title: Asia T-290/17: Kanne 16.5.2017 – Stavytskyi v. neuvosto

text:
               17.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 231/40

         Kanne 16.5.2017 – Stavytskyi v. neuvosto
   (Asia T-290/17)
   (2017/C 231/49)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Edward Stavytskyi (Belgia) (edustajat: J. Grayston, solicitor, asianajajat P. Gjørtler, G. Pandey ja D. Rovetta)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2014/119/YUTP muuttamisesta 3.3.2017 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2017/381 (EUVL 2017, L 58, s. 34) ja Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 208/2014 täytäntöönpanosta 3.3.2017 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 2017/374 (EUVL 2017, L 58, s. 1) siltä osin kuin näissä säädöksissä sisällytetään kantaja rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien henkilöiden ja yhteisöjen luetteloon

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että luetteloon merkitsemisestä annetulla lainsäädännöllä loukataan suhteellisuusperiaatetta, koska sillä mahdollistetaan luetteloon merkitsemisen pelkästään sen perusteella, että henkilö on rikostutkinnan kohteena ja näin ollen riidanalaiset säädökset on annettu lainvastaisin perustein.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että neuvosto teki ilmeisen arviointivirheen, koska sillä ei ollut riittävää asiallista perustetta kantajan luetteloon merkitsemiselle sillä perusteella, että kantaja oli Ukrainan viranomaisten suorittaman rikostutkinnan kohteena julkisten varojen väärinkäytön vuoksi.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu perustelujen puutteellisuuteen, koska neuvosto esitti riidanalaisissa säädöksissä riittämättömät ja stereotyyppiset perustelut, koska se pelkästään kopioi luetteloon merkitsemisestä annetun säännöksen sanamuodon.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu virheelliseen oikeudelliseen perustaan, koska neuvoston toteuttamat toimenpiteet eivät ole kantajan osalta ulkopoliittisia toimenpiteitä, vaan rikostutkinnalliseen kansainväliseen yhteistyöhön liittyviä toimenpiteitä, joten niiden oikeudellinen perusta on virheellinen.


title: Asia C-321/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Krefeld (Saksa) on esittänyt 4.7.2014 – Colena AG v. Karnevalservice Bastian GmbH

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/40

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Krefeld (Saksa) on esittänyt 4.7.2014 – Colena AG v. Karnevalservice Bastian GmbH
   (Asia C-321/14)
   2014/C 315/64
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Krefeld

      Pääasian asianosaiset

      Hakija: Colena AG

      Vastapuoli: Karnevalservice Bastian GmbH

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko EU:n kosmetiikka-asetusta (kosmeettisista valmisteista 30.11.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1223/2009) (1) tulkittava siten, että valmisteen, johon ei sovelleta kyseistä asetusta, on täytettävä EU:n kosmetiikka-asetuksen vaatimukset pelkästään sen takia, että sen päällyspakkauksessa todetaan, että kyseessä on ”kosmeettinen silmätarvike, johon sovelletaan EU:n kosmetiikkadirektiiviä”?

      (1)  EUVL L 342, s. 59.


title: Asia T-136/15: Kanne 20.3.2015 – Evropaïki Dynamiki v. parlamentti

text:
               13.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/17

         Kanne 20.3.2015 – Evropaïki Dynamiki v. parlamentti
   (Asia T-136/15)
   (2015/C 228/20)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat I. Ampazis ja M. Sfyri)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan parlamentin varapuheenjohtajan 13.2.2015 tekemän päätöksen (302534), jolla hylättiin kantajan uudistettu hakemus saada tutustua Euroopan parlamentin asiakirjoihin, jotka liittyvät hintapyyntöihin tarjouskilpailun nro ITS08 – ulkoisten palvelujen suorittaminen ATK-palvelujen alalla, kaikissa erissä (Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen (EY) N:o 1049/2001 mukaisesti), ja jolla vahvistettiin parlamentin pääsihteerin 18.12.2014 tekemä päätös, ja

               —

               velvoittamaan parlamentin maksamaan kantajan oikeudenkäyntikulut ja muut tähän hakemukseen liittyvät kulut, vaikka hakemus hylätään.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäiseksi kantaja väittää, ettei parlamentti arvioinut pyydettyjä asiakirjoja erikseen ja epäsi jopa osittaisen oikeuden tutustua pyydettyihin asiakirjoihin asetuksen N:o 1049/2001 (1) 4 artiklan 6 kohdan vastaisesti.

               2)

               Toiseksi kantaja väittää, että parlamentin perustelut, jotka koskevat yleisen turvallisuuden, yksityiselämän tai luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön taloudellisten etujen suojaa ja päätöksentekomenettelyä, pitäisi hylätä kokonaisuudessaan perusteettomana.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).


title: Asia C-435/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 8.2.2007 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Investrand BV v. Staatssecretaris van Financiën (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Direktiivin 17 artiklan 2 kohta — Vähennysoikeus — Kulut, jotka liittyvät neuvontapalveluihin, joita on käytetty välimiesmenettelyssä, jossa on kyse sellaisen saatavan määrän määrittämistä, joka kuuluu yrityksen varallisuuteen mutta joka on syntynyt ennen sen haltijan arvonlisäverovelvolliseksi tuloa)

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 8.2.2007 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Investrand BV v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-435/05) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Direktiivin 17 artiklan 2 kohta - Vähennysoikeus - Kulut, jotka liittyvät neuvontapalveluihin, joita on käytetty välimiesmenettelyssä, jossa on kyse sellaisen saatavan määrän määrittämistä, joka kuuluu yrityksen varallisuuteen mutta joka on syntynyt ennen sen haltijan arvonlisäverovelvolliseksi tuloa)
   (2007/C 82/10)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hoge Raad der Nederlanden
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Investrand BV

      Vastaaja: Staatssecretaris van Financiën
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Hoge Raad der Nederlanden — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 17 artiklan 2 kohdan tulkinta — Palvelut, joista verovelvollinen on maksanut määrittääkseen sellaisen saatavan määrän, joka sille on syntynyt ennen kuin siitä tuli verovelvollinen — Veron vähentäminen — Onko palvelujen ja verovelvollisen verovelvollisena harjoittaman toiminnan välillä tarpeen olla suora ja välitön yhteys
   Tuomiolauselma
   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että niiden neuvontapalvelujen kuluilla, joita verovelvollinen on käyttänyt sellaisen saatavan määrän määrittämiseksi, joka kuuluu sen yrityksen varallisuuteen ja joka liittyy osakkeiden myyntiin ennen sen arvonlisäverovelvolliseksi tulemista, ei ole — mikäli asiassa ei ole esitetty sen luonteisia seikkoja, joilla voidaan osoittaa, että mainitut palvelut johtuivat yksinomaan verovelvollisen harjoittamasta mainitussa direktiivissä tarkoitetusta taloudellisesta toiminnasta — suoraa ja välitöntä yhteyttä mainittuun toimintaan, eivätkä ne täten oikeuta vähentämään niitä rasittavaa arvonlisäveroa.

      (1)  EUVL C 74, 25.3.2006.


title: Asia C-369/06: Kanne 8.9.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta

text:
               28.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/15

         Kanne 8.9.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-369/06)
   (2006/C 261/27)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: T. Scharf ja K. Gross)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta
   Kantajan vaatimukset

               —

               yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuudesta annetun komission direktiivin 80/723/ETY (1) muuttamisesta 26 päivänä heinäkuuta 2000 annetun komission direktiivin 2000/52/EY 2 artiklan ja EY 249 artiklan 3 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole saattanut direktiiviä osaksi kansallista lainsäädäntöään

               —

               Itävallan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 31.7.2001.

      (1)  EYVL L 193, s. 75.


title: Asia T-282/07: Kanne 24.7.2007 — Tailor v. SMHV (vasen takatasku)

text:
               6.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/15

         Kanne 24.7.2007 — Tailor v. SMHV (vasen takatasku)
   (Asia T-282/07)
   (2007/C 235/28)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Tom Tailor GmbH (Hampuri, Saksa) (edustajat: Rechtsanwalt S. O. Gillert, Rechtsanwalt K. Vanden Bossche ja Rechtsanwalt F. Schiwek)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   Kantajan vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 15.5.2007 tekemä päätös (asia R 669/2006-1) on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ”vasen takatasku” luokkaan 25 kuuluville tavaroille (hakemus N:o 4 287 751)

      Tutkijan päätös: hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska haettu kuviomerkki on riittävän erottamiskykyinen.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Ruotsin kuningaskunnan 9.4.1998 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne (Asia C-100/98)

