title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 15 päivänä helmikuuta 1996, asiassa C-209/94 P, Buralux SA, Satrod SA ja Ourry SA vastaan Euroopan unionin neuvosto (Muutoksenhaku - Jätteiden siirrot)

text:
N:o C 1.33/4          FI                      Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                          4.5.96
Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista                 siten, että siinä ei velvoiteta jäsenvaltioita myöntämään
1 7 päivänä heinäkuuta 1 969 annetun neuvoston direktiivin              erityistä viitemäärää maatilojen uudenaikaistamisesta
69/3 3 5/ETY 7 artiklan 1 kohdan, sellaisena kuin se on                 17 päivänä huhtikuuta 1972 annetun direktiivin 72/
muutettuna pääomanhankintaveron yhteisen verokannan                     1S9/ETY perusteella maidontuotannon kehityssuunni
vahvistamisesta 9 päivänä huhtikuuta 1973 annetulla neu                telmaan osallistuville tuottajille.
voston direktiivillä 73/80/ETY 1.1.1976 lukien ja 10 päi
vänä kesäkuuta 1985 annetulla neuvoston direktiivillä
85/303/ETY 1.1.1986 lukien, vastaista on sellaisen kansal        2 ) Yleisten oikeusperiaatteiden kuten luottamuksensuojan
lisen lainsäädännön soveltaminen, jonka mukaan irtaimen                periaatteen, syrjintäkiellon periaatteen, suhteellisuuspe
omaisuuden sijoittamisesta yhtiön pääomaan sulautumisen                 riaatteen ja oikeusvarmuuden periaatteen kunnioitta
yhteydessä kannetaan 1,20 prosentin suuruista rekisteröin              misen samoin kuin perusoikeuksien kuten omistus
timaksua .                                                              oikeuden ja ammattitoiminnan harjoittamisen vapau
                                                                        den suojaaminen ei velvoita kansallisia toimivaltaisia
                                                                        viranomaisia myöntämään asetuksen (ETY) N:o 857/84
(') EYVL N:o C 233 , 20.8.1994                                          3 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa
    EYVL N:o C 304 , 29.10.1994                                         tarkoitettuja erityisiä viitemääriä kehityssuunnitelmiin
                                                                        osallistuville tuottajille, vaikka toimivaltaiset viran
                                                                        omaiset olisivat hyväksyneet nämä suunnitelmat.
                                                                  3 ) Yhteisön oikeuden yleisten oikeusperiaatteiden ja
                                                                       perusoikeuksien tarkastelun perusteella ei voida katsoa
                                                                        olevan olemassa sellaisia seikkoja, jotka vaikuttaisivat
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                       asetuksen (ETY) N:o 857/84 3 artiklan 1 kohdan
                        ( kuudes jaosto ),                              ensimmäisen luetelmakohdan pätevyyteen.
                 15 päivänä helmikuuta 1996,
asiassa C-63/93 ( Supreme Courtin esittämä ennakkoratkai         C ) EYVL N:o C 112 , 22.4.1993
supyyntö ), Fintan Duff ym. vastaan Minister for Agriculture
              and Food ja Attorney General ^)
(Maidon lisämaksu — Kehityssuunnitelmaan perustuvat
   erityiset viitemäärät — Velvollisuus tai mahdollisuus)
                          ( 96/C 133/06 )
                                                                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                                (kuudes jaosto ),
                                                                                15 päivänä helmikuuta 1996,
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)             asiassa C-209/94 P, Buralux SA, Satrod SA ja Ourry SA
                                                                               vastaan Euroopan unionin neuvosto ( J )
                                                                                (Muutoksenhaku — Jätteiden siirrot)
Asiassa C-63/93 , jonka Supreme Court, Ireland on saatta
nut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti                                         ( 961C 133/07 )
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä
kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Fin
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
tan Duff ym . vastaan Minister for Agriculture and Food ja
Attorney General ennakkoratkaisun maito- ja maitotuote
alaa koskevan asetuksen ( ETY ) N:o 804/68 5 c artiklassa         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
säädetyn maksun yleisistä soveltamisohjeista 31 päivänä              yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
maaliskuuta 1984 annetun neuvoston asetuksen ( ETY )
N:o 857/ 84 3 artiklan 1 kohdan ensimmäisen luetelmakoh
dan tulkinnasta ja pätevyydestä ( EYVL L 90 , s. 13 ),            Asiassa C-209/94 P, Buralux SA, Satrod SA ja Ourry SA
yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien kokoon        ( asianajajat Pierrot Schiltz, Jean-Claude Fourgoux ja Chris
panossa : jaoston puheenjohtaja C. N. Kakouris sekä tuoma        tian Huglo ), jossa valittajat vaativat muutoksenhaussaan
rit G. Hirsch ( esittelevä tuomari ), G. F. Mancini , F. A.       Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
Schockweiler ja P. J. G. Kapteyn, julkisasiamies : G. Cosmas,     istuimen asiassa T-475/93 , Buralux, Satrod ja Ourry
kirjaaja : hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut               vastaan neuvosto, 17.5.1994 antaman määräyksen ( sitä ei
15.2.1 996 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :            ole julkaistu oikeustapauskokoelmassa ) kumoamista, vas
                                                                  tapuolena : Euroopan unionin neuvosto ( asiamiehinä
                                                                  Arthur Alan Dashwood ja Bjarne Hoff-Nielsen ), yhteisöjen
1 ) Maito- ja maitotuotealaa koskevan asetuksen (ETY)             tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien kokoonpanossa :
     N:o 804/68 5 c artiklassa säädetyn maksun yleisistä          jaoston puheenjohtaja C. N. Kakouris sekä tuomarit G.
     soveltamisohjeista 31 päivänä maaliskuuta 1984 anne         Hirsch, G. F. Mancini, F. A. Schockweiler ja P. J. G. Kapteyn
     tun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 857/84 3 artiklan          ( esittelevä tuomari ), julkisasiamies : C. O. Lenz, kirjaaja : R.
     1 kohdan ensimmäistä luetelmakohtaa on asetuksen             Grass, on antanut 15.2.1996 tuomion, jonka tuomiolau
     kolmannen perustelukappaleen perusteella tulkittava          selma on seuraava :
 ---pagebreak--- 4.5.96               nn                        Euroopan yhteisojen virallinen lehti                                 N:o C 133/5
1 ) Valitus hylätään.                                                      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                ( toinen jaosto ),
2 ) Valittajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku                              15 päivänä helmikuuta 1996,
       lut.
                                                                   asiassa C-309/94 (Tribunal de commerce de Lyonin esit
                                                                   tâmâ ennakkoratkaisupyyntô ), Nissan France SA ym .
( 1 ) EYVL N:o C 254, 10.9.1994                                    vastaan Jean-Luc Dupasquier ( Garage Sport Auto ) ym.(')
                                                                   (Kilpailu — Moottoriajoneuvojen jälleenmyynti — Asetus
                                                                   (ETY) N:o 123/85 — Kolmansiin ulottuvat oikeusvaiku
                                                                   tukset — Rinnakkaistuoja — Samanaikainen toiminta
                                                                   valtakirjan saaneena välittäjänä ja itsenäisenä jälleenmyy
                                                                                jänä)
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                       ( 96/C 133/09 )
                        (toinen jaosto ),
                 15 päivänä helmikuuta 1996,                                         (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
asiassa C-226/94 ( Tribunal de commerce d'Albin esittämä
ennakkoratkaisupyyntö ), Grand garage albigeois SA ym.
                 vastaan Garage Massol Sàrl ^)                     (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Kilpailu — Moottoriajoneuvojen jälleenmyynti — Asetus
(ETY) N:o 123/85 — Kolmansiin ulottuvat oikeusvaiku
               tukset — Itsenäinen jälleenmyyjä)                   Asiassa C-309/94 , jonka Tribunal de commerce de Lyon
                         ( 96/C 133/08 )                           ( Ranska ) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 ar
                                                                   tiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi
                                                                   saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     olevassa asiassa Nissan France SA, Serda SA, Lyon Vaise
                                                                   Auto Sàrl, Garage Gambetta SA ja Lyon Automobiles SA
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan              vastaan Jean-Luc Dupasquier ( Garage Sport Auto ),
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)            Star'Terre Sàrl ja Aqueducs Automobiles Sàrl ennakkorat
                                                                   kaisun perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan sovel
                                                                   tamisesta moottoriajoneuvojen jälleenmyyntiä ja huoltopal
Asiassa C-226/94, jonka Tribunal de commerce d'Albi                veluja koskevien sopimusten ryhmiin 12 päivänä joulukuu
( Ranska ) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 ar          ta 1984 annetun komission asetuksen ( ETY ) N:o 123/85
tiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi         ( EYVL 1985 , L 15 , s . 16 ) tulkinnasta, yhteisöjen tuomio
saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
                                                                   istuin ( toinen jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston
olevassa asiassa Grand garage albigeois SA ym . vastaan            puheenjohtaja G. Hirsch sekä tuomarit G. F. Mancini ja
Garage Massol Sàrl ennakkoratkaisun perustamissopimuk             F. A. Schockweiler ( esittelevä tuomari ), julkisasiamies : D.
sen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta moottoriajoneuvo          Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja : hallintovirkamies L. Hew
jen jälleenmyyntiä ja huoltopalveluja koskevien sopimusten         lett, on 15.2.1996 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma
ryhmiin 12 päivänä joulukuuta 1984 annetun komission               on seuraava :
asetuksen ( ETY ) N:o 123/85 ( EYVL 1985 , L 15 , s . 16 )
tulkinnasta , yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto ),
toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja G. Hirsch            Perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta
sekä tuomarit G. F. Mancini ja F. A. Schockweiler ( esittelevä     moottoriajoneuvojen jälleenmyyntiä ja huoltopalveluja
tuomari ), julkisasiamies : D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja :     koskevien sopimusten ryhmiin 12 päivänä joulukuuta 1 984
hallintovirkamies L. Hewlett, on 15.2.1996 antanut                 annettua komission asetusta (ETY) N:o 123/85 on tulkit
tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :                       tava siten, ettei sen vastaista ole, että liikkeenharjoittaja,
                                                                   joka ei ole tietyn automerkin valmistajan jakeluverkoston
Perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta           hyväksytty jälleenmyyjä eikä tämän asetuksen (ETY)
moottoriajoneuvojen jälleenmyyntiä ja huoltopalveluja              N:o 123/85 11 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu valtakirjan
koskevien sopimusten ryhmiin 12 päivänä joulukuuta 1984            saanut välittäjä, ryhtyy harjoittamaan tämänmerkkisten
annettua komission asetusta (ETY) N:o 123/85 on tulkit            uusien ajoneuvojen rinnakkaistuontia ja itsenäistä jälleen
tava siten, ettei sen vastaista ole, että liikkeenharjoittaja,     myyntiä. Tämän asetuksen vastaista ei liioin ole se, että
joka ei ole tietyn automerkin valmistajan jakeluverkoston          itsenäinen liikkeenharjoittaja on samanaikaisesti rinnak
hyväksytty jälleenmyyjä eikä tämän asetuksen (ETY)                 kaistuonnilla hankittujen ajoneuvojen välittäjä, jolle on
N:o 123/85 11 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu valtakirjan          annettu valtakirja, ja jakeluverkostoon kuulumaton jälleen
saanut välittäjä, ryhtyy harjoittamaan tämänmerkkisten             myyjä.
uusien ajoneuvojen itsenäistä jälleenmyyntiä.
                                                                    ( 1 ) EYVL N:o C 380 , 31.12.1994
(M EYVL N:o C 275 , 1.10.1994


