title: Asian C-169/97 poistaminen rekisteristä

text:
C 55/22               FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     20.2.98
töksen 32 ter §:n viidennessä momentissa säädetään seu-                   Asian C-169/97 (1) poistaminen rekisteristä
raavaa: ºTyöntekijän, joka on työskennellyt työntekijänä                                 (98/C 55/43)
1.1.1938 ja 1.1.1945 välisenä kautena ja jonka osalta on
maksettu vakuutusmaksuja, joiden määrä vastaa toisessa
momentissa tarkoitettua vuosimaksua, katsotaan maksa-            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 18.9.1997
neen riittävästi vakuutusmaksuja, jotta katsotaan selvite-       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on pois-
tyksi, että hän on ollut tavanomaisessa ja pääasiallisessa       tettu asia C-169/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
työsuhteessa siitä päivämäärästä lähtien, jona toteen näy-       Portugalin tasavalta.
tetty työssäolokausi päättyi, 1.1.1946 saakka.º
                                                                 (1) EYVL C 199, 28.6.1997.
Edellä mainitun 21.12.1967 tehdyn kuninkaan päätöksen
32 ter §:n kuudennessa momentissa säädetään seuraavaa:
ºKahdessa edellisessä momentissa säädetty olettama on
kumottavissa vain sellaisten kausien osalta, joiden osalta
asianosainen voi vaatia eläkettä jonkin toisen eläkettä kos-
kevan belgialaisen säännöksen nojalla (lukuun ottamatta                   Asian C-193/96 (1) poistaminen rekisteristä
itsenäisten ammatinharjoittajien eläkejärjestelmää) tai jon-                             (98/C 55/44)
kin muun valtion eläkejärjestelmän nojalla.º
Onko 21.12.1967 tehdyn kuninkaan päätöksen 32 ter §:n            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston
kuudennen momentin kaltainen säännös asetuksen (ETY)             puheenjohtajan 25.9.1997 antamalla määräyksellä tuo-
N:o 1408/71 46 b artiklan toisessa kohdassa tarkoitettu          mioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-193/96 (Ver-
sellainen jäsenvaltion lainsäädännön säännös, joka koskee        waltungsgericht Kölnin esittämä ennakkoratkaisupyyntö),
etuuksien pienentämistä, keskeyttämistä tai peruuttamista        Richard Buchen GmbH vastaan Bezirksregierung Köln.
ja jota ei voida soveltaa 46 artiklan 1 kohdan a alakohdan
i luetelmakohdan mukaisesti laskettuun etuuteen?                 (1) EYVL C 210, 20.7.1996.
          Asian C-322/96 (1) poistaminen rekisteristä                     Asian C-205/97 (1) poistaminen rekisteristä
                         (98/C 55/42)                                                    (98/C 55/45)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 12.9.1997
                                                                 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 5.12.1997
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on pois-
                                                                 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on pois-
tettu asia C-322/96 (Supremo Tribunal Administrativon esit-
                                                                 tettu asia C-205/97 (Supremo Tribunal Administrativon esit-
tämä ennakkoratkaisupyyntö), ICT. Ð InduÂstria e ComeÂrcio
                                                                 tämä ennakkoratkaisupyyntö), Fazenda PuÂblica vastaan
TeÃxtil, SAvastaan Fazenda PuÂblica.
                                                                 AssociacËaÄo Nacional de Transportes PuÂblicos RodoviaÂrios de
(1) EYVL C 336, 9.11.1996.
                                                                 Mercadorias (Antram), MinisteÂrio PuÂblicon läsnäollessa.
                                                                 (1) EYVL C 252, 16.8.1997.


title: Asia C-414/05: Euroopan yhteisöjen komission  23.11.2005  Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               14.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 10/16

         Euroopan yhteisöjen komission 23.11.2005 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-414/05)
   (2006/C 10/32)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.11.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on B. Stromsky, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden ja ihmisille tarkoitettujen tutkimuslääkkeiden hyvien tuotantotapojen periaatteista ja yleisohjeista 8 päivänä lokakuuta 2003 annetun komission direktiivin 2003/94/EY (EUVL L 262, s. 22) (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä
               ja

               2)

               toteaa joka tapauksessa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden ja ihmisille tarkoitettujen tutkimuslääkkeiden hyvien tuotantotapojen periaatteista ja yleisohjeista 8 päivänä lokakuuta 2003 annetun komission direktiivin 2003/94/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle,

               3)

               velvoittaa Ranskan tasavaltaa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio vetoaa siihen, että määräaika, jossa direktiivi oli saatettava osaksi kansallista oikeusjärjestystä, päättyi 30.4.2004.

      (1)   EYVL L 262, 14.10.2003, s. 22.


title: Oberster Gerichtshofin 30.6.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Schutzverband gegen unlauteren Wettbewerb vastaan TK-Heimdienst Sass GmbH (Asia C-254/98)

text:
C 278/24                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      5.9.98
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 Ð velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
                                                                         denkäyntikulut.
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Komissio katsoo, että edellä mainitussa oikeuskäytännössä
kehitetyt periaatteet soveltuvat sellaisiin ammatteihin ja
olosuhteisiin, jotka kuuluvat ºyleistä järjestelmää koske-          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
vien direktiivienº tai ºalakohtaisten direktiivienº sovelta-        samat kuin asiassa C-250/98 (2); direktiivin täytäntöönpa-
misalaan, mutta joissa ei täytetä kyseisissä direktiiveissä         nolle varattu määräaika päättyi 1.2.1997.
tunnustamiselle asetettuja edellytyksiä. Vaikka tutkintoto-
distusten vastavuoroisesta tunnustamisesta annettua direk-          (1) EYVL L 196, 7.8.1996, s. 8.
tiiviä ei sovellettaisi, jäsenvaltioiden on varmistettava siir-     (2) Katso tämän virallisen lehden sivu 22.
totyöläisten vapaa liikkuvuus, olivatpa he työntekijöitä tai
itsenäisiä ammatinharjoittajia. Olisi aivan epäjohdonmu-
kaista, jos vastavuoroista tunnustamista koskeva direktiivi
rajoittaisi vapaata sijoittautumisoikeutta vieden työnteki-
jältä, jolla on tutkintotodistus, joka ei täytä tässä direktii-
vissä asetettuja edellytyksiä, mahdollisuuden vedota asian
Vlassopoulou oikeuskäytäntöön, vaikka kyseisellä työnte-            Oberster Gerichtshofin 30.6.1998 tekemällään päätöksellä
kijällä olisi direktiivin puuttuessa ollut siihen mahdolli-         esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Schutzverband
suus.                                                               gegen unlauteren Wettbewerb vastaan TK-Heimdienst Sass
                                                                                GmbH
                                                                                (Asia C-254/98)
(1) Asia 222/86, tuomio 15.10.1987, Kok. 1987, s. 4097.
(2) Asia C-340/89, tuomio 7.5.1991, Kok. 1991, s. I-2357.                                     (98/C 278/43)
                                                                    Oberster Gerichtshof on pyytänyt 30.6.1998 tekemällään
                                                                    päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                    mioistuimen kirjaamoon 13.7.1998, Euroopan yhteisöjen
                                                                    tuomioistuimelta asiassa Schutzverband gegen unlauteren
                                                                    Wettbewerb vastaan TK-Heimdienst Sass GmbH ennakko-
                                                                    ratkaisua seuraavaan kysymykseen:
Euroopan yhteisöjen komission 10.7.1998 Belgian kunin-
              gaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                    Onko EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan kanssa risti-
                         (Asia C-253/98)                            riidassa sellainen kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan
                                                                    leipurit, lihakauppiaat ja elintarvikkeiden vähittäiskaupan
                          (98/C 278/42)                             harjoittajat saavat tarjota myytäviksi sellaisia tuotteita,
                                                                    joiden kaupan pitämiseen heillä on elinkeinonsa harjoitta-
                                                                    misen oikeuteensa perustuva lupa, myyntipisteestä toiseen
                                                                    tai ovelta ovelle kiertävän kauppiaan avulla ainoastaan sil-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.7.1998 kan-             loin, kun heillä on myös kiinteä toimipaikka tällaisten
teen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa Belgian kunin-            tuotteiden myyntiä varten joko sillä hallintoalueella (Ver-
gaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelli-            waltungsbezirk), jolla kiertävää kauppaa harjoitetaan, tai
nen neuvonantaja Franck Benyon ja oikeudellisen yksikön             jossakin tähän hallintoalueeseen rajoittuvassa kunnassa
virkamies Bernard Mongin, prosessiosoite Luxemburgissa              (Gemeinde); puheena olevan kansallisen lainsäädännön
on c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirch-               mukaan myyntipisteestä toiseen tai ovelta ovelle kiertä-
berg.                                                               vässä kaupassa saadaan lisäksi tarjota myytäväksi vain sel-
                                                                    laisia tuotteita, joita pidetään kaupan myös näissä kiin-
                                                                    teissä toimipisteissä.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo-
mioistuin
                                                                    Espanjan kuningaskunnan 14.7.1998 Euroopan yhteisöjen
Ð toteaa, ettei Belgian kuningaskunta ole noudattanut                             komissiota vastaan nostama kanne
     yhteisen mallin laatimisesta satamavalvontaa suoritta-
                                                                                (Asia C-255/98)
     vien tarkastajien henkilötodistusta varten 25 päivänä
     kesäkuuta 1996 annetun komission direktiivin 96/40/                                      (98/C 278/44)
     EY (1) 2 artiklan ja EY:n perustamissopimuksen mukai-
     sia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen
     direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuk-         Espanjan kuningaskunta on nostanut 14.7.1998 kanteen
     sia ja hallinnollisia määräyksiä tai ilmoittanut näistä        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa Euroopan yhteisö-
     toimenpiteistä säädetyssä määräajassa,                         jen komissiota vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat valtion-


title: Asia C-85/99: Oberster Gerichtshofin, Wien, 23.2.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö elatusapuasiassa: alaikäinen Vincent Offermanns ja alaikäinen Esther Offermanns, joita heidän äitinsä Barbara Schröder-Offermanns edustaa

