title: Asia C-465/01: Euroopan yhteisöjen komission 4.12.2001 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
6.4.2002                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 84/43
        kirjattava tileihin. Tullikoodeksin 221 artiklan 1 kohdan          1)    Onko Rooman sopimuksen 28 artiklan perusteella sallit-
        mukaan jäsenvaltion on tileihin kirjaamisen jälkeen välit-               tua, että jäsenvaltio kieltää EY:n asetuksissa sallitun, niin
        tömästi ryhdyttävä tullien kantamiseen siten, että ne                    kutsutun teollisuushampun viljelyn ja muun käsittelyn?
        antavat kyseisestä tullivelasta tiedon tullivelalliselle. Alan-
        komaat katsoo perusteettomasti, että se voi tietyssä
        tapauksessa esitetyn näytön paljouden ja monitahoisuu-             2)    Jos näin ei ole, voidaanko kyseisestä artiklasta silti
        den takia käyttää miten paljon tahansa aikaa asiaa huolel-               poiketa saman sopimuksen 30 artiklan nojalla, minkä
        lisesti arvioidakseen. Alankomaiden kanta voidaan kor-                   seurauksena tällainen kielto ei ole EY-oikeuden vastainen?
        keintaan ymmärtää turvautumiseksi tullikoodeksin
        219 artiklan soveltamiseen. Tullikoodeksin 218 ja 219 ar-
        tikla ovat kuitenkin yhteisön taloudellisten etujen edistä-        3)    Jos näin ei ole, voidaanko Ruotsissa asetettu kielto katsoa
        mistä koskevia säännöksiä. Tullitulot ovat yhteisölle omia               jollain muulla perusteella sallituksi?
        varoja, joten yhteisön etujen mukaista on, että kyseisten
        tulojen määrä vahvistetaan nopeasti. Jäsenvaltiot eivät siis
        voi suoralta kädeltä vedota tullikoodeksin 219 artiklassa
        säädettyyn määräajan pidennysmahdollisuuteen komis-
        siota vastaan. Jäsenvaltioiden olisi sen sijaan aina perustel-
        tava, miksi niiden esittämien perustelujen nojalla tileihin
        kirjaamisen määräaikojen pidentäminen olisi välttämä-
        töntä.
–       Asetuksen 1552/89 9 ja 10 artiklan rikkominen.
–       Asetuksen 1552/89 11 artiklan rikkominen. Näissä kah-
        dessa viimeksi mainitussa kohdassa esitetyt jäsenyysvel-
        voitteiden rikkomiset ovat välttämätön seuraus ensiksi             Euroopan yhteisöjen komission 4.12.2001 Itävallan tasa-
        mainitusta jäsenyysvelvoitteiden rikkomisesta. Alanko-                               valtaa vastaan nostama kanne
        maat ei kyseessä olevana ajankohtana ole toimittanut
        varoja ajoissa komission käytettäviksi. Lisäksi Alanko-
        maat on tähän asti kieltäytynyt maksamasta niihin liitty-
        viä viivästyskorkoja komissiolle. Komission yksiköt ovat                                    (Asia C-465/01)
        jo vuonna 1996 vaatineet Alankomaiden viranomaisia
        maksamaan 5 323 395,06 Alankomaiden guldenia vii-
        västyskorkoina komissiolle.
                                                                                (2002/C 84/75)
( 1)  EYVL 1987, L 107, s. 1.
( 2)  EYVL 1992, L 132, s. 1.
( 3)  EYVL 1993, L 253, s. 1.
( 4)  EYVL 1989, L 155, s. 1.
( 5)  EYVL 1992, L 302, s. 1.
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 4.12.2001 Euroo-
                                                                           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
                                                                           vastaan. Kantajan asiamiehenä on Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                           sion oikeudellinen neuvonantaja Jörn Sack, prosessiosoite
                                                                           Luxemburgissa komission oikeudellisen yksikön virkamies
                                                                           Luis Escobar Guerrero, Centre Wagner, Kirchberg.
Halmstads tingsrättin 8.11.2001 esittämä ennakkoratkai-
     supyyntö asiassa Åklagaren vastaan Ulf Hammarsten
                                                                           Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                            (Asia C-462/01)
                                                                           1.    toteaa Itävallan tasavallan rikkoneen
                             (2002/C 84/74)
                                                                                a)    EY-sopimuksen 39 artiklaa ja työntekijöiden vapaas-
                                                                                ta liikkuvuudesta yhteisön alueella annettua asetusta
Halmstads tingsrätt on pyytänyt 8.11.2001 tekemällään pää-                             (ETY) N:o 1612/68 (1) sekä Euroopan talousalueesta
töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa-                           tehdyn sopimuksen 28 artiklaa, kun se epää toisesta
moon 3.12.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta en-                               EY:n tai ETA:n jäsenvaltiosta olevalta työntekijältä
nakkoratkaisua asiassa Åklagaren vastaan Ulf Hammarsten                                vaalikelpoisuuden työntekijöiden ammattijärjestö-
seuraaviin kysymyksiin:                                                                vaaleissa,
 ---pagebreak--- C 84/44                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          6.4.2002
      b)   yhteisön ja kolmansien maiden välisen assosiointiso-          vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen neuvonantaja
           pimuksen niitä määräyksiä, joissa kielletään syrji-           Maria Kondou-Durande.
           mästä jossakin jäsenvaltiossa laillisesti työskentele-
           vää näiden valtioiden työntekijää, kun se epää näin
           suojatulta työntekijältä vaalikelpoisuuden työpaik-
           kaneuvoston sekä työntekijöiden ammattijärjestön              Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
           edustajiston vaaleissa, ja
2.    velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-           –      toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut perus-
      tikulut.                                                                  tamissopimuksen ja eläinten terveyttä koskevista vaati-
                                                                                muksista yhteisön sisäisessä tuoreen siipikarjanlihan kau-
                                                                                passa ja tuonnissa kolmansista maista annetun direktiivin
                                                                                91/494/ETY muuttamisesta 15 päivänä marraskuuta
                                                                                1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/89/EY (1) mu-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                             kaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyssä määräajas-
                                                                                sa antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttä-
                                                                                miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä
Jäsenvaltioiden kansalaisten oikeus vapaaseen liikkuvuuteen
toisessa EY:n jäsenvaltiossa merkitsee EY-sopimuksen 39 artik-
lan 2 kohdan mukaan, että kaikki kansalaisuuteen perustuva               –      velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
jäsenvaltioiden työntekijöiden syrjintä työsopimusten tekemi-                   käyntikulut.
sessä sekä palkkauksessa ja muissa työehdoissa poistetaan.
ETA-sopimuksen 28 artikla sisältää vastaavat määräykset.
Lisäksi työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueel-
la annetun asetuksen (ETY) N:o 1612/68 8 artiklan 1 kohdassa
todetaan nimenomaisesti toisten jäsenvaltioiden työntekijöi-
den ”oikeus vaalikelpoisuuteen työntekijöiden edustuselimiin             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
yrityksissä”. Tämä sanamuoto käsittää äänioikeuden ja vaalikel-
poisuuden työntekijöiden edustuksen osalta jäsenvaltiossa.
                                                                         Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 249 artiklan kol-
Komissio katsoo lisäksi, että assosiointisopimuksissa ja vastaa-         mannen kohdan mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan
vissa sopimuksissa olevaa työehtojen käsitettä on tulkittava             tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu.
kuten EY-sopimuksen 39 artiklan 2 kohdassa ja asetuksen
(ETY) N:o 1612/68 8 artiklassa, joissa se ulottuu myös
yhteistoimintaa yrityksissä tarkoittavien oikeuksien, kuten ää-
nioikeuden ja vaalikelpoisuuden työpaikkaneuvostovaalissa                Perustamissopimuksen 10 artiklan ensimmäisen kohdan mu-
sekä työntekijöiden ammattijärjestövaaleissa, käyttöön.                  kaan jäsenvaltiot toteuttavat kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet,
                                                                         jotka ovat aiheellisia kyseisestä sopimuksesta tai yhteisön
                                                                         toimielinten säädöksistä johtuvien velvoitteiden täyttämisen
(1) EYVL L 257, 19.10.1968, s. 2.                                        varmistamiseksi.
                                                                         Kreikan tasavalta ei kiistä, että se ei ole toteuttanut edellä
                                                                         mainitun direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpi-
                                                                         teitä.
Euroopan yhteisöjen komission 4.12.2001 Helleenien ta-
                savaltaa vastaan nostama kanne                           Komissio esittää, että tähän päivään mennessä Kreikan tasaval-
                                                                         ta ei ole toteuttanut toimenpiteitä, jotka ovat aiheellisia
                                                                         edellä mainitun direktiivin saattamiseksi täysimääräisesti osaksi
                          (Asia C-466/01)                                Kreikan oikeusjärjestystä.
                           (2002/C 84/76)
                                                                         (1) EYVL L 300, 23.11.1999, s. 17.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 4.12.2001 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa


title: Asia T-246/04: Jacques Wunenburgerin 17.6.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               28.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/31

         Jacques Wunenburgerin 17.6.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-246/04)
   (2004/C 217/56)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Jacques Wunenburger, kotipaikka Zagreb (Kroatia), on nostanut 17.6.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Eric Boigelot.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa pääsihteeri David O'Sullivanin arvioinnin muutoksenhakuviranomaisena 11.9.2003 tekemän päätöksen, joka on kantajalle vastainen siltä osin kuin siinä vahvistetaan ja hyväksytään lopullisesti kantajan urakehityskertomus ajanjaksolta 1.7.2001—31.12.2002;

               —

               kumoaa kyseisen kertomuksen;

               —

               kumoaa nimenomaisen päätöksen hylätä kantajan henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mukaisesti 9.12.2003 tekemä valitus, joka on rekisteröity numerolla R/711/03 ja jossa vaaditaan riidanalaisen päätöksen kumoamista;

               —

               määrää kantajalle maksettavaksi henkisestä kärsimyksestä ja uran vaarantamisesta sekä huomattavien säännösvastaisuuksien että kyseisen kertomuksen laatimisen merkittävän viivästymisen vuoksi, vahingonkorvausta ex aequo et bono 4 000 euroa, jota tuomioistuin voi korottaa tai alentaa;

