201806010351917372018/C 211/053532016CJC21120180618FI01FIINFO_JUDICIAL201804244522Asia C-353/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 24.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supreme Court of the United Kingdom – (Yhdistynyt kuningaskunta) – MP v. Secretary of State for the Home Department (Ennakkoratkaisupyyntö — Turvapaikkapolitiikka — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 4 artikla — Direktiivi 2004/83/EY — 2 artiklan e alakohta — Edellytykset toissijaisen suojelun saamiseksi — 15 artiklan b alakohta — Vaara vakavasta haitasta hakijan psyykkiselle terveydelle siinä tilanteessa, että hänet palautetaan alkuperämaahansa — Henkilöt, jotka ovat joutuneet kidutetuiksi alkuperämaassaan)
 ---documentbreak--- C2112018FI420120180424FI00054252Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 24.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supreme Court of the United Kingdom – (Yhdistynyt kuningaskunta) – MP v. Secretary of State for the Home Department
   (Asia C-353/16) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Turvapaikkapolitiikka — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 4 artikla — Direktiivi 2004/83/EY — 2 artiklan e alakohta — Edellytykset toissijaisen suojelun saamiseksi — 15 artiklan b alakohta — Vaara vakavasta haitasta hakijan psyykkiselle terveydelle siinä tilanteessa, että hänet palautetaan alkuperämaahansa — Henkilöt, jotka ovat joutuneet kidutetuiksi alkuperämaassaan)”2018/C 211/05Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supreme Court of the United Kingdom

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: MP

      Vastaaja: Secretary of State for the Home Department

      Tuomiolauselma

   Kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/83/EY 2 artiklan e alakohtaa ja 15 artiklan b alakohtaa, luettuina Euroopan unionin perusoikeuskirjan 4 artiklan valossa, on tulkittava siten, että kolmannen maan kansalaiselle, jota hänen alkuperämaansa viranomaiset ovat aiemmin kiduttaneet ja johon ei enää kohdistu vaaraa kidutuksesta siinä tapauksessa, että hänet palautetaan kyseiseen maahan, mutta jonka fyysinen ja psyykkinen terveydentila saattaisi tällaisessa tapauksessa heikentyä vakavasti siten, että on olemassa vakava vaara, että kyseinen kansalainen tekee itsemurhan kärsimästään kidutuksesta aiheutuneen trauman johdosta, voidaan myöntää toissijainen suojeluasema, jos on olemassa todellinen vaara siitä, että häneltä evätään kyseisessä maassa tahallaan tästä kidutuksesta aiheutuneiden fyysisten tai psyykkisten jälkiseurauksien asianmukainen hoito, mistä varmistuminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävä.
   (
         1
      )	EUVL C 326, 5.9.2016.


201806010311917532018/C 211/06342017CJC21120180618FI01FIINFO_JUDICIAL201804265511Asia C-34/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court – Irlanti) – Eamonn Donnellan v. Revenue Commissioners (Ennakkoratkaisupyyntö — Keskinäinen avunanto saatavien perinnässä — Direktiivi 2010/24/EU — 14 artikla — Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 47 artikla — Pyynnön vastaanottavan viranomaisen mahdollisuus kieltäytyä virka-avusta sillä perusteella, ettei saatavaa ole annettu asianmukaisesti tiedoksi)
 ---documentbreak--- C2112018FI510120180426FI00065151Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court – Irlanti) – Eamonn Donnellan v. Revenue Commissioners
   (Asia C-34/17) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Keskinäinen avunanto saatavien perinnässä — Direktiivi 2010/24/EU — 14 artikla — Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 47 artikla — Pyynnön vastaanottavan viranomaisen mahdollisuus kieltäytyä virka-avusta sillä perusteella, ettei saatavaa ole annettu asianmukaisesti tiedoksi)”2018/C 211/06Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Eamonn Donnellan

      Vastaaja: Revenue Commissioners

      Tuomiolauselma

   Keskinäisestä avunannosta veroihin, maksuihin ja muihin toimenpiteisiin liittyvien saatavien perinnässä 16.3.2010 annetun neuvoston direktiivin 2010/24/EU 14 artiklan 1 ja 2 kohtaa on Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan valossa tarkasteltuina tulkittava siten, etteivät ne estä jäsenvaltion viranomaista kieltäytymästä sellaisen perintäpyynnön täytäntöönpanosta, joka koskee pääasiassa kyseessä olevan kaltaista, jossakin toisessa jäsenvaltiossa määrättyyn rahamääräiseen seuraamukseen perustuvaa saatavaa, siitä syystä, ettei päätöstä, jolla seuraamus määrättiin, ole annettu asianomaiselle asianmukaisesti tiedoksi ennen kuin perintäpyyntö on tämän direktiivin mukaisesti esitetty kyseiselle viranomaiselle.
   (
         1
      )	EUVL C 104, 3.4.2017.


201806010051915552018/C 211/332162018TC21120180618FI01FIINFO_JUDICIAL20180328262721Asia T-216/18: Kanne 28.3.2018 – Pozza v. parlamentti
 ---documentbreak--- C2112018FI2610120180328FI0033261272Kanne 28.3.2018 – Pozza v. parlamentti
   (Asia T-216/18)2018/C 211/33Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Kantaja: Geoffray Pozza (Waldbillig, Luxemburg) (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan päätöksen, jolla ulkomaankorvauksen maksaminen lopetetaan 1.5.2017 alkaen

            —

            velvoittamaan Euroopan parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan rikkomiseen, koska parlamentti on tulkinnut tätä säännöstä virheellisesti tehdessään päätöksen siitä, että ulkomaankorvauksen maksaminen kantajalle lopetetaan.

            2)

            Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että parlamentti ei ole ollut toimivaltainen tekemään riidanalaista päätöstä, koska virkamiehen siirto toimielinten välillä ei merkitse uutta palvelukseen ottamista eikä parlamentti näin ollen voi vedota kantajan siirtoon päättääkseen toisen kerran kantajan oikeudesta ulkomaankorvaukseen.

            3)

            Kolmas kanneperuste, joka perustuu luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen ja tilintarkastustuomioistuimen aikaisempaan päätökseen kantajan oikeuksien vahvistamisesta, koska kaikkiin toimielinten hallinnollisiin toimiin sovelletaan laillisuusolettamaa ja koska nyt käsiteltävässä asiassa tilintarkastustuomioistuin on antanut kantajalle perustellun luottamuksen siihen, että hänen ulkomaankorvauksensa pysytetään niin kauan kuin hänen asemapaikkansa on Luxemburg.


201806010381917462018/C 211/07812017CJC21120180618FI01FIINFO_JUDICIAL201804266611Asia C-81/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 26.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Suceava – Romania) – Zabrus Siret SRL v. Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava (Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Direktiivi 2006/112/EY — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä — Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen — Oikeus saada arvonlisävero palautetuksi — Sellaiseen ajanjaksoon liittyvät liiketoimet, joka on jo ollut päätetyn verotarkastuksen kohteena — Kansallinen lainsäädäntö — Verovelvollisella ei ole mahdollisuutta oikaista veroilmoituksia, jotka ovat jo olleet verotarkastuksen kohteena — Tehokkuusperiaate — Verotuksen neutraalisuus — Oikeusvarmuus)
 ---documentbreak--- C2112018FI610120180426FI00076161Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 26.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Suceava – Romania) – Zabrus Siret SRL v. Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava
   (Asia C-81/17) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Direktiivi 2006/112/EY — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä — Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen — Oikeus saada arvonlisävero palautetuksi — Sellaiseen ajanjaksoon liittyvät liiketoimet, joka on jo ollut päätetyn verotarkastuksen kohteena — Kansallinen lainsäädäntö — Verovelvollisella ei ole mahdollisuutta oikaista veroilmoituksia, jotka ovat jo olleet verotarkastuksen kohteena — Tehokkuusperiaate — Verotuksen neutraalisuus — Oikeusvarmuus)”2018/C 211/07Oikeudenkäyntikieli: romania
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Suceava

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Zabrus Siret SRL

      Vastapuoli: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava

      Tuomiolauselma

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 13.7.2010 annetulla neuvoston direktiivillä 2010/45/EU, 167, 168, 179, 180 ja 182 artiklaa sekä tehokkuusperiaatetta, verotuksen neutraalisuuden periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jolla arvonlisäveroilmoitusten oikaisemiselle kansallisessa oikeudessa asetetusta viiden vuoden vanhentumisajasta poiketen estetään verovelvollista pääasiassa kyseessä olevissa olosuhteissa tekemästä vähennysoikeuden edellytyksenä olevaa oikaisua pelkästään sillä perusteella, että kyseinen oikaisu koskee verotarkastuksen kohteena jo ollutta ajanjaksoa.
   (
         1
      )	EUVL C 161, 22.5.2017.


201806010091915462018/C 211/342172018TC21120180618FI01FIINFO_JUDICIAL20180328272711Asia T-217/18: Kanne 28.3.2018 – DK v. EUH
 ---documentbreak--- C2112018FI2710120180328FI0034271271Kanne 28.3.2018 – DK v. EUH
   (Asia T-217/18)2018/C 211/34Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Kantaja: DK (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

      Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan 23.5.2017 tehdyn päätöksen, jolla hänelle määrätään kurinpitoseuraamus, jolla hänen vanhuuseläkkeensä nettomäärää pienennetään 20 prosentilla, eli siitä pidätetään 1015 euroa kuussa 30.9.2025 saakka henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevan 9 artiklan 2 kohdan nojalla

            —

            toissijaisesti velvoittamaan EUH:n maksamaan kantajalle oikeuden ja kohtuuden mukaan määräytyvän summan korvauksena aiheutuneesta vahingosta

            —

            velvoittamaan EUH:n joka tapauksessa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäinen kanneperuste perustuu ilmeisiin arviointivirheisiin riidanalaisessa päätöksessä siltä osin kuin yhtäältä nimittävä viranomainen on ottanut huomioon toimielinten integriteetille aiheutuneen vahingon, jonka kantaja on aiheuttanut, mutta joka on kantajan mukaan kuitenkin jo korvattu, ja toisaalta langetetun kurinpitoseuraamuksen kesto on mielivaltainen, koska se on kantajan mukaan vahvistettu suhteessa kantajan lakisääteiseen eläkeikään.