text:
19.6.1999                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 174/1
                                                                    I
                                                              (Tiedonantoja)
                                                     TUOMIOISTUIN
                                                            TUOMIOISTUIN
Oberster Gerichtshofin, Wien, 23.2.1999 tekemällään                          Unterhaltsvorschußgesetz, UVG, BGBI 451, sellaisena kuin
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö elatusapu-                        se on voimassa), EY:n perustamissopimuksen 52 artiklan
asiassa: alaikäinen Vincent Offermanns ja alaikäinen Est-                    tai EY:n perustamissopimuksen 6 artiklan 1 kohdan vastai-
her Offermanns, joita heidän äitinsä Barbara Schröder-                       sesti perheenjäseninä sillä, että heiltä evätään sellainen
                        Offermanns edustaa                                   ennakko vetoamalla UVG:n 2 § 1 momentin perusteella
                                                                             siihen, että he ovat Saksan kansalaisia?
                            (Asia C-85/99)
                                                                        (1) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2.
                          (1999/C 174/01)                               (2) EYVL L 230, 22.8.1983, s. 86.
                                                                        (3) EYVL L 331, 16.11.1989, s. 1.
Oberster Gerichtshof, Wien, on pyytänyt 23.2.1999 te-
kemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomiois-
tuimen kirjaamoon 10.3.1999, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
tuimelta ennakkoratkaisua elatusapuasiassa: alaikäinen Vincent
Offermanns ja alaikäinen Esther Offermanns, joita heidän
äitinsä Barbara Schröder-Offermanns edustaa, seuraaviin kysy-
myksiin:
I.   Onko lasten elatukseen myönnettävistä elatusapuennakois-           Bundesfinanzhofin 2.2.1999 tekemällään päätöksellä
     ta annetun Itävallan liittovaltion lain (vuoden 1985               esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Emsland-Stärke
     Unterhaltsvorschußgesetz, UVG, BGBI 451, sellaisena kuin                    GmbH vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas
     se on voimassa) perusteella itsenäisten ammatinharjoitta-
     jien alaikäisille lapsille myönnettävät elatusapuennakot                                    (Asia C-110/99)
     katsottava sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yh-
     teisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja
     heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971                                          (1999/C 174/02)
     annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (1), sellai-
     sena kuin se on muutettuna ja ajantasalle saatettuna
     2.6.1983 annetulla neuvoston asetuksella N:o 2001/83 (2),          Bundesfinanzhof on pyytänyt 2.2.1999 tekemällään
     ja muutettuna 30.10.1989 annetulla neuvoston asetuksella           päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
     N:o 3427/89 (3), 4 artiklan 1 kohdan h alakohdassa                 tuimen kirjaamoon 31.3.1999, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
     tarkoitetuiksi perhe-etuuksiksi, ja päteekö asetuksen 3            tuimelta asiassa Emsland-Stärke GmbH vastaan Hauptzollamt
     artiklassa oleva yhdenvertaisen kohtelun periaate sen vuok-        Hamburg-Jonas ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
     si tällaisessa tapauksessa?
                                                                        Onko asetuksen N:o 2730/79 10 artiklan 1 kohtaa yhdessä 20
II. Jos ensimmäiseen kysymykseen annetaan kielteinen vas-               artiklan 2–6 kohdan kanssa tulkittava siten, että viejä menettää
     taus:                                                              oikeutensa kolmansiin maihin suuntautuvalle viennille vahvis-
                                                                        tettuun vaihtelemattomaan tukeen, kun kolmanteen maahan
     Syrjitäänkö sellaisia alaikäisiä lapsia, jotka ovat kuten          sijoittautuneelle ostajalle myyty tuote, jolle vientitukea on
     heidän Itävallan tasavallassa itsenäisinä ammatinharjoittaji-      maksettu, asetetaan jälleen yhteisön ulkoiseen passitusmenette-
     na toimivat vanhempansa, Saksan kansalaisia, mutta joiden          lyyn yhteisössä välittömästi sen jälkeen, kun se on saatettu
     vakinainen oleskelupaikka on kuitenkin Itävallassa, heidän         kulutukseen kyseisessä kolmannessa maassa, ja se saatetaan
     hakiessaan lasten elatukseen myönnettävistä elatusapuen-           yhteisössä kulutukseen kantamalla tuontimaksut ilman, että
     nakoista annetun Itävallan liittovaltion lain (vuoden 1985         todettaisiin mitään rikkomusta tapahtuneen?


title: Asia T-580/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.5.2012 — Wohlfahrt v. SMHV — Ferrero (Kindertraum) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin Kindertraum rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki Kinder — Suhteelliset hylkäysperusteet — Todisteet aikaisemman tavaramerkin käyttämisestä — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 kohta — Sekaannusvaara — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               30.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.5.2012 — Wohlfahrt v. SMHV — Ferrero (Kindertraum)
   (Asia T-580/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin Kindertraum rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki Kinder - Suhteelliset hylkäysperusteet - Todisteet aikaisemman tavaramerkin käyttämisestä - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 kohta - Sekaannusvaara - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2012/C 194/31
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Harald Wohlfahrt (Rothenburg ob der Tauber, Saksa) (edustajat: aluksi asianajaja N. Scholz Recht, sitten asianajaja G. Huβlein-Stich ja lopuksi asianajaja M. Loschelder)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: aluksi A. Pohlmann, sitten D. Walicka)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Ferrero SpA (Alba, Italia) (edustajat: asianajajat F. Jacobacci ja L. Ghedina)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus SMHV:n neljännen valituslautakunnan 20.10.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 815/2009-4), joka koskee Ferrero SpA:n ja Harald Wohlfahrtin välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Harald Wohlfahrt velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 63, 26.2.2011.


title: Asian T-78/95 poistaminen rekisteristä

text:
8.3.97                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 74/27
      Bruno Chauvinin 24.1.1997 Euroopan yhteisöjen               luokitteluperusteet, määrättiin, että luokitteluperusteita so
             komissiota vastaan nostama kanne                     vellettaisiin vain äskettäin palvelukseen otettuihin virka
                        ( Asia T-16/97 )                          miehiin. Kantajan mukaan aikaisemmin voimassa olleen
                                                                  päätöksen kumoamisen vaikutusten ajallinen rajoittaminen
                          ( 97/C 74/54 )                          merkitsee sitä, että aikaisemmin nimitettyjä virkamiehiä
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     kohdellaan epätasa-arvoisesti . Kantaja on pyytänyt oman
                                                                  palkkaluokkaan luokittelunsa uudelleen tutkimista nimen
Bruno Chauvin, kotipaikka Bryssel, on nostanut                    omaan tällaisen syrjinnän välttämiseksi . Näin ollen kanta
24.1.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen            ja vetoaa myös siihen, että henkilöstösääntöjen 5 artiklan
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota           3 kohtaa on rikottu .
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Nicolas
Lhoëst, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire       Toiseksi kantaja vetoaa siihen, että nimittävä viranomai
Myson SARL, 30 rue de Cessange .                                  nen on laiminlyönyt huolenpitovelvollisuutensa, koska vas
                                                                  taaja ei ole ottanut huomioon kantajan henkilökohtaista
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois           intressiä edellä mainitussa asiassa Alexopoulou annetun
tuin
                                                                  tuomion ja 7.2.1996 tehdyn päätöksen johdosta . Hän ko
                                                                  rostaa tältä osin, että komissio on jo jonkin aikaa katso
— kumoaa komission 16.6.1996 tekemän päätöksen, jol
                                                                  nut, että yhteisöjen tuomioistuinten tuomioita, joilla vah
     la komissio on hylännyt kantajan hakemuksen sen ar
     vioimisesta, voidaanko henkilöstösääntöjen 31 artiklan       vistetaan yleisesti sovellettavia luokitteluperiaatteita, on
                                                                  sovellettava taannehtivasti .
     2 kohtaa mahdollisesti soveltaa,
— kumoaa tarpeellisilta osin komission implisiittisen hyl        Joka tapauksessa kantaja katsoo, että riidanalaista päätös
     käyspäätöksen, jonka se teki kantajan valituksen joh        tä ei ole perusteltu ja että siinä on ilmeinen arviointivirhe .
     dosta,
                                                                  f 1 ) Kok . H. 1995 , s. 11-683 .
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja, joka on maatalousasioita hoitavan pääosaston VI
palkkaluokkan A 7 virkamies ja joka on nimitetty tähän
virkaan ja luokiteltu tähän palkkaluokkaan ennen                              Asian T-78/95 (') poistaminen rekisteristä
5.10.1995 , jolloin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                       ( 97/C 74/55 )
antoi tuomion asiassa T-17/95 , Alexopoulou vastaan ko
missio H , riitauttaa nimittävän viranomaisen kieltäytymi                          (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
sen tutkia kyseisen luokittelun edellytykset uudelleen tästä
tuomiosta ilmenevän oikeuskäytännön perusteella .                 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                  tuimen toisen laajennetun jaoston puheenjohtajan
Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa ennen kaikkea siihen,         9.12.1996 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste
että henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohtaa on rikottu,         ristä on poistettu asia T-78/95, NMB France SÀRL ym.
koska komission 7.2.1996 tekemässä yleisessä päätök              vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
sessä, jonka tarkoituksena oli ottaa komission hallintotoi
minnassa käyttöön edellä mainittuun tuomioon perustuvat            r ) EYVL N:o C 119 , 13.5.1995 .