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi henkilöstösääntöjen 25 artiklan 2 kohdan, 26 artiklan ja 43 artiklan sekä komission viimeksi mainitun artiklan soveltamisesta 26.4.2002 antamien yleisten täytäntöönpanosäännösten rikkomiseen. Kantaja vetoaa myös puolustautumisoikeuksien, hyvän hallinnon periaatteen, huolenpitoperiaatteen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen sekä ilmeiseen arviointivirheeseen.


title: Asia C-687/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 10.9.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht München – Saksa) – Fliesen-Zentrum Deutschland GmbH v. Hauptzollamt Regensburg (Ennakkoratkaisupyyntö — Polkumyynti — Kiinasta peräisin olevien keraamisten laattojen tuonnissa käyttöön otettu polkumyyntitulli — Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 917/2011 — Pätevyys — Asetus (EY) N:o 1225/2009 — 2 artiklan 7 kohdan a alakohta — Normaaliarvo — Määrittäminen kolmannessa maassa, joka on markkinatalousmaa, käytettävän hinnan perusteella — Soveltuvan kolmannen maan valinta — Huolellisuusvelvollisuus — Puolustautumisoikeudet — Perusteluvelvollisuus — Otanta)

text:
               3.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 363/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 10.9.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht München – Saksa) – Fliesen-Zentrum Deutschland GmbH v. Hauptzollamt Regensburg
   (Asia C-687/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Polkumyynti - Kiinasta peräisin olevien keraamisten laattojen tuonnissa käyttöön otettu polkumyyntitulli - Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 917/2011 - Pätevyys - Asetus (EY) N:o 1225/2009 - 2 artiklan 7 kohdan a alakohta - Normaaliarvo - Määrittäminen kolmannessa maassa, joka on markkinatalousmaa, käytettävän hinnan perusteella - Soveltuvan kolmannen maan valinta - Huolellisuusvelvollisuus - Puolustautumisoikeudet - Perusteluvelvollisuus - Otanta))
   (2015/C 363/06)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht München

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Fliesen-Zentrum Deutschland GmbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Regensburg

      Tuomiolauselma

   Ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelussa ei ole tullut esiin mitään sellaista seikkaa, joka vaikuttaisi lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien keraamisten laattojen tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöönotetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 12.9.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 917/2011 pätevyyteen.

      (1)  EUVL C 78, 15.3.2014.


title: Asia C-324/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 1.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2004/116/EY — Candida guilliermondii -hiivan sisällyttäminen direktiivin 82/471/ETY liitteeseen — Täytäntöönpanon edellyttämien toimenpiteiden toteuttamatta jättäminen)

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 1.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-324/06) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2004/116/EY - Candida guilliermondii -hiivan sisällyttäminen direktiivin 82/471/ETY liitteeseen - Täytäntöönpanon edellyttämien toimenpiteiden toteuttamatta jättäminen)
   (2007/C 82/14)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Szmytkowska ja P. Guerra e Andrade)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Fernandes ja F. Fraústo de Azevedo)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Laiminlyönti antaa määräajassa kaikki neuvoston direktiivin 82/471/ETY liitteen muuttamisesta Candida guilliermondiin sisällyttämiseksi siihen 23.12.2004 annetun komission direktiivin 2004/116/EY (EUVL L 379, s. 81) noudattamisen edellyttämät säännökset
   Tuomiolauselma

               1)

               Portugalin tasavalta ei ole noudattanut neuvoston direktiivin 82/471/ETY liitteen muuttamisesta Candida guilliermondiin sisällyttämiseksi siihen 23.12.2004 annetun komission direktiivin 2004/116/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 224, 16.9.2006.


title: Asia C-275/07: Kanne 8.6.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/21

         Kanne 8.6.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-275/07)
   (2007/C 199/32)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Wilms ja M. Velardo)

      Vastaaja: Italian tasavalta
   Vaatimukset
   Yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että

               —

               Italian tasavalta ei ole noudattanut yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta 29.5.1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 (1) eikä etenkään sen 6 artiklan 2 kohdan a alakohdan, joka on 31.5.2000 lukien korvattu yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22.5.2000 annetulla neuvoston asetuksella (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (2), eikä etenkään sen 6 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisia velvoitteitaan,

                           —

                           Koska se on kieltäytynyt maksamasta komissiolle kaiken kaikkiaan 847,06 euron määräisiä viivästyskorkoja siitä, että tullien vienti kirjanpitoon oli viivästynyt ja koska se on kieltäytynyt saattamasta kansallisia säännöksiä passitusjärjestelmästä johtuvia tullaustoimenpiteitä, joille on asetettu yleisvakuus ja jotka ovat riidattomia, koskevan yhteisön kirjanpitolainsäädännön mukaisiksi

                           —

                           Koska se on kieltäytynyt maksamasta komissiolle kaiken kaikkiaan 3 322 euron määräisiä viivästyskorkoja siitä, ettei se ollut noudattanut määräaikoja, jotka yhteisön lainsäädännössä on asetettu tullien kirjaamiselle A-kirjanpitoon, kun kyse on TIR-sopimuksessa tarkoitetusta passituksesta

               —

               Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio riitauttaa Italian tasavallan kaksi päätöstä. Ensimmäisellä kieltäydyttiin maksamasta komissiolle kaiken kaikkiaan 847,06 euron määräisiä viivästyskorkoja siitä, että tullien vienti kirjanpitoon oli viivästynyt, ja saattamasta kansallisia säännöksiä passitusjärjestelmästä johtuvia tullaustoimenpiteitä, joille on asetettu yleisvakuus ja jotka ovat riidattomia, koskevan yhteisön kirjanpitolainsäädännön mukaisiksi. Toisella päätöksellä kieltäydyttiin maksamasta komissiolle kaiken kaikkiaan 3 322 euron määräisiä viivästyskorkoja siitä, ettei se ollut noudattanut määräaikoja, jotka yhteisön lainsäädännössä on asetettu tullien kirjaamiselle A-kirjanpitoon, kun kyse on TIR-sopimuksessa tarkoitetusta passituksesta.
   Kantaja väittää kanteensa tueksi, että Italian tasavalta ei asetuksen N:o 1552/89 8 ja 11 artiklan rikkomisen lisäksi ole noudattanut myöskään sen 6 artiklan 2 kohdan a alakohdan, joka on 31.5.2000 lukien korvattu yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22.5.2000 annetulla neuvoston asetuksella (EY, Euratom) N:o 1150/2000, eikä etenkään sen 6 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisia velvoitteitaan.

      (1)  EYVL L 155, s. 1.

      (2)  EYVL L 130, s. 1.


title: Asia T-656/16: Kanne 12.9.2016 – PM v. ECHA

text:
               31.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/58

         Kanne 12.9.2016 – PM v. ECHA
   (Asia T-656/16)
   (2016/C 402/69)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: PM (edustaja: asianajaja C. Zambrano Almero)

      Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta toteamaan, että tämä kanne, joka koskee päätöstä nro SME(2016) 3198, on otettava tutkittavaksi ja näin ollen kumoamaan tämän päätöksen, katsomaan, että PM on pieni ja keskisuuri yritys ja että sen suorittamat maksut ovat täten lain mukaiset ja hyväksymään tämän seurauksena rekisteröintihakemuksen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka perustuu mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä tehdyn suosituksen 2003/361/EY liitteessä olevan 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun pienen ja keskisuuren yrityksen määritelmään. Tältä osin kantaja yhdessä sen yritysryhmän kanssa, johon se kuuluu, vakuuttaa täyttävänsä kyseisessä artiklassa asetetut edellytykset.


title: Asiat T-118/11, T-123/11 ja T-124/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 4.6.2012 — Attey ym. v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Norsunluurannikon tilanteen vuoksi toteutetut rajoittavat toimenpiteet — Poistaminen niiden henkilöiden luettelosta, joita kyseiset toimenpiteet koskevat — Kumoamiskanne — Lausunnon antaminen asiasta raukeaa)

text:
               28.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 227/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 4.6.2012 — Attey ym. v. neuvosto
   (Asiat T-118/11, T-123/11 ja T-124/11) (1)

   (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Norsunluurannikon tilanteen vuoksi toteutetut rajoittavat toimenpiteet - Poistaminen niiden henkilöiden luettelosta, joita kyseiset toimenpiteet koskevat - Kumoamiskanne - Lausunnon antaminen asiasta raukeaa)
   2012/C 227/33
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Philipp Attey (Abidjan, Norsunluurannikko) (asia T-118/11), Thierry Legré (Abidjan) (asia T-123/11) ja Stéphane Kipré (Abidjan) (T-124/11) (edustaja: asianajaja J. C. Tchikaya)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: B. Driessen ja M. Chavrier)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Norsunluurannikon tasavalta (edustajat: asianajajat J. P. Mignard ja J. P. Benoit) ja Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bordes ja M. Konstantinidis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamisvaatimukset, jotka koskevat yhtäältä Norsunluurannikkoon kohdistuvien rajoittavien toimenpiteiden jatkamisesta annetun neuvoston päätöksen 2010/656/YUTP muuttamisesta 14.1.2011 tehtyä neuvoston päätöstä 2011/18/YUTP (EUVL L 11, s. 36) ja toisaalta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvien rajoittavien erityistoimenpiteiden toteuttamisesta Norsunluurannikon tilanteen vuoksi annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 560/2005 muuttamisesta 14.1.2011 annettua neuvoston asetusta (EU) N:o 25/2011 (EUVL L 11, s. 1) kantajia koskevin osin.

      Määräysosa

               1)

               Asiat T-118/11, T-123/11 ja T-124/11 yhdistetään määräyksen antamista varten.

