title: Philippe Guebelsin 17 päivänä helmikuuta 1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-40/95)

text:
8.4.95              I FI I                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 87/ 17
Antonio B. De Menezesin 15 päivänä helmikuuta 1995                 — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                  lut .
                        (Asia T-29/95 )
                           95/C 87/36                              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      Kanne on nostettu kantajaa koskevaa kurinpitomenette
                                                                   lyssä tehtyä viraltapanopäätöstä vastaan, joka perustui
Antonio B. De Menezes, kotipaikka Bryssel, edustajanaan            siihen, että kantaja oli ollut yhteydessä kahteen hakijaan
asianajaja Georges Vandersanden, Bryssel, on nostanut 15           avoimen kilpailun EUR/B/21 kirjallisten kokeiden korjaa
päivänä helmikuuta 1995 Euroopan yhteisöjen ensimmäi              jana ja että hän tiesi vakiokorjauksista .
sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
yhteisöjen komissiota vastaan.                                     Kanteensa perusteena kantaja vetoaa ensinnäkin siihen, että
                                                                   Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklaa on rikottu .
Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen           Hän arvioi, että alustavaa hallinnollista tutkintaa ei ollut
tuomioistuin                                                       suoritettu vaadittavan objektiivisuuden, kunniallisuuden ja
                                                                   puolueettomuuden takaavalla tavalla; hän esittää lisäksi,
— toteaa, että kanne voidaan ottaa tutkittavaksi ja että se        että kurinpitoneuvoston lausuntoja ei ollut annettu eikä
    on perusteltu,                                                 viraltapanopäätöstä tehty edellä mainitussa artiklassa tar
                                                                   koitetun kohtuullisen ajan kuluessa ja että henkilöstösään
— julistaa mitättömiksi päätöksen olla hyväksymättä kan           nön liitteessä IX olevan 7 artiklan 1 ja 3 kohdassa asetettuja
    tajan hakemusta avoimeen johtajan virkaan KOM/                 määräaikoja ei ollut noudatettu.
    030/94 osastolla A, tiedotus- ja viestintäala ( Pääosasto
    X/A) ja päätöksen nimittää samaan virkaan toinen
                                                                   Kantaja esittää toiseksi, että oikeutta puolustautumiseen oli
    hakija ja
                                                                   rikottu, koska hänelle ei ollut annettu tiedoksi kaikkia
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut              kurinpitoneuvoston ja nimittävän viranomaisen (AIPN)
    kokonaisuudessaan .                                            käytettäviksi asetettuja asiakirjoja .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:               Kantaja esittää kolmanneksi, että hänelle määrätty kurin
                                                                   pitorangaistus on laiton, koska AIPN ei ollut näyttänyt
Kantaja, joka on ECHO:h ( Euroopan yhteisöjen humani              toteen tosiseikkoja, joista häntä moitittiin.
taarinen toimisto ) palveluksessa oleva A3-tason virkamies,
vastustaa osaston A (tiedotus- ja viestintäala ) johtajan          Kantaja esittää toisaalta, että virkamies, jonka AIPN oli
virkaan jättämänsä hakemuksen hylkäämistä .                        valtuuttanut suorittamaan kurinpitoneuvoston käsiteltä
                                                                   väksi saattamista edeltävän alustavan tutkinnan, ja AIPN
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat     itse ovat esittäneet hänelle uhkauksia ja että kurinpitome
kuin asiassa T-27/95 .                                             nettelyssä on syyllistytty toimivallan väärinkäyttöön.
                                                                   Kantaja vetoaa lopuksi ilmeiseen arviointivirheeseen, suh
                                                                   teellisuusperiaatteen noudattamatta jättämiseen ja
                                                                   henkilöstösäännön 25 artiklassa määrätyn perusteluvelvol
                                                                   lisuuden rikkomiseen .
Philippe Guebelsin 17 päivänä helmikuuta 1995 Euroopan
       yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                         Asia T-40/95 )
                           95/C 87/37 )
               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                   Andrew Macrae Moatin 17 päivänä helmikuuta 1995
Philippe Guebels, kotipaikka Arlon ( Belgia ), on nostanut          Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
17 päivänä helmikuuta 1995 kanteen Euroopan yhteisöjen                                     Asia T-41/95 )
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa Euroopan
yhteisöjen komissiota vastaan; kantajan edustajina ovat                                     ( 95/C 87/38 )
asianajajat Jean-Noel Louis, Thierry Demaseure ja Ariane
Tornel, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Myson S.ä.r.l., 1 , rue Glesener.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen           Andrew Macrae Moat, edustajanaan Jacques Verhaegen,
tuomioistuin :                                                     Avenue Rene Gobert, 20, 1180 Bryssel, on nostanut 17
                                                                   päivänä helmikuuta 1995 Euroopan yhteisöjen ensimmäi
— julistaa mitättömäksi komission 18 päivänä tammi                sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
    kuuta 1995 tekemän päätöksen,                                  yhteisöjen komissiota vastaan .


title: Asia C-446/02: Bundesfinanzhofin 29.10.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hauptzollamt Hamburg-Jonas vastaan Gouralnik & Partner GmbH

text:
C 55/6                    FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                         8.3.2003
1.     Onko neuvoston asetusta N:o 2913/92 ( 1) (tullikoodeksi)         Bundesfinanzhofin 29.10.2002 tekemällään päätöksellä
       ja komission asetusta N:o 2454/93 (2) (soveltamisasetus)         esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hauptzollamt
       ja erityisesti soveltamisasetuksen 379 artiklan 1 kohtaa            Hamburg-Jonas vastaan Gouralnik & Partner GmbH
       tulkittava niin, että lähtötullitoimipaikka ei saa kantaa
       passituksesta vastaavalta tullivelkaa, joka on syntynyt
       yhteisön ulkoiseen passitukseen liittyvän rikkomuksen tai                                 (Asia C-446/02)
       säännönvastaisuuden johdosta, jos passituksesta vastaava
       ei ole saanut soveltamisasetuksen 379 artiklassa tarkoitet-
       tua ilmoitusta 11 kuukauden kuluessa yhteisön passitusil-                                  (2003/C 55/12)
       moituksen kirjaamispäivästä?
2.     Onko kysymykseen 1 vastattaessa merkitystä sillä, että
       lähtötullitoimipaikka ei ole noudattanut tullikoodeksiko-
       mitean antamia hallinnollisia ohjeita tietojen välittämises-     Bundesfinanzhof on pyytänyt 29.10.2002 tekemällään pää-
       tä (Early Warning System, ennakkovaroitusjärjestelmä),           töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
       tai sillä, että lähtötullitoimipaikan viranomaisia voidaan       10.12.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
       arvostella siitä, että ne eivät ole ajoissa antaneet ilmoi-      ratkaisua asiassa Hauptzollamt Hamburg-Jonas vastaan Gou-
       tusta?
                                                                        ralnik & Partner GmbH seuraaviin kysymyksiin:
( 1) EYVL 1992, L 302, s. 1–50.                                         1)    Onko olemassa oikeus saada vähintään todellisuudessa
( 2) EYVL 1993, L 253, s. 1–766.                                              vietyihin tuotteisiin sovellettavaa vientitukea, kun tullivi-
                                                                              ranomaisten suorittaman tarkastuksen yhteydessä tode-
                                                                              taan, että ilmoitettu ja viety erä ei kokonaisuudessaan
                                                                              muodostunut ilmoitetuista tuotteista, vaan osa siitä sisälsi
                                                                              toista tuotetta, johon sovelletaan alhaisempaa vienti-
                                                                              tukea?
Vestre Landsretin 15.11.2002 tekemällään päätöksellä                    2)    Vaikuttaako päätöksen se, että olivatko virheellisesti
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Fonden Marselis-                       ilmoitetut tuotteet samankaltaisia kuin tosiasiassa ilmoite-
         borg Lystbådehavn vastaan Skatteministeriet                          tut tuotteet?
                           (Asia C-428/02)                              3)    Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: minkä
                                                                              perusteiden mukaan on päätettävä, kattaako tehty ilmoi-
                            (2003/C 55/11)                                    tus myös virheellisesti ilmoitetun tavaran?
Vestre Landsret on pyytänyt 15.11.2002 tekemällään päätök-
sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
26.11.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
ratkaisua asiassa Fonden Marselisborg Lystbådehavn vastaan
Skatteministeriet seuraaviin kysymyksiin:
1)     Onko kuudennen arvonlisäverodirektiivin (neuvoston di-           KWS SAAT AG:n 11.12.2002 tekemä valitus Euroopan
       rektiivi 77/388/ETY (1) 13 artiklan B kohdan b alakohtaa         yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
       tulkittava siten, että käsite kiinteän omaisuuden vuokraus       toisen jaoston asiassa T-173/00, KWS SAAT AG vastaan
       kattaa sellaisen venepaikan vuokrauksen, joka muodostuu          sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja
       satama-alueen maalla olevasta osasta sekä rajatusta ja                       mallit), 9.10.2002 antamasta tuomiosta
       yksilöitävissä olevasta alueesta vedessä?
2)     Onko kuudennen arvonlisäverodirektiivin 13 artiklan                                      (Asia C-447/02 P)
       B kohdan b alakohdan 2 alakohtaa tulkittava siten, että
       käsite kulkuneuvot kattaa veneet?
                                                                                (2003/C 55/13)
( 1) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistami-
     sesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen mää-
     räytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu kuudes
     neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1, oikaisu EYVL
     L 149, s. 26).                                                     KWS SAAT AG on valittanut 11.12.2002 Euroopan yhteisöjen
                                                                        tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
                                                                        teen tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-173/00, KWS


title: Asia C-488/13: Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 9.9.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Okrazhen sad — Targovishte — Bulgaria) — ”Parva Investitsionna Banka” AD, ”UniKredit Bulbank” AD ja ”Siyk Faundeyshan” LLS v. ”Ear Proparti Developmant — v nesastoyatelnost” AD ja Sindik na ”Ear Proparti Developmant — v nesastoyatelnost” AD (Ennakkoratkaisupyyntö — Asetus (EY) N:o 1896/2006 — Käsite ”riitauttamattomat rahamääräiset vaatimukset” — Maksukyvyttömyysmenettely — Riitautettua saatavaa koskeva tuomioistuimen ulkopuolinen täytäntöönpanoperuste — Konkurssivarallisuuteen kohdistuva täytäntöönpanohakemus tällaisen täytäntöönpanoperusteen nojalla — Tilanne, joka ei kuulu asetuksen N:o 1896/2006 soveltamisalaan — Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen)

text:
               1.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 431/5

         Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 9.9.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Okrazhen sad — Targovishte — Bulgaria) — ”Parva Investitsionna Banka” AD, ”UniKredit Bulbank” AD ja ”Siyk Faundeyshan” LLS v. ”Ear Proparti Developmant — v nesastoyatelnost” AD ja Sindik na ”Ear Proparti Developmant — v nesastoyatelnost” AD
   (Asia C-488/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (EY) N:o 1896/2006 - Käsite ”riitauttamattomat rahamääräiset vaatimukset” - Maksukyvyttömyysmenettely - Riitautettua saatavaa koskeva tuomioistuimen ulkopuolinen täytäntöönpanoperuste - Konkurssivarallisuuteen kohdistuva täytäntöönpanohakemus tällaisen täytäntöönpanoperusteen nojalla - Tilanne, joka ei kuulu asetuksen N:o 1896/2006 soveltamisalaan - Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen))
   (2014/C 431/09)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Okrazhen sad – Targovishte

      Asianosaiset

      Kantajat:”Parva Investitsionna Banka” AD, ”UniKredit Bulbank” AD ja ”Siyk Faundeyshan” LLS

      Vastaajat:”Ear Proparti Developmant – v nesastoyatelnost” AD ja Sindik na ”Ear Proparti Developmant – v nesastoyatelnost” AD

      Muut osapuolet: Natsionalna agentsia za prihodite, ”Aset Menidzhmant” EAD, ”Ol Siyz Balgaria” OOD, ”Si Dzhi Ef – aktsionerna obshtnost” AD, ”Silvar Biych” EAD, ”Rudersdal” EOOD, ”Kota Enerdzhi” EAD ja Chavdar Angelov Angelov

      Määräysosa

   Unionin tuomioistuin ei selvästi ole toimivaltainen vastaamaan Okrazhen sad – Targovishten (Bulgaria) esittämiin kysymyksiin.

      (1)  EUVL C 344, 23.11.2013.


title: Asia C-176/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) on esittänyt 2.4.2010 — Danilo Spina v. Ministero dell’Interno

text:
               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/34

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) on esittänyt 2.4.2010 — Danilo Spina v. Ministero dell’Interno
      (Asia C-176/10)
      (2010/C 161/50)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Danilo Spina

         Vastaaja: Ministero dell’Interno

         Ennakkoratkaisukysymys

      Kysymys koskee kansallisen lainsäädännön (joka on otettu käyttöön 4.7.2006 annetulla Bersanin asetuksella (decreto-legge) nro 223/2006, joka on saatettu laintasoiseksi 4.8.2006 annetulla lailla nro 248) EY 43 ja EY 49 artiklan mukaisuutta, eli sellaisen kansallisen järjestelmän yhteensopivuutta näiden määräysten kanssa, jossa

                  a)

                  vallitsee yleinen suuntaus suojata aikaisemmin sellaisessa kilpailumenettelyssä myönnettyjen toimilupien haltijoita, jossa osa toimijoista oli lainvastaisesti suljettu menettelyn ulkopuolelle

                  b)

                  on säännöksiä, joilla tosiasiallisesti taataan saavutettu kaupallinen asema (kuten uusiin toimiluvanhaltijoihin kohdistuva kielto sijoittaa toimipisteitään tiettyä etäisyyttä lähemmäksi jo olemassa olevia toimipisteitä)

                  c)

                  on määräykset toimiluvan peruuttamistapauksista niissä tapauksissa, joissa toimiluvan haltija harjoittaa suoraan tai välillisesti sellaista rajatylittävää pelitoimintaa, joka on rinnastettavissa toimiluvan nojalla harjoitettavaan toimintaan.


title: Asia T-365/04: Dominique Cantonin 10.9.2004 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               20.11.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 284/24

         Dominique Cantonin 10.9.2004 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-365/04)
   (2004/C 284/47)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Dominique Cantoni, kotipaikka Marseille (Ranska) on nostanut 10.9.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Jean-François Péricaud.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               velvoittaa Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan yhteisöjen komission maksamaan Cantonille yhteisvastuullisesti ensisijaisesti 916 000 euroa tai toissijaisesti 862 010 euroa, korotettuna joka tapauksessa laillisen koron määrällä esillä olevan vahingonkorvauskanteen nostamisesta lukien;

               —

               velvoittaa Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan yhteisöjen komission yhteisvastuullisesti korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-440/03, Arizmendi ym. vastaan neuvosto ja komissio. (1)

      (1)  EUVL C 59, 6.3.2004, s. 31.


title: Asia T-359/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.5.2015 – Federación Nacional de Cafeteros de Colombia v. SMHV – Accelerate (COLOMBIANO COFFEE HOUSE) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki COLOMBIANO COFFEE HOUSE — Aikaisempi suojattu maantieteellinen merkintä Café de Colombia — Asetuksen (EY) N:o 510/2006 13 ja 14 artikla — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta)

text:
               9.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 371/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.5.2015 – Federación Nacional de Cafeteros de Colombia v. SMHV – Accelerate (COLOMBIANO COFFEE HOUSE)
   (Asia T-359/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki COLOMBIANO COFFEE HOUSE - Aikaisempi suojattu maantieteellinen merkintä Café de Colombia - Asetuksen (EY) N:o 510/2006 13 ja 14 artikla - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta))
   (2015/C 371/27)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Federación Nacional de Cafeteros de Colombia (Bogota, Kolumbia) (edustajat: asianajajat A. Pomares Caballero ja M. Pomares Caballero)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: O. Mondéjar Ortuño)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Accelerate s.a.l. (Beirut, Libanon)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n viidennen valituslautakunnan 27.3.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 1200/2013-5), joka koskee Federación Nacional de Cafeteros de Colombian ja Accelerate s.a.l:n välistä mitättömyysmenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) viidennen valituslautakunnan 27.3.2014 tekemä päätös (asia R 1200/2013-5 kumotaan siltä osin kuin siinä hylätään mitättömyysvaatimus.

               2)

               SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Federación Nacional de Cafeteros de Colombian oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 253, 4.8.2014.


title: Asia T-146/09: Kanne 9.4.2009 — Parker ITR ja Parker-Hannifin v. komissio

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/51

         Kanne 9.4.2009 — Parker ITR ja Parker-Hannifin v. komissio
   (Asia T-146/09)
   2009/C 141/106
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Parker ITR Srl (Veniano, Italia) ja Parker-Hannifin Corp. (Mayfield Heights, Yhdysvallat) (edustajat: lakimiehet B. Amory, F. Marchini Càmia ja F. Amato)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               on kumottava päätös siltä osin kuin siinä todetaan Parker ITR:n syyllistyneen rikkomiseen 1.4.1986 ja 9.6.2006 välisenä ajanjaksona ja Parker Hannifinin syyllistyneen rikkomiseen 31.1.2002 ja 9.6.2006 välisenä ajanjaksona

               —

               kantajille määrättyä sakkoa on alennettava olennaisesti

               —

               komissio on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vaativat EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 28.1.2009 tehdyn komission päätöksen K (2009) 428 (lopullinen) (Asia COMP/39406 — merellä käytettävät letkut) kumoamista siltä osin, kuin siinä katsotaan kantajien osallistuneen Euroopan talousalueella merellä käytettävien letkujen markkinoilla yhtenä kokonaisuutena pidettävään jatkettuun rikkomiseen, joka perustui tarjousten myöntämiseen, hintojen vahvistamiseen, kiintiöiden vahvistamiseen, myyntiehtojen vahvistamiseen, markkinoiden maantieteelliseen jakamiseen ja hintoja, myyntimääriä ja hankintoja koskevien arkaluontoisten tietojen vaihtoon. Kantajat vaatii lisäksi niille määrätyn sakon alentamista.
   Kantajat esittävät vaatimustensa tueksi yhdeksän kanneperustetta.
   Kantajat toteavat kolmessa ensimmäisessä kanneperusteessa, jotka koskevat syyllisyyden kohdentamista koskevia kysymyksiä, seuraavaa:
   Ne toteavat ensiksi, että kun riidanalaisessa päätöksessä todetaan Parker OTR syylliseksi rikkomiseen, jonka toteuttivat ennen 1.1.2002 sellaiset vielä olemassa olevat oikeushenkilöt, jotka harjoittavat taloudellista toimintaa ja kuuluvat eri yritykseen, siinä on loukattu henkilökohtaisen vastuun periaatetta, harkintavaltaa on käytetty väärin vanhentumissääntöjen kiertämiseksi, syrjintäkiellon periaatetta on loukattu ja perusteluvelvollisuus on laiminlyöty.
   Kantajat väittävät toiseksi, että riidanalaisessa päätöksessä loukattiin henkilökohtaisen vastuun periaatetta, kun niiden katsottiin olevan vastuussa Parker ITR:n työntekijän sääntöjenvastaisesta menettelystä, kun otetaan huomioon, että 1) kyseinen työntekijä osallistui kartellitoimintoihin saadakseen henkilökohtaista etua, 2) kyseinen työntekijä käytti Parker ITR:n öljyn ja kaasun liiketoimintayksikköä kantajiin nähden itsenäisesti saavuttaakseen sääntöjenvastaiset etunsa ja 3) Parker ITR kärsi vahinkoa kyseisen työntekijän sääntöjenvastaisen menettelyn johdosta.
   Kantajat väittävät kolmanneksi, että riidanalainen päätös on virheellinen siltä osin kuin siinä todetaan, että Parker Hannifin oli vastuussa rikkomisesta 31.1.2002 ja 9.6.2006 välisenä ajanjaksona, koska kantajat ovat selkeästi kumonneet olettaman siitä, että Parker Hannifinilla olisi ollut ratkaiseva vaikutus sen kokonaan omistaman tytäryhtiön Parker ITR:n merellä käytettäviä öljy- ja kaasuletkuja koskeviin toimintoihin, eivätkä mitkään päätöksessä mainitut väitteet tai asiakirjat heikennä tätä kiistämistä tai ole todisteena siitä, että Parker Hannifinilla olisi ollut ratkaiseva vaikutus Parker ITR:ään nähden mainittuna ajanjaksona.
   Kuudessa muussa kanneperusteessa, jotka koskevat sakon määrää, kantajat toteavat seuraavaa:
   Neljänneksi ne toteavat, että riitautetussa päätöksessä on ilmeisen virheellisesti määritelty rikkominen 1.4.1986 ja 13.5.1997 välisenä ajanjaksona ja rikkominen 11.6.1999 ja 2.5.1007 välisenä ajanjaksona yhtenä kokonaisuutena pidettäväksi jatketuksi rikkomiseksi tai uusituksi rikkomiseksi asetuksen N:o 1/2003 (1) 25 artiklan 2 kohdan toisessa virkkeessä tarkoitetuin tavoin. Kantajat katsovat tämän vuoksi, että komission valta määrätä sakko 1.4.1986 ja 13.5.1997 välisenä ajanjaksona tapahtuneesta rikkomisesta on vanhentunut.
   Kantajat väittävät viidenneksi, että päätös on virheellinen siltä osin kuin siinä katsotaan Parker ITR:n olleen kartellin johtaja 11.6.1999 ja 30.9.2001 välisen ajan.
   Ne toteavat kuudenneksi, että riitautetulla päätöksellä loukataan henkilökohtaisen vastuun periaatetta ja että sitä ei ole perusteltu siltä osin kuin kysymys on Parker Hannifinille määrätyn sakon korottamisesta sillä perusteella, että Parker ITR:n katsottiin toimineen johtajan roolissa.
   Kantajat väittävät seitsemänneksi, että päätöksellä loukataan luottamuksensuojan periaatetta, kun laskettaessa ”yhteenlaskettu myynti ETA:ssa” sakkojen laskennassa sovellettavien komission antamien suuntaviivojen (2) 18 kohdassa tarkoitetuin tavoin siinä otetaan huomioon sellaisten tavaroiden myynti, jotka on laskutettu ETA-alueella sijaitsevilta yrityksiltä mutta joita ei ole toimitettu ETA-alueella.
   Kantajat väittävät kahdeksanneksi, että sen vuoksi, että päätöksessä on pohjauduttu Parker Hannifinin kokonaisliikevaihtoon laskettaessa 10 prosentin katto sille sakon osuudelle, josta Parker ITR:n katsottiin olevan yksin vastuussa, siinä tulkitaan virheellisesti asetuksen N:o 1/2003 23 artiklaa ja laiminlyötiin perustelu.
   Ne toteavat yhdeksänneksi, että riidanalaisella päätöksellä loukattiin luottamuksensuojan periaatetta ja laiminlyötiin perusteluvelvollisuus, kun siinä ei myönnetä kantajille sakon alennusta yhteistyön perusteella.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1).