text:
4.7.98                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 209/17
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                         ling ja prosessiosoite Luxemburgissa Ruotsin suurlähe-
                                                                     tystö, 2 rue H. Heine, Luxemburg.
1. kumoaa kokonaisuudessaan komission 9.2.1998 teke-
                                                                     Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     män päätöksen SG (98) D/1124 sen vuoksi, että
     komissio on rikkonut EY:n perustamissopimusta, olen-
     naisia menettelymääräyksiä ja syyllistynyt harkintaval-         1. kumoaa EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan
     lan väärinkäyttöön, ja                                               nojalla vuoden 1998 TAC-asetuksen (asetus (EY)
                                                                          N:o 45/98 (1), siltä osin kuin asetuksessa jaetaan turs-
                                                                          kasaalis alueella IIIbcd; ja
2. velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku-
     lut.
                                                                     2. velvoittaa neuvoston korvaamaan Ruotsin oikeuden-
                                                                          käyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
EY:n perustamissopimuksen rikkominen, olennaisten
menettelymääräysten rikkominen ja harkintavallan väärin-             Asiakirjassa Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja
käyttö: Riidanalaista tukea on pidettävä jo olemassa ole-            Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopi-
vana tukena, sillä komissio on laiminlyönyt ottaa viipy-             musten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu,
mättä kantaa tukea koskevaan suunnitelmaan. Sen vuoksi               olevan 121 artiklan 1 kohdan rikkominen, sellaisena kuin
virallisen tutkimusmenettelyn aloittaminen on ristiriidassa          asiakirja on neuvoston asetuksella N:o 95/1/EY, Euratom,
perustamissopimuksen kanssa, koska sillä luokitellaan rii-           EHTY (2):
danalainen tuki oikeudellisesti väärin uudestaan ilmoite-
tuksi tueksi ja nimenomaisesti todetaan 93 artiklan 3 koh-
                                                                     Vuonna 1998 saadaan pyytää yhteisön osalta 86 547 ton-
dan mukaisen täytäntöönpanokiellon soveltaminen. Kan-
                                                                     nin turskasaalis yhteisön kalavesillä alueella IIIbcd. Liitty-
taja katsoo, että se on viimeistään 19.3.1997 päivätyssä
                                                                     misasiakirjan 121 artiklan 1 kohdassa määrättyjen ehtojen
kirjeessään ilmoittanut komissiolle täydellisesti kaikki tie-
                                                                     mukaisesti Ruotsin osuus tästä saalismäärästä olisi 29 921
dot, joita komissio tarvitsee voidakseen ottaa kantaa sii-
                                                                     tonnia (0,35037 kertaa 50 000 + 0,4 kertaa 36 947  400
hen, onko toimenpide yhteensopiva perustamissopimuksen
                                                                      1 976). Tältä osin on otettu huomioon se, että Ruotsin
kanssa; yksikään komission myöhemmistä ºkysymyksistäº
                                                                     vuoden 1998 kiintiöstä on vähennetty 400 tonnia Puolalle
ei ole ollut millään tavalla välttämätön päätöksenteolle,
                                                                     Euroopan yhteisöjen ja Puolan välisen sopimuksen mukai-
vaan kysymysten tarkoituksena on selvästikin ollut vain
                                                                     sesti ja että Ruotsin kiintiöistä siirretään vuoden 1998
päätöksenteon hidastaminen.
                                                                     aikana 1 976 tonnia muille jäsenvaltioille sen mukaisesti,
                                                                     mitä ETA-sopimuksen allekirjoittamisen yhteydessä sovit-
                                                                     tiin. Sen sijaan Ruotsin saalismääräksi on säädetty asetuk-
Komissio väittää, että sillä on oikeus vastustaa toimenpi-
                                                                     sessa EY N:o 45/98 ainoastaan 29 246 tonnia, joka on
teiden toteuttamista ºLorenz-menettelyssäº jäsenvaltion
                                                                     675 tonnia vähemmän kuin se määrä, joka sille kuuluisi
ilmoitettua asiasta sääntöjenmukaisesti. Tällä vastustami-
                                                                     liittymisasiakirjan perusteella.
sella pyritään ilmeisestikin siihen, ettei tukea enää (taan-
nehtivasti vai vastaisesti?) olisi. Tämä ilmenee riidanalai-
sen päätöksen taustasyitä selvittävän osan viimeisestä kap-          (1) Tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien osalta vuodeksi
                                                                         1997 vahvistettavista suurimmista sallituista saaliista ja niiden
paleesta sekä komission antamien suuntaviivojen
                                                                         pyyntiä koskevista tietyistä edellytyksistä 19 päivänä joulu-
2.1 kohdan ja 5.1 kohdan viimeisestä virkkeestä. Kantaja                 kuuta 1997 annettu neuvoston asetus, EYVL L 12, 19.1.1998,
katsoo, ettei tällaista vastustamisoikeutta ole, ja vaikka               s. 1.
oletettaisiin, että komissiolla sellainen olisi suuntaviivoissa      (2) EYVL L 1, 1.1.1995, s. 1.
esitetyllä tavalla, sitä olisi tässä asiassa kuitenkin käytetty
myöhästyneesti, joten sillä ei olisi vaikutuksia.
                                                                     Bundesgerichtshofin 5.3.1998 tekemällään päätöksellä
                                                                     esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Union Deutsche
Ruotsin kuningaskunnan 9.4.1998 Euroopan unionin neu-                Lebensmittelwerke GmbH vastaan Schutzverband gegen
                vostoa vastaan nostama kanne                                         Unwesen in der Wirtschaft e.V.
                                                                                (Asia C-101/98)
                        (Asia C-100/98)
                                                                                (98/C 209/33)
                         (98/C 209/32)
                                                                     Bundesgerichtshof Ð I. siviilijaosto Ð on pyytänyt
Ruotsin kuningaskunta on nostanut 9.4.1998 Euroopan                  5.3.1998 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhtei-
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin                 söjen tuomioistuimen kirjaamoon 9.4.1998, Euroopan
neuvostoa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Lotty Nord-               yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa


title: Asia C-503/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 15.5.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 79/409/ETY — Luonnonvaraisten lintujen suojelu — Luonnonvaraisten lintujen suojelujärjestelmästä tehtävät poikkeukset — Ligurian alue)

text:
               5.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 15.5.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-503/06) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 79/409/ETY - Luonnonvaraisten lintujen suojelu - Luonnonvaraisten lintujen suojelujärjestelmästä tehtävät poikkeukset - Ligurian alue)
   (2008/C 171/13)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: D. Recchia)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamies: I. Braguglia, avustajanaan avvocato dello Stato G. Fiengo)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ligurian alue on antanut lain, joka koskee luonnonvaraisten lintujen suojelujärjestelmästä tehtävien sellaisten poikkeuksien sallimista, jotka eivät ole luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2.4.1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY (EYVL L 103, s. 1) 9 artiklassa säädettyjen edellytysten mukaisia, ja soveltaa tätä lakia
   Tuomiolauselma

               1)

               Italian tasavalta ei ole noudattanut luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2.4.1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY 9 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska Ligurian alueella on hyväksytty säännöstö, jota sovelletaan siellä ja jossa sallitaan luonnonvaraisten lintujen suojelujärjestelmästä poikkeuksia, jotka eivät ole kyseisen direktiivin 9 artiklassa säädettyjen edellytysten mukaisia.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 82, 14.4.2007.


title: Asia T-335/11: Kanne 23.6.2011 — Bulgarian tasavalta v. komissio

text:
               12.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/22

         Kanne 23.6.2011 — Bulgarian tasavalta v. komissio
   (Asia T-335/11)
   2011/C 331/45
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Asianosaiset

      Kantaja: Bulgarian tasavalta (asiamiehet: Tsvetko Ivanov ja Elina Petranova)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Aihe

   Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta, Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) tai Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 15.4.2011 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (tiedoksiannettu numerolla K(2011) 2517) kumoamisvaatimus

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta, Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) tai Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 15.4.2011 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (tiedoksiannettu numerolla K(2011) 2517) (1) siltä osin kuin se koskee Bulgariaa tai toissijaisesti

               —

               alentamaan kymmenestä viiteen prosenttiin korjausta, jota sovelletaan yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän menoihin maataloustukirahaston puitteissa, sekä alentamaan kymmenestä viiteen prosenttiin korjausta maaseuturahaston maatalouden kehittämisohjelman toimintalinjan 2 (ympäristön ja maaseudun parantaminen) puitteissa ja

               —

               velvoittamaan Euroopan komissio korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.
   1)   Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee asetuksen (EY) N:o 1290/2005
       (2)
      31 artiklan rikkomista

   Bulgarian tasavalta väittää ensiksi, että komissio ei ole osoittanut, että Bulgaria olisi rikkonut unionin lainsäädäntöä. Riidanalaisessa päätöksessä komissio ehdotti 10 prosentin rahoitusta koskevaa korjausta yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän ja maaseuturahaston maatalouden kehittämisohjelman toimintalinjan 2 (ympäristön ja maaseudun parantaminen) menoihin, mikä perustui LPIS-GIS-järjestelmän toiminnan väitettyihin puutteisiin, minkä vuoksi ”olennaisen” valvonnan suorittaminen oli mahdotonta, ja tämä osoitti komission mukaan vakavia toimintahäiriöitä valvontajärjestelmässä, mikä merkitsi vakavaa vaaraa rahastolle aiheutuvista huomattavista tappioista. Lisäksi ehdotettiin 5 prosentin korjausta täydentävään suoraan tukeen, mikä perustui edellä mainittuihin LPIS-GIS-järjestelmän toiminnan puutteisiin. Kantaja esittää tosiseikkoja ja tietoja hallinnollisten ristiintarkastusten ja paikan päällä tapahtuneiden tarkastusten suorittamisesta, mikä sen mukaan osoittaa komission väitteet vääriksi.
   Kantaja väittää toiseksi rahoituksen ulkopuolelle jätetyistä määristä, että komissio ei arvioinut asianmukaisesti merkityksellisen lainsäädännön rikkomisen luonnetta eikä vakavuutta. Kantaja väittää tässä yhteydessä, että asianmukaisessa lainsäädännössä edellytettyä perusteellisempi ”olennainen” valvonta suoritettiin ja että komission päätelmä tällaisen valvonnan puuttumisesta ei vastaa valvontajärjestelmien tämänhetkistä tilaa Bulgarian tasavallassa.
   Kantaja väittää kolmanneksi, että vaaraa unionin talousarvioon kohdistuvista tappioista ei arvioitu asianmukaisesti. Se väittää, että komissio teki virheen unionin lainsäädännön rikkomisen taloudellisista seurauksista, koska se tukeutui sovitteluelimen lopulliseen kertomukseen asiassa 10/BG/442, jossa todettiin nimenomaisesti, että Bulgarian viranomaiset valvoivat täysimääräisesti pysyviä laitumia paikan päällä.
   2)   Toinen kanneperuste, joka koskee suhteellisuusperiaatteen loukkaamista

   Kantaja vetoaa asetuksen N:o 1290/2005 31 artiklan 2 kohtaan ja unionin yleisen tuomioistuimen vaatimukseen siitä, että korjauksen määrän on liityttävä selvästi unionille mahdollisesti aiheutuvaan vahinkoon ja väittää, että korjauksen prosenttimäärän on oltava oikeassa suhteessa todettuihin sääntöjenvastaisuuksiin ja unionin talousarvioon kohdistuvaan vaaraan. Esillä olevassa asiassa vahvistetut korjaukset ylittävät rajat, jotka johtuvat siitä, mikä on tarpeellista tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyllä tavoiteltujen päämäärien toteuttamiseksi ja tähän soveltuvaa, minkä vuoksi niitä on alennettava.
   3)   Kolmas kanneperuste, joka koskee oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamista

   Kantaja väittää, että komissio loukkasi oikeusvarmuuden periaatetta, koska se jätti huomiotta toimintaohjeet, jotka se itse määritteli asiakirjassa VI/5530/97. (3) Koska Bulgarian viranomaiset suorittivat olennaisen valvonnan, komission olisi pitänyt edellä mainitun asiakirjan perusteella määrittää 5 prosentin rahoitusta koskevat korjaukset 10 prosentin sijaan, kun oli kyse menoista, jotka koskivat yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmää ja maaseuturahaston maatalouden kehittämisohjelman toimintalinjaa 2 (ympäristön ja maaseudun parantaminen).
   Kantaja katsoo lisäksi, että säännöksissä, joihin komissio tukeutui asettaakseen kolme sääntöä, joita se väittää Bulgarian tasavallan rikkoneen, jäsenvaltioille asetetaan tiettyjä velvoitteita, jotka poikkeavat virallisessa tiedonannossa vahvistetuista velvoitteista. Paitsi että asianmukaisissa asetuksissa ei säädetä kahdesta edellä mainituista kolmesta säännöstä, niiden täytäntöönpanosta ei myöskään ole hyvin määriteltyjä arviointikriteerejä. Myöskään kolmannen säännön täytäntöönpanosta ei ole hyvin määriteltyjä arviointikriteerejä. Bulgarian tasavalta väittää, että se on täyttänyt asetuksen N:o 796/2004 (4) 26 artiklan vaatimukset.
   4)   Neljäs kanneperuste, joka koskee SEUT 296 artiklan 2 kohdan rikkomista

   Riidanalaisen päätöksen vaikutuksena on Bulgarian tasavallalle aiheutuneiden menojen, joiden suuruus on 24 543 106,87 euroa, sulkeminen unionin rahoituksen ulkopuolelle. Kantaja katsoo, että koska riidanalainen päätös aiheuttaa sille vahinkoa, asianmukaiset perustelut Euroopan komission taholta syistä, jotka koskevat rahoitusta koskevien korjausten tekemistä, koskevat sen etua huomattavissa määrin. Kantaja väittää, että komissio ei esittänyt riittävän selvästi ja yksiselitteisesti syitä rahoitusta koskevien korjausten tekemiseen ja että se ei näin ollen täyttänyt riidanalaisen päätöksen perusteluvelvollisuuttaan kantajaan nähden.

      (1)  EUVL L 102, s. 33

      (2)  Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21.6.2005 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1290/2005 (EUVL L 209, s. 1)

      (3)  Rahoituksellisten seuraamusten määrittäminen EMOTR:n tukiosaston tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevaa päätöstä valmisteltaessa

      (4)  Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 säädettyjen täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 796/2004 (EUVL L 141, s. 18)


title: Asia C-322/07 P: Valitus, jonka Papierfabrik August Koehler AG on tehnyt 12.7.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-109/02 (Bolloré v. komissio), T-118/02 (Arjo Wiggins Appleton v. komissio), T-122/02 (Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld v. komissio), T-125/02 (Papierfabrik August Koehler v. komissio), T-126/02 (M-real Zanders v. komissio), T-128/02 (Papeteries Mougeot v. komissio), T-129/02 (Torraspapel v. komissio), T-132/02 (Distribuidora Vizcaína de Papeles v. komissio) ja T-136/02 (Papelera Guipuzcoana de Zicuñaga v. komissio), 26.4.2007 antamasta tuomiosta

text:
               22.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/5

         Valitus, jonka Papierfabrik August Koehler AG on tehnyt 12.7.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-109/02 (Bolloré v. komissio), T-118/02 (Arjo Wiggins Appleton v. komissio), T-122/02 (Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld v. komissio), T-125/02 (Papierfabrik August Koehler v. komissio), T-126/02 (M-real Zanders v. komissio), T-128/02 (Papeteries Mougeot v. komissio), T-129/02 (Torraspapel v. komissio), T-132/02 (Distribuidora Vizcaína de Papeles v. komissio) ja T-136/02 (Papelera Guipuzcoana de Zicuñaga v. komissio), 26.4.2007 antamasta tuomiosta
   (Asia C-322/07 P)
   (2007/C 223/05)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Valittaja: Papierfabrik August Koehler AG (edustajat: asianajajat I. Brinker ja S. Hirsbrunner sekä professori J. Schhwarze)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-125/02 26.4.2007 antama tuomio on kumottava sikäli kuin se koskee valittajaa

               —

               EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/E 1/36.212 — Itsejäljentävä paperi) 20.12.2001 tehty komission päätös 2004/337/EY (1) on kumottava valittajaa koskevilta osin
               tai toissijaisesti: alennettava valittajalle mainitun päätöksen 3 artiklassa määrättyjä sakkoja

               —

               edellä mainittuun kohtaan nähden toissijaisesti: asia on palautettava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen uudelleen tutkittavaksi yhteisöjen tuomioistuimen antaman tuomion mukaisesti

               —

               komissio on joka tapauksessa velvoitettava korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut sekä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa että yhteisöjen tuomioistuimessa.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja esittää seuraavat valitusperusteet: ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arvioinnilla, joka koskee sakkojen määrän ratkaisemista, loukataan sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta että suhteellisuusperiaatetta. Valittaja väittää, että asiassa on loukattu yhteisön oikeuden aineellisia säännöksiä. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin piti virheellisesti merkityksettömänä sitä, että valittaja on perheyritys ja että muihin yhtiöihin verrattuna sillä ei ole välitöntä pääsyä pääomamarkkinoille. Tämän sijasta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi virheellisesti, että yritys ei voi vedota edukseen sääntöjenvastaisuuteen, johon on syyllistytty muiden yritysten eduksi. Valittaja ei kuitenkaan ole millään tavoin vedonnut tällaiseen seikkaan. Sen mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei arvioinut asianmukaisesti valittajan ja muiden rikkomiseen syyllistyneiden yritysten välisiä rakenteellisia eroja. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin loukkasi näin yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta.
   Valittaja väittää lisäksi, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin piti virheellisesti lähtökohtana sitä, että valittaja oli osallistunut rikkomiseen ennen lokakuuta 1993. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tältä osin mainitsema näyttö on riittämätöntä, sen arviointi todisteista on ristiriitaista ja vääristynyttä ja se loukkasi syyttömyysolettamaa ja valittajan puolustautumisoikeuksia. Vallittaja väittää tältä osin, että asiassa on tapahtunut manettelyvirhe. Ne perusteet, joiden nojalla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että AEMCP-yhdistyksen virallisia tapaamisia käytettiin tammikuun 1992 ja syyskuun 1993 välisenä aikana Euroopan laajuiseen hintojenmäärittämiseen, ovat riittämättömiä ja sisältävät sisäisiä ristiriitoja. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on lisäksi valittajan mukaan tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että valittaja oli osallistunut epävirallisiin tapaamisiin, joissa hinnoista oli keskusteltu kansallisella tasolla.

      (1)  EYVL 2004, L 115, s. 1.


title: Asia C-341/12 P: Valitus, jonka Mizuno KK on tehnyt 17.7.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-101/11, Mizuno KK v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) 8.5.2012 antamasta tuomiosta

text:
               22.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/25

         Valitus, jonka Mizuno KK on tehnyt 17.7.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-101/11, Mizuno KK v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) 8.5.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-341/12 P)
   2012/C 287/48
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Mizuno KK (edustajat: Rechtsanwalt T. Wessing, Rechtsanwalt T. Raab ja Rechtsanwalt H. Lauf)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-101/11 8.5.2012 antama tuomio sekä sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) 15.12.2010 asiassa R 0821/2010-1 tekemä päätös on kumottava

               —

               muu osapuoli on velvoitettava korvaamaan sekä ensimmäisessä asteessa että valitusmenettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Käsiteltävänä oleva valitus kohdistuu unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-101/11 8.5.2012 antamaan tuomioon, jolla se hylkäsi valittajan kanteen sisämarkkinoiden harmonisointiviraston ensimmäisen valituslautakunnan 15.12.2010 (asia R 821/2010-1) tekemästä päätöksestä, joka koski Golfino AG:n ja Mizuno KK:n välistä väitemenettelyä.
   Valittaja perustaa valituksensa etenkin seuraaviin perusteisiin:

               Unionin yleisen tuomioistuimen toteamukset jo olemassa olevan kuviomerkin, joka koostuu kirjaimesta ”G” ja symbolista ”+”, suojan alasta ja tunnistamisvoimasta ovat virheellisiä. Unionin yleinen tuomioistuin otti virheellisesti lähtökohdaksi sen, ettei näiden kahden osan yhdistelmällä ole mitään merkitystä.

               Tältä pohjalta unionin yleinen tuomioistuin katsoi virheellisesti, että olemassa olevan kuviomerkin ja valittajan hakeman kuviomerkin, joka koostuu kirjaimesta ”G”, symbolista ”+” ja nuolisymbolista, välillä on sekaannusvaara, jolloin se ei ottanut merkkien samankaltaisuuden arvioinnissa huomioon kummankin tavaramerkin kokonaisvaikutelmaa, vaan niiden yksittäiset osat.

               Tällöin unionin yleinen tuomioistuin oletti virheellisesti, että kummankin kuviomerkin sisältämällä kirjaimella ”G” on vahvempi painoarvo kuin niiden muilla ja erilaisilla osilla. Asianmukaisessa arvioinnissa unionin yleinen tuomioistuin ei olisi saanut tarkastella yksittäistä kirjainta ”G”, vaan vain kokonaissymboliikkaa.