               2)

               Lausunnon antaminen kanteista raukeaa.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Philipp Atteyn, Thierry Legrén ja Stéphane Kiprén oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Norsunluurannikon tasavalta ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 130, 30.4.2011.


title: Asia T-109/05: S.p.a. Navigazione Libera del Golfon 8.3.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               30.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/43

         S.p.a. Navigazione Libera del Golfon 8.3.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-109/05)
   (2005/C 106/84)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   S.p.a. Navigazione Libera del Golfo (N.L.G.), kotipaikka Napoli, edustajanaan asianajaja S. Ravenna, on nostanut 8.3.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan kanteen, jossa vaaditaan kumoamaan Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) 8 artiklassa tarkoitettu, 3.2.2005 tehty päätös (2), jolla kieltäydytään luovuttamasta kantajana olevalle yhtiölle sen pyytämiä tietoja.
   Kantajan pyytämät tiedot, jotka komissio on kieltäytynyt luovuttamasta, koskevat matkustajia Napoli Beverellon sataman ja Caprin saaren välillä kuljettaville yksiköille aiheutuvia ylimääräisiä kustannuksia. Palvelut on toteuttanut Caremar S.p.a., jonka kotipaikka on Napolissa, julkista palveluvelvoitetta koskevassa järjestelmässä, josta se saa vuosittaisia korvauksia (valtiontukia), jotka komissio on hyväksynyt EY 88 artiklan 2 artiklan nojalla 16.3.2004 tekemällään päätöksellä.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               1)

               kumoaa 3.2.2005 tehdyn komission päätöksen;

               2)

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Antaessaan 16.3.2004 tehdyn päätöksen tiedoksi kantajalle, komissio, vedoten Caremarin kaupallisten intressien suojeluun, ei päätöksen perustelujen yhteydessä julkistanut Caremarin liiketoiminnan harjoittamisesta aiheutuvia kustannuksia ja erityisesti yhteyksistä Caprin saarelle julkista palveluvelvoitetta koskevassa järjestelmässä aiheutuneita kustannuksia, eikä Regione Campanian tämän osalta suorittamia vuotuisia korvauksia.
   Kantaja on jo pitkään harjoittanut vastaavaa matkustajienkuljetustoimintaa samalla Napoli Beverello–Capri-linjalla julkista palveluvelvoitetta koskevassa järjestelmässä, saamatta kuitenkaan mitään tukia voidakseen kattaa kyseisistä velvoitteista aiheutuvat lisäkustannukset, ja se katsoo näin ollen, että sitä on syrjitty edellä mainitulla kohtelulla.
   Kun otetaan huomioon kantajan oikeussuojaintressi sekä tarve saada mahdollisimman pian kaikki tiedot Caremaria koskevasta päätöksestä voidakseen suojata omia etujaan ja mahdollisesti riitauttaa 16.3.2004 tehdyn päätöksen, kantajana oleva yhtiö on pyytänyt saada tiedot, jotka koskevat Caprin saarelle liikennöintiä koskevasta julkisesta palveluvelvoitteesta Caremarille aiheutuvia lisäkustannuksia, sekä näihin liittyvien tukien määrää.
   Komissio on 3.2.2005 tekemässään päätöksessä evännyt N.L.G:ltä oikeuden saada sen pyytämiä tietoja, ja se on vedonnut Caremarin kaupallisten intressien suojelua koskeviin perusteisiin.
   Riitauttaessaan kyseisen päätöksen N.L.G. toteaa, että komissio on tehnyt vakavan oikeudellisen virheen, kun se on jättänyt huomiotta salassapitovelvollisuudesta valtiontukipäätöksissä 1 päivänä joulukuuta 2003 tehdyn komission tiedonannon C(2003) 4582 (3), jonka 17 kohdassa mainitaan nimenomaisesti avoimuus ja se, että julkisten palvelujen järjestämistä ja kustannuksia koskevat tiedot ovat julkisia, koska niitä ei suojata liikesalaisuudella.

      (1)  EUVL L 145, 31.5.2001, s. 43.

      (2)  Päätöstä ei ole julkaistu.

      (3)  EUVL C 297, 9.12.2003, s. 6.


title: Asia C-146/13: Kanne 22.3.2013 — Espanjan kuningaskunta v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/15

         Kanne 22.3.2013 — Espanjan kuningaskunta v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-146/13)
   2013/C 171/30
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamiehet: E. Chamizo Llatas ja S. Centeno Huerta)

      Vastaajat: Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että yhtenäisen patenttisuojan luomiseksi toteutettavasta tiiviimmästä yhteistyöstä 17.12.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1257/2012 (1) on pätemätön, ja — toissijaisesti — se on kumottava kokonaisuudessaan

               —

               Toissijaisesti on kumottava

                           a)

                           9 artiklan 1 kohta kokonaisuudessaan samoin kuin 9 artiklan 2 kohta siten kuin tämän kanteen viidennessä perusteessa esitetään

                           b)

                           18 artiklan 2 kohta kokonaisuudessaan samoin kuin kaikki viittaukset, jotka asetuksessa tehdään yhdistettyyn patenttituomioistuimeen vaikutukseltaan yhtenäisten eurooppapatenttien oikeusjärjestelmänä ja vaikutukseltaan yhtenäisten eurooppapatenttien oikeuslähteenä

               —

               Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1)

               Oikeusvaltion arvojen loukkaaminen ottamalla käyttöön sääntely, joka perustuu Euroopan patenttiviraston, jonka toimet eivät ole tuomioistuinvalvonnan alaisia, antamaan oikeuteen.

               2)

               Unionin toimen puuttuminen ja toissijaisesti asetuksen oikeudellisen perustan puuttuminen, koska ei oteta käyttöön keinoja, joilla taataan SEUT 118 artiklassa määrätty yhdenmukainen suoja

               3)

               Harkintavallan väärinkäyttö, koska tiiviimpää yhteistyötä on käytetty muihin kuin perussopimuksessa määrättyihin tarkoituksiin.

               4)

               SEUT 291 artiklan 2 kohdan rikkominen ja toissijaisesti asiassa Meroni annettuun tuomioon perustuvan oikeuskäytännön huomiotta jättäminen säätämällä järjestelmästä, joka koskee vuosimaksujen vahvistamista ja niiden jakoperusteiden määrittämistä.

               5)

               Asiassa Meroni annettuun tuomioon perustuvan oikeuskäytännön huomiotta jättäminen antamalla Euroopan patenttivirastolle tiettyjä hallinnollisia tehtäviä, jotka liittyvät yhtenäiseen eurooppapatenttiin.

               6)

               Unionin oikeuden erillisyyden periaatteen ja yhdenmukaisen soveltamisen periaatteen loukkaaminen asetuksen voimaantulojärjestelmän vuoksi.

      (1)  EUVL L 361, s. 1


title: Asia T-497/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.12.2010 — LG Electronics v. SMHV (KOMPRESSOR PLUS) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin KOMPRESSOR PLUS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               12.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/12

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.12.2010 — LG Electronics v. SMHV (KOMPRESSOR PLUS)
   (Asia T-497/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin KOMPRESSOR PLUS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)
   2011/C 46/24
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: LG Electronics, Inc. (Soul, Etelä-Korea) (edustaja: asianajaja J. Blanchard)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 23.9.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 397/2009-1), joka koskee hakemusta sanamerkin KOMPRESSOR PLUS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               LG Electronics, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 37, 13.2.2010.


title: Asia C-661/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 11.12.2015 – X BV v. Staatssecretaris van Financiën

text:
               14.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 98/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 11.12.2015 – X BV v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-661/15)
   (2016/C 098/25)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: X BV

      Vastapuoli: Staatssecretaris van Financiën

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

                           a.

                           Onko soveltamisasetuksen (1) 145 artiklan 2 kohtaa, kun sitä luetaan yhdessä tullikoodeksin (2) 29 artiklan 1 ja 3 kohdan kanssa, tulkittava siten, että siihen sisältyvä säännöstö koskee myös tapausta, jossa todetaan, että kun tiettyä tavaraa koskeva ilmoitus hyväksyttiin vastaanotetuksi, oli olemassa valmistukseen liittyvä riski siitä, että tavaran osa vioittuu käytön aikana, ja myyjä tämän johdosta myöntää takuuta koskevan sopimusvelvoitteen mukaisesti ostajalle hinnanalennuksen korvaamalla kulut, jotka tälle aiheutuivat tavaran mukauttamisesta edellä mainitun riskin poistamiseksi?

                           b.

                           Voidaanko siinä tapauksessa, että soveltamisasetuksen 145 artiklan 2 kohtaan sisältyvä säännöstö ei ole sovellettavissa edellä tarkoitetussa tapauksessa, ilmoitettua tullausarvoa ilman muuta alentaa edellä tarkoitetun hinnanalennuksen myöntämisen jälkeen pelkästään tullikoodeksin 29 artiklan 1 ja 3 kohdan säännösten nojalla, kun kyseisiä säännöksiä luetaan yhdessä tullikoodeksin 78 artiklan kanssa?

               2)

               Onko soveltamisasetuksen 145 artiklan 3 kohdassa siinä tarkoitetulle tullausarvon muuttamiselle säädetty edellytys, jonka mukaan tavaroista tosiasiassa maksetun tai maksettavan hinnan muutoksen on täytynyt tapahtua 12 kuukauden kuluessa siitä, kun vapaaseen liikkeeseen luovuttamista koskeva ilmoitus hyväksyttiin vastaanotetuksi, tullikoodeksin 78 ja 236 artiklan säännösten vastainen, kun kyseisiä säännöksiä luetaan yhdessä tullikoodeksin 29 artiklan kanssa?

      (1)  Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annettu komissio asetus (ETY) N:o 2454/93 (EYVL L 253, s. 1).

