title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 18 päivänä huhtikuuta 2002 asiassa C-9/00 (korkeimman hallinto-oikeuden esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Palin Granit Oy vastaan Vehmassalon kansanterveystyön kuntayhtymän hallitus (Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Direktiivit 75/442/ETY ja 91/156/ETY – Jätteen käsite – Jäännöstuote – Louhimo – Varastointi – Jätteiden käyttö – Vaarattomuus terveyden ja ympäristön kannalta – Hyödyntämismahdollisuus)

text:
C 144/4                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             15.6.2002
Lääkkeiden uudelleen pakkaaminen siten, että pakkaukset korvataan         2)     Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeu-
toisilla, on objektiivisesti arvioiden välttämätöntä yhteisöjen tuo-             denkäyntikulut.
mioistuimen oikeuskäytännössä tarkoitetulla tavalla, jos ilman uudel-
leen pakkaamista tosiasiallisen pääsyn kyseisille markkinoille tai        3)     Tanskan kuningaskunta ja Suomen tasavalta vastaavat omista
niiden merkittävälle osalle on katsottavan estyvän sen takia, että               oikeudenkäyntikuluistaan.
merkittävä osuus kuluttajista tuntee voimakasta vastahakoisuutta
uudelleen merkittyjä tuotteita kohtaan.
                                                                          (1) EYVL C 63, 4.3.2000.
(1) EYVL C 34, 5.2.2000.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (kuudes jaosto)
                            (viides jaosto)
                                                                                18 päivänä huhtikuuta 2002
                   7 päivänä toukokuuta 2002
                                                                          asiassa C-9/00 (korkeimman hallinto-oikeuden esittämä
asiassa C-478/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                    ennakkoratkaisupyyntö), Palin Granit Oy vastaan Veh-
                    Ruotsin kuningaskunta (1)                                massalon kansanterveystyön kuntayhtymän hallitus (1)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-               (Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Direktiivit
vi 93/13/ETY – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot –                   75/442/ETY ja 91/156/ETY – Jätteen käsite – Jäännöstuote
Velvollisuus sisällyttää kansalliseen lainsäädäntöön direktii-            – Louhimo – Varastointi – Jätteiden käyttö – Vaarattomuus
vin 93/13/ETY liitteenä oleva luettelo sopimusehdoista, joita             terveyden ja ympäristön kannalta – Hyödyntämismahdolli-
                  voidaan pitää kohtuuttomina)                                                              suus)
                          (2002/C 144/05)                                                            (2002/C 144/06)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ruotsi)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: suomi)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                      (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-478/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
nään L. Parpala ja P. Stancanelli) vastaan Ruotsin kuningaskun-           Asiassa C-9/00, jonka korkein hallinto-oikeus on saattanut
ta (asiamiehinään L. Nordling ja A. Kruse), jota tukevat Tanskan          EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-
kuningaskunta (asiamiehenään J. Molde), ja Suomen tasavalta               väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
(asiamiehinään T. Pynnä ja E. Bygglin), jossa kantaja vaatii              olevassa asiassa Palin Granit Oy ja Vehmassalon kansanterveys-
yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ruotsin kuningas-               työn kuntayhtymän hallitus, ennakkoratkaisun jätteistä 15 päi-
kunta ei ole noudattanut kuluttajasopimusten kohtuuttomista               vänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/
ehdoista 5 päivänä huhtikuuta 1993 annetun neuvoston                      ETY (EYVL L 194, s. 39), sellaisena kuin se on muutettuna
direktiivin 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29) mukaisia velvoittei-             18.3.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY
taan, koska se ei ole antanut niitä lakeja, asetuksia ja hallinnolli-     (EYVL L 78, s. 32), 1 artiklan a alakohdan tulkinnasta,
sia määräyksiä, joita kyseisen direktiivin 3 artiklan 3 kohdassa          yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-
tarkoitetun liitteen saattaminen osaksi kansallista oikeusjärjes-         nossa: jaoston puheenjohtaja F. Macken sekä tuomarit
tystä edellyttää, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien        J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari), R. Schintgen, V. Skouris ja
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann (esittelevä                  J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja:
tuomari) sekä tuomarit D. A. O. Edward ja M. Wathelet,                    R. Grass, on antanut 18.4.2002 tuomion, jonka tuomiolausel-
julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: johtava hallintovirka-          ma on seuraava:
mies H. A. Rühl, on antanut 7.5.2002 tuomion, jonka
tuomiolauselma on seuraava:
                                                                          1)     Tarvekiven louhinnassa syntyvän, mahdollista myöhempää
                                                                                käyttöä varten varastoidun ja toistaiseksi alueelle jäävän sivuki-
1)     Kanne hylätään.                                                           ven haltija hävittää tai aikoo hävittää sivukiven, minkä vuoksi
 ---pagebreak--- 15.6.2002                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               C 144/5
      sitä on pidettävä jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975               –     koska se on sisällyttänyt tuotevastuusta 19.5.1998 anne-
      annetussa neuvoston direktiivissä 75/442/ETY tarkoitettuna                 tun lain nro 98-389 (JORF 21.5.1998, s. 7744) 3 §:ään
      jätteenä.                                                                  vahingot, jotka ovat alle 500 euroa
2)    Sivukiven varastointipaikka, sen koostumus, ja se, ettei siitä       –     koska se on katsonut saman lain 8 §:ssä, että turvallisuu-
      aiheudu todellista vaaraa ihmisten terveydelle ja ympäristölle,            deltaan puutteellisen tuotteen jälleenmyyjä on vastuussa
      jos tämä oletetaan näytetyksi toteen, eivät ole tältä osin                 kaikissa tapauksissa ja samoin edellytyksin kuin valmista-
      olennaisia perusteita sen ratkaisemiseksi, onko sivukivi luokitel-         ja, ja
      tava jätteeksi.
                                                                           –     koska se on säätänyt saman lain 13 §:ssä, että valmistajan
(1) EYVL C 102, 8.4.2000.                                                        on näytettävä ryhtyneensä toimenpiteisiin, jotka ovat
                                                                                soveliaita ehkäisemään turvallisuudeltaan puutteellisesta
                                                                                tuotteesta aiheutuvia seurauksia, voidakseen vedota kysei-
                                                                                sen direktiivin 7 artiklan d ja e kohdassa säädettyihin
                                                                                vapautusperusteisiin,
                                                                           yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                           nossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann (esittelevä tuomari) sekä
                                                                           tuomarit S. von Bahr ja C. W. A. Timmermans, julkisasiamies:
                                                                           L. A. Geelhoed, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein,
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                 on antanut 25.4.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on
                                                                           seuraava:
                            (viides jaosto)
                                                                           1)    Ranskan tasavalta ei ole noudattanut tuotevastuuta koskevien
                                                                                jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten
                   25 päivänä huhtikuuta 2002                                    lähentämisestä 25 päivänä heinäkuuta 1985 annetun neuvos-
                                                                                ton direktiivin 85/374/ETY 9 artiklan ensimmäisen kohdan
                                                                                b alakohdan, 3 artiklan 3 kohdan ja 7 artiklan mukaisia
asiassa C-52/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                            velvoitteitaan
                        Ranskan tasavalta (1)
                                                                                –      koska se on sisällyttänyt Ranskan code civilin 1386-
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-                             2 §:ään vahingot, jotka ovat alle 500 euroa
vi 85/374/ETY – Tuotevastuu – Virheellinen täytäntöönpa-
                                  no)
                                                                                –      koska se on katsonut saman lain 1386-7 §:n ensimmäi-
                                                                                sessä momentissa, että turvallisuudeltaan puutteellisen
                           (2002/C 144/07)                                              tuotteen jälleenmyyjä on vastuussa kaikissa tapauksissa ja
                                                                                samoin edellytyksin kuin valmistaja, ja
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                –      koska se on säätänyt saman lain 1386-12 §:n toisessa
                                                                                momentissa, että valmistajan on näytettävä ryhtyneensä
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                        toimenpiteisiin, jotka ovat soveliaita ehkäisemään turvalli-
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                   suudeltaan puutteellisesta tuotteesta aiheutuvia seurauk-
                                                                                sia, voidakseen vedota kyseisen direktiivin 7 artiklan d ja
                                                                                e kohdassa säädettyihin vapautusperusteisiin.
                                                                           2)    Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
Asiassa C-52/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-                        kulut.
nään M. Patakia ja B. Mongin) vastaan Ranskan tasavalta
(asiamiehinään aluksi K. Rispal-Bellanger ja R. Loosli-Surrans,
ja sittemmin J.-F. Dobelle), jossa kantaja vaatii yhteisöjen
tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasavalta ei ole nou-
dattanut tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden lakien, ase-              (1) EYVL C 163, 10.6.2000.
tusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 25 päivänä
heinäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/374/ETY
(EYVL L 210, s. 29) 9 artiklan, 3 artiklan 3 kohdan ja 7 artiklan
mukaisia velvoitteitaan


title: Asia C-363/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 28.6.2007 (VAT and Duties Tribunal, Londonin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — JP Morgan Fleming Claverhouse Investment Trust plc ja The Association of Investment Trust Companies v. The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — 13 artiklan B kohdan d alakohdan 6 alakohta — Vapautus arvonlisäverosta — Erityiset sijoitusrahastot — Käsite — Jäsenvaltioiden suorittama määrittely — Harkintavalta — Rajat — Suljettu rahasto)

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 28.6.2007 (VAT and Duties Tribunal, Londonin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — JP Morgan Fleming Claverhouse Investment Trust plc ja The Association of Investment Trust Companies v. The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   (Asia C-363/05) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 13 artiklan B kohdan d alakohdan 6 alakohta - Vapautus arvonlisäverosta - Erityiset sijoitusrahastot - Käsite - Jäsenvaltioiden suorittama määrittely - Harkintavalta - Rajat - Suljettu rahasto)
   (2007/C 199/12)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   VAT and Duties Tribunal, London
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: JP Morgan Fleming Claverhouse Investment Trust plc ja The Association of Investment Trust Companies

      Vastaaja: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — VAT and Duties Tribunal, London — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 13 artiklan B kohdan d alakohdan 6 alakohdan tulkinta — Erityisten sijoitusrahastojen hallinnointia koskevan vapautuksen soveltamisala — Suljettujen sijoitusrahastojen, kuten sijoitusyhtiöiden, joilla ei ole velvollisuutta ostaa osakkeita takaisin osakkeenomistajilta (investment trust companies), soveltamisalaan kuuluminen
   Tuomiolauselma

               1)

               Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B kohdan d alakohdan 6 alakohtaa on tulkittava siten, että kyseisessä säännöksessä oleva käsite ”erityiset sijoitusrahastot” voi sisältää suljetut sijoitusrahastot, kuten sijoitustrustiyhtiöt (Investment Trust Companies).

