukua vallasta syrjäytetyn Gaddafin hallinnon edesmenneelle johtajalle, on ristiriidassa unionin oikeuden kanssa. Kantaja väittää lisäksi, ettei hän ole osallistunut mihinkään Libyan tapahtumiin, jotka merkitsevät uhkaa kansainväliselle rauhalle ja turvallisuudelle.


title: Asia C-225/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on Mossa Ouhrami (Ennakkoratkaisupyyntö — Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue — Laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttaminen — Direktiivi 2008/115/EY — 11 artiklan 2 kohta — Ennen direktiivin voimaantuloa määrätty maahantulokielto, jonka kesto on pidempi kuin mainitussa direktiivissä säädetään — Maahantulokiellon alkamisajankohta)

text:
               18.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 309/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on Mossa Ouhrami
   (Asia C-225/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttaminen - Direktiivi 2008/115/EY - 11 artiklan 2 kohta - Ennen direktiivin voimaantuloa määrätty maahantulokielto, jonka kesto on pidempi kuin mainitussa direktiivissä säädetään - Maahantulokiellon alkamisajankohta))
   (2017/C 309/15)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen/asianosaiset pääasiassa

   Mossa Ouhrami

      Tuomiolauselma

   Jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY 11 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että siinä säädetyn maahantulokiellon voimassaoloaika, joka ei saa lähtökohtaisesti ylittää viittä vuotta, lasketaan siitä ajankohdasta lukien, jolloin kyseinen henkilö tosiasiallisesti poistui jäsenvaltioiden alueelta.

      (1)  EUVL C 232, 27.6.2016.


title: Asia C-577/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (Chancery Division), Patents Court (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 14.11.2013 — Actavis Group PTC EHF ja Actavis UK Ltd v. Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG

text:
               1.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 31/2

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (Chancery Division), Patents Court (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 14.11.2013 — Actavis Group PTC EHF ja Actavis UK Ltd v. Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG
   (Asia C-577/13)
   2014/C 31/03
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (Chancery Division), Patents Court

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Actavis Group PTC EHF ja Actavis UK Ltd

      Vastaaja: Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

                           a)

                           Jos myönnetty patentti ei sisällä vaatimusta, jossa nimenomaisesti yksilöidään kahden vaikuttavan aineen yhdistelmä, mutta patenttia voitaisiin muuttaa siten, että se sisältäisi tällaisen vaatimuksen, voidaanko tähän patenttiin, olipa tällainen muutos tehty tai ei, vedota asetuksen [EY] N:o [469/2009] (1) (jäljempänä asetus) 3 artiklan a alakohdassa tarkoitettuna ”voimassa olevana peruspatenttina” näiden aineiden yhdistelmästä koostuvalle tuotteelle?

                           b)

                           Voidaanko patenttiin, jota on muutettu sen myöntämisen jälkeen ja joko i) ennen lisäsuojatodistuksen myöntämistä ja/tai ii) sen myöntämisen jälkeen, vedota ”voimassa olevana peruspatenttina” asetuksen 3 artiklan a alakohdassa asetetun edellytyksen täyttämiseksi?

                           c)

                           Kun hakija hakee lisäsuojatodistusta vaikuttavista aineista A ja B koostuvalle tuotteelle tilanteessa, jossa

                                       i)

                                       voimassa olevaa peruspatenttia, joka on (Yhdistyneessä kuningaskunnassa voimassa oleva) eurooppapatentti (jäljempänä patentti), on muutettu lisäsuojatodistuksen hakemispäivän jälkeen mutta ennen sen myöntämistä siten, että se sisältää vaatimuksen, jossa nimenomaisesti yksilöidään A ja B,
                                       ja

                                       ii)

                                       muutoksen katsotaan kansallisen oikeuden mukaan aina olleen voimassa patentin myöntämisestä alkaen,

                                 onko lisäsuojatodistuksen hakijalla oikeus vedota patenttiin sellaisena, kuin se on muutettuna, 3 artiklan a alakohdan edellytyksen täyttämiseksi?

               2)

               Onko arvioitaessa, täyttyvätkö 3 artiklassa asetetut edellytykset lisäsuojatodistuksen hakemispäivänä vaikuttavien aineiden A ja B yhdistelmästä koostuvan tuotteen osalta silloin, kun i) voimassa oleva peruspatentti sisältää vaatimuksen tuotteesta, joka sisältää vaikuttavan aineen A, ja lisäksi vaatimuksen tuotteesta, joka sisältää vaikuttavien aineiden A ja B yhdistelmän ja ii) on jo olemassa lisäsuojatodistus tuotteelle, joka sisältää vaikuttavan aineen A (tuote X), tarkastettava, onko vaikuttavien aineiden A ja B yhdistelmä erottuva ja erillinen keksintö pelkkään A:han nähden?

               3)

               Kun voimassa oleva peruspatentti ”suojaa” 3 artiklan a alakohdan mukaisesti

                           a)

                           tuotetta, joka sisältää vaikuttavan aineen A (tuote X) ja

                           b)

                           tuotetta, joka sisältää vaikuttavien aineiden A ja B yhdistelmän (tuote Y)
                           ja kun

                           c)

                           on myönnetty lupa saattaa tuote X markkinoille lääkkeenä,

                           d)

                           on myönnetty lisäsuojatodistus tuotteelle X ja

                           e)

                           on myönnetty jälkeenpäin erillinen lupa saattaa tuote Y markkinoille lääkkeenä,

                     estääkö asetus, erityisesti sen 3 artiklan c alakohta, 3 artiklan d alakohta ja/tai 13 artiklan 1 kohta patentinhaltijaa saamasta lisäsuojatodistuksen tuotteelle Y? Vaihtoehtoisesti, jos tuotteelle Y voidaan myöntää lisäsuojatodistus, pitäisikö sen voimassaolo määrittää tuotteelle X myönnetyn luvan vai tuotteelle Y myönnetyn luvan perusteella?

