title: Asia C-143/02: Euroopan yhteisöjen komission 17.4.2002 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 144/24                FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       15.6.2002
      maata koskeva virallinen lausunto vai voiko tällaisen                      –     jättänyt säätämättä direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan
      toisen kolmannen maan viranomainen antaa sen?                                    2 kohdassa tarkoitetuista suojelutoimista direktiivin
                                                                                5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen alueiden osalta
                                                                                ja jättänyt näin noudattamatta direktiivin 92/43/ETY 5, 6
(1) Kasvien ja kasvituotteiden haitallisten organismien jäsenvaltioihin          ja 7 artiklan mukaisia velvoitteitaan.
    kulkeutumisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä 8 päi-
    vänä toukokuuta 2000 annettu neuvoston direktiivi 2000/29/EY
    (EYVL L 169, 10.7.2000, s. 1).                                         –     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                                kulut.
                                                                           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                           Direktiivin 6 artiklan 3 kohdassa säädetään, että kaikki suunni-
                                                                           telmat tai hankkeet, jotka saattavat vaikuttaa yhteisön tärkeänä
                                                                           pitämään alueeseen merkittävästi joko erikseen tai yhdessä
Euroopan yhteisöjen komission 17.4.2002 Italian tasaval-                   muiden suunnitelmien tai hankkeiden kanssa kuuluvat direktii-
                   taa vastaan nostama kanne                               vin soveltamisalaan. Yhteisöjen lainsäätäjä on käyttänyt ilmai-
                                                                           sua ”kaikki”, minkä vuoksi epäilystä ei voi olla siitä, että sillä
                                                                           tarkoitetaan kaikkia hankkeita, niitäkin, joihin ei sovelleta
                          (Asia C-143/02)                                  ympäristövaikutusten arvioinnista annettua direktiiviä ja niitä,
                                                                           jotka eivät liity suoranaisesti alueen käyttöön tai ole sen
                                                                           kannalta tarpeellisia.
                          (2002/C 144/41)
                                                                           Asetuksen nro 357/97 5 §:n 3 momentissa sitä vastoin
                                                                           asetuksen soveltamisala rajataan tyhjentävällä luettelolla hank-
                                                                           keisiin, jotka on nimenomaisesti mainittu tässä luettelossa,
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.4.2002 Euroo-                  joten useat erityyppiset hankkeet jäävät sen ulkopuolelle,
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa                 vaikka niillä saattaa olla huomattavaa merkitystä yhteisön
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen osaston virka-            tärkeinä pitämien alueiden kannalta.
miehet Gregorio Valero Jordana ja Roberto Amorosi.
                                                                           Tämän Italian asetuksen 6 §:ssä, jolla pannaan täytäntöön
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                               direktiivin 7 artikla, säädetään erityisten suojelutoimien aluei-
                                                                           den osalta, että niitä koskevat ainoastaan asetuksen 4 §:n 2 ja
                                                                           3 momentissa ja 5 §:ssä asetetut velvoitteet eivätkä asetuksen 4
–     toteaa, että Italian tasavalta on luontotyyppien sekä                §:n 1 momentissa asetetut velvoitteet, vaikka tällä säännöksellä
      luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta anne-             pannaan täytäntöön direktiivin 6 §:n 2 momentti.
      tun direktiivin 92/43/ETY(1) täytäntöönpanemiseksi anta-
      missaan säännöksissä
                                                                           Riidanalaisessa Italian lainsäädännössä ei aseteta minkäänlaista
                                                                           velvollisuutta toimivaltaisille kansallisille viranomaisille toteut-
      –    sulkenut ympäristövaikutusten arviointia koskevien              taa erityisten suojelutoimien alueilla toimenpiteet, joilla pyri-
           säännösten ulkopuolelle hankkeita, joilla saattaa olla          tään estämään luontotyyppien tai luonnonvaraisten elinympä-
           merkittäviä vaikutuksia muihin yhteisön tärkeänä                ristöjen pilaantuminen tai niiden lajien häiriintyminen, joita
           pitämiin alueisiin kuin niihin, jotka on lueteltu               varten alueet on osoitettu.
           direktiivin täytäntöönpanoon liittyvissä kansallisissa
           säännöksissä ympäristövaikutusten arvioinnista
                                                                           Asetuksessa 357/97 ei säädetä mitään direktiivin 5 artiklan 4
                                                                           kohdan osalta.
      –    jättänyt säätämättä jäsenvaltion toimivaltaisten vi-
           ranomaisten velvollisuudesta toteuttaa asianmukai-
           set toimet erityisten suojelutoimen alueilla luonto-
           tyyppien ja luonnonvaraisten elinympäristöjen huo-              Kun komissio toteaa, että kansallisesta luettelosta puuttuu alue,
           nontumisen ja niiden lajien häiriintymisen estämi-              jäsenvaltio ja komissio aloittavat kahdenvälisen neuvottelume-
           seksi, joita varten alue on osoitettu, koska tällaisella        nettelyn. Jos erimielisyyttä ei ole ratkaistu enintään kuuden
           häiriintymisellä voi olla olennaisia vaikutuksia direk-         kuukauden pituisena neuvotteluaikana, komissio toimittaa
           tiivin tavoitteiden kannalta                                    neuvostolle ehdotuksen alueen valitsemisesta yhteisön tärkeä-
 ---pagebreak--- 15.6.2002               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 144/25
nä pitämäksi alueeksi, ellei Italia säädä toimenpiteistä tämän            3.    Onko kysymykseen 2 annettava vastaus riippuvainen
alueen asettamisesta direktiivin 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitet-               siitä, perustuvatko valmistus- ja maahantuontivaltion
tujen suojelutoimien kohteeksi neuvotteluaikana ja komission                    säännösten eroavaisuudet erilaisesta tavasta soveltaa di-
päätöstä odotettaessa.                                                          rektiivin 70/524/ETY 12 artiklan 2 kohdan 1 alakohdan
                                                                                b alakohtaa?
(1) EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7.                                          (1) EYVL L 270, 14.12.1970, s. 1.
                                                                          The Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division)
                                                                          27.3.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
                                                                          kaisupyyntö asiassa K. Alabaster vastaan 1. Woolwich
                                                                               PLC, 2. The Secretary of State for Social Security
                                                                                (Asia C-147/02)
Bundesverwaltungsgerichtin 31.1.2002 tekemällään pää-
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Land                                               (2002/C 144/43)
Nordrhein-Westfalen vastaan Denkavit Futtermittel
GmbH, johon osavaltion edustaja osallistuu väliintulijana
                                                                          The Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) on
                         (Asia C-145/02)                                  pyytänyt 27.3.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
                                                                          yhteisöjen tuomioistuimeen 22.4.2002, Euroopan yhteisöjen
                                                                          tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa K. Alabaster vas-
                                                                          taan 1. Woolwich PLC, 2. The Secretary of State for Social
                         (2002/C 144/42)                                  Security seuraaviin kysymyksiin:
                                                                          Sellaisessa tapauksessa, että
                                                                          a)    naispuoliselle työntekijälle maksettavan äitiysrahan ansio-
                                                                                sidonnainen osuus lasketaan suhteellisena osuutena
Bundesverwaltungsgericht on pyytänyt 31.1.2002 tekemällään                      hänen tavanomaisesta viikkoansiotulostaan sellaisen kah-
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen                         deksan viikon ajanjakson osalta, joka päättyy viidennellä-
kirjaamoon 18.4.2002 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta                       toista viikolla ennen työskentelyn lopettamista lasketun
ennakkoratkaisua asiassa Land Nordrhein-Westfalen vastaan                       synnytyshetken perusteella (viitekausi) ja
Denkavit Futtermittel, johon osavaltion edustaja osallistuu
väliintulijana, seuraaviin kysymyksiin:
                                                                          b)    työnantaja myöntää työntekijälle palkankorotuksen, jota
                                                                                ei ole myönnetty takautuvasti siten, että se ulottuisi
                                                                                viitekaudelle, milloin tahansa tämän naispuolisen työnte-
1.    Ovatko yksittäisen valtion rehusäännökset, joissa kielle-                 kijän äitiysrahan ansiosidonnaisen osuuden laskemisessa
      tään toisessa jäsenvaltiossa sääntöjenmukaisesti valmiste-                käytettävän viitekauden päättymisen jälkeen ja ennen
      tun rehun tuonti siitä syystä, ettei siinä ole maahantuonti-              äitiysloman päättymistä,
      valtion säännösten mukaan edellytettyä määrää vitamii-
      nia D 3, arvioitava välittömästi EY 28 ja EY 30 artiklan
      valossa?
                                                                          Ensimmäinen kysymys
2.    Onko lisäainedirektiivin 70/524/ETY (1) 19 artiklaa tulkit-
      tava siten, että siinä kielletään toisessa jäsenvaltiossa           Onko EY 141 artiklaa ja asiassa Gillespie annettua yhteisöjen
      sääntöjenmukaisesti valmistetun lisäravinteen tuonti siitä          tuomioistuimen tuomiota tulkittava siten, että naispuolisella
      syystä, että ravinteessa on maahantuontivaltiossa sallittua         työntekijällä on niiden perusteella oikeus vaatia kyseisen
      vitamiini D 3 -määrää suurempi pitoisuus kyseistä vita-             palkankorotuksen huomioon ottamista äitiysrahan ansiosi-
      miinia?                                                             donnaista osuutta laskettaessa?


