title: Asia T-617/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.11.2017 – PF v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Ylennys — Vuoden 2015 ylennyskierros — Henkilöstösääntöjen 43 artikla ja 45 artiklan 1 kohta — Perusteluvelvollisuus — Ansioiden vertailu — Kielten käyttäminen kielten alan tehtävissä toimivien hallintovirkamiesten ja muissa tehtävissä toimivien hallintovirkamiesten hoitamien tehtävien yhteydessä — Perustellut poissaolot — Ilmeinen arviointivirhe)

text:
               15.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.11.2017 – PF v. komissio
   (Asia T-617/16) (1)

   ((Henkilöstö - Virkamiehet - Ylennys - Vuoden 2015 ylennyskierros - Henkilöstösääntöjen 43 artikla ja 45 artiklan 1 kohta - Perusteluvelvollisuus - Ansioiden vertailu - Kielten käyttäminen kielten alan tehtävissä toimivien hallintovirkamiesten ja muissa tehtävissä toimivien hallintovirkamiesten hoitamien tehtävien yhteydessä - Perustellut poissaolot - Ilmeinen arviointivirhe))
   (2018/C 013/26)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: PF (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Berscheid ja C. Berardis-Kayser)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee komission sen päätöksen kumoamista, jolla kantaja jätettiin ylentämättä palkkaluokkaan AD 8 vuoden 2015 ylennyskierroksella.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               PF velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 371, 10.10.2016 (asia on alun perin rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-47/16 ja siirretty Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).


title: Asia T-652/16 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.11.2017 – HD v. parlamentti (Muutoksenhaku — Virkamiehet — Palkkaus — Perhelisät — Koulutuslisä — Vastaavanluonteisten lisien päällekkäisyyden kielto — Perusteettoman edun palautusta koskeva vaatimus — Henkilötietojen suoja — Perusteluvelvollisuus)

text:
               15.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.11.2017 – HD v. parlamentti
   (Asia T-652/16 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Virkamiehet - Palkkaus - Perhelisät - Koulutuslisä - Vastaavanluonteisten lisien päällekkäisyyden kielto - Perusteettoman edun palautusta koskeva vaatimus - Henkilötietojen suoja - Perusteluvelvollisuus))
   (2018/C 013/27)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: HD (edustaja: asianajaja C. Bernard-Glanz)

      Muu osapuoli: Euroopan parlamentti (asiamiehet: M. Ecker ja L. Deneys)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) 21.7.2016 antamasta tuomiosta HD v. parlamentti (F-136/15, EU:F:2016:169) tehty valitus, jossa vaaditaan tämän tuomion kumoamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               HD velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 419, 14.11.2016.


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 13 päivänä syyskuuta 2017, asiassa E-15/16 – Yara International ASA vastaan Norjan hallitus (Sijoittautumisvapaus – ETA-sopimuksen 31 ja 34 artikla – Tarpeellisuus – Konserniavustuksia koskeva kansallinen lainsäädäntö – Verotusvallan tasapainoinen jako – Lopullista tappiota koskeva poikkeus – Veronkierron riski – Kokonaan keinotekoinen järjestely – Oikeuksien väärinkäytön kielto)

text:
               18.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/4

         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   annettu 13 päivänä syyskuuta 2017,
   asiassa E-15/16
   Yara International ASA vastaan Norjan hallitus

      (Sijoittautumisvapaus – ETA-sopimuksen 31 ja 34 artikla – Tarpeellisuus – Konserniavustuksia koskeva kansallinen lainsäädäntö – Verotusvallan tasapainoinen jako – Lopullista tappiota koskeva poikkeus – Veronkierron riski – Kokonaan keinotekoinen järjestely – Oikeuksien väärinkäytön kielto)

   (2018/C 16/04)
   Asiassa E-15/16, Yara International ASA vastaan Norjan hallitus, Borgartingin laamannioikeus (Borgarting lagmannsrett) on esittänyt valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen 34 artiklan mukaisesti tuomioistuimelle PYYNNÖN, joka koskee Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 31 artiklan tulkintaa konserniavustuksia koskevien kansallisten sääntöjen yhteydessä. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti ja esittelevä tuomari, ja tuomarit Per Christiansen ja Ása Ólafsdóttir (ad hoc) on antanut 13 päivänä syyskuuta 2017 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   ETA-sopimuksen 31 ja 34 artikla eivät ole esteenä sille, että konserniavustuksiin sovelletaan kansallisia sääntöjä, kuten Norjan verolain sääntöjä, joiden mukaisesti konserniavustus pienentää avustuksen antajan verotettavaa tuloa ja se sisällytetään saajan verotettavaan tuloon riippumatta siitä, onko saajan toiminta verotuksen kannalta tappiollista vai voitollista, ja joissa edellytetään sekä avustuksen antajan että saajan olevan verovelvollisia kyseisessä ETA-valtiossa. ETA:n lainsäädännössä edellytetään, että kansallisilla säännöillä on oltava oikeutettu tavoite, kuten tarve turvata verotusvallan tasapuolinen jakautuminen ETA-valtioiden välillä tai veronkiertoon johtavien puhtaasti keinotekoisten järjestelyjen estäminen. Kansallisen lain vaatimukset kuitenkin ylittävät sen, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi, kun ulkomaisen tytäryhtiön tappio on lopullinen.


title: Asia C-507/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 15.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administrativen sad Sofia-grad – Bulgaria) – Еntertainment Bulgaria System ЕООD v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia (Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Direktiivi 2006/112/EY — 168 artiklan a alakohta, 169 artiklan a alakohta, 214 artiklan 1 kohdan d ja e alakohta sekä 289 ja 290 artikla — Aikaisemmassa vaihdannan vaiheessa maksettavan tai maksetun arvonlisäveron vähennyskelpoisuus — Aikaisemmassa vaihdannan vaiheessa muissa jäsenvaltioissa toteutetut liiketoimet — Verosta vapauttamista koskeva järjestelmä siinä jäsenvaltiossa, jossa vähennysoikeutta käytetään)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/14

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 15.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administrativen sad Sofia-grad – Bulgaria) – Еntertainment Bulgaria System ЕООD v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia
   (Asia C-507/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Direktiivi 2006/112/EY - 168 artiklan a alakohta, 169 artiklan a alakohta, 214 artiklan 1 kohdan d ja e alakohta sekä 289 ja 290 artikla - Aikaisemmassa vaihdannan vaiheessa maksettavan tai maksetun arvonlisäveron vähennyskelpoisuus - Aikaisemmassa vaihdannan vaiheessa muissa jäsenvaltioissa toteutetut liiketoimet - Verosta vapauttamista koskeva järjestelmä siinä jäsenvaltiossa, jossa vähennysoikeutta käytetään))
   (2018/C 022/18)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad Sofia-grad

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Еntertainment Bulgaria System ЕООD

      Vastaaja: Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia

      Tuomiolauselma

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettua neuvoston direktiiviä 2006/112/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 22.12.2009 annetulla neuvoston direktiivillä 2009/162/EU, on tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa kyseiseen jäsenvaltioon sijoittautunutta verovelvollista estetään vähentämästä arvonlisäveroa, jonka se on tuossa jäsenvaltiossa velvollinen maksamaan tai maksanut muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneiden verovelvollisten sille suorittamista palveluista, joita se on käyttänyt palvelujen suorituksiin muissa jäsenvaltioissa kuin kotipaikkajäsenvaltiossaan, kun vähennysoikeuden epäämisen perusteena on se, että kyseinen verovelvollinen on rekisteröity arvonlisäverotarkoituksessa direktiivin 2006/112, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/162, 214 artiklan 1 kohdan d tai e alakohdan nojalla. Direktiivin 2006/112, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/162, 168 artiklan a alakohtaa ja 169 artiklan a alakohtaa on sitä vastoin tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä lainsäädännölle, jossa kyseiseen jäsenvaltioon sijoittautunutta verovelvollista, johon sovelletaan siellä verovapautusjärjestelmää, estetään käyttämästä oikeutta vähentää arvonlisävero, jonka se on tuossa jäsenvaltiossa velvollinen maksamaan tai maksanut muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneiden verovelvollisten sille suorittamista palveluista, joita se on käyttänyt palvelujen suorituksiin muissa jäsenvaltioissa kuin kotipaikkajäsenvaltiossaan.

      (1)  EUVL C 441, 28.11.2016.


title: Asia C-613/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte dei Conti (Italia) on esittänyt 24.10.2017 – Federazione Italiana Sport Equestri (FISE) v. Istituto Nazionale di Statistica -ISTAT

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte dei Conti (Italia) on esittänyt 24.10.2017 – Federazione Italiana Sport Equestri (FISE) v. Istituto Nazionale di Statistica -ISTAT
   (Asia C-613/17)
   (2018/C 022/35)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte dei Conti

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Federazione Italiana Sport Equestri (FISE)

      Vastaaja: Istituto Nazionale di Statistica -ISTAT

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen (EU) N:o 549/2013 (1) (nk. EKT 2010) 20.15 kohdassa mainitut ”julkiset toimet, kuten yleiset säännökset, joita sovelletaan kaikkiin samalla toimialalla toimiviin yksiköihin” ymmärrettävä laajasti siten, että niihin kuuluvat myös urheilutoiminnan ohjaukseen liittyvät valtuudet (nk. soft law) ja laissa säädetty valta hyväksyä oikeushenkilön ja urheilualan toimijan asema, jotka ovat yleensä kumpikin liitettävissä kaikkiin Italian kansallisiin urheiluliittoihin[?]

               2)

               [O]nko asetuksen (EU) N:o 549/2013 (nk. EKT 2010) 20.15 kohdassa mainittu määräysvallan yleinen indikaattori (”valta päättää [institutionaalisen yksikön] toiminnan yleisistä suuntaviivoista tai ohjelmasta”) ymmärrettävä asiallisesti vallaksi ohjata ja rajoittaa voittoa tavoittelemattoman yhteisön hallintoa ja vaikuttaa siihen, vai voidaanko se ymmärtää muuten kuin teknisesti eli siten, että siihen kuuluu myös ulkoisia valvontavaltuuksia eli muita valtuuksia kuin 20.15 kohdan a, b, c, d ja e alakohdassa tarkoitetut määräysvallan erityiset indikaattorit (kuten valta hyväksyä talousarviot, nimittää tilintarkastajat, hyväksyä perussäännöt ja vahvistaa tietyn tyyppisiä säännöstöjä sekä päättää urheilutoiminnan suuntaviivoista tai tunnustaa urheilutoimijan asema)[?]