            2)

            Toinen kanneperuste perustuu siihen, että riidanalaisessa päätöksessä on loukattu suhteellisuusperiaatetta sen vuoksi, että sitä, että tosiseikoista on kulunut kauan, ei ole otettu huomioon, mikä on lainvastaista, henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevan 25 artiklan rikkomista ei ole otettu huomioon rikosoikeudenkäynnissä eikä kantajan perhetilannetta ole otettu huomioon.


201806010121915542018/C 211/352542018TC21120180618FI01FIINFO_JUDICIAL20180423282921Asia T-254/18: Kanne 23.4.2018 – China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products ym. v. komissio
 ---documentbreak--- C2112018FI2810120180423FI0035281292Kanne 23.4.2018 – China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products ym. v. komissio
   (Asia T-254/18)2018/C 211/35Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantajat: China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (Beijing, Kiina) ja yhdeksän muuta kantajaa (edustajat: asianajajat R. Antonini, E. Monard ja B. Maniatis)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien valurautatavaroiden tuonnissa ja tässä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta sekä tiettyjen Intiasta peräisin olevien valurautatavaroiden tuontia koskevan tutkimuksen päättämisestä 29.1.2018 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/140 (EUVL 2018, L 25, s. 6) siltä osin kuin se koskee CCCME:tä, yksittäisiä yhtiöitä ja asianomaisia jäseniä

            —

            velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi kuuteen kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäisessä kanneperusteessa väitetään, että Euroopan komissio on rikkonut perusasetuksen 3 artiklan 2, 3, 5, 6 ja 7 kohtaa ja 17 artiklan 2 kohtaa sekä loukannut hyvän hallinnon periaatetta muun muassa käyttämällä epäluotettavia tuontitietoja, epäluotettavia tietoja makrotaloudellisesta vahingosta ja epäluotettavia kannattavuustietoja sekä epäämällä muilta osapuolilta, joita asia koskee, mahdollisuuden lausua mielipiteensä unionin tuottajien otoksen lopullisesta valinnasta.

            2)

            Toisessa kanneperusteessa väitetään, että komissio on rikkonut perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohtaa muun muassa jättämällä ottamatta huomioon ajallisen yhteyden puuttumisen ja jättämällä varmistamatta, ettei muista seikoista aiheutunutta vahinkoa pidetä Kiinasta tapahtuneen tuonnin aiheuttamana.

            3)

            Kolmannessa kanneperusteessa väitetään, että komissio on loukannut kantajien puolustautumisoikeuksia sekä rikkonut perusasetuksen 6 artiklan 7 kohtaa, 19 artiklan 1–3 kohtaa ja 20 artiklan 2 ja 4 kohtaa muun muassa kieltäytymällä miltään osin sallimasta tutustumista vahinkoa, hintavaikutusta, vahingon korjaavaa tasoa ja normaaliarvon määrittämistä koskeviin laskelmiin ja kieltäytymällä antamasta pyydettyjä tietoja edes yhdistelmän muodossa ja jättämällä ilmaisematta useita asian kannalta merkityksellisiä tietoja siitä huolimatta, että siltä oli toistuvasti pyydetty tätä.

            4)

            Neljännessä kanneperusteessa väitetään, että komissio on rikkonut perusasetuksen 2 artiklan 10 kohtaa, 3 artiklan 2 kohdan a alakohtaa ja 3 kohtaa ja 9 artiklan 4 kohtaa sekä loukannut hyvän hallinnon periaatetta jättämällä ottamatta hintavertailussaan huomioon tuotevalvontakoodien kaikkia ominaisuuksia, jättämällä toimittamatta tarvittavia tietoja muista kuin alkuperäisillä tuotevalvontakoodeilla ilmaistuista tavaroiden ominaisuuksista sekä hylkäämällä perusteettomasti pyynnön normaaliarvon oikaisemisesta Intian tuotannon vähäisestä määrästä aiheutuvien virheellisyyksien korjaamiseksi.

            5)

            Viidennessä kanneperusteessa väitetään, että komissio on rikkonut perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan b alakohtaa ja 2 artiklan 7 kohdan a alakohtaa oikaisemalla normaaliarvoa ylöspäin välillisten verojen vuoksi.

            6)

            Kuudennessa kanneperusteessa väitetään, että komissio on rikkonut perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohtaa nojautumalla vain yhdeltä intialaiselta tuottajalta saatuihin tietoihin määritellessään myynti-, yleis- ja hallintokustannukset ja voitot laskennallisen normaaliarvon muodostamista varten sen sijaan, että se olisi käyttänyt vertailumaasta saatavissa olevia kaikkia asiaan vaikuttavia tietoja.


201806010081915482018/C 211/366762017TC21120180618FI01FIINFO_JUDICIAL20180416292911Asia T-676/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.4.2018 – UN v. komissio
 ---documentbreak--- C2112018FI2910120180416FI0036291291Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.4.2018 – UN v. komissio
   (Asia T-676/17) (
         1
      )2018/C 211/36Oikeudenkäyntikieli: saksaNeljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.
   (
         1
      )	EUVL C 402, 27.11.2017.


title: Asia C-626/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 4.7.2018 – Euroopan komissio v. Slovakian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristö — Jätteiden sijoittaminen kaatopaikoille — Direktiivi 1999/31/EY — Käytössä olevat kaatopaikat — 14 artikla — Lopullinen päätös toiminnan jatkamisesta — 13 artikla — Käytöstäpoistamismenettely — Unionin tuomioistuimen tuomio, jossa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen todetaan — Täytäntöönpanon laiminlyönti — SEUT 260 artiklan 2 kohta — Rahamääräiset seuraamukset — Uhkasakko — Kiinteämääräinen hyvitys)

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/4

      Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 4.7.2018 – Euroopan komissio v. Slovakian tasavalta
      (Asia C-626/16) (1)

      ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Ympäristö - Jätteiden sijoittaminen kaatopaikoille - Direktiivi 1999/31/EY - Käytössä olevat kaatopaikat - 14 artikla - Lopullinen päätös toiminnan jatkamisesta - 13 artikla - Käytöstäpoistamismenettely - Unionin tuomioistuimen tuomio, jossa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen todetaan - Täytäntöönpanon laiminlyönti - SEUT 260 artiklan 2 kohta - Rahamääräiset seuraamukset - Uhkasakko - Kiinteämääräinen hyvitys))
      (2018/C 301/04)
      Oikeudenkäyntikieli: slovakki

         Asianosaiset

         Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Sanfrutos Cano ja A. Tokár)

         Vastaaja: Slovakian tasavalta (asiamies: B. Ricziová)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Slovakian tasavalta ei ole noudattanut SEUT 260 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kaikkia 25.4.2013 annetun tuomion komissio vastaan Slovakia (C-331/11, ei julkaistu, EU:C:2013:271) täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä.

                  2)

                  Mikäli ensimmäisessä kohdassa todettu noudattamatta jättäminen jatkuu tämän tuomion julistamispäivänä, Slovenian tasavalta velvoitetaan maksamaan Euroopan komissiolle 5 000 euron uhkasakko kultakin päivältä, jolla 25.4.2013 annetun tuomion komissio vastaan Slovakia (C-331/11, ei julkaistu, EU:C:2013:271) noudattamiseksi tarvittavien toimenpiteiden täytäntöönpano viivästyy, nyt annettavan tuomion julistamispäivästä alkaen siihen päivään asti, jona 25.4.2013 annettu tuomio komissio vastaan Slovakia (C-331/11, ei julkaistu, EU:C:2013:271) on pantu kokonaisuudessaan täytäntöön.

                  3)

                  Slovakian tasavalta velvoitetaan maksamaan Euroopan komissiolle 1 000 000 euron suuruinen kiinteämääräinen hyvitys.

                  4)

                  Slovakian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 78, 13.3.2017.


title: Asia C-130/18: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 27.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Düsseldorf – Saksa) – flightright GmbH v. Eurowings GmbH (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Lentoliikenne — Asetus (EY) N:o 261/2004 — 5 artiklan 1 kohdan c alakohta — Oikeus korvaukseen lennon peruuttamisen johdosta — Uudelleenreititys, jolla matkustaja ei pääse saapumaan lopulliseen määräpaikkaansa alle kaksi tuntia perutun lennon aikataulun mukaisen saapumisajan jälkeen — Kahden–kolmen tunnin myöhästyminen)

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/12

      Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 27.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Düsseldorf – Saksa) – flightright GmbH v. Eurowings GmbH
      (Asia C-130/18) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Lentoliikenne - Asetus (EY) N:o 261/2004 - 5 artiklan 1 kohdan c alakohta - Oikeus korvaukseen lennon peruuttamisen johdosta - Uudelleenreititys, jolla matkustaja ei pääse saapumaan lopulliseen määräpaikkaansa alle kaksi tuntia perutun lennon aikataulun mukaisen saapumisajan jälkeen - Kahden–kolmen tunnin myöhästyminen))
      (2018/C 301/15)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Amtsgericht Düsseldorf

         Asianosaiset

         Kantaja: flightright GmbH

         Vastaaja: Eurowings GmbH

         Määräysosa

      Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 (EUVL L 46, 17.2.2004, s. 1) 5 artiklan 1 kohdan c alakohdan iii alakohtaa on tulkittava siten, että matkustajalla, jolle on ilmoitettu peruutuksesta vähintään seitsemän päivää ennen aikataulun mukaista lähtöaikaa, on oikeus tässä säännöksessä tarkoitettuun korvaukseen siinä tapauksessa, että hän pääsee saapumaan lentoliikenteen harjoittajan hänelle tarjoamalla uudelleenreitityksellä lopulliseen määräpaikkaansa yli kaksi tuntia mutta alle kolme tuntia perutun lennon aikataulun mukaisen saapumisajan jälkeen.