title: Asia F-90/07: Kanne 17.9.2007 — Traore v. komissio

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/72

         Kanne 17.9.2007 — Traore v. komissio
   (Asia F-90/07)
   (2007/C 269/131)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Amadou Traore (Rhodes Saint Genèse, Belgia) (edustaja: asianajaja E. Boigelot)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               se päätös on kumottava, jolla hylättiin kantajan hakemus komission Togon-edustuksen asiainhoitajan (vt.) virkaan, johon nimitettiin X.

               —

               se päätös on kumottava, jolla X. nimitettiin kyseiseen virkaan

               —

               se päätös on kumottava, jolla hylättiin kantajan hakemus komission Tansanian-edustuston toiminnanjohtajan virkaan, johon nimitettiin Y.

               —

               se päätös on kumottava, jolla Y. nimitettiin kyseiseen virkaan

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle 3 500 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä ja kantajan uraan kohdistuneesta vahingosta

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi siihen, että palvelukseenottomenettely oli sääntöjenvastainen yhtäältä siltä osin kuin riidanalaisten virkojen palkkaluokiksi vahvistettiin AD9-AD14, millä loukattiin muun muassa asiassa Economidis vastaan komissio annetussa tuomiossa (1) esiin tuotuja periaatteita, ja toisaalta siltä osin kuin ensimmäisen viran osalta avointa toimea koskevaa ilmoitusta ja Euroopan yhteisöjen henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohdassa vahvistettua ensisijaisuusjärjestystä ei kantajan mukaan noudatettu. Kantaja lisää, että ansioiden vertailua ei suoritettu, mikä osoittaa hänen mukaansa, että toimivaltaa käytettiin väärin ja että yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja urakehityksen periaatetta loukattiin.
   Lisäksi kantaja väittää, että komissio rikkoi henkilöstösääntöjen 1 d artiklan 1 kohtaa, koska se hylkäsi kantajan hakemukset muun muassa hänen afrikkalaisen alkuperänsä vuoksi.

      (1)  Virkamiestuomioistuimen asiassa F-122/05 14.12.2006 antama tuomio (EUVL C 331, 30.12.2006, s. 47).


title: Asia T-238/99: P. C. P. van Oppen-Vegerin, joka toimii toiminimellä Service Station v/h J. P. Veger, 15.10.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
8.1.2000                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 6/31
Lisäksi komissio on loukannut velvollisuuttaan selvittää asia            P. C. P. van Oppen-Vegerin, joka toimii toiminimellä
puolueettomasti ilman ennakkokäsityksiä. Tämä velvollisuu-               Service Station v/h J. P. Veger, 15.10.1999 Euroopan
den laiminlyönti on ilmennyt siinä, että komissio suosi Bundes-                  yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
verband deutscher Bankenia muihin asianosaisiin verrattuna,
ja siinä, että se esitti asian tosiseikat tarkoitushakuisesti.
                                                                                (Asia T-238/99)
Päätös loukkaa perusteluvelvollisuutta, josta määrätään EY 253
artiklassa. Päätöksen keskeistä osaa, jossa ”asianmukaiseksi
hyvitykseksi” vahvistettiin 12 prosenttia verojen jälkeen, ei voi                                    (2000/C 6/55)
ymmärtää eivätkä perusteet, joilla tähän tulokseen on päädytty,
käy ilmi. Komissio ei myöskään tee eroa oman pääoman
tuoton (Return on Equity; RoE) ja investointien tuoton (Return                              (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
on Investment; RoI) tunnuslukujen välillä, ja sekoittaa ennen
veroja lasketun tuottovaatimuksen verojen jälkeen laskettuun
tuottovaatimukseen. Viittaus asiassa Crédit Lyonnais tehtyyn             P. C. P. van Oppen-Vegerin, joka toimii toiminimellä Service
                                                                         Station v/h J. P. Veger, kotipaikka Maria Hoop (Alankomaat),
päätökseen lähtökohtana vahvistetulle tuottovaatimukselle ei
                                                                         on nostanut 15.10.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
täytä perusteluvaatimusta. Lopuksi on tältä osin huomattava,
että komissio jättää päätöksessään huomiotta eräitä olennaisia           oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
                                                                         komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja P. J. M.
perusteluja, joita Saksan liittotasavalta on esittänyt.
                                                                         Brouwers, Meerssen.
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Komissiolla on ollut lähtökohtaisesti virheellinen oletus                a) kumoaa valtiontuesta, jonka Alankomaat aikoo toteuttaa
päätöksessään, kun se on tässä asiassa ensimmäisen kerran                     Saksan rajan tuntumassa sijaitsevien 633 alankomaalaisen
katsonut, että ”keskimääräistä tuottoa” voidaan pitää vähim-                  huoltamon hyväksi, 20 päivänä heinäkuuta 1999 tehdyn
mäistuotto-odotuksena, jota julkisen vallan on edellytettävä                  komission päätöksen, joka on annettu tiedoksi numerolla
sen antaessa pääomaa voitollisesti toimivaan valtiolliseen                    K(1999)2539 lopull. (1), kokonaan tai ainakin osittain ja
yritykseen. Näin ollen komissio on ylittänyt valtiontukien
valvontaa koskevan toimivaltansa. EY 295 artikla suojaa                  b) velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
julkisen vallan harjoittamaa yritystoimintaa ja rajoittaa siten
muun muassa komission toimivaltaa soveltaa EY 87 artiklan
1 kohtaa. Valtion toimiessa yritysmaailman menettelytapojen              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
mukaisesti kysymys ei voitollisesti toimivien yritysten osalta
voi olla EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista ”valtion
varoista myönnetyistä tuista”. Komissio on virheellisesti liiaksi        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
laajentanut valtiontukien osalta käytetyn markkinataloussijoit-          kuin asiassa T-210/99.
tajan periaatteen soveltamisalaa myös tilanteisiin, joissa voitol-
lisesti toimiva yritys saa lisää pääomaa. Sijoittajan ominaisuu-
                                                                         (1) EYVL L 280, 30.10.1999, s. 87.
dessa julkisella vallalla on laajemmat mahdollisuudet arvioida
sitä, voidaanko voitollisesti toimivalle yritykselle antaa lisää
pääomaa.
Komissio edellyttää tavalla, jota ei voida hyväksyä, että julkisen
vallan antaessa pääomaa on keskimääräistuottoa pidettävä                 J. J. L. Alofsin, joka toimii toiminimellä Auto Service
vähimmäistuotto-odotuksena. Tältä osin komissio ei ole otta-             Center Alofs, 18.10.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota
nut huomioon WestLB:n erityistä rakennetta ja liiketoimintaa                                  vastaan nostama kanne
eikä sen erityispäämääriä ja Wfa:n omaisuuden oikeudellista
muotoa. WestLB:n saamaa Wfa:n omaisuutta ei voida rinnastaa                                        (Asia T-239/99)
vapaasti investoitavissa olevaan pääomaan, vaan sen käyttämi-
nen on sidottu julkisen asuntotuotannon edistämisen
päämääriin, ja sitä määrittää yleishyödyllisyys voiton tavoitte-                                     (2000/C 6/56)
lun sijasta. Wfa:n sulauttamisella WestLB:hen on saavutettu
huomattavia synergiaetuja.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                         J. J. L. Alofs, kotipaikka Arnhem (Alankomaat), joka toimii
                                                                         toiminimellä Auto Service Center Alofs, on nostanut
                                                                         18.10.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                         tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                         vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja S. C. Struycken-
                                                                         Veenhoff, Nijmegen.