               3)

               [V]oidaanko asetuksen (EU) N:o 549/2013 (nk. EKT 2010) 20.15, 4.125 ja 4.126 kohdan nojalla, kun niitä tarkastellaan yhdessä, ottaa huomioon järjestön jäsenmaksut sitä arvioitaessa, onko toimija julkisyhteisöjen määräysvallassa, ja erityisesti, voivatko suuret jäsenmaksutulot yhdessä järjestön muiden omien tulojen kanssa osoittaa käsiteltävässä konkreettisessa tapauksessa, että voittoa tavoittelemattomalla yhteisöllä on merkittävää itsenäistä päätösvaltaa?

      (1)  Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmästä Euroopan unionissa 21.5.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 549/2013 (EUVL 2013, L 174, s. 1).


title: Asia T-756/17: Kanne 13.11.2017 – CMS Hasche Sigle v. EUIPO (WORLD LAW GROUP)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/53

         Kanne 13.11.2017 – CMS Hasche Sigle v. EUIPO (WORLD LAW GROUP)
   (Asia T-756/17)
   (2018/C 022/69)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: CMS Hasche Sigle Partnerschaft von Steuerberatern und Rechtsanwälten (Berliini, Saksa) (edustaja: asianajaja P.-C. Thielen)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki WORLD LAW GROUP – Rekisteröintihakemus nro 14 667 844

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 29.8.2017 asiassa R 329/2017-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen, joka koskee rekisteröintihakemusta nro 14 667 844, siltä osin kuin siinä hylätään rekisteröintihakemus

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 2 kohtaa on rikottu.


title: Asia T-798/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2017 – Hanso Holding v. EUIPO (REAL) (EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin REAL rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdottomat hylkäämisperusteet — Kuvailevuus — Erottamiskyvyn puuttuminen — Erottamiskykyä ei ole syntynyt käytön myötä — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta [josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta])

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/38

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2017 – Hanso Holding v. EUIPO (REAL)
   (Asia T-798/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin REAL rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdottomat hylkäämisperusteet - Kuvailevuus - Erottamiskyvyn puuttuminen - Erottamiskykyä ei ole syntynyt käytön myötä - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta [josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta]))
   (2018/C 022/52)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Hanso Holding AS (Tromssa, Norja) (edustaja: asianajaja M. Wirtz)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: L. Rampini)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 2.9.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2405/2015-2), joka koskee hakemusta kuviomerkin REAL rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Hanso Holding AS velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 6, 9.1.2017.


title: Asia C-616/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal correctionnel de Foix (Ranska) on esittänyt 26.10.2017 – Procureur de la République v. Mathieu Blaise ym.

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/24

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal correctionnel de Foix (Ranska) on esittänyt 26.10.2017 – Procureur de la République v. Mathieu Blaise ym.
   (Asia C-616/17)
   (2018/C 022/36)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal correctionnel de Foix

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Procureur de la République

      Vastaajat: Mathieu Blaise, Sabrina Dauzet, Alain Feliu, Marie Foray, Sylvestre Ganter, Dominique Masset, Ambroise Monsarrat, Sandrine Muscat, Jean-Charles Sutra, Blanche Yon, Kevin Leo-Pol Fred Perrin, Germain Yves Dedieu, Olivier Godard, Kevin Pao Donovan Schachner, Laura Dominique Chantal Escande, Nicolas Benoit Rey, Eric Malek Benromdan, Olivier Eric Labrunie, Simon Joseph Jeremie Boucard, Alexis Ganter ja Pierre André Garcia

      Muu osapuoli: Espace Émeraude

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta sekä neuvoston direktiivien 79/117/ETY ja 91/414/ETY kumoamisesta 21.10.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1107/2009 (1) varovaisuusperiaatteen mukainen, kun siinä ei määritellä täsmällisesti, mitä tehoaineella tarkoitetaan, jolloin hakijan tehtäväksi jää valita aine, jonka se nimeää tuotteensa tehoaineeksi, ja hakijalle jää mahdollisuus kohdistaa hakemuksensa asiakirja-aineisto kokonaisuudessaan yhteen ainoaan aineeseen, vaikka sen kaupan pitämään lopputuotteeseen sisältyy useita aineita?

               2)

               Turvataanko varovaisuusperiaate ja kaupan pitämistä koskevan luvan puolueettomuus, kun asiakirja-aineiston tutkimiseksi tarvittavat testit, analyysit ja arvioinnit ovat pelkästään hakijoiden suorittamia ja ne voivat olla esitystavaltaan puolueellisia eikä niissä tehdä riippumatonta vasta-analyysiä eikä lupahakemuksia koskevia raportteja julkisteta liikesalaisuuden vuoksi?

               3)

               Onko asetus (EY) N:o 1107/2009 varovaisuusperiaatteen mukainen, kun siinä ei millään tavoin oteta huomioon tilanteita, joissa tehoaineita on useita ja niitä käytetään yhdessä, ja erityisesti kun siinä ei säädetä samaan tuotteeseen sisältyvien tehoaineiden yhteisvaikutuksen täydellisestä erityisanalyysistä Euroopan tasolla?

               4)

               Onko asetus (EY) N:o 1107/2009 varovaisuusperiaatteen mukainen siltä osin kuin sen 3 ja 4 luvussa vapautetaan toksisuuden arvioinnista (genotoksisuus, karsinogeenisyyden tutkiminen, hormonitoimintaa häiritsevien ominaisuuksien tutkiminen…) torjunta-ainetuotteet kaupallisessa muodossaan sellaisina kuin ne on saatettu markkinoille ja sellaisina kuin kuluttajat ja ympäristö niille altistuvat, koska siinä säädetään vain suppeista testeistä, jotka ovat aina hakijan tekemiä?

      (1)  EUVL 2009. L 309, s. 1.


title: Asia T-758/17: Kanne 17.11.2017 – Perfect Bar v. EUIPO (PERFECT BAR)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/53

         Kanne 17.11.2017 – Perfect Bar v. EUIPO (PERFECT BAR)
   (Asia T-758/17)
   (2018/C 022/70)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Perfect Bar LLC (San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat F. Miazzetto ja J. Gracia Albero)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki, joka sisältää sanaosat ”PERFECT BAR” – Rekisteröintihakemus nro 15 374 085

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 5.9.2017 asiassa R 2439/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja hyväksyy haetun tavaramerkin rekisteröinnin eli EU-tavaramerkkihakemuksen nro 015374085 ”PERFECT BAR”

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntikulut ja menettelystä EUIPO:ssa aiheutuneet kulut.

      Kanneperuste

   Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen.


title: Asia C-547/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 23.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Josefa Rico Gil ja Antonio Ferrándiz González v. Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA (Kilpailu — SEUT 101 artikla — Yritysten väliset sopimukset — Huoltoasemia pitävien yritysten ja öljy-yhtiöiden väliset liikesuhteet — Pitkäaikainen polttoaineiden yksinostosopimus — Päätös, jossa Euroopan komissio määrää yrityksen sitoumukset velvoittaviksi — Komission sitoumuksia koskevan päätöksen sitovuus kansallisiin tuomioistuimiin nähden — Asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan 1 kohta ja 16 artiklan 1 kohta)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/15

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 23.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Josefa Rico Gil ja Antonio Ferrándiz González v. Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA
   (Asia C-547/16) (1)

   ((Kilpailu - SEUT 101 artikla - Yritysten väliset sopimukset - Huoltoasemia pitävien yritysten ja öljy-yhtiöiden väliset liikesuhteet - Pitkäaikainen polttoaineiden yksinostosopimus - Päätös, jossa Euroopan komissio määrää yrityksen sitoumukset velvoittaviksi - Komission sitoumuksia koskevan päätöksen sitovuus kansallisiin tuomioistuimiin nähden - Asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan 1 kohta ja 16 artiklan 1 kohta))
   (2018/C 022/19)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Supremo

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Josefa Rico Gil ja Antonio Ferrándiz González

      Vastapuoli: Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA

      Tuomiolauselma

   [SEUT 101] ja [SEUT 102] artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 16 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että Euroopan komission saman asetuksen 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti tietyistä yritysten välisistä sopimuksista tekemä sitoumuksia koskeva päätös ei ole esteenä sille, että kansalliset tuomioistuimet tutkivat, ovatko nämä sopimukset kilpailusääntöjen mukaisia, ja tilanteen mukaan toteavat sopimukset pätemättömiksi SEUT 101 artiklan 2 kohdan nojalla.

      (1)  EUVL C 22, 23.1.2017.


title: Asia T-759/17: Kanne 17.11.2017 – Perfect Bar v. EUIPO (PERFECT Bar)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/54

         Kanne 17.11.2017 – Perfect Bar v. EUIPO (PERFECT Bar)
   (Asia T-759/17)
   (2018/C 022/71)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Perfect Bar LLC (San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat F. Miazzetto ja J. Gracia Albero)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki, joka sisältää sanaosat ”PERFECT Bar” – Rekisteröintihakemus nro 15 376 064

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 5.9.2017 asiassa R 2440/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja hyväksyy haetun tavaramerkin rekisteröinnin eli EU-tavaramerkkihakemuksen nro 015376064 ”PERFECT BAR”

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntikulut ja menettelystä EUIPO:ssa aiheutuneet kulut.