title: Euroopan yhteisöjen komission 7.3.1996 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-62/96)

text:
N:o C 158 /2            FI                      Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                           1.6.96
     7 artiklan ja jäsenvaltion kansalaisten oikeudesta jäädä       Yhdistynyt kuningaskunta, 4.10.1991 antamassaan tuo
     toisen jäsenvaltion alueelle toimittuaan siellä itsenäisinä    miossa ( Kok . 1991 , s . 1-4585 ). Yhteisöjen tuomioistuin
     ammatinharjoittajina 17 päivänä joulukuuta 1974                totesi , että tällaiset vaatimukset ovat perustamissopimuksen
     annetun neuvoston direktiivin 75/34/ETY 7 artiklan             6 , 52 , 58 ja 221 artiklan vastaisia .
     mukaan kuuluvat velvoitteet.
                                                                    Vaikka tämä oikeuskäytäntö koski kalastusaluksia , sitä
2 ) Jättämällä toteuttamatta toimenpiteet, jotka ovat tar          voidaan vastaavasti soveltaa kauppa-aluksiin samoin kuin
     peen yhteisöjen tuomioistuimen asiassa 167/73 , komis         huvialuksiin, joita käytetään taloudellisen toiminnan har
     sio v. Ranska 4 päivänä huhtikuuta 1974 antaman                joittamisessa .
     tuomion (Kok . 1974, s. 359) täytäntöönpanemiseksi,
     Ranskan tasavalta on jättänyt noudattamatta sille EY:n         Niiden alusten osalta , joita ei käytetä taloudellisen toimin
     perustamissopimuksen 171 artiklan mukaan kuuluvat              nan harjoittamiseen vaan huvitarkoituksiin, komissio kat
     velvoitteet.                                                   soo, että niiden rekisteröintiä Kreikan merenkulkurekiste
                                                                    riin koskevat vaatimukset ovat perustamissopimuksen 6 , 48
3 ) Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeuden             ja 52 artiklan sekä asetuksen ( ETY ) N:o 1251 /70 7 artiklan
     käyntikulut.                                                   samoin kuin neuvoston direktiivin 75/34/ETY 7 artiklan
                                                                    vastaisia, sillä 48 artiklassa tarkoitetuilla palkatuilla työn
(') EYVL N:o C 386 , 31.12.1994                                     tekijöillä tai 52 artiklassa tarkoitetuilla itsenäisillä amma
                                                                    tinharjoittajilla on oikeus samaan kohteluun kuin kansalli
                                                                    silla työntekijöillä sekä siltä osin kuin on kyse heidän
                                                                    työnteostaan sellaisenaan että siitä , millä edellytyksillä he
                                                                    voivat oleskella kyseisessä valtiossa .
Euroopan yhteisöjen komission 7.3.1996 Helleenien tasa
                 valtaa vastaan nostama kanne                       Komissio väittää , että aluksen rekisteröimisoikeus Kreikan
                           ( Asia C-62/96 )                         merenkulkurekisteriin ja se seikka , että alus purjehtii
                                                                    kyseisen valtion lipun alla, voivat auttaa kyseisen henkilön
                             ( 96/C 158/02 )                        integroitumista vastaanottavaan valtioon ja tämän vuoksi
                                                                    ne voivat auttaa perustamissopimuksen 48 ja 52 artiklassa
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.3.1996 Euroo            tarkoitetun henkilöiden vapaan liikkuvuuden periaatteen
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasa            toteutumista .
valtaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat komission oikeu
dellisen yksikön oikeudellinen neuvonantaja Frank Benion            (') EYVL N:o L 142 , 30.6.1970 , s. 24
ja saman yksikön virkamies Maria Condou-Durande, ja                 ( 2 ) EYVL N:o L 14 , 20.1.1975 , s. 10
prosessiosoite Luxemburgissa c/o komission oikeudellisen
yksikön virkamies Carlos Gomez de la Cruz, Centre
Wagner, Kirchberg .
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
— toteaa, että pitäessään voimassa lainsäädäntöä, jolla             Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneton
    rajataan oikeus rekisteröityä Kreikan alusrekisteriin           ( Sezione Seconda ) 14.12.1995 tekemällään päätöksellä
    vain aluksille, joista yli 50 prosentin omistusosuus            esittämä ennakkoratkaisupyyntö kyseisessä tuomioistui
    kuuluu Kreikan kansalaisille tai kreikkalaisille oikeus        messa vireillä olevassa asiassa David Petrie, Robert Hill ja
    henkilöille, joista Kreikan kansalaiset omistavat yli 50        David John Newbold vastaan Université degli Studi di
    prosenttia, Helleenien tasavalta on rikkonut velvolli                              Verona ja Camilla Bettoni
    suuksia , jotka kuuluvat sille ETY :n perustamissopimuk                                  ( Asia C-90/96
    sen 6 , 48 , 52 , 58 ja 221 artiklan samoin kuin työnteki                                  ( 96/C 158/03 )
    jöiden oikeudesta jäädä jäsenvaltion alueelle työskennel
    tyään siinä valtiossa 29 päivänä kesäkuuta 1970 an
    netun komission asetuksen ( ETY ) N:o 1251 /70 ( ! ) 7 ar      Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto ( Sezione
    tiklan ja jäsenvaltion kansalaisten oikeudesta jäädä            Seconda ) on pyytänyt 14.12.1995 tekemällään päätöksellä,
    toisen jäsenvaltion alueelle harjoitettuaan siellä itse        joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen
    näistä ammattitoimintaa 18 päivänä joulukuuta 1974              kirjaamoon 21.3.1996 , yhteisöjen tuomioistuimelta kysei
                                                                    sessä tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa David
    annetun neuvoston direktiivin 75/34/ETY ( 2 ) 7 artiklan
                                                                    Petrie, Robert Hill ja David John Newbold vastaan Univer
    perusteella ,
                                                                    sité degli Studi di Verona ja Camilla Bettoni ennakkorat
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku                 kaisua seuraavaan kysymykseen :
    lut .
                                                                    Onko ETY:n perustamissopimuksen 5 ja 48 artiklaa sekä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 15.10.1968 annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1612/
                                                                    68 (') 1 ja 3 artiklaa tulkittava siten, että ne estävät sen, että
Kreikan lainsäädännössä alusten rekisteröinnille Kreikan            jäsenvaltion lainsäädännössä rajoitetaan mahdollisuus
merenkulkurekisteriin asetetut vaatimukset vastaavat niitä          opettaa tai toimia sijaisena yliopistossa koskemaan tiettyjä
vaatimuksia , joita yhteisöjen tuomioistuin tarkasteli asiassa      ryhmiä , kuten on tehty Italian lainsäädännössä ja hallinto
C-221 /89 , Factortame , 25.7.1991 antamassaan tuomiossa            käytännössä , sen asemesta , että säädetään siitä, että myös
( Kok . 1991 , s. 3905 ) ja asiassa C-246/89, komissio v .          vieraiden kielten yliopisto-opettajilla , joilla on toistaiseksi


title: Asia C-250/05: Hessisches Finanzgerichtin 14.4.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Turbon International GmbH — Kores Nordic Deutschland GmbH:n yleisseuraannon saajana — vastaan Oberfinanzdirektion Koblenz

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/26

         Hessisches Finanzgerichtin 14.4.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Turbon International GmbH — Kores Nordic Deutschland GmbH:n yleisseuraannon saajana — vastaan Oberfinanzdirektion Koblenz
   (Asia C-250/05)
   (2005/C 217/52)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Hessisches Finanzgericht on pyytänyt 14.4.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 15.6.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Turbon International GmbH — Kores Nordic Deutschland GmbH:n yleisseuraannon saajana — vastaan Oberfinanzdirektion Koblenz seuraavaan kysymykseen:
   Onko katsottava, toisin kuin Euroopan yhteisöjen tuomioistuin totesi asiassa C 276/00, (1) Turbon International, 7.2.2002 antamassaan tuomiossa, jonka mukaan tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (2) liitettä I, sellaisena kuin se on muutettuna 9.9.1996 annetulla komission asetuksella N:o 1734/96, (3) on tulkittava siten, että mustepatruuna, jossa ei ole integroitua kirjoituspäätä ja joka koostuu muovikotelosta, vaahtomuovista, metalliläviköstä, tiivisteistä, sinettifoliosta, tarrasta, musteesta ja pakkausmateriaalista ja jota voidaan sekä patruunan että musteen osalta käyttää ainoastaan kirjoittimessa, jolla on samat ominaispiirteet kuin Epson Stylus Color -merkkisillä mustesuihkukirjoittimilla, on luokiteltava yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 3215 90 80, että edellä kuvattu mustepatruuna on asianmukaista luokitella nimikkeeseen 8473 kirjoittimen osana tai tarvikkeena, koska kirjoittimen mekaaninen ja elektroninen toiminta riippuu siitä, onko tällainen mustepatruuna käytettävissä?

      (1)  Kok. 2002, s. I-1389.

      (2)  EYVL L 256, s. 1.

      (3)  EYVL L 238, s. 1.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys, (neljäs jaosto) 15 päivänä maaliskuuta 2005, asiassa C-553/03 P, Panhellenic Union of Cotton Ginners and Exporters vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ja Helleenien tasavalta (Valitus — Valtion tuki — Kumoamiskanne — Työjärjestyksen 119 artikla)

text:
               23.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 182/19

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   (neljäs jaosto)
   15 päivänä maaliskuuta 2005,
   asiassa C-553/03 P, Panhellenic Union of Cotton Ginners and Exporters vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ja Helleenien tasavalta (1)

   (Valitus - Valtion tuki - Kumoamiskanne - Työjärjestyksen 119 artikla)
   (2005/C 182/36)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asiassa C-553/03 P, jossa on kyse yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 56 artiklaan perustuvasta valituksesta, joka on pantu vireille 30.12.2003, Panhellenic Union of Cotton Ginners and Exporters (asianajajina K. Adamantopoulos ja J. Gutiérrez Gisbert) prosessiosoite Luxemburgissa, jossa vastapuolina ovat Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään N. Khan), Helleenien tasavalta (asiamiehinään V. Kontolaimos ja I. Chalkias), yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts (esittelevä tuomari) sekä tuomarit J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari) ja E. Juhász, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: R. Grass, on 15.3.2005 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Panhellenic Union of Cotton Ginners and Exporters vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoitetaan korvaamaan Euroopan yhteisöjen komission oikeudenkäyntikulut tässä oikeusasteessa.