               4)

               Jos vastaus ensimmäisen kysymyksen a kohtaan on kieltävä ja vastaus ensimmäisen kysymyksen b kohdan i alakohtaan on myöntävä ja vastaus ensimmäisen kysymyksen b alakohdan ii alakohtaan on kieltävä, estääkö lisäsuojatodistuksesta annettu asetus silloin, kun

                           i)

                           tuotteen lisäsuojatodistusta koskeva hakemus on asetuksen 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti jätetty kuuden kuukauden kuluessa siitä päivästä, jolloin tuotteelle myönnettiin joko direktiivin 2001/83/EY (2) tai direktiivin 2001/82/EY (3) mukaisesti voimassa oleva lupa saattaa se lääkkeenä markkinoille,

                           ii)

                           toimivaltainen patenttivirasto esittää lisäsuojatodistusta koskevan hakemuksen jättämisen jälkeen mahdollisen väitteen lisäsuojatodistuksen myöntämistä vastaan asetuksen 3 artiklan a alakohdan nojalla,

                           iii)

                           mahdollisen edellä mainitun toimivaltaisen patenttiviraston väitteen jälkeen ja siihen vastaamiseksi tehtiin hakemus sen voimassa olevan peruspatentin muuttamisesta, johon lisäsuojatodistuksen hakija on vedonnut, ja tämä hakemus hyväksyttiin,

                           iv)

                           voimassa olevan peruspatentin muuttamisen jälkeen kyseinen muutettu patentti on 3 artiklan a alakohdan mukainen,

                     sen, että toimivaltainen patenttivirasto soveltaa kansallisia menettelysäännöksiä a) voidakseen lykätä lisäsuojatodistusta koskevan hakemuksen käsittelyä antaakseen lisäsuojatodistuksen hakijalle mahdollisuuden hakea peruspatentin muuttamista ja b) voidakseen jatkaa mainitun hakemuksen käsittelyä myöhemmin muutoksen hyväksymisen jälkeen, kun käsittelyn jatkamisen ajankohta on

                           —

                           yli kuusi kuukautta siitä päivästä, jolloin tuotteelle myönnettiin voimassa oleva lupa saattaa se lääkkeenä markkinoille, mutta

                           —

                           alle kuusi kuukautta siitä päivästä, jolloin hakemus voimassa olevan peruspatentin muuttamisesta hyväksyttiin?

      (1)  Lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 469/2009 (EUVL L 152, s. 1).

      (2)  Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/83/EY (EYVL L 311, s. 67).

      (3)  Eläinlääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/82/EY (EYVL L 311, s. 1).


title: Asian C-367/01 poistaminen rekisteristä

text:
C 7/18                  FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   11.1.2003
Koska yhdistynyt kuningaskunta ei ole ilmoittanut komissiolle                  Asian C-367/01 ( 1) poistaminen rekisteristä
direktiivin noudattamisen edellyttämiä säännöksiä ja koska
komissiolla ei ole muitakaan sellaisia tietoja, joiden nojalla se                              (2003/C 7/35)
voisi katsoa yhdistyneen kuningaskunnan antaneet tarpeelliset
säännökset, sen on katsottava, ettei yhdistynyt kuningaskunta
ole vielä antanut näitä säännöksiä ja ettei se näin ollen ole         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 16.10.2002
noudattanut direktiivin mukaisia velvoitteitaan.                      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                      tu asia C-367/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
( 1) EYVL 1997, L 73, s. 5.                                           Helleenien tasavalta.
                                                                      (1 ) EYVL C 331, 24.11.2001.
         Asian C-374/00 ( 1) poistaminen rekisteristä
                            (2003/C 7/33)                                      Asian C-371/01 ( 1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2003/C 7/36)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston pu-
heenjohtajan 23.10.2002 antamalla määräyksellä tuomioistui-
men rekisteristä on poistettu asia C-374/00, Euroopan yhteisö-        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kolmannen jaoston pu-
jen komissio vastaan Helleenien tasavalta.                            heenjohtajan 23.10.2002 antamalla määräyksellä tuomioistui-
                                                                      men rekisteristä on poistettu asia C-371/01, Euroopan yhteisö-
                                                                      jen komissio vastaan Helleenien tasavalta.
( 1) EYVL C 335, 25.11.2000.
                                                                      (1 ) EYVL C 348, 8.12.2001.
        Asian C-448/00 P (1) poistaminen rekisteristä
                                                                               Asian C-158/02 ( 1) poistaminen rekisteristä
                            (2003/C 7/34)
                                                                                (2003/C 7/37)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 4.11.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 25.10.2002
tu asia C-448/00 P, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan BP           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
Chemicals Ltd.                                                        tu asia C-158/02 (Tribunale ordinario di Roman esittämä
                                                                      ennakkoratkaisupyyntö), Lidia Marcaletti vastaan Istituto na-
                                                                      zionale della previdenza sociale (INPS).
( 1) EYVL C 28, 27.1.2001.
                                                                      (1 ) EYVL C 144, 15.6.2002.


title: Asia C-279/03: Euroopan yhteisöjen komission 26.6.2003 Implants (International) Ltd:tä vastaan nostama kanne

text:
C 200/20                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                          23.8.2003
Euroopan yhteisöjen komission 25.6.2003 Ison-Britannian               –     velvoittaa vastaajan maksamaan 52,91 euroa (viisikym-
ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan                     mentäkaksi euroa yhdeksänkymmentäyksi senttiä) päivä-
                            nostama kanne                                   korkona 1.5.2003 alkaen siihen päivään saakka, jona koko
                                                                            velka on maksettu;
                           (Asia C-277/03)
                                                                      –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                           (2003/C 200/34)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 25.6.2003 Euroo-             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ison-Britannian ja
Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan. Kantajan
asiamiehinä ovat Xavier Lewis ja Minas Konstantinidis, proses-        (Sopimuksen liitteeseen II sisältyvien) yleisten sopimusehtojen
siosoite Luxemburgissa.                                               3 kohdan 1 alakohdan a alakohdan mukaan vastaajan velvolli-
                                                                      suutena oli jakaa ensimmäinen ennakko urakoitsijoiden ja/tai
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                          TTK-hankkeiden toteuttajien kesken 30 päivän kuluessa varojen
                                                                      vastaanotosta. Vastaaja jätti tämän tekemättä ja vetäytyi hank-
                                                                      keesta. Sopimuksen mukaan kaikkia maksuja pidettäisiin
1)   toteaa, että Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt      ennakkoina, kunnes viimeinen toimitettava hankkeen osa on
     kuningaskunta ei ole noudattanut romuajoneuvoista                hyväksytty. Vastaaja on siten velvollinen maksamaan ennakko-
     18 päivänä syyskuuta 2000 annetun Euroopan parla-                maksun takaisin komissiolle, jollei vastaaja esitä näyttöä itsel-
     mentin ja neuvoston direktiivin 2000/53/EY (EYVL                 leen aiheutuneista kustannuksista.
     L 269, 21.10.2000, s. 34) ja erityisesti sen 10 artiklan
     1 kohdan eikä Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen
     mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän           Vastaajan oli esitettävä kustannuksia koskeva väite ennen
     direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja      31.8.2002 ja tuettava tällainen väite tarvittavilla teknisillä selvi-
     hallinnollisia määräyksiä                                        tyksillä. Vastaaja jätti tämän tekemättä ja on siksi menettänyt
                                                                      oikeutensa vedota itselleen hankkeesta aiheutuneihin kustan-
2)   velvoittaa Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen       nuksiin, eikä vastaajalla siten ole oikeutta vaatia, että ennakko-
     kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                   maksusta vähennetään tällaisten kustannusten osuus.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Määräaika direktiivin täytäntöönpanemiseksi päättyi 21.4.2002.
                                                                      Euroopan yhteisöjen komission 3.7.2003 Belgian kuningas-
                                                                                kuntaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-287/03)
Euroopan yhteisöjen komission 26.6.2003 Implants (Inter-                                         (2003/C 200/36)
            national) Ltd:tä vastaan nostama kanne
                           (Asia C-279/03)                            Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 3.7.2003 Euroopan
                                                                      yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningaskuntaa
                           (2003/C 200/35)                            vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat M. Patakia ja
                                                                      N. B. Rasmussen, prosessiosoite Luxemburgissa.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 26.6.2003 Euroo-             Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Implants (Interna-            tuin
tional) Ltd:tä vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat R. Lyal ja
C. Giolito, prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                      1.    toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut EY:n
                                                                            perustamissopimuksen 49 artiklan mukaisia velvoitteitaan,
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                koska se soveltaa syrjivästi ja suhteettomasti ”samankaltai-
                                                                            suutta” ja ”yhtä myyjää” koskevia edellytyksiä yhtäältä
–    velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle 294 958,51                   kuluttajien hankkimien ja toisaalta ilmaiseksi tai alennuk-
     euroa (kaksisataayhdeksänkymmentäneljätuhatta yhdeksän-                sella kanta-asiakasohjelman mukaisesti tarjottujen tuot-
     sataaviisikymmentäkahdeksan euroa viisikymmentäyksi                    teiden tai palvelujen välillä ennakkoedellytyksenä tällaiselle
     senttiä), josta 284 000 euroa on palautettava summa ja                 ohjelmalle, jota toteutetaan yritysten välisenä rajat ylittä-
     10 958,51 viivästyskorko;                                              vänä palveluna;