      Kanneperuste

   Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen.


title: Asia C-618/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal d’instance de Limoges (Ranska) on esittänyt 30.10.2017 – BNP Paribas Personal Finance SA, jolle SA Solfean oikeudet ovat siirtyneet v. Roger Ducloux ja Josée Ducloux, o.s. Lecay

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal d’instance de Limoges (Ranska) on esittänyt 30.10.2017 – BNP Paribas Personal Finance SA, jolle SA Solfean oikeudet ovat siirtyneet v. Roger Ducloux ja Josée Ducloux, o.s. Lecay
   (Asia C-618/17)
   (2018/C 022/37)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal d’instance de Limoges

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: BNP Paribas Personal Finance SA, jolle SA Solfean oikeudet ovat siirtyneet

      Vastaajat: Roger Ducloux ja Josée Ducloux, o.s. Lecay

      Ennakkoratkaisukysymys

   Jos lainan todellinen vuosikorko on 5,97377 prosenttia, mahdollistaako 16.2.1998 annettuun direktiiviin 98/7/EY (1) ja 23.4.2008 annettuun direktiiviin 2008/48/EY (2) perustuva sääntö ”Laskelman tulos ilmaistaan vähintään yhden desimaalin tarkkuudella. Jos seuraava desimaali on 5 tai suurempi, sitä edeltävän desimaalin arvoon lisätään 1.” sen, että todellisen vuosikoron voidaan katsoa olevan tarkka, jos sen ilmoitetaan olevan 5,95 prosenttia?

      (1)  Kulutusluottoja koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 87/102/ETY muuttamisesta 16.2.1998 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/7/EY (EYVL 1998, L 101, s. 17).

      (2)  Kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta 23.4.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/48/EY (EUVL 2008, L 133, s. 66).


title: Asia T-895/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2017 – Toontrack Music v. EUIPO (SUPERIOR DRUMMER) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin SUPERIOR DRUMMER rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäämisperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta [josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta])

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2017 – Toontrack Music v. EUIPO (SUPERIOR DRUMMER)
   (Asia T-895/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin SUPERIOR DRUMMER rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäämisperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta [josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta]))
   (2018/C 022/53)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Asianosaiset

      Kantaja: Toontrack Music AB (Uumaja, Ruotsi) (edustaja: asianajaja L.-E. Ström)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: S. Palmero Cabezas)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 3.10.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2438/2015-5), joka koskee hakemusta sanamerkin SUPERIOR DRUMMER rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Toontrack Music AB velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 46, 13.2.2017.


title: Asia C-424/17 P: Valitus, jonka Vilislav Andreev Kaleychev on tehnyt 14.7.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-58/17, Kaleychev v. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin, 22.6.2017 antamasta määräyksestä

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/16

         Valitus, jonka Vilislav Andreev Kaleychev on tehnyt 14.7.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-58/17, Kaleychev v. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin, 22.6.2017 antamasta määräyksestä
   (Asia C-424/17 P)
   (2018/C 022/20)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Vilislav Andreev Kaleychev (edustaja: K. Mladenova, advokat)

      Muu osapuoli: Euroopan ihmisoikeustuomioistuin
   Unionin tuomioistuin (kymmenes jaosto) päätti 23.11.2017 antamallaan määräyksellä jättää valituksen tutkimatta.


title: Asia T-909/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.11.2017 – Laboratorios Ern v. EUIPO – Sharma (NRIM Life Sciences) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin NRIM Life Sciences rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki RYM — Suhteellinen hylkäämisperuste — Sekaannusvaaran puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta [josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta])

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.11.2017 – Laboratorios Ern v. EUIPO – Sharma (NRIM Life Sciences)
   (Asia T-909/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin NRIM Life Sciences rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki RYM - Suhteellinen hylkäämisperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta [josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta]))
   (2018/C 022/54)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja S. Correa Rodríguez)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: S. Bonne)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Anil K. Sharma (Hillingdon, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 26.9.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2376/2015–5), joka koskee Laboratorios Ernin ja Sharman välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Laboratorios Ern, SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 53, 20.2.2017.


title: Asia C-619/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 3.11.2017 – Ministerio de Defensa v. Ana de Diego Porras

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/26

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 3.11.2017 – Ministerio de Defensa v. Ana de Diego Porras
   (Asia C-619/17)
   (2018/C 022/38)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Supremo

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Ministerio de Defensa

      Vastapuoli: Ana de Diego Porras

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 1999/70 (1) liitteenä olevan määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lauseketta tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa ei säädetä minkäänlaisesta korvauksesta, kun kyse on sellaisen määräaikaisen työsopimuksen päättymisestä, jonka nojalla työtä on tehty sellaisen työntekijän sijaisena, jonka oikeus työpaikkaan säilyy (sijaistamissopimus), silloin kun työsuhteen päättyminen johtuu siitä, että se työntekijä, jonka sijaisena työtä on tehty, otetaan takaisin työhönsä, kun taas tapauksissa, joissa työsopimuksen päättyminen johtuu muista lailla määritellyistä syistä, tällaisesta korvauksesta on säädetty?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, kuuluuko puitesopimuksen 5 lausekkeen soveltamisalaan Espanjan lainsäätäjän toteuttaman kaltainen toimenpide, jonka mukaan työntekijälle on maksettava tilapäistä työtä koskevan sopimuksen päättyessä korvaus, joka vastaa 12 päivän palkkaa kultakin palvelusvuodelta, silloinkin kun tällaisia tilapäistä työtä koskevia sopimuksia on tehty vain yksi?

               3)

               Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko puitesopimuksen 5 lausekkeen vastaiseksi katsottava säännös, jossa määräaikaisille työntekijöille tunnustetaan sopimuksen päättyessä oikeus korvaukseen, joka vastaa 12 päivän palkkaa kultakin palvelusvuodelta, mutta jossa oikeutta tällaiseen korvaukseen ei ole tunnustettu määräaikaisille työntekijöille silloin, kun työsopimus on tehty sellaisen työntekijän sijaistamiseksi, jonka oikeus työpaikkaan säilyy?

      (1)  Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annettu neuvoston direktiivi 1999/70/ETY (EYVL 1999, L 175, s. 43).


title: Asia T-50/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2017 – Mackevision Medien Design v. EUIPO (TO CREATE REALITY) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin TO CREATE REALITY rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Mainoslauseesta muodostuva tavaramerkki — Ehdoton hylkäämisperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta [josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta])

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/40

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2017 – Mackevision Medien Design v. EUIPO (TO CREATE REALITY)
   (Asia T-50/17) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin TO CREATE REALITY rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Mainoslauseesta muodostuva tavaramerkki - Ehdoton hylkäämisperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta [josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta]))
   (2018/C 022/55)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Mackevision Medien Design GmbH Stuttgart (Stuttgart, Saksa) (edustajat: E. Stolz, U. Stelzenmüller ja J. Weiser)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asimiehet: A. Graul ja S. Hanne)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 20.12.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 995/2016-5), joka koskee hakemusta sanamerkin TO CREATE REALITY rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Mackevision Medien Design GmbH Stuttgart velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 104, 3.4.2017.


title: Asia C-620/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Székesfehérvári Törvényszék (Unkari) on esittänyt 2.11.2017 – Hochtief Solutions AG Magyarországi Fióktelepe v. Fővárosi Törvényszék

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/26

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Székesfehérvári Törvényszék (Unkari) on esittänyt 2.11.2017 – Hochtief Solutions AG Magyarországi Fióktelepe v. Fővárosi Törvényszék
   (Asia C-620/17)
   (2018/C 022/39)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Székesfehérvári Törvényszék

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Hochtief Solutions AG Magyarországi Fióktelepe

      Vastaaja: Fővárosi Törvényszék

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko unionin yleisiä oikeusperiaatteita ja oikeussääntöjä (muun muassa SEUT 4 artiklan 3 kohtaa ja yhdenmukaisen tulkinnan vaatimusta) tulkittava niin kuin asiassa Köbler annetussa unionin tuomioistuimen tuomiossa eli siten, että viimeisenä asteena asian käsittelevän jäsenvaltion tuomioistuimen vastuun toteamisen perusteena tilanteessa, jossa on kyse sen antamasta unionin oikeuden vastaisesta tuomiosta, voi olla yksinomaan kansallinen oikeus tai kansallisessa oikeudessa muotoiltuja kriteereitä? Jos tähän vastataan kieltävästi, onko unionin yleisiä oikeusperiaatteita ja oikeussääntöjä, erityisesti juuri asiassa Köbler annetussa unionin tuomioistuimen tuomiossa valtion vastuun osalta muotoiltuja kolmea kriteeriä tulkittava siten, että unionin oikeuden rikkomiseen, johon jäsenvaltion tuomioistuimet ovat syyllistyneet, perustuvan jäsenvaltion vastuun syntymisen edellytysten täyttymistä on tarkasteltava kansallisen oikeuden mukaisesti?

               2)

               Onko unionin oikeussääntöjä ja yleisiä oikeusperiaatteita (muun muassa SEUT 4 artiklan 3 kohtaa ja tehokkaita oikeuskeinoja koskevaa vaatimusta) sekä muun muassa asiassa Francovich, asiassa Brasserie du Pêcheur ja asiassa Köbler annetuissa unionin tuomioistuimen tuomioissa muotoiltuja jäsenvaltion vastuuta koskevia kriteereitä tulkittava siten, että viimeisenä oikeusasteena asian käsittelevän jäsenvaltion tuomioistuimen antaman unionin oikeuden vastaisen tuomion oikeusvoima estää jäsenvaltion vahingonkorvausvastuun toteamisen?

               3)

               Onko direktiivillä 2007/66/EY (1) muutetun direktiivin 89/665/ETY ja direktiivin 92/13/ETY valossa unionin oikeuden kannalta merkityksellisinä pidettävä unionin kynnysarvon ylittäviä hankintasopimuksia koskevissa julkisissa hankintamenettelyissä käytävää oikeudenkäyntiä ja julkisissa hankintamenettelyissä tehdyn hallintopäätöksen tuomioistuinvalvontaa? Jos tähän vastataan myöntävästi, onko unionin oikeutta ja unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä (muun muassa asioissa Kühne & Heitz, asiassa Kpferer ja erityisesti asiassa Impresa Pizzarotti annettuja tuomioita) pidettävä merkityksellisinä, kun tarkastellaan sitä, onko ylimääräinen muutoksenhaku otettava tutkittavaksi kansallisen oikeuden perusteella, mainitussa julkisia hankintamenettelyjä koskevassa oikeudenkäynnissä kyseessä olevaan hallintopäätökseen kohdistettavan tuomioistuinvalvonnan osalta?