               2)

               Kuudennen direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B kohdan d alakohdan 6 alakohtaa on tulkittava siten, että siinä annetaan jäsenvaltioille harkintavalta määritellä, mitkä niiden alueella olevat rahastot sisältyvät käsitteeseen ”erityiset sijoitusrahastot” kyseisessä säännöksessä säädettyä vapautusta varten. Jäsenvaltioiden on kuitenkin harkintavaltaansa käyttäessään noudatettava tavoitetta, johon mainitulla säännöksellä pyritään ja joka on helpottaa sijoittajien sijoitusyritysten avulla harjoittamaa arvopaperisijoittamista, ja niiden on taattava samalla, että verotuksen neutraalisuuden periaate toteutuu kannettaessa arvonlisäveroa sellaisten sijoitusrahastojen hallinnoinnista, jotka kilpailevat muiden sijoitusrahastojen, kuten arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 20.12.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/611/ETY soveltamisalaan kuuluvien rahastojen, sellaisena kuin se on muutettuna 9.3.2005 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2005/1/EY, kanssa.

               3)

               Kuudennen direktiivin 77/388 13 artiklan B kohdan d alakohdan 6 alakohdalla on välitön oikeusvaikutus siltä osin, että verovelvollinen voi vedota siihen kansallisessa tuomioistuimessa vastustaakseen sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltamista, joka on ristiriidassa kyseisen säännöksen kanssa.

      (1)  EUVL C 271, 29.10.2005.


title: Asia T-320/00: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  14.12.2005  — CD Cartondruck v. neuvosto ja komissio (Sopimussuhteen ulkopuolinen yhteisön vastuu — Yhteisön banaanien tuontijärjestelmän yhteensoveltumattomuus Maailman kauppajärjestön (WTO) sääntöjen kanssa — Amerikan yhdysvaltain toteuttamat vastatoimet sellaisen lisätullin muodossa, joka kannetaan WTO:n luvalla yhteisöstä peräisin olevasta tuonnista — WTO:n riitojenratkaisuelimen päätös — Oikeusvaikutukset — Yhteisön vastuu, kun sen elimet eivät ole menetelleet lainvastaisesti — Syy-yhteys — Epätavallinen ja erityinen vahinko)

text:
               25.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/24

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 14.12.2005 — CD Cartondruck v. neuvosto ja komissio
   (Asia T-320/00) (1)

   (Sopimussuhteen ulkopuolinen yhteisön vastuu - Yhteisön banaanien tuontijärjestelmän yhteensoveltumattomuus Maailman kauppajärjestön (WTO) sääntöjen kanssa - Amerikan yhdysvaltain toteuttamat vastatoimet sellaisen lisätullin muodossa, joka kannetaan WTO:n luvalla yhteisöstä peräisin olevasta tuonnista - WTO:n riitojenratkaisuelimen päätös - Oikeusvaikutukset - Yhteisön vastuu, kun sen elimet eivät ole menetelleet lainvastaisesti - Syy-yhteys - Epätavallinen ja erityinen vahinko)
   (2006/C 48/44)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: CD Cartondruck AG (Obersulm, Saksa) (edustajat: aluksi asianajajat H.-J. Niemeyer ja W. Berg, sittemmin asianajaja W. Berg)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: J. Huber ja S. Marquardt) ja Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aluksi B. Jansen ja S. Fries, sittemmin P. Kuijper ja S. Fries)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne korvauksen saamiseksi vahingosta, jonka kantaja väittää aiheutuneen lisätullista, jonka perimiseen kantajan paino- ja koristepahvista valmistettujen taitettavien laatikoiden tuonnista Amerikan yhdysvallat sai Maailman kauppajärjestön (WTO) riitojenratkaisuelimeltä luvan sen jälkeen, kun yhteisössä sovellettu banaanien tuontijärjestelmä oli todettu WTO:n perustamissopimuksen liitteenä olevien sopimusten vastaiseksi
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan vastaamaan paitsi omista oikeudenkäyntikuluistaan myös neuvostolle ja komissiolle aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EYVL C 355, 9.12.2000.


title: Cityflyer Express Limitedin 1.2.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-16/96)