               3)

               Helleenien tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 59, 6.3.2004.


title: Asia C-210/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 16.12.2008 (Szegedi Ítélőtáblan (Unkarin tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Asiassa Cartesio Oktató és Szolgáltató Bt (Yhtiön kotipaikan siirtäminen toiseen jäsenvaltioon kuin sen perustamisjäsenvaltio — Kaupparekisterissä olevaa kotipaikkamerkintää koskeva muutospyyntö — Muutospyynnön hylkääminen — Kaupparekisterin pitämisestä vastaavan tuomioistuimen päätöksestä tehty valitus — EY 234 artikla — Ennakkoratkaisupyyntö — Tutkittavaksi ottaminen — Tuomioistuimen käsite — Käsite kansallinen tuomioistuin, jonka päätöksiin ei kansallisen lainsäädännön mukaan saa hakea muutosta — Ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevasta päätöksestä tehty valitus — Muutoksenhakutuomioistuimen toimivalta peruuttaa tämä päätös — Sijoittautumisvapaus — EY 43 ja EY 48 artikla)

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/3

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 16.12.2008 (Szegedi Ítélőtáblan (Unkarin tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Asiassa Cartesio Oktató és Szolgáltató Bt
   (Asia C-210/06) (1)

   (Yhtiön kotipaikan siirtäminen toiseen jäsenvaltioon kuin sen perustamisjäsenvaltio - Kaupparekisterissä olevaa kotipaikkamerkintää koskeva muutospyyntö - Muutospyynnön hylkääminen - Kaupparekisterin pitämisestä vastaavan tuomioistuimen päätöksestä tehty valitus - EY 234 artikla - Ennakkoratkaisupyyntö - Tutkittavaksi ottaminen - Tuomioistuimen käsite - Käsite ’kansallinen tuomioistuin, jonka päätöksiin ei kansallisen lainsäädännön mukaan saa hakea muutosta’ - Ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevasta päätöksestä tehty valitus - Muutoksenhakutuomioistuimen toimivalta peruuttaa tämä päätös - Sijoittautumisvapaus - EY 43 ja EY 48 artikla)
   (2009/C 44/04)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Szegedi Ítélőtábla
   Pääasian asianosainen
   Cartesio Oktató és Szolgáltató Bt
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Szegedi Ìtélötábla — EY 43, EY 84 ja EY 234 artiklan tulkinta — Mahdollisuutta siirtää jäsenvaltion oikeuden mukaan perustetun yhtiön kotipaikka toiseen jäsenvaltioon purkamatta ensin yhtiötä sen perustamisjäsenvaltiossa
   Tuomiolauselma

               1)

               Ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen kaltainen tuomioistuin, joka käsittelee valitusta, joka on tehty kaupparekisterin pitämisestä vastaavan tuomioistuimen päätöksestä, jolla on hylätty tässä rekisterissä olevan maininnan muuttamista koskeva hakemus, on luokiteltava tuomioistuimeksi, jolla on toimivalta tehdä ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskeva päätös EY 234 artiklan nojalla, vaikka mainittu alioikeus ei ole antanut päätöstään eikä ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin tutki tästä päätöksestä tehtyä valitusta kontradiktorisessa menettelyssä.

               2)

               Ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen kaltaista tuomioistuinta, jonka pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen oikeusriidan yhteydessä antamista ratkaisuista voidaan tehdä kassaatiovalitus, ei voida luokitella EY 234 artiklan kolmannessa kohdassa tarkoitetuksi tuomioistuimeksi, jonka päätöksiin ei kansallisen lainsäädännön mukaan saa hakea muutosta.

               3)

               Kun kyseessä ovat kansallisen oikeuden säännöt, jotka koskevat valitusoikeutta ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevasta päätöksestä ja joille ominaista on se, että pääasia pysyy kokonaisuudessaan vireillä ennakkoratkaisupyynnön esittäneessä tuomioistuimessa niin, että ainoastaan ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevasta päätöksestä tehdään rajoitettu valitus, EY 234 artiklan toista kohtaa on tulkittava niin, että tällä perustamissopimuksen määräyksellä kaikille kansallisille tuomioistuimille annettua toimivaltaa määrätä ennakkoratkaisupyynnön esittämisestä yhteisöjen tuomioistuimelle ei voida kyseenalaistaa soveltamalla tällaisia sääntöjä, joilla sallitaan valitusta käsittelevän tuomioistuimen muotoilla uudelleen ennakkoratkaisupyynnön esittämistä yhteisöjen tuomioistuimelle koskeva päätös, sivuuttaa tämä päätös ja velvoittaa kyseisen päätöksen tehnyt tuomioistuin jatkamaan kansallisen lainsäädännön mukaista menettelyä, jota oli lykätty.

               4)

               Yhteisön oikeuden nykytilassa EY 43 ja EY 48 artiklaa on tulkittava niin, että niiden kanssa ei ole ristiriidassa jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa estetään tämän jäsenvaltion kansallisen oikeuden mukaan perustettua yhtiötä siirtämästä kotipaikkaansa toiseen jäsenvaltioon niin, että se säilyttää samalla asemansa yhtiönä, joka kuuluu sen jäsenvaltion kansallisen oikeuden soveltamisalaan, jonka lainsäädännön mukaan se on perustettu.

      (1)  EUVL C 165, 15.7.2006.


title: Asia C-491/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Berlin (Saksa) on esittänyt 13.9.2013 — Mohamed Ali Ben Alaya v. Saksan valtio

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/47

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Berlin (Saksa) on esittänyt 13.9.2013 — Mohamed Ali Ben Alaya v. Saksan valtio
   (Asia C-491/13)
   2013/C 344/82
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Berlin

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Mohamed Ali Ben Alaya

      Vastaaja: Saksan valtio

      Ennakkoratkaisukysymys

   Asetetaanko kolmansien maiden kansalaisten opiskelua, opiskelijavaihtoa, palkatonta harjoittelua tai vapaaehtoistyötä varten tapahtuvan maahanpääsyn edellytyksistä 13.12.2004 annetussa neuvoston direktiivissä 2004/114/EY (1) sidottuun harkintavaltaan liittyvä velvollisuus myöntää opiskelua varten viisumi ja tämän jälkeen kyseisen niin kutsutun opiskelijadirektiivin 12 artiklassa tarkoitettu oleskelulupa, jos ”maahanpääsyn edellytykset” eli 6 ja 7 artiklassa vahvistetut edellytykset ovat täyttyneet eikä maahanpääsyn epäämiselle ole perustetta direktiivin 6 artiklan 1 kohdan d alakohdan nojalla?

      (1)  EUVL L 375, s. 12


title: Asia C-320/07 P: Valitus, jonka Antartica Srl on tehnyt 11.7.2007 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-47/06, Antartica Srl v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 10.5.2007 annetusta tuomiosta

text:
               8.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/27

         Valitus, jonka Antartica Srl on tehnyt 11.7.2007 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-47/06, Antartica Srl v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 10.5.2007 annetusta tuomiosta
   (Asia C-320/07 P)
   (2007/C 211/50)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: Antartica Srl (edustajat: avvocato E. Racca ja avvocato A. Fusillo)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), The Nasdaq Stock Market, Inc.
   Vaatimukset

               —

               toisen valituslautakunnan tekemä päätös on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tulkinta asetuksen N:o 40/94 (1) 8 artiklan 5 kohdasta on ristiriidassa sen kanssa, miten tavaramerkin tunnettuuden käsite nykyään määritellään asiassa C-372/97, General Motors, annetun tuomion jälkeen.

      (1)  EYVL L 11, s. 1.


title: Asia C-309/13: Valitus, jonka Società Italiana Calzature SpA on tehnyt 5.6.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-337/11, Società Italiana Calzature SpA v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) 9.4.2013 antamasta tuomiosta

text:
               10.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 233/3

         Valitus, jonka Società Italiana Calzature SpA on tehnyt 5.6.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-337/11, Società Italiana Calzature SpA v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) 9.4.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia C-309/13)
   2013/C 233/04
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Società Italiana Calzature SpA (edustajat: avvocato A. Rapisardi ja avvocato C. Ginevra)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), Vicini SpA

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-337/11 9.4.2013 antama ja samana päivänä tiedoksiannettu tuomio nro 564400 on kumottava ja Società Italiana Calzature SpA:n (jäljempänä SIC) ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset on hyväksyttävä, toisen valituslautakunnan 8.4.2011 tekemä, menettelyyn nro R 0918/2010-2 liittyvä päätös on kumottava ja on todettava, että yhteisön tavaramerkkiä VICINI nro 4337754 ei voida rekisteröidä, koska se ei ole uusi ja koska sen ja aikaisemman sanamerkin ZANOTTI, joka on rekisteröity yhteisössä numerolla 244277 ja jonka haltija SIC on, välillä on sekaannusvaara

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut molemmissa oikeusasteissa

               —

               VICINI S.p.A on velvoitettava korvaamaan kaikki SIC:lle väiteosastossa ja valituslautakunnassa käydyistä aikaisemmista menettelyistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Unionin yleisen tuomioistuimen tuomiota ei ole perusteltu riittävästi, ja se on ristiriitainen. Graafisen osatekijän määräävä ulkonäkö suhteessa haetun tavaramerkin sanaosaan ja sanojen By ja Giuseppe lisääminen sanaan ZANOTTI eivät riitä sulkemaan pois kyseisten tavaramerkkien välistä sekaannusvaaraa, kun huomioon otetaan kyseisten osatekijöiden olennainen luonne ja etenkin se, etteivät ne ole erottamiskykyisiä.
   Unionin yleinen tuomioistuin on erehtynyt katsoessaan, että sanalla ZANOTTI, joka muodostaa haetun tavaramerkin sanaosan, ei ole itsenäistä erottamiskykyä, sulkemalla myös tältä osin pois kyseisten tavaramerkkien välisen sekaannusvaaran.


title: Asia T-61/17: Kanne 22.1.2017 – Selimovic v. parlamentti

text:
               18.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 121/35

         Kanne 22.1.2017 – Selimovic v. parlamentti
   (Asia T-61/17)
   (2017/C 121/52)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Asianosaiset

      Kantaja: Jasenko Selimovic (Hägersten, Ruotsi) (edustaja: asianajaja B. Leidhammar)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan päätiedottajan 22.11.2016 antamat päätökset D 203109 ja D 203110 (päätiedottajan päätökset)

               —

               kumoamaan Euroopan parlamentin puhemiehistön 22.12.2016 antaman päätöksen PE 595.204/BUR/DEC (puhemiehistön päätös)

               —

               ratkaisemaan asian viipymättä

               —

               velvoittamaan Euroopan parlamentin suorittamaan kantajalle myöhemmin täsmennettävän määrän vahingonkorvausta korkoineen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: kantaja väittää, että hän ei ole syyllistynyt henkilöstösääntöjen 12 a artiklassa tarkoitettua työpaikkakiusaamista koskeviin tekoihin, joista häntä syytetään.