         (1)  EUVL C 182, 28.5.2018.


title: Asia T-643/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2018 – Rogesa v. komissio (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä — Pyyntö saada tutustua tietoihin, jotka koskevat terästeollisuuden tehokkaimpaan 10 prosenttiin kuuluvien laitosten määrittämistä — Tutustumista koskevan oikeuden epääminen — Kolmannen taloudellisten etujen suojaan liittyvä poikkeus — Ylivoimainen yleinen etu — Asetus (EY) N:o 1367/2006 — Ympäristöpäästöihin liittyvien tietojen käsite — Määräaikojen noudattaminen)

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/23

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2018 – Rogesa v. komissio
      (Asia T-643/13) (1)

      ((Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä - Pyyntö saada tutustua tietoihin, jotka koskevat terästeollisuuden tehokkaimpaan 10 prosenttiin kuuluvien laitosten määrittämistä - Tutustumista koskevan oikeuden epääminen - Kolmannen taloudellisten etujen suojaan liittyvä poikkeus - Ylivoimainen yleinen etu - Asetus (EY) N:o 1367/2006 - Ympäristöpäästöihin liittyvien tietojen käsite - Määräaikojen noudattaminen))
      (2018/C 301/30)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH (Dillingen, Saksa) (edustajat: asianajajat S. Altenschmidt ja P.-A. Schütter)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi F. Clotuche-Duvieusart ja B. Martenczuk, sitten F. Clotuche-Duvieusart ja H. Krämer)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee sellaisen 25.9.2013 tehdyn komission päätöksen kumoamista, jolla kantajalta evätään oikeus saada tutustua asiakirjoihin, jotka sisältävät tietoja, jotka koskevat komission käyttämiä laskentaperusteita tehokkaimpaan 10 prosenttiin kuuluvien laitosten määrittämiseksi, ja joita on käytetty lähtökohtana määriteltäessä periaatteita ennakolta asetettujen vertailuarvojen vahvistamiseksi kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (EUVL 2003, L 275, s. 32) 10 a artiklan mukaisesti.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 45, 15.2.2014.


title: Asia T-400/18: Kanne 2.7.2018 – Landesbank Baden-Württemberg v. SRB

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/41

      Kanne 2.7.2018 – Landesbank Baden-Württemberg v. SRB
      (Asia T-400/18)
      (2018/C 301/55)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Landesbank Baden-Württemberg (Stuttgart, Saksa) (edustajat: asianajajat H. Berger ja K. Rübsamen)

         Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston 12.4.2018 tekemän päätöksen kriisinratkaisurahastoon etukäteen suoritettavista vuoden 2018 rahoitusosuuksista (SRB/ES/SRF/2018/03) liitteineen siltä osin kuin riidanalaiset päätös ja liite koskevat kantajan rahoitusosuutta

                  —

                  velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen, jotka ovat joko täysin samanlaisia tai samankaltaisia kuin ne kanneperusteet, joihin on vedottu asiassa T-411/17, Landesbank Baden-Württemberg vastaan SRB. (1)

         (1)  EUVL 2017, C 277, s. 51.


title: Asia T-694/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2018 – Link Entertainment v. EUIPO – García Sanjuan Machado (SAVORY DELICIOUS ARTISTS & EVENTS) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-kuviomerkki SAVORY DELICIOUS ARTISTS & EVENTS — Aikaisempi EU-sanamerkki AVORY — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Palvelujen samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 53 artiklan 1 kohdan a alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 60 artiklan 1 kohdan a alakohta))

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/31

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2018 – Link Entertainment v. EUIPO – García Sanjuan Machado (SAVORY DELICIOUS ARTISTS & EVENTS)
      (Asia T-694/17) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-kuviomerkki SAVORY DELICIOUS ARTISTS & EVENTS - Aikaisempi EU-sanamerkki AVORY - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Palvelujen samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 53 artiklan 1 kohdan a alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 60 artiklan 1 kohdan a alakohta)))
      (2018/C 301/40)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Asianosaiset

         Kantaja: Link Entertainment, SLU (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja E. Estella Garbayo)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Sandra García-Sanjuan Machado (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja E. Torner Lasalle)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 28.7.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 1758/2016-4), joka koskee García-Sanjuan Machadon ja Link Entertainmentin välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Link Entertainment, SLU velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 402, 27.11.2017.


title: Asia T-403/18: Kanne 2.7.2018 – Pharmadom v. EUIPO – Objectif Pharma (WS wellpharma shop)

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/42

      Kanne 2.7.2018 – Pharmadom v. EUIPO – Objectif Pharma (WS wellpharma shop)
      (Asia T-403/18)
      (2018/C 301/56)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: Pharmadom (Boulogne-Billancourt, Ranska) (edustaja: asianajaja M-P. Dauquaire)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: Objectif Pharma (Vandoeuvre-lès-Nancy, Ranska)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

         Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus kuviomerkin WS wellpharma shop rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 14 494 751

         EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 23.3.2018 asiassa R 1448/2017-5 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen,

                  —

                  hylkää hakemuksen EU-tavaramerkiksi rekisteröimisestä kaikkien merkin kattamien tavaroiden ja palvelujen osalta, ja

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n ja Objectif Pharma -yhtiön, mikäli tämä osallistuu väliintulijana menettelyyn, korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

      Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-185/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2018 – Buonotourist v. komissio (Valtiontuki — Campanian alueella linja-autoreittien verkostoa liikennöivä yritys — Etu — Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu — Julkisen palvelun hintavelvoitteista asiaa viimeisenä oikeusasteena käsittelevän tuomioistuimen ratkaisun jälkeen maksettu korvaus — Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi — Voimassa olevat tuet ja uudet tuet — Asetus (ETY) N:o 1191/69 — Ilmoitusvelvollisuudesta vapautumisen edellytykset — Asetuksen (EY) N:o 659/99 4 artiklan 5 kohta ja 7 artiklan 6 kohta — Komission ja kansallisten tuomioistuinten toimivalta valtiontukien valvonnassa — Kansallisen ylimmän tuomioistuimen tuomion oikeusvoima — Aineellisen oikeuden sääntöjen ajallinen soveltaminen — Luottamuksensuoja — Oikeusvarmuus)

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/24

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2018 – Buonotourist v. komissio
      (Asia T-185/15) (1)

      ((Valtiontuki - Campanian alueella linja-autoreittien verkostoa liikennöivä yritys - Etu - Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu - Julkisen palvelun hintavelvoitteista asiaa viimeisenä oikeusasteena käsittelevän tuomioistuimen ratkaisun jälkeen maksettu korvaus - Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi - Voimassa olevat tuet ja uudet tuet - Asetus (ETY) N:o 1191/69 - Ilmoitusvelvollisuudesta vapautumisen edellytykset - Asetuksen (EY) N:o 659/99 4 artiklan 5 kohta ja 7 artiklan 6 kohta - Komission ja kansallisten tuomioistuinten toimivalta valtiontukien valvonnassa - Kansallisen ylimmän tuomioistuimen tuomion oikeusvoima - Aineellisen oikeuden sääntöjen ajallinen soveltaminen - Luottamuksensuoja - Oikeusvarmuus))
      (2018/C 301/31)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset

         Kantaja: Buonotourist Srl (Castel San Giorgio, Italia) (edustajat: asianajajat G. Capo ja L. Visone)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Armati, G. Conte ja P.-J. Loewenthal)

         Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) (Rooma, Italia) (edustaja: asianajaja M. Malena)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee valtiontuesta SA.35843 (2014/C) (ex 2012/NN), jonka Italia on toteuttanut – Julkisen palvelun velvoitteesta maksettava lisähyvitys Buonotourist-yritykselle – 19.1.2015 annetun komission päätöksen kumoamista (EUVL 2015, L 179, p. 128).

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Buonotourist Srl vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 190, 8.6.2015.


title: Asia T-414/18: Kanne 5.7.2018 – Hypo Vorarlberg Bank v. SRB

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/42

      Kanne 5.7.2018 – Hypo Vorarlberg Bank v. SRB
      (Asia T-414/18)
      (2018/C 301/57)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Hypo Vorarlberg Bank AG (Bregenz, Itävalta) (edustaja: asianajaja G. Eisenberger)

         Vastaaja: Einheitlicher Abwicklungsausschuss (SRB)

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston 12.4.2018 tekemän päätöksen yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuonna 2018 suoritettavista ennakollisista vakausmaksuista (SRB/ES/SRF/2018/03) (Decision of the Single Resolution Board of 12 April 2018 on the calculation of the 2018 ex ante contributions to the Single Resolution Fund (SRB/ES/SRF/2018/03)) sen liite mukaan lukien, ainakin siinä laajuudessa, kuin tämä päätös, sen liite mukaan lukien, koske maksua, joka kantajan on suoritettava, sekä

                  —

                  velvoittamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kantajat vetoavat kanteensa tueksi seuraaviin kanneperusteisiin.

                  1.

                  Olennaisia muotomääräyksiä on rikottu, koska riidanalainen päätös on julkaistu puutteellisesti.

                  2.

                  Olennaisia muotomääräyksiä on rikottu, koska riidanalainen päätös on perusteltu puutteellisesti.

                  3.

                  Olennaisia muotomääräyksiä on rikottu, koska kantajalle ei annettu tilaisuutta tulla kuulluksi.

                  4.

                  Komission delegoitu asetus (EU) 2015/63 (1) on säännöstenvastaisesti riidanalaisen päätöksen oikeusperustana.
                  Kantaja esittää neljännessä kanneperusteessa, että delegoidun asetuksen 2015/63 4–7 ja 9 artiklassa ja sen liitteessä I – joihin riidanalainen päätös nojautuu – säädetään läpinäkymättömästä rahoitusosuuksien järjestelmästä, joka on Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 16, 17 ja 47 artiklan vastainen, eikä siinä taata perusoikeuskirjan 20 ja 21 artiklan noudattamista eikä suhteellisuusperiaatteen ja oikeusvarmuuden periaatteen kunnioittamista.