      (2)  Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 301, s. 1).


title: Asia T-73/01: Spyridon de Athanassios Pappaksen 22.3.2001 Euroopan unionin alueiden komiteaa vastaan nostama kanne

text:
2.6.2001                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 161/23
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               Kantaja vetoaa väitetyn rikkomuksen, joka komission mukaan
                                                                         alkoi vuonna 1987 ja jatkui ainakin vuoden 1990 loppuun
                                                                         asti, osalta siihen, että komissio ei perustellut eikä osoittanut,
–     toteaa, että menettelyt ovat rauenneet kuluneen ajanjak-           että väitetty sopimus olisi ollut luonteeltaan sellainen, että se
      son takia                                                          olisi vaikuttanut merkittävästi jäsenvaltioiden väliseen kaup-
                                                                         paan ja että EY 81 artiklan rikkomista ei näytetty toteen.
–     kumoaa joka tapauksessa komission 13.12.2000 teke-
      män päätöksen, joka koskee EY:n perustamissopimuksen
      81 artiklan soveltamista koskevaa menettelyä                       (1) Komission 19.12.1990 antama päätös 91/298/ETY (asia
      (COMP/33.133-B: Soodakarbonaatti – Solvay, CFK)                        IV/33.133-B: Soodakarbonaatti – Solvay, CFK), EYVL L 152, s. 16.
                                                                         (2) Asia T-31/91, Solvay v. komissio, Kok. 1995, s. II-1821.
                                                                         (3) Yhdistetyt asiat C-287/95 P ja C-288/95 P, komissio v. Solvay,
–     toteaa, että oikeus määrätä sakkoja on vanhentunut                     tuomio 6.4.2000, Kok. 2000, s. I-2391.
                                                                         (4) Komission 13.12.2000 tekemä päätös, joka koskee EY:n perusta-
                                                                             missopimuksen 81 artiklan mukaisen menettelyn soveltamista
                                                                             (COMP/33.133-B: Soodakarbonaatti – Solvay, CFK).
–     kumoaa joka tapauksessa riitautetun päätöksen 2 artiklan
      siltä    osin,     kuin     siinä määrätään         kantajalle
      3 000 000 euroa sakkoa
–     toteaa, että kantajalle ei ole määrättävä sakkoja tai ainakin,
      että niitä on huomattavasti vähennettävä
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Spyridon de Athanassios Pappaksen 22.3.2001 Euroopan
                                                                              unionin alueiden komiteaa vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                                 (Asia T-73/01)
                                                                                (2001/C 161/47)
Kantaja on yhtiö, johon sovelletaan Belgian oikeutta ja joka
toimii soodakarbonaattisektorilla yhdeksässä Euroopan val-
tiossa markkinointiyksikköjensä välityksellä.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Komissio teki 19.12.1990 päätöksen 91/298/ETY (1), jossa se              Spyridon de Athanassios Pappas, kotipaikka Bryssel, on nosta-
totesi, että kantaja oli osallistunut sellaiseen markkinoiden            nut 22.3.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
jakamista koskevaan sopimukseen, joka takasi CFK:lle vähin-              tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin alueiden komite-
tään tietyn määräisen soodan vuosittaisen myynnin Saksassa               aa vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Marc-Albert
ja tasasi kaiken CFK:lle aiheutuneen vajeen siten, että siltä            Lucas.
ostettiin tarvittavat vähimmäismäärät, jotta sen myynti saatiin
taatulle vähimmäistasolle; komissio määräsi kantajalle lisäksi
3 000 000 ecua sakkoa. Ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
tuimessa nostettiin tätä päätöstä koskeva kumoamiskanne.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi tämän pää-
töksen 29.6.1995 annetulla tuomiolla (2). Yhteisöjen tuomiois-           –     kumoaa Euroopan unionin alueiden komitean työvalio-
tuin hylkäsi komission tätä tuomiota koskevan valituksen (3).                  kunnan 13.6.2000 tekemän päätöksen nimittää kolmas
                                                                               henkilö alueiden komitean pääsihteeriksi
Komissio teki 13.12.2000 päätöksen (4), jossa kantajaa syyte-            –     kumoaa vastaavasti Euroopan unionin alueiden komitean
tään samoista rikkomuksista kuin alkuperäisessä päätöksessä.                   työvaliokunnan 13.6.2000 tekemän päätöksen hylätä
Komissio määräsi päätöksessä kantajalle 3 000 000 euroa                        kantajan tätä tehtävää koskeva hakemus, mistä kantajalle
sakkoa.                                                                        ilmoitettiin 22.6.2000 päivätyllä työvaliokunnan puheen-
                                                                               johtajan kirjeellä
Kantaja vaatii tämän päätöksen kumoamista vetoamalla erityi-             –     velvoittaa alueiden komitean korvaamaan oikeudenkäyn-
sesti asiassa T-57/01 esitettyihin oikeudellisiin perusteisiin.                tikulut.
 ---pagebreak--- C 161/24                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          2.6.2001
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      –     palvelukseenottoilmoituksen ja Euroopan yhteisöjen
                                                                               muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen eh-
                                                                               tojen 12 artiklan 2 kohdan e alakohtaa on rikottu siltä
                                                                               osin kuin valittu hakija ei täytä säännöksissä tarkoitettuja
                                                                               kielivaatimuksia.
Kantaja, joka oli hakijana alueiden komitean pääsihteerin
tehtävään, vastustaa vastaajana olevan toimielimen työvalio-
kunnan päätöstä, jolla hylättiin hänen hakemuksensa.
Väitteidensä tueksi kantaja esittää, että
–    Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovelletta-
     vien palvelussuhteen ehtojen 11 artiklan 1 kohdan ensim-            Albano Ferrer de Moncadan 29.3.2001 Euroopan yhteisö-
     mäistä virkettä ja virkamiehiin sovellettavien henkilöstö-                       jen komissiota vastaan nostama kanne
     sääntöjen 25 artiklaa on rikottu siltä osin kuin riidanalai-
     sia päätöksiä ei ole riittävästi perusteltu
                                                                                (Asia T-74/01)
–    palvelukseenottamismenettelyn objektiivisuuden ja haki-
     joiden yhdenvertaisen kohtelun periaatteita on loukattu                                       (2001/C 161/48)
     siltä osin kuin virkaa tekevä pääsihteeri oli vastuussa
     kyseessä olevasta palvelukseenottamismenettelystä
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
–    objektiivisuuden ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteita
     on loukattu valintamenettelyssä ja kyseisen menettelyn
     aloittamista koskevaa päätöstä on loukattu siltä osin kuin:         Albano Ferrer de Moncada, kotipaikka Luxemburg, on nosta-
                                                                         nut 29.3.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                         tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                         vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Luc Misson ja
     –     kantajan hakemusta koskevaa päätöstä ei ole koko-             Laurent Wysen, ja prosessiosoite Luxemburgissa.
           naisuudessaan toimitettu tilapäisesti perustetulle lau-
           takunnalle, jonka tehtävänä oli palvelukseenottamis-
           menettelyn tutkiminen, ja työvaliokunnalle                    Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –     kumoaa päätöksen, jolla implisiittisesti hylättiin kantajan
     –     hallinto toimitti työvaliokunnalle asiakirjan, jonka                henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mukaisesti
           mukaan kantaja ei täytä ilmoituksessa säädettyjä                    19.9.2000 tekemä valitus,
           vaatimuksia siten että hänet voitaisiin asettaa etusi-
           jalle
                                                                         –     velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle 5 miljoonaa
                                                                               Luxemburgin frangia korvauksena henkisestä kärsimyk-
                                                                               sestä,
     –     kaksi neljästä hakijasta keskusteli eräiden työvalio-
           kunnan jäsenten kanssa päivää ennen työvaliokun-
           nan 19.5. pidettyä kokousta                                   –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
     –     työvaliokunnan kokouksen pöytäkirjassa mainittiin,
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
           että virkaa tekevän pääsihteerin on yhdessä puheen-
           johtajan kanssa alistettava komitean vuosittainen
           toimintakertomus työvaliokunnalle
                                                                         Kantaja väittää, että yksi tai useampi henkilö, joiden henkilölli-
                                                                         syyttä hän ei tässä vaiheessa mainitse, ovat erityisesti EURATO-
                                                                         Missa levittäneet hänestä panettelevia, loukkaavia tai herjaavia
     –     tilapäisesti perustettu lautakunta ei ole laatinut sovel-     väitteitä kyseenalaistaen hänen ammatillisen koskemattomuu-
           tuvien hakijoiden luetteloa tai ei ole antanut työva-         tensa ja väittäen muun muassa, että hän olisi toimittanut
           liokunnalle lausuntoa hakijoiden kanssa käytyjen              luottamuksellisia tietoja kolmansille henkilöille. Tältä osin
           keskustelujen tuloksista                                      laadittiin asiakirjakansio.


title: Asia C-462/03: Bundesvergabeamtes (Wien) 27.10.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa STRABAG AG vastaan Österreichische Bundesbahnen