title: Asia F-36/06: Kanne  5.4.2006  — Martin Magone v. komissio

text:
               3.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 131/52

         Kanne 5.4.2006 — Martin Magone v. komissio
   (Asia F-36/06)
   (2006/C 131/95)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Alejandro Martin Magone (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja E. Boigelot)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Humanitäärisen avun toimiston pääjohtajan muutoksenhaussa arvioitsijan ominaisuudessaan 7.6.2005 tekemä päätös, siltä osin kuin siinä vahvistetaan ja hyväksytään lopullisesti kantajan urakehitystä koskeva kertomus kaudelle 1.1.2004—15.9.2004, on kumottava.

               —

               Mainittu riidanalainen urakehitystä koskeva kertomus on kumottava.

               —

               Nimittävän viranomaisen 22.12.2005 tekemä päätös, joka on annettu tiedoksi 5.1.2006 ja joka koskee virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan nojalla 6.9.2005 tehtyä valitusta riidanalaisen päätöksen kumoamiseksi, on kumottava.

               —

               Vaaditaan todettavaksi, että kantaja on joutunut henkisen ja ammatillisen häirinnän kohteeksi.

               —

               Vahingonkorvauksena aineellisesta vahingosta, henkisestä kärsimyksestä ja urakehitykselle aiheutuneesta vahingosta on tuomittava kohtuulliseksi arvioidut 29 000 euroa sillä varauksella, että vahingon määrä kasvaa tai pienenee oikeudenkäynnin aikana.

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kanneperusteisiin, jotka perustuvat henkilöstösääntöjen 12 a artiklan, 25 artiklan toisen kohdan, 26 artiklan ja 43 artiklan rikkomiseen sekä 43 artiklan soveltamista koskeviin yleisiin täytäntöönpanosäännöksiin, sellaisina kuin komissio on antanut ne 3.3.2004, etuuksien tason säilyttämisestä 28.4.2004 tehdyn komission päätöksen rikkomiseen, hallinnolliseen ohjekirjaan ja suuntaviivoihin tältä osin sekä harkintavallan väärinkäyttöön ja sellaisten yleisten oikeusperiaatteiden loukkaamiseen, kuten puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen, hyvän hallinnon periaate, huolenpitovelvollisuus, yhdenvertaisen kohtelun periaate ja periaatteet, jotka edellyttävät nimittävää viranomaista tekemään päätöksen ainoastaan tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevilla laillisesti hyväksyttävillä perusteilla, toisin sanoen perusteilla, jotka ovat asian kannalta merkityksellisiä ja joita ei rasita ilmeinen arviointivirhe.
   Toiseksi kantaja väittää, että kun nimittävä viranomainen päätti kuvatunlaisissa olosuhteissa riidanalaisesta notaatiosta vuoden 2004 kierroksella, se ei selvästikään soveltanut ja tulkinnut oikein henkilöstösääntöjen säännöksiä ja edellä mainittuja periaatteita. Sen päätös nojautui siten oikeudellisesti virheellisiin perusteluihin sekä tosiseikkojen että oikeudellisten seikkojen osalta. Kantaja on näin ollen hallinnollisessa tilanteessa, joka on syrjivä ja jossa hänelle aiheutunutta, henkiseen ja ammatilliseen häirintään liittyvää, lain mukaan korvattavaa haittaa ja vahinkoa ei ole korvattu.


title: Asian C-498/04 poistaminen rekisteristä

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/33

         Asian C-498/04 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 217/74)

      (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.6.2005 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-498/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta.

      (1)  EUVL C 31, 5.2.2005.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto) 12 päivänä lokakuuta 2004, asiassa C-87/00 (Giudice di pace di Genovan (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Roberto Nicoli vastaan Eridania SpA (Sokeri — Hintajärjestelmä — Alueellistaminen — Alijäämäalueet — Italian luokitus — Markkinointivuosi 1998/1999 — Asetukset (ETY) N:o 1785/81 ja (EY) N:o 1361/98 — Asetuksen N:o 1361/98 pätevyys)

text:
               5.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 31/3

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   12 päivänä lokakuuta 2004,
   asiassa C-87/00 (Giudice di pace di Genovan (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Roberto Nicoli vastaan Eridania SpA (1)

   (Sokeri - Hintajärjestelmä - Alueellistaminen - Alijäämäalueet - Italian luokitus - Markkinointivuosi 1998/1999 - Asetukset (ETY) N:o 1785/81 ja (EY) N:o 1361/98 - Asetuksen N:o 1361/98 pätevyys)
   (2005/C 31/06)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asiassa C-87/00, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Giudice di pace di Genova (Italia) on esittänyt 28.2.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 7.3.2000, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Roberto Nicoli vastaan Eridania SpA, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit C. Gulmann, R. Schintgen, F. Macken ja N. Colneric (esittelevä tuomari), julkisasiamies: M. Poiares Maduro, kirjaaja: johtava hallintovirkamies L. Hewlett, on 12.10.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Esitettyjen kysymysten tutkiminen ei ole tuonut esiin yhtään seikkaa, jolla olisi vaikutusta valkoisen sokerin johdettujen interventiohintojen, raakasokerin interventiohinnan, A-juurikkaan ja B-juurikkaan vähimmäishintojen sekä varastointikustannusten tasaamiseksi suoritettavan korvauksen määrän vahvistamisesta markkinointivuodeksi 1998/1999 26 päivänä kesäkuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1361/98 pätevyyteen.

      (1)  EYVL C 149, 27.5.2000.


title: Asia T-363/15: Kanne 6. heinäkuuta 2015 – Työhönvalmennus Valma/SMHV (laatikon muoto)

text:
               12.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 337/16

         Kanne 6. heinäkuuta 2015 – Työhönvalmennus Valma/SMHV (laatikon muoto)
   (Asia T-363/15)
   (2015/C 337/18)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Asianosaiset

      Kantaja: Työhönvalmennus Valma Oy (Lahti, Suomi) (edustaja: S. Salonen, asianajaja, K. Parviainen, asianajaja)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kolmiulotteinen merkki (laatikon muoto) – Rekisteröintihakemus nro 12137337

      Riidanalainen päätös: SMHV:n toisen valituslautakunnan 4. toukokuuta 2015 asiassa R 1690/2014-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä vahvistetaan tutkijan ratkaisu, jonka mukaan haetulta tavaramerkiltä puuttuu erottamiskyky kyseessä olevien tavaroiden osalta,

               —

               hyväksyy merkin rekisteriin tai toissijaisesti palauttaa tavaramerkkihakemuksen Virastolle uudelleen käsittelyä varten, ja

               —

               velvoittaa Viraston korvaamaan Valman oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohtaa sovellettuna yhdessä 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa on rikottu.