title: Asia T-124/11: Kanne 3.3.2011 — Kipré v. neuvosto

text:
               30.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 130/19

         Kanne 3.3.2011 — Kipré v. neuvosto
   (Asia T-124/11)
   2011/C 130/36
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Stéphane Kipré (Abidjan, Norsunluurannikko) (edustaja: asianajaja J.-C. Tchikaya)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               Norsunluurannikkoon kohdistuvien rajoittavien toimenpiteiden jatkamisesta annetun neuvoston päätöksen 2010/656/YUTP muuttamisesta 14.1.2011 tehty neuvoston päätös 2011/18/YUTP ja tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvien rajoittavien erityistoimenpiteiden toteuttamisesta Norsunluurannikon tilanteen vuoksi annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 560/2005 muuttamisesta 14.1.2011 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 25/2011 on kumottava kantajaa koskevin osin

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajan esittämät oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat olennaisin osin samanlaiset tai samankaltaiset kuin jotka on esitetty asiassa T-118/11, Attey vastaan neuvosto.


title: Asia C-231/17 P: Valitus, jonka Vatseva on tehnyt 3.5.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-920/16, Vatseva v. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin, 7.4.2017 antamasta tuomiosta

text:
               4.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 293/12

         Valitus, jonka Vatseva on tehnyt 3.5.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-920/16, Vatseva v. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin, 7.4.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-231/17 P)
   (2017/C 293/16)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Vatseva (edustaja: asianajaja K. Mladenova)

      Muu osapuoli: Euroopan ihmisoikeustuomioistuin
   Unionin tuomioistuin (kahdeksas jaosto) jätti 6.7.2017 antamallaan määräyksellä valituksen tutkimatta.


title: Asia T-462/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.11.2015 – Comunidad Autónoma del País Vasco ja Itelazpi v. komissio (Valtiontuki — Digitaalitelevisio — Tuki maanpäällisen verkon digitaalitelevisiolle syrjäisillä ja vähemmän kaupungistuneilla alueilla Espanjassa — Päätös, jolla tuki todetaan osittain sisämarkkinoille soveltuvaksi ja osittain niille soveltumattomaksi — Etu — Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu — SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohta — Uudet tuet)

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.11.2015 – Comunidad Autónoma del País Vasco ja Itelazpi v. komissio
   (Asia T-462/13) (1)

   ((Valtiontuki - Digitaalitelevisio - Tuki maanpäällisen verkon digitaalitelevisiolle syrjäisillä ja vähemmän kaupungistuneilla alueilla Espanjassa - Päätös, jolla tuki todetaan osittain sisämarkkinoille soveltuvaksi ja osittain niille soveltumattomaksi - Etu - Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu - SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohta - Uudet tuet))
   (2016/C 027/42)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Comunidad Autónoma del País Vasco (Espanja) ja Itelazpi SA (Zamudio, Espanja) (edustajat: aluksi asianajajat N. Ruiz García, J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo ja M. Muñoz de Juan, sitten J. Buendía Sierra ja A. Lamadrid de Pablo)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: É. Gippini Fournier, B. Stromsky ja P. Němečková)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: SES Astra (Betzdorf, Luxemburg) (edustajat: asianajajat F. González Díaz, F. Salerno ja V. Romero Algarra)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse valtiontuesta SA.28599 (C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)), jota Espanjan kuningaskunta on myöntänyt maanpäällisen verkon digitaalitelevisiolle syrjäisillä ja vähemmän kaupungistuneilla alueilla (Castilla-La Manchan ulkopuolella), 19.6.2013 annetun komission päätöksen 2014/489/EU (EUVL L 217, s. 52) kumoamista koskevasta vaatimuksesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Comunidad Autónoma del País Vasco (Espanja) ja Itelazpi, SA vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan lisäksi Euroopan komissiolle ja SES Astralle pääasian oikeudenkäynneistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Comunidad Autónoma del País Vasco ja Itelazpi vastaavat välitoimimenettelystä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 304, 19.10.2013.


title: Asia C-366/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 24.5.2012 — Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristö — Direktiivi 2000/60/EY — Unionin vesipolitiikka — Vesipiirin hoitosuunnitelmat — Suunnitelmia ei ole julkaistu eikä annettu tiedoksi komissiolle — Kansalaisille ei ole tiedotettu hoitosuunnitelmaehdotuksista eikä heitä ole kuultu niistä)

text:
               7.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 200/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 24.5.2012 — Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-366/11) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Ympäristö - Direktiivi 2000/60/EY - Unionin vesipolitiikka - Vesipiirin hoitosuunnitelmat - Suunnitelmia ei ole julkaistu eikä annettu tiedoksi komissiolle - Kansalaisille ei ole tiedotettu hoitosuunnitelmaehdotuksista eikä heitä ole kuultu niistä)
   2012/C 200/08
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: I. Hadjiyiannis ja A. Marghelis)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta (asiamiehet: T. Materne ja J.-C. Halleux)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteisön vesipolitiikan puitteista 23.10.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY (EYVL L 327, s. 1) noudattamisen edellyttämien säännösten antamatta jättäminen säädetyssä määräajassa — Direktiivin 13 artiklan 2, 3 ja 6 kohdassa sekä 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen vesipiirien hoitosuunnitelmien laatimatta jättäminen — Kyseisiä hoitosuunnitelmaehdotuksia koskevaa kansalaisten tiedottamis- ja kuulemismenettelyä ei ole järjestetty

      Tuomiolauselma

               1)

               Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut yhteisön vesipolitiikan puitteista 23.10.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY 13 artiklan 2, 3 ja 6 kohdan eikä 15 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole laatinut säädetyssä määräajassa vesipiirin hoitosuunnitelmia sekä kokonaan sen alueella sijaitseville vesipiireille että kansainvälisille vesipiireille ja koska se ei ole toimittanut Euroopan komissiolle säädetyssä määräajassa jäljennöstä näistä suunnitelmista, ja Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut kyseisen direktiivin 14 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole aloittanut säädetyssä määräajassa vesipiirin hoitosuunnitelmaehdotuksia koskevia kansalaisten tiedottamis- ja kuulemismenettelyjä.

               2)

               Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 298, 8.10.2011.


title: Asia C-517/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 15.11.2012 — CTP v. Regione Campania

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/34

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 15.11.2012 — CTP v. Regione Campania
   (Asia C-517/12)
   2013/C 26/64
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: CTP — Compagnia Trasporti Pubblici SpA

      Vastapuoli: Regione Campania

      Ennakkoratkaisukysymys

   Syntyykö oikeus hyvitykseen asetuksen (ETY) N:o 1191/69 (1) 4 artiklan mukaan vain, jos toimivaltainen viranomainen ei ole nimenomaisen hakemuksen johdosta päättänyt lakkauttaa palveluvelvoitetta, josta aiheutuu kuljetusyritykselle taloudellista haittaa, vai sovelletaanko tätä säännöstä vain palveluvelvoitteisiin, jotka on asetuksen mukaan lakkautettava ja joita ei sen mukaan saa pitää voimassa?

      (1)  Julkisten palvelujen käsitteeseen rautatie-, maantie- ja sisävesiliikenteessä olennaisesti kuuluvia velvoitteita koskevista jäsenvaltioiden toimenpiteistä 26.6.1969 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1191/69, EYVL L 156, s. 1


title: Asia T-226/17: Kanne 19.4.2017 – Adapta Color v. EUIPO – Coatings Foreign IP (Rustproof System ADAPTA)

text:
               26.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 202/24

         Kanne 19.4.2017 – Adapta Color v. EUIPO – Coatings Foreign IP (Rustproof System ADAPTA)
   (Asia T-226/17)
   (2017/C 202/39)
   Kannekirjelmän kieli: espanja

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Adapta Color, SL (Peñiscola, Espanja) (edustajat: asianajajat G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal ja E. Armero Lavie)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Coatings Foreign IP Co. LLC (Wilmington, Delaware, Yhdysvallat)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Euroopan unionin tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”Rustproof System ADAPTA” — EU-tavaramerkki nro 9 905 548

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 6.2.2017 asiassa R 2408/2015-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               ottaa tämän kanteen tutkittavaksi kokonaisuudessaan

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa vastaajan ja tarvittaessa mainitun muun osapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja mitättömyysmenettelystä ja valituksesta EUIPO:ssa aiheutuneet kulut.