         (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59/EU täydentämisestä kriisinratkaisun rahoitusjärjestelyihin etukäteen suoritettavien rahoitusosuuksien osalta 21.10.2014 annettu komission asetus (EU) 2015/63 (EUVL 2015, L 11, s. 44).


title: Asia T-186/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2018 – CSTP Azienda della Mobilità v. komissio (Valtiontuki — Campanian alueella linja-autoreittien verkostoa liikennöivä yritys — Etu — Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu — Julkisen palvelun hintavelvoitteista asiaa viimeisenä oikeusasteena käsittelevän tuomioistuimen ratkaisun jälkeen maksettu korvaus — Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi — Voimassa olevat tuet ja uudet tuet — Asetus (ETY) N:o 1191/69 — Ilmoitusvelvollisuudesta vapautumisen edellytykset — Asetuksen (EY) N:o 659/99 4 artiklan 5 kohta ja 7 artiklan 6 kohta — Komission ja kansallisten tuomioistuinten toimivalta valtiontukien valvonnassa — Kansallisen ylimmän tuomioistuimen tuomion oikeusvoima — Aineellisen oikeuden sääntöjen ajallinen soveltaminen — Luottamuksensuoja — Oikeusvarmuus)

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/25

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2018 – CSTP Azienda della Mobilità v. komissio
      (Asia T-186/15) (1)

      ((Valtiontuki - Campanian alueella linja-autoreittien verkostoa liikennöivä yritys - Etu - Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu - Julkisen palvelun hintavelvoitteista asiaa viimeisenä oikeusasteena käsittelevän tuomioistuimen ratkaisun jälkeen maksettu korvaus - Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi - Voimassa olevat tuet ja uudet tuet - Asetus (ETY) N:o 1191/69 - Ilmoitusvelvollisuudesta vapautumisen edellytykset - Asetuksen (EY) N:o 659/99 4 artiklan 5 kohta ja 7 artiklan 6 kohta - Komission ja kansallisten tuomioistuinten toimivalta valtiontukien valvonnassa - Kansallisen ylimmän tuomioistuimen tuomion oikeusvoima - Aineellisen oikeuden sääntöjen ajallinen soveltaminen - Luottamuksensuoja - Oikeusvarmuus))
      (2018/C 301/32)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset

         Kantaja: CSTP Azienda della Mobilità SpA (Salerno, Italia) (edustajat: asianajajat G. Capo ja L. Visone)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Armati, G. Conte ja P.-J. Loewenthal)

         Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Asstra Associazione Trasporti (Rooma, Italia) (edustaja: asianajaja M. Malena)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee valtiontuesta SA.35842 (2014/C) (ex 2012/NN), jonka Italia on toteuttanut – Julkisen palvelun velvoitteesta maksettava lisähyvitys CSTP-yritykselle – 19.1.2015 annetun komission päätöksen (EU) 2015/1074 (EUVL 2015, L 179, s. 112) kumoamista.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  CSTP Azienda della Mobilità SpA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Asstra Associazione Trasporti vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 190, 8.6.2015.


title: Asia T-147/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.6.2018 – Tšekki v. komissio (Kumoamiskanne — Euroopan unionin omat varat — Jäsenvaltioiden taloudellinen vastuu — Pyyntö saada vapautus omien varojen käyttöön asettamisesta — Komission kirje — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Tutkimatta jättäminen)

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/31

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.6.2018 – Tšekki v. komissio
      (Asia T-147/15) (1)

      ((Kumoamiskanne - Euroopan unionin omat varat - Jäsenvaltioiden taloudellinen vastuu - Pyyntö saada vapautus omien varojen käyttöön asettamisesta - Komission kirje - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Tutkimatta jättäminen))
      (2018/C 301/41)
      Oikeudenkäyntikieli: tšekki

         Asianosaiset

         Kantaja: Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek, T. Müller, J. Vláčil ja J. Očková)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Caeiros ja Z. Malůšková)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota komission budjettipääosaston Omat varat ja rahoitussuunnittelu -osaston johtajan väitetty päätös, joka kantajan mukaan sisältyi 20.1.2015 päivättyyn kirjeeseen, joka oli varustettu viitteellä Ares (2015)217973 ja jolla hylättiin Euroopan yhteisöjen omien varojen järjestelmästä tehdyn päätöksen 2007/436/EY, Euratom soveltamisesta 22.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (EYVL 2000, L 130, 31.5.2000, s. 1) 17 artiklan 2 kohdan nojalla tehty pyyntö saada vapautus velvollisuudesta asettaa käyttöön 53 976 340 Tšekin korunan (CZK) määrä omia varoja sekä kehotettiin Tšekin viranomaisia toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet 53 976 340 Tšekin korunan määrän hyvittämiseksi komission tilille viimeistään sitä kuukautta, jona riidanalainen kirje on lähetetty, seuraavan toisen kuukauden 19 päivää seuraavana ensimmäisenä työpäivänä sillä uhalla, että kantaja joutuu maksamaan viivästyskorkoa kyseisen asetuksen 11 artiklan nojalla.

         Määräysosa

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Lausunnon antaminen Slovakian tasavallan väliintulohakemuksesta raukeaa.

                  3)

                  Tšekin tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

                  4)

                  Tšekin tasavalta, komissio ja Slovakian tasavalta vastaavat kukin omista Slovakian tasavallan väliintulohakemuksesta aiheutuneista kuluistaan.

         (1)  EUVL C 213, 29.6.2015.


title: Asia C-27/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 5.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Lietuvos apeliacinis teismas – Liettua) – AB flyLAL-Lithuanian Airlines, selvitystilassa v. Starptautiskā lidosta Rīga VAS ja Air Baltic Corporation AS (Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Asetus (EY) N:o 44/2001 — Erityinen toimivalta — 5 artiklan 3 alakohta — Sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta koskeva asia — Paikkakunta, missä vahinko sattui — Vahingon ilmenemispaikka ja siihen kausaaliyhteydessä olevan tapahtuman paikka — Eri jäsenvaltioissa tapahtuneesta kilpailua rajoittavasta käyttäytymisestä väitetysti aiheutuneen vahingon korvaamista koskeva kanne — 5 artiklan 5 alakohta — Sivuliikkeen toiminta — Käsite)

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/4

      Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 5.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Lietuvos apeliacinis teismas – Liettua) – AB flyLAL-Lithuanian Airlines, selvitystilassa v. Starptautiskā lidosta Rīga VAS ja Air Baltic Corporation AS
      (Asia C-27/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus (EY) N:o 44/2001 - Erityinen toimivalta - 5 artiklan 3 alakohta - Sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta koskeva asia - Paikkakunta, missä vahinko sattui - Vahingon ilmenemispaikka ja siihen kausaaliyhteydessä olevan tapahtuman paikka - Eri jäsenvaltioissa tapahtuneesta kilpailua rajoittavasta käyttäytymisestä väitetysti aiheutuneen vahingon korvaamista koskeva kanne - 5 artiklan 5 alakohta - Sivuliikkeen toiminta - Käsite))
      (2018/C 301/05)
      Oikeudenkäyntikieli: liettua

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Lietuvos apeliacinis teismas

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: AB flyLAL-Lithuanian Airlines, selvitystilassa

         Vastaajat: Starptautiskā lidosta Rīga VAS ja Air Baltic Corporation AS

         Muut osapuolet: ŽIA Valda AB, VA Reals AB ja Lietuvos Respublikos konkurencijos taryba

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 5 artiklan 3 alakohtaa on tulkittava siten, että kilpailua rajoittavasta käyttäytymisestä johtuvan vahingon korvaamista koskevan kanteen yhteydessä käsitteellä ”paikkakunta, missä vahinko sattui” tarkoitetaan pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa muun muassa paikkaa, jossa myyntitappioista koostuva tulonmenetys ilmeni, eli niiden markkinoiden paikkaa, joihin kyseinen käyttäytyminen, jonka yhteydessä vahingonkärsijä väittää kärsineensä nämä tappiot, vaikuttaa.

                  2)

                  Asetuksen N:o 44/2001 5 artiklan 3 alakohtaa on tulkittava siten, että kilpailunvastaisista menettelytavoista johtuvan vahingon korvaamista koskevan kanteen yhteydessä käsitteen ”paikkakunta, missä vahinko sattui” voidaan ymmärtää tarkoittavan joko paikkaa, jossa SEUT 101 artiklan vastainen kilpailua rajoittava sopimus tehtiin, tai paikkaa, jossa saalistushintoja tarjottiin ja sovellettiin, jos näitä käytäntöjä on pidettävä SEUT 102 artiklan rikkomisena.

                  3)

                  Asetuksen N:o 44/2001 5 artiklan 5 alakohtaa on tulkittava siten, että käsite ”sivuliikkeen – – toimintaa [koskeva] [asia]” kattaa kanteen, jolla vaaditaan sellaisen vahingon korvaamista, joka on väitetysti aiheutunut määräävän markkina-aseman väärinkäytöstä saalistushintoja soveltamalla, kun määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen sivuliike osallistuu tähän väärinkäyttöön tosiasiallisesti ja merkittävästi.

         (1)  EUVL C 104, 3.4.2017.


title: Asia T-478/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.6.2018 – Romania v. komissio (Kumoamiskanne — Euroopan unionin omat varat — Jäsenvaltioiden taloudellinen vastuu — Velvollisuus maksaa komissiolle omien varojen menetystä vastaava määrä — Komission kirje — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Tutkimatta jättäminen)

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/32

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.6.2018 – Romania v. komissio
      (Asia T-478/15) (1)

      ((Kumoamiskanne - Euroopan unionin omat varat - Jäsenvaltioiden taloudellinen vastuu - Velvollisuus maksaa komissiolle omien varojen menetystä vastaava määrä - Komission kirje - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Tutkimatta jättäminen))
      (2018/C 301/42)
      Oikeudenkäyntikieli: romania

         Asianosaiset

         Kantaja: Romania (asiamiehet: aluksi R.-H. Radu, A. Buzoianu ja E. Gane, sitten R.-H. Radu, E. Gane, A. Wellman ja M. Chicu)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi A. Caeiros ja A. Ştefănuc, sitten A. Caeiros ja G.-D. Balan)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota komission budjettipääosaston väitetty päätös, joka kantajan mukaan sisältyi 11.6.2015 päivättyyn kirjeeseen, joka oli varustettu viitteellä Ares (2015) 2453089 ja jolla komissio määräsi Romanian asettamaan komission käyttöön omien perinteisten varojen menetystä vastaavan 1 079 513,09 euron bruttomäärän, josta on vähennettävä 25 prosenttia perimiskuluina, viimeistään sitä kuukautta, jona riidanalainen kirje on lähetetty, seuraavan toisen kuukauden 19 päivää seuraavana ensimmäisenä työpäivänä sillä uhalla, että kantaja joutuu maksamaan viivästyskorkoa Euroopan yhteisöjen omien varojen järjestelmästä tehdyn päätöksen 2007/436/EY, Euratom soveltamisesta 22.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (EYVL 2000, L 130, 31.5.2000, s. 1) 11 artiklan nojalla.

         Määräysosa

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Lausunnon antaminen Slovakian tasavallan väliintulohakemuksesta raukeaa.