title: Asia T-430/00: Iosif Dascalun 21.12.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
21.2.2004                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 47/37
–     Kumoaa nimittävän viranomaisen 4.9.2003 tekemän                  Iosif Dascalun 21.12.2003 Euroopan yhteisöjen komissio-
      päätöksen, joka toimitettiin kantajalle 11.9.2003 ja jolla                            ta vastaan nostama kanne
      hylättiin hänen esittämänsä valitus R/173/03,
–     Kumoaa nimittävän viranomaisen 24.11.2003 tekemän                                           (Asia T-430/00)
      päätöksen, joka toimitettiin kantajalle 10.12.2003 ja jolla
      hylättiin hänen esittämänsä valitus R/483/03,
                                                                                (2004/C 47/70)
–     Velvoittaa vastaajan maksamaan vahingonkorvausta,
      jonka suuruudeksi on väliaikaisesti määritelty
      125 000 euroa siinä tapauksessa, että vastaajan on mah-                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
      dotonta määrittää kantajan ura uudelleen palkkaluokkaan
      liittyen,
–     Velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
      kulut.
                                                                       Iosif Dascalu, kotipaikka Kraainem (Belgia), on nostanut
                                                                       21.12.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                       tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                       vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Nicolas Lhoëst, proses-
                                                                       siosoite Luxemburgissa.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                       Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Yhteisöjen tuomioistuimen annettua tuomiot asiassa C-389/
98 P ja asiassa C-459/98 P, komissio tutki uudestaan henkilös-
tösääntöjen 31 artiklan 2 kohdan kannalta niiden virkamiesten          –     Kumoaa nimittävän viranomaisen 23.12.2002 tekemän
palkkaluokkaan luokittelun, jotka olivat käyttäneet henkilöstö-              päätöksen siltä osin kuin siinä ei myönnetty kantajalle
sääntöjen 91 artiklan mukaisia muutoksenhakukeinoja. Tämän                   lainkaan virkaiän hyvitystä palkkatasossa ja luokitteli
tutkimisen päätteeksi komissio teki kantajaa koskevan riidana-               hänet siis palkkaluokkaan A 6 tasolle 1 sen sijaan, että
laisen päätöksen.                                                            hänet olisi luokiteltu palkkaluokkaan A 6 tasolle 3,
                                                                       –     Kumoaa nimittävän viranomaisen 14.4.2003 tekemän
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa ikälisien osalta siihen, että                päätöksen siltä osin kuin siinä
palvelukseenoton yhteydessä sovellettavista palkkaluokkaan
nimittämisen ja palkkatason määrittämisen kriteereistä
6.6.1973 ja 1.9.1983 tehtyjä komission päätöksiä ja henkilös-                –      ei vahvistettu kantajan luokittelemista palkkaluok-
tösääntöjen 5 artiklan 2 kohtaa on rikottu, että yhdenvertaisen                     kaan A 6 tasolle 3 palvelukseen ottamisen yhtey-
kohtelun periaatetta on loukattu, että henkilöstösääntöjen                          dessä,
25 artiklan 2 kohtaa on rikottu ja että perusteluvelvollisuutta
on loukattu.
                                                                             –      ei määritetty kantajan uraa uudelleen aikaistamalla
                                                                                hänen ylentämistään palkkaluokkiin A 5 ja A 4,
Kantaja väittää lisäksi, että riidanalaisella päätöksellä loukataan
urakehityksen periaatetta ja henkilöstösääntöjen 5 artiklan                  –      rajoitettiin palkkaluokan uudelleenmäärittelyä kos-
3 kohtaa ja 45artiklaa siltä osin kuin sillä jätetään määrittele-                   kevan päätöksen voimaantuloa sen rahallisten vaiku-
mättä uudelleen kantaja ura palkkaluokkaan liittyen.                                tusten osalta siten, että ne alkoivat 5.10.1995,
                                                                       –     Velvoittaa vastaajan maksamaan vahingonkorvausta,
Kantaja vetoaa lopuksi siihen, että henkilöstösääntöjen 62 ar-               jonka suuruudeksi on väliaikaisesti määritelty
tiklaa on rikottu siltä osin kuin komissio rajoitti riidanalaisen            125 000 euroa siinä tapauksessa, että vastaajan on mah-
päätöksen rahallisia vaikutuksia siten, että ne alkoivat                     dotonta määrittää kantajan ura uudelleen palkkaluokkaan
5.10.1995.                                                                   liittyen,
                                                                       –     Velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
                                                                             kulut.
 ---pagebreak--- C 47/38                  FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                         21.2.2004
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomoistuin
                                                                      –     kumoaa kilpailun COM/TB/99 valintalautakunnan pää-
Kantaja, joka komission palvelukseen ottamisensa yhteydessä                 töksen antaa kantajalle suullisessa kokeessa arvosana,
syyskuussa 1986 luokiteltiin palkkaluokkaan A 7 tasolle 3, on               joka ei ollut riittävä, jotta hänet olisi voitu kirjata
riitauttanut nimittävän viranomaisen sen jälkeen tekemän                    varallaololuetteloon
päätöksen, kun yhteisöjen tuomioistuimen annettua tuomio
asiassa C-389/98 P, Gevaert vastaan komissio, tämä palkka-
luokkaan luokittelu tutkittiin uudestaan, ja jossa päätöksessä        –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
kantaja luokiteltiin uudelleen palkkaluokkaan A 6 tasolle 1,
eikä saman palkkaluokan tasolle 3, ja jossa hänen myöhempi
luokittelunsa palkkaluokkaan A 5 tasolle 2 ja palkkaluok-
kaan A 4 tasolle tarkastettiin siten, että niille vahvistettiin       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
uudet päivämäärät, ja jossa tämän uudelleen luokittelemisen
rahallisia vaikutuksia rajoitettiin siten, että ne alkoivat
5.10.1995.                                                            Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-364/00,
                                                                      Van Weyenbergh, 13.3.2002 antaman tuomion perusteella
                                                                      tämän asian kantaja, joka on myös kantaja asiassa T-161/
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa siihen, että komissio on              01, riitauttaa kilpailun COM/TB/99 apulaishallintoavustajien,
rikkonut                                                              hallintoavustajien ja johtavien hallintoavustajien varallaolo-
                                                                      luettelon laatimiseksi, vastaten osaltaan ura-alueita B5/B4,
–     palvelukseenoton yhteydessä sovellettavista palkkaluok-         B3/B2 ja B1, valintalautakunnan päätöksen olla kirjaamatta
      kaan nimittämisen ja palkkatason määrittämisen kritee-          kantajaa tässä kilpailussa laadittuun varallaololuetteloon sen
      reistä 6.6.1973 ja 1.9.1983 tehtyjä komission päätöksiä         vuoksi, että hänen suullisessa kokeessa saamansa arvosana oli
      siltä osin kuin se jätti myöntämättä kantajalle mitään          riittämätön.
      virkaiän hyvittämistä palkkatasossa, ja henkilöstösääntö-
      jen 5 artiklan 3 kohtaa siltä osin kuin se kohteli kantajaa
      eri tavalla kuin muita samaan palkkaluokkaan kuuluvia           Kantaja esittää väitteidensä tueksi, että syrjintäkiellon ja hyvän
      virkamiehiä,                                                    hallinnon periaatteita on loukattu ja että on tehty ilmeinen
                                                                      arviointivirhe.
–     henkilöstösääntöjen 5 artiklan 3 kohtaa ja 45 artiklaa
      kieltäytymällä määrittelemästä kantajan uraa uudelleen
      palkkaluokan osalta sen jälkeen, kun hänet oli luokiteltu       Kantaja arvostelee menetelmää, jota valintalautakunta käytti
      uudelleen palkkaluokkaan A 6, ja huolenpitovelvolli-            arvioidessaan hänen kielitaitoaan ja toteaa erityisesti, että
      suutta,                                                         hänellä ei ollut mahdollisuutta tarkistaa, vastaavatko suullisessa
                                                                      kokeessa esitetyt kysymykset kilpailun B5/B4, B3/B2 tai B1
–     henkilöstösääntöjen 62 artiklaa rajoittamalla ajallisesti       tasoa.
      kantajan uudelleen luokittelemisen rahallisia vaikutuksia.
                                                                      Jean Dehonin 22.12.2003 Euroopan parlamenttia vastaan
Liam O’Bradaigh’n 22.12.2003 Euroopan yhteisöjen ko-                                             nostama kanne
                missiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-432/03)
                          (Asia T-431/03)
                           (2004/C 47/71)                                                        (2004/C 47/72)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                         (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Liam O’Bradaigh, kotipaikka Mechelen (Belgia) on nostanut             Jean Dehon, kotipaikka Hagen (Luxemburg), on nostanut
22.12.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen               22.12.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota               tuomioistuimessa kanteen Euroopan parlamenttia vastaan.
vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Sébastien Orlandi,       Kantajan edustajina ovat asianajajat Sébastien Orlandi, Albert
Albert Coolen, Jean-Noël Louis ja Etienne Marchal ja prosessio-       Coolen, Jean-Noël Louis ja Étienne Marchal, prosessiosoite
soite Luxemburgissa.                                                  Luxemburgissa.