               4)

               Onko julkisia hankintamenettelyjä koskevia direktiivejä (eli sittemmin direktiivillä 2007/66/EY muutettua direktiiviä 89/665/ETY ja direktiiviä 92/13/ETY) tulkittava siten, että niiden mukaiseksi on katsottava kansallinen oikeus, jonka mukaan riita-asiaa käsittelevät tuomioistuimet voivat olla ottamatta huomioon tosiseikan, joka on Euroopan unionin tuomioistuimen antaman tuomion – joka on annettu julkisia hankintamenettelyjä koskevassa ennakkoratkaisupyyntömenettelyssä – mukaan tutkittava, ja se, etteivät kansalliset tuomioistuimet myöskään ota tätä huomioon ratkaistessaan asiaa, joka on tullut vireille pääasiassa annettua ratkaisua vastaan vireille pannussa ylimääräisessä muutoksenhakumenettelyssä?

               5)

               Onko julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annettua neuvoston direktiiviä 89/665/ETY ja erityisesti sen 1 artiklan 1 ja 3 kohtaa, vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjä koskevien yhteisön sääntöjen soveltamiseen liittyvien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 25.2.1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/13/ETY ja erityisesti sen 1 artiklan 1 ja 3 kohtaa – kun niitä tarkastellaan asiassa Willy Kempter, asiassa Pannon GSM ja asiassa VB Pénzügyi Lízing sekä asiassa Kühne & Heitz, asiassa Kapferer ja asiassa Impresa Pizzarotti annettujen tuomioiden valossa – tulkittava siten, että näiden direktiivien, tehokasta oikeussuojaa koskevan vaatimuksen sekä vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteen mukainen on sellainen kansallinen lainsäädäntö tai sen sellainen soveltaminen, jonka mukaan muutoksenhakuasteessa – vaikka unionin merkityksellisistä oikeussäännöistä omaksuttu tulkinta on vahvistettu ennen tuomion antamista vireille pannussa ennakkoratkaisupyyntömenettelyssä annetulla unionin tuomioistuimen tuomiolla – asiaa käsittelevä tuomioistuin sivuuttaa tämän viittaamalla siihen, että tulkintaan on vedottu liian myöhään, ja tämän jälkeen ylimääräistä muutoksenhakua käsittelevä tuomioistuin katsoo, ettei tuomionpurkuhakemusta voida ottaa tutkittavaksi?

               6)

               Jos kansallisen oikeuden mukaan tuomionpurkuhakemus on uuden valtiosääntötuomioistuimen tuomion perusteella perustuslainmukaisuuden turvaamiseksi otettava tukittavaksi, eikö tuomionpurku pitäisi ottaa tutkittavaksi vastaavuusperiaatteen ja asiassa Transportes Urbanos annetussa tuomiossa muotoillun periaatteen perusteella tapauksessa, jossa unionin tuomioistuimen tuomiota ei ole voitu ottaa huomioon pääasian oikeudenkäynnissä kansallisten prosessuaalisia määräaikoja koskevien säännösten vuoksi?

               7)

               Onko julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annettua neuvoston direktiiviä 89/665/ETY ja erityisesti sen 1 artiklan 1 ja 3 kohtaa, vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjä koskevien yhteisön sääntöjen soveltamiseen liittyvien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 25.2.1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/13/ETY ja erityisesti sen 1 artiklan 1 ja 3 kohtaa tulkittava – kun otetaan huomioon unionin tuomioistuimen asiassa Willy Kempter (C-2/06) antama tuomio, jonka mukaan asianosaisen ei pidä erikseen vedota unionin tuomioistuimen tuomioon – siten, että näillä direktiiveillä säännellyt julkisia hankintoja koskevat muutoksenhakumenettelyt voidaan panna vireille ainoastaan sellaisilla muutoksenhakukeinoilla, joissa on nimenomaisesti mainittu julkista hankintaa koskeva säännös (artikla ja kohta), jota on rikottu, eli julkisia hankintoja koskevissa muutoksenhakumenettelyissä voidaan tutkia ainoastaan ne rikkomiset, jotka muutoksenhakija on ilmoittanut viittaamalla siihen julkista hankintaa koskevaan säännökseen (artiklaan ja kohtaan), jota on rikottu, kun taas missä tahansa muussa hallintomenettelyssä ja yksityisoikeudellisessa oikeudenkäynnissä riittää, että osapuoli esittää tosiseikat ja niitä tukevat todisteet ja asiaa käsittelevä viranomainen tai tuomioistuin ratkaisee vaatimukset niiden sisällön perusteella?

               8)

               Onko asiassa Köbler ja asiassa Traghetti annetuissa tuomioissa muotoiltua vaatimusta riittävän ilmeisestä rikkomisesta tulkittava siten, että kyse ei ole tällaisesta ilmeisestä rikkomisesta silloin, kun viimeisenä oikeusasteena asian käsittelevä tuomioistuin on täysin avoimesti sellaisen vakiintuneen unionin oikeuskäytännön, johon on yksityiskohtaisesti viitattu ja jossa lisäksi tukeudutaan erilaisiin oikeudellisiin asiantuntijalausuntoihin, vastaisesti ja sellaisin merkityksettömin perusteluin evännyt osapuolelta tuomionpurun tarvetta koskevan ennakkoratkaisupyyntövaatimuksen, joiden mukaan unionin oikeudessa – tässä tapauksessa erityisesti direktiivissä 89/665/ETY ja direktiivissä 92/13/ETY – ei ole säännöksiä ylimääräisen muutoksenhaun osalta, siitä huolimatta, että tämän osalta on yksityiskohtaisesti viitattu merkitykselliseen unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöön, kuten juuri asiassa Impresa Pizzarotti annettuun tuomioon, jossa todetaan, että ylimääräinen muutoksenhaku on tarpeen julkisia hankintoja koskevissa menettelyissä? Kuinka yksityiskohtaisesti kansallisen tuomioistuimen on perusteltava se, ettei se ota tuomionpurkuhakemusta tutkittavaksi unionin tuomioistuimen vahvistamasta sitovasta tulkinnasta poiketen, kun tätä tarkastellaan asiassa C-283/81, CILFIT annetun unionin tuomioistuimen tuomion kannalta?

               9)

               Onko SEU 19 artiklaan ja SEU 4 artiklan 3 kohtaan perustuvaa tehokkaan oikeussuojan vaatimusta ja vastaavuusperiaatetta sekä SEUT 49 artiklassa vahvistettua sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteita ja julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/37/ETY, direktiiviä 89/665/ETY, direktiiviä 92/13/ETY sekä direktiiviä 2007/66/EY tulkittava siten, [etteivät ne ole esteenä sille], että asiaa käsittelevät viranomaiset tai tuomioistuimet unionin oikeutta ilmeisellä tavalla laiminlyöden hylkäävät toinen toisensa perään oikeussuojavaatimukset, jotka muutoksenhakija on esittänyt siksi, että se on suljettu hankintamenettelyn ulkopuolelle, eli vaatimukset, joita koskevat menettelyt edellyttävät aikaa ja rahaa vievien lukuisten hakemusten laatimista ja käsittelyihin osallistumista, vaikka vastuu tuomioistuimen ratkaisutoiminnassaan aiheuttamasta vahingosta on teoriassa mahdollista todeta, tilanteessa, jossa sovellettavalla kansallisella oikeudella ei anneta muutoksenhakijalle mahdollisuutta vaatia tuomioistuimelta korvausta vahingosta, joka on aiheutunut lainvastaisista toimenpiteistä?

               10)

               Onko asiassa Köbler, asiassa Traghetti ja asiassa Saint Giorgio annetuissa tuomioissa muotoiltuja periaatteita tulkittava siten, ettei korvata voida vahinkoa, joka on syntynyt siksi, että viimeisenä oikeusasteena asiaa käsittelevä jäsenvaltion tuomioistuin on unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön vastaisesti jättänyt ottamatta tutkittavaksi asianosaisen ajoissa esittämän tuomionpurkuvaatimuksen, jonka avulla tämä olisi voinut vaatia korvausta sille aiheutuneista kustannuksista?

      (1)  Neuvoston direktiivien 89/665/ETY ja 92/13/ETY muuttamisesta julkisia hankintoja koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen tehokkuuden parantamiseksi 11.12.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/66/EY (EUVL 2007, L 335, s. 31).


title: Asia T-670/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.11.2017 – Digital Rights Ireland v. komissio (Kumoamiskanne — Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue — Yksilöiden suojelu henkilötietojen käsittelyssä — Henkilötietojen siirtäminen Yhdysvaltoihin — Irlannin oikeuden mukainen voittoa tavoittelematon yhteisö — Oikeushenkilöiden henkilötietoja ei suojata — Rekisterinpitäjä — Jäsenten ja tukijoiden nimissä nostettu kanne — Yleisen edun mukainen kanne — Tutkimatta jättäminen)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/40

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.11.2017 – Digital Rights Ireland v. komissio
   (Asia T-670/16) (1)

   ((Kumoamiskanne - Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Yksilöiden suojelu henkilötietojen käsittelyssä - Henkilötietojen siirtäminen Yhdysvaltoihin - Irlannin oikeuden mukainen voittoa tavoittelematon yhteisö - Oikeushenkilöiden henkilötietoja ei suojata - Rekisterinpitäjä - Jäsenten ja tukijoiden nimissä nostettu kanne - Yleisen edun mukainen kanne - Tutkimatta jättäminen))
   (2018/C 022/56)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Digital Rights Ireland Ltd (Bennettsbridge, Irlanti) (edustaja: E. McGarr, solicitor)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: H. Kranenborg ja D. Nardi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kumoamisvaatimus, joka koskee uroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY nojalla EU:n ja Yhdysvaltojen välisen Privacy Shield -järjestelyn tarjoaman tietosuojan tason riittävyydestä 12.7.2016 tehtyä komission täytäntöönpanopäätöstä (EU) 2016/1250 (EUVL 2016, L 207, s. 1).

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Lausunnon antaminen Tšekin tasavallan, Saksan liittotasavallan, Irlannin, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan, Amerikan Yhdysvaltojen, Alankomaiden kuningaskunnan, Ranskan tasavallan, Business Software Alliancen (BSA), Microsoft Corporationin, Quadrature du Netin, French Data Networkin, Fédération des Fournisseurs d’Accès à Internet Associatifsin ja Union fédérale des consommateurs – Que choisirin (UFC – Que choisir) väliintulohakemuksista raukeaa.