title: Asia T-395/02: Eva Vega Rodríguezin 27.12.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
8.3.2003                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 55/35
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            mioon, että tuomiota koskeva valitus oli vireillä. Kantaja vetoaa
                                                                      myös siihen, että komissio on loukannut sille kuuluvaa
                                                                      huolellisuusvelvollisuutta ja käyttänyt väärin harkintavaltaa.
–     kumoaa Euroopan yhteisöjen komission 27.9.2002 teke-            Kantaja väittää, että komissio on luonut tilanteen, jossa sen
      män päätöksen, joka koskee kantajan 21.5.2002 tekemää           ei tarvitse olla missään tekemissä Cognignin kanssa, joka
      valitusta R/272/02                                              puolestaan tällöin kääntyy kantajaa vastaan.
–     velvoittaa vastaajan maksamaan kokonaisuudessaan lää-
      käri Cognignille palkkiot ja kulut, jotka koskevat tämän
      osallistumista työkyvyttömyys- ja lääketieteellisen lauta-
      kunnan toimintaan kantajaan liittyen, korvaamaan kanta-
      jan eläkkeestä pidätetty määrä viivästyskorkoineen ja
      maksamaan oikeudenkäyntiin liittyvät kulut mukaanlu-
      kien asianajaja- ja kääntäjäpalkkiot sekä haastamisesta         Eva Vega Rodríguezin 27.12.2002 Euroopan yhteisöjen
      aiheutuneet kulut.
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajalle aiheutuneen
                                                                                (Asia T-395/02)
      henkisen kärsimyksen
                                                                                (2003/C 55/88)
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                      Eva Vega Rodríguez, kotipaikka Bryssel, on nostanut
                                                                      27.12.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
Kantaja on Berlaymont-rakennuksessa työskennellyt komis-              tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
sion entinen virkamies, joka on siirretty työkyvyttömyyseläk-         vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Juan Ramón
keelle vuonna 1991. Kantajalla diagnosoitiin myöhemmin                Iturriagagoitia ja Karine Delvolvé.
ammattitauti. Kantaja nimesi lääkäri Cognignin osallistumaan
työkyvyttömyys- ja lääketieteellisen lautakunnan toimintaan.
                                                                      Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                      mioistuin
Komissio ei maksanut Cognignin lääkärinpalkkioita ja -kuluja.         ensisijaisesti:
Kantaja nosti tämän johdosta kanteen asiassa T-75/98, jossa
hän vaati palkkioiden ja kulujen maksamista. Asia poistettiin
                                                                      –     kumoaa Euroopan yhteisöjen komission 27.9.2002 teke-
rekisteristä asianosaisten sopiessa kantajalle maksettavasta
ylimääräisestä korvauksesta, joka liittyi työkyvyttömyyslauta-              män päätöksen, joka koskee kantajan 5.6.2002 tekemää
                                                                            valitusta R/297/02
kunnan toimintaan ja kansallisissa tuomioistuimissa aiheutu-
neisiin kuluihin. Vastoin kaikkia odotuksia Cognigni vaati
lääkärinpalkkioiden ja -kulujen korvaamista kokonaisuudes-            –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut
saan. Hän ryhtyi näin ollen uudelleen oikeudenkäyntitoimiin
kantajaa vastaan italialaisessa tuomioistuimessa. Italialaisen        toissijaisesti:
tuomioistuimen antaman tuomion perusteella Congnigni vaati
tuomion täytäntöönpanoa ja kantajan eläkkeen ulosmittausta.           –     kumoaa komission 25.6.2002 tekemän päätöksen
Kantaja riitauttaa komission päätöksen sallia ulosmittauksen
täytäntöönpano.
                                                                      –     määrää korvauksen kantajalle aiheutuneesta vahingosta,
                                                                            jonka määräksi on kaikin varauksin arvioitu
                                                                            72 292,36 euroa, laillisine viivästyskorkoineen
Kantaja muistuttaa, että työkyvyttömyys- ja lääketieteellisen
lautakunnan toimintaan liittyviin kuluihin ja palkkioihin sovel-      –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
lettavien säännösten mukaan kulut kuuluvat kokonaisuudes-
saan komission maksettaviksi.
                                                                      Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi suhteellisuusperiaatteen
loukkaamiseen ja komission toteuttaman ulosmittauksen koh-
tuuttomuuteen sekä sen kiusantekoa muistuttavaan luontee-             Kantajan kanne koskee sitä, että hänet on hylätty kilpailun
seen. Kantajan mukaan komission olisi pitänyt ottaa huo-              KOM/A/10/01 kokeista esivalintakokeiden perusteella.
 ---pagebreak--- C 55/36                FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                         8.3.2003
Todettuaan virheen kokeen b) monivalintakysymyksen nro 35           Kanneperusteet:                 –    Asetuksen N:o 40/94 (1) 7
sanamuodossa valintalautakunta päätti jättää kysymyksen huo-                                             artiklan 1 kohdan b alakoh-
miotta.                                                                                dan rikkominen,
                                                                                –    Asetuksen N:o 40/94 7 artik-
Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi ilmeiseen arviointivirhee-                                           lan 3 kohdan rikkominen.
seen kokeen a) kysymyksen nro 21 ja kokeen c) kysymyksen
nro 9 korjauksessa. Kantaja vetoaa käsiteltävänä olevassa
asiassa myös harkintavallan väärinkäyttöön.                         (1 ) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu
                                                                         neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).
August Strock KG:n 27.12.2002 sisämarkkinoiden harmo-
nisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama
                              kanne                                 August Strock KG:n 27.12.2002 sisämarkkinoiden harmo-
                                                                    nisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama
                                                                                kanne
                         (Asia T-396/02)
                                                                                (Asia T-402/02)
                         (2003/C 55/89)
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                              (2003/C 55/90)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
August Strock KG, Berliini on nostanut 27.12.2002 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
teen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja
mallit) vastaan. Kantajien edustajia ovat asianajajat H. Wrage-     August Strock KG, Berliini on nostanut 27.12.2002 Euroopan
Molkenthin, T. Reher ja A. Heise, prosessiosoite Luxembur-          yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
gissa.                                                              teen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja
                                                                    mallit) vastaan. Kantajien edustajia ovat asianajajat H. Wrage-
                                                                    Molkenthin, T. Reher ja A. Heise, prosessiosoite Luxembur-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin          gissa.
–     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljän-
      nen valituslautakunnan 14.10.2002 tekemän päätöksen           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      (asia R 187/2001-4),
                                                                    –      kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston toisen
–     velvoittaa harmonisointiviraston korvaamaan oikeuden-                valituslautakunnan 18.10.2002 tekemän päätöksen (asia
      käyntikulut.                                                         R 256/2001-2),
                                                                    –      velvoittaa harmonisointiviraston korvaamaan oikeuden-
                                                                           käyntikulut.
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
Haettu yhteisön tavara-        Vaaleanruskean värinen karamel-
merkki:                        lin muodossa oleva kolmiulottei-     Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
                               nen merkki – Hakemusnumero
                               784314
                                                                    Haettu yhteisön tavara-         Pakatun karamellin kuvasta muo-
Tavarat ja palvelut:           Luokkaan 30 kuuluvat tavarat         merkki:                         dostuva kuvamerkki – Hakemus-
                               (makeiset)                                                           numero 784454
Valituslautakunnassa rii-      Tutkijan tekemä päätös rekiste-      Tavarat ja palvelut:            Luokkaan 30 kuuluvat tavarat
tautettu päätös:               röinnin hylkäämisestä                                                (makeiset)
Valituslautakunnan rat-        Valituksen hylkääminen               Valituslautakunnassa rii-       Tutkijan tekemä päätös rekiste-
kaisu:                                                              tautettu päätös:                röinnin hylkäämisestä