title: Asia T-93/02: Confédération Nationale du Crédit Mutuelin 28.3.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
1.6.2002                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 131/23
Confédération Nationale du Crédit Mutuelin 28.3.2002                     Toissijaisesti kantaja väittää, että jos oletetaan, että kyseessä on
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                    tuki, sitä ei voida luokitella muuksi kuin asetuksen N:o 659/
                                                                         1999 (1) 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuksi olemassa olevaksi
                                                                         tueksi.
                            (Asia T-93/02)
                                                                         Kyseisen asetuksen 15 artiklan nojalla komissiolla on kantajan
                          (2002/C 131/43)                                mukaan ollut vuodesta 1985 saakka toimivalta velvoittaa
                                                                         tuen palauttaminen ja komissio on loukannut sitä yhteisön
                                                                         oikeuden yleistä periaatetta, jonka mukaan sillä on velvollisuus
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       tehdä päätös kohtuullisessa määräajassa. Lisäksi riidanalaisessa
                                                                         päätöksessä ei osoiteta mitenkään, että Livret bleutä luotaessa
                                                                         oli olemassa tuki, minkä osoittaminen on johdonmukainen ja
                                                                         oikeudellinen edellytys sille, että kyseessä voidaan katsoa
                                                                         olevan uusi tuki.
Confédération Nationale du Crédit Mutuel, kotipaikka Pariisi
(Ranska), on nostanut 28.3.2002 Euroopan yhteisöjen ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yh-
teisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja             Lopuksi kantaja väittää, että komissio on rikkonut asetuksen
A. Carnelutti.                                                           N:o 659/1999 14 artiklaa, EY 253 artiklaa ja loukannut hyvän
                                                                         hallinnon, puolueettomuuden ja lojaalisuuden periaatteita.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         (1) EY:n perustamissopimuksen [88] artiklan soveltamista koskevista
–     kumoaa kokonaisuudessaan Ranskan tasavallan Crédit                     yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 an-
      Mutuelille myöntämästä valtiontuesta 15 päivänä tammi-                 nettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1).
      kuuta 2002 tehdyn komission päätöksen
–     toissijaisesti kumoaa kyseisen päätöksen 2 artiklan siltä
      osin kuin siinä velvoitetaan tuen palauttaminen
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Hugh Mc Bryanin 29.3.2002 Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                                siota vastaan nostama kanne
Livret bleu on yleisölle tarkoitettu verovapaa säästötili, jonka
veroetuus koituu suoraan kuluttajan hyväksi. Ranskan viran-
omaiset ovat vuodesta 1975 lähtien myöntäneet kantajalle                                            (Asia T-96/02)
yksinoikeuden tämän säästötilin jakeluun. Riidanalaisessa pää-
töksessä komissio on katsonut, että kantaja on hyötynyt
siitä, että Ranskan valtio on korvannut liikaa Livret bleun
                                                                                (2002/C 131/44)
hoitamisesta aiheutuvia kustannuksia, mikä on valtiontukia
koskevien EY:n perustamissopimuksen määräysten vastaista.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Kantaja väittää, että komissio on rikkonut EY 87 artiklan
1 kohtaa, koska se on todennut, että kyseessä on valtiontuki.
Komissio on soveltanut sellaista kokonaisjärjestelmää, joka ei
erityistapauksessa ole perusteltu eikä perusteltavissa oleva, ja         Hugh Mc Bryan, kotipaikka Bryssel, on nostanut 29.3.2002
on määrittänyt virheellisesti valtion varat. Lisäksi komissio            Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
on tehnyt ilmeisiä arviointivirheitä kieltäytyessään ottamasta           messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
huomioon perustellusti määritetyt kustannukset ja vahvistaes-            jan edustajana on avocat Jean-Noël Louis, prosessiosoite
saan komission konsultin kannan.                                         Luxemburgissa.


title: Asia C-168/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Kúria (Unkari) on esittänyt 3.4.2017 – SH v. TG

text:
               10.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Kúria (Unkari) on esittänyt 3.4.2017 – SH v. TG
   (Asia C-168/17)
   (2017/C 221/07)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Kúria

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: SH

      Vastapuoli: TG

      Muu osapuoli: UF

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kuuluuko asetuksen (EU) N:o 204/2011 (1) tai mahdollisesti asetuksen (EU) N:o 2016/44 (2) soveltamisalaan [seuraavissa kohdissa kuvatun kaltainen] takausmaksujen suorittamisvelvollisuus, joka perustuu sellaisista vastatakaussopimuksista muodostuvan sopimusten ketjuun, jotka on tehty pankkitakauksen antamiseksi Libyan Housing and Infrastructure Boardin hyväksi (jäljempänä HIB):

                           1.1.

                           kun Euroopan unioniin sijoittautuneella pankilla on vastatakaussopimuksen perusteella velvollisuus suorittaa maksuja libyalaiselle pankille, joka on mainittu asetuksen (EU) N:o 204/2011 liitteessä III olevalla ”mustalla listalla”?

                           1.2.

                           kun Euroopan unioniin sijoittautuneella pankilla on vastatakaussopimuksen perusteella velvollisuus suorittaa maksuja libyalaiselle pankille, jota ei ole mainittu asetuksen (EU) N:o 204/2011 liitteessä III olevalla ”mustalla listalla”, mutta pankkitakaus on annettu kyseisellä listalla mainitun HIB:n hyväksi?

                           1.3.

                           kun asetuksella N:o 204/2011 – sen jälkeen kun sitä on asetuksella (EU) N:o 45/2014 muutettu – kielletään kaikki suorat ja välilliset maksut kaikille libyalaisille yhteisöille?

                           1.4.

                           kun takausmaksujen suorittamisvelvollisuus perustuu sellaiseen vastatakaussopimuksista muodostuvaan, kahden Euroopan unioniin sijoittautuneen pankin välisessä suhteessa muotoutuneeseen sopimusketjuun kuuluvaan vastatakaussopimukseen, joka on tehty pankkitakauksen antamiseksi HIB:n hyväksi?

                           1.5.

                           kun takausmaksuja koskeva tilinselvitys tapahtuu takauskauden päätyttyä riita-asian oikeudenkäynnissä asetuksen (EU) 2016/44 voimaantulon jälkeen?

               2)

               Jos edellä 1.1.–1.2. kohdassa mainittu takausmaksujen suorittamisvelvollisuus kuuluu asetuksen soveltamisalaan, onko asetuksen N:o 204/2011 liitteessä III mainitun oikeushenkilön, yhteisön tai elimen käytettäväksi suoraan tai välillisesti asetetuiksi varoiksi katsottava HIB:n hyväksi annetun ennakkomaksu- ja toimitustakauksen perusteella libyalaiselle pankille – joka on myös ollut jonkin aikaa liitteessä III olevalla ”mustalla listalla” – maksetut takausmaksut?

               3)

               Onko asetuksen N:o 204/2011 12 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, sen jälkeen kun sitä on asetuksella N:o 45/2014 muutettu (1.3 kohta), tulkittava siten, että suoraan tai välillisesti vakuuteen perustuvina vaatimuksina voidaan pitää tietyn libyalaisen pankin vaatimia ja tietyn Euroopan unioniin sijoittautuneen pankin vastatakaussopimuksen perusteella maksamia takausmaksuja tai kuluja?

               4)

               Onko asetuksella N:o 45/2014 muutetun asetuksen N:o 204/2011 12 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetuksi henkilöksi tai yhteisöksi – joka toimii 12 artiklan 1 kohdan a tai b kohdassa mainittujen henkilöiden, yhteisöjen tai elinten välityksellä, nimissä tai lukuun – katsottava sellainen Euroopan unioniin sijoittautunut pankki, joka on HIB:n hyväksi annettavaa pankkitakausta varten tehtyyn sopimusten ketjuun kuuluvan vastatakaussopimuksen perusteella velvollinen maksamaan libyalaiselle yhteisölle takausmaksuja (1.4 kohta)? Voidaanko tällaisen pankin joltakin toiselta Euroopan unioniin sijoittautuneelta pankilta vaatimia takausmaksuja pitää suoraan tai välillisesti vakuuteen perustuvina vaatimuksina?