               On tosin totta, että kumpikin kyseessä oleva tavaramerkki koostuu foneemista/g/, mutta tavaramerkkien painoarvo on yksiselitteisesti niiden graafisessa eikä foneettisessa muodossa. Kyseisten tavaramerkkien välillä ei näin ollen ole sekaannusvaaraa.


title: Asia C-226/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 17.7.2008 (Finanzgericht Düsseldorfin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Flughafen Köln/Bonn GmbH v. Hauptzollamt Köln (Direktiivi 2003/96/EY — Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskeva yhteisön kehys — 14 artiklan 1 kohdan a alakohta — Sähkön tuotantoon käytettyjen energiatuotteiden vapauttaminen — Verotusmahdollisuus ympäristöpoliittisista syistä — Vapautuksen välitön oikeusvaikutus)

text:
               30.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/15

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 17.7.2008 (Finanzgericht Düsseldorfin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Flughafen Köln/Bonn GmbH v. Hauptzollamt Köln
   (Asia C-226/07) (1)

   (Direktiivi 2003/96/EY - Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskeva yhteisön kehys - 14 artiklan 1 kohdan a alakohta - Sähkön tuotantoon käytettyjen energiatuotteiden vapauttaminen - Verotusmahdollisuus ympäristöpoliittisista syistä - Vapautuksen välitön oikeusvaikutus)
   (2008/C 223/23)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Finanzgericht Düsseldorf
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Flughafen Köln/Bonn GmbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Köln
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Finanzgericht Düsseldorf — Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY (EUVL L 283, s. 51) 14 artiklan 1 kohdan a alakohdan tulkinta — Välitön oikeusvaikutus — Kansallinen lainsäädäntö, jolla ei vapauteta kivennäisöljyverosta sähkön tuottamiseen käytettyä dieselöljyä
   Tuomiolauselma
   Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY 14 artiklan 1 kohdan a alakohdalla, jossa säädetään sähkön tuottamiseen käytettyjen energiatuotteiden vapauttamisesta tässä direktiivissä säädetystä verosta, on sellainen välitön oikeusvaikutus, että yksityinen oikeussubjekti voi vedota siihen kansallisissa tuomioistuimissa — sen ajanjakson osalta, jona kyseessä oleva jäsenvaltio oli laiminlyönyt tämän direktiivin saattamisen osaksi kansallista oikeuttaan säädetyssä määräajassa — pääasian kaltaisessa oikeusriidassa, jossa yksityisen oikeussubjektin vastapuolena ovat tämän valtion tulliviranomaiset, estääkseen sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltamisen, joka olisi ristiriidassa tämän säännöksen kanssa, ja näin ollen saadakseen palautuksen sen vastaisesti kannetusta verosta.

      (1)  EUVL C 155, 7.7.2006.


title: Asia T-506/04: SUCCESS-MARKETING Unternehmensberatungsgesellschaft m.b.H.:n 31.12.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               6.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/28

         SUCCESS-MARKETING Unternehmensberatungsgesellschaft m.b.H.:n 31.12.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-506/04)
   (2005/C 193/47)
   Kieli, jolla kanne on laadittu: saksa
   SUCCESS-MARKETING Unternehmensberatungsgesellschaft m.b.H., Linz (Itävalta), on nostanut 31.12.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan.
   Kantajan edustajina ovat asianajajat G. Secklehner ja C. Ofner, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Muuna osapuolena valituslautakunnassa oli CHIPITA INTERNATIONAL S.A. ITERNATIONAL DIVISION, Ateena.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 15.10.2004 tekemän päätöksen (asia R 39/2004-2),

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:

               Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu:

               Kuviomerkki PAN SPEZIALITÄTEN luokkaan 30 kuuluvien tavaroiden osalta (jauhosekoitukset leipien ja kakkujen leivontaan, sämpylät, voisarvet, pizza — ) yhteisön tavaramerkki nro 382 374

               Yhteisön tavaramerkin haltija:

               CHIPITA INTERNATIONAL S.A. INTERNATIONAL DIVISION

               Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen tekijä:

               Kantaja

               Mitättömyysosaston päätös:

               Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen hylkääminen.

               Valituslautakunnan päätös:

               Valituksen hylkääminen.

               Kanneperusteet:

                           —

                           Rekisteröity tavaramerkki ei ole asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla erottamiskykyinen.

                           —

                           Tavaramerkki on kuvaileva, eikä voi näin ollen saada suojaa mainitun asetuksen 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti sellaisille tuotteille, jotka sisältävät viljaa tai jotka on valmistettu viljatuotteista. Niiden tuotteiden osalta, jotka eivät sisällä viljaa tai joita ei ole valmistettu viljatuotteista, tavaramerkki on asetuksen 7 artiklan 1 kohdan g alakohdassa tarkoitetulla tavalla harhaanjohtava.


title: Asia T-231/14 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2015 – Valittajana EMA ja muuna osapuolena Drakeford (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Väliaikaiset toimihenkilöt — Määräaikainen työsopimus — Uusimatta jättämistä koskeva päätös — Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 8 artiklan ensimmäinen alakohta — Määräaikaisen työsopimuksen luokitteleminen uudelleen toistaiseksi voimassa olevaksi työsopimukseksi — Täysi tuomiovalta)

text:
               3.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 363/37

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2015 – Valittajana EMA ja muuna osapuolena Drakeford
   (Asia T-231/14 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Väliaikaiset toimihenkilöt - Määräaikainen työsopimus - Uusimatta jättämistä koskeva päätös - Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 8 artiklan ensimmäinen alakohta - Määräaikaisen työsopimuksen luokitteleminen uudelleen toistaiseksi voimassa olevaksi työsopimukseksi - Täysi tuomiovalta))
   (2015/C 363/45)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan lääkevirasto (EMA) (asiamiehet: T. Jabłoński ja N. Rampal Olmedo, avustajinaan asianajajat D. Waelbroeck ja A. Duron)

      Muu osapuoli: David Drakeford (Dublin, Irlanti) (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

      Väliintulijat, jotka tukevat kantajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja G. Gattinara), Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) (asiamiehet: M. Heikkilä ja E. Maurage), Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtiva virasto (Frontex) (asiamiehet: H. Caniard ja V. Peres de Almeida), Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (EFSA) (asiamiehet: D. Detken, S. Gabbi ja C. Pintado) sekä Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus (ECDC) (asiamiehet: J. Mannheim ja A. Daume)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, jossa vaaditaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa F-29/13, Drakeford vastaan EMA, 5.2.2014 antaman tuomion (EU:F:2014:10) kumoamista.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa F-29/13, Drakeford vastaan EMA, 5.2.2014 antama tuomio (EU:F:2014:10) kumotaan siltä osin kuin virkamiestuomioistuin käytti siinä täyttä tuomiovaltaansa taloudellisia kysymyksiä koskevassa asiassa tuomion julistamispäivää seurannen ajanjakson osalta.

               2)

               Valitus hylätään muilta osin.

               3)

               Asia palautetaan virkamiestuomioistuimeen.

               4)

               Oikeudenkäyntikuluista David Drakefordin ja Euroopan lääkeviraston (EMA) osalta päätetään myöhemmin.

               5)

               Euroopan komissio, Euroopan kemikaalivirasto (ECHA), Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtiva virasto (Frontex), Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (EFSA) sekä Euroopan tautienehkäisy- ja –valvontakeskus (ECDC) vastaavat tässä oikeusasteessa aiheutuneista omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 202, 30.6.2014.


title: Asia T-450/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.9.2016 – Satkirit Holdings v. EUIPO – Advanced Mailing Solutions (luvoworld) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin luvoworld rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi EU-sanamerkki luvo — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Tavaravoiden ja palveluiden samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               7.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 410/17

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.9.2016 – Satkirit Holdings v. EUIPO – Advanced Mailing Solutions (luvoworld)
   (Asia T-450/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin luvoworld rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi EU-sanamerkki luvo - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Tavaravoiden ja palveluiden samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2016/C 410/22)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Satkirit Holdings Ltd (Douglas, Mansaari) (edustaja: M. Vanhegan, barrister)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: E. Sliwinska ja J. Crespo Carrillo)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Advanced Mailing Solutions Ltd (East Kilbride, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 21.5.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 1480/2014-2), joka koskee Advanced Mailing Solutions Ltd:n ja Satkirit Holdings Ltd:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Satkirit Holdings Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 320, 28.9.2015.


title: Conseil d'Etat du Royaume de Belgiquen 29.3.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa ASBL Inter-Environnement Wallonie vastaan Région wallonne (Asia C-129/96)