text:
C 21/12                FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                         24.1.2004
C)   Onko tämä marmorimaksu yhteensoveltuva edellä mai-                Erityisesti:
     nittujen perustamissopimuksen 81 ja 89 artiklan (aiem-
     min 85–90 ja 92–94 artiklat) kanssa, joilla annetaan              1.    Sovelletaanko direktiivin 2001/83/EY 14 artiklassa ja sitä
     säännöt, joilla pyritään takaamaan, ettei kilpailu yhteis-              seuraavissa artikloissa säädettyä erityistä yksinkertaistet-
     markkinoilla vaarannu, ja poistamaan tämän tavoitteen                   tua rekisteröintimenettelyä vain perinteisiin homeopaatti-
     saavuttamisen tiellä olevat esteet?                                     siin lääkkeisiin?
                                                                       2.    Voidaanko, jos tähän kysymykseen vastataan myöntäväs-
D)   Jos edelliseen kysymykseen vastattaisiin kieltävästi – ja               ti, perinteisenä pitää myös sellaista lääkettä, joka on
     kun tiedetään, ettei edellä mainitussa perustamissopimuk-               valmistettu kirjallisuudessa tunnetuista homeopaattisista
     sessa määrätä sellaisista erityisistä toimenpiteistä, jotka             kannoista, ilman että sitä on ennen rekisteröinnin hake-
     oikeuttaisivat Italian tasavallan sallimaan sen, että kunta             mista todella käytetty tässä muodossa homeopaattisena
     perii marmorista (ja sen johdannaisista) maksun – kysy-                 valmisteena,
     tään, onko yhteisön oikeuden kanssa yhteensoveltuva
     sellainen lainsäädäntö, jossa säädetään yhdestä kunnasta                tai
     lähetettyjä ja saman valtion toiselle alueelle kuljetettavia
     tavaroita koskevasta taloudellisesta rasituksesta (kuten                sallitaanko direktiivin 2001/83/EY 15 artiklan toisen
     marmorimaksu), vai kohdellaanko tällä rasitteella edellä                virkkeen toisen luetelmakohdan säännöksen mukaan se,
     mainituille alueille lähetettyjä tavaroita epäedullisemmin              että jäsenvaltio vaatii useista homeopaattisista kannoista
     kuin muihin jäsenvaltioihin vietyjä tavaroita ja voidaanko              valmistetun homeopaattisen lääkkeen rekisteröinnin edel-
     tällä taloudellisella rasituksella katsoa estettävän tavaroi-           lytyksenä kyseistä yhdistelmävalmistetta koskevan kirjal-
     den vapaata liikkuvuutta kaikkialla yhteisön markki-                    lisuuden esittämistä?
     noilla?
                                                                       (1) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/83/EY, annet-
                                                                           tu 6 päivänä marraskuuta 2001, ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä
                                                                           koskevista yhteisön säännöistä. EYVL L 311, 28.11.2001, s. 67-
                                                                           128.
                                                                       Bundesvergabeamtes (Wien) 27.10.2003 tekemällään pää-
Verwaltungsgerichts Berlin 28.8.2003 tekemällään pää-                  töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa STRA-
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa meta                         BAG AG vastaan Österreichische Bundesbahnen
     Fackler KG vastaan Bundesrepublik Deutschland
                                                                                (Asia C-462/03)
                         (Asia C-444/03)                                                          (2004/C 21/21)
                          (2004/C 21/20)                               Bundesvergabeamtes (Wien), on pyytänyt 27.10.2003 teke-
                                                                       mällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistui-
                                                                       meen 4.11.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta en-
                                                                       nakkoratkaisua asiassa STRABAG AG vastaan Österreichische
                                                                       Bundesbahnen, seuraaviin kysymyksiin:
Verwaltungsgerichts Berlin, on pyytänyt 28.8.2003 tekemäl-             1.    Onko direktiivin 93/38/ETY 2 artiklan 2 kohdan c alakoh-
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                ta (1) ymmärrettävä siten, että toisin kuin muissa 2 artiklan
21.10.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                    2 kohdan tunnusmerkistöissä, liikenteen alalla ”ainoas-
ratkaisua asiassa meta Fackler KG vastaan Bundesrepublik                     taan” verkkojen ylläpito on katsottava aloja koskevaksi
Deutschland, seuraaviin kysymyksiin:                                         toiminnoksi?
                                                                       2.    Mitä toimintoja kuuluu direktiivin 93/38/ETY 2 artiklan
                                                                             2 kohdan c alakohdan mukaiseen käsitteeseen ”sellaisten
Onko Arzneimittelgesetzin 39 §:n 2 momentin 7a kohdan                        verkkojen ylläpito, joiden tarkoituksena on tarjota julkisia
säännös, sikäli kun siinä kielletään kirjallisuudessa tunnetuista            kuljetuspalveluita rautateitse”? Miltä osin siihen voidaan
homeopaattisista ainesosista koostuvan lääkkeen rekisteröinti,               katsoa kuuluvan erityisiä infrastruktuurialan toimenpitei-
kun sen käyttö homeopaattisena lääkkeenä ei ole yleisesti                    tä? Miltä osin sellaiset infrastruktuurialan toimenpiteet on
tunnettua, yhteensopiva 6.11.2001 (1) annetun Euroopan par-                  luokiteltava kuuluviksi käsitteeseen ”verkkojen saattami-
lamentin ja neuvoston direktiivin 83/2001/EY kanssa?                         nen saataville”?
 ---pagebreak--- 24.1.2004                FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                                    C 21/13
3.    Jos (rautatie)liikennealalla yksinomaan verkkojen ylläpito         Landgerichts Baden-Baden 20.10.2003 tekemällään pää-
      kuuluu direktiivin 93/38/ETY soveltamisalaan (ensimmäi-            töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Albert
      seen kysymykseen annetaan myönteinen vastaus): Onko                Reiss Beteiligungsgesellschaft mbH vastaan Land Baden-
      muutoksenhakuviranomaisen jätettävä soveltamatta kan-                                            Württemberg
      sallista säännöstä, jossa direktiivin 93/38/ETY sanamuo-
      don vastaisesti katsotaan myös ”sellaisten verkkojen saat-                                     (Asia C-466/03)
      taminen saataville, joiden tarkoituksena on tarjota julkisia
      kuljetuspalveluita rautateitse” aloja koskevaksi toimin-                                        (2004/C 21/23)
      noksi?
                                                                         Landgerichts Baden-Baden, on pyytänyt 20.10.2003 tekemäl-
(1) Neuvoston direktiivi 93/38/ETY, annettu 14 päivänä kesäkuuta         lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
    1993, vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan      6.11.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
    hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovitta-      ratkaisua asiassa Albert Reiss Beteiligungsgesellschaft mbH
    misesta. EYVL, erityispainos 1993, 6/nide 4, s. 177.
                                                                         vastaan Land Baden-Württemberg, seuraavaan kysymykseen:
                                                                         Käsittääkö pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä ve-
                                                                         roista 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direk-
Bundesvergabeamtes (Wien) 27.10.2003 tekemällään pää-                    tiivin 69/335/ETY (1), sellaisena kuin se on muutettuna
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Kost-                    10.6.1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY (2),
  mann GesmbH vastaan Österreichische Bundesbahnen                       10 artiklan c alakohta myös sellaiset maksut, jotka peritään
                                                                         notaarin rajavastuuyhtiön osuuksien luovutuksesta laatimasta
                          (Asia C-463/03)                                asiakirjasta?
                           (2004/C 21/22)                                (1) Council Directive 69/355/EEC of 17 July 1969 concerning
                                                                             indirect taxes on the raising of capital. (Suomenkielistä käännöstä
                                                                             ei ole saatavissa). EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25-29.
                                                                         (2) Council Directive 85/303/EEC of 10 June 1985 amending directi-
Bundesvergabeamtes (Wien), on pyytänyt 27.10.2003 teke-                      ve 69/355/EEC concerning indirect taxes on the raising of capital.
mällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistui-                (Suomenkielistä käännöstä ei ole vielä saatavissa). EYVL L 156,
meen 4.11.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta en-                     15.6.1985, s. 23-24.
nakkoratkaisua asiassa Kostmann GesmbH vastaan Österrei-
chische Bundesbahnen, seuraaviin kysymyksiin:
1.    Onko direktiivin 93/38/ETY 2 artiklan 2 kohdan c alakoh-           Finanzgericht München 24.6.2003 tekemällään päätöksel-
      ta (1) ymmärrettävä siten, että toisin kuin muissa 2 artiklan      lä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ikegami Elec-
      2 kohdan tunnusmerkistöissä, liikenteen alalla ”ainoas-            tronics (Europe) GmbH vastaan Oberfinanzdirektion
      taan” verkkojen ylläpito on katsottava aloja koskevaksi                                            Nürnberg
      toiminnoksi?
                                                                                (Asia C-467/03)
2.    Mitä toimintoja kuuluu direktiivin 93/38/ETY 2 artiklan
      2 kohdan c alakohdan mukaiseen käsitteeseen ”sellaisten                                         (2004/C 21/24)
      verkkojen ylläpito, joiden tarkoituksena on tarjota julkisia
      kuljetuspalveluita rautateitse”? Miltä osin siihen voidaan         Finanzgericht München, on pyytänyt 24.6.2003 tekemällään
      katsoa kuuluvan erityisiä infrastruktuurialan toimenpitei-         päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
      tä? Miltä osin sellaiset infrastruktuurialan toimenpiteet on       6.11.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
      luokiteltava kuuluviksi käsitteeseen ”verkkojen saattami-          ratkaisua asiassa Ikegami Electronics (Europe) GmbH vastaan
      nen saataville”?                                                   Oberfinanzdirektion Nürnberg, seuraavaan kysymykseen:
3.    Jos (rautatie)liikennealalla yksinomaan verkkojen ylläpito
      kuuluu direktiivin 93/38/ETY soveltamisalaan (ensimmäi-            Onko yhdistetyn nimikkeistön huomautusta 5 E, sellaisena
      seen kysymykseen annetaan myönteinen vastaus): Onko                kuin se tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista
      muutoksenhakuviranomaisen jätettävä soveltamatta kan-              annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I
      sallista säännöstä, jossa direktiivin 93/38/ETY sanamuo-           muuttamisesta 23.10.2001 annetussa asetuksessa (EY)
      don vastaisesti katsotaan myös ”sellaisten verkkojen saat-         N:o 2031/2001 (1), tulkittava siten, että videovalvontaan käy-
      taminen saataville, joiden tarkoituksena on tarjota julkisia       tettävällä laitteella, jolla tallennetaan useista videokameroista
      kuljetuspalveluita rautateitse” aloja koskevaksi toimin-           tulevia signaaleita kompressoituina kovalevylle monitoreilla
      noksi?                                                             tapahtuvaa toistamista varten, suoritetaan muuta toimintoa
                                                                         kuin tietojenkäsittelyä.
(1) Neuvoston direktiivi 93/38/ETY, annettu 14 päivänä kesäkuuta
                                                                         (1) Komission asetus (EY) N:o 2031/2001, annettu 23.10.2001,
    1993, vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan
                                                                             tariffi- ja tilastoninikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun
    hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovitta-
                                                                             neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 Liitteen I muuttamisesta.
    misesta. EYVL, erityispainos 1993, 6/nide 4, s. 177.
                                                                             EYVL L 279, 23.10.2001, s. 1-944.


title: Asia T-250/10: Kanne 31.5.2010 — KNUT IP Management v. SMHV — Zoologischer Garten Berlin (KNUT — DER EISBÄR)

text:
               31.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/50

         Kanne 31.5.2010 — KNUT IP Management v. SMHV — Zoologischer Garten Berlin (KNUT — DER EISBÄR)
   (Asia T-250/10)
   ()
   2010/C 209/75
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: KNUT IP Management Ltd. (Lontoo, Englanti) (edustaja: asianajaja C. Jaeckel)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Zoologischer Garten Berlin AG (Berliini, Saksa)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 17.3.2010 asiassa R 650/2009-1 tekemä päätös on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut valituslautakunnassa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”KNUT — DER EISBÄR” luokkiin 9, 16, 25, 28 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Zoologischer Garten Berlin AG

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: saksalainen sanamerkki KNUD luokkiin 9, 16 ja 28 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten, saksalainen sanamerkki Knut der Eisbär luokkiin 16, 25, 28 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten, saksalainen sanamerkki KNUT luokkiin 3, 4, 5, 8, 9, 11, 12, 14, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 28, 29, 30, 32, 33, 35, 39, 41, 42 ja 43 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten, saksalainen sanamerkki KNUT luokkaan 16, 18, 21, 25, 28, 35, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksyttiin osittain

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hyväksyttiin ja väite hyväksyttiin suurelta osin

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska kyseessä olevien merkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


title: Asia T-558/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.3.2015 – FSA v. SMHV – Motokit Veículos e Acessórios (FSA K-FORCE) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki FSA K-FORCE — Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki FORCE-X — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla)

text:
               20.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 127/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.3.2015 – FSA v. SMHV – Motokit Veículos e Acessórios (FSA K-FORCE)
   (Asia T-558/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki FSA K-FORCE - Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki FORCE-X - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla))
   (2015/C 127/34)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: FSA Srl (Busnago, Italia) (edustajat: asianajajat M. Locatelli ja M. Cartella)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Motokit Veículos e Acessórios, SA (Vagos, Portugali)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 5.8.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 436/2012-2), joka koskee Motokit Veículos e Acessórios, SA:n ja FSA Srl:n välistä mitättömyysmenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 5.8.2013 tekemä päätös (asia R 436/2012-2) kumotaan.