               5)

               Koskeeko asetuksen N:o 204/2011 9 artiklassa tarkoitettu poikkeussäännös mitä tahansa maksusuoritusta?

               6)

               Sovelletaanko siinä tapauksessa, että takausmaksuihin liittyvä tilinselvitys tapahtuu asetuksen N:o 204/2011 muuttamisesta annetun asetuksen (EU) 2016/44 – jossa on asiallisesti samansisältöiset säännökset kuin aikaisemmassa asetuksessa – voimaantulon jälkeen, asetusta (EU) 2016/44 asianosaisten välisen riita-asian ratkaisemiseen ja onko asetuksen (EU) 2016/44 17 artiklan 1 kohdan b alakohtaa tulkittava siten, että vakuuteen suoraan tai välillisesti perustuvina vaatimuksina voidaan pitää sellaisia maksuja ja kuluja koskevia libyalaisen pankin esittämiä vaatimuksia, jotka Euroopan unioniin sijoittautunut pankki on maksanut vastatakaussopimuksen perusteella? Onko asetuksen N:o 2016/44 17 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetuksi henkilöksi tai elimeksi – joka toimii 17 artiklan 1 kohdan a tai b kohdassa tarkoitetun henkilön, yhteisön tai elimen välityksellä tai puolesta – katsottava sellainen Euroopan unioniin sijoittautunut pankki, jolla on HIB:n hyväksi annettavasta pankkitakauksesta tehdyistä sopimuksista muodostuvan sopimusten ketjuun kuuluvan vastatakaussopimuksen perusteella velvollisuus suorittaa takausmaksut libyalaiselle yhteisölle? Voidaanko vakuuteen suoraan tai välillisesti perustuvina vaatimuksina pitää tällaisen pankin toiselle Euroopan unioniin sijoittautuneelle pankille esittämiä takausmaksuvaatimuksia?

      (1)  Libyan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä 2.3.2011 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 2014/2011 (EUVL 2011, L 58, s. 1).

      (2)  Libyan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 204/2011 kumoamisesta 18.1.2016 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 2016/44 (EUVL 2016, L 12, s. 1).


title: Asiat T-195/11, T-458/11, T-448/12 ja T-41/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.3.2015 – Cahier ym. v. neuvosto ja komissio (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Kahteen käyttötarkoitukseen soveltuvista rypäleistä valmistettujen viinien tuottajille asetettu kielto valmistaa kahteen käyttötarkoitukseen soveltuvista rypäleistä valmistetun viinin tavanomaisen tuotantomäärän ylittävästä määrästä itse tislattuja alkoholijuomia — Kansalliset viranomaiset soveltavat kyseistä lainsäädäntöä)

text:
               4.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 146/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.3.2015 – Cahier ym. v. neuvosto ja komissio
   (Asiat T-195/11, T-458/11, T-448/12 ja T-41/13) (1)

   ((Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Kahteen käyttötarkoitukseen soveltuvista rypäleistä valmistettujen viinien tuottajille asetettu kielto valmistaa kahteen käyttötarkoitukseen soveltuvista rypäleistä valmistetun viinin tavanomaisen tuotantomäärän ylittävästä määrästä itse tislattuja alkoholijuomia - Kansalliset viranomaiset soveltavat kyseistä lainsäädäntöä))
   (2015/C 146/45)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Jean-Marie Cahier (Montchaude, Ranska) ja muut kantajat, joiden nimet luetellaan tuomion liitteessä (edustaja: asianajaja C.-É. Gudin)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: asioissa T-195/ ja T-458/11 aluksi É. Sitbon ja P. Mahnič Bruni, sitten É. Sitbon ja S. Barbagallo, asiassa T-448/12 aluksi E. Karlsson ja É. Sitbon, sitten E. Karlsson ja A. Westerhof Löfflerová ja lopuksi E. Karlsson ja S. Barbagallo ja asiassa T-41/13 S. Barbagallo ja E. Karlsson) ja Euroopan komissio (asiamiehet: asiassa T-195/11 aluksi D. Bianchi, B. Schima ja M. Vollkommer, sitten D. Bianchi ja B. Schima, asiassa T-458/11 B. Schima, asiassa T-448/12 I. Galindo Martin ja B. Schima ja asiassa T-41/13 aluksi A. Marcoulli ja B. Schima, sitten D. Bianchi, B. Schima ja A. Marcoulli)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus niiden vahinkojen korvaamisesta, joita kantajille väitetään aiheutuneen sen johdosta, että heihin on Ranskassa kohdistettu syytetoimenpiteitä ja tuomioistuinratkaisuja sillä perusteella, etteivät he noudattaneet eri viinivuosien aikana viinin yhteisestä markkinajärjestelystä 17.5.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 (EYVL L 179, s. 1) 28 artiklassa säädettyä ja asetuksen N:o 1493/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä markkinamekanismien osalta 25.7.2000 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1623/2000 (EYVL L 194, s. 45) täytäntöön pantua pakollista tislausjärjestelmää

      Tuomiolauselma

               1)

               Asiat T-195/11, T-458/11, T-448/12 ja T-41/13 yhdistetään tuomion antamista varten.

               2)

               Kanteet hylätään.

               3)

               Jean-Marie Cahier ja muut kantajat, joiden nimet luetellaan liitteessä, vastaavat pääasian oikeudenkäyntiin liittyvistä omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja heidät velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvostolle ja Euroopan komissiolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Jean-Marie Cahier ja muut kantajat asiassa T-195/11 velvoitetaan korvaamaan välitoimimenettelyyn asiassa T-195/11 R liittyvät oikeudenkäyntikulut.

               5)

               Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 173, 11.6.2011.


title: Asia C-40/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de Primera Instancia n° 4 de Bilbao (Espanja) on esittänyt 5.2.2008 — Asturcom Telecomunicaciones S.L. v. Cristina Rodríguez Nogueira

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de Primera Instancia no 4 de Bilbao (Espanja) on esittänyt 5.2.2008 — Asturcom Telecomunicaciones S.L. v. Cristina Rodríguez Nogueira
   (Asia C-40/08)
   (2008/C 92/31)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Juzgado de Primera Instancia no 4 de Bilbao
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Asturcom Telecomunicaciones S.L.

      Vastaaja: Cristina Rodríguez Nogueira
   Ennakkoratkaisukysymys
   Voiko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/EY (1) mukainen kuluttajansuoja merkitä sitä, että tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi on saatettu sellaisen lopullisen välitystuomion pakkotäytäntöönpanoa koskeva hakemus, joka on annettu ilman kuluttajan osallistumista asian käsittelyyn, voi arvioida viran puolesta, onko välityslauseke pätemätön, ja tämän seurauksena kumota välitystuomion, jos se katsoo, että kyseisessä välityssopimuksessa on kuluttajan oikeuksia loukkaava kohtuuton sopimusehto?

      (1)  EYVL L 95, s. 29.


title: Asia C-296/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Stuttgart (Saksa) on esittänyt 16.6.2010 — Bianca Purrucker v. Guillermo Vallés Pérez

text:
               14.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/30

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Stuttgart (Saksa) on esittänyt 16.6.2010 — Bianca Purrucker v. Guillermo Vallés Pérez
   (Asia C-296/10)
   ()
   2010/C 221/48
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Stuttgart

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Bianca Purrucker

      Vastaaja: Guillermo Vallés Pérez

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 (1) (Bryssel II a -asetuksen) 19 artiklan 2 kohdassa olevaa säännöstä soveltaa, kun siinä jäsenvaltion tuomioistuimessa, jossa toinen asianosainen on pannut vanhempainvastuuta koskevan asian ensin vireille, haetaan vain väliaikaista tuomiota ja siinä toisessa jäsenvaltiossa olevassa tuomioistuimessa, jossa toinen asianosainen on myöhemmin nostanut samaa oikeudenkäynnin kohdetta koskevan kanteen, haetaan tuomiota pääasiassa?

               2)

               Onko edellä mainittua säännöstä sovellettava myös silloin, kun yhdessä jäsenvaltiossa erillisessä välitoimimenettelyssä annettua tuomiota ei tunnusteta toisessa jäsenvaltiossa asetuksen (EY) N:o 2201/2003 21 artiklan mukaisesti?