title: Asia C-447/13 P: Valitus, jonka Riccardo Nencini on tehnyt 6.8.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-431/10, Nencini v. Euroopan parlamentti, 4.6.2013 antamasta tuomiosta

text:
               19.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 304/7

         Valitus, jonka Riccardo Nencini on tehnyt 6.8.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-431/10, Nencini v. Euroopan parlamentti, 4.6.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia C-447/13 P)
   2013/C 304/13
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Riccardo Nencini (edustaja: avvocato M. Chiti)

      Muu osapuoli: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa, todeten ensin tarvittaessa pätemättömäksi tai lainvastaiseksi 23.12.2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (1) 85 b artiklan ja 25.6.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (2) 73 a artiklan, yhdistetyissä asioissa T-431/10 ja T-560/10, Nencini v. Euroopan parlamentti, 4.6.2013 annetun unionin yleisen tuomioistuimen tuomion ja toteaa mainittua tuomiota oikaisten, että unionin yleisessä tuomioistuimessa esitetyt kanneperusteet hyväksytään, koska riitautetut säännökset ovat lainvastaisia

               —

               toissijaisesti ja siinä tapauksessa, että päätös, jolla Nencini oli velvoitettu palauttamaan riidanalaiset summat, pysytetään, määrittää uudelleen — oikaistuaan valituksen kohteena olevaa tuomiota tai kumottuaan sen — mainitut summat kohtuullistaen niitä tai palauttaa asian Euroopan parlamentin pääsihteerille riidanalaisten summien kohtuullistamista varten

               —

               kumoaa annetun tuomion oikeudenkäyntikulujen osalta ja muuttaa sitä määräämällä Euroopan parlamentin korvaamaan asian T-431/10 oikeudenkäyntikulut ja vastaamaan tai ainakin korvaamaan osan asian T-560/10 oikeudenkäyntikuluista

               —

               velvoittaa joka tapauksessa Euroopan parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut valituksen käsittelystä unionin tuomioistuimessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää ensisijaisesti, että asiassa on loukattu vanhentumista koskevaa sääntelyä, oikeusvarmuuden periaatetta, tehokkuusperiaatetta ja kohtuusperiaatetta. Unionin yleinen tuomioistuin on valittajan mukaan hylännyt valittajan vaatimukset katsomalla vanhentumisaikojen alkaneen kulua takaisinperimisestä ja maksuvelvollisuudesta tehdyn päätöksen tiedoksiantamisesta vasta 11 vuoden kuluttua siitä, kun Nencini oli luopunut toimestaan parlamentin jäsenenä.
   Valittaja vetoaa toiseksi oikeudelliseen virheeseen, johon on syyllistytty kontradiktorisen periaatteen ja oikeussuojakeinojen tehokkuusperiaatteen osalta, esittäen, että tuomiossa on tukeuduttu seikkoihin, jotka ovat osin erilaiset kuin ne, jotka olivat olleet riitautuksen kohteena.
   Kolmanneksi valittaja väittää asiassa sovelletun väärin parlamentin jäsenten kulukorvauksia ja päivärahoja koskevia säännöksiä (”SID”) sekä riitautettujen matkakulu- että avustajakorvausten osalta. Valituksenalaisessa tuomiossa on valittajan mukaan yhtäältä tulkittu väärin ”kotipaikan” käsitettä, sillä sitä todellisuudessa rinnastaa muodollisen ”asuinpaikan” käsitteeseen. Toisaalta kyse ei ole ollut sääntöjenvastaisuudesta, sillä esimerkiksi avustajakulukorvausten saajien nimien ilmoittamatta jättäminen olisi pitänyt katsoa ainoastaan ”muotovirheeksi”, jonka oikaiseminen ei ollut mahdollista kyseisellä ajanjaksolla voimassa olleiden säännösten epäselvyyden vuoksi.
   Neljänneksi valitus on perustettu suhteellisuusperiaatteen rikkomiseen, joka on valittajan mukaan tapahtunut takaisinperittävän summan määrittämisessä. Saatujen korvausten kokonaismäärän takaisinmaksamista on pidettävä kohtuuttomana.
   Lopuksi valittaja väittää, ettei oikeudenkäyntikulujen korvaamisvelvoitetta olisi saatu asettaa hänelle. Tehdyn päätöksen riitauttamisesta, josta oli sittemmin luovuttu, aiheutuneet kulut ovat aiheutuneet vastapuolen virheellisestä menettelystä; vastapuoli oli sitä paitsi myöntänyt sääntöjenvastaisuuden — joka oli tapahtunut ensimmäisen muutoksenhaun tiedoksiantamisen jälkeen — johtuneen määräyksen korvaamisesta toisella italiankielisellä määräyksellä.