      Kanneperusteet

               —

               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-223/17.


title: Asia C-277/13: Kanne 21.5.2013 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               10.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 233/2

         Kanne 21.5.2013 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-277/13)
   2013/C 233/02
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Guerra e Andrade ja F. W. Bulst)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta

      Vaatimukset

   Komissio vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut pääsystä maahuolinnan markkinoille yhteisön lentoasemilla 15.10.1996 annetun neuvoston direktiivin 96/67/EY (1) 11 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarpeellisia toimenpiteitä valintamenettelyn järjestämiseksi niiden palvelujen tarjoajien osalta, joille annetaan lupa maahuolintapalvelujen tarjoamiseen Lissabonin, Porton ja Faron lentoasemilla direktiivin 96/67/EY 11 artiklan mukaisesti

               2)

               velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Portugalin tasavalta rikkoo unionin oikeutta, koska se ei ole avannut maahuolintapalvelujen markkinoita palvelujen tarjoajien valinnan osalta.
   Koska Portugalin valtio rajoitti niiden maahuolintapalvelujen tarjoajien lukumäärää, joille annetaan lupa maahuolintapalvelujen tarjoamiseen, sen olisi pitänyt järjestää direktiivin 96/67/EY 11 artiklan mukainen valintamenettely. Lisäksi kyseinen menettely olisi pitänyt järjestää siten, että käyttäjäkomiteaa olisi kuultu etukäteen. Palvelujen tarjoajat olisi lisäksi pitänyt valita korkeintaan seitsemäksi vuodeksi direktiivin 96/67/EY 11 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti.

      (1)  EYVL L 272, s. 36.


title: Asia C-64/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Linz (Itävalta) on esittänyt 19.2.2008 — Rikosoikeudenkäynti Ernst Engelmannia vastaan

text:
               9.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 116/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Linz (Itävalta) on esittänyt 19.2.2008 — Rikosoikeudenkäynti Ernst Engelmannia vastaan
   (Asia C-64/08)
   (2008/C 116/15)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Landesgericht Linz
   Pääasian asianosainen
   Ernst Engelmann
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko EY 43 artiklaa (Euroopan yhteisöjen perustamissopimus sen 2.10.1997 päivätyssä versiossa, viimeksi muutettuna Bulgarian tasavallan ja Romanian liittyessä Euroopan unioniin 25.4.2005 (EUVL L 157, s. 11)) tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle säännökselle, jonka mukaan rahapelejä pelikasinolla voivat järjestää vain osakeyhtiöt, joiden kotipaikka on asianomaisessa jäsenvaltiossa, ja jossa näin ollen edellytetään tässä jäsenvaltiossa sijaitsevan pääomayhtiön perustamista tai hankkimista?

               2)

               Onko EY 43 ja EY 49 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä tiettyjen rahapelien, kuten esimerkiksi pelikasinoissa pelattavien rahapelien, valtiolliselle monopolille, kun asianomaisessa jäsenvaltiossa ei ole johdonmukaista ja järjestelmällistä rahapelien rajoittamispolitiikkaa, koska jäsenvaltiossa toimiluvan haltijat rohkaisevat osallistumaan rahapeleihin — kuten valtiolliseen urheiluvedonlyöntiin ja arpajaisiin — ja mainostavat niitä (televisiossa ja sanoma- ja aikakauslehdistössä), ja kun mainonta menee jopa niin pitkälle, että hieman ennen arvonnan suorittamista tarjotaan käteismaksua arvontakupongista? (TOI TOI TOI — Glaub' ans Glück)?

               3)

               Onko EY 43 ja EY 49 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä säännökselle, jonka mukaan kaikki kansallisessa rahapelilainsäädännössä tarkoitetut toimiluvat rahapelejä ja pelikasinoita varten myönnetään lain nojalla 15 vuodeksi, mikä sulkee (muun kuin tämän jäsenvaltion kansalaisia olevat) yhteisön alueen kilpailijat luvan hakemisen ulkopuolelle?


title: Asia T-267/14: Kanne 23.4.2014 – Zehnder Group International v. SMHV – Stiebel Eltron (comfotherm)

text:
               24.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/33

         Kanne 23.4.2014 – Zehnder Group International v. SMHV – Stiebel Eltron (comfotherm)
   (Asia T-267/14)
   2014/C 194/43
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Zehnder Group International AG (Gränischen, Sveitsi) (edustaja: asianajaja J. Krenzel)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Stiebel Eltron GmbH & Co. KG (Holzminden, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan neljännen valituslautakunnan 21.2.2014 tekemän päätöksen asiassa R 1318/2013-4

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Sanamerkki ”confotherm” luokkiin 9 ja 11 kuuluvia tavaroita varten – rekisteröintihakemus nro 8 8 59  472

      Yhteisön tavaramerkin haltija: kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Stiebel Eltron GmbH & Co. KG

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: sanamerkki ”KOMFOTHERM” luokkaan 11 kuuluvia tavaroita varten

      Mitättömyysosaston ratkaisu: mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: riidanalainen päätös ei kestä lähempää tarkastelua tavaroiden samankaltaisuuden toteamisen osalta