               3)

               Onko kanteen nostaminen jäsenvaltion tuomioistuimessa erillisen väliaikaisen tuomion saamiseksi rinnastettava asetuksen (EY) N:o 2201/2003 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun pääasiaa koskevan kanteen nostamiseen, jos pääasiaa koskeva kanne on nostettava kyseisessä tuomioistuimessa asianomaisen jäsenvaltion kansallisen prosessilainsäädännön mukaan tietyn ajan kuluessa ensimmäisestä kanteesta menettelyoikeudellisten haittojen estämiseksi?

      (1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2201/2003, EUVL L 388, s. 1.


title: Asia C-567/12 P: Valitus, jonka Adrian Barliba on tehnyt 29.11.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-312/02, Barliba v. komissio, 25.9.2012 antamasta määräyksestä

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/53

         Valitus, jonka Adrian Barliba on tehnyt 29.11.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-312/02, Barliba v. komissio, 25.9.2012 antamasta määräyksestä
   (Asia C-567/12 P)
   2013/C 225/95
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Adrian Barliba (edustaja: asianajaja R. Neagu)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio
   Unionin tuomioistuin (seitsemäs jaosto) jätti 27.6.2013 antamallaan määräyksellä valituksen tutkimatta.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 20 päivänä marraskuuta 2003 asiassa C-126/01 (cour administrative d'appel de Lyonin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie vastaan GEMO SA (Valtiontuet – Eläinjätteen käsittelyä koskevan julkisen palvelun rahoittaminen lihanostoista perittävällä maksulla – EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 87 artikla) tulkinta)

text:
C 7/4                   FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                           10.1.2004
ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (EYVL L 281, s. 31)                           sitä, että jäsenvaltio laajentaa sen kansallisen lainsäädännön
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa:                    alaa, jolla direktiivi 95/46/EY pannaan täytäntöön, aloihin,
ensimmäisen jaoston puheenjohtaja P. Jann, joka hoitaa presi-                   jotka eivät kuulu direktiivin soveltamisalaan, ellei jokin muu
dentin tehtäviä, jaostojen puheenjohtajat C. W. A. Timmer-                      yhteisön oikeussääntö tätä estä.
mans, C. Gulmann, J. N. Cunha Rodrigues ja A. Rosas sekä
tuomarit D. A. O. Edward (esittelevä tuomari), J.-P. Puissochet,
F. Macken ja S. von Bahr, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja:           (1) EYVL C 118, 21.4.2001.
apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 6.11.2003 tuo-
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
1)   Sitä, että Internet-kotisivulla viitataan henkilöihin ja yksilöi-
     dään heidät joko nimeltä tai muulla tavoin, kuten ilmoittamalla               YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
     heidän puhelinnumeronsa tai antamalla tietoja heidän työsuh-
     teestaan ja harrastuksistaan, on pidettävä yksilöiden suojelusta                                (kuudes jaosto)
     henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikku-
     vuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetun Euroopan
     parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY 3 artiklan                               20 päivänä marraskuuta 2003
     1 kohdassa tarkoitettuna kokonaan tai osittain automatisoituna
     henkilötietojen käsittelynä.                                         asiassa C-126/01 (cour administrative d’appel de Lyonin
                                                                          esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Ministre de l’Écono-
                                                                            mie, des Finances et de l’Industrie vastaan GEMO SA (1)
2)   Tällainen henkilötietojen käsittely ei kuulu minkään direktiivin
     95/46/EY 3 artiklan 2 kohdassa säädetyn poikkeuksen alaan.           (Valtiontuet – Eläinjätteen käsittelyä koskevan julkisen
                                                                          palvelun rahoittaminen lihanostoista perittävällä maksulla
                                                                          – EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan (josta on muutet-
3)   Mainintaa siitä, että henkilö on loukannut jalkansa ja on osa-                       tuna tullut EY 87 artikla) tulkinta)
     aikaisella sairaslomalla, on pidettävä direktiivin 95/46/EY
     8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna terveyteen liittyvänä                                         (2004/C 7/05)
     henkilötietona.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
4)   Direktiivin 95/46/EY 25 artiklassa tarkoitetusta ”henkilötieto-
     jen siirrosta kolmansiin maihin” ei ole kyse silloin, kun tietyssä   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
     jäsenvaltiossa oleva henkilö laittaa henkilötietoja Internet-                       tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
     sivulle, joka on tallennettu sellaisen luonnollisen tai oikeushen-
     kilön palvelimelle, joka säilyttää sitä Internet-sivustoa, jolta
     kyseistä sivua voidaan lukea ja joka toimii samassa tai jossakin
                                                                          Asiassa C-126/01, jonka cour administrative d’appel de Lyon
     toisessa jäsenvaltiossa, saattaen tiedot näin kaikkien sellaisten
                                                                          (Ranska) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen
     henkilöiden saataville, jotka kytkeytyvät Internetiin, kolman-
                                                                          tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
     sissa maissa olevat henkilöt mukaan lukien.
                                                                          tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Ministre de l’Écono-
                                                                          mie, des Finances et de l’Industrie ja GEMO SA, ennakkoratkai-
                                                                          sun EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan (josta on muutet-
5)   Direktiivin 95/46/EY säännökset eivät sellaisenaan sisällä           tuna tullut EY 87 artikla) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin
     sananvapautta koskevan yleisen periaatteen tai muiden, erityi-       (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: tuomarit V. Skouris,
     sesti ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamisesta tehdyn,       joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä,
     Roomassa 4.11.1950 allekirjoitetun yleissopimuksen 10 artik-         J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari), R. Schintgen,
     laa vastaavien Euroopan unionissa voimassa olevien oikeuksien        F. Macken ja N. Colneric, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja:
     ja vapauksien vastaisia rajoituksia. Direktiivin 95/46/EY            johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut 20.11.2003
     täytäntöönpanevan kansallisen sääntelyn soveltamisesta vastaa-       tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
     vien kansallisten viranomaisten ja tuomioistuinten tehtävänä
     on taata kyseessä olevien oikeuksien ja intressien, yhteisön         EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohtaa (josta on muutettu-
     oikeusjärjestyksessä suojatut perusoikeudet mukaan lukien,           na tullut EY 87 artiklan 1 kohta) on tulkittava siten, että pääasian
     välinen asianmukainen tasapaino.                                     kohteena olevan kaltaisen järjestelmän, jossa taataan vastikkeetta
                                                                          karjankasvattajille ja teurastamoille eläinruhojen ja teurasjätteiden
                                                                          keräily ja hävittäminen, on katsottava olevan valtiontuki.
6)   Toimenpiteiden, jotka jäsenvaltiot toteuttavat henkilötietojen
     tietosuojan toteuttamiseksi, on oltava direktiivin 95/46/EY
     säännösten ja direktiivin sen tavoitteen mukaisia, joka koskee       (1) EYVL C 134, 5.5.2001.
     henkilötietojen vapaan liikkuvuuden ja yksityiselämän suojan
     välisen tasapainon säilyttämistä. Mikään ei sitä vastoin estä


title: Asia C-489/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (England and Wales), Family Division (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 4.11.2014 – A v. B

text:
               26.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (England and Wales), Family Division (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 4.11.2014 – A v. B
   (Asia C-489/14)
   (2015/C 026/13)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (England and Wales), Family Division

      Pääasian asianosaiset

      Hakija: A

      Vastapuoli: B

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1

               Mitä merkitsee ”ratkaistu” sovellettaessa 19 artiklan 1 ja 3 kohtaa (1) olosuhteissa, joissa

                           a.

                           hakija ei siinä tuomioistuimessa, jossa asia on ensin pantu vireille (ensimmäinen menettely), toteuta asian ensimmäisen tuomioistuinkäsittelyn jälkeen käytännöllisesti katsoen mitään toimenpiteitä ensimmäisessä menettelyssä, eikä etenkään tee erityistä hakemusta (assignation) vaatimuksen (requête) raukeamiselle asetetussa määräajassa, mistä on seurauksena, että ensimmäinen menettely raukeaa ratkaisemattomana ajan kulumisen vuoksi ja ensimmäistä menettelyä koskevan paikallisen (Ranska) lainsäädännön mukaisesti eli 30 kuukautta ensimmäisen valmisteluistunnon jälkeen;

                           b.