      (2)  Asetuksen n:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennasta annetut suuntaviivat (EUVL 2006, C 210, s. 2).


title: Asia C-180/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nacka tingsrätt, Mark- och miljödomstolen (Ruotsi) on esittänyt 21.4.2015 – Borealis AB ym. v. Naturvårdsverket

text:
               22.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nacka tingsrätt, Mark- och miljödomstolen (Ruotsi) on esittänyt 21.4.2015 – Borealis AB ym. v. Naturvårdsverket
   (Asia C-180/15)
   (2015/C 205/30)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Nacka tingsrätt, Mark- och miljödomstolen

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Borealis AB, Kubikenborg Aluminium AB, Yara AB, SSAB EMEA AB, Lulekraft AB, Värmevärden i Nynäshamn AB, Cementa AB ja Höganäs Sweden AB

      Vastapuoli: Naturvårdsverket

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko teollisuuden monialaista korjauskerrointa laskettaessa päästökauppadirektiivin (1) 10 a artiklan 1 ja 4 kohdan mukaista, että kaikki sähköntuotannossa jätekaasujen polton seurauksena syntyvät päästöt luetaan kuuluvaksi huutokaupattavan määrän eikä teollisuuden päästökattoon [(maksutta jaettavien päästöoikeuksien katto, jäljempänä teollisuuden päästökatto)], vaikka jätekaasujen päästöt oikeuttavat päästökauppadirektiivin 10 a artiklan 1 kohdan mukaan päästöoikeuksien maksuttomaan jakamiseen?

               2)

               Onko teollisuuden monialaista korjauskerrointa laskettaessa päästökauppadirektiivin 10 a artiklan 1 ja 4 kohdan mukaista, että kun sähkön ja lämmön yhteistuotantolaitoksissa tuotettu lämpö toimitetaan edelleen – – laitoksiin [jotka kuluvat päästökauppajärjestelmän piiriin (jäljempänä päästökauppajärjestelmän piiriin kuuluvat laitokset)], syntyneet päästöt luetaan kuuluvaksi huutokaupattavan määrän eikä teollisuuden päästökattoon, vaikka lämmön tuotannossa syntyneet päästöt oikeuttavat päästökauppadirektiivin 10 a artiklan 4 kohdan mukaan päästöoikeuksien maksuttomaan jakamiseen?

               3)

               Jos kysymykseen 1 tai 2 vastataan kieltävästi, onko teollisuuden osuus (34,78 prosenttia) kokonaispäästöistä viiteajanjaksona laskettu oikein?

               4)

               Onko komission päätös 2013/448/EU (2) pätemätön ja päästökauppadirektiivin 10 a artiklan 5 kohdan kolmannen alakohdan vastainen, koska komission teollisuuden päästökattoa koskeva laskelma johtaa siihen, että monialaista korjauskerrointa on sovellettava väistämättä eikä vain ”tarvittaessa”?

               5)

               Onko kuuman metallin vertailuarvo määritetty päästökauppadirektiivin 10 a artiklan 2 kohdan mukaisesti, kun otetaan huomioon, että määriteltäessä vertailuarvojen ennakolta asettamista koskevia periaatteita lähtökohtana on käytettävä tehokkaimpaan 10 prosentin joukkoon kuuluvien laitosten keskimääräistä tehokkuutta kyseisellä toimialalla?

               6)

               Kun jaetaan päästöoikeuksia maksutta yksityisiin kotitalouksiin vietävän lämmön toimitukselle, onko päästökauppadirektiivin 10 a artiklan 4 kohdan mukaista, ettei päästöoikeuksia jaeta maksutta yksityisiin kotitalouksiin viedylle lämmölle?

               7)

               Onko komission päätöksen 2011/278/EU (3) liitteen IV mukaista, ettei – kuten Naturvårdsverket on tehnyt – päästöoikeuksien maksutonta jakamista koskevassa hakemuksessa ilmoiteta kaikkia yksityisiin kotitalouksiin vietävän lämmön tuotannossa syntyneitä kasvihuonekaasupäästöjä?

               8)

               Onko päästökauppadirektiivin 10 a artiklan 1 ja 4 kohdan sekä komission päätöksen 2011/278/EU 10 artiklan 3 kohdan mukaista, että jaettaessa maksuttomia päästöoikeuksia yksityisiin kotitalouksiin vietävän lämmön toimitukselle ei voida jakaa lisää maksuttomia päästöoikeuksia fossiilisille päästöille, joiden määrä ylittää yksityisiin kotitalouksiin vietävälle lämmölle jaettavien päästöoikeuksien määrän?

               9)

               Onko komission päätöksen 2011/278/EU liitteen IV mukaista, että – kuten Naturvårdsverket on tehnyt – haettaessa maksuttomia päästöoikeuksia hakemuksessa ilmoitettavia lukuja mukautetaan siten, että kasvihuonekaasupäästöt, jotka liittyvät jätekaasujen palamiseen, rinnastetaan maakaasun palamiseen?

               10)

               Tarkoittaako komission päätöksen 2011/278/EU 10 artiklan 8 kohta, ettei toiminnanharjoittajalle voida jakaa maksuttomia päästöoikeuksia lämmön kulutukselle lämmön vertailuarvon piiriin kuuluvassa laitoksen osassa, kun kyseinen lämpö on tuotettu toisessa polttoaineen vertailuarvon piiriin kuuluvassa laitoksen osassa?

               11)

               Jos kysymykseen 10 vastataan myöntävästi, onko komission päätöksen 2011/278/EU 10 artiklan 8 kohta päästökauppadirektiivin 10 a artiklan 1 kohdan vastainen?

               12)

               Kun jaetaan maksuttomia päästöoikeuksia lämmönkulutusta varten, onko päästökauppadirektiivin ja ohjeasiakirjojen nro 2 ja 6 mukaista, että arvioinnissa otetaan huomioon, mistä lämmönlähteestä kulutettava lämpö on peräisin?

               13)

               Onko komission päätös 2013/448/EU pätemätön ja SEUT 290 artiklan ja päästökauppadirektiivin 10 a artiklan 1 ja 5 kohdan vastainen, kun otetaan huomioon, että sillä muutetaan päästökauppadirektiivin 10 a artiklan 5 kohdan toisen alakohdan a ja b alakohdan laskentamenetelmää sen takia, että siinä jätetään laskentaperustan ulkopuolelle jätekaasujen polttamisesta ja sähkön ja lämmön yhteistuotannosta syntyvät päästöt, vaikka kyseiset päästöt oikeuttavat päästökauppadirektiivin 10 a artiklan 1 ja 4 kohdan ja komission päätöksen 2011/278/EU mukaan päästöoikeuksien maksuttomaan jakamiseen?

               14)

               Onko päästökauppajärjestelmän piiriin kuuluvan laitoksen höyryn muodossa tuottaman mitattavissa olevan lämmön, joka toimitetaan höyryverkkoon, johon kuuluu höyryn käyttäjiä, joista vähintään yksi ei kuulu päästökauppajärjestelmään, katsottava olevan komission päätöksen 2011/278/EU 3 artiklan c kohdan mukainen lämmön vertailuarvon piiriin kuuluvan laitoksen osa?

               15)

               Onko seuraavilla seikoilla merkitystä kysymykseen 14 vastaamisen kannalta:

                           a)

                           se, että höyryverkon omistaa verkon suurin höyrynkäyttäjä ja tämä käyttäjä on päästökauppajärjestelmän piiriin kuuluva laitos

                           b)

                           suurimman käyttäjän käyttöosuus verkkoon toimitetun lämmön kokonaismäärästä

                           c)

                           höyryntoimittajien tai -käyttäjien määrä verkossa

                           d)

                           se, että on epävarmaa, kuka on tuottanut kunkin höyrynkäyttäjän käyttämän mitattavissa olevan lämmön, ja

                           e)

                           se, että höyrynkulutuksen jakauma verkossa muuttuu siten, että sellaisten höyrynkäyttäjien määrä, jotka ovat päästökauppajärjestelmän piiriin kuulumattomia laitoksia, kasvaa tai nykyisten päästöoikeusjärjestelmään kuulumattomien laitosten käyttö lisääntyy?

               16)

               Jos vastaus kysymykseen 14 määräytyy yksittäisen tapauksen olosuhteiden mukaan, minkälaiset olosuhteet ovat merkityksellisiä?”

      (1)  Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY (EUVL L 275, s. 32).

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 11 artiklan 3 kohdan mukaisista kansallisista täytäntöönpanotoimenpiteistä päästöoikeuksien jakamiseksi maksutta siirtymäaikana 5.9.2013 annettu komission päätös 2013/448/EU (EUVL L 240, s. 27).