               2)

               SMHV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 24, 25.1.2014.


title: Asia T-111/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – Unitec Bio v. neuvosto (Polkumyynti — Argentiinasta peräisin olevan biodieselin tuonti — Lopullinen polkumyyntitulli — Kumoamiskanne — Yksityistä suoraan koskeva toimi — Kantajaa erikseen koskeva toimi — Tutkittavaksi ottaminen — Asetuksen (EY) N:o 1225/2009 2 artiklan 5 kohta — Normaaliarvo — Tuotantokustannukset)

text:
               31.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – Unitec Bio v. neuvosto
   (Asia T-111/14) (1)

   ((Polkumyynti - Argentiinasta peräisin olevan biodieselin tuonti - Lopullinen polkumyyntitulli - Kumoamiskanne - Yksityistä suoraan koskeva toimi - Kantajaa erikseen koskeva toimi - Tutkittavaksi ottaminen - Asetuksen (EY) N:o 1225/2009 2 artiklan 5 kohta - Normaaliarvo - Tuotantokustannukset))
   (2016/C 402/31)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Unitec Bio SA (Buenos Aires, Argentiina) (edustajat: asianajajat J.-F. Bellis, R. Luff ja G. Bathory)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi S. Boelaert ja B. Driessen, sitten H. Marcos Fraile, avustajinaan asianajajat R. Bierwagen ja C. Hipp)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: M. França ja A. Stobiecka-Kuik) ja European Biodiesel Board (EBB) (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat O. Prost ja M.-S. Dibling)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuvasta kanne, jossa vaaditaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Argentiinasta ja Indonesiasta peräisin olevan biodieselin tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 19.11.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1194/2013 (EUVL 2013, L 315, s. 2) kumoamista siltä osin kuin siinä määrätään polkumyyntitulli kantajan maksettavaksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Argentiinasta ja Indonesiasta peräisin olevan biodieselin tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 19.11.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1194/2013 1 ja 2 artikla kumotaan siltä osin kuin ne koskevat Unitec Bio SA:ta.

               2)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Unitec Bio SA:n oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio ja European Biodiesel Board (EBB) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 112, 14.4.2014.


title: Asia C-594/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 12.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof – Saksa) – ”go fair” Zeitarbeit OHG v. Finanzamt Hamburg-Altona (Ennakkoratkaisupyyntö — Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — 132 artiklan 1 kohdan g alakohta — Sosiaalihuoltoon tai sosiaaliturvaan läheisesti liittyvien palvelujen suoritusten vapauttaminen verosta — Käsite ”tunnustetut, sosiaalisia hyvinvointipalveluja tuottavat laitokset” — Tilapäistyövoimaa välittävä yritys — Tutkinnon suorittaneen hoitohenkilökunnan asettaminen käyttöön — Vapautuksen epääminen)

text:
               4.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 146/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 12.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof – Saksa) – ”go fair” Zeitarbeit OHG v. Finanzamt Hamburg-Altona
   (Asia C-594/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 132 artiklan 1 kohdan g alakohta - Sosiaalihuoltoon tai sosiaaliturvaan läheisesti liittyvien palvelujen suoritusten vapauttaminen verosta - Käsite ”tunnustetut, sosiaalisia hyvinvointipalveluja tuottavat laitokset” - Tilapäistyövoimaa välittävä yritys - Tutkinnon suorittaneen hoitohenkilökunnan asettaminen käyttöön - Vapautuksen epääminen))
   (2015/C 146/05)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja:”go fair” Zeitarbeit OHG

      Vastaaja: Finanzamt Hamburg-Altona

      Tuomiolauselma

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 132 artiklan 1 kohdan g alakohtaa on tulkittava siten, että valtiollisen tutkinnon suorittanut hoitohenkilökunta, joka tarjoaa palvelujaan suoraan hoitoa tarvitseville henkilöille, ja tilapäistyövoimaa välittävä yritys, joka antaa tällaista henkilökuntaa käyttöön laitoksille, joiden on tunnustettu tuottavan sosiaalisia hyvinvointipalveluja, eivät kuulu mainitun säännöksen sisältämään käsitteeseen ”tunnustetut, sosiaalisia hyvinvointipalveluja tuottavat laitokset”.

      (1)  EUVL C 71, 8.3.2014.


title: Asia T-34/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.11.2013 — Herbacin cosmetic v. SMHV — Laboratoire Garnier (HERBA SHINE) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin HERBA SHINE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen, yhteisön ja kansainvälinen sanamerkki Herbacin — Suhteellinen hylkäysperuste — Aikaisempien tavaramerkkien tosiasiallinen käyttö — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla)

text:
               18.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 15/14

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.11.2013 — Herbacin cosmetic v. SMHV — Laboratoire Garnier (HERBA SHINE)
   (Asia T-34/12) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin HERBA SHINE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen, yhteisön ja kansainvälinen sanamerkki Herbacin - Suhteellinen hylkäysperuste - Aikaisempien tavaramerkkien tosiasiallinen käyttö - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla)
   2014/C 15/19
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Herbacin cosmetic GmbH (Wutha-Farnroda, Saksa) (edustaja: asianajaja J. Eberhardt)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Walicka)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Laboratoire Garnier et Cie (Pariisi, Ranska)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 22.11.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 2255/2010-1), joka koskee Herbacin cosmetic GmbH:n ja Laboratoire Garnier et Cien välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 22.11.2011 tekemä päätös (asia R 2255/1010-1) kumotaan.

               2)

               SMHV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 80, 17.3.2012.


title: Asia C-156/14: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 6.10.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Tamoil Italia SpA v. Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare (Ennakkoratkaisupyyntö — Tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — SEUT 191 artiklan 2 kohta — Direktiivi 2004/35/EY — Ympäristövastuu — Kansallinen lainsäädäntö, jolla viranomaisille ei anneta mahdollisuutta määrätä, että pilaantuneiden alueiden omistajien, jotka eivät ole myötävaikuttaneet kyseiseen pilaantumiseen, on toteutettava ehkäiseviä ja korjaavia toimenpiteitä, ja jossa säädetään vain velvollisuudesta korvata viranomaisten toteuttamat toimenpiteet — Yhteensoveltuvuus aiheuttamisperiaatteen, ennalta varautumisen periaatteen, ennalta ehkäisemisen periaatteen ja periaatteen, jonka mukaan ympäristövahingot olisi torjuttava ensisijaisesti niiden lähteellä, kanssa)

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/12

         Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 6.10.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Tamoil Italia SpA v. Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare
   (Asia C-156/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - SEUT 191 artiklan 2 kohta - Direktiivi 2004/35/EY - Ympäristövastuu - Kansallinen lainsäädäntö, jolla viranomaisille ei anneta mahdollisuutta määrätä, että pilaantuneiden alueiden omistajien, jotka eivät ole myötävaikuttaneet kyseiseen pilaantumiseen, on toteutettava ehkäiseviä ja korjaavia toimenpiteitä, ja jossa säädetään vain velvollisuudesta korvata viranomaisten toteuttamat toimenpiteet - Yhteensoveltuvuus aiheuttamisperiaatteen, ennalta varautumisen periaatteen, ennalta ehkäisemisen periaatteen ja periaatteen, jonka mukaan ympäristövahingot olisi torjuttava ensisijaisesti niiden lähteellä, kanssa))
   (2016/C 038/16)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Asianosaiset

      Kantaja: Tamoil Italia SpA

      Vastaaja: Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare

      Muut osapuolet: Provincia di Venezia, Comune di Venezia ja Regione Veneto

      Määräysosa

   Ympäristövastuusta ympäristövahinkojen ehkäisemisen ja korjaamisen osalta 21.4.2004 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2004/35 on tulkittava siten, ettei se ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan sellaisessa tapauksessa, jossa kiinteistön pilaantumisesta vastuussa olevaa henkilöä ei ole mahdollista yksilöidä tai saada suorittamaan korjaavia toimia, toimivaltaisella viranomaisella ei ole oikeutta velvoittaa kyseisen kiinteistön omistajaa, joka ei ole vastuussa pilaantumisesta, ryhtymään ehkäiseviin ja korjaaviin toimiin, vaan tämä voidaan velvoittaa maksamaan toimivaltaisen viranomaisen toteuttamien toimien kustannukset ainoastaan sen markkina-arvon rajoissa, joka kyseisellä alueella mainittujen toimenpiteiden suorittamisen jälkeen on.