               2)

               Toinen kanneperuste: kantaja väittää, että päätökset on tehty menettelyssä, jossa on loukattu Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa vahvistettua oikeusvarmuuden periaatetta ja oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, muun muassa seuraavalla tavalla: sama taho on suorittanut tutkinnan ja näytön arvioinnin ja on antanut päätökset (eli inkvisitorisessa järjestelmässä). Päätöksissä ei selosteta täsmällisesti tekoja, joista kantajaa syytetään. Kantaja väittää, että hänellä ei ole ollut mahdollisuutta saada tietoonsa, mistä häntä syytetään konkreettisesti, eikä hänelle ole annettu mahdollisuutta vastata esitettyihin syytöksiin. Kantajalla itsellään tai hänen edustajallaan ei ole ollut mahdollisuutta esittää kysymyksiä henkilöille, jotka syyttävät häntä, tai salaisille todistajille. Hänellä ei ole ollut riittävästi aikaa valmisteluun. Euroopan parlamentti ei ole ottanut kantaa kantajan perusteisiin ja näyttöön, eikä ole näyttänyt toteen henkilöstösääntöjen rikkomista.

               3)

               Kolmas kanneperuste: kantaja väittää, että puhemiehistön päätös hylätä hänen pyyntönsä, joka koski päätiedottajan päätösten tutkimista, on tehty perusteettomasti.

               4)

               Neljäs kanneperuste: kantaja väittää, että salaiset oikeudenkäynnit, joissa noudatetaan inkvisitorista menettelyä ilman, että parlamentin jäsenellä on mahdollisuutta saada tietoonsa tai ainakin kiistää työpaikkakiusaamista koskevia yleisiä syytöksiä, on uhka demokratialle. Erityisesti, kun otetaan huomioon vahinko, jota raskauttavasta päätöksestä aiheutuu parlamentaarikon poliittiselle vaikutusmahdollisuudelle.

               5)

               Viides kanneperuste: kantaja väittää, että asia on ratkaistava kiireellisesti, koska hänellä on konkreettisia ja käytännön vaikeuksia työskennellä poliittisesti ja saada kannatusta Ruotsissa niillä aloilla, jotka kuuluvat hänen toimialaansa Euroopan parlamentissa. Hänen nopea vapauttamisensa syytöksistä muuttaisi tilannetta radikaalisti ja kantaja saisi aikaa ja mahdollisuuksia jatkaa poliittista työskentelyään ja aloittaa vaalityö ennen seuraavia vaaleja.

               6)

               Kuudes kanneperuste: kantaja väittää, että Euroopan parlamentti on toiminut tahallisesti tai joka tapauksessa tuottamuksellisesti, koska se ei ole keskeyttänyt menettelyä, vaikka neuvoa-antava komitea ei löytänyt ainoatakaan syytöksiä tukevaa seikkaa, joka olisi riittävän täsmällinen (missä, milloin, miten), jotta sillä voitaisiin perustella syytösten hyväksyminen tai hylkääminen, tai jotta sitä vastaan voitaisiin esittää vastakkaista näyttöä tai vastanäyttöä, ja kaiken lisäksi parlamentti antoi raskauttavan päätöksen, vaikka se oli tietoinen asiakirja-aineistoon liittyvistä ilmeisistä puutteista. Tämä on vahingoittanut kantajaa. Vahinko muodostuu kustannuksista, kärsimyksestä ja vaikeuksista, joita kantajalla on päätöksen johdosta ollut tulevan poliittisen toimintansa osalta. Kantaja täsmentää myöhemmin kohtuullisen määrän.


title: Asia C-565/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.4.2013 (Tribunalul Sibiun (Romania) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Mariana Irimie v. Administrația Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu (Jäsenvaltion unionin oikeuden vastaisesti kantamien verojen palauttaminen — Kansallinen säännöstö, jolla rajoitetaan niiden korkojen määrää, jotka mainitun valtion on maksettava palautetulle verolle — Korot, jotka lasketaan veron palautushakemusta seuraavasta päivästä lähtien — Ristiriita unionin oikeuden kanssa — Tehokkuusperiaate)

text:
               8.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.4.2013 (Tribunalul Sibiun (Romania) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Mariana Irimie v. Administrația Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu
   (Asia C-565/11) (1)

   (Jäsenvaltion unionin oikeuden vastaisesti kantamien verojen palauttaminen - Kansallinen säännöstö, jolla rajoitetaan niiden korkojen määrää, jotka mainitun valtion on maksettava palautetulle verolle - Korot, jotka lasketaan veron palautushakemusta seuraavasta päivästä lähtien - Ristiriita unionin oikeuden kanssa - Tehokkuusperiaate)
   2013/C 164/08
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunalul Sibiu

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Mariana Irimie

      Vastaaja: Administrația Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunalul Sibiu — Vastaavuus-, tehokkuus- ja suhteellisuusperiaatteen, SEU 6 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklan tulkinta — Sellaisen kansallisen lainsäädännön hyväksyttävyys, jolla rajoitetaan vahingosta, jonka jäsenvaltio on aiheuttanut yksityisille unionin oikeutta rikkomalla, maksettavan korvauksen määrää — Veron palauttamiseen liittyvien laillisten korkojen maksaminen

      Tuomiolauselma

   Unionin oikeutta on tulkittava siten, että sen kanssa on ristiriidassa pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen säännöstö, jonka perusteella unionin oikeuden vastaisesti kannetun veron palauttamiseen liittyvien korkojen määrää rajoitetaan siten, että ne lasketaan vasta tämän veron palautushakemusta seuraavasta päivästä lähtien.

      (1)  EUVL C 25, 28.1.2012.


title: Asia T-50/03: Gyproc Benelux NV:n 10.2.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 101/44                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                       26.4.2003
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Jean-François Bellis,
                                                                      Peter L’Ecluse ja Martin Favart, kotipaikka Luxemburgissa.
–     kumoaa valintamenettelyä KOM/A/11/01 varten asetetun
      valintalautakunnan 4.6.2002 tekemän päätöksen, jolla
      kantaja suljettiin pois esivalintakoetta seuraavista kokeis-
      ta, sekä valintalautakunnan 19.7.2002 tekemän päätök-           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      sen, jolla kyseinen ensimmäinen päätös vahvistettiin
      tarkastuksen jälkeen, ja                                        –     alentaa huomattavasti sakkoa, joka määrättiin Gyprocille
                                                                            EY 81 artiklan soveltamisesta asiassa COMP/E-1/37.152
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                  – kipsilevyt 27.11.2002 tehdyssä komission päätöksessä;
                                                                      –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja osallistui yleiseen valintamenettelyyn KOM/A/11/01.
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Valintalautakunnan 4.6.2002 tekemällä päätöksellä kantajalle
ilmoitettiin, ettei tämä ole saavuttanut vaadittavaa vähimmäis-
pistemäärää ja ettei tämä siten voi osallistua valintamenettelyn
myöhenmpiin vaiheisiin. Päätöksen liitteessä todettiin, että          Käsiteltävänä olevan kanteen kohteena oleva päätös koskee
yksi kokeen kysymys oli mitätöity ja että näin ollen vain             BPB:n, Gebrüder Knauf Westdeutsche Gipswerke KG:n, Société
39 vastausta vaikuttivat arvosteluun.                                 Lafarge SA:n ja kantajan välistä yhteistoimintaa kipsilevyjen
                                                                      markkinoilla. Kantaja ei ole kiistänyt tiettyjen komission
                                                                      rikkomuksina pitämien toimien olemassaoloa. Se kiinnitti
Kantajan mukaan nyt kumottavaksi vaadittavat päätökset ovat           vastaajan huomion kuitenkin siihen, että sitä vastaan esitettyjen
suhteellisuusperiaatteen vastaisia, koska sääntöjenvastaisuuk-        väitteiden pitäisi koskea huomattavasti lyhyempää aikaväliä,
sien poistaminen yhdestä kieliversiosta ei edellytä koekysymyk-       huomattavasti pienempää määrää rikkomuksia ja huomatta-
sen myöhempää mitätöintiä kaikkien kieliversioiden osalta             vasti vähäisempiä rikkomuksia.
kaikkien valintamenettelyyn osallistuneiden kohtelemiseksi
yhdenvertaisesti ja arvioimiseksi objektiivisesti. Tämän ohella
päätökset ovat suhteettomia, koska niissä jätetään huomiotta
tarpeellinen yleisen ja yksityisen edun punninta. Yhden kysy-         Kantaja vetoaa väitteidensä tueksi siihen, että komissio on
myksen mitätöinti ja sitä kautta oikeastaan ”oikean” vastauksen       tehnyt arviointivirheen ja rikkonut EY 81 artiklaa, kun se on
arvostelematta jättämisellä on syy-yhteys valintalautakunnan          katsonut, että kantaja on vaihtanut tietoja myyntimääristä
päätökseen olla sallimatta kantajan osallistua valintakokeen          Saksan, Yhdistyneen kuningaskunnan, Ranskan ja Benelux-
myöhempiin vaiheisiin. Kyseessä on tämän vuoksi hätätapaus,           maiden markkinoilla kesäkuusta 1996 marraskuuhun 1998.
jota valintalautakunta ei ole kohdellut sellaisena.
                                                                      Kantaja katsoo myös, että vastaaja on tehnyt arviointivirheen
                                                                      ja rikkonut asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohtaa ja sakkojen
                                                                      määrän laskemisesta antamiaan suuntaviivoja sekä EY 253 ar-
                                                                      tiklaa ja suhteellisuusperiaatetta, yhdenvertaisen kohtelun pe-
                                                                      riaatetta, suhteellisuusperiaatetta ja luottamuksensuojan pe-
                                                                      riaatetta:
Gyproc Benelux NV:n 10.2.2003 Euroopan yhteisöjen
              komissiota vastaan nostama kanne
                                                                      –     kun se ei ottanut huomioon kantajan hyvin vaatimatonta
                                                                            kokoa maailmanmittakaavassa ja sen toiminnan keskitty-
                            (Asia T-50/03)                                  mistä ainoastaan yhteen tuotteeseen eikä sitä, ettei kanta-
                                                                            jan käyttäytymiseen Yhdistyneen kuningaskunnan tai
                                                                            Ranskan ja Benelux-maiden markkinoilla kesäkuun 1996
                          (2003/C 101/78)                                   ja huhtikuun 1998 välisenä aikana sisältynyt mitään
                                                                            rikkomusta;
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                      –     kun se ei ottanut huomioon lieventävinä asianhaaroina
                                                                            kantajan ”seuraajan” roolia ja sitä, että kantaja lopetti
                                                                            rikkomuksen heti, kun komissio puuttui siihen.
Gyproc Benelux NV, kotipaikka Wijnegem (Belgia), on nosta-
nut 10.2.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota


title: Asia C-226/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 7.5.2007 — Flughafen Köln/Bonn GmbH v. Hauptzollamt Köln

text:
               7.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 7.5.2007 — Flughafen Köln/Bonn GmbH v. Hauptzollamt Köln
   (Asia C-226/07)
   (2007/C 155/28)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Finanzgericht Düsseldorf
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Flughafen Köln/Bonn GmbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Köln
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Onko energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY 14 artiklan 1 kohdan a alakohtaa (1) tulkittava niin, että yritys, joka on käyttänyt yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 2710 kuuluvaa verollista dieselöljyä sähkön tuottamiseen ja tehnyt veronpalautushakemuksen, voi vedota suoraan tähän säännökseen?