text:
13.4.96                 FL                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 108/ 11
1 ) Välitoimia koskeva hakemus hylätään.                                Tälle menettelylle esitetyt perustelut ovat riittämättömiä ja
                                                                        perusteettomia . Kantajat huomauttavat tältä osin, että
2 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin .                        ainoa todellinen muutos uudessa tarjouskilpailussa oli se,
                                                                        että KOLPROJEKT oli jätetty pois tästä luettelosta . Samaan
                                                                        aikaan tarjouskilpailussa menestynyttä yritystä oli kuiten
                                                                        kin kehotettu ottamaan alihankkijakseen KOLPRO
                                                                        JEKT 25 prosentin määrään asti tarjouksen arvosta .
TEAM Srl:n ja Centralne Biuro Projektowo-Badawcze                       Tästä seuraa, että valituksenalaisilla toimenpiteillä — nimit
Budownictwa Kolejowegon ( CBBBK KOLPROJEKT)                             täin 13.6.1995 julkaistulla päätöksellä, jolla menettely
26.1.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan                        kumottiin, ja sillä päätöksellä, joka tehtiin uuden menette
                          nostama kanne                                 lyn aloittamisesta — ei ole mitään objektiivisia, yleiseen
                          (Asia T-13/96 )                               etuun liittyviä tavoitteita . Ne aiheuttavat sitä vastoin sen,
                                                                        että sopimuksen tekeminen viivästyy perusteettomasti ja
                           ( 96/C 108/24 )                              että kantajayrityksille aiheutuu ilmeistä vahinkoa .
                   (Oikeudenkäyntikieli: italia)                        Kysmyksessä olevat toimenpiteet on tämän vuoksi kumot
                                                                        tava, koska komissio on käyttänyt väärin toimivaltaansa ja
TEAM Sri, kotipaikka Rooma, ja Centralne Biuro Projek                  loukannut ilmeisellä tavalla hyvän hallinnon periaatetta .
towo-Badawcze Budownictwa Kolejowego ( CBBBK KOL
PROJEKT ), kotipaikka Varsova, Puola , ovat nostaneet
26.1.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan . Kantajien edustajia ovat asianajajat Antonio Tiz
zano ja Gian Michele Roberti, Napoli, ja prosessiosoite
Place du Grand Sablon 36 , Bryssel .                                    Cityflyer Express Limitedin 1.2.1996 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio                                        ( Asia T-16/96 )
istuin
                                                                                ( 96/C 108/25 )
— kumoaa ulkosuhteiden pääosaston ( osasto B ) pääjohta
     jan 16.11.1995 päivättyyn kirjeeseen sisältyvän komis                             (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
     sion päätöksen, jolla kumottiin Varsovan rautatiever
     koston uudistamisen toteuttamisedellytyksiä koskevaan
     tutkimukseen ('Feasibility Study for the Modernisation             Cityflyer Express Limited on nostanut 1.2.1996 Euroopan
                                                                        yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
     of Railway Junction in Warsaw on the E-20 TEN line')
                                                                        kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan
     liittyneessä tarjouskilpailussa noudatettu menettely ja
                                                                        edustaja on Charles Price ja prosessiosoite Luxemburgissa
     sellainen myöhemmin 4.12.1995 tehty tarjous, joka
                                                                        asianajotoimisto Lucy Dupong, 14a, rue des Bains .
     koski myös 'Feasibility Study for the Modernisation of
     Railway Junction in Warsaw on the E-20 TEN
     line'a';                                                           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                        tuin
— hyväksyy kantajien kanteessaan esittämät vahingonkor
     vausvaatimukset, ja                                                — kumoaa komission 26.7.1995 tekemän päätöksen, joka
                                                                             koskee Belgian flaaminkielisen alueen belgialaiselle len
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku                          toyhtiölle Vlaamse Luchttransportmaatschappij NV:lle
     lut .
                                                                             myöntämää tukea;
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                             lut.
Kantajat, joista toinen on Italiassa ja ulkomailla toimiva
 suunnitteluyhtiö, jonka toimialaan kuuluu rakennus-, hal
 linnointi- ja tekninen ylläpitotoiminta , ja toinen puolalainen         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
 osakeyhtiö, joka tarjoaa suunnittelupalveluja rautatiealalle,
 valittavat, että vastaaja, sen sijaan, että se olisi tehnyt             Kantaja, Englannissa rekisteröity lentoyhtiö, joka liikennöi
 PHARE-ohjelman yhteydessä ilmoitettua , Varsovan rauta                 reittilentoja Lontoon Gatwickin lentokentältä Antwerpe
 tieverkoston uudistamisen toteuttamisedellytyksiä koske                niin, Dubliniin, Düsseldorfiin, Guernseyyn, Jerseyyn, Leed
 vaa tutkimusta ('Feasibility Study for the Modernisation of             siin/Bradfordiin, Newcastleen ja Rotterdamiin, riitauttaa
 Railway Junction in Warsaw on the E-20 TEN line')                       komission 26.7.1995 tekemän päätöksen, joka koskee
 koskevan sopimuksen, päätti kumota tähän liittyvän menet               Belgian flaaminkielisen alueen belgialaiselle lentoyhtiölle
 telyn ja aloittaa uuden menettelyn. Ne yritykset, joita oli             Vlaamse Luchttransportmaatschappij NV:lle (jäljempänä
 pyydetty antamaan tarjous ensimmäisen menettelyn yhtey                 VLM ) 20 miljoonan Belgian frangin korottomana lainana
 dessä , oli kirjattu luetteloon, joka oli liitetty tarjouspyyntöä       myöntämää tukea . Päätöksessään komissio toteaa, että
 koskevaan ilmoitukseen .                                                tukea on pelkästään lainan korottomuus . Kantaja katsoo
 ---pagebreak--- N:o C 108/ 12         FI                        Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                       13.4.96
puolestaan, että lainan korottomuuden lisäksi myös koko             kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan
lainan määrä on tukea .                                             edustajat ovat asianajajat Jean-Noël Louis, Thierry Dema
                                                                    seure ja Ariane Tornel, Bryssel, ja prosessiosoite Luxembur
                                                                    gissa Fiduciaire Myson sàrl, 1 , rue Glesener.
Kantajan kumoamiskanteensa tueksi esittämät perusteet:
1 . Komission päätös, siltä osin kuin siinä todetaan, että          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
    valtion tukea on pelkästään lainan korottomuus eikä             tuin
    laina itse, merkitsee EY:n perustamissopimuksen 92
    artiklan virheellistä soveltamista . Näyttäisi siltä, että
    komissio katsoo tavanomaisen sijoitustoiminnan pe              — kumoaa komission 26.6.1995 tekemän päätöksen, jolla
    riaatteen soveltamisen johtavan erilaiseen tulokseen                se kumosi 18.10.1994 tekemänsä päätöksen siitä, että
    riippuen siitä, annetaanko valtion tuki pääomasijoituk             kantajalle myönnettiin ylimääräinen palkkataso;
    sena vai lainana . Tämä on virheellinen tulkinta perusta
    missopimuksen 92 artiklan 1 kohdasta .                         — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                        lut.
2 . Jättäessään pitämättä koko lainan määrää tukena
    komissio on syyllistynyt ilmeisiin arviointivirheisiin :
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    — Belgian viranomaiset ovat vahvistaneet, että "laina"
        myönnettiin korottomana . Komission olisi pitänyt
        yksin tämän seikan perusteella päätellä, että niin         Kantaja selittää tulleensa 1.12.1986 komission palveluk
        kutsuttu laina oli todellisuudessa eräänlainen val        seen määräaikaiseksi työntekijäksi tieteelliseen virkaryh
        tion tuki tai että kyseessä ei ainakaan ollut tavan       mään . Hän menestyi sisäisessä kilpailussa, minkä jälkeen
        omainen lainatoimenpide .                                  hänet nimitettiin 16.5.1994 palkkaluokan A 4 tason 4
                                                                   virkamieheksi takautuvasti 1.4.1994 lähtien, ja hänet
                                                                   määrättiin toimeen, jota hän hoiti määräaikaisena työnte
    — Lainan epätavanomaista tai poikkeuksellista laatua           kijänä . Hänelle myönnettiin 18.10.1994 tehdyllä päätök
        tukee se seikka, että toisaalta laina myönnettiin          sellä henkilöstösääntöjen 97 artiklan 1 kohdan mukaan
        täysin ilman mitään vakuuksia, ja toisaalta se seikka,     ylimääräinen palkkataso . Nimittävä viranomainen päätti
        että laina myönnettiin puhtaasti ad hoe -perusteella       26.6.1995 kumota tämän päätöksen, koska 1.4.1994 läh
        eikä Belgian flaaminkielisellä alueella tukiin sovellet   tien kantaja ei enää ollut yhteisöjen tieteellisessä tai tekni
        tavan lainsäädännön mukaisesti .                           sessä virkaryhmässä .
    — Komissio arvioi ilmeisen väärin VLM:n rahoitusti
                                                                   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa ensinnäkin perusteluvel
        lanteen, joka huononi huomattavasti edelleenkin            vollisuuden laiminlyöntiin ja korostaa sitä, että riidanalai
        vuoden 1994 kuluessa , päinvastoin kuin komissio
                                                                   sessa päätöksessä ei ole riittävästi tietoja sen arvioimiseksi,
        toteaa päätöksessään.                                      onko päätös perusteltu, ja sen arvioimiseksi, onko tarkoi
                                                                   tuksenmukaista nostaa kanne ensimmäisen oikeusasteen
                                                                   tuomioistuimessa .
3 . Jättäessään ottamatta huomioon kantajan huomautuk
    set ja jättäessään antamatta kantajalle mahdollisuutta
    kommentoida Belgian viranomaisten vastineita komis            Kantaja toteaa myös, että oikeusvarmuuden periaatetta on
    sio on rikkonut EY:n perustamissopimuksen 190 arti            rikottu ja että sellaisen päätöksen, jolla on annettu subjek
    klaa .
                                                                   tiivisia oikeuksia, kumoaminen on lainvastaista . Tältä osin
                                                                   hän toteaa, että vaikka 18.10.1994 tehty päätös olisi tehty
                                                                   lainvastaisesti, nimittävä viranomainen voi kumota sen vain
                                                                   kohtuullisessa määräajassa; tässä asiassa nimittävä viran
                                                                   omainen on kumonnut päätöksen vasta kahdeksan kuu
                                                                   kautta päätöksen tekemisen jälkeen, ja tällaista ajanjaksoa
                                                                   ei voida pitää hyväksyttävänä .
Stephen Pascaliin 7.2.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota          Kantaja arvioi lopuksi, että riidanalaisella päätöksellä on
                   vastaan nostama kanne
                                                                   rikottu luottamuksensuojan periaatetta . Kantaja väittää ,
                        ( Asia T-20/96 )                           että nimittävä viranomainen tiesi ylimääräistä palkkatasoa
                          ( 96/C 108/26 )                          kantajalle myöntäessään varsin hyvin, että hänet oli jo
                                                                   nimitetty virkamieheksi; siten ei voida kiistää, että päätök
                                                                   sen tehdessään nimittävä viranomainen aiheutti kantajalle
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      perusteltuja odotuksia .
Stephen Pascall, Bryssel, on nostanut 7.2.1996 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa


title: Asian C-438/93 poistaminen rekisteristä

text:
25.11.95               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 315/ 13
asteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston 9.8.1995 anta           vastoin    jäsenvaltioiden     kansallisissa lainsäädännöissä
masta määräyksestä asiassa T-585 /93 , Stichting Greenpeace        omaksuttuja periaatteita ja poikkeaisi kansainvälisen oikeu
Council ( Greenpeace International ) ja 18 muuta vastaan           den yleisestä kehityssuuntauksesta . Se olisi myöskin sen
Euroopan yhteisöjen komissio, jota tuki väliintulijana             politiikan vastaista, jota yhteisöjen toimielimet ja jäsenval
Espanjan kuningaskunta . Valittajien edustajina ovat barris       tioiden hallitukset ovat ilmoittaneet noudattavansa .
ter Philippe Sands ja barrister Mark Hoskins, Englannin ja
Walesin asianajoyhteisö, Leigh, Day & Co Solicitorsin
valtuuttamina , prosessiosoite Luxemburgissa asianajoto
imisto Jean-Paul Noesen , 18 rue de Glacis .
Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin                          Asian C-214/90 ( ) poistaminen rekisteristä
1 ) kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                                         ( 95/C 315/26 )
      9.8.1995 asiassa T-585/93 ataman määräyksen;
2 ) toteaa , että valittajien asiassa T-585/93 nostama kanne       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kolmannen jaoston
      on otettava tutkittavaksi ; ja                               puheenjohtajan 27 päivänä syyskuuta 1995 antamalla
                                                                   määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
3 ) velvoittaa komission korvaamaan valittajille tästä vali       C-214/90 ( ennakkoratkaisupyyntö ), Agricola d'Arsego SAS
      tuksesta aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.                     vastaan Azienda di Stato per gli interventi nel Mercato
                                                                   Agricolo ( AIMA ).
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Valittajat katsovat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio         (!) EYVL N:o C 208 , 21.8.1990
istuin tulkitsi ja sovelsi väärin EY:n perustamissopimuksen
173 artiklaa sekä sovelsi vääriä perusteita arvioidessaan
sitä , koskiko komission päätös valittajia erikseen siten, kuin
EY:n perustamissopimuksen 173 artiklassa tarkoitetaan .
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi yhteisöjen                   Asian C-438/93 ( ) poistaminen rekisteristä
tuomioistuimen oikeuskäytäntöä, joka on kehittynyt aino                                   ( 95/C 315/27 )
astaan taloudellisia asioita ja oikeuksia koskevissa yhteyk
sissä sen sisältöiseksi , että yksityisen oikeussubjektin on
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 26
kuuluttava " määrättyyn ryhmään " ennen kuin voidaan
                                                                   päivänä syyskuuta 1995 antamalla määräyksellä tuomio
katsoa , että yhteisön toimenpide koskee häntä erikseen .
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi virheelli
                                                                   istuimen rekisteristä on poistettu asia C-438/93 ( ennakko
                                                                   ratkaisupyyntö ), Adriatica Costruzioni Ancona Sri vastaan
sesti tätä oikeuskäytäntöä jättäessään asianmukaisesti tai
                                                                   Ministero dei Lavori pubblici ja Comune di Ancona .
kokonaan huomioon ottamatta valittajien kanteen erityisen
luonteen ja sen perusteena olleet, pikemminkin ympäristöön
kuin talouteen liittyvät edut .                                    (') EYVL N:o C 18 , 21.1.1994
Jos perinteistä lähestymistapaa sovelletaan ympäristöön
liittyvissä asioissa tarkasteltaessa sitä , koskeeko jokin
päätös yksityistä oikeussubjektia erikseen , on sen käytän
nöllisenä vaikutuksena se , että viimeksi mainitut eivät voi
koskaan asettaa kyseenalaisiksi heidän etuihinsa vaikutta                 Asian C-256/94 ( ) poistaminen rekisteristä
via yhteisön toimenpiteitä . Tosiasiallisesti tästä aiheutuisi                              ( 95/C 315/28 )
se , ettei yhteisön ympäristönsuojelupolitiikkaa voitaisi
ollenkaan panna täytäntöön .
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 24
Sitä paitsi se, että yksityisillä oikeushenkilöillä ei olisi       päivänä elokuuta 1995 antamalla määräyksellä tuomio
oikeutta saattaa EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan            istuimen rekisteristä on poistettu asia C-256/94 , Euroopan
perusteella tuomioistuimen tutkittaviksi yhteisön ympäris         yhteisöjen komissio vastaan Espanjan kuningaskunta .
töön liittyviä velvoitteita loukkaavia tai ympäristön kan
nalta muutoir haitallisia yhteisön toimenpiteitä , olisi           f ) EYVL . N:o C 304 , 29.10.1994