text:
22.6.96                  H                          Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                   N:o C 180/21
            riippumatta siitä, olisivatko he voineet perustellusti      Conseil d'Etat du Royaume de Belgiquen 29.3.1996 teke
            olla niistä tietoisia, ja joita ei tämän vuoksi ollut       mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asi
            esitetty tuomiovaltion tuomioistuimelle,                    assa ASBL Inter-Environnement Wallonie vastaan Région
                                                                                wallonne
       v) seikat, joista täytäntöönpanon hakijat olivat tie                                      ( Asia C-129/96 )
            toisia mutta joita heillä ei ollut tilaisuutta esittää
            tuomiovaltion tuomioistuimelle ?                                                         ( 96/C 180/44 )
Toimivalta, joka riippuu 38 artiklan ensimmäisen kappa                 Conseil d'Etat du Royaume de Belgique on 29.3.1996
leen mukaisesta toimivallasta keskeyttää asian käsittely                tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei
                                                                        söjen tuomioistuimen kirjaamoon 23.4.1 996 , pyytänyt
7. Onko 37 artiklan ensimmäisen kappaleen mukaisella                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua
                                                                        vireillä olevassa asiassa ASBL Inter-Environnement Wallo
     muutoksenhakutuomioistuimella              toimivalta   tehdä
     asian käsittelyn keskeyttäminen riippuvaksi siitä , että           nie vastaan Région wallonne seuraaviin kysymyksiin :
     täytäntöönpanovelallinen asettaa riittävän suuren va
     kuuden velkojan intressien suojaamiseksi siltä varalta,            1 . Onko ETY:n perustamissopimuksen 5 ja 189 artiklan
     että velallisen tekemä valitus tuomiovaltion tuomiosta ei                vastaista, että jäsenvaltiot antavat säännöksen, joka on
     menesty ?                                                                ristiriidassa jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 anne
                                                                              tun direktiivin 75/442/ETY ( 1 ) kanssa , sellaisena kuin
                                                                              tämä direktiivi on muutettuna 18.3.1991 annetulla
(') Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpa
    nosta yksityisoikeuden alalla 27 päivänä syyskuuta 1968 tehty             direktiivillä 91 /156/ETY ( 2 ), ja kun säännös annetaan
    yleissopimus ( EYVL 1972 L 299, s. 32 ) sellaisena kuin se on             direktiivin 91/ 156/ETY täytäntöönpanoon varatun
    muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison                    määräajan kuluessa ?
    Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneen kuningaskunnan
    liittymisestä 9 päivänä lokakuuta 1978 tehdyllä sopimuksella              Onko näiden perustamissopimuksen artiklojen vas
    ( EYVL 1978 L 304, s . 1 ja muutettuna s . 77 ).                          taista, että jäsenvaltiot antavat ja saattavat voimaan
                                                                              oikeusnormin, joka on tarkoitettu direktiivin 91 /156/
                                                                              ETY täytäntöönpanosäännökseksi mutta jonka sään
                                                                              nökset ovat ilmeisesti ristiriidassa direktiivin säännösten
                                                                              kanssa ?
Sala de lo Social del Tribunal Superior de Justicia de                  2 . Onko jätteistä annetun direktiivin 75/442/ETY muutta
Murcian 22.2.1996 tekemàllàân pààtôksellâ esittàmà                            misesta 18 päivänä maaliskuuta 1991 annetun neu
ennakkoratkaisupyyntô asiassa Francisco Hernández Vidal                       voston direktiivin 91 / 156/ETY liitteessä I tarkoitettu
SA vastaan Prudencia Gómez Pérez, María Gómez Pérez,
                                                                              suoraan tai välillisesti teollisuustuotantoprosessissa
                     Contratas y Limpiezas SL                                 mukana oleva aine direktiivin 1 artiklan a kohdassa
                           ( Asia C-127/96                                    määriteltyä jätettä ?
                             ( 96/C 180/43 )
                                                                        (M EYVL N:o L 194 , s. 39
Sala de lo Social del Tribunal Superior de Justicia de Murcia           ( 2 ) EYVL N:o L 78 , s. 32
on pyytänyt 22.2.1996 tekemällään päätöksellä , joka on
saapunut          yhteisöjen       tuomioistuimen      kirjaamoon
22.4.1996 , Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa
Francisco Hernandez Vidal SA vastaan Prudencia Gomez
Pérez, Maria Gomez Pérez, Contratas y Limpiezas SL
ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin :
                                                                        Supremo Tribunal Administrativon (2a Secçâo — Conten
a ) Onko sellaisen yrityksen liiketilojen siivoamista, jonka            cioso Tributârio ) 28.2.1996 tekemällään päätöksellä esit
      pääasiallisena toimintana ei ole siivouspalvelut vaan             tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Fazenda Publica
                                                                                vastaan Solisnor-Estaleiros Navais, SA.
      esillä olevassa asiassa purukumin ja makeisten tuotanto,
      mutta joka tarvitsee jatkuvasti tätä toissijaista toimin                                    ( Asia C- 1 3 0/96 )
      taa , pidettävä " osana yrityksen toimintaa "?                                                 ( 96/C 180/45 )
b ) Voidaanko käsitteeseen " sopimukseen perustuva luo
      vutus " sisällyttää siivouspalvelujen tarjoamista koske          Supremo Tribunal Administrative (2a Secçâo — Conten
      van vuosittain uusittavan sopimuksen irtisanominen                cioso Tributârio ) on pyytänyt 28.2.1996 tekemällään
      kolmen vuoden jälkeen kolmannen vuoden lopussa                    päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
      palveluja vuokraavan yrityksen tekemällä päätöksellä;             kirjaamoon 24.4.1996 , Euroopan yhteisöjen tuomioistui
                                                                        melta asiassa Fazenda Publica vastaan Solisnor-Estaleiros
      jos vastaus on myönteinen, voiko asiaan vaikuttaa se
      seikka, käyttääkö palveluja vuokraava yritys siivouk             Navais, SA, ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:
      sessa omia työntekijöitään tai muita työntekijöitä uuden
      sopimusjärjestelyn perusteella ?                                  Onko leimavero katsottava kuudennen direktiivin ( J ) 33
                                                                        artiklassa tarkoitetuksi liikevaihtoveroksi, edellä sanotun
                                                                        kuitenkaan mahdollisesti rajoittamatta liittymisasiakir


title: Asia C-506/09 P: Valitus, jonka Portugalin tasavalta on tehnyt 7.12.2009 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-385/05, Transnáutica — Transportes e Navegação SA v. komissio, 23.9.2009 antamasta tuomiosta

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/24

         Valitus, jonka Portugalin tasavalta on tehnyt 7.12.2009 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-385/05, Transnáutica — Transportes e Navegação SA v. komissio, 23.9.2009 antamasta tuomiosta
   (Asia C-506/09 P)
   2010/C 63/39
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Fernandes, C. Guerra Santos, J. Gomes, P. Rocha)

      Muut osapuolet: Transnáutica — Transportes e Navegação, SA ja Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuimen on

               —

               hyväksyttävä Portugalin viranomaisten valitus siten, että tämän valituksen ratkaisemista lykätään siihen saakka, kunnes yleinen tuomioistuin on ratkaissut Portugalin tasavallan esittämän vaatimuksen, koska silloin kun kysymys on kolmannen osapuolen kantelusta, oikeudellisten seikkojen ohella on arvioitava tapauksen tosiseikat

               —

               kumottava Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-385/05, Transnáutica — Transportes e Navegação SA v. komissio, 23.9.2009 antama tuomio, jolla kumottiin komission 6.7.2005 tekemä päätös REM 05/2004 hylätä Transnáutican vaatimus tuontitullien palauttamisesta ja peruuttamisesta

               —

               velvoitettava Transnáutica — Transportes e Navegação SA korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki virheen katsoessaan, että Portugalin tulliviranomaiset olivat tehneet virheen sen yleisvakuuden asettamisessa ja valvonnassa, jota käytettiin kysymyksessä olevissa passitustoimissa.
   Valittaja väittää myös, että on mahdotonta osoittaa kausaaliyhteyttä Portugalin viranomaisten väitetysti tekemien virheiden ja tavaroiden myöhemmän tullivalvonnasta poissiirtämisen välillä ja katsoo, että toisin arvioidessaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin rikkoi Euroopan unionin oikeutta.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto) 14 päivänä huhtikuuta 2005, asiassa C-6/03 (Verwaltungsgericht Koblenzin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Deponiezweckverband Eiterköpfe vastaan Land Rheinland-Pfalz (Ympäristö — Kaatopaikat — Direktiivi 1999/31 — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään tiukemmista normeista — Yhteensopivuus)

text:
               28.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 132/3

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   14 päivänä huhtikuuta 2005,
   asiassa C-6/03 (Verwaltungsgericht Koblenzin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Deponiezweckverband Eiterköpfe vastaan Land Rheinland-Pfalz (1)

   (Ympäristö - Kaatopaikat - Direktiivi 1999/31 - Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään tiukemmista normeista - Yhteensopivuus)
   (2005/C 132/05)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-6/03, jossa on ollut kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Verwaltungsgericht Koblenz (Saksa) on esittänyt 4.12.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 8.1.2003, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Deponiezweckverband Eiterköpfe vastaan Land Rheinland-Pfalz, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit N. Colneric, J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari), M. Ilešič ja E. Levits, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: hallintovirkamies K. Sztranc, on antanut 14.4.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kaatopaikoista 26 päivänä huhtikuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY 5 artiklan 1 ja 2 kohdan kanssa ei ole ristiriidassa sellainen kansallinen toimenpide,

                           —

                           jossa vahvistetaan biohajoavien jätteiden hyväksymiselle kaatopaikalle direktiivissä säädettyjä rajoja alhaisemmat rajat, vaikka kyseiset rajat ovat niin alhaiset, että ne edellyttävät tällaisten jätteiden mekaanis-biologista käsittelyä tai polttamista ennen niiden sijoittamista kaatopaikalle

                           —

                           jossa vahvistetaan direktiivissä säädettyjä määräaikoja lyhyemmät määräajat kaatopaikoille sijoitettavien jätteiden määrän vähentämiseksi

                           —

                           jota sovelletaan paitsi biohajoaviin jätteisiin myös orgaanisiin aineisiin, jotka eivät ole biohajoavia

                           —

                           jota sovelletaan paitsi yhdyskuntajätteisiin myös sellaisiin jätteisiin, joista voidaan huolehtia yhdyskuntajätteinä.

               2)

               Yhteisön oikeuden suhteellisuusperiaatetta ei sovelleta sellaisten kansallisten tiukempien suojatoimenpiteiden osalta, jotka on toteutettu EY 176 artiklan nojalla ja jotka ylittävät yhteisön direktiivissä säädetyt vähimmäisvaatimukset ympäristön alalla, jos perustamissopimuksen muita määräyksiä ei sovelleta.

      (1)  EYVL C 101, 26.4.2003.


title: Asia C-322/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Krefeld (Saksa) on esittänyt 4.7.2014 – Jaouad El Majdoub v. CarsOnTheWeb.Deutschland GmbH

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/40

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Krefeld (Saksa) on esittänyt 4.7.2014 – Jaouad El Majdoub v. CarsOnTheWeb.Deutschland GmbH
   (Asia C-322/14)
   2014/C 315/65
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Krefeld

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Jaouad El Majdoub

      Vastaaja: CarsOnTheWeb.Deutschland GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Täyttääkö niin sanottu ”click wrapping” asetuksen N:o 44/2001 (1) 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun sähköisin keinoin tapahtuneen viestinnän vaatimukset?