      (1)  EUVL C 194, 24.6.2014.


title: Asia C-116/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 12.12.2013 (Dioikitiko Protodikeio Serronin (Kreikka) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ioannis Christodoulou, Nikolaos Christodoulou ja Afoi N. Christodoulou AE v. Kreikan valtio (Tullausarvo — Kolmanteen maahan viedyt tavarat — Vientituet — Sellainen valmistus viejämaassa, jota ei pidetä merkittävänä — Tavaroiden jälleenvienti Euroopan unionin alueelle — Tullausarvon määrittäminen — Kauppa-arvo)

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 12.12.2013 (Dioikitiko Protodikeio Serronin (Kreikka) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ioannis Christodoulou, Nikolaos Christodoulou ja Afoi N. Christodoulou AE v. Kreikan valtio
   (Asia C-116/12) (1)

   (Tullausarvo - Kolmanteen maahan viedyt tavarat - Vientituet - Sellainen valmistus viejämaassa, jota ei pidetä merkittävänä - Tavaroiden jälleenvienti Euroopan unionin alueelle - Tullausarvon määrittäminen - Kauppa-arvo)
   2014/C 52/12
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Dioikitiko Protodikeio Serron

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Ioannis Christodoulou, Nikolaos Christodoulou ja Afoi N. Christodoulou AE

      Vastaaja: Kreikan valtio

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Dioikitiko Protodikeio Serron — Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun asetuksen (ETY) N:o 2913/1992 (EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1) 24, 29, 32 ja 146 artiklan tulkinta — Tullausarvo — Kauppa-arvo — Määrittäminen — Viejämaassa sillä tavoin valmistetut tai käsitellyt tavarat, ettei tavaroiden voida tällaisen valmistuksen tai käsittelyn perustella katsoa olevan peräisin asetuksen 24 artiklassa tarkoitetusta maasta, jossa tavaraa on viimeksi valmistettu, ja joihin ei ole sovellettu ulkoista jalostusmenettelyä niiden viemiseksi takaisin maahan, josta ne on alun perin tuotu

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna 19.12.1996 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 82/97, 29 ja 32 artiklaa on tulkittava siten, että niitä sovelletaan määritettäessä sellaisen sopimuksen perusteella maahan tuotujen tavaroiden tullausarvoa, joka, vaikka se on luokiteltu myyntisopimukseksi, osoittautuu tosiasiassa käsittelyä tai valmistusta koskevaksi sopimukseksi. Tämän määrittelyn yhteydessä merkitystä ei ole sillä, täyttääkö käsittely tai valmistus saman asetuksen 24 artiklassa vahvistetut edellytykset, jotta näiden tavaroiden voidaan katsoa olevan peräisin maasta, jossa nämä toimet on suoritettu.

               2)

               Asetuksen N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 82/97, 29 ja 32 artiklaa on tulkittava siten, että tullausarvoa määritettäessä on otettava huomioon tavaralle myönnetyn sellaisen vientituen arvo, joka on saatu käyttämällä sellaista menettelyä, jossa unionin oikeuden säännöksiä sovelletaan pyrkimyksenä saada väärinkäytösluonteisesti etua.

      (1)  EUVL C 138, 12.5.2012.


title: Asia C-326/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 9.10.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Düsseldorf – Saksa) – Rita van Caster ja Patrick van Caster v. Finanzamt Essen-Süd (Ennakkoratkaisupyyntö — Pääomien vapaa liikkuvuus — SEUT 63 artikla — Sijoitusrahastoista saatavien tulojen verottaminen — Sijoitusrahastoilla oleva velvoite ilmoittaa ja julkistaa tietyt tiedot — Sijoitusrahastoista, jotka eivät noudata tiedotus- ja julkistusvelvoitetta, saatujen tulojen verottaminen kiinteän määrän perusteella)

text:
               8.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 439/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 9.10.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Düsseldorf – Saksa) – Rita van Caster ja Patrick van Caster v. Finanzamt Essen-Süd
   (Asia C-326/12) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Pääomien vapaa liikkuvuus - SEUT 63 artikla - Sijoitusrahastoista saatavien tulojen verottaminen - Sijoitusrahastoilla oleva velvoite ilmoittaa ja julkistaa tietyt tiedot - Sijoitusrahastoista, jotka eivät noudata tiedotus- ja julkistusvelvoitetta, saatujen tulojen verottaminen kiinteän määrän perusteella))
   (2014/C 439/03)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Rita van Caster ja Patrick van Caster

      Vastaaja: Finanzamt Essen-Süd

      Tuomiolauselma

   SEUT 63 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään, että jos ulkomainen sijoitusrahasto jättää noudattamatta mainitussa lainsäädännössä säädettyjä, tiettyjä tietoja koskevia ilmoitus- ja julkistusvelvoitteita, joita sovelletaan erotuksetta kotimaisiin ja ulkomaisiin sijoitusrahastoihin, tästä seuraa verovelvollisen kyseisestä sijoitusrahastosta saamien tulojen verottaminen kiinteän määrän perusteella, sikäli kuin tässä lainsäädännössä ei sallita verovelvollisen esittävän näyttöä tai tietoja, joilla hänen tosiasiallisten tulojensa määrä voitaisiin osoittaa.

      (1)  EUVL C 303, 6.10.2012.


title: Asia F-83/15: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 1.3.2016 – Pujante Cuadrupani v. GSA (Henkilöstö — Rekrytointi — Tilapäinen toimihenkilö — Irtisanominen koeajan päätteeksi — Irtisanomispäätöksestä nostettu kumoamiskanne ja irtisanomispäätöksen vahvistava päätös — Tutkittavaksi ottaminen — Henkilöstösääntöjen 14 artiklan 3 kohta — Harkintavallan ja menettelyn väärinkäyttö — Ilmeinen arviointivirhe — Puolustautumisoikeudet — Pariteettikomitean antama lausunto — Ilman vastaajan kuulemista annettu kirjalliseen aineistoon perustuva lausunto — Puolustautumisoikeuksia ei ole rikottu)

text:
               18.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 136/48

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 1.3.2016 – Pujante Cuadrupani v. GSA
   (Asia F-83/15) (1)

   ((Henkilöstö - Rekrytointi - Tilapäinen toimihenkilö - Irtisanominen koeajan päätteeksi - Irtisanomispäätöksestä nostettu kumoamiskanne ja irtisanomispäätöksen vahvistava päätös - Tutkittavaksi ottaminen - Henkilöstösääntöjen 14 artiklan 3 kohta - Harkintavallan ja menettelyn väärinkäyttö - Ilmeinen arviointivirhe - Puolustautumisoikeudet - Pariteettikomitean antama lausunto - Ilman vastaajan kuulemista annettu kirjalliseen aineistoon perustuva lausunto - Puolustautumisoikeuksia ei ole rikottu))
   (2016/C 136/68)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Antonio Pujante Cuadrupani (Murcia, Espanja) (edustajat: asianajajat T. Bontinck ja A. Guillerme)

      Vastaaja: Euroopan GNSS-virasto (GSA) (asiamiehet: O. Lambinet ja D. Petrlík, avustajinaan asianajajat D. Waelbroeck ja A. Duron)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kantajan koeaikaa koskevan arviointikertomuksen ja Euroopan GNSS-viraston toimitusjohtajan myöhemmän päätöksen päättää kantajan palvelussuhde koeajan päätyttyä, kumoaminen.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Antonio Pujante Cuadrupani vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan GNSS-viraston oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 279, 24.8.2015, s. 60.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 14 päivänä kesäkuuta 2001 asiassa C-345/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Arvonlisävero – Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 17 artiklan 2 ja 6 kohta – Arvonlisäverollisiin liiketoimiin käytettyjen kulkuneuvojen hankintojen yhteydessä suoritetun veron vähennyskelpoisuus – Rajoittaminen koskemaan ainoastaan kulkuneuvoja, joita käytetään yksinomaan ajo-opetukseen)

text:
C 212/2                   FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       28.7.2001
1)    Muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien,            (asiamiehinään aluksi K. Rispal-Bellanger ja S. Seam, sittemmin
      asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta,          J.-F. Dobelle ja S. Seam), jota tukee Ison-Britannian ja Pohjois-
      säännöksistä, joilla helpotetaan palvelujen tarjoamisen vapau-         Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehenään G. Amo-
      den tehokasta käyttämistä, sekä direktiivin 73/239/ETY muut-           deo, jota avustaa G. Barling), jossa kantaja vaatii yhteisöjen
      tamisesta 22 päivänä kesäkuuta 1988 annetun toisen neuvos-             tuomioistuinta totemaan, että Ranskan tasavalta ei ole noudat-
      ton direktiivin 88/357/ETY 2 artiklan c alakohdan ja d ala-            tanut jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmu-
      kohdan viimeisen luetelmakohdan ja 3 artiklan mukaan                   kaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmu-
      jäsenvaltio voi kantaa vakuutusveroa toisessa jäsenvaltiossa           kainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977
      sijaitsevalta oikeushenkilöltä niistä vakuutusmaksuista, jotka         annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL
      tämä oikeushenkilö on maksanut niin ikään toisessa jäsenval-           L 145, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivin
      tiossa sijaitsevalle vakuutusyhtiölle sellaisten riskien vakuutta-     77/388/ETY muuttamisesta ja uusista toimenpiteistä arvonlisä-
      misesta, jotka liittyvät verotusvaltiossa sijaitsevan, tämän oi-       veron yksinkertaistamiseksi – tiettyjen vapautusten soveltamis-
      keushenkilön suoraan tai välillisesti omistaman tytäryhtiön            ala ja niiden täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset sään-
      liiketoimintaan. Vastaus sama myös siinä tapauksessa, että             nöt – 10 päivänä huhtikuuta 1995 annetulla neuvoston
      vakuutusmaksut maksanut oikeushenkilö ja se oikeushenkilö,             direktiivillä 95/7/EY (EYVL L 102, s. 18), 17 artiklan 2 kohdan
      jonka liiketoimintaan liittyvät riskit vakuutus kattaa, ovat           mukaisia velvoitteitaan, koska se myöntää ajo-opetusta tarjo-
      samaan konserniin kuuluvia yhtiöitä, jotka ovat toisiinsa              aville verovelvollisille oikeuden vähentää näiden käyttämien
      muunlaisessa sidossuhteessa kuin emoyhtiö-tytäryhtiösuhteessa.         kulkuneuvojen osalta niiden hankinnan yhteydessä suoritetun
                                                                             arvonlisäveron ainoastaan sillä ehdolla, että kulkuneuvoja
2)    Direktiivin 88/357/ETY 2 artiklan d alakohdan viimeisessä              käytetään yksinomaan tähän toimintaan, yhteisöjen tuomiois-
      luetelmakohdassa olevien käsitteiden vakuutuksenottaja tai             tuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
      jäsenvaltio, jossa riski sijaitsee tulkintaan ei vaikuta se, miten     johtaja A. La Pergola sekä tuomarit D. A. O. Edward, P. Jann,
      vakuutettua riskiä koskevat vakuutusmaksut laskutetaan ja              S. von Bahr (esittelevä tuomari) ja C. W. A. Timmermans,
      maksetaan konsernin sisällä.                                           julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: R. Grass, on antanut
                                                                             14.6.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
(1) EYVL C 204, 17.7.1999.                                                   1)    Kanne hylätään.
                                                                             2)    Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeu-
                                                                                denkäyntikulut.
                                                                             3)    Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
                                                                                vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                             (1) EYVL C 333, 20.11.1999.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                             (viides jaosto)
                    14 päivänä kesäkuuta 2001
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
asiassa C-345/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                                                  (kolmas jaosto)
                         Ranskan tasavalta (1)
                                                                                14 päivänä kesäkuuta 2001
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Arvonli-
sävero – Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 17 artiklan                      asiassa C-473/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
2 ja 6 kohta – Arvonlisäverollisiin liiketoimiin käytettyjen                                        Itävallan tasavalta (1)
kulkuneuvojen hankintojen yhteydessä suoritetun veron vä-
hennyskelpoisuus – Rajoittaminen koskemaan ainoastaan                        (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
 kulkuneuvoja, joita käytetään yksinomaan ajo-opetukseen)                    vi 95/30/EY – Työntekijöiden suojeleminen vaaroilta, jotka
                                                                             liittyvät biologisille tekijöille altistumiseen työssä – Direktii-
                           (2001/C 212/03)                                   vin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
                                                                                (2001/C 212/04)
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan               (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-345/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-                   Asiassa C-473/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
nään E. Traversa ja H. Michard) vastaan Ranskan tasavalta                    nään W. Bogensberger) vastaan Itävallan tasavalta (asiamiehe-