title: Asia T-91/02: Klausner Nordic Timber GmbH & Co. KG:n 28.3.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 156/28                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        29.6.2002
Kantaja toteaa lisäksi, että yrityskeskittymien valvonnasta              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset argumentit
annetun asetuksen 8 artiklan 4 kohtaa, joka on kanteen
kohteena olevan päätöksen oikeudellinen perusta, voidaan
soveltaa vain silloin, kun yrityskeskittymä on pantu täytän-
töön. Kantaja huomauttaa kuitenkin, että kyseessä olevaa                 Kyseessä oleva yhteisön         SECURECLIENT
yrityskeskittymää ei ole pantu millään tavalla täytäntöön.               tavaramerkki:
                                                                         Tavara tai palvelu:             luokkaan 9 kuuluvat tietokoneoh-
Kolmanneksi kantaja väittää, että luovutusta koskevat menette-                                           jelmistot, jotka suojaavat järjestel-
lysäännökset ovat ristiriidassa yhteisön oikeuden kanssa. Kan-                                           miä luvattomalta käytöltä
tajan mukaan kyseiset menettelysäännökset ovat suhteettomia
ja ylittävät sen toimivallan, joka komissiolla yrityskeskittymien        Valituslautakunnan käsi-        tutkijan päätös rekisteröinnin hyl-
valvonnasta annetun asetuksen 8 artiklan 4 kohdan mukaan                 teltäväksi saatettu pää-        käämisestä
on.                                                                      tös:
                                                                         Kanneperusteet:                 asetuksen N:o 40/94 7 artiklan
Kantaja väittää lopuksi, että komissio on jättänyt kunnioitta-                                           1 kohdan b ja c alakohdan virheel-
matta kantajan prosessuaalisia oikeuksia, koska komissio ei                                              linen soveltaminen
kunnioittanut kantajan oikeutta tulla kuulluksi ja tukeutui
tietoihin, joita ei ollut toimitettu kantajalle.
(1) Yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä 1989 annettu neuvos-
    ton asetus (ETY) N:o 4064/89 (EYVL L 395, 30.12.1989, s. 1).
                                                                         Klausner Nordic Timber GmbH & Co. KG:n 28.3.2002
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
Check Point Software Limitedin 20.3.2002 sisämarkkinoi-                                             (Asia T-91/02)
den harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan
                           nostama kanne
                                                                                (2002/C 156/56)
                            (Asia T-89/02)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                          (2002/C 156/55)
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                         Klausner Nordic Timber GmbH & Co. KG on nostanut
                                                                         28.3.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
Check Point Software Limited on nostanut 20.3.2002 Euroo-                tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa                 vastaan. Kantajan edustajina on asianajaja D. O. Reich, proses-
kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit             siosoite Luxemburgissa.
ja mallit) vastaan. Kantajan edustajana on solicitor Graham
Farrington, Reading (Yhdistynyt Kuningaskunta).
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –     kumoaa 14.1.2001 tehdyn komission päätöksen, joka
–      kumoaa ensimmäisen valituslautakunnan 7.1.2002 teke-                    koskee Saksan Klausner Nordic Timber GmbH & Co.
       män päätöksen                                                           KG:lle myöntämää valtiontukea;
–      määrää vastaajan palauttamaan tutkimusosastolleen
       uudelleen käsiteltäväksi hakemuksen, joka koskee yhtei-           –     velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeuden-
       sön tavaramerkkiä N:o 1744168 (SECURECLIENT)                            käyntikulut.
 ---pagebreak--- 29.6.2002                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 156/29
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                        Hugo Boss AG:n 27.3.2002 sisämarkkinoiden harmoni-
                                                                           sointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama
                                                                                kanne
                                                                                (Asia T-94/02)
Kantaja johtaa vastuunalaisena yhtiökumppanina 1997 perus-
tetun yhtiön Klausner Nordic Timber GmbH & Co. KG
yrityksiä. Kyseinen yhtiö perusti vuonna 1998 sahan Wisma-                                           (2002/C 156/57)
riin. Komissio on katsonut kanteen kohteena olevassa päätök-
sessään, että Saksan liittotasavallan kantajalle sahan rakentami-                             (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
seen ja laajentamiseen myöntämä valtiontuki ei sovellu yhteis-
markkinoille.
                                                                           Hugo Boss AG on nostanut 27.3.2002 Euroopan yhteisöjen
                                                                           ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisä-
                                                                           markkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit)
Kantaja väittää, että takaus, joka on yli 15,21 miljoonaa euroa,           vastaan. Kantajan edustajana on Emmanuel Baud, Pariisi.
sisältää 0,5 prosentin tukiosuuden, jota on pidettävä niin
kutsuttuna vähämerkityksisenä tukena, mistä syystä komissio                Valituslautakunnassa asianosaisena oli myös Delta Protipos
ei voi tehdä peruuttamispäätöstä asiassa. Komissio on näin                 Biomichania Galaktos S.A. Kantaja vaatii, että ensimmäisen
ollen soveltanut virheellisellä tavalla EY 87 artiklaa, koska se           oikeusasteen tuomioistuin
ei ole ottanut huomioon asetusta (EY) N:o 69/2001 (1) tai
tiedonannon vähämerkityksisestä tuesta.                                    –     kumoaa neljännen valituslautakunnan 12.12.2001 teke-
                                                                                män päätöksen N:o R0053/2001-4
                                                                           –     määrää, että jäätelöä koskeva yhteisön tavaramerkkihake-
                                                                                mus N:o 331462 (BOSS) hylätään
Kantaja väittää lisäksi, että komissio on soveltanut virheellisellä
tavalla EY 87 ja EY 88 artiklaa sekä Saksan Investitionszulagen-           –     velvoittaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tava-
gesetziä. Vuoden 1997 Investitionszulagengesetzissä säädetään                    ramerkit ja mallit) korvaamaan kantajan oikeudenkäynti-
verotuksellisen investointilisän myöntämisestä sellaisten laittei-               kulut.
den ja rakennusten aikaansaamiseksi, jotka sijoitetaan uusin
osavaltioihin, ja komissio on antanut laille hyväksyntänsä
kokonaisuudessaan. Laissa asetetut edellytykset ovat täyttyneet,
mistä syystä kantajalle myönnetty investointilisä on ollut                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
säännösten mukainen. Komission päätös, jonka mukaan kanta-
jalle myönnettävä investointilisä saisi olla enintään 10 prosent-          Yhteisön     tavaramerkin       Delta Protipos Biomichania Ga-
tia, on näin ollen laiton.                                                 hakija:                         laktos S.A.
                                                                           Kyseessä oleva yhteisön         sanamerkki ”BOSS” tiettyjä luok-
                                                                           tavaramerkki:                   kiin 29, 30, 31, 32 ja 33 kuuluvia
                                                                                tavaroita varten
Kantaja huomauttaa lisäksi, että päätös on vastoin venire
contra factum proprium -kieltoa sekä yhteisön oikeuden                     Tavaramerkki- tai merk-         Hugo Boss AG
mukaista luottamuksensuojan periaatetta. Komissio on lisäksi               kioikeuden haltija, joka
laittomasti jättänyt huomioon ottamatta tosiasiallisen tuki-               puolustaa oikeuttaan te-
intensiteetin ja rikkonut asetusta (EY) N:o 659/1999 (2). Komis-           kemällä väitteen väite-
sio on myös pitänyt muodollisesti ja aineellisesti virheellisellä          menettelyssä:
tavalla Klausner Nordic Timber GmbH & Co. KG:tä suuryrityk-
senä ja rikkonut tässä yhteydessä EY 87, EY 88 ja EY                       Tavaramerkki tai merk-          sanamerkin ”BOSS” saksalainen
253 artiklaa.                                                              ki, jota puolustetaan te-       rekisteröinti tiettyjä luokkiin 3, 9,
                                                                           kemällä väite väiteme-          14, 18, 24 ja 25 kuuluvia tavaroi-
                                                                           nettelyssä:                     ta varten sekä kyseisen sanamer-
                                                                                kin vastaava kansainvälinen rekis-
                                                                                teröinti; sanamerkin ”BOSS” kan-
(1) Komission asetus (EY) N:o 69/2001, annettu 12 päivänä tammi-                                           sainvälinen rekisteröinti tiettyjä
    kuuta 2001, EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan
    soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen (EYVL L 10, s. 30).
                                                                                luokkiin 29, 30, 31, 32 ja 33
(2) Neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999, annettu 22 päivänä maalis-                                         kuuluvia tavaroita varten, sekä sa-
    kuuta 1999, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artik-                                           namerkin ”BOSS HUGO BOSS”
    lan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (EYVL                                       kansainvälinen rekisteröinti vii-
    L 83, s. 1).                                                                                meksi mainittuja tavaroita varten
                                                                           Väiteosaston päätös:            väite on hylätty
                                                                           Valituslautakunnan pää-         Hugo Boss AG:n valitus on hylätty
                                                                           tös:


title: Georges Keiserin 17.9.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-255/97)