title: Asia C-460/09 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28.2.2013 — Inalca SpA — Industria Alimentari Carni ja Cremonini SpA v. Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Sopimussuhteen ulkopuolinen Euroopan unionin vastuu — Jordaniaan suunnatulle naudanlihan viennille myönnettyihin vientitukiin liittyvien sääntöjenvastaisuuksien toteaminen — OLAF:n suorittama tarkastus — OLAF:n toteamusten ilmoittaminen kansallisille viranomaisille — Vakuuksien hankkiminen — Siihen liittyviä kuluja koskeva korvausvaatimus — Syy-yhteys — Vastavalitus — Vanhentumisaika — Alkamisajankohta)

text:
               20.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 114/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28.2.2013 — Inalca SpA — Industria Alimentari Carni ja Cremonini SpA v. Euroopan komissio
   (Asia C-460/09 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Sopimussuhteen ulkopuolinen Euroopan unionin vastuu - Jordaniaan suunnatulle naudanlihan viennille myönnettyihin vientitukiin liittyvien sääntöjenvastaisuuksien toteaminen - OLAF:n suorittama tarkastus - OLAF:n toteamusten ilmoittaminen kansallisille viranomaisille - Vakuuksien hankkiminen - Siihen liittyviä kuluja koskeva korvausvaatimus - Syy-yhteys - Vastavalitus - Vanhentumisaika - Alkamisajankohta)
   2013/C 114/03
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittajat: Inalca SpA — Industria Alimentari Carni ja Cremonini SpA (edustajat: avvocato F. Sciaudone ja avvocato C. D’Andria)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Di Bucci ja P. Rossi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-174/06, Inalca ja Cremonini v. komissio, 4.9.2009 antamasta määräyksestä, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskevan kanteen, jolla vaadittiin korvausta kantajien väitetysti kärsimästä vahingosta sen vuoksi, että Italian viranomaisille ilmoitettiin kantajat syyllistävät päätelmät, jotka perustuivat Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) suorittamaan tarkastukseen, pyrittiin todentamaan naudanlihan viennille Jordaniaan myönnettyjen vientitukien laillisuus.

      Tuomiolauselma

               1)

               Päävalitus ja vastavalitus hylätään.

               2)

               Inalca SpA — Industria Alimentari Carni ja Cremonini SpA velvoitetaan korvaamaan päävalitukseen liittyvät oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan vastavalitukseen liittyvät oikeudenkäyntikulut

      (1)  EUVL C 24, 30.1.2010.


title: Asia C-108/07 P: Valitus, jonka Ferrero Deutschland GmbH on tehnyt 23.2.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-310/04, Ferrero Deutschland GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ja Cornu SA Fontain, 15.12.2006 antamasta tuomiosta

text:
               9.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/4

         Valitus, jonka Ferrero Deutschland GmbH on tehnyt 23.2.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-310/04, Ferrero Deutschland GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ja Cornu SA Fontain, 15.12.2006 antamasta tuomiosta
   (Asia C-108/07 P)
   (2007/C 129/05)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Ferrero Deutschland GmbH (edustaja: Rechtsanwalt M. Schaeffer)

      Muut osapuolet: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ja Cornu SA Fontain
   Vaatimukset

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-310/04, Ferrero Deutschland GmbH v. SMHV — Cornu SA Fontain, 15.12.2006 antama tuomio on kumottava

               —

               SMHV ja väliintulija on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja esittää kanteensa tueksi yhden kanneperusteen, joka perustuu siihen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin rikkoi yhteisön oikeutta ja erityisesti tulkitsi virheellisesti yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa. Se esittää tältä osin viisi väitettä.
   Ensinnäkin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei kantajan mukaan ottanut huomioon sitä seikkaa, että kyseessä olevia suolaisia ja makeita tavaroita valmistavat ja pitävät kaupan merkittävässä määrin samat yritykset, mukaan luettuna väliintulija itse. Toiseksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on kantajan mukaan tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että kyseessä olevat tuotteet olivat samankaltaisia ainoastaan vähäisessä määrin, vaikka esillä olevassa asiassa sen olisi tullut katsoa samankaltaisuuden olevan ainakin keskinkertaista. Kolmanneksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi merkkien ”Ferrero ”ja ”Ferro ”olevan ainoastaan ”tietyssä määrin samankaltaisia”, vaikka niiden argumenttien, jotka tuomioistuin itse esitti ratkaisussaan, olisi tullut johtaa siihen lopputulokseen, että merkit olivat keskinkertaisesti tai jopa merkittävästi samankaltaisia. Neljänneksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on ottanut riittämättömästi huomioon asiakirjat, jotka kantaja esitti tuodakseen esiin merkin ”Ferrero ”korkean erottamiskyvyn. Lopuksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on kantajan mukaan tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on mahdollista sekaannusvaaraa arvioidessaan jättänyt ottamatta huomioon lukuisia asetuksen N:o 40/94 seitsemännessä perustelukappaleessa tarkoitettuja tekijöitä.

      (1)  EYVL 1994, L 11, s. 1.


title: Asia T-385/11: Kanne 21.7.2011 — BP Products North America v. neuvosto

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/32

         Kanne 21.7.2011 — BP Products North America v. neuvosto
   (Asia T-385/11)
   2011/C 282/64
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: BP Products North America, Inc. (Naperville, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat H.-J. Priess ja B. Sachs ja solicitor C. Farrah)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 5.5.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 443/2011 (1) 2 artiklan siltä osin kuin se koskee kantajaa

               —

               kumoamaan 5.5.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 444/2011 (2) 2 artiklan siltä osin kuin se koskee kantajaa ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan mukaisesti.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen että polkumyyntitulleja ja tasoitustulleja koskevia perusasetuksia on rikottu laajentamalla Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan biodieselin tuontia koskevat neuvoston asetukset (EY) N:o 598/2009 ja N:o 599/2009 (3) koskemaan biodieseltuotteita, jotka eivät alun perin olleet polkumyyntitulleja ja tasoitustulleja koskevien asetusten kattamia, sen sijaan, että olisi suoritettu ”de novo” –tutkimus, vaikka ne sekoitukset, joihin neuvoston täytäntöönpanoasetusta (EU) N:o 444/2011 nyt sovelletaan, jätettiin nimenomaisesti neuvoston asetusten (EY) N:o 598/2009 ja N:o 599/2009 ulkopuolelle.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu ilmeisiin arviointivirheisiin tosiseikkojen arvioinnin ja erityisesti sen tosiseikan osalta, että biodieseltuotteita, joissa biodieseliä on vähemmän (ja joihin ei sovelleta mitään tullia), ei voida muuttaa sekoituksiksi, joissa biodieseliä on enemmän (ja joihin sovelletaan tullia), mistä seuraa, että toimenpiteiden kiertäminen ei ole tosiasiallisesti mahdollista, sekä kantajan väitetyn toimenpiteiden kiertämisen osalta tekemällä ilmeinen virhe kantajan harjoittamaa vientiä koskevien taloudellisten perustelujen osalta.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen, koska neuvoston täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 444/2011 ei perusteltu riittävästi lopullisten tullien laajentamista koskemaan sellaisen biodieselseoksen tuontia, jossa on enintään 20 painoprosenttia biodieseliä.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin oikeuden syrjinnän kieltoa ja hyvää hallintoa koskevien perusperiaatteiden loukkaamiseen, koska kantajalle ei määrätty sitä tullia, jota sovelletaan ”yhteistyössä toimiviin yrityksiin”, vaikka kantaja tosiasiallisesti toimi täydessä yhteistyössä.

      (1)  Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan biodieselin tuonnissa asetuksella (EY) N:o 598/2009 käyttöön otetun lopullisen tasoitustullin laajentamisesta koskemaan Kanadasta lähetetyn biodieselin tuontia riippumatta siitä, onko alkuperämaaksi ilmoitettu Kanada, ja Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan biodieselin tuonnissa asetuksella (EY) N:o 598/2009 käyttöön otetun lopullisen tasoitustullin laajentamisesta koskemaan sellaisen biodieselseoksen tuontia, jossa on enintään 20 painoprosenttia biodieseliä, ja tutkimuksen päättämisestä Singaporesta lähetetyn tuonnin osalta 5.5.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 443/2011 (EUVL L 122, s. 1).

      (2)  Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan biodieselin tuonnissa asetuksella (EY) N:o 599/2009 käyttöön otetun lopullisen polkumyyntitullin laajentamisesta koskemaan Kanadasta lähetetyn biodieselin tuontia riippumatta siitä, onko alkuperämaaksi ilmoitettu Kanada, ja Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan biodieselin tuonnissa asetuksella (EY) N:o 599/2009 käyttöön otetun lopullisen polkumyyntitullin laajentamisesta koskemaan sellaisen biodieselseoksen tuontia, jossa on enintään 20 painoprosenttia biodieseliä, ja tutkimuksen päättämisestä Singaporesta lähetetyn tuonnin osalta 5.5.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 444/2011 (EUVL L 122, s. 12).