      (3)  Päästöoikeuksien yhdenmukaistettua maksutta tapahtuvaa jakoa koskevien unionin laajuisten siirtymäsäännösten vahvistamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan mukaisesti 27.4.2011 annettu komission päätös 2011/278/EU (EUVL L 130, s. 1).


title: Asia T-215/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.4.2017 – Cop v. EUIPO – Conexa (AMPHIBIAN) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Kuviomerkki AMPHIBIAN — Ehdottomat hylkäysperusteet — Erottamiskyky — Kuvailevuuden puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)

text:
               15.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.4.2017 – Cop v. EUIPO – Conexa (AMPHIBIAN)
   (Asia T-215/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Kuviomerkki AMPHIBIAN - Ehdottomat hylkäysperusteet - Erottamiskyky - Kuvailevuuden puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta))
   (2017/C 151/46)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Cop Vertriebs-GmbH (Aresing, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Hofmann)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Hanf)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Conexa LLC (Dover, Delaware, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja H. Twelmeier)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 7.3.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 1984/2015-4), joka koskee Cop Vertriebs-GmbH:n ja Conexa LLC:n välistä menettämismenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Cop Vertriebs-GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 251, 11.7.2016.


title: Asia F-71/05: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 25.10.2007 — Milella ja Campanella v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Vaalit — Henkilöstökomitea — Komission henkilöstökomitean Luxemburgin paikallisjaoston edustajien nimeäminen — Periaate, joka koskee äänten suhteellista kokonaisvaltaista jakautumista — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottaminen)

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/47

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 25.10.2007 — Milella ja Campanella v. komissio
   (Asia F-71/05) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Vaalit - Henkilöstökomitea - Komission henkilöstökomitean Luxemburgin paikallisjaoston edustajien nimeäminen - Periaate, joka koskee äänten suhteellista kokonaisvaltaista jakautumista - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen)
   (2007/C 297/94)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantajat: Arcangelo Milella (Niederanven, Luxemburg) ja Delfina Campanella (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: M.-A. Lucas)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja H. Kraemer)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Komission sellaisten päätösten kumoaminen, jotka koskevat Luxemburgin paikallisjaoston edustajien paikkojen jakamista henkilöstökomiteassa, sekä Luxemburgin paikallisjaoston päätösten lainvastaisuuden toteaminen
   Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan yhteisöjen komission henkilöstöstä ja hallinnosta vastaavan pääosaston pääjohtajan 18.4.2005 tekemä päätös kumotaan niiltä osin kuin siinä kehotetaan Luxemburgissa toimivaa henkilöstökomiteaa noudattamaan ”tässä päätöksessä esitettyjä seikkoja”.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komission henkilöstöstä ja hallinnosta vastaavan pääosaston pääjohtajan 11.5.2005 tekemä päätös kumotaan.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 229, 17.9.2005, s. 36.


title: Asia T-267/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.4.2016 – Zehnder Group International v. EUIPO – Stiebel Eltron (comfotherm) (Euroopan unionin tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-sanamerkki comfotherm — Aiempi kansallinen sanamerkki KOMFOTHERM — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Sekaannusvaara — Tuotteiden samankaltaisuus — Kohdeyleisö — Arviointiperusteiden keskinäinen riippuvuus)

text:
               13.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/45

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.4.2016 – Zehnder Group International v. EUIPO – Stiebel Eltron (comfotherm)
      (Asia T-267/14) (1)

      ((Euroopan unionin tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-sanamerkki comfotherm - Aiempi kansallinen sanamerkki KOMFOTHERM - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Sekaannusvaara - Tuotteiden samankaltaisuus - Kohdeyleisö - Arviointiperusteiden keskinäinen riippuvuus))
      (2016/C 211/56)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Zehnder Group International AG (Gränichen, Sveitsi) (edustaja: asianajaja J. Krenzel)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: aluksi A. Pohlmann, sitten S. Hanne)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Stiebel Eltron GmbH & Co. KG (Holzminden, Saksa) (edustajat: asianajajat J. Eberhardt, H. Förster ja Y. Holderied)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 21.2.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 1318/2013-4), joka koskee Stiebel Eltron GmbH & Co. KG:n ja Zehnder Group International AG:n välistä mitättömyysmenettelyä

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Zehnder Group International AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 194, 24.6.2014.


title: Asia T-174/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.12.2009 — Complejo Agrícola v. komissio

text:
               13.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/49

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.12.2009 — Complejo Agrícola v. komissio
   (Asia T-174/09) (1)

   2010/C 37/76

      Oikeudenkäyntikieli: espanja

   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 153, 4.7.2009.


title: Accinauto SA:n 25.9.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-176/95)

text:
25.11.95              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                               N:o C 315 / 19
— toissijaisesti kumoaa kyseisen päätöksen 2 artiklassa                  toimitusta koskeva markkinoiden osa oli ollut niin
     kantajalle määrätyn sakon tai vähentää sitä ,                       epätavallisen vähäinen , että sillä ei ole voinut olla
                                                                         vaikutusta markkinaoloihin .
— velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki kantajan oikeu:
     denkäyntikulut,                                                 5 . Vastaajan väittämä sopimuksen kesto ei pidä paik
                                                                         kaansa . Koska lisäksi toimittamisesta oli kieltäydytty
                                                                         vain yhdessä ainoassa tapauksessa , olisi keston arviointi
— jos kantaja voittaa asian, velvoittaa vastaajan korvaa                eriteltävä .
     maan kantajan sakon maksamisen vakuudeksi hankki
     masta pankkitakauksesta aiheutuneet kulut .
                                                                     6 . Vastaaja on käyttänyt väärin harkintavaltaansa . Se ei
                                                                         ole ottanut asianmukaisesti huomioon
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         — määräystenvastaisen menettelyn vakavuutta,
 I.     Kantaja väittää , että olennaisia muotovaatimuksia on            — väitetyn määräystenvastaisen menettelyn kestoa ,
rikottu .
                                                                         — vastaajan taloudellista asemaa eikä
1 . Vastaaja oli kieltänyt kantajan edustajalle asianosaisten
     tasa-arvoisuuden perusteella kuuluvan oikeuden tutus               — tarkoituksellisuuden puuttumista .
     tua kaikkiin asiakirjoihin . Näin oli estetty pitkällisesti
     kantajan mahdollisuuksia puolustautumiseen .
2 . Kantajalle ei annettu 23.9.1993 pidetyn kuulemisen
     pöytäkirjasta käännöstä kantajan oikeudenkäyntikie
     lellä , joka on saksa . Näin ollen rikottiin 15.4.1958
     annetun neuvoston asetuksen N:o 1 3 artiklaa . Näin
                                                                     Accinauto SA:n 25.9.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota
     rajoitettiin myös kantajan mahdollisuutta puolustau                               vastaan nostama kanne
     tua .
                                                                                ( Asia T-l 76/95 )
                                                                                ( 95/C 315 /38 )
II .     Kantajan ja Accinauton välillä 8.10.1982 tehty sopi
mus ei ole EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 koh
dan vastainen .                                                                       (Oikeudenkäyntikieli : saksa)
1 . Vastaaja on voinut tehdä päinvastaisen päätelmän                 Accinauto SA, Bryssel , on nostanut 25.9.1995 Euroopan
     ainoastaan asian täysin riittämättömän selvityksen              yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
     vuoksi . Asianosaisten toiminta johtui kyseisenä aikana         kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan
     ilmenneistä toimitusvaikeuksista ja välttämättömyy             edustajana on asianajaja Helmut Glassen , Leimen ( BRD ),
     destä varmistaa kaikkien niiden markkinoiden säännöl           prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Loesch &
     liset hankinnat, joille kantaja toimittaa tavaraa .             Wolters , 1 1 rue Goethe , Luxembourg.
2 . Sopimuksen sanamuoto ja sen täytäntöönpano eivät                 Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
     estä tällaista tulkintaa . Sopimuksessa olevan käsitteen        istuin
      " ohjata edelleen " ainoa merkitys oli sopimuksen taus
     tatietojen ja sopimuksen täytäntöönpanon perusteella
      ilmoittaa kantajalle tavaravirroista . Tämä ei ole oikeu      — kumoaa vastaajan BASF Lacke + Farben AG:tä ja S. A.
      dellisesti moitittavaa menettelyä . Tällainen ilmoittami          Accinautoa koskevan, EY:n perustamissopimuksen
      nen oli välttämätöntä erityisesti vajaustilanteessa eri            85 artiklassa tarkoitetusta menettelystä ( IV/33 . 802 )
      markkinoiden mahdollisimman säännöllisten hankinto                 12.7.1995 tekemän ja 24.7.1995 tiedoksi annetun
      jen varmistamiseksi ja sen estämiseksi , että autonkorien          päätöksen kantajaa koskevin osin ,
      valmistajat kääntyvät muiden kilpailijoiden puoleen .
                                                                     — toissijaisesti kumoaa kyseisen , päätöksen 2 artiklassa
3 . Jos todisteita arvioidaan tätä taustaa vasten, on kanta             kantajalle määrätyn sakon tai vähentää sitä ,
      jan mukaan selvää, että niiden kokonaisyhteys tukee
      kantajan käsitystä : osapuolten toiminnan syynä on             — velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki kantajan oikeu
      yksinomaan vajaustilanne ja siitä aiheutuneet ongelmat .           denkäyntikulut,
      Tästä ei voida päätellä yritysten välisten järjestelyjen
      olemassaoloa .
                                                                     — jos kantaja voittaa asian , velvoittaa vastaajan maksa
                                                                         maan kantajalle sakkosumman palauttamisen lisäksi
4 . Vaikka kyseisen sopimuksen katsottaisiinkin rikkovan                 saman suuruista korkoa ( 9,5 % ) kuin vastaaja on
      EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa , tämä              riidanalaisen päätöksen 2 artiklan 2 kohdassa määrän
      ei ole ollut selvää . Sopimusta ja ainoaa toteuttamatonta           nvt .
 ---pagebreak--- N:o C .315/20          FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       25.11.95
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                  Patrick Barraux'n, Klaus Kammerichsin ja Vittorino Tebal
                                                                     din 28.9.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
                                                                                nostama kanne
 I.     Kantaja väittää, että olennaisia muotovaatimuksia on                                  ( Asia T-177/95 )
rikottu Kantajalle ei ole annettu 23.9.1995 pidetyn kuule                                       ( 95/C 315/39 )
misen pöytäkirjasta käännöstä kantajan oikeudenkäynti
kielellä , joka on ranska. Näin ollen rikottiin 15.4.1958
annetuli neuvoston asetuksen N:o 1 3 artiklaa . Samalla                              (Oikeudenkäyntikieli: ranksa)
rajoitettiin myös kantajan puolustautumisoikeutta .
                                                                     Patrick Barraux, kotipaikka Karlsruhe ( Saksa ), Klaus Kam
                                                                     merichs, kotipaikka Stutensee ( Saksa ), ja Vittorino Tebaldi ,
                                                                     kotipaikka Marxzell-Burbach ( Saksa ), ovat nostaneet
II .    Kantajan ja BASF L + F:n välillä 8.10.1982 tehty             28.9.1995 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
sopimus ei ole EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan                 tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
1 kohdan vastainen .                                                 vastaan . Kantajien edustajat ovat asianajajat Jean-Noel
                                                                     Louis , Thierry Demaseure, Veronique Leclerq ja Ariane
                                                                     Tornel , Bryssel , ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire
1 . Vastaaja on voinut tehdä päinvastaisen päätelmän                 Myson Sari, 1 rue Glesener, Luxembourg .
     ainoastaan asian täysin riittämättömän selvityksen
     vuoksi . Asianosaisten toiminta johtui kyseisenä aikana         Kantajat vaativat, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
     ilmenneistä toimistusvaikeuksista ja välttämättömyy            tuomioistuin
     destä varmistaa kaikkien niiden markkinoiden säännöl
     liset hankinnat, joille kantaja toimittaa tavaraa .             — kumoaa kantajien palkkatodistukset 1.7 ja 31.12 . 1994
                                                                         väliseltä ajalta ;
2 . Sopimuksen sanamuoto ja sen täytäntöönpano eivät                 — velvoittaa vastaajan maksamaan kantajille näiden palk
     estä tällaista tulkintaa . Sopimuksessa olevan käsitteen            kasaatavat, joihin on lisätty 8 prosentin vuosittainen
     " ohjata edelleen " ainoa merkitys oli sopimuksen taus             viivästyskorko laskettuna maksuvelvollisuuden alka
     tatietojen ja sopimuksen täytäntöönpanon perusteella                mispäivästä maksupäivään asti ;
     ilmoittaa BASF L + F:lle tavaravirroista . Tämä ei ole
     oikeudellisesti moittittavaa menettelyä . Tällainen il         — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                         lut .
     moittaminen oli välttämätöntä erityisesti vajaustilan
     teessa eri markkinoiden mahdollisimman säännöllisten
     hankintojen varmistamiseksi ja sen estämiseksi , että           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     autonkorien valmistajat kääntyvät muiden kilpailijoi
     den puoleen .                                                   Kantajat eli kolme Karlsruhessa uraaninsiirtoinstituutissa
                                                                     työskentelevää komission virkamiestä vastustavat palk
                                                                     kansa alentamista taannehtivasti Euroopan yhteisöjen vir
3 . Jos todisteita arvioidaan tätä taustaa vasten, on kanta         kamiesten ja muuhun henkilöstöön kuuluvien palkkojen ja
     jan mukaan selvää, että niiden kokonaisyhteys tukee             eläkkeiden mukauttamisesta 1 päivästä heinäkuuta 1994
     kantajan käsitystä : osapuolten toiminnan syynä on              sekä näitä palkkoja ja eläkkeitä koskevista korjauskertoi
     yksinomaan vajaustilanne ja siitä aiheutuneet ongelmat .        mista 19 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston ase
     Tästä ei voida päätellä yritysten välisten järjestelyjen        tuksen    ( EHTY ,     EY ,    Euratom )    N:o 3161 /94 tultua
     olemassaoloa .                                                  voimaan .
                                                                     Tämän asetuksen, jolla pantiin täytäntöön ensimmäisen
                                                                     oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-64/92 27 päivänä
4 . Vaikka kyseisen sopimuksen katsottaisiinkin rikkovan
                                                                     lokakuuta 1994 antama tuomio , jossa todettiin , ettei
     EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa , tämä           neuvostolla ollut oikeutta vahvistaa Saksan korjauskerroil
     ei ole ollut selvää . Sopimusta ja ainoaa toteuttamatonta
     toimitusta koskeva markkinoiden osa oli ollut niin              ta muun kaupungin kuin Saksan pääkaupungin elinkus
                                                                     tannusten tasolle , 6 artikla 1 kohdassa säädetään erityisestä
     epätavallisen vähäinen, että sillä ei ole voinut olla
     vaikutusta markkinaoloihin .
                                                                     korjauskertoimesta , jota sovelletaan Karlsruhessa työsken
                                                                     televien virkamiesten palkkoihin .
                                                                     Kantajat toteavat ensiksikin , että mainittu asetus on lain
5 . Vastaajan väittämä sopimuksen kesto ei pidä paik                vastainen, koska neuvostolla on henkilöstösäännön 64 ja
     kaansa . Koska lisäksi toimittamisesta oli kieltäydytty         65 artiklan ja saman tekstin liitteessä XI olevan 9 artiklan
     vain yhdessä ainoassa tapauksessa , olisi keston arviointi      nojalla ainoastaan sidottu toimivalta korjauskerrointen
     eriteltävä .                                                    vahvistamisessa , mikä tarkoittaa virkamiesten yhdenvertai
                                                                     sen kohtelun periaatteen mukaisesti velvollisuutta vahvistaa
                                                                     " välittömästi " erityinen korjauskerroin aina silloin kun
                                                                     todetaan, että asemapaikan elinkustannustannukset suh
                                                                     teessa pääkaupungin elinkustannuksiin muuttuvat tuntu
                                                                     vasti .