text:
C 357/32                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       22.11.97
Luxemburgissa on asianajotoimisto Entringer, 34 A rue               — Treuhandanstaltin huhtikuussa 1993 antama määräys
Philippe II.                                                               banaanien kypsyttämisen keskeyttämisestä on merkit
                                                                           tävä vaikeus .
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois             (') Asia C-68/95 , T. Port, tuomio 26.11.1996, Kok . 1996 , s . I
tuin                                                                      6065 .
                                                                    ( 2 ) EYVL L 47, 25.2.1993 , s . 1 .
— kumoaa EY:n perustamissopimuksen 174 artiklan
     1 kohdan mukaisesti komission 9.7.1997 tekemän
     päätöksen VI/625 1/97/DE,
— velvoittaa työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukai            Georges Keiserin 17.9.1997 Euroopan yhteisöjen komis
                                                                                siota vastaan nostama kanne
     sesti komission korvaamaan kantajalle aiheutuneet
     oikeudenkäyntikulut.                                                                     (Asia T-255/97)
                                                                                ( 97/C 357/61 )
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Riidanalaisella päätöksellä hylättiin kantajan asetuksen
                                                                    Georges Keiser, kotipaikka Asselscheueur ( Luxemburg), on
( ETY ) Nro 404/93 (') 30 artiklan mukainen hakemus, jolla
                                                                    nostanut 17.9.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
se vaati lisälupaa saada tuoda banaaneja tullikiintiösääntö
                                                                    oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
jen mukaisesti . Kantaja on perustettu 1.1.1994, ja se on
                                                                    jen komissiota vastaan . Kantajan edustajana on asianajaja
sellaisen vuodesta 1954 toimineen DDR:n valtionyrityksen
                                                                    Lucas Vogel, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa 44
oikeudellinen seuraaja, jonka vuotuinen banaanien kypsyt           rue du Grunewald .
tämiskapsiteetti on ollut enimmillään 14 500 tonnia . Vuo
den 1993 huhtikuussa Treuhandanstalt määräsi banaanien
kypsyttämisen lopetettavaksi . Uusien liittovaltioiden              Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
rakenteellisten ongelmien takia kantaja ei voinut saada             tuin
päätöksen tarpeellisia uudenaikaistamistoimia ennen
banaanialan markkinajärjestelyn voimaantuloa . Vaikka
                                                                    — kumoaa 4.6.1997 tehdyn päätöksen, joka on annettu
kantaja olisi saanut toimet päätökseen, se olisi asetuksen                 kantajalle tiedoksi 16.6.1997 ja jolla on hylätty kanta
( ETY ) N:o 404/93 19 artiklan 2 kohdan mukaan huomi
                                                                           jan valitus 20.12.1996 tehdystä päätöksestä, jolla
oon otettavien viitevuosien perustella saanut epätavallisen                komissio hylkäsi kantajan pyynnön hänen siirtämises
alhaisen kiintiön . Lisäksi kantaja oli luottanut yhtäältä sii            tään takaisin tavanomaisiin tehtäviinsä Luxemburgin
hen, että uusien liittovaltioiden erityisen tilanteen takia                turvallisuustoimistossa ,
sille annetaan banaanikiintiö, joka on laskettu sen oikeu
dellisen edeltäjän kapasiteetin perusteella , ja toisaalta sii
hen, että tuontilupien antamisen perustana ei pidetä vuosia         — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
1993—1995 , jolloin sen kapasiteetti oli erityisen heikko .
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja vetoaa kanteessaan seuraaviin kanneperusteisiin:
                                                                    Luxemburgin turvallisuustoimiston palveluksessa oleva
                                                                    kantaja väittää ensinnäkin, että häntä on kuultu
— Komissio on käyttänyt harkintavaltaansa väärin, koska             3.12.1991 Luxemburgissa turvallisuustoimiston hallinnon
     se on erehtynyt arvioidessaan, täyttyvätkö yhteisöjen          lainvastaisuuksista suoritettujen tutkimusten yhteydessä ja
     tuomioistuimen vastaavassa asiassa ( 2 ) kohtuuttomia          että tämän kuulemistilaisuuden aikana hän on joutunut
     tilanteita varten kehittämät edellytykset tässä tapauk        paljastamaan erilaisia tuntemiaan lainvastaisia menettely
     sessa .                                                        tapoja . Vähän ennen tätä kuulemistilaisuutta kantaja oli
                                                                    osallistunut avoimen kilpailun valintakokeisiin. Tämän kil
                                                                    pailun jälkeen häntä vastaan aloitettiin kurinpitomenettely.
— Yhteisön oikeuden yhdenvertaisuusperiaatetta on lou              Häntä moitittiin epärehellisyydestä valintakokeiden
     kattu, koska vaikka kantajalle oli viitevuosina mahdo         aikana . Tämän kurinpitomenettelyn jälkeen kantajalle
     tonta saada mainittavaa liikevaihtoa, sitä kuitenkin           annettiin 11.1.1995 varoitus . Hänelle ilmoitettiin kuiten
     kohdeltiin kuten kaikkia muita länsieurooppalaisia             kin jo 31.7.1992 hänen siirtämisestään virallisten julkaisu
     hedelmäkauppayrityksiä .                                       jen toimistoon .
                                                                    Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi seuraaviin perustei
— Kantajan omistusoikeutta ja oikeutta vapaseen elinkei            siin :
     non harjoittamiseen on loukattu, koska banaanien
     kypsyttäminen on kantajalle täyden valikoiman yrityk
     senä erittäin tärkeää, ja kantajan olemassaolo vaaran         — Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien
     nettiin, koska sille ei myönnetty lisälupia .                         henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohtaa ja 2 artiklan
 ---pagebreak---  22.11.97               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 357/33
     1 kohtaa ja " Hallinnollisissa tiedotuksissa " 7.4.1986         — velvoittaa komission maksamaan kantajalle 1 057 567
     ( nro 498 ) julkaistua komission päätöstä on rikottu                 Belgian frangia vahingonkorvausta 26.10.1984 alkaen
     siltä osin kuin riidanalaisen päätöksen on allekirjoitta            laskettuine 5 prosentin korkoineen,
     nut Luxemburgissa toimiva osastopäällikkö eikä hen
     kilöstön ja hallinnon pääjohtaja.
                                                                     — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                         lut.
— Henkilöstösääntöjen 25 artiklan 2 kohtaa on rikottu ja
                                                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     muun muassa henkilöstösääntöjen 86 artiklan 3 koh
     dassa ilmaistua non bis in idem — periaatetta on lou
     kattu sekä kyseessä on ilmeinen arviointivirhe, kun             Kantaja toimi komission palveluksessa Isprassa . Kun hän
     vastaaja vetoaa yksinomaan antamaansa varoitukseen              oli ollut vuoden 1982 maaliskuussa hiihto-onnettomuu
     sen perusteeksi, että se kieltäytyy peruuttamasta kanta        dessa, hän pääsi 1.3.1986 ennenaikaiselle eläkkeelle pysy
     jan tilapäistä siirtoa virallisten julkaisujen toimistoon       vän osittaisen työkyvyttömyyden takia . Vuoden 1986 tou
     ja siirtämästä häntä takaisin tavanomaisiin tehtäviinsä         kokuussa hän pyysi työkyvyttömyytensä haitta-asteen
     turvallisuustoimistoon .                                        korottamista 28 prosentista 50/55 prosenttiin. Kymmenen
                                                                     vuoden kuluttua eli huhtikuussa 1996 kantaja sai korvaus
                                                                     summan, jonka perustana oli hänen osittaisen työkyvyttö
     Kantaja täsmentää tältä osin, että tämän hylkäämispe           myytensä haittaasten korottaminen 14 prosentilla 42 pro
     rusteen seurauksena hänelle on määrätty toinen seu             senttiin ja joka pantiin hänen tililleen 25.4.1996 .
     raamus kurinpitopäätöksessä lopullisesti ratkaistuista
     seikoista . Lisäksi riidanalaisessa päätöksessä annetaan        Kanteellaan kantaja vaatii korvausta vahingosta, jota
     kantajan mielestä ymmärtää, että virkamiehen tehtävät           hänelle on aiheutunut hänen hakemuksensa pitkästä käsit
     turvallisuustoimistossa ovat siinä määrin arkaluontoi          telystä 14.5.1986 alkaen siihen asti, kunnes hän sai
     sia, että ne edellyttävät korkempaa moraalia kuin teh          25.4.1996 maksun .
     tävät muissa komission yksiköissä . Kantajan mukaan
     tämä tarkastelutapa perustuu ilmeiseen arviointivirhee
     seen. Tältä osin täsmennetään, että toinen samaan
                                                                     Kantaja vaatii viivyttelystä aiheutuneen vahingon korvaa
                                                                     mista ja korvausta tuottamuksellisesti aiheutetusta vahin
     kurinpitomenettelyyn joutunut virkamies on saanu
                                                                     gosta .
     pitää virkansa, vaikka hän hoitaa erittäin arkaluontoi
     sia tehtäviä Euratomin turvavalvontaosastolla ja
     vaikka hänelle on annettu sama varoitus .                       Kantajan mukaan virkamies, joka saa korvausta vasta
                                                                     monta vuotta onnettomuuden jälkeen, on huomattavasti
                                                                     huonommassa asemassa kuin alun perin vastaavassa ase
                                                                     massa ollut virkamies, joka on saanut korvauksen heti
                                                                     onnettomuuden tapahduttua . Tämä kohtelu, joka ei ole
                                                                     yhdenvertaista, on vastoin syrjintäkieltoa koskevaa oikeus
                                                                     periaatetta . Tämä periaate, jonka toisena ilmauksena on
                                                                     yhdenvertaisen kohtelun periaate, on siis ylemmäntasoinen
Hans C. Heroldin 19.9.1997 Euroopan yhteisöjen komis                kuin henkilöstösäännöt ja tässä asiassa niiden 73 artiklan
                  siota vastaan nostama kanne                       2 kohta .
                         (Asia T-257/97)
                                                                    Jos komissio vetoaa tähän määräykseen kiistääkseen kan
                          ( 97/C 357/62 )
                                                                    tajanvaatimuksen, kantaja toteaa, että olisi ollut komission
                                                                    asia muuttaa tai täydentää henkilöstösääntöjä . Se ei kui
                                                                    tenkaan ole tähän mennessä tosiasiallisesti näin tehnyt.
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Hans C. Herold, Levanto ( Italia ), on nostanut 19.9.1997
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuimessa kanteen komissiota vastaan. Kantajan edustajina            Endania SpA:n ym. 22.9.1997 Euroopan unionin neu
ovat asianajajat Dr. Bernd Potthast, Dr. Hans-Josef Riiber                          vostoa vastaan nostama kanne
ja Albert Potthast, Köln, ja prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                                (Asia T-258/97)
on asianajotoimisto Ernest Arendt, 8—10 rue Mathias
Hardt.                                                                                ( 97/C 357/63 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuin
                                                                    Eridania SpA, kotipaikka Genova ( Italia ), ja ISI ( Industria
                                                                    Saccarifera Italiana Agroindustriale SpA ), kotipaikka
                                                                    Padova (Italia ), jotka kuuluvat Eridania-konserniin, Sadam
— kumoaa komission 20.11.1996 tekemän päätöksen,                    Zuccherifici Divisione della S.E.C.I. ( Società Esercizi Com


title: Asia T-579/17: Kanne 28.8.2017 – Wall Street Systems UK v. EKP

text:
               16.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/47

         Kanne 28.8.2017 – Wall Street Systems UK v. EKP
   (Asia T-579/17)
   (2017/C 347/62)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Wall Street Systems UK Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja A. Csaki)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 17.8.2017 päivätyn valituksesta tehdyn päätöksen muodossa olevan Euroopan keskuspankin (EKP) päätöksen hankintasopimuksen tekemisestä toisen tarjoajan kanssa sekä kaikki tähän liittyvät tulevat päätökset

               —

               velvoittamaan vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin.
   Kantaja riitauttaa 17.8.2017 päivätyn valituksesta tehdyn päätöksen muodossa olevan vastaajan päätöksen hankintasopimuksen tekemisestä toisen tarjoajan kanssa ja vaatii kyseisen päätöksen ja siihen liittyvien tulevien päätösten (erityisesti päätökset hankintasopimusten tekemisestä) kumoamista. Edellä mainittu päätös tehtiin kantajan mukaan Euroopan keskuspankin päätöksen (EU) 2016/245 (1) ja sovellettavan unionin oikeuden ja erityisesti avoimuusperiaatteen, syrjintäkiellon periaatteen ja kustannustehokkuuden periaatteen vastaisesti.