                  3)

                  Romania vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

                  4)

                  Romania, komissio ja Slovakian tasavalta vastaavat kukin omista Slovakian väliintulohakemuksesta aiheutuneista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 346, 19.10.2015.


title: Asia T-424/18: Kanne 11.7.2018 – Puma v. EUIPO – Carrefour (risteävät viivat)

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/43

      Kanne 11.7.2018 – Puma v. EUIPO – Carrefour (risteävät viivat)
      (Asia T-424/18)
      (2018/C 301/58)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: Puma SE (Herzogenaurach, Saksa) (edustajat: asianajajat P. Trieb ja M. Schunke)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: Carrefour SA (Boulogne Billancourt, Ranska)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

         Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus kuviomerkin (risteävät viivat) rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 14 572 697

         EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 4.5.2018 asiassa R 945/2017-2 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen, ja

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut.

         Kanneperusteet

      Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-40/18 P: Valitus, jonka Acquafarm SL on tehnyt 12.1.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-458/16., Acquafarm v. komissio, 16.11.2017 antamasta tuomiosta

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/12

      Valitus, jonka Acquafarm SL on tehnyt 12.1.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-458/16., Acquafarm v. komissio, 16.11.2017 antamasta tuomiosta
      (Asia C-40/18 P)
      (2018/C 301/16)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Asianosaiset

         Valittaja: Acquafarm SL (edustaja: A. Pérez Moreno, abogado)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio
      Unionin tuomioistuin (kahdeksas jaosto) on 12.7.2018 antamallaan määräyksellä jättänyt valituksen tutkimatta ja velvoittanut Acquafarm SL:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asia T-452/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.6.2018 – TL v. tietosuojavaltuutettu (Kumoamiskanne — Henkilötietojen suoja — Unionin yleisen tuomioistuimen oikeuskäytäntö — Unionin yleisen tuomioistuimen tuomiota koskeva vaatimus tunnistetietojen poistamisesta ja tuomion internetistä poistamisesta — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Vahvistava toimi — Uusien ja olennaisten seikkojen puuttuminen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/33

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.6.2018 – TL v. tietosuojavaltuutettu
      (Asia T-452/17) (1)

      ((Kumoamiskanne - Henkilötietojen suoja - Unionin yleisen tuomioistuimen oikeuskäytäntö - Unionin yleisen tuomioistuimen tuomiota koskeva vaatimus tunnistetietojen poistamisesta ja tuomion internetistä poistamisesta - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Vahvistava toimi - Uusien ja olennaisten seikkojen puuttuminen - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
      (2018/C 301/43)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: TL (edustajata: asianajajat T. Léonard ja M. Cock)

         Vastaaja: Euroopan tietosuojavaltuutettu (asiamiehet: A. Buchta, M. Pérez Asinari, C. Gayrel ja M. Guglielmetti)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota tietosuojavaltuutetun 16.5.2017 tekemä päätös, jolla hylättiin vaatimus, joka koski pääasiassa yhtäältä uuden arvioinnin tekemistä tietosuojavaltuutetun toimivallasta suhteessa Euroopan unionin tuomioistuimessa käydyn oikeudenkäynnin osapuolen nimen julkaisemiseen internetissä ja toisaalta tunnistetietojen tuomiosta (luottamuksellinen) poistamiseen velvoittamista

         Määräysosa

                  1)

                  Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

                  2)

                  TL ja Euroopan tietosuojavaltuutettu vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 347, 16.10.2017.


title: Asia C-28/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Østre Landsret – Tanska) – NN A/S v. Skatteministeriet (Ennakkoratkaisupyyntö — SEUT 49 artikla — Yhteisövero — Jäsenvaltion verolainsäädäntö, jossa asetetaan toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen yhtiön ensin mainitussa jäsenvaltiossa sijaitsevan kiinteän toimipaikan tappioiden siirtämiselle samaan konserniin kuuluvalle ja samassa jäsenvaltiossa asuvalle yhtiölle edellytykseksi se, että tappioita ei ole mahdollista käyttää ulkomaisessa verotuksessa)

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/5

      Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Østre Landsret – Tanska) – NN A/S v. Skatteministeriet
      (Asia C-28/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - SEUT 49 artikla - Yhteisövero - Jäsenvaltion verolainsäädäntö, jossa asetetaan toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen yhtiön ensin mainitussa jäsenvaltiossa sijaitsevan kiinteän toimipaikan tappioiden siirtämiselle samaan konserniin kuuluvalle ja samassa jäsenvaltiossa asuvalle yhtiölle edellytykseksi se, että tappioita ei ole mahdollista käyttää ulkomaisessa verotuksessa))
      (2018/C 301/06)
      Oikeudenkäyntikieli: tanska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Østre Landsret

         Pääasian asianosaiset

         Hakija: NN A/S

         Vastapuoli: Skatteministeriet

         Tuomiolauselma

      SEUT 49 artiklaa on tulkittava siten, että se ei ole lähtökohtaisesti esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka nojalla tuossa jäsenvaltiossa asuvilla konserniyhtiöillä on oikeus vähentää niiden yhteisverotettavasta tulosta konsernin ulkomailla asuvan tytäryhtiön omistaman, mainitussa jäsenvaltiossa sijaitsevan kiinteän toimipaikan tappiot vain, mikäli jäsenvaltiossa, jossa on tytäryhtiön kotipaikka, sovellettavat säännöt eivät salli näiden tappioiden vähentämistä tytäryhtiön tuloksesta, kun tuon lainsäädännön lisäksi sovelletaan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehtyä sopimusta, jonka nojalla viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa tytäryhtiön tulosta suoritettavasta verosta voidaan vähentää siinä jäsenvaltiossa, jossa kiinteä toimipaikka sijaitsee, sen toiminnan perusteella maksettua tuloveroa vastaava määrä. SEUT 49 artiklaa on kuitenkin tulkittava siten, että se on esteenä tällaiselle lainsäädännölle, jos sen soveltamisen vaikutuksena on, että mainitulla konsernilla ei ole mitään todellista mahdollisuutta vähentää mainittuja tappioita yhteisverotettavasta tulostaan, jos näiden samojen tappioiden vähentäminen kyseisen tytäryhtiön tulosta ei ole mahdollista sen asuinjäsenvaltiossa, mikä on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana selvittää.

         (1)  EUVL C 121, 18.4.2017.


title: Asia T-240/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2018 – Klyuyev v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Ukrainan tilanteen johdosta toteutetut rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Niiden henkilöiden, yhteisöjen ja elinten luettelo, joihin varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen kohdistuu — Kantajan nimen säilyttäminen luettelossa — Oikeusperusta — Ilmeinen arviointivirhe — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan — Omaisuudensuoja — Oikeus hyvään maineeseen — Lainvastaisuusväite)

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/26

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2018 – Klyuyev v. neuvosto
      (Asia T-240/16) (1)

      ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Ukrainan tilanteen johdosta toteutetut rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Niiden henkilöiden, yhteisöjen ja elinten luettelo, joihin varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen kohdistuu - Kantajan nimen säilyttäminen luettelossa - Oikeusperusta - Ilmeinen arviointivirhe - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan - Omaisuudensuoja - Oikeus hyvään maineeseen - Lainvastaisuusväite))
      (2018/C 301/33)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Andriy Klyuyev (Donetsk, Ukraina) (edustajat: B. Kennelly, QC, J. Pobjoy, barrister, R. Gherson, solicitor ja T. Garner, solicitor)

         Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: P. Mahnič Bruni ja J.-P. Hix)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee yhtäältä Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2014/119/YUTP muuttamisesta 4.3.2016 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2016/318 (EUVL 2016, L 60, s. 76) ja Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 208/2014 täytäntöönpanosta 4.3.2016 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/311 (EUVL 2016, L 60, s. 1) sekä toisaalta Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2014/119/YUTP muuttamisesta 3.3.2017 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2017/381 (EUVL 2017, L 58, s. 34) ja Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 208/2014 täytäntöönpanosta 3.3.2017 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/374 (EUVL 2017, L 58, s. 1) kumoamista siltä osin kuin kantajan nimi on säilytetty niiden henkilöiden, yhteisöjen ja elinten luettelossa, joihin sovelletaan kyseisiä rajoittavia toimenpiteitä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2014/119/YUTP muuttamisesta 4.3.2016 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2016/318 ja Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 208/2014 täytäntöönpanosta 3.3.2017 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2017/374 kumotaan siltä osin kuin Andriy Klyuyevin nimi on säilytetty niiden henkilöiden, yhteisöjen ja elinten luettelossa, joihin sovelletaan kyseisiä rajoittavia toimenpiteitä.

                  2)

                  Kanne hylätään muilta osin.

                  3)

                  Andriy Klyuyev vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut siltä osin kuin on kyse kannekirjelmässä esitetystä kumoamisvaatimuksesta.

                  4)

                  Neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Andriy Klyuyevin oikeudenkäyntikulut siltä osin kuin on kyse kanteen tarkistamista koskevassa kirjelmässä esitetystä, päätöksen 2017/381 ja täytäntöönpanoasetuksen 2017/374 osittaista kumoamista koskevasta vaatimuksesta.

         (1)  EUVL C 270, 25.7.2016.


title: Asia T-476/17 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 22.6.2018 – Arysta LifeScience Netherlands v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Kasvinsuojeluaineet — Tehoaine diflubentsuroni — Markkinoille saattamista koskevan luvan hyväksymisedellytykset — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty — Intressivertailu)

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/34

      Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 22.6.2018 – Arysta LifeScience Netherlands v. komissio
      (Asia T-476/17 R)
      ((Väliaikainen oikeussuoja - Kasvinsuojeluaineet - Tehoaine diflubentsuroni - Markkinoille saattamista koskevan luvan hyväksymisedellytykset - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty - Intressivertailu))
      (2018/C 301/44)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Arysta LifeScience Netherlands BV (Amsterdam, Alankomaat) (edustajat: asianajajat C. Mereu ja M. Grunchard)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Lewis, I. Naglis ja G. Koleva)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 278 ja SEUT 279 artiklaan perustuva hakemus täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 540/2011 muuttamisesta tehoaineen diflubentsuroni hyväksymisedellytysten osalta 18.5.2017 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/855 (EUVL 2017, L 128, s. 10) täytäntöönpanon lykkäämiseksi

         Määräysosa

                  1)

                  Välitoimihakemus hylätään.