title: Sofivon ym. 27.3.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-76/97)

text:
31.5.97                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 166/ 19
— toteaa EY:n perustamissopimuksen 184 artiklaan pe                Conde sur Vire ( Ranska ), Denkavit France, kotipaikka
     rustuvan vaatimuksen mukaisesti, ettei neuvoston ase          Montreuil-Bellay (Ranska ), Sobeval Viande, kotipaikka Pé
     tusta ( EY ) N:o 71/97 sovelleta siltä osin kuin se on         rigueux ( Ranska ), Serval, kotipaikka Sainte Eanne ( Rans
     asetuksen ( EY) N:o 88/97 oikeudellinen perusta;               ka ), Besnier Industrie, kotipaikka Bourgbarre ( Ranska ),
                                                                    Sovida , kotipaikka Chateaubriand ( Ranska ), Sica Ouest
— toteaa EY:n perustamissopimuksen 184 artiklaan pe                Elevage, kotipaikka Ploudaniel ( Ranska ), Guinde, koti
     rustuvan vaatimuksen mukaisesti, ettei neuvoston ase          paikka Montauban de Bretagne ( Ranska ), Tarbouriech,
     tuksen ( EY) N:o 384/96 13 artiklaa sovelleta siltä osin       kotipaikka Villeneuve sur Lot ( Ranska ), Mamellor, koti
     kuin se on asetusten ( EY ) N:o 88/97 ja (EY) N:o 71 /         paikka Charnay les Macon ( Ranska ), Coopagri Bretagne,
     97 oikeudellinen perusta;                                      kotipaikka Landerneau ( Ranska ), Collet et Compagnie,
                                                                    kotipaikka Chateaubourg ( Ranska ), Kermene SA, koti
                                                                    paikka Saint Jacut du Mene ( Ranska ), ja Vals, kotipaikka
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.              Champagne ( Ranska ), ovat nostaneet 27.3.1997 Euroopan
                                                                    yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kanta
                                                                    jien edustaja on asianajaja Philippe Denesle, Rouen, ja
                                                                    prosessiosoite    Luxemburgissa         asianajotoimisto     Marc
Kantaja on jo asialla T-74/97 saattanut Euroopan yhteisö           Loesch, 11 rue Goethe .
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltä
väksi neuvostoa vastaan suunnatun kanteen . Nyt nostettu
kanne kohdistuu komission polkumyyntitullista vapautta             Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
mista koskevaan asetukseen ( EY ) N:o 88/97, jossa täsmen          tuin
netään neuvoston viiteasetuksessa ( EY ) N:o 71 /97 sääde
tyn yritysten polkumyyntitullista vapauttamista koskevan
menettelyn yksityiskohdat. Viiteasetuksella laajennettiin           — kumoaa komission 31.1.1997 antaman asetuksen ( EY )
                                                                         N:o 200/97
alun perin Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien pol
kupyörien tuonnissa käyttöön otettu tulli koskemaan
myös sieltä peräisin olevia polkupyörän osia . Vaikka kan          — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
taja ei ole syyllistynyt säännösten kiertämiseen, sille ei ole           lut.
myönnetty vapautusta säännösten kiertämisestä johtuvasta
polkumyyntitullista .
                                                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja vaatii polkumyyntitullista vapauttamista koskevan
asetuksen kumoamista pääasiallisesti seuraavin perustein :          Kantajat, jotka ovat kantajina myös asioissa T- 14/9 7,
                                                                    T- 15/97, T-20/97 ( 1 ) ja T-61 /97 ( 2 ), riitauttavat sen tavan,
Asetuksessa maahantuojien osalta käyttöön otettu kansal            jolla asetuksessa N:o 200/97 (3 ) on myönnetty vasikoiden
listen tulliviranomaisten soveltama erityismenettely, jossa          aikaistetusta markkinoille saattamisesta lisäpalkkiota, kos
yritykselle ei myönnetä vapautusta polkumyyntitullista              ka kantajat väittävät komission syyllistyneen tältä osin
pelkästään sillä perusteella, että se ei ole kiertänyt sään        epäyhdenvertaiseen kohteluun ja kilpailua vääristävään
nöksiä , vaan vapauttamiselle asetetaan lisäedellytykset,            syrjintään, joihin on vedottu edellä mainittuja asioita kos
ylittää viiteasetuksen 3 artiklan ja perusasetuksen ( EY )           kevissa kanteissa .
N:o 384/96 13 artiklan soveltamisalan, joten siltä puuttuu
oikeudellinen perusta .
                                                                     Kantajien mukaan komissio on kanteen kohteena olevassa
                                                                     asetuksessa omaksunut lisäpalkkion maksamista koskevan
 Lisäksi kantaja vetoaa siihen, ettei viiteasetusta ja perus        periaatteen, joka ei millään tavalla korjaa epäyhdenver
 asetuksen 13 artiklaa tule soveltaa siltä osin kuin ne muo         taista kohtelua ja kilpailua vääristävää syrjintää, vaikka
 dostavat polkumyyntitullista vapauttamista koskevan ase            siinä säädetään eri määräisistä palkkioista . Kantajien mie
 tuksen oikeudellisen perustan . Tältä osin kantaja tukeutuu         lestä säädetyn lisäpalkkion myöntäminen, joka perustuu
 pääasiallisesti asiassa T-74/97 jo esitettyihin perusteluihin .     ainoastaan teurastetun eläimen painoon eikä mihinkään
                                                                     muuhun markkinoita koskevaan objektiiviseen seikkaan,
                                                                     ei voi palauttaa tasapainoa kilpailevien tuotteiden välille .
                                                                     Kantajat ovat edellisissä kanteissaan väittäneet, että ky
                                                                     seessä olevissa säännöksissä ei ole noudatettu perustamis
 Sofivon ym. 27.3.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota
                     vastaan nostama kanne                           sopimuksen 40 artiklaa, koska niiden ruhojen keskipaino,
                                                                     joista maksetaan palkkiota , voi olla erilainen eri jäsenvalti
                          ( Asia T-76/97)                            oissa ilman, että tätä eroa voidaan perustella objektiivisilla
                           ( 97/C 166/39                             ja asiaankuuluvilla eroilla . Komissio kuitenkin säätää kan
                                                                     teen kohteena olevassa asetuksessa referenssipainoista
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      uudelleen ilman mitään objektiivista perustetta .
 Sofivo, kotipaikka Conde sur Vire ( Ranska ), Sofivo Pro           Kantajat korostavat, että vaikka komissio perustellusti to
 duction, kotipaikka Brece ( Ranska ), Sovinor, kotipaikka           teaa, ettei tuotanto vastaa enää markkinoiden perinteistä
 ---pagebreak--- N:o C 166/20               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     31.5.97
kysyntää, komissio toteuttaa toimenpiteitä, jotka eivät ole            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
omiaan korjaamaan tätä todettua seikkaa . Ranskassa kas
vatettuja eläimiä koskeva 10 ecun lisäpalkkio 108 kilolta              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa
ei nimittäin auta kilpailun palauttamisessa esimerkiksi                mansisältöiset kuin asiassa T- 16/97 ( 1 ).
Alankomaissa kasvatettujen eläinten kanssa, joita voidaan
myydä 138-kiloisina Ranskan markkinoilla korkeampaan                   (<) EYVL N:o C 74 , 8.3.1997, s . 27.
hintaan, ottaen huomioon paitsi lisäkilojen määrä myös
korkeampi kilohinta, jota maksetaan suuremmista eläimis
tä, joille maksetaan 60 ecun suuruinen palkkio.
(') EYVL N:o C 94, 22.3.1997, s . 20—22 .
(2 ) Ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä .                        F. Javier Maeztu Nievan 28.3.1997 Euroopan yhteisöjen
( j ) Naudanliha-alan palkkiojärjestelmien soveltamista koskevista                  komissiota vastaan nostama kanne
      yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen ( ETY )                                 ( Asia T-78/97 )
      N:o 3886/92 muuttamisesta 31 päivänä tammikuuta 1997 an
      nettu komission asetus ( EY ) N:o 200/97 ( EYVL N:o L 31 ,                                ( 97/C 166/41 )
      1.2.1997, s . 62 ).
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                       F. Javier Maeztu Nieva, kotipaikka Bryssel, on nostanut
                                                                       28.3.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                       tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                       vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Nicolas
Jose Baiges Planasin ja 16 muun 27.3.1997 Euroopan yh                 Lhoëst, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire
             teisöjen komissiota vastaan nostama kanne                 Myson SARL, 30 rue de Cessange .
                             (Asia T-77/97)
                              ( 97/C 166/40 )                          Kantaja vaatii , että ensimmäsen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                       — kumoaa komission 18.6.1996 tekemän päätöksen, jol
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                            la se kantajan vaatimuksen vastaisesti päätti olla arvi
                                                                            oimatta henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohdan
Jose Baiges, Planas, kotipaikka Bryssel, Viviane Baretti                   mahdollista soveltuvuutta,
Piazzi , kotipaikka Rhode St Genese ( Belgia ), David Brode
rick, kotipaikka Bryssel , Alessandro Buttice, kotipaikka              — kumoaa tarpeellisilta osin komission 27.12.1996 kan
Bryssel, Peter Grasmann, kotipaikka Bryssel , Timothy                       tajan valituksen perusteella tekemän nimenomaisen
Flayes, kotipaikka Wezembeek-Oppem ( Belgia ), Louis                        hylkäävän päätöksen,
Hersom, kotipaikka Bryssel, Owen Jones, kotipaikka Brys
sel , Jean-Louis Levy-Gorgeot, kotipaikka Bereldange ( Lu             — velvoittaa vastaajan korvaamaan asian käsittelystä
xembourg), Saturno Mallia, kotipaikka Overijse ( Belgia ),                  tässä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntiku
Fenardo Mazza, kotipaikka Steinsel ( Luxembourg ), Yasmi                   lut.
ne Pire, kotipaikka Bryssel , William Richer, kotipaikka
Hoeilaart ( Belgia ), Josefa Rodríguez Portero, kotipaikka             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Bryssel, Robert Smyth, kotipaikka Sterrebeek ( Belgia ),
Alain Van Hamme, kotipaikka Grimbergen ( Belgia ) ja                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa
Fionnuala Walker, kotipaikka Bryssel, ovat nostaneet                   mansisältöiset kuin asiassa T-16/97 ( 1 ).
27.3.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                (') EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s . 27.
vastaan . Kantajien edustajana on asianjaja Marc-Albert
Lucas, Liege, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi
misto Evelyne Korn, 21 rue de Nassau .
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuin                                                                   Michael A. Köhlerin 28.3.1997 Euroopan yhteisöjen ko
                                                                                missiota vastaan nostama kanne
                                                                                ( Asia T-79/97 )
— kumoaa komission 18.6.1996 tekemän päätöksen, jol
                                                                                ( 97/C 166/42 )
       la se hylkäsi kantajien vaatimuksen heidän palkka
       luokkansa uudelleenmäärittämisestä ,                                             (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
— kumoaa komission päätöksen, jolla se hylkäsi kanta                  Michael A. Köhler, kotipaikka Wezembeek-Oppem ( Bel
       jien hallintovalituksen,                                        gia ), on nostanut 28.3.1997 Euroopan yhteisöjen ensim
                                                                       mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
                                                                       yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan edustajana on
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku                    asianajaja Nicolas Lhoëst, Bryssel, ja prosessiosoite Lu
       lut .                                                           xemburgissa Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange .


1.11.97               □I                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 331 / 1
                                                               I
                                                         (Tiedonantoja)
                                                TUOMIOISTUIN
                                                        TUOMIOISTUIN
        Yhteisöjen tuomioistuimen uusien jäsenten valan            Tuoman Ioannoun määrääminen jaostoille
                            vannominen
                          ( 97/C 331/01 )                          Euroopan yhteisöjen tuomioistuin päätti määrätä tuomari
                                                                   Ioannoun neljännelle ja kuudennelle jaostolle.
Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioiden hallitusten edustajien        Jaostojen puheenjohtajien nimeäminen
29.5.1997 tekemällä päätöksellä H uudeksi Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimen tuomariksi toimikaudeksi                 Euroopan yhteisöjen tuomioistuin nimesi työjärjestyksensä
7.10.1997—6.10.2003 nimitetty Krateros Ioannou vannoi              10 artiklan 1 kohdan nojalla yhdeksi vuodeksi 7.10.1997
valan yhteisöjen tuomioistuimessa 6.10.1997.                       alkaen :
Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioiden hallitusten edustajien         — Tuomari Wathelet'n ensimmäisen jaoston puheenjohta
29.5.1997 tekemällä päätöksellä ( ! ) uudeksi Euroopan                  jaksi,
yhteisöjen tuomioistuimen julkisasiamieheksi toimikau
deksi 7.10.1997—6.10.2003 nimitetty Siegbert Alber van            — tuomari Schintgenin toisen jaoston puheenjohtajaksi,
noi valan yhteisöjen tuomioistuimessa 6.10.1997.
                                                                   — tuomari Gulmannin kolmannen ja viidennen jaoston
( ] ) EYVL L 145 , 5.6.1997, s . 28 .                                   puheenjohtajaksi,
                                                                   — tuomari Ragnemalmin neljännen ja kuudennen jaoston
                                                                        puheenjohtajaksi .
                                                                  Jaostojen kokoonpano
         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin valinta
                          ( 97/C 331/02 )                          1 . Jaostojen kokoonpanosta tälle samalle ajanjaksolle pää
                                                                   tettiin seuraavasti :
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomarit valitsivat             Ensimmäinen jaosto
7.10.1997 pidetyssä istunnossa yhteisöjen tuomioistuimen
työjärjestyksen 7 artiklan 1 kohdan nojalla tuomari Gil            Jaoston puheenjohtaja Wathelet,
Carlos Rodríguez Iglesiasin yhteisöjen tuomioistuimen pre
sidentiksi toimikaudeksi 7.10.1997—6.10.2000 .                     tuomarit Edward, Jann ja Sevon
                                                                   Toinen jaosto
                                                                   Jaoston puheenjohtaja Schintgen,
Yhteisöjen tuomioistuimen istunnossa 7.10.1997 tekemät             tuomarit Mancini ja Hirsch
                             päätökset
                                                                   Kolmas jaosto
                          ( 97/C 331/03 )
                                                                   Jaoston puheenjohtaja Gulmann,
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin teki istunnossa 7. 10.1997
seuraavat päätökset:                                               tuomarit Moitinho de Almeida ja Puissochet


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 13 päivänä heinäkuuta 2000 asiassa C-174/99 P, Euroopan parlamentti vastaan Pierre Richard (Henkilöstö – Palvelukseenottomenettely – Henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohdan soveltaminen)