      (1)  EYVL L 283, s. 51.


title: Asia T-122/05: Robert Benkön ym. 21.3.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               9.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/22

         Robert Benkön ym. 21.3.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-122/05)
   (2005/C 171/38)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Robert Benkö, Kohfidisch (Itävalta), Nikolaus Draskovich, Güssing (Itävalta), Alexander Freiherr von Kottwitz-Erdödy, Kohfidisch (Itävalta), Peter Masser, Schwanberg (Itävalta), Alfred Prinz von und zu Liechtenstein, Deutschlandsberg (Itävalta), Marenzi Privatstiftung, Ebergassing (Itävalta), Marktgemeinde Götzendorf an der Leitha (Itävalta), Gemeinde Ebergassing (Itävalta), Ernst Harrach, Bruck and der Leitha (Itävalta), Schlossgut Schönbühel-Aggstein AG, Vaduz ja Heinrich Rüdiger Fürst Starhemberg'sche Familienstiftung, Vaduz ovat nostaneet 21.3.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustaja on asianajaja M. Schaffgotsch.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               1.

               kumoaa riidanalaisen komission päätöksen kokonaisuudessaan tai — jos tätä vaatimusta ei hyväksytä — toissijaisesti

               2.

               kumoaa riidanalaisen päätöksen kaikkien yhteisön tärkeinä pitämien Itävallan alueiden osalta (koodi AT riidanalaisen päätöksen liitteessä 1) tai — jos tätä vaatimusta ei hyväksytä — toissijaisesti

               3.

               kumoaa alueiden AT 1114813, AT 2242000, AT 1220000, AT 1205A00, AT 3122000 sekä AT 3120000 sisällyttämisen riidanalaiseen komission päätökseen tai — jos tätä vaatimusta ei hyväksytä — toissijaisesti

               4.

               kumoaa riidanalaisen päätöksen liitteessä 1 määriteltyjen alueiden luokittelun yhteisön tärkeinä pitämiksi alueiksi sellaisia luontotyyppejä ja lajeja varten, joilla on tietty edustavuus sekä yleisarvioinnit B, C ja D (toissijaisesti C ja D tai ainakin D) jäsenvaltioiden vakiotietolomakkeiden mukaisesti, kun on kyse

                           a)

                           kaikista riidanalaiseen päätökseen sisällytetyistä alueista (jotka on lueteltu liitteessä 1) tai toissijaisesti

                           b)

                           kaikista Itävallan alueista (koodi AT liitteessä 1) tai toissijaisesti

                           c)

                           yksinomaan alueista AT 1114813, AT 2242000, AT 1220000, AT 1205A00, AT 3122000 sekä AT 3120000

               5.

               velvoittaa joka tapauksessa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Neuvoston direktiivin 92/43/ETY (1) mukaisesta luettelosta mannervyöhykkeen luonnonmaantieteellisellä alueella olevista yhteisön tärkeänä pitämistä alueista 7 päivänä joulukuuta 2004 tehdyn komission päätöksen 2004/798/EY (2) mukaisesti kantajien omistamat maa-alueet kuuluvat kyseisellä direktiivillä käyttöönotetun suojelujärjestelmän soveltamisalaan.
   Kantajat väittävät muun muassa, että riidanalainen päätös ei perustunut edellytettyyn etuvertailuun painavan yleisen edun sekä kansalaisten ja alueviranomaisen, joita tämä päätös koskee suoraan, oikeuksien välillä.
   Kantajat väittävät, että riidanalainen päätös on direktiivin 92/43/ETY vastainen, koska edellytettyjä perustoja tarvittavien rahoituskustannusten arvioimiseksi ei laadittu asianmukaisesti ja koska direktiivin 8 artiklan mukaisesti hyväksyttävää toimintasuunnitelmaa ei laadittu, eikä se olisi ollut riittävä, vaikka se olisikin laadittu.
   Kantajat väittävät lisäksi, että Itävallassa vallitsevan toimivallan jaon vuoksi direktiivissä 92/43/ETY edellytetty suojelualueiden verkoston yhtenäisyys ei ole taattu ja että lähes kaikissa tapauksissa suojelualueet päättyvät osavaltioiden rajalle, mikä kantajien mielestä on väärin sekä yhteisön lainsäädännön mukaan että luonnonsuojelun teknisestä näkökulmasta käsin.
   Kantajat väittävät myös, että komissio jätti toteamatta riidanalaisessa päätöksessä nimenomaisesti ja täsmällisesti, mille lajeille ja luontotyypeille yhteisön tärkeinä pitämiksi alueiksi nyt luokitellut alueet itse asiassa ovat yhteisön tärkeinä pitämiä.
   Kantajat väittävät lopuksi, että sikäli kuin on kyse kantajia koskevista alueista, päätös perustui virheellisiin tieteellisiin perustoihin ja että alueet katsottiin näin ollen virheellisesti yhteisön tärkeinä pitämiksi alueiksi tiettyjä lajeja ja luontotyyppejä varten.

      (1)  Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/43/ETY (EYVL L 206, s. 7).

      (2)  EUVL L 382, s. 1.


title: Asian C-479/98 poistaminen rekisteristä

text:
C 118/28              FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   21.4.2001
         Asian C-506/99 (1) poistaminen rekisteristä                          Asian C-479/98 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2001/C 118/70)                                                      (2001/C 118/73)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 22.11.2000            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 4.12.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-506/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan               tu asia C-479/98, Espanjan kuningaskunta vastaan Euroopan
Portugalin tasavalta.                                                yhteisöjen komissio.
(1) EYVL C 79, 18.3.2000.                                            (1) EYVL C 71, 13.3.1999.
         Asian C-189/99 (1) poistaminen rekisteristä                          Asian C-209/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2001/C 118/71)                                                      (2001/C 118/74)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 28.11.2000            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 6.12.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-189/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan               tu asia C-209/99 (Arbeitsgericht Bonnin esittämä ennakkorat-
Espanjan kuningaskunta.                                              kaisupyyntö), Birgit Frings vastaan Blendermann GmbH.
(1) EYVL C 226, 7.8.1999.                                            (1) EYVL C 204, 17.7.1999.
         Asian C-468/99 (1) poistaminen rekisteristä                          Asian C-312/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2001/C 118/72)                                                      (2001/C 118/75)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 28.11.2000            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 6.12.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-468/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ison-         tu asia C-312/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian
Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta.             tasavalta.
(1) EYVL C 34, 5.2.2000.                                             (1) EYVL C 299, 16.10.1999.


title: Asia C-639/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 18.12.2014 – Euroopan komissio v. Puolan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2006/112/EY — Arvonlisävero — Alennettu verokanta — Palontorjuntatuotteet)

text:
               23.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/15

         Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 18.12.2014 – Euroopan komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-639/13) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2006/112/EY - Arvonlisävero - Alennettu verokanta - Palontorjuntatuotteet))
   (2015/C 065/21)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Lozano Palacios ja M. Owsiany-Hornung)

      Vastaaja: Puolan tasavalta (asiamies: B. Majczyna)

      Tuomiolauselma

               1)

               Puolan tasavalta ei ole noudattanut yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY 96–98 artiklan, luettuna yhdessä kyseisen direktiivin liitteen III kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se on soveltanut alennettua arvonlisäverokantaa tavaroista ja palveluista kannettavasta verosta 11.3.2004 annetun lain liitteessä 3 mainittuihin palontorjuntatuotteisiin.

               2)

               Puolan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 45, 15.2.2014.


title: Asia T-232/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.9.2011 — Couture Tech v. SMHV (Neuvostoliiton vaakunan kuva) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus Neuvostoliiton vaakunaa esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Yleisen järjestyksen tai hyvän tavan vastaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan f alakohta)

text:
               29.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.9.2011 — Couture Tech v. SMHV (Neuvostoliiton vaakunan kuva)
   (Asia T-232/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus Neuvostoliiton vaakunaa esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Yleisen järjestyksen tai hyvän tavan vastaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan f alakohta)
   2011/C 319/37
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Couture Tech Ltd (Tortola, Brittiläiset Neitsytsaaret) (edustaja: barrister B. Whyatt)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n toisen valituslautakunnan 5.3.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 1509/2008-2), joka koskee hakemusta Neuvostoliiton vaakunaa esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Couture Tech Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 195, 17.7.2010.