                  2)

                  Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-43/17 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 5.7.2018 – Valittajana Liam Jenkinson sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio, Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH) ja Eulex Kosovo (Muutoksenhaku — Välityslauseke — Euroopan unionin kansainvälisten operaatioiden henkilöstö — Toimivalta ratkaista työsopimuksia koskevat riidat — Perättäiset määräaikaiset palvelussopimukset — Välityslausekkeet, joissa nimetään viimeisessä sopimuksessa unionin tuomioistuimet ja aiemmissa sopimuksissa Brysselin (Belgia) tuomioistuimet — Päätös olla uudistamatta viimeistä sopimusta — Vaatimus sopimussuhteiden muodostaman kokonaisuuden toteamiseksi toistaiseksi voimassa olevaksi sopimukseksi — Korvausvaatimus perusteettoman irtisanomisen johdosta — Viimeistä sopimusta edeltävien sopimussuhteiden huomioon ottaminen — Unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta)

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/6

      Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 5.7.2018 – Valittajana Liam Jenkinson sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio, Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH) ja Eulex Kosovo
      (Asia C-43/17 P) (1)

      ((Muutoksenhaku - Välityslauseke - Euroopan unionin kansainvälisten operaatioiden henkilöstö - Toimivalta ratkaista työsopimuksia koskevat riidat - Perättäiset määräaikaiset palvelussopimukset - Välityslausekkeet, joissa nimetään viimeisessä sopimuksessa unionin tuomioistuimet ja aiemmissa sopimuksissa Brysselin (Belgia) tuomioistuimet - Päätös olla uudistamatta viimeistä sopimusta - Vaatimus sopimussuhteiden muodostaman kokonaisuuden toteamiseksi toistaiseksi voimassa olevaksi sopimukseksi - Korvausvaatimus perusteettoman irtisanomisen johdosta - Viimeistä sopimusta edeltävien sopimussuhteiden huomioon ottaminen - Unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta))
      (2018/C 301/07)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Valittaja: Liam Jenkinson (edustajat: N. de Montigny ja J.-N. Louis, avocats)

         Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: A. Vitro ja M. Bishop, Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi G. Gattinara, L. Radu Bouyon ja S. Bartelt, sitten Gattinara, A. Aresu ja Radu Bouyon), Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH) (asiamiehet: S. Marquardt, R. Spac ja E. Orgován) ja Eulex Kosovo (edustajat: aluksi Vicente Hernandez, avocate, sitten E. Raoult, avocate)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Unionin yleisen tuomioistuimen 9.11.2016 antama määräys Jenkinson vastaan neuvosto ym. (T-602/15, EU:T:2016:660) kumotaan.

                  2)

                  Asia palautetaan Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen.

                  3)

                  Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

         (1)  EUVL C 104, 3.4.2017.


title: Asia T-427/18: Kanne 10.7.2018 – Geske v. EUIPO (SATISFYERMEN)

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/44

      Kanne 10.7.2018 – Geske v. EUIPO (SATISFYERMEN)
      (Asia T-427/18)
      (2018/C 301/59)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: André Geske (Lübbecke, Saksa) (edustaja: asianajaja R. Albrecht)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalainen tavaramerkki: Kuviomerkki SATISFYERMEN, jonka rekisteröintiä EU-tavaramerkiksi on haettu – Rekisteröintihakemus nro 16 886 541

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 10.5.2018 asiassa R 2603/2017-1 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut sekä menettelystä EUIPO:n valituslautakunnassa aiheutuneet kulut.

         Kanneperusteet

                  —

                  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-707/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2018 – Enoitalia v. EUIPO – La Rural Viñedos y Bodegas (ANTONIO RUBINI) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-sanamerkki ANTONIO RUBINI — Aikaisempi EU-kuviomerkki RUTINI — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/27

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2018 – Enoitalia v. EUIPO – La Rural Viñedos y Bodegas (ANTONIO RUBINI)
      (Asia T-707/16) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-sanamerkki ANTONIO RUBINI - Aikaisempi EU-kuviomerkki RUTINI - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)))
      (2018/C 301/35)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Enoitalia SpA (Calmasino di Bardolino, Italia) (edustaja: asianajaja S. Rizzo)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: E. Zaera Cuadrado)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: La Rural Viñedos y Bodegas SA Ltda (Capital Federal, Argentiina)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 28.6.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 1085/2015-5), joka koskee La Rural Viñedos y Bodegasin ja Enoitalian välistä mitättömyysmenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Enoitalia SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 419, 14.11.2016.


title: Asia T-448/18: Kanne 18.7.2018 – Ryanair ym. v. komissio

text:
               10.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/24

      Kanne 18.7.2018 – Ryanair ym. v. komissio
      (Asia T-448/18)
      (2018/C 319/29)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantajat: Ryanair (Swords, Irlanti), Airport Marketing Services Ltd (Dublin, Irlanti) ja FR Financing (Malta) Ltd (Douglas, Mansaari) (edustajat: asianajajat E. Vahida ja I. Metaxas-Maranghidis sekä B. Byrne, solicitor)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan valtiontuesta SA.24221 (2011/C) (ex 2011/NN), jonka Itävalta on toteuttanut Klagenfurtin lentoaseman, Ryanairin ja muiden lentoasemaa käyttävien lentoyhtiöiden hyväksi 11.11.2016 tehdyn komission päätöksen (EU) 2018/628 (EUVL 2018, L 107, s. 1) 5 ja 6 artiklan sekä tämän päätöksen 9, 10 ja 11 artiklan kantajaa koskevin osin

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kantajat vetoavat kanteensa tueksi kuuteen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 15 artiklassa olevia vanhentumisaikoja koskevia säännöksiä ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EU) 2015/1589 (2) 17 artiklaa, koska tätä kymmenen vuoden vanhentumisaikaa sovelletaan kahteen vuoden 2002 sopimukseen, joita päätös kuitenkin koskee.

                  2)

                  Toinen kanneperuste perustuu siihen, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklaa, loukataan hyvän hallinnon periaatetta ja kantajien puolustautumisoikeuksia, koska komissio ei ole antanut kantajille lupaa tutustua tutkinta-asiakirjoihin eikä se ole antanut niille mahdollisuutta esittää hyödyllisesti niiden näkökantaa.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste perustuu siihen, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, koska komissio on virheellisesti lukenut sopimusten tekemisen kantajien kanssa valtion syyksi.

                  4)

                  Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan SEUT107 artiklan 1 kohtaa, koska komissio ei ole todennut valikoivuutta.

                  5)

                  Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että SEUT 107 artiklan 1 kohtaa on rikottu, koska komissio on virheellisesti katsonut, että lentokentän ja kantajien välillä tehdyt sopimukset antoivat etua viimeksi mainituille. Komissio on virheellisesti hylännyt sen mahdollisuuden, että osa markkinointipalveluista on hankittu yleisen edun perusteella, se on virheellisesti kieltäytynyt hyväksymästä kantajien esittämää vertailevaa analyysiä, se on tehnyt ilmeisiä arviointivirheitä eikä se ole perustellut kannattavuusanalyysiään, perustaen siten päätelmänsä epätäydellisiin, epäluotettaviin ja epäasianmukaisiin tietoihin; se ei myöskään ole arvottanut asianmukaisesti markkinointipalvelusopimusten puitteissa suoritettuja palveluja, se on virheellisesti hylännyt markkinapalvelujen ostoa koskevan päätöksen taustalla olevat lentokentän perustelut ja se on virheellisesti jättänyt ottamatta huomioon Ryanairin toiminnasta lentokentälle aiheutuvat edut laajemmassa mittakaavassa.

                  6)

                  Kuudes kanneperuste, joka perustuu toissijaisesti siihen, että SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja SEUT 108 artiklan 2 kohtaa on rikottu, koska komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen ja oikeudellisen virheen määrittäessään takaisin perittävän tuen määrää jäsenvaltiolle osoittamissaan ohjeissa, antaen ymmärtää, että takaisin perittävien tukien määrän mukauttaminen on valinnaista, ja koska riidanalaisen päätöksen perustelut ja sen päätösosa ovat ristiriidassa keskenään.

         (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL 1999, L 83, s. 1).

         (2)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annettu neuvoston asetus (EU) 2015/1589 (EUVL 2015, L 248, s. 9).


title: Asia C-356/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11.7.2018 – Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Sosiaaliturva — Asetus (EY) N:o 883/2004 — 11 ja 12 artikla sekä 76 artiklan 6 kohta — Asetus (EY) N:o 987/2009 — 5 artikla — Työntekijän lähettäminen työhön toiseen jäsenvaltioon — Sosiaaliturvajärjestelmään kuuluminen — Petosten torjunta — A1-todistus — Työskentelyjäsenvaltio kieltäytyy tunnustamasta todistusta petoksen tai väärinkäytön tilanteessa)

text:
               10.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/2

      Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11.7.2018 – Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta
      (Asia C-356/15) (1)

      ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Sosiaaliturva - Asetus (EY) N:o 883/2004 - 11 ja 12 artikla sekä 76 artiklan 6 kohta - Asetus (EY) N:o 987/2009 - 5 artikla - Työntekijän lähettäminen työhön toiseen jäsenvaltioon - Sosiaaliturvajärjestelmään kuuluminen - Petosten torjunta - A1-todistus - Työskentelyjäsenvaltio kieltäytyy tunnustamasta todistusta petoksen tai väärinkäytön tilanteessa))
      (2018/C 319/02)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Euroopan komissio (asiamies: D. Martin)

         Vastaaja: Belgian kuningaskunta (asiamiehet L. Van den Broeck ja M. Jacobs, avustajanaan P. Paepe, avocat)

         Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Irlanti (asiamiehet: E. Creedon, M. Browne, G. Hodge ja A. Joyce, avustajanaan C. Toland, BL)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Belgian kuningaskunta on jättänyt noudattamatta sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004, sellaisena kuin se on muutettuna 22.5.2012 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 465/2012, 11 artiklan 1 kohdan, 12 artiklan 1 kohdan ja 76 artiklan 6 kohdan sekä asetuksen N:o 883/2004 täytäntöönpanomenettelystä 16.9.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 987/2009 5 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on antanut 27.12.2012 annetun ohjelmalain 23 ja 24 §:n.

                  2)

                  Kanne hylätään muilta osin.