text:
C 316/8                   FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        4.11.2000
1)    EY:n perustamissopimukseen liitettyä, Euroopan yhteisöjen              1)    Valitus hylätään.
      perustamissopimuksen 119 artiklasta tehtyä pöytäkirjaa N:o 2
      sovelletaan työehtosopimuksen nro 17, jonka yleissitovuus              2)    Euroopan parlamentti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyn-
      perustuu 16.1.1975 annettuun kuninkaan asetukseen, ja                        tikulut.
      sekakomiteassa nro 315.1 23.5.1984 tehdyn työehtosopimuk-
      sen mukaisen varhaiseläkettä täydentävän korvauksen kaltai-
      seen korvaukseen.                                                      (1) EYVL C 246, 28.8.1999.
2)    Täydentävä korvaus, joka on esillä olevan tapauksen tavoin
      EY:n perustamissopimuksen 119 artiklassa (EY:n perustamis-
      sopimuksen 117–120 artikla on korvattu EY 136–143
      artiklalla) tarkoitettua palkkaa, ei kuulu miesten ja naisten tasa-
      arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa
      työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä
      työoloissa 9 päivänä helmikuuta 1976 annetun neuvoston                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
      direktiivin 76/207/ETY 5 artiklan soveltamisalaan.
                                                                                12 päivänä syyskuuta 2000
(1) EYVL C 188, 3.7.1999.
                                                                             asiassa C-276/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Ranskan tasavalta (1)
                                                                             (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Kuuden-
                                                                             nen arvonlisäverodirektiivin 4 artiklan 5 kohta – Tienkäyttö-
                                                                             mahdollisuuden tarjoaminen tiemaksua vastaan – Jääminen
                                                                             arvonlisäverovelvollisuuden ulkopuolelle – Asetukset
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                    N:o 1552/89 ja N:o 1553/89 – Arvonlisäverosta kertyvät
                                                                                omat varat)
                             (viides jaosto)
                                                                                (2000/C 316/15)
                    13 päivänä heinäkuuta 2000
asiassa C-174/99 P, Euroopan parlamentti vastaan Pierre                                           (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                               Richard (1)
                                                                             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
(Henkilöstö – Palvelukseenottomenettely – Henkilöstösään-                                   tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
            töjen 29 artiklan 1 kohdan soveltaminen)
                                                                             Asiassa C-276/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
                            (2000/C 316/14)                                  nään H. Michard ja E. Traversa) vastaan Ranskan tasavalta
                                                                             (asiamiehinään K. Rispal-Bellanger ja G. Mignot), jossa kantaja
                                                                             vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasa-
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                          valta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia
                                                                             velvoitteitaan,
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan               –     koska vastoin jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädän-
        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                         nön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojär-
                                                                                jestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päi-
Asiassa C-174/99 P, Euroopan parlamentti (asiamiehenään                            vänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston
J. Sant’Anna, avustajanaan D. Waelbroeck), jossa valittaja vaatii                  direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 2 ja 4 artiklaa
muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-                              se ei ole kantanut arvonlisäveroa moottoritiemaksuista,
keusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-273/97,                        joita peritään tienkäyttäjille suoritettavasta palvelusta, ja
Richard vastaan parlamentti, 9.3.1999 antaman tuomion (Kok.
H. 1999, s. I-A-45 ja II-235) kumoamista, vastapuolena:                      –     koska se ei ole tulouttanut komissiolle vastaavia määriä
Pierre Richard, Euroopan parlamentin virkamies, kotipaikka                         omina varoina viivästyskorkoineen,
Luxemburg, edustajinaan asianajajat A. Lutgen ja J. Feltgen,
Luxemburg, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto                     yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti
Lutgen ja Feltgen, 1 rue Jean-Pierre Brasseur, yhteisöjen                    G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J. C. Moitin-
tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                 ho de Almeida (esittelevä tuomari), L. Sevón ja R. Schintgen
puheenjohtaja D. A. O. Edward sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn,                sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, J.-P. Puissochet,
P. Jann, H. Ragnemalm (esittelevä tuomari) ja M. Wathelet,                   P. Jann, H. Ragnemalm, V. Skouris ja F. Macken, julkisasiamies:
julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: johtava hallintovirkamies               S. Alber, kirjaaja: johtavat hallintovirkamiehet D. Louterman-
H. A. Rühl, on antanut 13.7.2000 tuomion, jonka tuomiolau-                   Hubeau ja H. A. Rühl, on antanut 12.9.2000 tuomion, jonka
selma on seuraava:                                                           tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia T-45/15: Kanne 2.2.2015 – Hydrex v. komissio

text:
               23.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/23

         Kanne 2.2.2015 – Hydrex v. komissio
   (Asia T-45/15)
   (2015/C 096/29)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Hydrex NV (Antwerpen, Belgia) (edustaja: asianajaja P. Van Eysendeyk)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että Euroopan komission 12.1.2015 antama päätös C(2015) final, joka annettiin kantajalle tiedoksi SEUT 297 artiklan mukaisesti 13.1.2015 päivätyllä kirjeellä ja joka koskee 5 40  721,10 euron suuruisen summan takaisinperintää koskevaa määräystä nro 3241405101, on lainvastainen, koska sen perustelut ovat ilmeisen puutteelliset, mistä seurasi täysin virheellinen arviointi, ja kumoamaan päätöksen tämän vuoksi

               —

               velvoittamaan Euroopan komission palauttamaan kaikki laittomasti vaaditut ja/tai pidätetyt summat

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Euroopan komissio ja kantaja allekirjoittivat vuonna 2006 tukisopimuksen LIFE06 ENV/B/000362, jonka otsikko oli ”Demonstration of a 100 % non-toxic durable hull protection and anti-fouling system contribution to zero emission to the aquatic environment and saving 3-8 % heavy fuels”. Riidanalainen komission vaatimus perustuu ex-post tarkastukseen, josta väitetään käyneen ilmi, että hankkeen tukikelpoisia kustannuksia on alennettava.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi, että perusteluvelvollisuus on laiminlyöty. Se väittää, että komissio ei ole ottanut huomioon tarkastusta, joka tehtiin, kun kaikki asiakirjat olivat vielä käytettävissä. Se esittää toissijaisesti, että komissio ei ole ottanut huomioon sen ex-post tarkastuskertomuksesta esittämää huomautusta todisteena eräästä lisäkustannuksesta.


title: Asia T-56/12: Kanne 9.2.2012 — IRISL Maritime Training Institute ym. v. neuvosto

text:
               14.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 109/22

         Kanne 9.2.2012 — IRISL Maritime Training Institute ym. v. neuvosto
   (Asia T-56/12)
   2012/C 109/48
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: IRISL Maritime Training Institute (Teheran, Iran), Kara Shipping and Chartering GmbH & Co. (Hampuri, Saksa), Kheibar Co. (Teheran, Iran), Kish Shipping Line Manning Co. (Kish-saari, Iran), Fairway Shipping Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) ja IRISL Multimodal Transport Co. (Teheran, Iran) (edustajat: barrister F. Randolph, barrister M. Lester ja solicitor M. Taher)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 1.12.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/783/YUTP (EUVL L 319, 2.12.2011, s. 71) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 961/2010 täytäntöönpanosta 1.12.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1245/2011 (EUVL L 319, s. 11) kantajia koskevilta osin;

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat neljään kanneperusteeseen, joiden mukaan sillä, että se merkitsi kantajien nimet riidanalaisissa päätöksessä ja asetuksessa olevaan luetteloon, neuvosto

               —

               laiminlöi velvollisuutensa esittää asianmukaiset perustelut;

               —

               ei täyttänyt edellytyksiä luetteloon merkitsemiselle ja/tai teki ilmeisen arviointivirheen katsoessaan näiden edellytysten täyttyvän kantajien osalta ja/tai merkitsi kantajat mainittuun luetteloon ilman asianmukaista oikeudellista perustetta;

               —

               ei kunnioittanut kantajien puolustautumisoikeuksia ja oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan; ja

               —

               loukkasi perusteetta ja suhteettomasti kantajien perusoikeuksia, mukaan lukien näiden omistusoikeutta, vapautta harjoittaa elinkeinotoimintaansa ja oikeutta nauttia maineeseensa kohdistuvaa kunnioitusta.


title: Asia T-578/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.9.2015 – VSM Geneesmiddelen v. komissio (Laiminlyönti- ja kumoamiskanne — Kuluttajansuoja — Elintarvikkeita koskevat terveysväitteet — Asetus (EY) N:o 1924/2006 — Kasviperäiset aineet — Kanteen nostamisen määräaika — Oikeussuojan tarvetta ei ole — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Tutkimatta jättäminen)

text:
               16.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 381/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.9.2015 – VSM Geneesmiddelen v. komissio
   (Asia T-578/14) (1)

   ((Laiminlyönti- ja kumoamiskanne - Kuluttajansuoja - Elintarvikkeita koskevat terveysväitteet - Asetus (EY) N:o 1924/2006 - Kasviperäiset aineet - Kanteen nostamisen määräaika - Oikeussuojan tarvetta ei ole - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Tutkimatta jättäminen))
   (2015/C 381/34)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: VSM Geneesmiddelen BV (Alkmaar, Alankomaat) (edustaja: asianajaja U. Grundmann)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi J. Enegren, sitten M. Wilderspin ja S. Grünheid)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus todeta, että komissio on syyllistynyt laiminlyöntiin, koska se on sääntöjenvastaisesti jättänyt määräämättä Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (EFSA) tekemään arvioinnin kasviperäisten aineiden terveysväitteistä ennakkoedellytyksenä elintarvikkeita koskevista ravitsemus- ja terveysväitteistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1924/2006 (EUVL L 404, s. 9) 13 artiklan 3 kohdan mukaisen sallittujen terveysväitteiden lopullisen luettelon antamiseksi, ja toissijaisesti vaatimus kumota komission 19.6.2014 päivättyyn kirjeeseen väitetysti sisältyvä päätös, jolla kieltäydyttiin määräämästä EFSA suorittamaan mainittujen väitteiden arviointi.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               VSM Geneesmiddelen BV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 339, 29.9.2014.


title: Asia C-120/07: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 27.2.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Alankomaiden kuningaskunta

text:
               7.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/21

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 27.2.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Alankomaiden kuningaskunta
   (Asia C-120/07) (1)

   (2008/C 142/37)

      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 95, 28.4.2007.


title: Asia T-231/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.9.2012 — Fraas v. SMHV (tummanharmaan, vaaleanharmaan, vaaleansinisen, tummansinisen, okran ja beigen värinen ruutukuvio) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus tummanharmaan, vaaleanharmaan, vaaleansinisen, tummansinisen, okran ja beigen värisen ruutukuvion rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta, 75 artikla ja 76 artiklan 1 kohta)

text:
               27.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/22

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.9.2012 — Fraas v. SMHV (tummanharmaan, vaaleanharmaan, vaaleansinisen, tummansinisen, okran ja beigen värinen ruutukuvio)
      (Asia T-231/11) (1)

      (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus tummanharmaan, vaaleanharmaan, vaaleansinisen, tummansinisen, okran ja beigen värisen ruutukuvion rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta, 75 artikla ja 76 artiklan 1 kohta)
      (2012/C 331/40)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Saksa) (edustajat: asianajajat R. Kunze ja G. Würtenberger)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: aluksi R. Manea, sitten D. Walicka)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kumoamiskanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 4.3.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 2041/2010-4), joka koskee hakemusta tummanharmaan, vaaleanharmaan, vaaleansinisen, tummansinisen, okran ja beigen värisen ruutukuvion rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  V. Fraas GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 238, 13.8.2011.


title: Asia C-153/08: Kanne 15.4.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta

text:
               7.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/20

         Kanne 15.4.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-153/08)
   (2008/C 142/33)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: R. Lyal ja L. Lozano Palacios)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut yhteisön oikeuden ja erityisesti EY 49 artiklan ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 36 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa verolainsäädännön, jonka nojalla verotetaan Espanjan kuningaskunnan ulkopuolella järjestetyistä kaikista arvonnoista, peleistä ja vedonlyönneistä saatuja voittoja, kun taas Espanjan kuningaskunnassa järjestetyistä tietynlaisista arvonnoista, peleistä ja vedonlyönneistä saadut voitot on vapautettu tuloverosta