title: Asia T-589/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.3.2016 – Eurorail v. komissio ja INEA

text:
               10.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.3.2016 – Eurorail v. komissio ja INEA
   (Asia T-589/15) (1)

   (2016/C 165/28)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Yhdeksännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 27, 25.1.2016.


title: Asia C-179/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 15.1.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Centrale Raad van Beroep – Alankomaat) – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank v. L. F. Evans (Ennakkoratkaisupyyntö – Työntekijään sosiaaliturvan alalla sovellettavan lainsäädännön määrittäminen – Asetus (ETY) N:o 1408/71 – Sovellettavuus – Jäsenvaltion kansalaisen työskentely kolmannen valtion sellaisen jäsenvaltion alueella sijaitsevassa konsuliedustustossa, jossa hän asuu – Konsulisuhteita koskeva Wienin yleissopimus – 71 artiklan 2 kappale – Kansallinen lainsäädäntö, jossa myönnetään maassa vakinaisesti asuville helpotuksia, erioikeuksia ja erivapauksia)

text:
               2.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/4

      Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 15.1.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Centrale Raad van Beroep – Alankomaat) – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank v. L. F. Evans
      (Asia C-179/13) (1)

      (Ennakkoratkaisupyyntö - Työntekijään sosiaaliturvan alalla sovellettavan lainsäädännön määrittäminen - Asetus (ETY) N:o 1408/71 - Sovellettavuus - Jäsenvaltion kansalaisen työskentely kolmannen valtion sellaisen jäsenvaltion alueella sijaitsevassa konsuliedustustossa, jossa hän asuu - Konsulisuhteita koskeva Wienin yleissopimus - 71 artiklan 2 kappale - Kansallinen lainsäädäntö, jossa myönnetään maassa vakinaisesti asuville helpotuksia, erioikeuksia ja erivapauksia)
      (2015/C 073/05)
      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Centrale Raad van Beroep

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

         Vastapuoli: L. F. Evans

         Tuomiolauselma

      Sosiaaliturvajärjestelmän soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97 ja sellaisena kuin se on muutettuna 18.12.2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1992/2006, 2 artiklaa, kun se luetaan yhdessä tämän asetuksen 16 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että sellaisen ajanjakson osalta, jonka jäsenvaltion kansalainen on työskennellyt kolmannen valtion sellaisen jäsenvaltion alueella sijaitsevassa konsuliedustustossa, jonka kansalainen hän ei ole mutta jonka alueella hän asuu, tämä kansalainen ei kuulu jäsenvaltion lainsäädännön alaan tässä säännöksessä tarkoitetuin tavoin, jos hän ei asuinjäsenvaltionsa lainsäädännön mukaan, joka on annettu Wienissä 24.4.1963 tehdyn konsulisuhteita koskevan Wienin yleissopimuksen 71 artiklan 2 kappaleen mukaisesti, kuulu kansalliseen sosiaaliturvajärjestelmään.

         (1)  EUVL C 189, 29.6.2013.


title: Asia C-38/09 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 15.4.2010 — Ralf Schräder v. yhteisön kasvilajikevirasto (YKLV) (Muutoksenhaku — Unionin tuomioistuimen harjoittama valvonta — Asetukset (EY) N:o 2100/94 ja (EY) N:o 1239/95 — Maatalous — Yhteisön kasvinjalostajanoikeudet — Hakemuksen kohteena olevan lajikkeen erotettavuus — Kysymys siitä, onko lajike yleisesti tunnettu — Näyttö — Kasvilajike SUMCOL 01)

text:
               5.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 148/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 15.4.2010 — Ralf Schräder v. yhteisön kasvilajikevirasto (YKLV)
   (Asia C-38/09 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Unionin tuomioistuimen harjoittama valvonta - Asetukset (EY) N:o 2100/94 ja (EY) N:o 1239/95 - Maatalous - Yhteisön kasvinjalostajanoikeudet - Hakemuksen kohteena olevan lajikkeen erotettavuus - Kysymys siitä, onko lajike yleisesti tunnettu - Näyttö - Kasvilajike SUMCOL 01)
   2010/C 148/13
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Ralf Schräder (edustaja: Rechtsanwalt T. Leidereiter)

      Valittajan vastapuoli: yhteisön kasvilajikevirasto (YKLV) (asiamiehet: M. Ekvad, B. Kiewiet, avustajanaan Rechtsanwalt A. von Mühlendahl)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-187/06, Schräder v. YKLV, 19.11.2008 antamasta tuomiosta, jolla hylättiin valittajan kumoamiskanne yhteisön kasvilajikeviraston (YKLV) valituslautakunnan 2.5.2006 tekemästä päätöksestä, jolla hylättiin valitus YKLV:n päätöksestä, jolla hylättiin hakemus yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien myöntämiseksi kasvilajikkeelle ”SUMCOL 01” — Lajikkeen, jonka rekisteröintiä on haettu, erottamiskyky — Seikat, jotka voidaan ottaa huomioon arvioitaessa, onko lajike yleisesti tunnettu — Tosiseikkojen virheellinen arviointi — Kuulluksi tulemista lainkäytössä koskevan oikeuden loukkaaminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Schräder velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 82, 4.4.2009.


title: Asia T-420/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 17.6.2008 — El Corte Inglés v. SMHV — Abril Sánchez ja Ricote Saugar (Boomerang TV ) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Boomerang TV rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansalliset ja yhteisön sana- ja kuviomerkit BOOMERANG ja Boomerang — Suhteelliset hylkäysperusteet — Sekaannusvaaran puuttuminen — Pariisin yleissopimuksen 6 bis artiklassa tarkoitetussa merkityksessä yleisesti tunnettua tavaramerkkiä ei ole — Tavaramerkin maineelle ei aiheuteta vahinkoa — Tiettyjen aikaisempien tavaramerkkien olemassaoloa koskevien todisteiden tai niiden käännösten esittämättä jättäminen väiteosastossa — Todisteiden esittäminen ensimmäistä kertaa valituslautakunnassa — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 2 kohdan c alakohta, 8 artiklan 5 kohta ja 74 artiklan 2 kohta — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 16 säännön 2 ja 3 kohta, 17 säännön 2 kohta ja 20 säännön 2 kohta)

text:
               2.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 197/19

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 17.6.2008 — El Corte Inglés v. SMHV — Abril Sánchez ja Ricote Saugar (BoomerangTV)
   (Asia T-420/03) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin BoomerangTV rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansalliset ja yhteisön sana- ja kuviomerkit BOOMERANG ja Boomerang - Suhteelliset hylkäysperusteet - Sekaannusvaaran puuttuminen - Pariisin yleissopimuksen 6 bis artiklassa tarkoitetussa merkityksessä yleisesti tunnettua tavaramerkkiä ei ole - Tavaramerkin maineelle ei aiheuteta vahinkoa - Tiettyjen aikaisempien tavaramerkkien olemassaoloa koskevien todisteiden tai niiden käännösten esittämättä jättäminen väiteosastossa - Todisteiden esittäminen ensimmäistä kertaa valituslautakunnassa - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 2 kohdan c alakohta, 8 artiklan 5 kohta ja 74 artiklan 2 kohta - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 16 säännön 2 ja 3 kohta, 17 säännön 2 kohta ja 20 säännön 2 kohta)
   (2008/C 197/32)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: El Corte Inglés, SA (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat J. Rivas Zurdo ja E. López Leiva)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: I. de Medrano Caballero)

      Vastapuolet valituslautakunnassa ja väliintulijat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: José Matías Abril Sánchez ja Pedro Ricote Saugar (Madrid) (edustaja: asianajaja J. M. Iglesias Monravá)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 1.10.2003 tekemästä päätöksestä (asia R 88/2003-2), joka koskee yhtäältä El Corte Inglés, SA:n ja toisaalta J. M. Abril Sánchezin ja P. Ricote Saugarin välistä väitemenettelyä
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               El Corte Inglés, SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 47, 21.2.2004.