      (1)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23.12.2002 annettu komission asetus (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (EYVL L 357, s.1).

      (2)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EYVL L 284, s. 1).


title: Asian C-454/02 poistaminen rekisteristä

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/35

         Asian C-454/02 poistaminen rekisteristä (1)

   (2004/C 228/75)
   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 8.6.2004 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-454/02 (Bundessozialgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Karin Bautz vastaan AOK Baden-Württemberg.

      (1)  EUVL C 70, 22.3.2003.


title: Asia T-416/03: Angel Angelidisin 19.12.2003 Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne

text:
6.3.2004                FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                          C 59/25
Kantaja väittää, että neuvosto ei ole määritellyt normaaliarvoa      –     kumoaa implisiittisen päätöksen hylätä kantajan valitus,
asetuksen N:o 384/96 (1), sellaisena kuin se on muutettuna,                joka tehtiin 27.5.2003 henkilöstösääntöjen 90 artiklan
2 artiklan 5 kohdassa säädetyllä asianmukaisella ja kohtuulli-             2 kohdan mukaisesti ja jolla kantaja vaati riidanalaisen
sella tavalla sekä huolellisuusvelvollisuuttansa noudattaen.               päätöksen kumoamista;
Komission, joka on aloittanut polkumyyntimenettelyn asetuk-
sen 5 artiklan nojalla, ei olisi pitänyt jättää huomioimatta         –     velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle 20 000 euron
polkumyyntiä koskevaa sääntöä, jonka mukaan sivutuotteen                   määrän, joka arvioidaan ex aequo et bono ja joka
kustannuksia ei saa ottaa huomioon, vaan sen sijaan ne pitäisi             voi suurentua tai pienentyä oikeudenkäyntimenettelyä
vähentää normaaliarvoa määritettäessä, jotta normaaliarvo                  aikana, korvauksena henkisestä kärsimyksestä ja uran
tulisi määritellyksi asianmukaisella ja kohtuullisella tavalla.            vaarantumisesta huomattavien määräystenvastaisuuksien
Kantajan mukaan komissio on ollut tietoinen toisaalta para-                sekä vuoden 2001 arviointikertomuksen laatimisen huo-
kresolin tuotantoon liittyvien tuotantokustannusten sekä toi-              mattavan viivästymisen vuoksi tilanteessa, joka oli kanta-
saalta erityisesti sivutuotteiden (natriumsulfiitti ja fenoliyh-           jalle erityisen tuskallinen;
diste) tuotantoon liittyvien tuotantokustannusten välisestä
erosta. Laajentamalla tutkimuksen näihin kahteen sivutuottee-        –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut en-
seen ja ottamalla huomioon sivutuotteet normaaliarvoa määri-               simmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen
tettäessä komissio on rikkonut huolellisuusvelvollisuuttaan.               87 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
Lisäksi kantaja väittää, että neuvosto ei ole noudattanut hyvän
hallintotavan periaatetta ja että se on rikkonut asetuksen           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
N:o 348/96 2 artiklaa, koska se ei ole laskenut normaaliarvoa
ainoastaan samankaltaiselle tuotteelle.
                                                                     Kantaja väittää aluksi, että henkilöstösääntöjen 26 ja 43 artik-
                                                                     laa, Euroopan parlamentin puhemiehistön 8.3.1999 laatimia,
(1) Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista     henkilöstösääntöjen 43 artiklan soveltamista koskevia yleisiä
    tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta     täytäntöönpanomääräyksiä sekä arviointikertomusten laati-
    1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96 (EYVL L 56,        mismenettelyä koskevia ohjeita on rikottu.
    6.3.1996, s. 1).
                                                                     Kantaja vetoaa myös harkintavallan väärinkäyttöön ja yleisten
                                                                     oikeusperiaatteiden, kuten puolustautumisoikeuksien kunni-
                                                                     oittamisen periaatteen, hyvän hallinnon periaatteen, luotta-
                                                                     muksensuojan periaatteen ja huolenpitovelvollisuuden, yhden-
                                                                     vertaisen kohtelun periaatteen ja niiden periaatteiden loukkaa-
                                                                     miseen, joiden mukaan nimittävä viranomainen voi tehdä
                                                                     päätöksen ainoastaan laillisesti hyväksyttävien perusteiden eli
Angel Angelidisin 19.12.2003 Euroopan parlamenttia vas-              sellaisten merkityksellisten perusteiden nojalla, joita ei rasita
                       taan nostama kanne                            ilmeinen arviointivirhe, tosiseikkoja koskeva virhe tai oikeudel-
                                                                     linen virhe.
                          (Asia T-416/03)
                           (2004/C 59/41)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                     Fédération Internationale des Maisons de l’Europen
                                                                     (FIME) 22.12.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
                                                                                taan nostama kanne
Angel Angelidis, kotipaikka Luxemburg, on nostanut
19.12.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                                        (Asia T-417/03)
tuomioistuimessa kanteen Euroopan parlamenttia vastaan.
Kantajan edustaja on asianajaja Eric Boigelot.                                                  (2004/C 59/42)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
–     kumoaa Euroopan parlamentin sihteeristön 4.3.2003
      tekemän päätöksen, jolla kantajan vuotta 2001 koskeva          Fédération Internationale des Maisons de l’Europe, kotipaikka
      arviointikertomus hyväksyttiin lopullisesti;                   Saarbrücken (Saksa), on nostanut 22.12.2003 Euroopan yhtei-
                                                                     söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
–     kumoaa kyseisen vuotta 2001 koskevan arviointikerto-           Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana
      muksen;                                                        on avocat Pierre Soler-Couteaux.


title: Asia C-631/11 P: Valitus, jonka Regione autonoma della Sardegna on tehnyt 8.12.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-394/08, T-408/08, T-453/08 ja T-454/08, Regione autonoma della Sardegna ym. v. komissio, 20.9.2011 antamasta tuomiosta

text:
               21.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/8

         Valitus, jonka Regione autonoma della Sardegna on tehnyt 8.12.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-394/08, T-408/08, T-453/08 ja T-454/08, Regione autonoma della Sardegna ym. v. komissio, 20.9.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-631/11 P)
   2012/C 118/13
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Regione autonoma della Sardegna (edustaja: avvocato A. Fantozzi)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Yleisen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-394/08, T-408/08, T-453/08 ja T-454/08 20.9.2011 antama tuomio on kumottava tai sitä on muutettava

               —

               EY:n komission 3.7.2008 tekemä päätös (valtiontuki C1/2004 Italia — SG-Greffe (2008) D/204339), joka liittyy tukiohjelmaan ”Vuoden 1998 aluelaki nro 9 — tuen nro 272/98 väärinkäyttö”, on kumottava