               —

               Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Espanjan lainsäädännössä vapautetaan tuloverosta Loterías y Apuestas del Estadon (kansallinen arvontojen ja vedonlyöntien teollinen ja kaupallinen julkisyhteisö) ja itsehallintoalueiden laitosten tai yksiköiden järjestämistä arvonnoista ja vedonlyönneistä saadut voitot sekä voitot, jotka on saatu Espanjan Punaisen Ristin ja Organización Nacional de Ciegos Españolesin (Espanjan näkövammaisten kansallinen järjestö) järjestämistä arpajaisista. Muiden kansallisten tai ulkomaisten järjestöjen, myös niiden, jotka ovat sijoittautuneet Euroopan unionin tai Euroopan talousalueen jäsenvaltioihin, järjestämistä arvonnoista, peleistä tai vedonlyönneistä saadut voitot kuitenkin lisätään veron perustaan ja niihin sovelletaan progressiivista verokantaa.
   Komissio vetoaa erityisesti asioissa C-42/02 (1) ja C-118/96 (2) annettuihin tuomioihin ja palauttaa mieliin, että oikeuskäytännön mukaan arpajaisten järjestämistoimintaa on pidettävä EY:n perustamissopimuksessa tarkoitettuna palvelutoimintana. Oikeuskäytännön mukaan myös EY 49 artiklassa yhtäältä kielletään kaikki palvelun tarjoamisen vapauden rajoitukset ja esteet, vaikka näitä rajoituksia tai esteitä sovellettaisiinkin erotuksetta kansallisiin ja muiden jäsenvaltioiden palvelun tarjoajiin, ja toisaalta siinä suljetaan pois kaiken sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltaminen, jonka vaikutuksesta palvelujen tarjoaminen jäsenvaltioiden välillä on vaikeampaa kuin palvelujen tarjoaminen pelkästään jäsenvaltion sisällä. Oikeuskäytännössä sallitaan onnenpelialan erityispiirteet huomioon ottaen, että jäsenvaltiot asettavat tiettyjä rajoituksia edellyttäen, että ne osoittavat niiden asianmukaisuuden ja niiden oikeasuhtaisuuden sekä sen, että ne eivät ole syrjiviä.
   Komissio katsoo, että Espanjan lainsäädäntö on syrjivää siitä syystä, että vapautus on varattu tietyille yksiköille, jotka mainitussa lainsäädännössä nimetään täsmällisesti, ja siten suljetaan tämän vapautuksen ulkopuolelle muiden jäsenvaltioiden yksiköt, joilla on sama luonne tai samat tavoitteet kuin vapautussäännöksessä määritetyillä espanjalaisilla yksiköillä. Näin ollen siitä huolimatta, että vaikka Espanjan viranomaiset olisivatkin osoittaneet jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevassa menettelyssä, että riidanalainen lainsäädäntö on asianmukainen ja oikeasuhtainen toimenpide kuluttajansuojan ja sosiaalisen tavoitteen kannalta — mitä ne eivät ole tehneet — kyseessä olevaa lainsäädäntöä ei missään tapauksessa voida pitää yhteisön oikeuden mukaisena, koska se on joka tapauksessa syrjivä.

      (1)  Asia C-42/02, Lindman, tuomio 13.11.2003 (Kok. 2003, s. I-13519).

      (2)  Asia C-118/96, Safir, tuomio 28.4.1998 (Kok. 1998, s. I-1897).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys, (kuudes jaosto)  17 päivänä marraskuuta 2005 , asiassa C-121/04 P, Minoikes Grammes ANE (Minoan Lines SA) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta) — Kilpailu — Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt — Yritysten väliset sopimukset — Näyttö siitä, että yritys on osallistunut yritysten kokouksiin, joiden aiheena on kilpailun rajoittaminen)

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/12

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   (kuudes jaosto)
   17 päivänä marraskuuta 2005,
   asiassa C-121/04 P, Minoikes Grammes ANE (Minoan Lines SA) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Muutoksenhaku - EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta) - Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Yritysten väliset sopimukset - Näyttö siitä, että yritys on osallistunut yritysten kokouksiin, joiden aiheena on kilpailun rajoittaminen)
   (2006/C 60/24)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asiassa C-121/04 P, jossa on kyse yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 56 artiklaan perustuvasta valituksesta, joka on pantu vireille 1.3.2004 Minoikes Grammes ANE (Minoan Lines SA) (asianajajat I. Dryllerakis, E. Dryllerakis ja N. Korogiannakis), toisena osapuolena asiassa: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään R. Lyal ja T. Christoforou, avustajanaan asianajaja A. Oikonomou), yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Malenovský sekä tuomarit J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari) ja S. von Bahr, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on 17.11.2005 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komission vastavalitus hylätään.

               3)

               Minoikes Grammes ANE (Minoan Lines SA) velvoitetaan korvaamaan 90 % oikeudenkäyntikuluista.

               4)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan 10 % oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 106, 30.4.2004.


title: Asia C-220/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 8.9.2011 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 91/271/ETY — Saasteet ja haitat — Yhdyskuntajätevesien käsittely — 3, 5 ja 6 artikla — Haavoittumiselle alttiiden alueiden määrittämättä jättäminen — Haavoittumiselle alttiille alueille johdettujen jätevesien jättäminen vaille tehokkaampaa käsittelyä)

text:
               22.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 8.9.2011 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-220/10) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 91/271/ETY - Saasteet ja haitat - Yhdyskuntajätevesien käsittely - 3, 5 ja 6 artikla - Haavoittumiselle alttiiden alueiden määrittämättä jättäminen - Haavoittumiselle alttiille alueille johdettujen jätevesien jättäminen vaille tehokkaampaa käsittelyä)
   2011/C 311/16
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Guerra e Andrade ja S. Pardo Quintillán)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes ja M. J. Lois)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21.5.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY (EYVL L 135, s. 40) rikkominen

      Tuomiolauselma

               1)

               Portugalin tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 91/271 3, 5 ja 6 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska

                           —

                           se on määrittänyt kuormitusta kestäviksi alueiksi kaikki Madeiran saaren ja Porto Santon saaren rannikkovedet

                           —

                           se on käsitellyt yhdyskuntajätevesiä, jotka ovat peräisin taajamista, joiden asukasvastineluku on suurempi kuin 10 000, kuten Funchalin ja Câmara de Lobosin taajamat, ja jotka on johdettu Madeiran saaren rannikkovesiin, yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21.5.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY 4 artiklassa säädettyä käsittelyä tehottomammin

                           —

                           se ei ole kyseisen direktiivin 3 artiklan mukaisesti huolehtinut, että Tejo-joen suistossa sijaitsevassa taajamassa eli Quinta do Condessa on olemassa jätevesien viemäröintijärjestelmä

                           —

                           se ei ole Albufeira/Armação de Pêran, Bejan, Chavesin ja Viseun taajamien osalta eikä niiden neljän taajaman, jotka laskevat jätevedet Tejo-joen suiston vasemmalle rannalle eli Barreiro/Moitan, Corroios/Quinta da Bomban, Quinta do Conden ja Seixalin, osalta taannut tehokkaampaa käsittelyä kuin kyseisen direktiivin 4 artiklassa säädetty käsittely

               2)

               Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 209, 31.7.2010.


title: Yhdistetyt asiat C-544/13 ja C-545/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 16.7.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Stockholms tingsrätt – Ruotsi) – Abcur AB v. Apoteket Farmaci AB sekä Apoteket AB ja Apoteket Farmaci AB (C-545/13) (Ennakkoratkaisupyyntö — Ihmisille tarkoitetut lääkkeet — Direktiivi 2001/83/EY — Soveltamisala — 2 artiklan 1 kohta ja 3 artiklan 1 ja 2 kohta — Lääkkeet, jotka valmistetaan teollisesti tai joiden valmistuksessa käytetään teollista prosessia — Poikkeukset — Yksittäiselle potilaalle kirjoitetun lääkemääräyksen mukaisesti apteekissa valmistettu lääke — Farmakopean ohjeiden mukaan apteekissa valmistettu ja kyseessä olevan apteekin palvelemille potilaille suoraan toimitettavaksi tarkoitettu lääke — Direktiivi 2005/29/EY)

text:
               14.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 302/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 16.7.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Stockholms tingsrätt – Ruotsi) – Abcur AB v. Apoteket Farmaci AB sekä Apoteket AB ja Apoteket Farmaci AB (C-545/13)
   (Yhdistetyt asiat C-544/13 ja C-545/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Ihmisille tarkoitetut lääkkeet - Direktiivi 2001/83/EY - Soveltamisala - 2 artiklan 1 kohta ja 3 artiklan 1 ja 2 kohta - Lääkkeet, jotka valmistetaan teollisesti tai joiden valmistuksessa käytetään teollista prosessia - Poikkeukset - Yksittäiselle potilaalle kirjoitetun lääkemääräyksen mukaisesti apteekissa valmistettu lääke - Farmakopean ohjeiden mukaan apteekissa valmistettu ja kyseessä olevan apteekin palvelemille potilaille suoraan toimitettavaksi tarkoitettu lääke - Direktiivi 2005/29/EY))
   (2015/C 302/03)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Stockholms tingsrätt

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Abcur AB

      Vastaajat: Apoteket Farmaci AB(C-544/13) sekä Apoteket AB ja Apoteket Farmaci AB (C-545/13)

      Tuomiolauselma

               1)

               Pääasiassa kyseessä olevan kaltaiset ihmisille tarkoitetut ja lääkemääräystä edellyttävät lääkkeet, joilla ei ole jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten myöntämää tai ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön lupa- ja valvontamenettelyistä ja Euroopan lääkeviraston perustamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 726/2004 mukaista myyntilupaa, kuuluvat ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 31.3.2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/27/EY, soveltamisalaan sen 2 artiklan 1 kohdan nojalla, jos ne on valmistettu teollisesti tai niiden valmistuksessa on käytetty teollista prosessia. Näihin lääkkeisiin ei voida soveltaa direktiivin, sellaisena kuin se on muutettuna, 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua poikkeusta, ellei niitä ole valmistettu ennen niiden valmistusta kirjoitetun lääkemääräyksen mukaisesti ja ellei niitä ole erikseen valmistettu etukäteen yksilöidylle potilaalle. Mainittuihin lääkkeisiin ei voida soveltaa direktiivin 2001/83, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2004/27, 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua poikkeusta, ellei niitä ole tarkoitettu toimitettavaksi suoraan potilaille näitä palvelevasta ja lääkkeet valmistaneesta apteekista. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida, täyttyvätkö näiden säännösten soveltamisedellytykset käsiteltävissä pääasioissa.

               2)

               Siinäkin tapauksessa, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaiset ihmisille tarkoitetut lääkkeet kuuluisivat direktiivin 2001/83, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2004/27, soveltamisalaan, näitä lääkkeitä koskevat pääasiassa väitetyn kaltaiset markkinointimenettelyt voivat kuulua myös sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/29/EY soveltamisalaan, edellyttäen että tämän direktiivin soveltamisedellytykset täyttyvät.

      (1)  EUVL C 15, 18.1.2014.