      (1)  Hankintoja koskevista säännöistä 9.2.2016 annettu Euroopan keskuspankin päätös (EU) 2016/245 (EUVL 2016, L 45, s. 15).


title: Asia T-423/05 R: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 29.1.2007 — Olympiaki Aeroporia Ypiresies v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Valtiontuet — Kiireellisyys)

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/37

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 29.1.2007 — Olympiaki Aeroporia Ypiresies v. komissio
   (Asia T-423/05 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Valtiontuet - Kiireellisyys)
   (2007/C 82/83)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat P. Anestis, S. Mavroghenis, S. Jordan ja D. Geradin sekä solicitor T. Soames)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: D. Triantafyllou ja T. Scharf)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Vaatimus siitä, että valtiontuista 14.9.2005 tehdyn komission päätöksen K 11/2004 (ex NN 4/2003) — Olympiaki Aeroporia — Rakenneuudistus ja yksityistäminen — 2 artiklan 1 kohdan ja 1 artiklan 2–4 kohdan täytäntöönpanoa lykätään
   Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-140/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.6.2015 – Bora Creations v. SMHV (gel nails at home) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin gel nails at home rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               20.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.6.2015 – Bora Creations v. SMHV (gel nails at home)
   (Asia T-140/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin gel nails at home rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))
   (2015/C 236/52)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Bora Creations, SL (Ceuta, Espanja) (edustajat: asianajajat R. Lange, G. Hild ja E. Schalast)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Poch)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 5.12.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 450/2013-1), joka koskee sanamerkin gel nails at home rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Bora Creations, SL velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 135, 5.5.2014.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto) 24 päivänä helmikuuta 2005, asiassa C-300/02: Helleenien tasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (EMOTR — Peltokasvit — Asetus (ETY) N:o 729/70 — Asetuksen 5 artiklan 2 kohdan c alakohta — Vuosittaisten menoilmoitusten ja hyväksyttävien menojen väliset erot — 24 kuukauden määräaika — Pidätys maanviljelijöille maksettavan tuen määrästä)

text:
               30.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/3

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   24 päivänä helmikuuta 2005,
   asiassa C-300/02: Helleenien tasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (EMOTR - Peltokasvit - Asetus (ETY) N:o 729/70 - Asetuksen 5 artiklan 2 kohdan c alakohta - Vuosittaisten menoilmoitusten ja hyväksyttävien menojen väliset erot - 24 kuukauden määräaika - Pidätys maanviljelijöille maksettavan tuen määrästä)
   (2005/C 106/04)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asiassa C-300/02, jossa on kyse EY 230 artiklaan perustuvasta kumoamiskanteesta, joka on nostettu 21.8.2002, Helleenien tasavalta (asiamiehinään I. Chalkias ja G. Kanellopoulos) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään M. Condou-Durande, avustajanaan dikigoros N. Korogiannakis), yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit K. Lenaerts, N. Colneric (esittelevä tuomari), E. Juhász ja M. Ilešič, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: johtava hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 24.2.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 26 päivänä kesäkuuta 2002 tehty komission päätös 2002/524/EY kumotaan siltä osin kuin siinä jätetään yhteisörahoituksen ulkopuolelle Helleenien tasavallan peltokasvialalla ennen 20.8.1999 suorittamat sellaiset menot, joihin on tehty korjaus ilmoitettujen menojen ja ilmoitettujen tukikelpoisten pinta-alojen välisten erojen johdosta.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 247, 12.10.2002.


title: Asia T-362/10: Kanne 27.8.2010 — Vtesse Networks v. komissio

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/57

      Kanne 27.8.2010 — Vtesse Networks v. komissio
      (Asia T-362/10)
      ()
      (2010/C 288/106)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Vtesse Networks (Hertford, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: barrister H. Mercer QC)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

                  —

                  Kanne on otettava tutkittavaksi

                  —

                  Komission valtiontukiasiassa N 461/2009 tekemän päätöksen K(2010) 3204 (EUVL 2010 C 162, s. 1) 72 perustelukappale on kumottava ja

                  —

                  Vastaaja on velvoitettava korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteessaan kantaja vaatii SEUT 263 artiklan nojalla komission valtiontukiasiassa N 461/2009 tekemän päätöksen K(2010) 3204 (EUVL 2010 C 162, s. 1) kumoamista, jolla päätettiin, että tukitoimi ”Cornwall & Isles of Scilly Next Generation Broadband”, jolla myönnetään tukea Euroopan aluekehitysrahastosta Cornwall & Isles of Scillyn alueen seuraavan sukupolven laajakaistaverkkojen käyttöönotolle, on SEU 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukainen.
      Kanteensa tueksi kantaja esittää seuraavat kanneperusteet:

                  Ensinnäkin kantaja väittää, että komissio teki ilmeisiä arviointivirheitä arvioidessaan tosiseikkoja erityisesti, kun komissio totesi, että

                              a)

                              hankintamenettely oli avoin, syrjimätön ja kilpailullinen, vaikka sen olisi pitänyt todeta, että kilpailu oli suljettu pois hankintamenettelyn osalta

                              b)

                              olemassa oleva infrastruktuuri oli pyynnöstä kaikkien tarjouksen tekijöiden käytettävissä, vaikka perinteinen operaattori on myöntänyt julkisesti, ettei se käyttänyt infrastruktuuria, joka oli liitetty tuotteisiin ja joka oli pyynnöstä kaikkien tarjouksen tekijöiden käytettävissä

                              c)

                              kilpailuun kohdistuva kokonaisvaikutus oli positiivinen, vaikka perinteisen operaattorin toimet sulkivat pois kilpailun.

                  Lisäksi kantaja väittää, ettei komissio sovella ja/tai se rikkoo SEUT 102 artiklaa, joten komission päätöksessä K(2010) 3204 esitetty toimenpiteen kilpailuvaikutusten arviointi on mitätön ja tämän vuoksi kyseinen päätös on lainvastainen ja SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan vastainen, ja että SEUT 102 artiklaa rikotaan seuraavilla tavoilla:

                              a)

                              lainvastainen sitominen suhteessa olemassa olevaan mustan kuidun ja aktiivisen elektroniikan infrastruktuuriin

                              b)

                              kilpailevien tarjouksen tekijöiden ei anneta käyttää kuituja ja/tai kanavia

                              c)

                              hintaruuvi, joka toteutetaan sitomalla yhteen kuidut ja aktiivinen elektroniikka sellaisten tuotteiden luomiseksi, joiden osalta kantaja tai muut kilpailijat eivät voi kilpailla hankintamenettelyssä.

                  Lopuksi kantaja väittää, että komissio loukkaa sen puolustautumisoikeuksia erityisesti, kun se ei aloita täysimääräistä tutkintaa SEUT 108 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti, seuraavilla perusteilla:

                              a)

                              ensimmäisen ja toisen kanneperusteen valossa oli lainvastaista lopettaa SEUT 108 artiklan 3 kohdan mukainen tutkinta ja/tai olla aloittamatta SEUT 108 artiklan 2 kohdan mukaista täysimääräistä tutkintaa

                              b)

                              tutkinnan lopettaminen ennen muodollista tutkintaa esti kantajaa käyttämästä puolustautumisoikeuksiaan,

                              c)

                              puolustautumisoikeuksia on loukattu, kun kantajalle ei annettu mahdollisuutta kiistää Yhdistyneen kuningaskunnan esittämiä väitteitä ja/tai todisteita.


title: Asia T-394/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.11.2014 – Alfastar Benelux v. neuvosto (Julkiset palveluhankinnat – Tarjouspyyntömenettely – Neuvoston pääsihteeristön henkilökohtaisten tietokoneiden, tulostinten ja kaiuttimien tekninen ylläpito sekä paikan päällä suoritettavat tuki- ja interventiopalvelut – Tarjoajan tarjouksen hylkääminen ja tarjouskilpailun ratkaiseminen toisen tarjoajan hyväksi – Päätös, joka on tehty unionin yleisen tuomioistuimen kumottua aikaisemman päätöksen – Vahingonkorvausvaatimus)

text:
               19.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/33

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.11.2014 – Alfastar Benelux v. neuvosto
      (Asia T-394/12) (1)

      (Julkiset palveluhankinnat - Tarjouspyyntömenettely - Neuvoston pääsihteeristön henkilökohtaisten tietokoneiden, tulostinten ja kaiuttimien tekninen ylläpito sekä paikan päällä suoritettavat tuki- ja interventiopalvelut - Tarjoajan tarjouksen hylkääminen ja tarjouskilpailun ratkaiseminen toisen tarjoajan hyväksi - Päätös, joka on tehty unionin yleisen tuomioistuimen kumottua aikaisemman päätöksen - Vahingonkorvausvaatimus)
      (2015/C 016/53)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Alfastar Benelux SA (Ixelles, Belgia) (edustajat: asianajajat N. Keramidas ja N. Korogiannakis)

         Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Vitsentzatos, E. Chatziioakeimidou ja M. Robert)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Yhtäältä 13.6.2012 tehdyn sen neuvoston päätöksen kumoamista koskeva vaatimus, jolla hylättiin kantajan tarjous, jonka se esitti neuvoston pääsihteeristön henkilökohtaisten tietokoneiden, tulostinten ja kaiuttimien teknistä ylläpitoa sekä paikan päällä suoritettavia tuki- ja interventiopalveluja koskevan rajoitetun tarjouspyynnön UCA 218/07 yhteydessä ja päätettiin ratkaista tarjouskilpailu toisen tarjoajan hyväksi, ja toisaalta siitä, että sopimus on tehty toisen tarjoajan kanssa, väitetyksi aiheutuneen vahingon korvaamista koskeva vaatimus.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Alfastar Benelux SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 331, 27.10.2012.