      (3)  Lopullisen tasoitustullin käyttöön ottamisesta Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan biodieselin tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 7.7.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 598/2009 (EUVL L 179, s. 1) ja lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan biodieselin tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 7.7.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 599/2009 (EUVL L 179, s. 26).


title: Asia T-71/10 R II: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 8.4.2011 — Xeda International v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Direktiivi 91/414/ETY — Difenyyliamiinin jättämisestä sisällyttämättä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I tehty päätös — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva toinen hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               21.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 152/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 8.4.2011 — Xeda International v. komissio
   (Asia T-71/10 R II)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Direktiivi 91/414/ETY - Difenyyliamiinin jättämisestä sisällyttämättä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I tehty päätös - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva toinen hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty)
   2011/C 152/39
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Xeda International SA (Saint-Andiol, Ranska) (edustajat: asianajajat C. Mereu ja K. Van Maldegem)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Ondrusek ja F. Wilman, avustajinaan asianajajat J. Stuyck ja A.-M. Vandromme)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Difenyyliamiinin jättämisestä sisällyttämättä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I ja kyseistä ainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien peruuttamisesta 30.11.2009 tehdyn komission päätöksen 2009/859/EY (EUVL L 314, s. 79) täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-425/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 16.10.2006 — Ministero dell'Economia e delle Finanze v. Part Service Srl, selvitystilassa

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/28

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 16.10.2006 — Ministero dell'Economia e delle Finanze v. Part Service Srl, selvitystilassa
   (Asia C-425/06)
   (2006/C 326/59)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Corte suprema di cassazione
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ministero dell'Economia e delle Finanze

      Vastaaja: Part Service Srl, selvitystilassa
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Vastaako oikeuden väärinkäytön käsite, joka on määritelty yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-255/02 antamassa tuomiossa toimenpiteeksi, jonka olennaisena tarkoituksena on verotuksellisen edun saaminen, käsitettä toimenpide, jolla ei ole muuta taloudellista syytä kuin verotuksellisen edun saaminen, vai onko se sitä laajempi vaiko suppeampi?

               2)

               Voidaanko arvonlisäveroa sovellettaessa oikeuden (tai lakiin perustuvien oikeudellisten rakenteiden) väärinkäyttönä, josta aiheutuu arvonlisäverosta saatujen yhteisön omien varojen kantamatta jääminen, pitää menettelyä, jossa rahoitusleasingsopimukset (leasing), rahoitus-, vakuutus- ja välityssopimukset tehdään erikseen, mistä seuraa, että vain tavaran käyttöoikeuden luovuttamisesta maksettava vastike on arvonlisäveron alainen, kun yhden ainoan leasingsopimuksen kohteena on kansallisten käytäntöjen ja oikeuskäytäntöä koskevien tulkintojen mukaan myös rahoittaminen, mistä seuraa, että koko vastike on arvonlisäveron alainen?


title: Asia T-181/16: Kanne 22.4.2016 – L’Oréal v. EUIPO – Guinot (MASTER PRECISE)

text:
               20.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 222/27

         Kanne 22.4.2016 – L’Oréal v. EUIPO – Guinot (MASTER PRECISE)
   (Asia T-181/16)
   (2016/C 222/34)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: L’Oréal (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat T. de Haan ja P. Péters)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Guinot SAS (Pariisi, Ranska)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU- tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”MASTER PRECISE” – Rekisteröintihakemus nro 11 567 203

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 23.2.2016 asiassa R 2911/2014-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien kantajalle viraston valituslautakunnan viidennessä jaostossa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa luettuna yhdessä 75 artiklan kanssa on rikottu.


title: Asia C-341/12 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 21.3.2013 — Mizuno KK v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (Muutoksenhaku — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla — Yhteisön tavaramerkki — G-kirjaimen ja kaksi sukupuolisymbolia sisältävä kuviomerkki — G-kirjaimen ja +-merkin sisältävän kuviomerkin haltijan väite — Valituslautakunta eväsi rekisteröinnin)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/46

         Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 21.3.2013 — Mizuno KK v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   (Asia C-341/12 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla - Yhteisön tavaramerkki - G-kirjaimen ja kaksi sukupuolisymbolia sisältävä kuviomerkki - G-kirjaimen ja +-merkin sisältävän kuviomerkin haltijan väite - Valituslautakunta eväsi rekisteröinnin)
   2013/C 225/79
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Mizuno KK (edustajat: Recthsanwalt T. Raab ja Recthsanwalt H. Lauf)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: D. Walicka)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-101/11, MIZUNO v. SMHV — GOLFINO (G), 8.5.2012 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kanteen SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 15.12.2010 (asia R 821/2010-1) tekemästä päätöksestä, joka liittyy Mizuno KK:n ja Golfino AG:n väliseen väitemenettelyyn — G-kirjaimen ja kaksi sukupuolisymbolia sisältävä kuviomerkki — Sekaannusvaara G-kirjaimen ja +-merkin sisältävän kuviomerkin kanssa — Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen)

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Mizuno KK velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 287, 22.9.2012.


title: Asia T-360/00: Dart Industries Inc:n 25.11.2000 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa vastaan nostama kanne

text:
C 45/22                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         10.2.2001
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                 mielestä se, että kyseessä on korvaustoimenpide, jolla tasataan
                                                                           ja vakautetaan kalastusalan tuottajien tuloja, ei voi merkitä
                                                                           muuta kuin sitä, että kun tuottaja vaihtaa jäsenyyteensä
–     kumoaa ETY:n perustamissopimuksen 230 artiklan pe-                   tuottajajärjestöstä toiseen, perusasetuksen 18 artiklan 4 koh-
      rusteella 25.5.2000 annetun komission asetuksen                      dassa vahvistettuja laskuperusteita on muutettava samassa
      N:o 1103/2000 (EYVL L 125, 26.5.2000, s. 18) 2 artiklan              suhteessa.
      2 kohdan ja sen liitteen sekä 11.9.2000 annetun komis-
      sion asetuksen N:o 1926/2000 (EYVL L 230, 12.9.2000,
      s. 10) 2 artiklan 2 kohdan ja sen liitteen siltä osin kuin ne
      koskevat jalostusteollisuudelle 1.7 ja 31.12.1999 välisenä           Kantaja väittää lisäksi, että komissio on käyttänyt väärin
      ajanjaksona toimitettuja tonnikaloja koskevan hyvityksen             harkintavaltaansa.
      myöntämistä tuottajajärjestöille
–     toissijaisesti kumoaa kyseiset artiklat ja liitteet sillä perus-     (1) Yhteisestä kalastus- ja vesiviljelytuotealan markkinajärjestelystä
      teella, että komissio on käyttänyt väärin harkintavaltaansa              17.12.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 3759/92 (EYVL
      tulkitessaan perusasetuksen 18 artiklaa                                  L 388, 31.12.1992, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna
                                                                               22.12.1994 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 3318/94
                                                                               (EYVL L 350, 31.12.1994, s. 15).
–     toteaa, että komissiolla on velvollisuus antaa uusi säädös,
      jolla oikaistaan OPAGAC:n ja OPTUC:n välillä suoritettua
      jakoa ottaen huomioon niiden jäsenten tonnimäärien
      muutokset
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                           Dart Industries Inc:n 25.11.2000 sisämarkkinoiden har-
                                                                                monisointivirastoa vastaan nostama kanne
Kantajana oleva järjestö täsmentää aluksi, että sen kokoonpano
muuttui 1.7.1998, kun siihen liittyi kaksi aikaisemmin toiseen
tonnikalantuottajajärjestöön APTUC:iin kuulunutta yritystä.                                          (Asia T-360/00)
Tästä syystä kantajana oleva järjestön rekisteröidyt tonni- ja
pyyntimäärät ovat kasvaneet kyseisestä päivämäärästä lukien,
minkä vuoksi ne muuttavat perusasetuksessa (1) vahvistettuja
                                                                                (2001/C 45/47)
tasaushyvitysten laskuperusteita.
Edellä mainitun asetuksen N:o 1103/2000 julkaisemisen seu-
rauksena kantaja sai tietää, että tasaushyvitykset oli jaettu                                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
tuottajajärjestöjen kesken ottamatta huomioon niiden jäsenten
tonnimäärien muutoksia, minkä vuoksi se saattoi asian Espan-
jan ja unionin viranomaisten käsiteltäväksi.                               Dart Industries Inc. on nostanut 25.11.2000 Euroopan yhtei-
                                                                           söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
                                                                           sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa vastaan. Kantajan
Ratkaisematta vielä vuoden 1999 kolmatta vuosineljännestä                  edustajana on Kay-Uwe Jonas, Oppenhoff & Rädler (Köln)
koskevaa jakoa komissio antoi edellä mainitun asetuksen                    Saksa.
N:o 1926/2000, jossa niin ikään sovelletaan jakoperustetta,
jota on kantajan mielestä pidettävä virheellisenä.
                                                                           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Tämän kanteen nostamiseen mennessä komissio ei ole edel-
leenkään ottanut kantaa Secretarı́a General de Pesca Marı́timan            –     kumoaa vastaajan         22.9.2000       tekemän   päätöksen
sovellettavan lainsäädännön asianmukaista tulkintaa koske-                       R 278/2000-1
vaan pyyntöön, minkä vuoksi kantajan on pyydettävä perus-
asetusten tulkintaa, joka sisältyy asetusten artikloihin ja liittei-       –     määrää, että hakemus nro 716 597 ”Ultra Plus” lähetetään
siin, joissa hyväksytään tasaushyvitykset heinäkuun ja joulu-                    takaisin SMHV:hen, jotta se voidaan julkaista yhteisön
kuun 1999 välisenä ajanjaksona.                                                  tavaramerkistä annetun asetuksen 40 artiklan mukaisesti
                                                                                ottaen huomioon kaikki hakemuksessa olevat tavarat
Kantaja väittää kanteensa tueksi, että edellä mainitun asetuksen
N:o 3579/92 18 artiklan 4 kohdan säännöksiä on rikottu. Sen                –     velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- 10.2.2001                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 45/23
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Esillä olevan asian kantaja on sama kuin asiassa T-91/00 (1).
Kyseessä oleva tavara-          Sanamerkki ”Ultra Plus” – Hake-
                                                                         Kantaja riitauttaa Luxemburgin sairasvakuutuskassan päätök-
merkki:                         mus nro 716 597
                                                                         set, joilla se on kieltäytynyt korvaamasta kantajalle vuoden
                                                                         2000 ensimmäiseltä jaksolta kustannukset, jotka ovat aiheutu-
Tavara tai palvelu:             21 luokka (mikroaaltouunia, kier-        neet kantajalle hänen poikansa tarvitsemasta, sairaskassoja
                                toilmauunia ja perinteistä uunia         koskevien sääntöjen liittessä I olevassa X luvussa tarkoitetusta
                                varten tarkoitetut muoviset uuni-        avustavan terveydenhoitohenkilökunnan antamasta hoidosta.
                                tuotteet)                                Kassa oli hyväksynyt hoidon korvattavaksi näiden sääntöjen
                                                                         X luvun 1 kohdan 1 artiklan c ja d kohdan perusteella
Valituslautakunnassa            Tutkijan rekisteröimisen hylkäävä        kotisairaanhoitona.
käsitelty päätös:               päätös
                                                                         Perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa
Esitetyt perusteet:             Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan           T-91/00.
                                1 kohdan b ja c alakohdan rikko-
                                minen
                                                                         (1) EYVL C 176, 24.6.2000, s. 24.
                                                                         Màrio Campolargon 11.1.2000 Euroopan yhteisöjen ko-
                                                                                missiota vastaan nostama kanne
Adolfo Kindin 27.11.2000 Euroopan yhteisöjen komissio-
                   ta vastaan nostama kanne                                                        (Asia T-372/00)
                          (Asia T-362/00)                                                           (2001/C 45/49)
                           (2001/C 45/48)                                                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         Mário Campolargo, kotipaikka Kraainem (Belgia), on nostanut
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                       11.12.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                         tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                         vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Carlos Mourato,
Adolfo Kind on nostanut 27.11.2000 Euroopan yhteisöjen                   Bryssel.
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on
asianajaja Giuseppe Marchesini (Vicenza) ja prosessiosoite               Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Luxemburgissa asianajotoimisto Ernest Arendt.
                                                                         –     kumoaa nimittämän viranomaisen 15.2.2000 tekemän
                                                                               päätöksen, jolla peruutettiin kantajan nimitys osastopääl-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                     liköksi entiseen pääosastoon DG/XIII/G/2 ja hänen ylentä-
                                                                               misensä ura-alueen A palkkaluokkaan 3 ja nimittävän
                                                                               viranomaisen 12.9.2000 tekemän implisiittisen päätök-
–     kumoaa korvausjärjestelmän virheelliseen ja sääntöjen-                   sen, joka merkitsi kielteistä vastausta kantajan tekemään
      vastaiseen soveltamiseen perustuvat päätökset                            valitukseen,
–     velvoittaa komission korvaamaan vakuutetulle, kuten                –     velvoittaa vastaajan korvaamaan tässä oikeusasteessa ai-
      aikaisemmin, avustavan terveydenhoitohenkilökunnan                       heutuneet oikeudenkäyntikulut ensimmäisen oikeusas-
      antamasta hoidosta aiheutuneet kustannukset                              teen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan
                                                                               mukaisesti sekä käsittelystä aiheutuneet välttämättömät
                                                                               kustannukset, erityisesti prosessiosoitteen hankkimisku-
–     velvoittaa komission korvaamaan kantajan oikeuden-                       lut, matka- ja oleskelukulut, sekä asianajajan palkkion
      käyntikulut.                                                             työjärjestyksen 91 artiklan b kohdan mukaisesti.