                           ensimmäinen menettely raukeaa hyvin pian (kolme päivää) sen jälkeen, kun tuomioistuimessa, jossa asia on myöhemmin pantu vireille, on aloitettu menettely, mistä on seurauksena, että ei ole olemassa Ranskassa annettua tuomiota, eikä vaaraa ensimmäisessä ja toisessa menettelyssä annettavista ristiriitaisista tuomioista, ja

                           c.

                           kun otetaan huomioon, että Yhdistyneen kuningaskunnan aikavyöhykkeen ansiosta ensimmäisen menettelyn hakija voi ensimmäisen menettelyn raukeamisen jälkeen aina panna vireille avioeromenettelyn Ranskassa ennen kuin [käsiteltävän asian] hakija voi panna vireille avioeromenettelyn Englannissa?

               2

               Erityisesti merkitseekö ”ratkaistu” sitä, että ensimmäisen menettelyn hakijan on asianmukaisella huolellisuudella ja joutuisuudella toteutettava toimenpiteitä ensimmäisen menettelyn edistämiseksi, jotta riita ratkaistaan (joko tuomioistuimessa tai sovinnon kautta), vai voiko ensimmäisen menettelyn hakija sen jälkeen, kun hän on varmistanut toimivaltaisen tuomioistuimen 3 artiklan ja 19 artiklan 1 kohdan nojalla, vapaasti olla toteuttamatta mitään merkityksellisiä toimenpiteitä ensimmäisen menettelyn ratkaisemiseksi ja näin ollen vapaasti varmistaa, että toinen menettely keskeytyy ja koko riita-asia ajautuu umpikujaan?

      (1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2201/2003 (EUVL L 338, s. 1).


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 27 päivänä lokakuuta 2015, asiassa E-10/15 – EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti (ETA/EFTA-valtion velvollisuuksien laiminlyönti – täytäntöönpanon laiminlyönti – direktiivi 2009/126/EY bensiinihöyryn talteenotto-ohjelman toisesta vaiheesta, joka koskee moottoriajoneuvojen polttoainetäydennyksen yhteydessä huoltoasemilla tapahtuvaa talteenottoa)

text:
               15.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 467/23

         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   annettu 27 päivänä lokakuuta 2015,
   asiassa E-10/15
   EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti
   (ETA/EFTA-valtion velvollisuuksien laiminlyönti – täytäntöönpanon laiminlyönti – direktiivi 2009/126/EY bensiinihöyryn talteenotto-ohjelman toisesta vaiheesta, joka koskee moottoriajoneuvojen polttoainetäydennyksen yhteydessä huoltoasemilla tapahtuvaa talteenottoa)
   (2016/C 467/10)
   Asiassa E-10/15, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti, on esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään tuomioistuinta toteamaan, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XX olevan III luvun 21au kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/126/EY, annettu 21 päivänä lokakuuta 2009, bensiinihöyryn talteenotto-ohjelman toisesta vaiheesta, joka koskee moottoriajoneuvojen polttoainetäydennyksen yhteydessä huoltoasemilla tapahtuvaa talteenottoa), sellaisena kuin se on mukautettuna sopimuksen pöytäkirjalla 1, sekä ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa jättäessään hyväksymättä säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet asetetun määräajan kuluessa. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, sekä tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Páll Hreinsson, on antanut 27 päivänä lokakuuta 2015 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XX olevan III luvun 21au kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/126/EY, annettu 21 päivänä lokakuuta 2009, bensiinihöyryn talteenotto-ohjelman toisesta vaiheesta, joka koskee moottoriajoneuvojen polttoainetäydennyksen yhteydessä huoltoasemilla tapahtuvaa talteenottoa), sellaisena kuin se on mukautettuna sopimuksen pöytäkirjalla 1, sekä ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa jättäessään hyväksymättä säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet asetetun määräajan kuluessa;

               2.

               määrää Islannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-118/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen Sad Varna (Bulgaria)on esittänyt 7.3.2011 — EON ASSET MANAGEMENT OOD v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto”

text:
               14.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen Sad Varna (Bulgaria)on esittänyt 7.3.2011 — EON ASSET MANAGEMENT OOD v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto”
   (Asia C-118/11)
   2011/C 145/21
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen Sad Varna

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: EON ASSET MANAGEMENT OOD

      Vastapuoli: Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto”, gr. Varna, pri Sentralno Upravlenie na Natsionalna Agentsia po Prihodite

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Miten on tulkittava direktiivin 2006/112 (1) 168 artiklassa säädettyä edellytystä ”käytetään” ja — arvioitaessa sitä, syntyikö vähennysoikeus alun perin — mihin ajankohtaan mennessä tämän edellytyksen on täytyttävä: jo verokaudella, jona tavarat hankittiin tai palvelut vastaanotettiin, vai riittääkö, että se täyttyy tulevalla verokaudella?

               2)

               Onko direktiivin 2006/112 168 ja 176 artiklan perusteella kansallisen oikeussäännön — arvonlisäverolain 70 §:n 1 momentin 2 kohta — kaltainen säännös sallittu, kun siinä sallitaan etukäteen sellaisten tavaroiden ja palvelujen jättäminen vähennysoikeuden ulkopuolelle, jotka on tarkoitettu ”vastikkeettomiin liiketoimiin tai muuhun toimintaan kuin verovelvollisen liiketoimintaan”?

               3)

               Mikäli toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko direktiivin 2006/112 176 artiklaa tulkittava siten, että jäsenvaltio, joka on halunnut käyttää sille myönnettyä mahdollisuutta jättää tietyt tavarat ja palvelut vähennysoikeuden ulkopuolelle ja joka on määritellyt menojen ryhmät täsmentämällä, että ”tavarat tai palvelut on tarkoitettu vastikkeettomiin liiketoimiin tai muuhun toimintaan kuin verovelvollisen liiketoimintaan, lukuun ottamatta arvonlisäverolain 70 §:n 3 momentissa tarkoitettuja tapauksia”, on täyttänyt edellytyksen, jonka mukaan on esitettävä ryhmä riittävällä tavalla määriteltyjä tavaroita ja palveluja eli määriteltävä ne niiden luonteen mukaan?

               4)

               Kolmanteen kysymykseen annettavan vastauksen perusteella: Miten on arvioitava verovelvollisen hankkimien tavaroiden tai palvelujen tarkoitusta (käyttötarkoitus tai tuleva käyttötarkoitus) direktiivin 2006/112 168 ja 173 artiklan kannalta: edellytyksenä sille, että vähennysoikeus alun perin syntyy vai perusteena verovähennyksen oikaisemiselle?

               5)

               Mikäli tarkoitusta (käyttötarkoitusta) on pidettävä verovähennyksen oikaisemisen perusteena, miten on tulkittava direktiivin 2006/112 173 artiklan säännöstä: säädetäänkö siinä oikaisun tekemisestä myös niissä tapauksissa, joissa tavarat ja palvelut käytetään ensin verottomaan toimintaan tai niitä ei hankinnan jälkeen ylipäänsä käytetä, mutta ne ovat kuitenkin yrityksen käytettävissä ja ne otetaan jonkin [vero]kauden aikana hankinnan jälkeen verovelvollisen verollisen toiminnan piiriin?

               6)

               Mikäli direktiivin 2006/112 173 artiklaa pitäisi tulkita siten, että siinä säädetty oikaisu koskee myös tapauksia, joissa tavaroita tai palveluja käytetään niiden hankinnan jälkeen aluksi verottomaan toimintaan tai niitä ei käytetä lainkaan, mutta ne otetaan myöhemmin verovelvollisen verolliseen toimintaan, onko silloin — kun otetaan huomioon arvonlisäverolain 70 §:n 1 momentin 2 kohdan mukainen rajoitus ja se, että arvonlisäverolain 79 §:n 1 momentin 2 kohdan mukaan oikaisuja voidaan tehdä vain niissä tapauksissa, joissa tavarat, joiden alkuperäinen käyttötarkoitus täyttää vähennyksen edellytykset, otetaan myöhemmin käyttöön, joka ei täytä näitä edellytyksiä — katsottava, että jäsenvaltio on täyttänyt velvollisuutensa säätää vähennysoikeudesta kaikkien verovelvollisten osalta mahdollisimman luotettavasti ja oikein?