                  3)

                  Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 302, 14.9.2015.


title: Asia T-458/18: Kanne 27.7.2018 – Multifit v. EUIPO (real nature)

text:
               10.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/25

      Kanne 27.7.2018 – Multifit v. EUIPO (real nature)
      (Asia T-458/18)
      (2018/C 319/30)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Multifit Tiernahrungs GmbH (Krefeld, Saksa) (edustajat: asianajajat N. Weber ja P. Gentili)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus sanamerkin real nature rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 16 660 425

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 28.5.2018 asiassa R 2650/2017-2 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen.


title: Asia C-540/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 12.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Liettua) – Spika UAB, Senoji Baltija AB, Stekutis UAB ja Prekybos namai Aistra UAB v. Žuvininkystės tarnyba prie Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerijos (Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteinen kalastuspolitiikka — Asetus (EU) N:o 1380/2013 — 16 artiklan 6 kohta ja 17 artikla — Kalastusmahdollisuuksien jakaminen — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään puolueettomiin ja avoimiin perusteisiin perustuvasta menetelmästä — Alan toimijoiden epäyhdenvertaiset kilpailuedellytykset — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 16 ja 20 artikla — Elinkeinovapaus — Yhdenvertainen kohtelu — Oikeasuhteisuus)

text:
               10.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/3

      Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 12.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Liettua) – Spika UAB, Senoji Baltija AB, Stekutis UAB ja Prekybos namai Aistra UAB v. Žuvininkystės tarnyba prie Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerijos
      (Asia C-540/16) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen kalastuspolitiikka - Asetus (EU) N:o 1380/2013 - 16 artiklan 6 kohta ja 17 artikla - Kalastusmahdollisuuksien jakaminen - Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään puolueettomiin ja avoimiin perusteisiin perustuvasta menetelmästä - Alan toimijoiden epäyhdenvertaiset kilpailuedellytykset - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 16 ja 20 artikla - Elinkeinovapaus - Yhdenvertainen kohtelu - Oikeasuhteisuus))
      (2018/C 319/03)
      Oikeudenkäyntikieli: liettua

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Pääasian asianosaiset

         Valittajat: Spika UAB, Senoji Baltija AB, Stekutis UAB ja Prekybos namai Aistra UAB

         Vastapuoli: Žuvininkystės tarnyba prie Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerijos

         Muut osapuolet: Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerija, Sedija BUAB, V. Malinausko gamybinė-komercinė firma ”Stilma”, Starkis UAB, Banginis UAB, Baltijos šprotai UAB, Monistico UAB, Ramsun UAB, Rikneda UAB, Laivitė AB, Baltijos jūra UAB, Baltlanta UAB, Grinvita UAB, Strimelė UAB ja Baltijos žuvys BUAB

         Tuomiolauselma

      Yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta 11.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 6 kohtaa ja 17 artiklaa sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 ja 20 artiklaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jolla jäsenvaltio ottaa käyttöön kalastusmahdollisuuksien jakomenetelmän, joka saattaa johtaa – vaikka se perustuukin avoimeen ja puolueettomaan jakoperusteeseen – sen lipun alla purjehtivia kalastusaluksia käyttävien toimijoiden epäyhdenvertaiseen kohteluun, jos mainitulla menetelmällä tavoitellaan unionin tunnustamaa yhtä tai useampaa yleistä etua ja jos se noudattaa suhteellisuusperiaatetta.

         (1)  EUVL C 6, 9.1.2017.


title: Asia C-726/17 P: Valitus, jonka Tetra Pharm (1997) Ltd on tehnyt 22.12.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-441/16, Tetra Pharm (1997) v. EUIPO, 23.10.2017 antamasta tuomiosta

text:
               10.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/12

      Valitus, jonka Tetra Pharm (1997) Ltd on tehnyt 22.12.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-441/16, Tetra Pharm (1997) v. EUIPO, 23.10.2017 antamasta tuomiosta
      (Asia C-726/17 P)
      (2018/C 319/14)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: Tetra Pharm (1997) Ltd (edustaja: T. Grucelski, adwokat)

         Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Sebapharma GmbH & Co. KG
      Unionin tuomioistuin (kymmenes jaosto) on 11.7.2018 antamallaan määräyksellä jättänyt valituksen tutkimatta.


title: Asia C-632/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 25.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt voorzitter van de rechtbank van koophandel te Antwerpen – Alankomaat) – Dyson Ltd ja Dyson BV v. BSH Home Appliances NV (Ennakkoratkaisupyyntö — Pölynimureiden vähittäismyynti — Energiatehokkuusluokkaa koskeva merkki — Direktiivi 2010/30/EU — Delegoitu asetus (EU) N:o 665/2013 — Pölynimurit — Muiden tunnusten esittäminen — Sopimattomat kaupalliset menettelyt — Kuluttajansuoja — Direktiivi 2005/29/EY — 7 artikla — Täsmennyksiä olosuhteista, joissa energiatehokkuus on mitattu, ei esitetä — Harhaanjohtava mainitsematta jättäminen)

text:
               17.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/8

      Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 25.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt voorzitter van de rechtbank van koophandel te Antwerpen – Alankomaat) – Dyson Ltd ja Dyson BV v. BSH Home Appliances NV
      (Asia C-632/16) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Pölynimureiden vähittäismyynti - Energiatehokkuusluokkaa koskeva merkki - Direktiivi 2010/30/EU - Delegoitu asetus (EU) N:o 665/2013 - Pölynimurit - Muiden tunnusten esittäminen - Sopimattomat kaupalliset menettelyt - Kuluttajansuoja - Direktiivi 2005/29/EY - 7 artikla - Täsmennyksiä olosuhteista, joissa energiatehokkuus on mitattu, ei esitetä - Harhaanjohtava mainitsematta jättäminen))
      (2018/C 328/08)
      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Voorzitter van de rechtbank van koophandel te Antwerpen

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: Dyson Ltd ja Dyson BV

         Vastaaja: BSH Home Appliances NV

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/29/EY 7 artiklaa on tulkittava siten, että se seikka, että kuluttajille ei anneta tietoja testausolosuhteista, jotka ovat johtaneet pölynimureiden energiatehokkuusluokkaa koskevassa energiamerkissä – jonka malli esitetään Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/30/EY täydentämisestä pölynimurien energiamerkinnän osalta 3.5.2013 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 665/2013 liitteessä II – ilmoitettuun energiatehokkuusluokkaan, ei muodosta mainitussa säännöksessä tarkoitettua ”harhaanjohtavaa mainitsematta jättämistä”.

                  2)

                  Delegoitua asetusta N:o 2010/30, luettuna energiaan liittyvien tuotteiden energian ja muiden voimavarojen kulutuksen osoittamisesta merkinnöin ja yhdenmukaisin tuotetiedoin 19.5.2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/30/EU 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan valossa, on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että muualla kuin pölynimureiden energiatehokkuusluokkaa koskevassa energiamerkissä, jonka malli esitetään delegoidun asetuksen N:o 665/2013 liitteessä II, esitetään merkintöjä tai tunnuksia, joissa toistetaan kyseisessä energiamerkissä mainitut tiedot, jos tällainen esittäminen todennäköisesti johtaa loppukäyttäjiä harhaan tai aiheuttaa sekaannusta kyseessä olevan vähittäismyynnissä myytäväksi tarjotun pölynimurin käytönaikaisen energiankulutuksen suhteen, mistä kansallisen tuomioistuimen on varmistuttava kaikkien merkityksellisten seikkojen valossa ja siten, että se ottaa huomioon valistuneen, kohtuullisen tarkkaavaisen ja huolellisen keskivertokuluttajan mieltämistavan, kun pidetään silmällä sosiaalisia, kulttuurisia ja kielellisiä tekijöitä.

         (1)  EUVL C 78, 13.3.2017.


title: Asia T-450/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2018 – Sumitomo Electric Industries ja J-Power Systems v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Euroopan sähkökaapelimarkkinat — Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan rikkominen — Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen — Todisteet rikkomisesta — Rikkomiseen osallistumisen kesto — Julkinen irtisanoutuminen — Sakon määrän laskeminen — Rikkomisen vakavuus — Täysi harkintavalta)

text:
               17.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/38

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2018 – Sumitomo Electric Industries ja J-Power Systems v. komissio
      (Asia T-450/14) (1)

      ((Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Euroopan sähkökaapelimarkkinat - Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan rikkominen - Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen - Todisteet rikkomisesta - Rikkomiseen osallistumisen kesto - Julkinen irtisanoutuminen - Sakon määrän laskeminen - Rikkomisen vakavuus - Täysi harkintavalta))
      (2018/C 328/52)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantajat: Sumitomo Electric Industries Ltd (Osaka, Japani) ja J-Power Systems Corp. (Tokio, Japani) (edustajat: asianajajat M. Hansen, L. Crocco, J. Ruiz Calzado ja S. Völcker)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Giolito, H. van Vliet ja J. Norris-Usher, avustajanaan M. Gray, barrister)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee yhtäältä [SEUT 101] artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia AT.39610 – Sähkökaapelit) 2.4.2014 annetun komission päätöksen C(2014) 2139 final kumoamista kantajia koskevilta osin ja toisaalta kantajille määrätyn sakon määrän alentamista.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Sumitomo Electric Industries Ltd ja J-Power Systems Corp. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 303, 8.9.2014.


title: Asia C-487/18: Kanne 25.7.2018 – Euroopan komissio v. Itävallan tasavalta

text:
               17.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/29

      Kanne 25.7.2018 – Euroopan komissio v. Itävallan tasavalta
      (Asia C-487/18)
      (2018/C 328/39)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: Noll-Ehlers, Patakia)

         Vastaaja: Itävallan tasavalta

         Vaatimukset

                  —

                  On todettava, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut yhteisön kehyksen perustamisesta käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen vastuullista ja turvallista huoltoa varten 19.7.2011 annetun neuvoston direktiivin 2011/70/Euratom (1) 15 artiklan 4 kohdan, luettuna yhdessä 13 artiklan 1 kohdan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ilmoittanut komissiolle käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huoltoa koskevaa kansallista ohjelmaansa

                  —

                  Itävallan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Vastaaja on toimittanut komissiolle tähän mennessä vain luonnoksen kansallisesta ohjelmasta. Se on vastauksissaan viralliseen huomaukseen ja perusteltuun lausuntoon esittänyt, että liittovaltion hallituksen on hyväksyttävä kansallinen ohjelma, mitä ei vielä ole tapahtunut. Kansallisesta ohjelmasta ilmoittaminen on sen mukaan mahdollista vasta tämän hyväksymisen jälkeen. Vastaaja ei ole kuitenkaan vielä tehnyt ilmoituksia. Se ei ole ilmoittanut kansallista ohjelmaa eikä noudattanut direktiivin 15 artiklan 4 kohdan, luettuna yhdessä 13 artiklan 1 kohdan kanssa, mukaisia velvoitteitaan.