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää kaksi perustetta valituksensa tueksi.
   Ensimmäinen peruste koskee SEUT 107 artiklan 3 kohdan rikkomista. Valittaja valittaa erityisesti, että tarpeellisuusperiaatetta ja kannustusvaikutusta koskevaa periaatetta on loukattu ja sovellettu väärin ja että tämä on aiheutunut liian muodollisesta lähestymistavasta, joka on ristiriidassa sen periaatteen kanssa, jonka mukaan sisältö on tärkeämpi kuin muoto, ja siitä, ettei huomioon ole otettu tälle yksittäistapaukselle ominaisten oikeudellisten intertemporaalisten seikkojen erityispiirteitä.
   Toinen valitusperuste koskee oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden loukkaamista ja asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan rikkomista. Nämä väitteet johtuvat tämän yksittäistapauksen intertemporaalisista erityispiirteistä, jotka valituksenalaisessa tuomiossa on laiminlyöty. Yleinen tuomioistuin menee pidemmälle kuin alaa koskevassa oikeuskäytännössä sallitaan, kun se vaatii taloudelliselta toimijalta sellaista huolellisuustasoa, jota se käytännössä ei voi saavuttaa, kun otetaan huomioon, että se seikka, että hakemus on tehtävä ennen töiden aloittamista, on yhteisön arviointiperuste, joka otettiin käyttöön asian tosiseikkojen tapahtuma-aikaan ja jota ei siis voida sovittaa yhteen sen hetken kanssa, jona yrityksen tahdonmuodostus tapahtui.


title: Pretura Circondariale di Bassano del Grappan 21.3.1995 tekemillään päätöksillä esittämät ennakkoratkaisupyynnöt kyseisessä tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa 1) Danila Bonifaci ym. ja 2) Wanda Berto ym. vastaan Istituto Nazionale della Previdenza Sociale (INPS) (Asiat C-94/95 ja C-95/95)

text:
N:o C 159/ 16            IFI                        Euroopan yhteisôien virallinen lehti                                       24.6.95
     ammattitautien korvaamisesta annettujen sääntöjen,                 Oberverwaltungsgericht fiir das Land Nordrhein-Westfale
     erityisesti niiden 3 artiklan, rikkominen;                         nin 17.3.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakko
                                                                        ratkaisupyyntö asiassa Paul Daut GmbH & Co., KG
— yhteisön oikeuden mukaisten yleisten oikeusperiaattei                       vastaan Oberkreisdirektor des Kreises Gutersloh
     den, nimittäin oikeusvarmuuden periaatteen, vilpittö
                                                                                ( Asia C-105/95 )
     män mielen periaatteen, suojelun ja luottamuksensuojan
     periaatteen, huolenpitovelvoitteen, kohtuullisen määrä                                         95/C 159/31
     ajan periaatteen ja myös periaatteen, jonka mukaan
     kaikkien hallinnollisten päätösten on perustuttava                 Oberverwaltungsgericht fiir das Land Nordrhein-Westfalen
     oikeudellisesti hyväksyttäviin perusteisiin, eli oltava
                                                                        ( 13 . osasto ) pyytää 17.3.1995 tekemällään ja Euroopan
     asianmukaisia ja oikeudellisesti ja/tai tosiasiallisesti
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 31.3.1995 saapu
     virheettömiä , rikkominen.
                                                                        neella päätöksellään Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
                                                                        ennakkoratkaisua asiassa Paul Daut GmbH & Co ., KG
                                                                        vastaan Oberkreisdirektor des Kreises Giitersloh seuraa
                                                                        vista kysymyksistä :
Pretura Circondariale di Bassano del Grappan 21.3.1995
tekemillään päätöksillä esittämät ennakkoratkaisupyynnöt                Onko ETY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklan sekä
kyseisessä tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa 1 )              terveyttä koskevista ongelmista yhteisön sisäisessä tuoreen
Danila Bonifaci ym. ja 2 ) Wanda Berto ym. vastaan Istituto             lihan kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1964 annetun neuvos
            Nazionale della Previdenza Sociale ( INPS )                 ton direktiivin 64/433/ETY ( tuorelihadirektiivi )( 1 ), sellai
                      ( Asiat C-94/95 ja C-95/95 )                      sena kuin se on viimeksi muutettuna terveyttä koskevista
                              ( 95/C 159/30 )                           ongelmista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa anne
                                                                        tun direktiivin 64/443/ETY muuttamisesta ja ajan tasalle
                                                                        saattamisesta direktiivin ulottamiseksi koskemaan tuoreen
Pretura Circondariale di Bassano del Grappa on esittänyt
21.3.1995 tekemillään päätöksillä Euroopan yhteisöjen                   lihan tuotantoa ja saattamista markkinoille 29 päivänä
                                                                        heinäkuuta 1991 annetussa neuvoston direktiivissä 91 /
tuomioistuimelle ennakkoratkaisupyynnöt, jotka ovat saa
puneet Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon                    497/ETY ( 2 ) sekä terveyttä koskevista kysymyksistä yhtei
24.3 . 1 995 , saadakseen ensiksi mainitussa tuomioistuimessa           sön sisäisessä lihavalmisteiden kaupassa annetun direktiivin
vireillä olevissa asioissa 1 ) Danila Bonifaci ym . ja 2 ) Wanda        77/99/ETY muuttamisesta ja saattamisesta ajan tasalle sekä
Berto ym . vastaan Istituto Nazionale della Previdenza                  direktiivin 64/433/ETY muuttamisesta 10 päivänä helmi
Sociale ( INPS ) ennakkoratkaisut seuraavissa kysymyk                  kuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/5/ETY ( 3 )
sissä :                                                                 ja terveyttä koskevista kysymyksistä lihavalmisteiden kau
                                                                        passa ja tiettyjen muiden eläinperäisten tuotteiden tuotan
 1 ) Onko neuvoston direktiivin 80/987/ETY ( ! ) 4 artiklan 2           nossa ja markkinoille saattamisessa 21 päivänä joulukuuta
      kohdan säännöksiä tulkittava siten, että ne tarkoittavat           1976 annetun neuvoston direktiivin 77/99/ETY ( 4 ) mukais
      sitä , että jäsenvaltiot voivat päättää rajoittaa takuulai       ta , kun vastaaja — terveydellisistä vaatimuksista ja viran
                                                                         omaisten tekemistä tutkimuksista lihavalmisteiden kau
      tosten korvausten maksamisvelvollisuutta tiettyyn ajan
      jaksoon, joka on tässä tapauksessa 12 kuukautta, myös              passa 30 päivänä lokakuuta 1986 annetun kansallisen
      sellaisissa tapauksissa , joissa kyseisen ajanjakson ylittä       asetuksen (Verordnung iiber die hygienischen Anforderun
      misen syynä ei ole ollut työntekijän viaksi luettava              gen und amtlichen Untersuchungen beim Verkehr mit
      toimimattomuus ja erityisesti tapauksissa , joissa työn           Fleisch, F1HV ), BGBl I, s . 1678 , sellaisena kuin se on
      tekijä vaatii korvauksia vahingosta , joka on aiheutunut           viimeksi muutettuna Euroopan talousalueen voimaansaat
      siitä , ettei itse direktiiviä ole pantu täytäntöön tai että se    tamisesta 27 päivänä huhtikuuta 1993 annetulla kansalli
      on pantu täytäntöön liian myöhään ?                                sella lailla ( EWR-Ausfùhrungsgesetz ), BGBl I, s . 512 ja 552 ,
                                                                         17 §:n 1 momentin 2 kohdan perusteella — ei hyväksy sitä ,
2 ) Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myönteinen,                  että EY :n normit täyttävä saksalainen yritys tuo pakastettua
      voidaanko direktiivin 4 artiklan 2 kohtaa pitää tasa              mekaanisesti erotettua lihaa ; tämä yritys kykenee lihaval
                                                                         mistedirektiivissä 77/99/ETY tarkoitettuun kuumennuskä
      arvon ja syrjintäkiellon periaatteen mukaisena ?
                                                                         sittelyyn ja hankkii belgialaiselta EY:n normit täyttävältä
 3 ) Onko yhteisöjen tuomioistuimen 19.11.1991 yhdiste                  yritykseltä pakastettua mekaanisesti erotettua lihaa belgia
      tyissä asioissa C-6/90 ja C-9/90, Francovich ym . vastaan          laisen EY:n säännösten mukaisen eläinlääkärin myöntä
      Italian tasavalta , antaman tuomion 43 kohtaa tulkittava           mällä luvalla kuumennuskäsitelläkseen ja jalostaakseen sitä
      siten, että jäsenvaltioiden kansallisessa lainsäädännössä          lihavalmistedirektiivissä 77/99/ETY tarkoitetulla tavalla; ja
      asetettujen sellaisia vahingonkorvausvaateita koskevien            jos vastaus kysymykseen on kielteinen, täytyykö asialle
      aineellisten ja menettelyllisten edellytysten, jotka perus        saada toimivaltaisten saksalaisten terveysviranomaisten
      tuvat siihen, ettei yhteisön direktiiviä ole pantu täytän         suostumus, ja kenen on se hankittava ?
      töön, on oltava samat ( tai ei ainakaan huonommat )
      kuin kansallisen lainsäätäjän asettamat edellytykset,              (•)  EYVL   N:o  121 , 29.7.1964 , s . 2012/64
      silloin kun tämä panee itse direktiivin myöhässä täytän           (2)  EYVL   N:o  L 268 , 24.9.1991 , s . 69
      töön ?                                                             (3 ) EYVL   N:o  L 57, 2.3.1992 , s . 1
                                                                         (4 ) EYVL   N:o  L 26 , 31.1.1977, s . 85
 (M EYVL N:o L 283 , 20.10.1980 , s . 23