               3)

               Digital Rights Ireland Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut väliintulohakemuksista aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja lukuun ottamatta.

               4)

               Tšekin tasavalta, Saksan liittotasavalta, Irlanti, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, Amerikan Yhdysvallat, Alankomaiden kuningaskunta, Ranskan tasavalta, Business Software Allianc (BSA), Microsoft Corporation, Quadrature du Net, French Data Network, Fédération des Fournisseurs d’Accès à Internet Associatifs ja Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, jotka ovat aiheutuneet väliintulohakemuksista.

      (1)  EUVL C 410, 7.11.2016.


title: Asia C-455/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hannover (Saksa) on esittänyt 31.7.2017 – Benedikt Brisch v. TUIfly GmbH

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hannover (Saksa) on esittänyt 31.7.2017 – Benedikt Brisch v. TUIfly GmbH
   (Asia C-455/17)
   (2018/C 022/21)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Hannover

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Benedikt Brisch

      Vastaaja: TUIfly GmbH
   Unionin tuomioistuimen 21.9.2017 antamalla määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.


title: Asia T-762/17: Kanne 21.11.2017 – Grammer v. EUIPO (geometrisen muodon kuva)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/55

         Kanne 21.11.2017 – Grammer v. EUIPO (geometrisen muodon kuva)
   (Asia T-762/17)
   (2018/C 022/73)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Grammer AG (Amberg, Saksa) (edustajat: asianajajat J. Bühling ja D. Graetsch)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Kuviomerkki (geometrisen muodon kuva), jonka rekisteröintiä Euroopan unionin tavaramerkiksi on haettu – Rekisteröintihakemus nro 15 389 621

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 6.9.2017 asiassa R 2250/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-456/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Köln (Saksa) on esittänyt 31.7.2017 – Gabriela Verena Glanzmann ym. v. Deutsche Lufthansa AG

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Köln (Saksa) on esittänyt 31.7.2017 – Gabriela Verena Glanzmann ym. v. Deutsche Lufthansa AG
   (Asia C-456/17)
   (2018/C 022/22)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht Köln

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Gabriela Verena Glanzmann, Sara Glanzmann ja Loris Glanzmann

      Vastapuoli: Deutsche Lufthansa AG
   Unionin tuomioistuimen 6.10.2017 antamalla määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.


title: Asia C-621/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Kúria (Unkari) on esittänyt 3.11.2017 – Gyula Kiss v. CIB Bank Zrt. ym.

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/29

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Kúria (Unkari) on esittänyt 3.11.2017 – Gyula Kiss v. CIB Bank Zrt. ym.
   (Asia C-621/17)
   (2018/C 022/40)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Kúria

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Gyula Kiss

      Vastaajat: CIB Bank Zrt., Emil Kiss ja Gyuláné Kiss

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (1) (jäljempänä direktiivi) 4 artiklan 2 kohdassa ja 5 artiklassa säädettyä, selkeyttä ja ymmärrettävyyttä koskevaa edellytystä tulkittava siten, että kuluttajasopimuksissa tämän edellytyksen täyttää sellainen sopimusehto, josta ei ole neuvoteltu erikseen ja jossa määritetään täsmällisesti kuluttajan maksettavaksi tulevien kustannusten, palkkioiden ja muiden kulujen määrä (jäljempänä yhdessä kulut) ja niiden laskentamenetelmät sekä suoritusajankohdat, mutta jossa ei täsmennetä, minkä konkreettisen palvelun vastiketta nämä kulut ovat; vai onko sopimuksessa ilmoitettava myös, minkä palvelujen vastiketta ne ovat? Onko viimeksi mainitussa tapauksessa riittävää, että suoritetun palvelun sisältö voidaan päätellä kulun nimestä?

               2)

               Onko direktiivin 3 artiklan 1 kohdan säännöstä tulkittava siten, että kuluja koskevan sopimusehdon laatiminen siten, ettei sopimuksen perusteella ole mahdollista yksiselitteisesti määrittää, minkä konkreettisen palvelun vastiketta nämä kulut ovat, aiheuttaa hyvän tavan vastaisesti kuluttajan vahingoksi huomattavan epätasapainon osapuolten sopimuksesta johtuvien oikeuksien ja velvollisuuksien välille?

      (1)  EYVL 1993, L 95, s. 29.


title: Asia T-423/17 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 23.11.2017 – Nexans France ja Nexans v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Kilpailu — Sähkökaapelit — Tiettyjen päätöksessä, jossa todetaan SEUT 101 artiklan rikkominen, olevien tietojen luottamuksellista käsittelyä koskevan pyynnön hylkääminen — Välitoimihakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/41

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 23.11.2017 – Nexans France ja Nexans v. komissio
   (Asia T-423/17 R)
   ((Väliaikainen oikeussuoja - Kilpailu - Sähkökaapelit - Tiettyjen päätöksessä, jossa todetaan SEUT 101 artiklan rikkominen, olevien tietojen luottamuksellista käsittelyä koskevan pyynnön hylkääminen - Välitoimihakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty))
   (2018/C 022/57)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Nexans France (Courbevoie, Ranska) ja Nexans (Courbevoie) (edustajat: asianajajat G. Forwood, A. Rogers, A. Oh ja M. Powell)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: H. van Vliet, G. Meessen ja I. Zaloguin)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 278 ja SEUT 279 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee yhtäältä luottamuksellista käsittelyä koskevasta pyynnöstä (asia COMP/AT.39610 – Sähkökaapelit) 2.5.2017 tehdyn komission päätöksen C(2017) 3051 (lopullinen) täytäntöönpanon lykkäämistä siltä osin kuin tämä pyyntö hylättiin sellaisten tietojen osalta, jotka ovat peräisin kantajiin ja toiseen taloudelliseen toimijaan kohdistetusta takavarikoinnista, ja toisaalta komission velvoittamista pidättäytymään 2.4.2014 tekemänsä päätöksen C(2014) 2139 lopullinen (asia COMP/AT.39610 – Sähkökaapelit) sellaisen version julkaisemisesta, joka sisältää nämä tiedot.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Asiassa T-423/17 R, Nexans France ja Nexans v. komissio, annettu määräys peruutetaan.

               3)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-470/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Handelsgerichts Wien (Itävalta) on esittänyt 7.8.2017 – Teresa Coria Garcia ym. v. Austrian Airlines AG

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Handelsgerichts Wien (Itävalta) on esittänyt 7.8.2017 – Teresa Coria Garcia ym. v. Austrian Airlines AG
   (Asia C-470/17)
   (2018/C 022/23)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Handelsgerichts Wien

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Teresa Coria Garcia, Marina Velasco Coria ja Miriam Coria Garcia

      Vastaaja: Austrian Airlines AG
   Unionin tuomioistuimen 25.10.2017 antamalla määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.


title: Asia C-623/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Investigatory Powers Tribunal – Lontoo (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 31.10.2017 – Privacy International v. Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs ym.

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/29

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Investigatory Powers Tribunal – Lontoo (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 31.10.2017 – Privacy International v. Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs ym.
   (Asia C-623/17)
   (2018/C 022/41)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Investigatory Powers Tribunal – Lontoo

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Privacy International

      Vastaajat: Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs, Secretary of State for the Home Department, Government Communications Headquarters (GCHQ), Security Service (MI5) ja Secret Intelligence Service (MI6)

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Olosuhteissa, joissa

               a)

               turvallisuus- ja tiedustelupalvelujen mahdollisuudet käyttää niille toimitettuja valikoimattomia viestintätietoja ovat olennaisia Yhdistyneen kuningaskunnan kansallisen turvallisuuden suojaamiseksi, mukaan lukien terrorismin torjunnan, vastavakoilun ja ydinaseiden leviämisen estämisen aloilla;

               b)

               turvallisuus- ja tiedustelupalvelujen valikoimattomien viestintätietojen käytön keskeinen osatekijä on se, että löydetään aiemmin tuntemattomia kansallisen turvallisuuden uhkia käyttämällä kohdentamattomia suureen tietomäärään käytettäviä tekniikoita, jotka edellyttävät, että valikoimattomat viestintätiedot kootaan yhteen paikkaan. Sen pääasiallinen hyöty on nopeassa kohteen tunnistamisessa ja kehittämisessä sekä siinä, että se on toiminnan perustana välittömän uhan ilmetessä;

               c)

               sähköisen viestintäverkon ylläpitäjien ei edellytetä tämän jälkeen säilyttävän valikoimattomia viestintätietoja (pidempään kuin sen tavanomaiset liiketoimintaa koskevat vaatimukset edellyttävät), jotka säilyttää valtio (turvallisuus- ja tiedustelupalvelut) yksin;

               d)

               kansallinen tuomioistuin on todennut (tietyin varauksin), että turvallisuus- ja tiedustelupalvelujen valikoimattomien viestintätietojen käyttöä koskevat takeet ovat yhteensopivia Euroopan ihmisoikeussopimuksessa asetettujen vaatimusten kanssa;

               e)

               kansallinen tuomioistuin on todennut, että vaatimukset, jotka on täsmennetty 21.12.2016 annetun tuomion Tele2Sverige ja Watson ym., C-203/15 ja C-698/15 (EU:C:2016:970) 119–125 kohdassa (jäljempänä tuomiosta Watson johtuvat vaatimukset), – jos niitä sovelletaan – tekisivät tyhjäksi turvallisuus- ja tiedustelupalvelujen kansallisen turvallisuuden varmistamiseksi toteuttamat toimenpiteet ja näin vaarantaisivat Yhdistyneen kuningaskunnan turvallisuuden, esitetään seuraavat kysymykset:

               1)

               Kun otetaan huomioon SEU 4 artikla ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla annetun direktiivin 2002/58/EY (1) (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi) 1 artiklan 3 kohta, kuuluuko Secretary of Staten sähköisen viestintäverkon tarjoajalle antamaan ohjaavaan määräykseen sisältyvä vaatimus siitä, että tämän on toimitettava valikoimattomia viestintätietoja jäsenvaltion tiedustelu- ja turvallisuuspalveluille, unionin oikeuden ja sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivin soveltamisalaan?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, sovelletaanko tällaiseen Secretary of Staten antamaan ohjaavaan määräykseen joitakin tuomiosta Watson johtuvista vaatimuksista tai muita vaatimuksia Euroopan ihmisoikeussopimuksessa asetettujen vaatimusten lisäksi? Jos näin on, miten ja missä laajuudessa näitä vaatimuksia sovelletaan, kun otetaan huomioon se, että tieto- ja turvallisuuspalvelujen on ehdottoman tarpeellista käyttää suurien tietomäärien hankintaa ja automaattisen tietojenkäsittelyn tekniikoita kansallisen turvallisuuden suojaamiseksi, ja se, miten laajalti näitä mahdollisuuksia – jos ne ovat muuten Euroopan ihmisoikeussopimuksen mukaisia – tällaisten vaatimusten asettaminen voi vakavasti haitata?