title: Asia T-38/09: Kanne 30.1.2009 — El Corte Inglés v. komissio

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/52

         Kanne 30.1.2009 — El Corte Inglés v. komissio
   (Asia T-38/09)
   (2009/C 69/113)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: El Corte Inglés (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat P. Muñiz ja M. Baz)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Riidanalainen päätös on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Nyt esillä oleva kanne kohdistuu 3.11.2008 tehtyyn komission päätökseen K(2008) 6317 lopull., jossa todetaan, että tuontimaksut on kannettava jälkikäteen ja että kyseessä ei ole näiden maksujen peruuttamiseen oikeuttava erityistapaus (asia REM 03/07).
   Kantaja toi tekstiilitavaroita Jamaikalta ja tämä tuonti sai AKT-EY-kumppanuussopimuksen mukaisen tullietuuskohtelun sillä edellytyksellä, että mainittuihin tavaroihin oli liitetty toimivaltaisten jamaikalaisten toimittama EUR.1-tavaratodistus. Tämä todistus liitettiin todisteeksi tavaroiden jamaikalaisesta alkuperästä. Euroopan petostentorjuntaviraston Jamaikalla suorittamassa tutkimuksessa tultiin kuitenkin siihen tulokseen, että tavarat eivät olleet peräisin Jamaikalta, joten ne eivät siis voineet saada etuuskohtelua.
   Vastauksena yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 239 artiklan mukaiseen tullivelan peruuttamista koskevaan kantajan hakemukseen riidanalaisessa päätöksessä todetaan, että kyseessä ei ole tämän asetuksen 220 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettu Jamaikan tulliviranomaisten erehdys eikä kantaja tämän vuoksi ole ollut erityisessä tilanteessa sen vuoksi, että viejät ovat antaneet vääriä tietoja.
   Kantaja katsoo, että riidanalainen päätös on kumottava seuraavista syistä:

               —

               Riidanalaisen päätöksen tekemiseen johtaneessa hallinnollisessa menettelyssä rikottiin olennaisia menettelymääräyksiä. Riidanalainen päätös loukkaa hyvän hallinnon periaatetta ja kantajan puolustautumisoikeuksia on vakavasti loukattu, koska riidanalaiseen päätökseen johtaneesta menettelystä ei ole mitään hallinnollisia asiakirjoja.

               —

               Riidanalainen päätös sisältää arviointivirheen, koska siinä todetaan, että kantaja ei ollut erityisessä tilanteessa. Nyt esillä olevassa asiassa kyseessä oli erityinen tilanne, koska

                           —

                           Jamaikan viranomaiset tiesivät tai niiden olisi pitänyt tietää, että tavarat eivät voineet saada etuuskohtelua, vaikka viejät olisivatkin antaneet vääriä tietoja

                           —

                           Jamaikan viranomaiset ovat vakavasti laiminlyöneet velvollisuutensa.

               —

               Vastaaja on laiminlyönyt velvollisuutensa valvoa AKT-EY-kumppanuussopimuksen oikeaa soveltamista.


title: Asia T-603/13: Kanne 14.11.2013 — Léon Van Parys v. komissio

text:
               25.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/31

         Kanne 14.11.2013 — Léon Van Parys v. komissio
   (Asia T-603/13)
   2014/C 24/57
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Firma Léon Van Parys NV (Antwerpen, Belgia) (edustajat: asianajajat P. Vlaemminck, B. Van Vooren ja R. Verbeke)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan komission kirjelmän, jolla se vaati Belgian tulli- ja kulutusveroasioista vastaavalta viranomaiselta lisätietoja asetuksen (ETY) N:o 2454/93 907 artiklan nojalla, samoin kuin Euroopan komission 16.9.2013 päivätyn kirjelmän, jolla se ilmoitti kyseisestä vaatimuksesta ja asetuksen (ETY) N:o 2454/93 907 artiklan mukaisen määräajan kulumisen keskeyttämisestä Firma Léon Van Parysille

               —

               toteamaan, että asetuksen (ETY) N:o 2454/93 909 artikla on vaikuttanut täysimääräisesti kantajan hyväksi sen jälkeen, kun unionin yleinen tuomioistuin 19.3.2013 antoi tuomion asiassa T-324/10 (asia REM/REC 07/07)

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Kantaja väittää ensimmäisellä kanneperusteellaan, että komissio sovelsi virheellisesti asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (1) 907 ja 909 artiklaa sekä SEUT 266 artiklan 1 kohtaa. Kantaja väittää, että komissiolla ei ole enää edellä mainittuihin säännöksiin perustuvan määräajan päättymisen jälkeen oikeutta tehdä päätöstä peruuttamishakemuksesta. Tästä syystä komissiolla ei ole kantajan mukaan enää toimivaltaa ryhtyä unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-324/10, Firma Léon Van Parys vastaan komissio, 19.3.2013 antamalla tuomiolla osittain kumotun päätöksensä pelkkää oikaisemista laajempiin toimiin.

               2)

               Toinen kanneperuste koskee asetuksen (ETY) N:o 2454/93 907 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan, erityisesti sen 41 artiklan, joka koskee oikeutta hyvään hallintoon, virheellistä soveltamista. Kantaja esittää, että komissio käytti lainvastaisesti mahdollisuutta vaatia tietoja ja näin keskeyttää mainitun yhdeksän kuukauden määräajan kuluminen asetuksen (ETY) N:o 2454/93 909 artiklan myöhemmän soveltamisen välttämiseksi tai ainakin sen lykkäämiseksi. Kantajan mukaan tässä yhteydessä loukattiin myös hyvän hallinnon periaatetta, koska komissio otti itselleen oikeuden tutkia vuoden 1999 tuonteja koskeva, vuoden 2007 lopussa esitetty kysymys, johon sovelletaan lähtökohtaisesti yhdeksän kuukauden määräaikaa, kattavasti vuonna 2013 peruuttamishakemuksen tutkimisen yhteydessä.

      (1)  Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen (ETY) N:o 2454/93 muuttamisesta 2.6.1993 annettu komission asetus (ETY) N:o 2454/93 (EYVL L 253, s. 1).


title: Asia T-131/10: Kanne 22.3.2010 — Saupiquet v. komissio

text:
               5.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 148/34

         Kanne 22.3.2010 — Saupiquet v. komissio
   (Asia T-131/10)
   2010/C 148/60
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Saupiquet (Courbevoie, Ranska) (edustaja: asianajaja R. Ledru)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Euroopan komission 16.12.2009 tekemä päätös nro REM 07/08 on kumottava kokonaisuudessaan

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii tässä kanteessa 16.12.2009 tehdyn komission päätöksen K(2009) 10005 (lopullinen) kumoamista, jossa Ranskan viranomaisille osoitetaan, että Thaimaasta peräisin olevista tonnikalasäilykkeistä maksettujen tuontitullien palauttaminen kantajalle ei ollut perusteltua (asia REM 07/08).
   Kantaja väittää kanteensa tueksi, että komissio laiminlöi velvollisuuksiaan taata yhdenvertainen ja syrjimätön pääsy kiintiöön nro 09.2005 ajanjaksolle 2007/2008 sellaisille maahantuojille, jotka ovat sijoittautuneet Ranskaan tai muihin jäsenvaltioihin, joissa tullivirastot ovat lain mukaisesti suljettuina sunnuntaisin ja jotka toimittivat tulli-ilmoituksensa maanantaina 2.7.2007,

               —

               koska komissio ei toteuttanut tämän asian olosuhteissa, kun tämä kiintiö avattiin sunnuntaina 1.7.2007, lainsäädännöllisiä toimenpiteitä, joilla olisi voitu mahdollistaa kyseisten maahantuojien yhdenvertainen ja syrjimätön kohtelu, ja

               —

               koska komissio ei siirtänyt kyseisen kiintiön avaamispäivää maanantaiksi 2.7.2007 vaikka kyseessä oleva kiintiö oli hyvin kriittinen.


title: Asia T-333/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.9.2012 — Puola v. komissio (Maaseuturahasto — Tuen mukauttaminen — Toteutuneiden säästöjen jakaminen jäsenvaltioiden kesken — Eron tekeminen vanhojen jäsenvaltioiden ja unioniin vuonna 2004 liittyneiden jäsenvaltioiden välillä — Asetuksen (EY) N:o 73/2009 9 artiklan 2 kohta — Yhteisvastuu — Yhdenvertainen kohtelu — Perusteluvelvollisuus)

text:
               10.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 343/13

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.9.2012 — Puola v. komissio
   (Asia T-333/09) (1)

   (Maaseuturahasto - Tuen mukauttaminen - Toteutuneiden säästöjen jakaminen jäsenvaltioiden kesken - Eron tekeminen vanhojen jäsenvaltioiden ja unioniin vuonna 2004 liittyneiden jäsenvaltioiden välillä - Asetuksen (EY) N:o 73/2009 9 artiklan 2 kohta - Yhteisvastuu - Yhdenvertainen kohtelu - Perusteluvelvollisuus)
   2012/C 343/18
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Puolan tasavalta (asiamiehet: aluksi M. Dowgielewicz, sitten M. Szpunar, B. Majczyna ja D. Krawczyk)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Clotuche-Duvieusart ja M. Owsiany-Hornung)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 7 ja 10 artiklassa säädetystä tuen mukauttamisesta johtuvien määrien jakamisesta jäsenvaltioille vuosina 2009–2012 10.6.2009 tehdyn komission päätöksen 2009/444/EY (EUVL L 148, s. 29) osittaisesta kumoamisesta siltä osin kuin sen liitteessä I jaetaan jäsenvaltioille yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (EY) N:o 1290/2005, (EY) N:o 247/2006, (EY) N:o 378/2007 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1782/2003 kumoamisesta 19.1.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 (EUVL L 30, s. 16) 9 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti tuen mukauttamisesta saadut määrät vuodelle 2012

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Puolan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 267, 7.11.2009.