      (1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettu neuvoston asetus N:o 44/2001 (EYVL 2001, L 12, s. 1).


title: Asia T-667/14: Kanne 12.9.2014 – Slovenia v. komissio

text:
               10.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 395/58

      Kanne 12.9.2014 – Slovenia v. komissio
      (Asia T-667/14)
      (2014/C 395/71)
      Oikeudenkäyntikieli: sloveeni

         Asianosaiset

         Kantaja: Slovenian tasavalta (asiamies: L. Bembič)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta, Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 9.7.2014 tehdyn komission täytäntöönpanopäätöksen 2014/458/UE (annettu tiedoksi numerolla C(2014) 4479) (EUVL L 205, s. 62) siltä osin kuin siinä jätetään unionin rahoituksen ulkopuolelle tietyt Slovenian tasavallalle aiheutuneet menot erityisesti seuraavien syiden vuoksi:

                              —

                              puutteita pienten lohkojen tarkastamisessa viljelylohkojen määritelmän noudattamiseksi, minkä seurauksena suoriin maksuihin sovellettiin 5 prosentin kiinteää oikaisua, jonka määrä oli 115 956,46 euroa varainhoitovuodelta 2011 ja 131 260,23 euroa varainhoitovuodelta 2012

                              —

                              tarkastustuloksen ekstrapoloimatta jättäminen eron ollessa alle 3 prosenttia, minkä seurauksena suoriin maksuihin sovellettiin kertaluonteista oikaisua, jonka määrä oli 1 771,90 euroa varainhoitovuodelta 2010, 6 376,67 euroa varainhoitovuodelta 2011 ja 6 506,76 euroa varainhoitovuodelta 2012

                  —

                  velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen, päätöksen perustelujen riittämättömyyteen ja laillisuusperiaatteen loukkaamiseen siltä osin kuin kyse on pienten lohkojen tarkastamisessa havaittuja puutteita ja viljelylohkon määritelmää koskevista komission toteamuksista.
                  Kantaja väittää komission todenneen virheellisesti, että Slovenian järjestelmä mahdollistaa sen, että maanviljelijät lisäävät viljelyalaa koskevaan ilmoitukseen pitkiä ja kapeita niittykaistaleita, jotka pääasiallisesti ympäröivät viljelyalaa, sillä seurauksella, että maatilojen viljelylohkon graafisesta pinta-alasta tulee tukikelpoista, minkä seurauksena mittaamiseen voi tulla epätarkkuutta ja tukikelpoisiksi saatetaan hyväksyä lohkoja, jotka ovat asetuksen N:o 796/2004 (1) 14 artiklan 4 kohdan ja asetuksen N:o 1122/2009 (2) 13 artiklan 9 kohdan mukaista viljelylohkon vähimmäispinta-alaa pienempiä.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, joka perustuu päätöksen perustelujen riittämättömyyteen ja laillisuusperiaatteen loukkaamiseen siltä osin kuin kyse on ekstrapolointivelvollisuuden loukkaamista koskevista komission toteamuksista
                  Kantajan mukaan komissio totesi virheellisesti, että Slovenian tasavallassa tarkastettavaksi valitut viljelylohkot oli valittu satunnaisesti ja ainoastaan 50 prosentin rajaan saakka, että maatilan graafisten viljelylohkojen valintatapa ei mahdollistanut asetuksessa N:o 1122/2009 edellytetyn edustavuuden ja luotettavuuden saavuttamista ja lopuksi vielä, että edellä mainitun asetuksen 44 perustelukappaleen mukaista ekstrapoloimisvelvollisuutta ei ollut noudatettu.

         (1)  Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 säädettyjen täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sekä neuvoston asetuksessa (EY) N:o 479/2008 säädettyjen täydentävien ehtoja koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 796/2004 (EUVL L 141, s. 18).

         (2)  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä mainitussa asetuksessa säädettyjen viljelijöiden suorien tukien järjestelmien mukaisten täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän osalta sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä viinialalle säädetyn tukijärjestelmän mukaisten täydentävien ehtojen osalta 30.11.2009 annettu komission asetus (EY) N:o 1122/2009 (EUVL L 316, s. 65).


title: Asia C-11/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 19.6.2014 (Bundespatentgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Bayer CropScience AG v. Deutsches Patent- und Markenamt (Ennakkoratkaisupyyntö — Patenttioikeus — Kasvinsuojeluaineet — Lisäsuojatodistus — Asetus (EY) N:o 1610/96 — 1 ja 3 artikla — Käsitteet ”tuote” ja ”tehoaine”  — Suoja-aine)

text:
               25.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 19.6.2014 (Bundespatentgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Bayer CropScience AG v. Deutsches Patent- und Markenamt
   (Asia C-11/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Patenttioikeus - Kasvinsuojeluaineet - Lisäsuojatodistus - Asetus (EY) N:o 1610/96 - 1 ja 3 artikla - Käsitteet ”tuote” ja ”tehoaine” - Suoja-aine))
   2014/C 282/11
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundespatentgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Bayer CropScience AG

      Vastaaja: Deutsches Patent- und Markenamt

      Tuomiolauselma

   Kasvinsuojeluaineiden lisäsuojatodistuksen käyttöön ottamisesta 23.7.1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1610/96 1 artiklan 8 alakohdassa ja 3 artiklan 1 kohdassa olevaa käsitettä ”tuote” sekä kyseisen asetuksen 1 artiklan 3 alakohdassa olevaa käsitettä ”tehoaine” on tulkittava siten, että näiden käsitteiden soveltamisalaan voi kuulua aine, joka on tarkoitettu käytettäväksi suoja-aineena, kun sillä on oma toksinen, fytotoksinen tai kasvinsuojelullinen vaikutuksensa.

      (1)  EUVL C 86, 23.3.2013.


title: Asia T-190/13: Kanne 2.4.2013 — Gemeente Leidschendam-Voorburg v. komissio

text:
               1.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/49

         Kanne 2.4.2013 — Gemeente Leidschendam-Voorburg v. komissio
   (Asia T-190/13)
   2013/C 156/91
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Gemeente Leidschendam-Voorburg (Leidschendam-Voorburg, Alankomaat) (asiamiehet: asianajajat A. de Groot ja J. J. M. Sluijs)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja riitauttaa 23.1.2013 tehdyn komission päätöksen C(2013) 87, joka koskee Alankomaiden myöntämää valtiontukea SA.24123 (12/C) (ex 11/NN) — Väitetty Leidschendam-Voorburgin kunnan suorittama maan myynti alle markkinahinnan.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu olennaisten menettelymääräysten ja perusteluvelvollisuuden rikkomiseen.

                           —

                           Ensinnäkin komissio on odottanut kohtuuttoman kauan ennen kuin se on aloittanut SEUT 108 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn, minkä vuoksi asianomaiset saattoivat luottaa siihen, että riidanalainen sopimus ei ollut SEUT 107 artiklan 1 kohdan vastainen.

                           —

                           Toiseksi komissio on arvioinut tosiseikkoja virheellisesti ja vain osittain.

                           —

                           Kolmanneksi komissio on arvioinut virheellisesti tosiseikkoja, jotka koskevat valtion varojen käyttöä.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 107 artiklan 1 kohdan virheelliseen soveltamiseen.

                           —

                           Ensinnäkin kunta on toiminut samalla tavalla kuin yksityinen yritys olisi toiminut vastaavanlaisissa olosuhteissa.

                           —

                           Toiseksi Schouten & De jong Projectontwikkeling BV ja Bouwfonds Ontwikkeling BV eivät ole saaneet mitään sellaista etua, mitä ne eivät olisi saaneet normaaleilla markkinoilla.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu SEUT 107 artiklan 3 artiklaan. Mikäli katsottaisiin, että kunta on myöntänyt tukea, on todettava, että tämä on yhteensopivaa SEUT 107 artiklan 3 kohdan kanssa.


title: Zootrans snc:n 19.12.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-606/97)

text:
C 72/20                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        7.3.98
Ditta Autotrasporti Silvano Zottichin 19.12.1997 Euroo-            sandro Giadrossi, Trieste, ja prosessiosoite viimeksi maini-
      pan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne              tun toimisto Triestessä via XXX ottobre 17.
                        (Asia T-605/97)
                          (98/C 72/45)                             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                   tuin
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                   Ð ensisijaisesti kumoaa 30.7.1997 tehdyn Euroopan
                                                                        yhteisöjen komission päätöksen C(97) 2735 lopull.;
Ditta Autotrasporti Silvano Zottich on nostanut
19.12.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-               Ð toissijaisesti kumoaa tämän päätöksen siltä osin (5
teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                       artikla) kuin siinä velvoitetaan Italian valtio perimään
komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat                takaisin 1.7.1990 alkaen myönnetyt tuet niiden maksa-
Marcello Clarich, Firenze, ja Alessandro Giadrossi,                     mispäivästä lukien laskettavine korkoineen;
Trieste, ja prosessiosoite viimeksi mainitun toimisto Tries-
tessä via XXX ottobre 17.
                                                                   Ð molemmissa tapauksissa velvoittaa komission korvaa-
                                                                        maan oikeudenkäyntikulut.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Ð ensisijaisesti kumoaa 30.7.1997 tehdyn Euroopan
     yhteisöjen komission päätöksen C(97) 2735 lopull.;            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
                                                                   samat kuin asiassa T-288/97, Regione Friuli-Venezia Giulia
                                                                   vastaan komissio (1).
Ð toissijaisesti kumoaa tämän päätöksen siltä osin (5
     artikla) kuin siinä velvoitetaan Italian valtio perimään      (1) EYVL C 7, 10.1.1998, s. 25.
     takaisin 1.7.1990 alkaen myönnetyt tuet niiden maksa-
     mispäivästä lukien laskettavine korkoineen;
Ð molemmissa tapauksissa velvoittaa komission korvaa-
     maan oikeudenkäyntikulut.
                                                                   Pauletic Antonio Succ. di Pauletic Igor -nimisen yhtiön
                                                                   19.12.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                         nostama kanne
                                                                                (Asia T-607/97)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat                                     (98/C 72/47)
samat kuin asiassa T-288/97, Regione Friuli-Venezia Giulia
vastaan komissio (1).
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(1) EYVL C 7, 10.1.1998, s. 25.
                                                                   Pauletic Antonio Succ. di Pauletic Igor -niminen yhtiö on
                                                                   nostanut 19.12.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                   oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö-
                                                                   jen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianaja-
                                                                   jat Marcello Clarich, Firenze, ja Alessandro Giadrossi,
                                                                   Trieste, ja prosessiosoite viimeksi mainitun toimisto Tries-
Zootrans snc:n 19.12.1997 Euroopan yhteisöjen komis-               tessä via XXX ottobre 17.
                 siota vastaan nostama kanne
                        (Asia T-606/97)                            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                   tuin
                          (98/C 72/46)
                                                                   Ð ensisijaisesti kumoaa 30.7.1997 tehdyn Euroopan
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)                          yhteisöjen komission päätöksen C(97) 2735 lopull.;
Zootrans snc on nostanut 19.12.1997 Euroopan yhteisöjen            Ð toissijaisesti kumoaa tämän päätöksen siltä osin (5
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen                       artikla) kuin siinä velvoitetaan Italian valtio perimään
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-                takaisin 1.7.1990 alkaen myönnetyt tuet niiden maksa-
jina ovat asianajajat Marcello Clarich, Firenze, ja Ales-               mispäivästä lukien laskettavine korkoineen;


title: Asia C-230/07: Kanne 8.5.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Alankomaiden kuningaskunta

text:
               7.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/16

         Kanne 8.5.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Alankomaiden kuningaskunta
   (Asia C-230/07)
   (2007/C 155/30)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: W. Wils ja M. Shotter)

      Vastaaja: Alankomaiden kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, ettei Alankomaiden kuningaskunta ole noudattanut direktiivin 2002/22/EY (1) 26 artiklan 3 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole siinä määrin kuin se on teknisesti mahdollista antanut kaikkien eurooppalaiseen hätänumeroon 112 soitettujen puhelujen osalta hätätapauksia käsitteleville viranomaisille mahdollisuutta paikantaa soittajan sijaintia

               —

               Alankomaiden kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika, joka oli varattu direktiivin saattamiselle osaksi kansallista oikeutta, päättyi 24.7.2003.