      (1)  Henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla 12.7.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/58/EY (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi) (EYVL 2002, L 201, s. 37).


title: Asia T-765/17: Kanne 23.11.2017 – Kiku v. CPVO – Sächsisches Landesamt für Umwelt, Landwirtschaft und Geologie (Pinova)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/56

         Kanne 23.11.2017 – Kiku v. CPVO – Sächsisches Landesamt für Umwelt, Landwirtschaft und Geologie (Pinova)
   (Asia T-765/17)
   (2018/C 022/75)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Kiku GmbH (Girlan, Italia) (edustaja: asianajajat G. Würtenberger ja R. Kunze)

      Vastaaja: Yhteisön kasvilajikevirasto (CPVO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Sächsisches Landesamt für Umwelt, Landwirtschaft und Geologie (Dresden, Saksa)

      Menettely CPVO:ssa

      Riidanalaisen lajikkeen haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen lajike: Kasvinjalostajanoikeus lajikkeelle ”PINOVA” – Todistus nro EU 1298

      CPVO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: CPVO:n valituslautakunnan 16.8.2017 asiassa A005/2016 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa CPVO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 2100/94 20 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, 10 artiklaa ja 116 artiklan 1 kohtaa on rikottu.


title: Asia C-472/15 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 23.11.2017 – Valittajina Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE) ja Sace BT SpA sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Italian tasavalta (Muutoksenhaku — Valtiontuet — Vientiluottovakuutus — Julkisen yrityksen tytäryhtiölleen myöntämä jälleenvakuutus — Tytäryhtiön tappioiden kattamiseksi tehdyt pääomanlisäykset — Valtiontuen käsite — Valtiosta johtuvaksi katsominen — Yksityinen sijoittaja -arviointiperuste)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 23.11.2017 – Valittajina Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE) ja Sace BT SpA sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Italian tasavalta
   (Asia C-472/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Valtiontuet - Vientiluottovakuutus - Julkisen yrityksen tytäryhtiölleen myöntämä jälleenvakuutus - Tytäryhtiön tappioiden kattamiseksi tehdyt pääomanlisäykset - Valtiontuen käsite - Valtiosta johtuvaksi katsominen - Yksityinen sijoittaja -arviointiperuste))
   (2018/C 022/02)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittajat: Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE) ja Sace BT SpA (edustajat: M. Siragusa ja G. Rizza, avvocati)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Flynn, G. Conte ja D. Grespan) ja Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajanaan S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE) ja Sace BT SpA vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle muutoksenhakumenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Italian tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 381, 16.11.2015.


title: Asia T-526/17: Kanne 7.8.2017 – Ruiz Jayo ym. v. SRB

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/42

         Kanne 7.8.2017 – Ruiz Jayo ym. v. SRB
   (Asia T-526/17)
   (2018/C 022/58)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: María Concepción Ruiz Jayo (Madrid, Espanja) ja 3 499 muuta kantajaa (edustajat: asianajajat S. Rodríguez Bajón, F. Cremades García ja M. Ruiz Núñez)

      Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan tämän kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi;

               —

               toteamaan SEUT 277 artiklan perusteella, ettei asetusta (EU) N:o 806/2014 tai, toissijaisesti, ettei sen 21 artiklaa, 22 artiklan 2 kohdan a alakohtaa, 24 artiklaa, 18 artiklaa eikä 23 artiklaa voida soveltaa;

               —

               kumoamaan SRB:n riidanalaisen päätöksen;

               —

               velvoittamaan SRB:n korvaamaan kantajille niille unionin oikeuden vastaisten sääntöjen soveltamisella aiheutettu vahinko;

               —

               toissijaisesti velvoittamaan SRB:n maksamaan kantajille osakkeenomistajina tai velkojina korvausta, ja pitämään kantajien esittämää, Banco Popularia koskevaa arvostusta sellaisena asetuksessa N:o 806/2014 säädettynä lopullisena arvostuksena, jonka nojalla arvioidaan, olisiko osakkeenomistajia ja velkojia kohdeltu paremmin, jos kyseiseen kriisinratkaisumenettelyn kohteena olleeseen laitokseen olisi sovellettu tavanomaista maksukyvyttömyysmenettelyä;

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tämä kanne koskee yhteisen kriisinratkaisuneuvoston 7.6.2017 tekemää päätöstä (SRB/EES/2017/08), joka liittyy Banco Popular Español, S.A:ta koskevaan kriisinratkaisutoimeen.
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real Estate 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.


title: Yhdistetyt asiat C-596/15 P ja C-597/15 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 23.11.2017 – Valittajina Bionorica SE (C-596/15 P) ja Diapharm GmbH & Co. KG (C-597/15 P) sekä muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Kansanterveys — Kuluttajansuoja — Asetus (EY) N:o 1924/2006 — Elintarvikkeita koskevat terveysväitteet — 13 artiklan 3 kohta — Elintarvikkeita koskevien sallittujen terveysväitteiden luettelo — Kasviperäiset aineet — Terveysväitteet, joiden käsittely on kesken — Laiminlyöntikanne — SEUT 265 artikla — Euroopan komission kannanmäärittely — Oikeussuojan tarve — Asiavaltuus)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 23.11.2017 – Valittajina Bionorica SE (C-596/15 P) ja Diapharm GmbH & Co. KG (C-597/15 P) sekä muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Yhdistetyt asiat C-596/15 P ja C-597/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Kansanterveys - Kuluttajansuoja - Asetus (EY) N:o 1924/2006 - Elintarvikkeita koskevat terveysväitteet - 13 artiklan 3 kohta - Elintarvikkeita koskevien sallittujen terveysväitteiden luettelo - Kasviperäiset aineet - Terveysväitteet, joiden käsittely on kesken - Laiminlyöntikanne - SEUT 265 artikla - Euroopan komission kannanmäärittely - Oikeussuojan tarve - Asiavaltuus))
   (2018/C 022/03)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittajat: Bionorica SE (C-596/15 P) ja Diapharm GmbH & Co. KG (C-597/15 P) (edustajat: M. Weidner, T. Guttau ja N. Hußmann, Rechtsanwälte,)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Grünheid ja M. Wilderspin)

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa Bionorica v. komissio 16.9.2015 antama määräys (T-619/14, ei julkaistu, EU:T:2015:723) kumotaan.

               2)

               Bionorica SE:n asiassa T-619/14 nostama laiminlyöntikanne jätetään tutkimatta.

               3)

               Valitus asiassa C-597/15 P hylätään.

               4)

               Bionorica SE ja Euroopan komissio vastaavat kumpikin omista oikeudenkäyntikuluistaan, jotka ovat aiheutuneet asiassa T-619/14 käydystä menettelystä ensimmäisessä oikeusasteessa ja valitusmenettelystä asiassa C-596/15 P.

               5)

               Diapharm GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan valitusmenettelystä asiassa C-597/15 P aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 16, 18.1.2016.


title: Asia T-693/17: Kanne 5.10.2017 – García Gómez v. SRB

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/42

         Kanne 5.10.2017 – García Gómez v. SRB
   (Asia T-693/17)
   (2018/C 022/59)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Abel García Gómez (Torrevieja, Espanja) ja 2 199 muuta kantajaa (edustajat: asianajajat J. Cremades García, S. Rodríguez Bajón ja M. F. Ruiz Núñez)

      Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               ottaa kumoamiskanteen tutkittavaksi ja toteaa sen perustelluksi

               —

               toteaa SEUT 277 artiklan nojalla, ettei asetusta (EU) N:o 806/2014 tai toissijaisesti sen 21 artiklaa, 22 artiklan 2 kohdan a alakohtaa, 24 artiklaa eikä 18 ja 23 artiklaa voida soveltaa

               —

               kumoaa kanteen kohteena olevan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen

               —

               velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan kantajille vahingot, jotka heille ovat aiheutuneet unionin oikeuden vastaisten oikeussääntöjen soveltamisesta

               —

               velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston maksamaan kantajina oleville osakkaille ja velkojille korvaus ottamalla huomioon kantajien esittämä arvostus Banco Popularista asetuksessa N:o 806/2014 tarkoitettuna lopullisena arvostuksena arvioimalla se, olisiko osakkaiden ja velkojien kohtelu ollut parempi, jos päätöksen kohteena oleva rahoituslaitos olisi asetettu tavanomaiseen maksukyvyttömyysmenettelyyn.