title: Asia F-57/12: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 7.10.2013 — Marcuccio v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Työkyvyttömyyskorvaus — Toimielimen saatavan määrän alentaminen — Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi täysin perusteeton)

text:
               11.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/29

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 7.10.2013 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-57/12) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Työkyvyttömyyskorvaus - Toimielimen saatavan määrän alentaminen - Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi täysin perusteeton)
   2014/C 9/48
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja G. Gattinara, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus komission implisiittisten hylkäyspäätösten, jolla kantajan työkyvyttömyyskorvausta alennetaan vuoden 2011 kesäkuun ja syyskuun välisellä ajanjaksolla, kumoamisesta ja vaatimus 15 prosentin koron ja 500 euron maksamisesta.

      Määräysosa

               1)

               Osa kanteesta jätetään tutkimatta, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat, ja osa hylätään selvästi täysin perusteettomana.

               2)

               Luigi Marcuccio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut, asioita F-57/12 R ja T-464/12 P (R) koskevassa välitoimimenettelyssä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

               3)

               Luigi Marcuccio velvoitetaan maksamaan virkamiestuomioistuimelle 2 000 euroa.

      (1)  EUVL C 227, 28.7.2012, s. 37.


title: Asia C-646/11 P: Valitus, jonka 3F, aikaisemmin Specialarbejderforbundet i Danmark (SID), on tehnyt 16.12.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen, laajennettu jaosto) asiassa T-30/03 RENV, 3F, aikaisemmin Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) v. Euroopan komissio, 27.9.2011 antamasta tuomiosta

text:
               3.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/6

         Valitus, jonka 3F, aikaisemmin Specialarbejderforbundet i Danmark (SID), on tehnyt 16.12.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen, laajennettu jaosto) asiassa T-30/03 RENV, 3F, aikaisemmin Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) v. Euroopan komissio, 27.9.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-646/11 P)
   2012/C 65/11
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: 3F, aikaisemmin Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) (edustajat: advokat P. Torbøl ja V. Edwards)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio, Tanskan kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio on kumottava kokonaisuudessaan

               —

               asiassa on annettava lopullinen tuomio ja

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vaatii, että riidanalainen tuomio on kumottava seuraavilla perusteilla:

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen tulkitessaan ja soveltaessaan SEUT 108 artiklan 3 kohdan mukaisen alustavan tutkinnan pituuteen liittyvää oikeuskäytäntöä.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen tulkitessaan ja soveltaessaan ilmaisuun ”vakavia vaikeuksia” liittyvää oikeuskäytäntöä ja määritellessään, oliko kyse tällaisista vaikeuksista.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se ei vastannut valittajan väitteeseen hyvän hallinnon periaatteen loukkaamisesta; toissijaisesti unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen tulkitessaan ja soveltaessaan hyvän hallinnon periaatteeseen liittyvää oikeuskäytäntöä.


title: Asia F-53/14: Kanne 12.6.2014 – ZZ v. komissio

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/58

         Kanne 12.6.2014 – ZZ v. komissio
   (Asia F-53/14)
   2014/C 421/84
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja V. Simeons)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Niiden päätösten kumoaminen, joilla peruutettiin sekä huollettavana olevaa henkilöä koskeva lisä, joka kantajalle myönnettiin hänen äitinsä hyväksi, että kuuluminen unionin toimielinten yhteiseen sairausvakuutusjärjestelmään (yhteinen sairausvakuutusjärjestelmä), ja kantajalle maksettujen määrien takaisinperimistä koskevien päätösten kumoaminen

      Vaatimukset

               —

               Kolme PMO.1:n 20.8.2013 tekemää päätöstä, joilla peruutettiin päätökset, joilla kantajalle myönnettiin alun perin hänen äitinsä huoltoa koskeva lisä 1.3.2010–28.2.2013 väliselle ajanjaksolle (11.5.2010, 5.5.2011 ja 16.1.2012 tehdyt päätökset), on kumottava