title: Isabel Martínez del Peral Cagigalin 29.7.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-224/97)

text:
18.10.97               rl                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 318/27
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois                  desta 1989 lähtien, on lainvastainen, koska ei ole ole
tuin                                                                     massa mitään pätevää oikeudellista perustetta, jonka
                                                                         nojalla kantajalta on peritty yhteisön veroa, joten vas
                                                                         taajan velvollisuutena on palauttaa ne verot, jotka on
— toteaa mitättömäksi tai ainakin pätemättömäksi vas
                                                                         perusteettomasti maksettu. Vastaaja on lisäksi toiminut
     taajan 30.4.1997 päiväämään kirjeeseen sisältyvän                   yhteisön oikeuden vastaisesti, nimittäin erioikeuksista
     päätöksen, jonka mukaan kantajalle kieltäydytään
                                                                         ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan ja sen täytäntöönpa
     palauttamasta niitä yhteisön veroja, joita kantaja on
     maksanut vuodesta 1989 lähtien,
                                                                         noa koskevien säännösten samoin kuin EY:n perusta
                                                                         missopimuksen 212 artiklan vastaisesti päättäessään
                                                                         periä yhteisön veron niistä tuloista, joita freelancetul
— toteaa, ettei ole olemassa mitään pätevää oikeusperus                 kit, kuten kantaja, saavat vastaajan hyväksi tehtävästä
     tetta, jonka nojalla kantajalta, joka työskentelee                  työstä ;
     vastaajan hyväksi freelancetulkkina, voitaisiin periä
     yhteisön veroa, ja että yhteisön veron periminen kanta        3 ) millainen tahansa päätös, jossa parlamentti toteaa,
     jan tuloista on pätemätöntä ja lainvastaista,                       että se tulee perimään freelancetulkkien tuloista
                                                                         yhteisön veron, on pätemätön pätevän oikeusperusteen
— kumoaa tarpeellisilta osin Euroopan parlamentin pää                   puuttuessa . Siltä osin kuin yhteisön veron periminen
     töksen yhteisön veron perimisestä freelancetulkkien                 kantajan tuloista ja kieltäytyminen verojen paluttami
     tuloista ja konferenssitulkkien kansainvälisen yhdistyk            sesta kantajalle perustuu tällaiseen päätökseen, kantaja
     sen (Association Internationale des Interpretes de Con             pyytää ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta totea
     ference, jäljempänä AIIC ) kanssa tehdyn sopimuksen                 maan kyseisen päätöksen pätemättömäksi tai ainakin
     8 artiklan,                                                         totemaan, ettei siihen voida kantajaa vastaan vedo
                                                                         ta ( lainvastaisuusväite, EY:n perustamissopimuksen
                                                                         184 artikla );
— velvoittaa vastaajan palauttamaan ne yhteisön verot,
     jotka kantaja on maksanut 1.1.1989 lähtien, 8 prosen
     tin korkoineen tai laillisine korkoineen, ja                   4 ) AIIC:n kanssa tehdyn sopimuksen — joka on olennai
                                                                         nen osa kantajan ja vastaajan välistä sopimusta —
                                                                         8 artikla on mitätön tai ainakin pätemätön, ja jos näin
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                   ei ole, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on
                                                                         todettava, ettei siihen voida vedota kantajaa vastaan,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      koska ei siis ole olemassa mitään oikeusperustetta;
                                                                    5 ) AIIC:n kanssa tehdyn sopimuksen 8 artikla ja verojen
Kanne koskee yhteisön veron perimistä niistä tuloista,                   palauttamismenettelyä koskevan 8 artiklan 3 kohta,
joita freelancetulkit saavat yhteisön toimielinten hyväksi               joka lisättiin sopimukseen vuodesta 1994 lähtien, ovat
tekemästään työstä; tässä asiassa on tarkemmin ottaen                    lisäksi ristiriidassa suhteellisuusperiaatteen ja yhden
kyse työstä, jota kantaja on tehnyt Euroopan parlamentin                 vertaisuusperiaatteen kanssa .
hyväksi .
Kantaja, joka asuu Sveitsissä mutta on Alankomaiden kan
salainen, on verovelvollinen kaikista tuloistaan Sveitsissä .
Vuodesta 1984 lähtien on kaikesta hänen freelancetulk
kina Euroopan parlamentin hyväksi tekemästään työstä                Isabel Martinez del Peral Cagigalin 29.7.1997 Euroopan
saamistaan tuloista peritty yhteisön vero, minkä seurauk                    yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
sena näitä tuloja on verotettu kaksinkertaisesti .
                                                                                (Asia T-224/97)
Vastaajan 30.4.1997 päiväämään kirjeeseen sisältynyt pää                                     ( 97/C 318/54 )
tös, jonka mukaan kantajalle kieltäydytään palauttamasta
niitä yhteisön veroja, joita hän on maksanut vuodesta                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
1989 lähtien, ja jossa samalla todetaan, että yhteisön
veroa peritään jatkossakin, on todettava mitättömäksi tai           Isabel Martinez del Peral Cagigal, kotipaikka Bryssel, on
ainakin pätemättömäksi seuraavien syiden johdosta :                 nostanut 29.7.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                    oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
1 ) Sillä seikalla, että vastaaja vetoaa neuvoston asetuk          jen komissiota vastaan . Kantajan edustajina ovat asianaja
     seen ( ETY) Nro 260/68 samoin kuin Euroopan yhtei             jat Antonio Creus Carreras ja Alex Subirachs Amigo, Bar
     söjen erioikeuksista ja vapauksista tehtyyn pöytäkir          celona, ja prosessiosoite on 78 av. D'Auderghem, 1040
     jaan, ei ole merkitystä, koska kantaja ei ole virkamies        Bryssel .
     eikä kuulu yhteisön varsinaiseen henkilöstöön, eikä
     kyseisellä asetuksella ja pöytäkirjalla voida perustella       Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
     veron palauttamisesta kieltäytymistä;                          tuin
2 ) se seikka, että vastaaja on kieltäytynyt palauttamasta          1 . kumoaa komission päätöksen kieltäytyä kantajan palk
    niitä yhteisön veroja, jotka kantaja on maksanut vuo                kaluokan uudelleen määrittämisestä,
 ---pagebreak--- C 318/28               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     18.10.97
2. toteaa, että kantajalla on oikeus saada aikaisempi              Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
    palkkaluokkaan määrittelynsä tarkistettua, sitten kuin         tuin
    hän on pyytänyt 21.6.1996 päivätyllä asiakirjalla,
                                                                   — toteaa, että komissio on laiminlyönyt velvollisuutensa,
3 . velvoittaa komission maksamaan
                                                                   — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                         lut.
    — kantajan palkan erotuksen siitä päivästä, kun luo
         kitteluperusteiden muuttamisesta tehdyn päätöksen
        vaikutukset alkoivat, eli 5.10.1995 alkaen korkoi         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
         neen ,
                                                                   Kantajat moittivat vastaajaa siitä, että se ei ole pannut täy
                                                                   täntöön ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa
    — 1 000 ecua korvauksena aineettomasta vahingosta ,            T-7/92 29.6.1993 antamaa tuomiota (') eikä sen asiassa
                                                                   T-387/94 18.9.1996 antamaa tuomiota (2 ). Nämä kaksi
                                                                   tuomiota liittyvät tietyistä yrityksistä tehtyyn valitukseen,
     — tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat kulut.                   jossa niitä moitittiin siitä, että ne olivat toimineet yhteis
                                                                   ymmärryksessä varmistaakseen itselleen yksinoikeuden
                                                                   japanilaisten autojen markkinoilla Ranskassa sulkemalla
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                markkinoilta kantajien tuomia merkkejä edustavat autot
                                                                   ja että ne olivat edelleen jakaneet keskenään kiintiön jär
                                                                   jestelmässä, jota kutsuttiin oman toiminnan rajoittami
                                                                   seksi , ja näin poistaneet kaiken kilpailun.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
samat kuin asiassa T-16/97 ( M.
                                                                   Kantajien mukaan sen jälkeen, kun ensimmäisen oikeusas
                                                                   teen tuomioistuin oli edellä mainitulla 29.6.1993 antamal
                                                                   lan tuomiolla kumonnut päätöksen, jolla valitukset hylät
Kantaja katsoo erityisesti, että jos komissio muuttaa sisäis      tiin, komissio piti ennallaan kantansa 9.3.1994 päivätyssä
tä päätöstään siitä syystä, että tuomioistuin on kumonnut          kirjeessään, josta nostettiin uusi kumoamiskanne, minkä
virheellisen luokittelun perustana olleet aikaisemmin anne        seurauksena 18.9.1 996 annettiin edellä myös mainittu tuo
tut säännökset, tämä on sellainen uusi tosiseikka, jonka           mio, jolla kumottiin valitusten hylkäyspäätös.
vuoksi valitusaika alkaa kulua uudestaan .
                                                                   Tässä tilanteessa Asia Motor France, Cesbron, EAS ja
(') EYVL C 74, 8.3.1997, s . 27.                                   Monin Automobiles ja niiden selvitysmiehet vaativat vas
                                                                   taajaa osoittamaan merkkejä Honda, Mazda, Mitsubishi,
                                                                   Toyota ja Nissan Ranskaan tuoville väitetiedoksiannon,
                                                                   jotta ainakin ilmiannettu yritysten välinen yhteisjärjestely
                                                                   vihdoin todettaisiin ja siitä asetettaisiin seuraamus.
                                                                   Kahden kuukauden kuluttua kantajat nostivat tämän kan
Asia Motor Francen ym. 30.7.1997 Euroopan yhteisöjen               teen .
              komissiota vastaan nostama kanne
                        ( Asia T-225 /97 )                         (') Kok . 1993 , s . 11-669 .
                                                                   ( 2 ) Kok . 1996 , s . 11-961 .
                          ( 97/C 318/55 )
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                   Guérin Automobilesin 30.7.1997 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
Asia Motor France, kotipaikka Livange ( Luxemburg),
kauppias Jean-Michel Cesbron, toiminimenään JMC Auto                                              (Asia T-226/97)
mobiles, kotipaikka Livange ( Luxemburg ), Monin Auto
mobiles, kotipaikka Bourg-de-Péage ( Ranska ), ja Europe                                            ( 97/C 318/56 )
Auto Service (EAS), kotipaikka Livange ( Luxemburg),
ovat nostaneet 30.7.1997 Europaan yhteisöjen ensimmäi                                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen komissiota vas
taan. Kantajien edustajana on asianajaja Jean Claude
Fourgoux, Pariisi, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asia        Guérin Automobiles, kotipaikka Alengon ( Ranska ), on
najotoimisto Pierrot Schiltz, 4 rue Beatrix de Bourbon.            nostanut 30.7.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen


title: Asia C-329/02 P: SAT.1. SatellitenFernsehen GmbH:n 18.9.2002 (telekopio 12.9.2000) tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston 2.7.2002 antamasta tuomiosta asiassa T-323/00, SAT.1 SatellitenFernsehen GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