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteella on riitautte 7.6.2017 tehty yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätös SRB/EES/2017/08, jolla hyväksytään Banco Popular Español, S.A.:an kohdistuvan kriisinratkaisutoimenpiteen toteuttaminen.
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real Estate 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.


title: Asia T-766/17: Kanne 23.11.2017 – Eglo Leuchten v. EUIPO – Di-Ka (Valaisimen malli)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/57

         Kanne 23.11.2017 – Eglo Leuchten v. EUIPO – Di-Ka (Valaisimen malli)
   (Asia T-766/17)
   (2018/C 022/76)
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Eglo Leuchten GmbH (Pill, Itävalta) (edustaja: asianajaja H. Lauf)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Di-Ka Vertriebs GmbH & Co. KG (Arnsberg, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen mallin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen malli: Yhteisömalli nro 2435768-0033

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 26.9.2017 asiassa R 738/2016-3 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

   Asetuksen N:o 6/2002 6 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 6 artiklan 2 kohtaa on rikottu.


title: Asia C-549/17 P: Valitus, jonka Ukraina on tehnyt 19.9.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-346/14 DEP, Yanukovych v. neuvosto, 19.7.2017 antamasta määräyksestä

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/17

         Valitus, jonka Ukraina on tehnyt 19.9.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-346/14 DEP, Yanukovych v. neuvosto, 19.7.2017 antamasta määräyksestä
   (Asia C-549/17 P)
   (2018/C 022/24)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Ukraina (edustaja: M. Kostytska, Advocate)

      Muut osapuolet: Viktor Fedorovych Yanukovych, Euroopan unionin neuvosto, Puolan tasavalta ja Euroopan komissio
   Unionin tuomioistuin (kymmenes jaosto) päätti 23.11.2017 antamallaan määräyksellä jättää valituksen tutkimatta.


title: Asia T-767/17: Kanne 23.11.2017 – Eglo Leuchten v. EUIPO – Briloner Leuchten (Seinävalaisin)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/58

         Kanne 23.11.2017 – Eglo Leuchten v. EUIPO – Briloner Leuchten (Seinävalaisin)
   (Asia T-767/17)
   (2018/C 022/77)
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Eglo Leuchten GmbH (Pill, Itävalta) (edustaja: asianajaja H. Lauf)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Briloner Leuchten GmbH (Brilon, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen mallin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen malli: Yhteisömalli nro 2435768-0036

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 26.9.2017 asiassa R 746/2016-3 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 6 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 6 artiklan 2 kohtaa on rikottu.


title: Asia C-550/17 P: Valitus, jonka Ukraina on tehnyt 19.9.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-347/14 DEP, Yanukovych v. neuvosto, 19.7.2017 antamasta määräyksestä

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/17

         Valitus, jonka Ukraina on tehnyt 19.9.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-347/14 DEP, Yanukovych v. neuvosto, 19.7.2017 antamasta määräyksestä
   (Asia C-550/17 P)
   (2018/C 022/25)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Ukraina (edustaja: M. Kostytska, Advocate)

      Muut osapuolet: Olga Stanislavivna Yanukovych, Viktor Viktorovych Yanukovychin perillisenä, Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio
   Unionin tuomioistuin (kymmenes jaosto) päätti 23.11.2017 antamallaan määräyksellä jättää valituksen tutkimatta.


title: Asia T-719/17: Kanne 23.10.2017 – DuPont de Nemours ym. v. komissio

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/43

         Kanne 23.10.2017 – DuPont de Nemours ym. v. komissio
   (Asia T-719/17)
   (2018/C 022/60)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: DuPont de Nemours (Deutschland) GmbH (Neu-Isenburg, Saksa) ja 12 muuta (edustajat: asianajajat D. Waelbroeck, I. Antypas ja A. Accarain)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan tehoaineen DPX KE 459 (flupyrsulfuronimetyyli, jäljempänä FPS) hyväksynnän uusimatta jättämisestä 23.8.2017 annetun komission asetuksen (EU) 2017/1496 (1) ja kyseistä ainetta sisältävien kasvinsuojeluaineiden myyntilupien peruuttamisen

               —

               velvoittamaan vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: asetuksen N:o 1107/2009, (2) asetuksen N:o 1141/2010, (3) asetuksen N:o 1272/2008 (4) ja direktiivin 2010/63 (5) rikkominen

                           —

                           kantajat väittävät, että riidanalainen asetus annettiin asetuksen N:o 1141/2010 ja uusimista koskevien suuntaviivojen (SANC0/10387/2010 rev. 8) vastaisesti sikäli kuin EFSA arvioi uudelleen FPS:n vaaraprofiilin, vaikka tieteellisen tietämyksen tilassa ja sovellettavassa lainsäädännössä ei ollut tapahtunut muutoksia

                           —

                           kantajat väittävät, että riidanalainen asetus annettiin asetuksen N:o 1272/2008 ja pohjaveden metaboliiteista annettujen komission suuntaviivojen (SANC0/221/2000 rev. 10) vastaisesti sikäli kuin EFSA oletti oman FPS:ää koskevan vaaraluokitusehdotuksensa perusteella, että kolme pohjaveden metaboliittia ovat myrkyllisiä

                           —

                           kantajat väittävät, että riidanalainen asetus annettiin asetukseen N:o 1107/2009 sisältyvien eläinkokeita koskevien unionin sääntöjen ja direktiivin 2010/63 vastaisesti sikäli kuin EFSAn katsoi, että täydentävät genotoksisuustutkimukset olivat tarpeen puutteellisten tietojen vuoksi, tarkastelematta asianmukaisesti kaikkea todistusnäyttöä ja huolimatta siitä, ettei osoitettua tarvetta minkäänlaisiin lisätutkimuksiin ollut olemassa.

               2)

               Toinen kanneperuste: uusiin ja vahvistamattomiin suuntaviivoihin tukeutuminen oikeusvarmuuden periaatteen, puolustautumisoikeuksien ja useiden unionin oikeuden säännösten vastaisesti

                           —

                           kantajat väittävät, että riidanalainen asetus annettiin oikeusvarmuuden periaatteen, uusimista hakeneen henkilön puolustautumisoikeuksien sekä useiden unionin oikeuden säännösten vastaisesti, koska EFSA teki kahden FPS-metaboliitin genotoksisuusarvioinnin tällä hetkellä tarkasteltavana olevan uuden ja vahvistamattoman tieteellisen lausunnon perusteella, mikä sai EFSAn katsomaan, että uusimista koskevassa asiakirja-aineistossa olevissa tiedoissa oli keinotekoinen aukko, mistä kantajat eivät sittemmin saaneet esittää huomautuksia.

               3)

               Kolmas kanneperuste: Täydellisen riskiarvioinnin tekemättä jättäminen puolustautumisoikeuksien ja useiden unionin oikeuden säännösten vastaisesti

                           —

                           kantajat väittävät, että riidanalainen asetus annettiin uusimista hakeneen henkilön puolustautumisoikeuksien ja useiden unionin oikeuden säännösten vastaisesti, koska komissio tukeutui yksinomaan EFSAn tekemiin päätelmiin FPS:n kieltämiseksi ottamatta huomioon kaikkia käytettävissä olevia tieteellisiä tietoja, jotka osoittivat, että FPS on turvallinen, ja erityisesti uusimista hakeneen henkilön spontaanisti suorittamia lisätutkimuksia väitetysti puutteellisten tietojen täydentämiseksi ja EFSAn yksilöimiin huolenaiheisiin vastaamiseksi, esittelijänä olleen jäsenvaltion arviota ja muiden jäsenvaltioiden kommentteja uusimista koskeneen tarkastelun yhteydessä.

               4)

               Neljäs kanneperuste: suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen

                           —

                           kantajat väittävät, että riidanalainen asetus on selvästi suhteeton FPS:n yleiseen turvallisuusprofiiliin nähden ja että komissio olisi voinut vastata riidanalaisen asetuksen taustalla oleviin väitettyihin huolenaiheisiin vähemmän rajoittavilla toimenpiteillä, jotka eivät merkitse FPS:n käytön kieltämistä, esimerkiksi käyttämällä asetuksen N:o 1107/2009 6 artiklan f alakohdassa säädettyä vahvistavia tietoja koskevaa menettelyä tai unionin jäsenvaltioiden kansallisella tasolla hyväksymiä riskinvähentämistoimenpiteitä.

               5)

               Viides kanneperuste: syrjintäkiellon periaatteen loukkaaminen

                           —

                           kantajat väittävät, että komissio loukkasi syrjintäkiellon periaatetta, koska väitettyihin huolenaiheisiin riidanalaisen asetuksen taustalla on toistuvasti puututtu vähemmän rajoittavilla toimenpiteillä komission aikaisemmassa päätöskäytännössä. Komissio ei kuitenkaan ole tähän mennessä milloinkaan vedonnut tällaisiin huolenaiheisiin perustellakseen aineen käytön kieltämisen kokonaan.

               6)

               Kuudes kanneperuste: hyvän hallinnon periaatteiden loukkaaminen ja DuPontin perustellun luottamuksen huomiotta jättäminen

                           —

                           kantajat väittävät, että komissio ei hoitanut asianmukaisesti FPS:n uudelleentarkasteluprosessia, minkä vuoksi DuPont investoi huomattavia resursseja sellaisen tieteellisen asiakirja-aineiston valmisteluun, joka osoittautui lopulta täysin hyödyttömiksi, koska komissio tarkasti odottamatta kantaansa tiettyihin huolenaiheisiin. Kantajat väittävät lisäksi, että riidanalaisella asetuksella heikennetään kilpailupolitiikan tavoitteita, jotka ovat FSP:stä luopumisen taustalla ja jotka komissio itse asetti Dow/DuPontille välttääkseen määräävän markkina-aseman luomisen ETA:n viljojen rikkakasvien markkinoilla. FSP:n uudelleentarkasteluprosessin hoitaminen huonosti merkitsee sitä, että komissio laiminlöi huolenpitovelvoitettaan sekä loukkasi hyvän hallinnon periaatteita ja jätti huomiotta DuPontin perustellun luottamuksen.