               —

               PMO.3:n 25.9.2013 tekemä päätös, jolla peruutettiin hänen äitinsä kuuluminen yhteiseen sairausvakuutusjärjestelmään ja jolla hänelle ilmoitettiin sairauskulujen korvauksen takaisinperimisestä, on kumottava

               —

               PMO.1:n 23.10.2013 tekemä päätös, jolla liikaa maksetut määrät perittiin takaisin henkilöstösääntöjen 66 artiklan nojalla, on kumottava

               —

               valituksen hylkäämisestä 12.3.2014 tehty päätös on kumottava siltä osin kuin se on tarpeellista

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-78/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 18.7.2013 (Administrativen sad Sofia-gradin (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — ”Evita-K” EOOD v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” Sofia pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Direktiivi 2006/112/EY — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä — Tavaroiden luovutus — Käsite — Vähennysoikeus — Kieltäytyminen — Verollisen liiketoimen tosiasiallinen toteutuminen — Asetus (EY) N:o 1760/2000 — Nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmä — Korvamerkit)

text:
               7.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 18.7.2013 (Administrativen sad Sofia-gradin (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — ”Evita-K” EOOD v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” Sofia pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Asia C-78/12) (1)

   (Direktiivi 2006/112/EY - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Tavaroiden luovutus - Käsite - Vähennysoikeus - Kieltäytyminen - Verollisen liiketoimen tosiasiallinen toteutuminen - Asetus (EY) N:o 1760/2000 - Nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmä - Korvamerkit)
   2013/C 260/19
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad Sofia-grad

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja:”Evita-K” EOOD

      Vastaaja: Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” Sofia pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Administrativen sad Sofia-grad — Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 14 artiklan 1 kohdan, 178 artiklan a alakohdan, 185 artiklan 1 kohdan, 226 artiklan 6 alakohdan ja 242 artiklan tulkinta — Ostoihin sisältyvän arvonlisäveron vähennysoikeus eläinten ostamisen yhteydessä — Tavaroiden luovutuksen toteutumisen todistaminen — Kysymys velvollisuudesta ilmoittaa laskuissa sellaisten eläinten korvamerkit, jotka ovat unionin eläinlääkintälainsäädännön mukaan yksilöintivelvoitteen alaisia — Kysymys velvollisuudesta todistaa luovuttajan omistusoikeus

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettua neuvoston direktiiviä 2006/112/EY on tulkittava siten, että kyseisessä direktiivissä tarkoitettu tavaroiden luovutuksen käsite ja tällaisen luovutuksen tosiasiallisen toteutumisen todistaminen eivät liity arvonlisäveron vähennysoikeuden käytön yhteydessä siihen, millä tavalla omistusoikeus kyseisiin tavaroihin on hankittu. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä on todistelua koskevien kansallisten sääntöjen mukaisesti arvioida kokonaisvaltaisesti sen käsiteltäväksi saatetun asian kaikkia osatekijöitä ja olosuhteita sen ratkaisemiseksi, ovatko pääasiassa kyseessä olevat tavaroiden luovutukset tosiasiallisesti toteutuneet ja — jos näin on — voidaanko vähennysoikeutta käyttää kyseisten luovutusten perusteella.

               2)

               Direktiivin 2006/112 242 artiklaa on tulkittava siten, että siinä ei velvoiteta verovelvollisia, jotka eivät ole maataloustuottajia, merkitsemään suorittamiensa tavaroiden luovutusten kohdetta kirjanpitoonsa, kun kyse on eläimistä, eikä todistamaan, että kyseisiä eläimiä on hallinnoitu kansainvälisen tilinpäätösstandardin IAS 41 ”Maatalous” mukaisesti.

               3)

               Direktiivin 2006/112 226 artiklan 6 alakohtaa on tulkittava siten, että siinä ei velvoiteta verovelvollista, joka suorittaa tavaroiden luovutuksia, jotka koskevat nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän käyttöönottamisesta sekä naudanlihan ja naudanlihatuotteiden pakollisesta merkitsemisestä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 820/97 kumoamisesta 17.7.2000 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1760/2000, sellaisena kuin se on muutettuna 20.11.2006 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1791/2006, käyttöön otetun tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän piiriin kuuluvia eläimiä, mainitsemaan kyseisten eläinten korvamerkkejä kyseisiä luovutuksia koskevissa laskuissa.

               4)

               Direktiivin 2006/112 185 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että siinä sallitaan arvonlisäveron vähennyksen oikaiseminen ainoastaan silloin, kun kyseinen verovelvollinen on saanut aikaisemmin kyseisen veron vähennysoikeuden kyseisen direktiivin 168 artiklan a alakohdassa säädetyin edellytyksin.

      (1)  EUVL C 133, 5.5.2012.


title: Asia T-222/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.9.2014 – B&S Europe v. komissio (Julkiset palveluhankinnat — Tarjouspyyntömenettely — Lyhytkestoisten palveluiden toimittajien rekrytointi yksinomaan Euroopan unionin ulkoisesta avusta hyötyvien kolmansien maiden hyväksi — Ehdokkuuden hylkääminen — Valintaperusteet — Osiin jaettu sopimus — Referenssihanke — Perusteluvelvollisuus — Hyvän hallinnon periaate — Perusteltu luottamus — Puolueettomuuden periaate — Kontradiktorinen periaate)

text:
               10.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 395/43

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.9.2014 – B&S Europe v. komissio
      (Asia T-222/13) (1)

      ((Julkiset palveluhankinnat - Tarjouspyyntömenettely - Lyhytkestoisten palveluiden toimittajien rekrytointi yksinomaan Euroopan unionin ulkoisesta avusta hyötyvien kolmansien maiden hyväksi - Ehdokkuuden hylkääminen - Valintaperusteet - Osiin jaettu sopimus - Referenssihanke - Perusteluvelvollisuus - Hyvän hallinnon periaate - Perusteltu luottamus - Puolueettomuuden periaate - Kontradiktorinen periaate))
      (2014/C 395/53)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Business and Strategies in Europe (B&S Europe) SA (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat L. Bihain ja S. Pâques)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi A. Bordes ja R. Tricot, sitten R. Tricot, avustajinaan asianajajat A.-M. Vandromme ja J. Stuyck)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Vaatimus 15.2. ja 2.4.2013 päivättyihin komission sellaisiin kirjeisiin sisältyvän komission päätöksen kumoamiseksi, joissa se ilmoitti kantajalle, ettei tätä ole hyväksytty niiden ehdokkaiden luetteloon, joita on pyydetty osallistumaan rajoitettuun tarjouspyyntömenettelyyn, joka koskee lyhytkestoisten palveluiden toimittajien rekrytoinnista yksinomaan Euroopan unionin ulkoisesta avusta hyötyvien kolmansien maiden hyväksi tehdyn rinnakkaisen puitesopimuksen (EUVL 2012/S 105-174077) erää 7 koskevaan rajoitettuun tarjouspyyntömenettelyyn.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Business and Strategies in Europe (B&S Europe) SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 164, 8.6.2013.