title: Asia T-109/14: Kanne 17.2.2014 – Škugor ym. v. Euroopan unioni

text:
               12.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/38

         Kanne 17.2.2014 – Škugor ym. v. Euroopan unioni
   (Asia T-109/14)
   2014/C 142/50
   Oikeudenkäyntikieli: kroaatti

      Asianosaiset

      Kantajat: Davor Škugor (Sisak, Kroatia), Ivan Gerometa (Vrsar, Kroatia), Kristina Samardžić (Split, Kroatia), Sandra Cindrić (Karlovac, Kroatia), Sunčica Gložinić (Varaždin, Kroatia), Tomislav Polić (Kaštel Novi, Kroatia), Vlatka Pižeta (Varaždin) (edustaja: asianajaja Mato Krmek)

      Vastaaja: Euroopan unioni

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               antamaan tuomion, jossa se toteaa, että Euroopan unioni on velvollinen korvaamaan vahingon, joka kantajille on aiheutunut siitä, että Euroopan komissio on laiminlyönyt liittymisasiakirjan 36 artiklan (liitteessä VII oleva 1 kohta) mukaisen velvollisuutensa seurata Kroatian tasavallan liittymisestä Euroopan unioniin tehdyn sopimuksen noudattamista nojalla siltä osin kuin on kyse julkisen ulosottoviranomaisen (služba javnih ovršitelja) luomisesta Kroatian oikeusjärjestykseen

               —

               lykkäämään korvausvaatimusten määrää koskevia neuvotteluja, kunnes mainittu tuomio on saanut lainvoiman

               —

               määräämään, että oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin.

               1.

               Euroopan komissio on rikkonut liittymisasiakirjan 36 artiklaa (liitteessä VII oleva 1 kohta), joka on erottamaton osa Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja Kroatian tasavallan välillä tehtyä sopimusta Kroatian tasavallan liittymisestä Euroopan unioniin (Narodne novine – Međunarodni ugovori Nr. 2/12), koska se ei ole onnistunut estämään Kroatian jäsenyysneuvottelujen aikana antaman sellaisen lain kumoamista, jolla luodaan julkinen ulosottoviranomainen ja säännellään sitä. Liittymisasiakirjan 36 artiklan mukaan komission on seurattava kaikkia Kroatian jäsenyysneuvotteluissa antamia sitoumuksia, mukaan lukien näin ollen myös Kroatian sitoumukset luoda julkinen ulosottoviranomainen ja vahvistaa edellytykset sille, että tällainen palvelu on täysimääräisesti osa Kroatian oikeusjärjestystä viimeistään 1.1.2012. Komissiolla ei kuitenkaan ole valtuutta suostua yksipuolisiin muutoksiin Kroatian antaman sitoumuksen osalta.

               2.

               Euroopan komissio on edellä mainitulla laiminlyönnillä aiheuttanut suoraan vahinkoa kantajille, jotka oli nimitetty julkisiksi ulosottovirkamiehiksi ja joilla oli perusteltu luottamus siihen, että he astuisivat virkaansa 1.1.2012.

               3.

               Koska komissio on jättänyt täyttämättä liittymisasiakirjan mukaiset velvollisuutensa, se on vakavasti ja selvästi ylittänyt harkintavaltansa rajat, ja koska se on loukannut kantajien (nimitettyjen julkisten ulosottovirkamiesten) perusteltua luottamusta, se on aiheuttanut heille tuntuvaa aineellista ja aineetonta vahinkoa, joka on korvattava SEUT 340 artiklan toisen kohdan nojalla.


title: Asia T-269/12: Kanne 18.6.2012 — Makro autoservicio mayorista v. komissio

text:
               11.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/30

         Kanne 18.6.2012 — Makro autoservicio mayorista v. komissio
   (Asia T-269/12)
   2012/C 243/52
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Makro autoservicio mayorista, SA (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat P. De Baere ja P. Muñiz)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan komission 18.1.2010 tekemän päätöksen KOM (2010) 22 (lopullinen), jossa todetaan, että tuontitullien kirjaaminen tileihin jälkikäteen on perusteltua ja että kyseisten tullien peruuttaminen ei ole perusteltua yksittäistapauksessa (REM 2/08), ja joka on annettu kantajalle tiedoksi 19.4.2012 päivätyllä kirjeellä, ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että

                           —

                           tuontitullit kirjattiin tileihin yhteisön tullikoodeksin (1) 220 artiklan 2 kohdan b alakohdan vastaisesti, koska vastaaja katsoi virheellisesti, että polkumyyntiasetuksia, jotka on annettu kolmansista maista peräisin olevaa tuontia vastaan, sovelletaan automaattisesti tavaroihin, jotka ovat vapaassa liikkeessä EU:n ja Turkin tulliliiton alueella, ja jätti tämän seurauksena virheellisesti ilmoittamatta toimijoille, että kyseistä polkumyyntiasetusta sovellettiin myös tavaroihin, jotka olivat vapaassa liikkeessä EU:n ja Turkin tulliliiton alueella. Toissijaisesti Turkin viranomaiset tekivät virheen, kun ne totesivat, että kolmansista maista peräisin oleviin tavaroihin sovellettavia polkumyyntitulleja ei sovellettu tavaroihin, jotka olivat vapaassa liikkeessä EU:n ja Turkin tulliliiton alueella. Lisäksi kantaja väittää, että myös Espanjan tulliviranomaiset tekivät virheen, koska ne olettivat, että A.TR-todistuksella varustettuihin tavaroihin ei voitu soveltaa minkäänlaisia ylimääräisiä tulleja tai kaupan suojaamiseksi toteutettavia toimenpiteitä, ja jättivät ilmoittamatta taloudellisille toimijoille, että niiden Turkista peräisin olevaan tuontiin voitiin soveltaa kaupan suojaamiseksi toteutettavia toimenpiteitä siitä huolimatta, että kyseiset tavarat olivat vapaassa liikkeessä.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että

                           —

                           vilpittömässä mielessä toiminut ja kaikkia voimassa olevia tulli-ilmoitusta koskevia säännöksiä noudattanut velan maksamisesta vastuussa oleva henkilö ei olisi voinut kohtuudella havaita toimivaltaisten tulliviranomaisten tekemää virhettä.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että

                           —

                           kantaja on yhteisön tullikoodeksin 239 artiklassa tarkoitetussa erityisessä tilanteessa eikä ole syyllistynyt yhteisön tullikoodeksin 239 artiklassa tarkoitettuun vilpilliseen menettelyyn tai ilmeiseen laiminlyöntiin.