      (1)  Tehoaineen DPX KE 459 (flupyrsulfuronimetyyli) hyväksynnän uusimatta jättämisestä kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 mukaisesti sekä komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 540/2011 muuttamisesta 23.8.2017 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2017/1496 (EUVL 2017, L 218, s. 7)

      (2)  Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta sekä neuvoston direktiivien 79/117/ETY ja 91/414/ETY kumoamisesta 21.10.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1107/2009 (EUVL 2009, L 309, s. 1)

      (3)  Tehoaineiden toisen ryhmän neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I sisällyttämisen uusimista koskevan menettelyn vahvistamisesta ja kyseisiä aineita koskevan luettelon laatimisesta 7.12.2010 annettu komission asetus (EU) N:o 1141/2010 (EUVL 2010, L 322, s. 10)

      (4)  Aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta sekä direktiivien 67/548/ETY ja 1999/45/EY muuttamisesta ja kumoamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1907/2006 muuttamisesta 16.12.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1272/2008 (EUVL 2008, L 353, s. 1)

      (5)  Tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten suojelusta 22.9.2010 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/63/EU (EUVL 2010, L 276, s. 33)


title: Asia T-769/17: Kanne 20.11.2017 – roelliroelli confectionery schweiz v. EUIPO – Tanner (ALPRAUSCH)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/58

         Kanne 20.11.2017 – roelliroelli confectionery schweiz v. EUIPO – Tanner (ALPRAUSCH)
   (Asia T-769/17)
   (2018/C 022/78)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: roelliroelli confectionery schweiz GmbH (St. Gallen, Sveitsi) (edustajat: asianajajat S. Overhage ja R. Böhm)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: André Tanner (Schindellegi, Sveitsi)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Sanamerkin ALPRAUSCH Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti nro 1 218 671

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 1.8.2017 asiassa R 1596/2016-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-678/17: Kanne 5.12.2017 – Euroopan komissio v. Irlanti

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/31

         Kanne 5.12.2017 – Euroopan komissio v. Irlanti
   (Asia C-678/17)
   (2018/C 022/43)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. J. Loewenthal ja A Bouchagiar)

      Vastaaja: Irlanti

      Vaatimukset

               —

               todettava, että Irlanti ei ole noudattanut valtiontuesta SA.38373 (2014/C) (ex 2014/NN) (ex 2014/CP), jonka Irlanti on myöntänyt Applelle, 30.8.2016 annetun komission päätöksen (EU) 2017/1283 (1) 2 ja 3 artiklan ja SEUT 108 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole asetetussa määräajassa toteuttanut kaikkia tarvittavia toimenpiteitä päätöksen 1 artiklassa sääntöjenvastaiseksi ja sisämarkkinoille soveltumattomaksi todetun valtiontuen perimiseksi takaisin Apple Sales Internationalilta ja Apple Operations Europelta

               —

               Irlanti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Euroopan komission 30.8.2016 asiassa SA.38373 antaman päätöksen mukaan Irlannin olisi pitänyt neljän kuukauden kuluessa periä takaisin Apple Sales Internationalille (ASI) ja Apple Operations Europelle (AOE) myönnetty sääntöjenvastainen ja sisämarkkinoille soveltumaton valtiontuki. Valtiontuki muodostui kahdesta veropäätöksestä, jotka Irlanti oli tehnyt ASI:n ja AOE:n hyväksi 29.1.1991 ja 23.5.2007 ja joilla näille yhtiöille annettiin mahdollisuus itse määrätä yhteisöverovelvollisuudestaan Irlannissa vuosittain vuoteen 2014 asti.
   Irlanti ei ole perinyt valtiontukea takaisin neljän kuukauden kuluessa komission päätöksen tiedoksiantamisesta, vaikka se oli velvollinen tekemään niin. Lisäksi Irlanti ei ole vieläkään toteuttanut kaikkia komission päätöksen täytäntöön panemiseksi tarvittavia toimenpiteitä.

      (1)  EUVL 2017, L 187, s. 1.


title: Asia T-727/17: Kanne 26.10.2017 – PP ym. v. EUH

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/45

         Kanne 26.10.2017 – PP ym. v. EUH
   (Asia T-727/17)
   (2018/C 022/61)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: PP, PQ ja UQ (edustaja: asianajaja N. de Montigny)

      Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan

                           —

                           EUH:n henkilöstöhallinnon kantajille sähköpostitse lähettämät 3.2., 6.2. ja 20.3.2017 päivätyt laskelmat, sekä tarpeellisilta osin palkkalaskelmat, joista käy ilmi, että kantajien lapsille on myönnetty koulutuslisä, ja

                           —

                           tarpeellisilta osin nimittävän viranomaisen 15.12.2016 sähköpostitse lähettämän päätöksen, jossa heille ilmoitettiin,

                                       —

                                       että hakemus korvauksesta lukuvuoden 2016/2017 lukukausimaksuista koulutuslisä B:n enimmäismäärän ylittävältä osin on hyväksytty, ja

                                       —

                                       ettei enimmäismäärän ylittävä määrä saa missään tapauksessa ylittää 9 704,16 euroa, ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu lainvastaisuusväitteeseen vastaajan tekemästä päätöksestä, jolla korvattavien lukukausimaksujen enimmäismäärä vahvistettiin henkilöstösääntöjen mukaista enimmäismäärää korkeammaksi ja joka nyt käsiteltävässä asiassa on riitautettu, ja päätöksen perusteena olevasta 15.4.2016 päivätystä viestistä, sekä ohjeista, joilla rikotaan Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavia henkilöstösääntöjä ja niiden liitettä X.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu yksittäispäätöksen lainvastaisuuteen seuraavin perustein

                           —

                           ennalta varautumisen, luottamuksensuojan, oikeusvarmuuden ja hyvän hallinnon periaatteita sekä saavutettuja oikeuksia on loukattu,

                           —

                           oikeutta perheeseen ja oikeutta koulutukseen on loukattu,

                           —

                           yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteita on loukattu, ja

                           —

                           toteutetun toimen osalta ei ole arvioitu etuja eikä noudatettu suhteellisuusperiaatetta.


title: Asia C-551/17 P: Valitus, jonka Ukraina on tehnyt 19.9.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-348/14 DEP, Yanukovych v. neuvosto, 19.7.2017 antamasta määräyksestä

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/18

         Valitus, jonka Ukraina on tehnyt 19.9.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-348/14 DEP, Yanukovych v. neuvosto, 19.7.2017 antamasta määräyksestä
   (Asia C-551/17 P)
   (2018/C 022/26)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Ukraina (edustaja: M. Kostytska, Advocate)

      Muut osapuolet: Oleksandr Viktorovych Yanukovych; Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio
   Unionin tuomioistuin (kymmenes jaosto) päätti 23.11.2017 antamallaan määräyksellä jättää valituksen tutkimatta.


title: Asia C-658/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 16.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Alankomaat) – Robeco Hollands Bezit NV ym. v. Stichting Autoriteit Financiële Markten (AFM) (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2004/39/EY — Rahoitusvälineiden markkinat — 4 artiklan 1 kohdan14 alakohta — Säännellyn markkinan käsite — Soveltamisala — Järjestelmä, johon osallistuvat yhtäältä sijoittajia edustavat meklarit ja toisaalta ”avointen” sijoitusyritysten rahastoasiamiehet, joilla on velvollisuus toteuttaa rahastoaan koskevat toimeksiannot)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 16.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Alankomaat) – Robeco Hollands Bezit NV ym. v. Stichting Autoriteit Financiële Markten (AFM)
   (Asia C-658/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2004/39/EY - Rahoitusvälineiden markkinat - 4 artiklan 1 kohdan14 alakohta - Säännellyn markkinan käsite - Soveltamisala - Järjestelmä, johon osallistuvat yhtäältä sijoittajia edustavat meklarit ja toisaalta ”avointen” sijoitusyritysten rahastoasiamiehet, joilla on velvollisuus toteuttaa rahastoaan koskevat toimeksiannot))
   (2018/C 022/04)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Robeco Hollands Bezit NV, Robeco Duurzaam Aandelen NV, Robeco Safe Mix NV, Robeco Solid Mix NV, Robeco Balanced Mix NV, Robeco Growth Mix NV, Robeco Life Cycle Funds NV, Robeco Afrika Fonds NV, Robeco Global Stars Equities, Robeco All Strategy Euro Bonds, Robeco High Yield Bonds ja Robeco Property Equities

      Vastapuoli: Stichting Autoriteit Financiële Markten (AFM)

      Tuomiolauselma

   Rahoitusvälineiden markkinoista sekä neuvoston direktiivien 85/611/ETY ja 93/6/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 93/22/ETY kumoamisesta 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 14 alakohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä tarkoitetun säännellyn markkinan käsitteen piiriin kuuluu kaupankäyntijärjestelmä, jossa useat rahastoasiamiehet edustavat avoimia sijoitusyrityksiä ja useat meklarit sijoittajia ja jonka ainoana tarkoituksena on avustaa näitä sijoitusyrityksiä täyttämään velvollisuutensa toteuttaa sijoittajien antamat osuuksia koskevat osto- ja myyntitoimeksiannot.

      (1)  EUVL C 98, 14.3.2016.


title: Asia C-577/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 2.10.2017 – Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl v. Clinton Osas Alake alias Klenti Solim, Cynthia Nomamidobo ja Prince Nomamidobo

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 2.10.2017 – Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl v. Clinton Osas Alake alias Klenti Solim, Cynthia Nomamidobo ja Prince Nomamidobo
   (Asia C-577/17)
   (2018/C 022/27)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

      Muut osapuolet: Clinton Osas Alake alias Klenti Solim, Cynthia Nomamidobo ja Prince Nomamidobo

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voiko pyynnön saanut – ja Dublin III -asetuksen (1) III luvussa esitettyjen perusteiden mukaisesti hakemuksen käsittelystä vastuussa oleva – jäsenvaltio hyväksyä pätevästi Dublin III -asetuksen 23 artiklan 1 kohdan mukaisen takaisinottopyynnön myös silloin, kun Dublin III -asetuksen 25 artiklan 1 kohdassa vahvistettu pyyntöön vastaamisen määräaika on jo päättynyt ja pyynnön saanut jäsenvaltio on jo aiemmin hylännyt takaisinottopyynnön määräajassa ja myös vastannut kieltävästi määräajassa soveltamisasetuksen (2) 5 artiklan 2 kohtaan perustuvaan pyyntöön käsitellä pyyntö uudelleen?
               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:
               Kun Dublin III -asetuksen III luvussa esitettyjen perusteiden mukaisesti hakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio on hylännyt takaisinottopyynnön määräajassa, onko takaisinottopyynnön esittäneen jäsenvaltion, jossa uusi hakemus on jätetty, käsiteltävä kyseinen hakemus varmistaakseen, että jokin jäsenvaltio käsittelee hakemuksen Dublin III -asetuksen 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti?

      (1)  Kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 604/2013 (EUVL 2013, L 180, s. 31).

      (2)  Niiden perusteiden ja menettelyjen vahvistamisesta, joiden mukaisesti määritetään kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio, annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 343/2003 soveltamista koskevista säännöistä 2.9.2003 annettu komission asetus (EY) N:o 1560/2003 (EUVL 2009, L 222, s. 3).