text:
23.11.2002               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 289/11
1.     Ovatko Sozialgesetzbuch – Gesetzliche Krankenversiche-           hanke nimeltä ”Nouveau groupe avec turbine et génératrice
       rung – (SGB V, sosiaalilainsäädäntö, lakisääteinen sairas-       adapté aux basses chutes”, jota koskevan päätöslauselman
       vakuutus) 16 ja 18 §, joissa tehdään toisessa jäsenvaltiossa     komissio vahvisti sen 8 artiklan nojalla. Sopimukseen sovelle-
       toimivan hammaslääkärin antaman hammashoidon kus-                taan Ranskan lakia, ja osapuolet ovat antaneet riitojen ratkai-
       tannusten korvaaminen riippuvaksi vakuutetun sosiaali-           sun Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tehtäväksi.
       turvalaitoksen antamasta ennakkoluvasta, myös silloin
       perustamissopimuksen 59 ja 60 artiklan kanssa ristirii-
       dassa, kun kansallinen lakisääteinen sairasvakuutusjärjes-
       telmä toimii luontoisetuusperiaatteella (eikä, kuten asiassa
       C-158/96 ( 1), Raymond Kohll v. Union des caisses de
       maladie, tuomio 28.4.1998, kulukorvausperiaatteella)?
                                                                        SAT.1. SatellitenFernsehen GmbH:n 18.9.2002 (telekopio
2.     Jos ensimmäiseen kysymykseen annetun vastauksen pe-              12.9.2000) tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
       rusteella vastaaja olisi eurooppaoikeudellisin perustein         sen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston 2.7.2002
       velvollinen korvaamaan (tässä: Itävallassa annetusta)            antamasta tuomiosta asiassa T-323/00, SAT.1 Satelliten-
       hammashoidosta aiheutuneet kulut, määräytyykö kor-               Fernsehen GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivi-
       vauksen suuruus tosiasiassa syntyneiden ja maksettujen                       rasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
       kustannusten perusteella vai onko se rajoitettu suuruudel-
       taan kansallisen sairasvakuutusjärjestelmän (tässä: Saksan
       liittotasavalta) mukaiseen taksaan?                                                       (Asia C-329/02 P)
                                                                                (2002/C 289/19)
( 1) Kok. 1998, s. I-1931.
                                                                        SAT.1. SatellitenFernsehen GmbH, on valittanut 18.2.2002
                                                                        (telekopio 12.9.2002) Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                        Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                        men toisen jaoston 2.7.2002 antamasta tuomiosta asiassa
                                                                        T-323/00, SAT.1 SatellitenFernsehen GmbH v. sisämarkkinoi-
Euroopan yhteisöjen komission 16.9.2002 Société à res-                  den harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV).
ponsabilité limitée françaises Hydrowattia (Hydrowatt)                  Valittajan asiamiehinä ovat asianajaja Reinhard Schneider,
                      vastaan nostama kanne                             asianajotoimisto Büsing, Müffelmann & Theye, Marktstraße 3,
                                                                        D-28195 Bremen, prosessiosoite Luxemburgissa.
                           (Asia C-323/02)
                                                                        Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                          (2002/C 289/18)
                                                                        1)    kumoaa valituksen kohteena olevan tuomion (1) niiltä
                                                                              osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin oli
                                                                              hylännyt kanteen (2) esitettyjen vaatimusten osalta,
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.9.2002 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Société à responsabi-           2)    velvoittaa harmonisointiviraston korvaamaan oikeuden-
lité limitée françaises Hydrowattia (Hydrowatt) vastaan. Kanta-               käyntikulut.
jan asiamiehinä ovat H. Støvlbæk ja asianajaja E. Cabau,
prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin velvoittaa Hydro-
wattin
                                                                        –     Neuvoston yhteisön tavaramerkkiasetuksen N:o 40/94
–      maksamaan komissiolle 25 109 euroa pääomana                            7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen. Valittajan
       23 422,91 euron suuruisine viivästyskorkoineen eli yh-                 mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin oletti
       teensä 48 531,91 euroa, ja                                             virheellisesti, että myös asetuksen N:o 40/94 7 artiklan
                                                                              1 kohdan b alakohdalla pyritään siihen yleisen edun
–      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut                    mukaiseen tavoitteeseen, jonka mukaan kenen tahansa
       tässä asiassa.                                                         on saatava vapaasti käyttää siinä tarkoitettuja merkkejä.
                                                                              Kuitenkaan sille oletukselle ei ole olemassa mitään ilmeis-
                                                                              tä syytä, että ne merkinnät, jotka pelkästään eivät sovellu
                                                                              tavaroiden ja palvelujen alkuperän erottamiseen, olisi
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                     tarpeen jättää vapaasti käytettäviksi. Tämän takia ensim-
                                                                              mäisen oikeusasteen tuomioistuimen olisi pitänyt tutkia
                                                                              tässä asiassa, pystyykö kohdeyleisö erottamaan yhdistel-
Kanteessa vaaditaan maksamaan takaisin osa tuesta, joka on                    mämerkin ”SAT.2” perusteella kysymyksessä olevat palve-
myönnetty sopimuksella, jonka tarkoituksena on toteuttaa                      lut muista palveluista, joilla on eri kaupallinen alkuperä.
 ---pagebreak--- C 289/12                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       23.11.2002
       Sen sijaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on                 ratkaisua asiassa Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH vastaan
       johtanut kantansa, jonka mukaan kysymyksessä oleva                  Brangewitz GmbH 27.7.1994 annetun neuvoston asetuksen
       merkki täyttää asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan              N:o 2100/94 (1) 14 artiklan 3 kohdan kuudennen luetelmakoh-
       b alakohdan tunnusmerkistön, muissa säännöksissä sää-               dan, kun se luetaan yhdessä 24.7.1995 annetun komission
       detyistä suojan epäämisperusteista. Kyseinen tuomiois-              asetuksen N:o 1768/95 (2) 9 artiklan kanssa, tulkinnasta
       tuin näkee 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan kaikkien                 seuraavilla kysymyksillä:
       sellaisten tapausten kaatopykälänä, joissa rekisteröitäväk-
       si haettuun merkkiin ei sen kuvailevuudesta huolimatta              1.     Onko edellä mainittuja säännöksiä tulkittava siten, että
       sovelleta asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan                          asetuksen N:o 2100/94 mukaan suojatun lajikkeen kas-
       c alakohdan suojan epäämisperusteita.                                      vinjalostajanoikeuden haltija saa vaatia lisäysaineiston
                                                                                kunnostamispalveluiden tarjoajalta tai lisäysaineiston
       Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen suorittama                         kunnostajalta edellä mainituissa säännöksissä yksilöidyt
       merkin ”SAT.2” jako sen osatekijöihin ei vastaa myöskään                   tiedot siitä riippumatta, onko olemassa mitään viitteitä,
       kuluttajan näkö- ja toimimistapaa. Merkin täytyy taval-                    joiden mukaan lisäysaineiston kunnostamispalveluiden
       laan ”ensi silmäyksellä” olla erottamiskykyinen tai erotta-                tarjoaja on suorittanut kyseisen suojatun lajikkeen osalta
       miskyvytön.                                                                lisäysaineiston kunnostamispalveluja tai että lisäysaineis-
                                                                                ton kunnostaja on kunnostanut kyseisen suojatun lajik-
                                                                                keen lisäysaineistoa.
(toissijaisesti)
                                                                           2.     Siltä varalta, että ensimmäisessä kysymyksessä olevan
                                                                                tosiseikaston suhteen on oltava olemassa tällaisia viitteitä:
–      Yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaaminen: Saat-
       taa olla, että kukaan ei voi edukseen vedota lainvastaisuu-                Onko lisäysaineiston kunnostamispalveluiden tarjoajan
       teen, joka hyödyttää jotakuta toista. Tässä tapauksessa                    tai lisäysaineiston kunnostajan annettava asetuksen
       valittaja ei ollut kuitenkaan vedonnut yksittäiseen lainvas-               N:o 2100/94 14 artiklan 3 kohdan kuudennen luetelma-
       taisuustapaukseen, vaan harmonisointiviraston selvästi                     kohdan, kun se luetaan yhdessä yhdessä asetuksen
       tunnistettavaan yleiseen hyväksymiskäytäntöön, jonka                       N:o 1768/95 9 artiklan kanssa, tieto kaikkien maanviljeli-
       mukaan numeroiden ja kuvailevien merkintöjen/lyhentei-                     jöiden osalta, joille se on suorittanut kyseisen suojatun
       den yhdistelmistä koostuvat merkit hyväksytään periaat-                    lajikkeen osalta lisäysaineiston kunnostamispalveluita, tai
       teessa rekisteröitäviksi. Valittaja viittaa tämän osalta erityi-           suorittanut kyseisen suojatun lajikkeen lisäysaineiston
       sesti tavaramerkkeihin ”T-SAT” (000 918 409), ”One Tel”                    kunnostamisen, vai onko sen annettava tieto ainoastaan
       (001 096 312, 000 983 973, 001 105 089), ”MEDIA 4”                         niiden maanviljelijöiden osalta, joiden kohdalla kasvinja-
       (001 179 530, ”CAR ONE” (000 707 430), ”D1”                                lostajanoikeuden haltijalla on viitteitä siitä, että lisäysai-
       (000 920 157) ja ”B-MAIL” (000 896 399).                                   neiston kunnostamispalveluiden tarjoaja on suorittanut
                                                                                kyseisen suojatun lajikkeen osalta lisäysaineiston kunnos-
                                                                                tamispalveluja tai lisäysaineiston kunnostaja on suoritta-
                                                                                nut kyseisen suojatun lajikkeen lisäysaineiston kunnosta-
( 1) EYVL 2002 C 202, s. 23.                                                      misen?
( 2) EYVL 2001 C 4, s. 5.
                                                                           (1 ) EYVL L 227, s. 1.
                                                                           (2 ) EYVL L 173, s. 14.
Landgericht Düsseldorfin 17.9.2002 tekemällään päätök-
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Saatgut-
                                                                           Euroopan yhteisöjen komission 24.9.2002 Ranskan tasa-
 Treuhandverwaltungs GmbH vastaan Brangewitz GmbH
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
                            (Asia C-336/02)                                                           (Asia C-340/02)
                           (2002/C 289/20)                                                           (2002/C 289/21)
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.9.2002 Euroo-
Landgericht Düsseldorf on pyytänyt 17.9.2002 tekemällään                   pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                   vastaan. Kantajan asiamiehenä on M. Nolin ja prosessiosoite
23.9.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                   on Luxemburgissa.


title: Asia F-70/09: Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 5.5.2010 — Nikolchov v. komissio

text:
               31.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/57

         Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 5.5.2010 — Nikolchov v. komissio
   (Asia F-70/09) (1)

   ()
   2010/C 209/93
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä sovintoratkaisun jälkeen.

      (1)  EUVL C 244, 10.10.2009, s. 16.