      (1)  Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1).


title: Asia T-274/02: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 24.10.2006 — Ritek ja Prodisc Technology v. komissio (Polkumyynti — Taiwanista peräisin olevat kirjoitettavat CD-levyt — Polkumyyntimarginaalin määrittäminen — Epäsymmetrisen laskentatavan valitseminen — Vientihintojen rakenteessa oleva ero eri ostajien, alueiden tai ajanjaksojen mukaan — Niin sanottu nollaamistekniikka)

text:
               16.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 310/11

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 24.10.2006 — Ritek ja Prodisc Technology v. komissio
   (Asia T-274/02) (1)

   (Polkumyynti - Taiwanista peräisin olevat kirjoitettavat CD-levyt - Polkumyyntimarginaalin määrittäminen - Epäsymmetrisen laskentatavan valitseminen - Vientihintojen rakenteessa oleva ero eri ostajien, alueiden tai ajanjaksojen mukaan - Niin sanottu nollaamistekniikka)
   (2006/C 310/18)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: Ritek Corp. (Hsin-Chu, Taiwan) ja Prodisc Technology Inc. (Taipei Hsien, Taiwan) (edustajat: aiemmin asianajajat K. Adamantopoulos, V. Akritidis ja D. De Notaris, sittemmin K. Adamantopoulos ja solicitor J. Branton)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: S. Marquardt ja asianajaja G. Berrisch)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: T. Scharf ja S. Meany)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Taiwanista peräisin olevien kirjoitettavien CD-levyjen tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 13.6.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1050/2002 (EYVL L 160, s. 2) kumoamista koskeva vaatimus
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Ritek Corp. ja Prodisc Technology Inc. vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 289, 23.11.2002.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 5 päivänä kesäkuuta 2002 asiassa C-217/00 P, Buzzi Unicem SpA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku – Kilpailu – Sementti – EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta) – Valitus, joka osittain ei selvästikään täytä tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
10.8.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 191/11
1)    Ensimmäinen ja neljäs valitusperuste hylätään selvästi perus-     1)    Valituksen neljäs, viides ja kuudes valitusperuste hylätään
      teettomina.                                                             kokonaisuudessaan selvästi perusteettomina.
2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                       2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
(1) EYVL C 247, 26.8.2000.                                              (1) EYVL C 247, 26.8.2000.
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                (viides jaosto)
                            (viides jaosto)
                                                                                5 päivänä kesäkuuta 2002
                     5 päivänä kesäkuuta 2002
                                                                        asiassa C-217/00 P, Buzzi Unicem SpA vastaan Euroopan
asiassa C-213/00 P: Italcementi – Fabbriche Riunite Ce-                                      yhteisöjen komissio (1)
   mento SpA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                        (Muutoksenhaku – Kilpailu – Sementti – EY:n perustamisso-
(Muutoksenhaku – Kilpailu – Sementti – EY:n perustamisso-               pimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut EY 81 artiklan
pimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tulut EY 81 artiklan             1 kohta) – Valitus, joka osittain ei selvästikään täytä
        1 kohta) – Osittain selvästi perusteeton valitus)               tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä ja joka on osittain
                                                                                selvästi perusteeton)
                          (2002/C 191/18)
                                                                                (2002/C 191/19)
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan ”Yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa”)
Asiassa C-213/00 P, Italcementi – Fabbriche Riunite Cemento
SpA, kotipaikka Bergamo (Italia), edustajinaan asianajajat              Asiassa C-217/00 P, Buzzi Unicem SpA, entinen Unicem SpA,
A. Predieri, M. Siragusa, M. Beretta, C. Lanciani ja F. M. Moretti,     kotipaikka Casale Monferrato (Italia), edustajinaan avvocato
prosessiosoite Luxemburgissa, on hakenut muutosta Euroopan              C. Osti ja avvocato A. Prastaro, prosessiosoite Luxemburgissa,
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajen-             jossa valittaja on vaatinut muutoksenhaussaan Euroopan yhtei-
nettu neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-25/95, T-26/              söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs laajen-
95, T-30/95–T-32/95, T-34/95–T-39/95, T-42/95–T-46/95,                  nettu jaosto) yhdistetyissä asioissa T-25/95, T-26/95, T-30/
T-48/95, T-50/95–T-65/95, T-68/95–T-71/95, T-87/95,                     95–T-32/95, T-34/95–T-39/95, T-42/95–T-46/95, T-48/95,
T-88/95, T-103/95 ja T-104/95, Cimenteries CBR ym. vastaan              T-50/95–T-65/95, T-68/95–T-71/95, T-87/95, T-88/95,
komissio, 15.3.2000 antamaan tuomioon (Kok. 2000,                       T-103/95 ja T-104/95, Cimenteries CBR ym. v. komissio,
s. II-491) ja vaatinut tämän tuomion osittaista kumoamista,             15.3.2000 antaman tuomion (Kok. 2000, s. II-491) osittaista
vastapuolena: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään:              kumoamista, vastapuolena: Euroopan yhteisöjen komissio
R. Lyal, avustajanaan A. Dal Ferro), yhteisöjen tuomioistuin            (asiamiehenään R. Lyal, avustajanaan A. Dal Ferro), yhteisöjen
(viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja           tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
P. Jann sekä tuomarit D. A. O. Edward (esittelevä tuomari),             puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit D. A. O. Edward (esittelevä
A. La Pergola, M. Wathelet ja A. Rosas, julkisasiamies: D. Ruiz-        tuomari), A. La Pergola, M. Wathelet ja A. Rosas, julkisasiamies:
Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 5.6.2002                 D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut
määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                               5.6.2002 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
 ---pagebreak--- C 191/12                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      10.8.2002
1)    Seuraavat valitusperusteet jätetään tutkimatta, koska ne eivät      berti ja P. Criscuolo Gaito, on hakenut muutosta Euroopan
      selvästikään täytä tutkittavaksi ottamista koskevia edellytyksiä,   yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajen-
      tai hylätään selvästi perusteettomina:                              nettu neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-25/95, T-26/
                                                                          95, T-30/95–T-32/95, T-34/95–T-39/95, T-42/95–T-46/95,
      –     toisen valitusperusteen toinen, kolmas, neljäs ja viides osa  T-48/95, T-50/95–T-65/95, T-68/95–T-71/95, T-87/95,
                                                                          T-88/95, T-103/95 ja T-104/95, Cimenteries CBR ym. vastaan
      –     kolmas valitusperuste                                         komissio, 15.3.2000 antamaan tuomioon (Kok. 2000,
                                                                          s. II-491) ja vaatinut tämän tuomion osittaista kumoamista,
      –     kuudes valitusperuste                                         vastapuolena: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään:
                                                                          R. Lyal, avustajanaan A. Dal Ferro), yhteisöjen tuomioistuin
      –     kahdeksas valitusperuste                                      (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
                                                                          P. Jann sekä tuomarit D. A. O. Edward (esittelevä tuomari),
      –     yhdeksännen valitusperusteen ensimmäinen osa                  A. La Pergola, M. Wathelet ja A. Rosas, julkisasiamies: D. Ruiz-
                                                                          Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 5.6.2002
      –     yhdennentoista valitusperusteen ensimmäinen, toinen,          määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
            neljäs ja viides osa
                                                                          1)    Valituksen kuudennen valitusperusteen neljäs ja kuudes osa
      –     kuudestoista valitusperuste                                         hylätään selvästi perusteettomana.
      –     seitsemästoista valitusperuste
                                                                          2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
      –     yhdeksästoista valitusperuste
                                                                          (1) EYVL C 247, 26.8.2000.
      –     kahdeskymmenes valitusperuste ja
      –     kahdeskymmenesensimmäinen valitusperuste.
2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
(1) EYVL C 247, 26.8.2000.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                (toinen jaosto)
                                                                                30 päivänä toukokuuta 2002
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                          asiassa C-358/00 (Oberlandesgericht Düsseldorfin esittä-
                             (viides jaosto)                              mä ennakkoratkaisupyyntö), Buchhändler-Vereinigung
                                                                          GmbH vastaan Saur Verlag GmbH & Co. KG ja Die
                     5 päivänä kesäkuuta 2002                                                  Deutsche Bibliothek (1)
asiassa C-219/00 P, Cementir – Cementerie del Tirreno                     (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Julkiset palveluhan-
       SpA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                       kinnat – Direktiivi 92/50/ETY – Julkisia palveluja koskeva
                                                                                konsessiosopimus)
(Muutoksenhaku – Kilpailu – Sementti – EY:n perustamisso-
pimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut EY 81 artiklan                                        (2002/C 191/21)
        1 kohta) – Osittain selvästi perusteeton valitus)
                           (2002/C 191/20)                                                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)                       (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                          Asiassa C-358/00, jonka Oberlandesgericht Düsseldorf (Saksa)
                                                                          on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistui-
Asiassa C-219/00 P, Cementir – Cementerie del Tirreno SpA,                men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui-
kotipaikka Rooma (Italia), edustajanaan asianajajat G. M. Ro-             messa vireillä olevassa asiassa Buchhändler-Vereinigung GmbH


title: Asia C-460/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 31.7.2017 – Valériane SNC v. Ministère de l’Action et des Comptes Publics

text:
               16.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 31.7.2017 – Valériane SNC v. Ministère de l’Action et des Comptes Publics
   (Asia C-460/17)
   (2017/C 347/16)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d’État

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Valériane SNC

      Vastapuoli: Ministère de l’Action et des Comptes Publics

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko 17.5.1977 annetun kuudennen arvonlisäverodirektiivin (1) 17 artiklaa, jonka säännökset toistetaan olennaisin osin yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun direktiivin (2) 168 artiklassa, tulkittava siten, että jotta verovelvolliselta voitaisiin evätä oikeus vähentää arvonlisäverosta, jonka se on velvollinen maksamaan omista liiketoimistaan, sellaisia tavaroiden luovutuksia tai palvelujen suorituksia vastaaviin laskuihin merkitty vero, joita veroviranomaisen selvityksen mukaan ei tosiasiallisesti ole toteutettu, on joka tapauksessa selvitettävä, onko osoitettu, että verovelvollinen tiesi tai sen olisi pitänyt tietää, että liiketoimi on osa arvonlisäveropetosta, olipa tämä petos tehty laskun antajan, sen saajan tai kolmannen aloitteesta?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste) (EYVL 1977, L 145, s. 1).