         (1)  EUVL 2011, L 199, s. 48.


title: Asia C-338/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 25.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Varhoven administrativen sad – Bulgaria) – Virginie Marie Gabrielle Guigo v. Fond ”Garantirani vzemania na rabotnitsite i sluzhitelite” (Ennakkoratkaisupyyntö — Sosiaalipolitiikka — Työntekijöiden suoja työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa — Direktiivi 2008/94/EY — 3 ja 4 artikla — Palkkaturvajärjestelmien turvaamat työntekijöiden palkkasaatavat — Palkkaturvajärjestelmien vastuun rajoittaminen — Sellaisten palkkasaatavien jättäminen suojan ulkopuolelle, jotka ovat syntyneet yli kolme kuukautta ennen kuin maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamista koskeva tuomioistuimen päätös merkittiin kaupparekisteriin)

text:
               17.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/19

      Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 25.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Varhoven administrativen sad – Bulgaria) – Virginie Marie Gabrielle Guigo v. Fond ”Garantirani vzemania na rabotnitsite i sluzhitelite”
      (Asia C-338/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Työntekijöiden suoja työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa - Direktiivi 2008/94/EY - 3 ja 4 artikla - Palkkaturvajärjestelmien turvaamat työntekijöiden palkkasaatavat - Palkkaturvajärjestelmien vastuun rajoittaminen - Sellaisten palkkasaatavien jättäminen suojan ulkopuolelle, jotka ovat syntyneet yli kolme kuukautta ennen kuin maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamista koskeva tuomioistuimen päätös merkittiin kaupparekisteriin))
      (2018/C 328/23)
      Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Varhoven administrativen sad

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Virginie Marie Gabrielle Guigo

         Vastapuoli: Fond ”Garantirani vzemania na rabotnitsite i sluzhitelite”

         Tuomiolauselma

      Työntekijöiden suojasta työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa 22.10.2008 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2008/94/EY on tulkittava siten, että se ei ole esteenä työntekijöiden saatavien suojaamisesta työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa annetun lain (Zakon za garantiranite vzemania na rabotnitsite i sluzhitelite pri nesastoyatelnost na rabotodatelia) 4 §:n 1 momentin kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa ei turvata sellaisten työntekijöiden palkkasaatavia, joiden työsuhde on päättynyt yli kolme kuukautta ennen kuin heidän työnantajansa maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamista koskeva tuomioistuimen päätös merkittiin kaupparekisteriin.

         (1)  EUVL C 269, 14.8.2017.


title: Asia T-58/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2018 – Stührk Delikatessen Import v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Hietakatkaravun markkinat Belgiassa, Saksassa, Ranskassa ja Alankomaissa — Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan rikkominen — Hintojen vahvistaminen ja arkaluonteisten kaupallisten tietojen vaihtaminen — Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen — Sakot — nullum crimen, nulla poena sine lege -periaate — Sakkojen määrän laskennasta annetut vuoden 2006 suuntaviivat — Lieventävät asianhaarat — Huomattavasti vähäisempi osallistuminen — Yhteistyö hallinnollisessa menettelyssä — Kokonaisliikevaihdon perusteella laskettava 10 prosentin yläraja — Asetuksen (EY) N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohta — Sakkojen määrän laskennasta annettujen vuoden 2006 suuntaviivojen 37 kohta — Yhdenvertainen kohtelu — Perusteluvelvollisuus)

text:
               17.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/31

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2018 – Stührk Delikatessen Import v. komissio
      (Asia T-58/14) (1)

      ((Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Hietakatkaravun markkinat Belgiassa, Saksassa, Ranskassa ja Alankomaissa - Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan rikkominen - Hintojen vahvistaminen ja arkaluonteisten kaupallisten tietojen vaihtaminen - Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen - Sakot - nullum crimen, nulla poena sine lege -periaate - Sakkojen määrän laskennasta annetut vuoden 2006 suuntaviivat - Lieventävät asianhaarat - Huomattavasti vähäisempi osallistuminen - Yhteistyö hallinnollisessa menettelyssä - Kokonaisliikevaihdon perusteella laskettava 10 prosentin yläraja - Asetuksen (EY) N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohta - Sakkojen määrän laskennasta annettujen vuoden 2006 suuntaviivojen 37 kohta - Yhdenvertainen kohtelu - Perusteluvelvollisuus))
      (2018/C 328/40)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Stührk Delikatessen Import GmbH & Co. KG (Marne, Saksa) (edustaja: asianajaja J. Sparr)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: H. Leupold, F. Ronkes Agerbeek ja P. Van Nuffel)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee SEUT 101 artiklan soveltamismenettelystä 27.11.2013 annetun komission päätöksen C(2013) 8286 final (asia AT.39633 – katkaravut) kumoamista kantajaa koskevilta osin ja kantajalle kyseisen päätöksen yhteydessä määrätyn sakon määrän alentamista.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  SEUT 101 artiklan soveltamismenettelystä 27.11.2013 annetun komission päätöksen C(2013) 8286 final (asia AT.39633 – katkaravut) 2 artiklan ensimmäisen alakohdan c alakohta kumotaan.

                  2)

                  Kanne hylätään muilta osin.

                  3)

                  Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet Stührk Delikatessen Import GmbH & Co. KG:n oikeudenkäyntikuluista.

                  4)

                  Stührk Delikatessen Import vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan.

         (1)  EUVL C 129, 28.4.2014.


title: Asia C-679/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 25.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt korkein hallinto-oikeus – Suomi) – Asia, jonka on pannut vireille A (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin kansalaisuus — SEUT 20 ja SEUT 21 artikla — Vapaus liikkua ja oleskella jäsenvaltioissa — Sosiaaliturva — Asetus (EY) N:o 883/2004 — Sosiaalihuolto — Sairausetuudet — Vammaisille tarkoitetut palvelut — Jäsenvaltiossa olevan kunnan velvollisuus tarjota asukkaalleen kansallisen lainsäädännön mukaista henkilökohtaista apua tämän toisessa jäsenvaltiossa suorittamien korkeakouluopintojen aikana)

text:
               17.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/9

      Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 25.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt korkein hallinto-oikeus – Suomi) – Asia, jonka on pannut vireille A
      (Asia C-679/16) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin kansalaisuus - SEUT 20 ja SEUT 21 artikla - Vapaus liikkua ja oleskella jäsenvaltioissa - Sosiaaliturva - Asetus (EY) N:o 883/2004 - Sosiaalihuolto - Sairausetuudet - Vammaisille tarkoitetut palvelut - Jäsenvaltiossa olevan kunnan velvollisuus tarjota asukkaalleen kansallisen lainsäädännön mukaista henkilökohtaista apua tämän toisessa jäsenvaltiossa suorittamien korkeakouluopintojen aikana))
      (2018/C 328/09)
      Oikeudenkäyntikieli: suomi

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Korkein hallinto-oikeus

         Pääasian asianosainen

      A

         Muu osapuoli: Espoon kaupungin sosiaali- ja terveyslautakunnan yksilöasioiden jaosto

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004, sellaisena kuin se on muutettuna 16.9.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 988/2009, 3 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan henkilökohtaisen avun kaltainen etuus, joka muodostuu muun muassa vaikeavammaisen henkilön päivittäisistä toimista aiheutuvista kustannuksista vastaamisesta siinä tarkoituksessa, että kyseinen henkilö, joka ei ole taloudellisesti aktiivinen, voi suorittaa korkeakouluopintoja, ei kuulu kyseisessä säännöksessä tarkoitetun sairausetuuden käsitteen alaan ja jää siis kyseisen asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle.

                  2)

                  SEUT 20 ja SEUT 21 artikla ovat esteenä sille, että jäsenvaltiossa asuvan vaikeavammaisen henkilön kotikunta epää häneltä pääasiassa kyseessä olevan henkilökohtaisen avun kaltaisen etuuden siitä syystä, että hän oleskelee toisessa jäsenvaltiossa suorittaakseen siellä korkeakouluopintojaan.

         (1)  EUVL C 86, 20.3.2017.


title: Asia T-419/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2018 – The Goldman Sachs Group v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Sähkökaapelien Euroopan markkinat — Päätös, jolla SEUT 101 artiklan rikkominen todetaan — Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen — Kilpailusääntöjen rikkomisesta vastuuseen joutuminen — Olettama — Arviointivirhe — Syyttömyysolettama — Oikeusvarmuus — Yksilöllisen vastuun periaate — Täysi harkintavalta)

text:
               17.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/31

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2018 – The Goldman Sachs Group v. komissio
      (Asia T-419/14) (1)

      ((Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Sähkökaapelien Euroopan markkinat - Päätös, jolla SEUT 101 artiklan rikkominen todetaan - Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen - Kilpailusääntöjen rikkomisesta vastuuseen joutuminen - Olettama - Arviointivirhe - Syyttömyysolettama - Oikeusvarmuus - Yksilöllisen vastuun periaate - Täysi harkintavalta))
      (2018/C 328/41)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: The Goldman Sachs Group, Inc. (New York, New York, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat W. Deselaers, J. Koponen ja A. Mangiaracina)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet C. Giolito, L. Malferrari, H. van Vliet ja J. Norris-Usher)

         Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Prysmian SpA (Milano, Italia) ja Prysmian Cavi e Sistemi Srl (Milano) (edustajat: asianajajat C. Tesauro, F. Russo ja L. Armati)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus yhtäältä [SEUT 101] artiklan ja [ETA-]sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia AT.39610 – Sähkökaapelit) 2.4.2014 annetun komission päätöksen C(2014) 2139 final kumoamiseksi kantajaa koskevilta osin ja toisaalta kantajalle määrätyn sakon määrän alentamiseksi

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Goldman Sachs Group, Inc. vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Prysmian SpA ja Prysmian Cavi e Sistemi Srl vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 282, 25.8.2014.