      (1)  Yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) (EYVL L 108, s. 51).


title: Asia C-16/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 23.4.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt hof van beroep te Gent – Belgia) – Property Development Company NV v. Belgian valtio (Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Kuudes arvonlisäverodirektiivi — 11 artiklan A kohta — Vastikkeelliseen luovutukseen rinnastettava tavaroiden käyttöönotto — Rakennuksen ottaminen käyttöön arvonlisäverosta vapautetun toiminnan tarkoituksiin — Veron peruste kyseisessä käyttöönotossa — Rakennusvaiheessa maksetut väliaikaiset korot)

text:
               22.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 23.4.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt hof van beroep te Gent – Belgia) – Property Development Company NV v. Belgian valtio
   (Asia C-16/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 11 artiklan A kohta - Vastikkeelliseen luovutukseen rinnastettava tavaroiden käyttöönotto - Rakennuksen ottaminen käyttöön arvonlisäverosta vapautetun toiminnan tarkoituksiin - Veron peruste kyseisessä käyttöönotossa - Rakennusvaiheessa maksetut väliaikaiset korot))
   (2015/C 205/10)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hof van beroep te Gent

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Property Development Company NV

      Vastaaja: Belgian valtio

      Tuomiolauselma

   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tapauksessa laskettaessa arvonlisäveroa, joka kannetaan verovelvollisen rakennuttaman rakennuksen kyseisen direktiivin 5 artiklan 7 kohdan b alakohdassa tarkoitetusta käyttöönotosta, veron peruste muodostuu sellaisten rakennusten, jotka vastaavat kyseistä rakennusta sijainniltaan, kooltaan ja muilta olennaisilta ominaispiirteiltään, ostohinnasta käyttöönottohetkellä. Tässä yhteydessä merkitystä ei ole sillä, muodostuuko osa tästä ostohinnasta väliaikaisista koroista.

      (1)  EUVL C 102, 7.4.2014.


title: Asia T-349/13: Kanne 1.7.2013 — Orange Business Belgium v. komissio

text:
               31.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/38

         Kanne 1.7.2013 — Orange Business Belgium v. komissio
   (Asia T-349/13)
   2013/C 252/64
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Orange Business Belgium SA (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja B. Schutyser)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan komission tietotekniikan pääosaston päätöksen, joka annettiin kantajalle tiedoksi 19.4.2013 ja jolla hylättiin kantajan tarjous sekä tehtiin sopimus toisen tarjoajan kanssa

               —

               siinä tapauksessa, että komissio on tuomion antamishetkellä jo allekirjoittanut Trans European Services for Telematics between Administrations — new generation (”TESTA-ng”, hallintoelinten väliset Euroopan laajuiset uuden sukupolven telemaattiset palvelut) -sopimuksen, toteamaan sopimuksen pätemättömäksi ja

               —

               velvoittamaan vastaajan maksamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajalle oikeudellisesta neuvojasta aiheutuvat kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisen kanneperusteen mukaan vastaaja rikkoi tarjouseritelmää, varainhoitoasetuksen N:o 1605/2002 (1) 89 artiklan 1 kohtaa ja 100 artiklan 1 kohtaa (varainhoitoasetuksen N:o 966/2012 102 artiklan 1 kohta ja 113 artiklan 1 kohta) ja erityisesti loukkasi avoimuusperiaatetta, yhdenvertaisuusperiaatetta ja syrjimättömyysperiaatetta, koska a) tiettyjä tiedoksi annettuja arviointisääntöjä ei sovellettu, b) tietyt tiedoksi annetut arviointisäännöt olivat virheellisiä ja c) teknistä arviointimenetelmää ei ollut annettu tiedoksi ennen tarjousten tekemistä.

               2)

               Toisen kanneperusteen mukaan vastaaja loukkasi varainhoitoasetuksen N:o 1605/202 89 artiklan 1 kohtaan (varainhoitoasetuksen N:o 966/2002 102 artiklan 1 kohta) sisältyvää avoimuusperiaatetta ja tarjoajien yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, mikä tekee riidanalaisesta päätöksestä pätemättömän sen vuoksi, että vastaaja hyväksyi toisen tarjoajan tarjouksen huolimatta siitä, että tietyt perustavaa laatua olevat seikat eivät olleet tarjouseritelmän teknisten vaatimusten mukaisia.

      (1)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EYVL L 248, s. 1).


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto), 23 päivänä lokakuuta 1997, asiassa C-375/95, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Autoverotus - Syrjintä)

text:
20.12.97               rl                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 387/3
20 prosenttia, yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto), toi      tinho de Almeida, D. A. O. Edward ja J.-R Puissochet
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Ragne                (esittelevä tuomari ), julkisasiamies: A. La Pergola, kirjaaja:
malm sekä tuomarit R. Schintgen, G. F. Mancini, R J. G.            hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 23.10.1997 tuo
Kapteyn (esittelevä tuomari ) ja G. Hirsch, julkisasiamies:        mion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
C. O. Lenz, kirjaaja : johtava hallintovirkamies H. A.
Riihi, on antanut 23.10.1997 tuomion, jonka tuomiolau
selma on seuraava :                                                1 ) Helleenien tasavalta ei ole noudattanut perustamisso
                                                                        pimuksen 95 artiklan mukaisia velvoitteitaan, kun se
                                                                        on säätänyt, että käytettyinä maahan tuotujen autojen
1 ) Kanne hylätään.                                                     verotusarvo määrätään erityisen kulutusveron ja erityi
                                                                        sen kertaluonteisen lisäveron osalta vähentämällä vas
2) Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeu                  taavien uusien autojen hinnasta 5 prosenttia käytetty
     denkäyntikulut.                                                    jen autojen ikävuotta kohti siten, että vähennys voi
                                                                        pääsääntöisesti olla enintään 20 prosenttia, ja kun se
                                                                        on säätänyt, että saastumista ehkäisevällä teknologialla
3 ) Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeuden                   varustettuja autoja koskevaa alennusta erityisestä kulu
     käyntikuluistaan.                                                  tusverosta ei sovelleta tällaisella teknologialla varustet
                                                                        tuihin, käytettyinä maahan tuotuihin autoihin.
m EYVL C 208 , 12.8.1995 .
                                                                   2 ) Muilta osin kanne hylätään.
                                                                   3 ) Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeu
                                                                        denkäyntikulut.
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                         (viides jaosto ),                         (') EYVL C 31 , 3.2.1996 .
                 23 päivänä lokakuuta 1997,
asiassa C-3 75/95, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                    Helleenien tasavalta (')
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Auto
                      verotus — Syrjintä)                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                          ( 97/C 387/05 )                                           4 päivänä marraskuuta 1997,
                                                                   asiassa C-337/95 ( Hoge Raad der Nederlandenin esittämä
                (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)                     ennakkoratkaisupyyntö ) Parfums Christian Dior SA ja
                                                                         Parfums Christian Dior BV vastaan Evora BV (')
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan          (Tavaramerkki- ja tekijänoikeus — Tavaramerkin ja
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)             tekijänoikeuden haltijan pyrkimys kieltää jälleenmyyjää
                                                                   mainostamasta tavaraa sen uudelleen liikkeelle laskemisen
                                                                                yhteydessä — Hajuvesi)
Asiassa C-375/95 , Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie
henä : Dimitrios Gouloussis ) vastaan Helleenien tasavalta                                  ( 97/C 387/06 )
( asiamiehinä : Panagiotis Mylonopoulos ja Anna Rokofyl
lou), jossa kantaja vaatii EY:n perustamissopimuksen
169 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan,                          (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut EY:n perusta
missopimuksen 95 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska
se on ottanut käyttöön ja pitänyt voimassa käytettyjen                 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
autojen verotusta koskevia säännöksiä, joiden mukaan eri              yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
tyisen kulutusveron perustetta määrättäessä vastaavien
uusien autojen myyntihinnasta voidaan vähentää vain 5
prosenttia käyttövuotta kohti siten, että vähennys yhteensä        Asiassa C-337/95 , jonka Hoge Raad der Nederlanden on
voi olla enintään 20 prosenttia vastaavien uusien autojen          saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla
arvosta, ja joissa säädetään erityisen kertaluonteisen lisäve     yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä
ron kantamisesta siten, että vähennys ei koske käytettyjä          kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Par
autoja, ja joiden mukaan veroedut ( erityisestä kulutusve         fums Christian Dior SA ja Parfums Christian Dior BV vas
rosta myönnettävä vähennys ) koskevat ainoastaan saastu           taan Evora BV ennakkoratkaisun EY:n perustamissopi
mista ehkäisevällä teknologialla varustettuja uusia autoja         muksen 30 ja 36 artiklan sekä 177 artiklan kolmannen
mutta eivät tällaisella teknologialla varustettuja, käytet        kohdan ja jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön
tyinä maahan tuotuja autoja, yhteisöjen tuomioistuin ( vii        lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun
des jaosto), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjoh            ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (EYVL
taja C. Gulmann sekä tuomarit M. Wathelet, J. C. Moi              L 40, 11.2.198 9, s. 1 ) 5 ja 7 artiklan tulkinnasta, yhteisö


title: Asia C-447/10 P: Valitus, jonka Grain Millers, Inc. on tehnyt 15.9.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-430/08, Grain Millers, Inc. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 9.7.2010 antamasta tuomiosta

text:
               6.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/18

         Valitus, jonka Grain Millers, Inc. on tehnyt 15.9.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-430/08, Grain Millers, Inc. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 9.7.2010 antamasta tuomiosta
   (Asia C-447/10 P)
   ()
   2010/C 301/26
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Grain Millers, Inc. (edustajat: advokat L.-E. Ström ja advokat K. Martinsson)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), Grain Millers GmbH & Co. KG