      (2)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s. 1).


               7.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 271/26

         EFTAn valvontaviranomaisen 26 päivänä heinäkuuta 2010 Liechtensteinia vastaan nostama kanne
   (Asia E-9/10)
   2010/C 271/06
   EFTAn valvontaviranomainen, rue Belliard/Belliardstraat 35, 1040 Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË, asiamiehinään Xavier Lewis ja Markus Schneider, nosti 26 päivänä heinäkuuta 2010 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Liechtensteinia vastaan.
   EFTAn valvontaviranomainen on pyytänyt EFTAn tuomioistuinta:

               1.

               toteamaan, että jättämällä toteuttamatta määrätyssä ajassa kaikki toimenpiteet, joita tarvitaan ETA-sopimuksen liitteessä VII olevassa 1 kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/36/EY, annettu 7 päivänä syyskuuta 2005, ammattipätevyyden tunnustamisesta, sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1430/2007, annettu 5 päivänä joulukuuta 2007, ammattitutkintojen tunnustamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY liitteiden II ja III muuttamisesta ja komission asetuksella (EY) N:o 755/2008, annettu 31 päivänä heinäkuuta 2008, ammattipätevyyden tunnustamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY liitteen II muuttamisesta), sellaisena kuin sitä on mukautettu ETA-sopimuksen pöytäkirjan 1 mukaisesti, täysimääräiseksi täytäntöönpanemiseksi, tai jättämällä ilmoittamatta näistä toimenpiteistä valvontaviranomaiselle, Liechtensteinin ruhtinaskunta ei ole täyttänyt direktiivin 63 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 7 artiklassa tarkoitettuja velvollisuuksiaan, ja

               2.

               määräämään Liechtensteinin ruhtinaskunnan maksamaan oikeuskäsittelystä aiheutuvat kustannukset.

      Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Kanteella puututaan siihen, ettei Liechtenstein ole noudattanut EFTAn valvontaviranomaisen perusteltua lausuntoa, jonka mukaan Liechtenstein on jättänyt toteuttamatta kaikki tarvittavat toimenpiteet ammattipätevyyden tunnustamisesta annettua Euroopan unionin direktiiviä 2005/36/EY, sellaisena kuin se on muutettuna, vastaavan ETAn säädöksen täysimääräiseksi panemiseksi täytäntöön, tai on jättänyt ilmoittamatta näistä toimenpiteistä valvontaviranomaiselle.

               —

               Liechtensteinin puuttuvat toimenpiteet liittyvät muissa ETA-valtioissa hankitun ammattipätevyyden tunnustamiseen käsityöteollisuuden alalla.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen toteaa, ettei se ole saanut Liechtensteinilta tietoja, joiden mukaan säädös olisi saatettu täysimääräisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä, eikä sillä ole muitakaan tietoja, joiden perusteella se voisi päätellä näin olevan.

               —

               Liechtensteinin hallitus ei ole kiistänyt viivettä säädöksen täysimääräisessä täytäntöönpanossa.


title: Asia C-263/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Augustākās tiesas Senāts (Latvia) on esittänyt 26.5.2011 — Ainārs Rēdlihs v. Valsts ieņēmumu dienests

text:
               30.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 226/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Augustākās tiesas Senāts (Latvia) on esittänyt 26.5.2011 — Ainārs Rēdlihs v. Valsts ieņēmumu dienests
   (Asia C-263/11)
   2011/C 226/31
   Oikeudenkäyntikieli: latvia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Augustākās tiesas Senāts

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Ainārs Rēdlihs

      Vastapuoli: Valsts ieņēmumu dienests

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko luonnollinen henkilö, joka on hankkinut tavaroita (metsää) omiin tarpeisiinsa ja joka luovuttaa tavaroita force majeure -syystä (esim. myrsky) johtuvien seurausten lievittämiseksi, direktiivin 2006/112/EY (1) 9 artiklan 1 kohdassa ja kuudennen direktiivin 77/388/ETY (2) 4 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettu arvonlisäverovelvollinen, jonka on maksettava arvonlisäveroa? Onko toisin sanoen tällaista tavaroiden luovutusta pidettävä mainituissa Euroopan unionin oikeussäännöissä tarkoitettuna taloudellisena toimintana?

               2)

               Onko säännös, jonka mukaan arvonlisäverovelvollisten rekisteriin ilmoittautumatta jättäneelle henkilölle voidaan määrätä sakko, joka vastaa luovutettujen tavaroiden arvoon perustuvan tavanomaisen verovelan määrää, suhteellisuusperiaatteen mukainen, vaikka tällaisen henkilön ei olisi maksettava veroa, jos hän olisi ilmoittautunut kyseiseen rekisteriin?

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1).

      (2)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).


title: Asian C-85/00 poistaminen rekisteristä

text:
C 118/24              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   21.4.2001
         Asian C-402/99 (1) poistaminen rekisteristä                        Asian C-160/00 (1) poistaminen rekisteristä
                        (2001/C 118/46)                                                   (2001/C 118/49)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 27.9.2000           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 28.9.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-402/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan             tu asia C-160/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Belgian kuningaskunta.                                             Irlanti.
                                                                   (1) EYVL C 176, 24.6.2000.
(1) EYVL C 6, 8.1.2000.
                                                                            Asian C-128/99 (1) poistaminen rekisteristä
         Asian C-46/00 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2001/C 118/50)
                        (2001/C 118/47)
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 3.10.2000
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 28.9.2000           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     tu asia C-128/99 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä
tu asia C-46/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Irlanti.     ennakkoratkaisupyyntö), Johann Kappel vastaan Pensionsver-
                                                                   sicherungsanstalt der Arbeiter.
(1) EYVL C 102, 8.4.2000.
                                                                   (1) EYVL C 188, 3.7.1999.
         Asian C-85/00 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                            Asian C-464/99 (1) poistaminen rekisteristä
                        (2001/C 118/48)
                                                                                (2001/C 118/51)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 28.9.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 3.10.2000
tu asia C-85/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Hellee-      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
nien tasavalta.                                                    tu asia C-464/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                   Helleenien tasavalta.
(1) EYVL C 135, 13.5.2000.                                         (1) EYVL C 47, 19.2.2000.


title: Asia T-117/12: Kanne 14.3.2012 — ANKO v. komissio

text:
               12.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/18

         Kanne 14.3.2012 — ANKO v. komissio
   (Asia T-117/12)
   2012/C 138/35
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: ANKO Anonymos Etairia Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja V. Christianos)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että komissio on rikkonut sopimusvelvoitteitaan määrätessään, että kantajalle PERFORM- ja OASIS-hankkeiden yhteydessä suoritettavien määrien maksaminen keskeytetään

               —

               velvoittamaan komission maksamaan kantajalle 637 117,17 euroa PERFORM-hankkeen osalta, sopimuksen liitteessä II olevan II.5 lausekkeen 5 kohdassa määrätyillä koroilla korotettuna, tämän kanteen tiedoksiantopäivästä lukien

               —

               määräämään, että komission on todettava, että kantajan ei tarvitse palauttaa 56 390 euroa, jotka komissio on suorittanut sille OASIS-hankkeen yhteydessä

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt käsiteltävä kanne koskee SEUT 272 artiklaan perustuvaa komission vastuuta, joka liittyy seuraaviin seikkoihin: a) sopimus nro 215952, joka koskee A soPhisticatEd multi paRametric system FOR the continuous effective assessment and Monitoring of motor status in Parkinson’s disease and other neurodegenerative diseases (PERFORM) -nimistä hanketta ja b) sopimus nro 215754, joka koskee Open architecture for Accessible Services Integration and Standardisation (OASIS) -nimistä hanketta.
   Kantaja väittää, että vaikka se on noudattanut sopimusvelvoitteitaan asianmukaisesti ja täysimääräisesti, komissio on keskeyttänyt kantajalle tulevat maksut, ilman että sillä oli lupaa tähän ja edellä mainittujen sopimusmääräysten sekä luottamuksensuojan periaatteen vastaisesti. Tästä syystä kantaja vaatii yhtäältä, että komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle 637 117,17 euroa PERFORM-hankkeen osalta, sopimuksen liitteessä II olevan II.5 lausekkeen 5 kohdassa määrätyillä koroilla korotettuna, ja toisaalta, että on todettava, että kantajan ei tarvitse palauttaa 56 390 euroa, jotka komissio on suorittanut sille OASIS-hankkeen yhteydessä.


title: Asia C-548/16: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 5.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour d'appel de Mons – Belgia) – Belgian valtio v. Biologie Dr Antoine SPRL

text:
               11.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/28

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 5.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour d'appel de Mons – Belgia) – Belgian valtio v. Biologie Dr Antoine SPRL
   (Asia C-548/16) (1)

   (2017/C 300/34)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 30, 30.1.2017.