      Vaatimukset

               —

               Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-430/08, 9.7.2010 antama tuomio, jolla vahvistettiin SMHV:n toisen valituslautakunnan 23.7.2008 tekemä päätös (asia R 478/2007-2), joka koskee Grain Millers GmbH & Co. KG:n ja Grain Millers, Inc:n välistä väitemenettelyä, on kumottava kokonaisuudessaan, SMHV on velvoitettava korvaamaan Euroopan unionin tuomioistuimen ja unionin yleisen tuomioistuimen menettelyissä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut ja vastaajat on velvoitettava korvaamaan SMHV:n valituslautakunnassa ja väiteosastossa aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Asia koskee sitä, onko Grain Millers GmbH & KG toimittanut riittävästi näyttöä merkin GRAIN MILLERS käytöstä, jotta asetuksen (1) 8 artiklan 4 kohdan mukaiset edellytykset täyttyvät ja jotta mainittu merkki on este hakijan yhteisön tavaramerkkiä nro 003650256 GRAIN MILLERS koskevalle hakemukselle.
   Unionin yleinen tuomioistuin on yhdistetyissä asioissa T-318/06–T-321/06, Alberto Jorge Moreira da Fonsecal v. SMHV — General Óptica, 24.3.2009 antamansa tuomion 33–35 kohdassa tulkinnut asetuksen 8 artiklan 4 kohtaan sisältyvää edellytystä ”laajempi kuin paikallinen” siten, että sen tarkoituksena on rajoittaa mahdolliset ristiriitatilanteet todella merkittäviä merkkejä koskeviin tilanteisiin, jolloin merkittävyyttä on arvioitava ottaen huomioon paitsi merkin maantieteellinen, myös sen taloudellisen merkitys, jota on arvioitava sen ajanjakson, jona merkkiä on käytetty liiketoiminnassa, ja merkin käytön laajuuden valossa. Unionin yleinen tuomioistuin ei ole valituksenalaisessa tuomiossa kuitenkaan noudattanut tätä näkökantaa, eikä mikään puolla sitä, että se olisi ylipäätään ollut tietoinen tässä tuomiossa esitetyistä periaatteista.
   Unionin yleinen tuomioistuin on virheellisesti katsonut, ettei 8 artiklan 4 kohdassa vaadita väitteen tueksi näyttöä merkin tosiasiallisesta käyttämisestä sillä tavoin, kuin asetuksen 43 artiklan 2 kohdassa vaaditaan.
   Unionin yleinen tuomioistuin on virheellisesti jättänyt ottamatta huomioon näytön arviointia ja näytölle esitettäviä vaatimuksia koskevan aikaisemman oikeuskäytännön.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).


Avis juridique important

|

32000Y0122(02)

Yhteisöjen tuomioistuimen yleiskokouksessa 14.12.1999 tekemät päätökset

Virallinen lehti nro C 020 , 22/01/2000 s. 0001 - 0002

Yhteisöjen tuomioistuimen yleiskokouksessa 14.12.1999 tekemät päätökset(2000/C 20/02)Euroopan yhteisöjen tuomioistuin teki istunnossa 14.12.1999 seuraavat päätökset:Tuomari A. La Pergolan määrääminen jaostoilleTuomari A. La Pergola määrättiin neljännelle ja viidennelle jaostolle.Neljännen ja viidennen jaoston kokoonpano1. Neljännen ja viidennen jaoston kokoonpanosta ajanjaksolle 15.12.1999-6.10.2000 päätettiin seuraavasti:Neljäs jaostoJaoston puheenjohtaja Edwardtuomarit Kapteyn, La Pergola ja RagnemalmViides jaostoJaoston puheenjohtaja Edwardtuomarit Kapteyn, La Pergola, Ragnemalm, Jann, Sevón ja Wathelet.2. Edellä olevan johdosta yhteisöjen tuomioistuin päätti muuttaa 6.10.1999(1) tehtyä jaostojen kokoonpanoa koskevaa päätöstä seuraavasti:"2. Kolmanteen ja neljänteen jaostoon (joihin on määrätty neljä tuomaria) kuuluvat jaoston puheenjohtaja, esittelevä tuomari ja kolmas tuomari, joka nimetään virkaikäjärjestystä vastaavan vuorojärjestyksen mukaan, jossa se, kenestä vuoro alkaa, siirretään jokaisessa yleiskokouksessa yhdellä nimellä eteenpäin.3. Niiden viiden tuomarin määrittämiseksi, jotka osallistuvat suurille jaostoille eli viidennelle ja kuudennelle jaostolle (joille tällä hetkellä on määrätty seitsemän tuomaria) siirrettyjen asioiden käsittelyyn, vahvistetaan vuorojärjestys tuomioistuimen toimintavuodelle. Tähän vuorojärjestykseen kuuluvat kaikki tälle jaostolle määrätyt tuomarit jaoston puheenjohtajaa lukuunottamatta seuraavassa järjestyksessä:a) ensin pienelle, neljän tuomarin jaostolle määrätyt tuomarit virkaikäjärjestyksessä;b) sitten muille pienille jaostoille määrätyt tuomarit samassa järjestyksessä;Suuri jaosto koostuu jokaista asiaa käsitellessään- jaoston puheenjohtajasta- esittelevästä tuomarista- kolmesta tämän vuorojärjestyksen mukaan nimettävästä tuomarista, jossa se, kenestä vuoro alkaa, siirretään jokaisessa yleiskokouksessa yhdellä nimellä eteenpäin.Yhden tai useamman tuomarin ollessa estynyt heidät korvataan vuorojärjestyksessä seuraavina olevilla tuomareilla. Jos kuitenkin suuren jaoston puheenjohtaja on estynyt, hänen sijastaan jaoston puheenjohtajana on, mikäli mahdollista, toimittava pienen jaoston puheenjohtajan.Kun yhteisöjen tuomioistuin tai sen jaosto pitää tarpeellisena useamman asian käsittelemistä yhdessä (siitä riippumatta, onko ne muodollisesti yhdistetty), asioiden ratkaisukokoonpano vastaa sille asialle nimettyä kokoonpanoa, joka niistä ensimmäisenä on tuotu yleiskokoukseen."3. Lisäksi yhteisöjen tuomioistuimen yleiskokouksessa 6.10.1999 tehdyn tuomareiden määräämistä jaostoille ja jaostojen kokoonpanoja koskevan päätöksen 4 kohtaa muutettiin ajanjakson 15.12.1999-6.10.2000 osalta seuraavasti:Neljäs jaosto(Jaoston puheenjohtaja Edward)Tuomarit Kapteyn, La Pergola ja RagnemalmViides jaosto(Jaoston puheenjohtaja Edward)Tuomarit Kapteyn, La Pergola, Ragnemalm, Jann, Sevón ja Wathelet.(1) EYVL C 333, s. 1, 20.11.1999.


title: Asia C-406/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie (Puola) on esittänyt 27.8.2014 — Wrocław — Miasto na prawach powiatu v. Minister Infrastruktury i Rozwoju

text:
               1.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 431/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie (Puola) on esittänyt 27.8.2014 — Wrocław — Miasto na prawach powiatu v. Minister Infrastruktury i Rozwoju
   (Asia C-406/14)
   (2014/C 431/18)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Wrocław – Miasto na prawach powiatu

      Vastaaja: Minister Infrastruktury i Rozwoju

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voiko hankintaviranomainen julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (1) [– –] 25 artiklan valossa määrittää tarjouspyyntöasiakirjoissa, että taloudellisen toimijan on toteutettava yksin vähintään 25 prosenttia hankintasopimuksen kohteena olevasta urakasta?

               2)

               Mikäli vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä, seuraako ensimmäisessä kysymyksessä kuvaillun vaatimuksen soveltamisesta julkista hankintaa koskevassa sopimuksentekomenettelyssä sellainen unionin oikeuden säännösten rikkominen, joka on perusteena tarpeelle tehdä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 kumoamisesta 11.7.2006 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1083/2006 (2) [– –] 98 artiklan mukainen rahoitusoikaisu?

      (1)  EUVL L 134, s. 114.

      (2)  EUVL L 210, s. 25.


title: Asia C-417/12 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.10.2014 – Valittajana Tanskan kuningaskunta ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — EMOTR — Kesannoidut alat — Kaukokartoitustarkastukset — Kasvusto kesannoiduilla lohkoilla — Rahoitusoikaisut)

text:
               22.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 462/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.10.2014 – Valittajana Tanskan kuningaskunta ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-417/12 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - EMOTR - Kesannoidut alat - Kaukokartoitustarkastukset - Kasvusto kesannoiduilla lohkoilla - Rahoitusoikaisut))
   (2014/C 462/02)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Asianosaiset

      Valittaja: Tanskan kuningaskunta (asiamies: V. Pasternak Jørgensen, avustajinaan advokat J. Pinborg ja advokat P. Biering)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamies: F. Jimeno Fernández, avustajanaan advokat T. Ryhl)

      Väliintulijat, jotka tukevat valittajan vaatimuksia: Ranskan tasavalta (asiamiehet: D. Colas ja C. Candat), Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: M. de Ree ja M. Bulterman), Suomen tasavalta (asiamies: J. Leppo) ja Ruotsin kuningaskunta (asiamies: U. Persson)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Tanskan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Ranskan tasavalta, Alankomaiden kuningaskunta, Suomen tasavalta ja Ruotsin kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 373, 1.12.2012.