               7)

               Edellisiin kysymyksiin saatavien vastausten perusteella: Onko katsottava, että Bulgarian arvonlisäverolain mukaisesti rekisteröity verovelvollinen on oikeutettu vähentämään ostoihin sisältyvän veron tavaroista ja palveluista, jotka toinen verovelvollinen on hänelle luovuttanut tai suorittanut, sen [vero]kauden aikana, jona ne luovutettiin tai suoritettiin hänelle ja verovaade on syntynyt, arvonlisäverolaissa säädetyn vähennysoikeutta koskevan rajoituksen tai verovähennykseen tehtävän oikaisun mukaan pääasian oikeudenkäynnin kaltaisissa olosuhteissa, kun otetaan direktiivin 2006/112 168 artikla huomioon?

      (1)  EUVL L 347, s. 1.


title: Asia C-84/05: Komission 18.2.2005 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               16.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/18

         Komission 18.2.2005 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-84/05)
   (2005/C 93/32)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Komissio on nostanut 18.2.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä ovat sen oikeudellisen osaston virkamiehet M. Konstantinidis ja A. Aresu ja prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:

               1)

               toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 24 päivänä syyskuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/61/EY (1) 21 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole tähän päivään mennessä antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä

               2)

               velvoittaa Italian tasavaltaa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 30.10.1999.

      (1)  EYVL L 257, 10.10.1996, s.26.


title: Asia T-274/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2011 — Zhejiang Harmonic Hardware Products v. neuvosto (Polkumyynti — Kiinan kansantasavallasta ja Ukrainasta peräisin olevien silityslautojen tuonnit — Markkinataloudessa toimivan yrityksen asema — Puolustautumisoikeudet — Hintaa koskeva sitoumustarjous — Valituksen tekijöiden henkilöllisyyden luottamuksellinen käsitteleminen)

text:
               17.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 370/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2011 — Zhejiang Harmonic Hardware Products v. neuvosto
   (Asia T-274/07) (1)

   (Polkumyynti - Kiinan kansantasavallasta ja Ukrainasta peräisin olevien silityslautojen tuonnit - Markkinataloudessa toimivan yrityksen asema - Puolustautumisoikeudet - Hintaa koskeva sitoumustarjous - Valituksen tekijöiden henkilöllisyyden luottamuksellinen käsitteleminen)
   2011/C 370/34
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Zhejiang Harmonic Hardware Products Co. Ltd (Quzhou, Zhejiang, Kiina) (edustajat: solicitor R. MacLean ja asianajaja Y. Melin)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: J. P. Hix ja B. Driessen, avustajinaan solicitor B. O’Connor ja barrister E. McGovern,)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: H. van Vliet ja K. Talabér-Ritz), Vale Mill (Rochdale) Ltd (Rochdale, Yhdistynyt kuningaskunta), Pirola SpA (Mapello, Italia) ja Colombo New Scal SpA (Rovagnate, Italia) (edustajat: asianajajat G. Berrisch ja G. Wolf)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta ja Ukrainasta peräisin olevien silityslautojen tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 23.4.2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 452/2007 (EUVL L 109, s. 12) siltä osin kuin tällä asetuksella otetaan käyttöön polkumyyntitulli, jota sovelletaan kantajan valmistamien silityslautojen tuontiin

      Tuomiolauselma

               1)

               Lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta ja Ukrainasta peräisin olevien silityslautojen tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 23.4.2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 452/2007 1 ja 2 artikla kumotaan siltä osin kuin niillä otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Zhejiang Harmonic Hardware Products Co. Ltd:n valmistamista silityslaudoista ja kannetaan lopullisesti väliaikainen tulli.

               2)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista ja Zhejiang Harmonic Hardware Productsin oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Euroopan komissio, Vall Mill (Rochdale) Ltd, Pirola SpA ja Colombo New Scale SpA vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 223, 22.9.2007.


title: Asia C-455/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 10.10.2012 — Karin Oertel v. Finanzamt Würzburg mit Außenstelle Ochsenfurt

text:
               22.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 10.10.2012 — Karin Oertel v. Finanzamt Würzburg mit Außenstelle Ochsenfurt
   (Asia C-455/12)
   2012/C 399/22
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Karin Oertel

      Vastaaja: Finanzamt Würzburg mit Außenstelle Ochsenfurt

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) 12 artiklan 3 kohdan a alakohdan kolmas alakohta, luettuna yhdessä liitteessä H olevan 5 ryhmän kanssa, verotuksen neutraalisuuden periaate huomioon ottaen esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan henkilöiden kuljettamiseen taksilla lähiliikenteessä sovelletaan alennettua liikevaihtoverokantaa mutta henkilöiden kuljettamiseen vuokra-autoilla lähiliikenteessä sovelletaan yleistä verokantaa?

      (1)  EYVL L 145, s. 1; sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna.


title: Asia T-157/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 20.6.2006 — Deutsche Telekom v. SMHV-PCS Systemtechnik (T-PCS)

text:
               12.8.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/31

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 20.6.2006 — Deutsche Telekom v. SMHV-PCS Systemtechnik (T-PCS)
   (Asia T-157/05) (1)

   (2006/C 190/57)

      Oikeudenkäyntikieli: saksa

   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 171, 9.7.2005.


title: Asia F-61/15: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 20.1.2016 – Proia v. komissio (Henkilöstö — Sopimussuhteinen toimihenkilö — Palkkaus — Ulkomaankorvaus — Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetyt edellytykset — Tavanomainen asuinpaikka ennen palvelukseen tuloa — Opintojakso, sen jälkeinen harjoittelu ja sen jälkeiset peräkkäiset työsopimukset asemapaikkana olevassa valtiossa — Asianomaisen toimihenkilön oletettu tahto siirtää etujensa pysyvä keskus opintojensa alusta lähtien asemapaikkana olevaan jäsenvaltioon — Puuttuminen)

text:
               29.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/36

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 20.1.2016 – Proia v. komissio
   (Asia F-61/15) (1)

   ((Henkilöstö - Sopimussuhteinen toimihenkilö - Palkkaus - Ulkomaankorvaus - Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetyt edellytykset - Tavanomainen asuinpaikka ennen palvelukseen tuloa - Opintojakso, sen jälkeinen harjoittelu ja sen jälkeiset peräkkäiset työsopimukset asemapaikkana olevassa valtiossa - Asianomaisen toimihenkilön oletettu tahto siirtää etujensa pysyvä keskus opintojensa alusta lähtien asemapaikkana olevaan jäsenvaltioon - Puuttuminen))
   (2016/C 078/49)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Alessandro Proia (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. S. Bohr ja F. Simonetti)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Komission henkilökohtaisten etuuksien hallinto- ja maksutoimiston 25.9.2014 tekemän päätöksen, jolla kantajalta evättiin ulkomaankorvaus, kumoamisvaatimus.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan komission 25.9.2014 tekemä päätös, jolla Alessandro Proialta evättiin ulkomaankorvaus Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla, kumotaan.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Alessandro Proian oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 221, 6.7.2015, s. 27.


title: Asia F-69/10: Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 8.9.2011 — Marcuccio v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Vahingonkorvauskanne — Lainvastaisuus — Erään oikeudenkäynnin kuluja koskevan kirjeen lähettäminen asianajajalle, joka oli edustanut kantajaa kyseisessä asiassa — Selvästi täysin perusteeton kanne — Työjärjestyksen 94 artikla)

text:
               12.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/30

         Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 8.9.2011 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-69/10) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Vahingonkorvauskanne - Lainvastaisuus - Erään oikeudenkäynnin kuluja koskevan kirjeen lähettäminen asianajajalle, joka oli edustanut kantajaa kyseisessä asiassa - Selvästi täysin perusteeton kanne - Työjärjestyksen 94 artikla)
   2012/C 138/65
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja C. Berardis-Kayser, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sellaisen päätöksen kumoamisvaatimus, jolla hylättiin kantajan vahingonkorvausvaatimus, joka liittyi siihen, että vastaajan väitetään lähettäneen kantajaa koskeneen kirjeen asianajajalle, joka ei vielä edustanut kantajaa tässä asiassa.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään selvästi täysin perusteettomana.

               2)

               Luigi Marcuccio vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Luigi Marcuccio velvoitetaan maksamaan virkamiestuomioistuimelle 2 000 euron suuruinen summa.

      (1)  EUVL C 288, 23.10.2010, s. 75.


title: Asia T-316/08: Kanne 12.8.2008 — Pescazzurra v. komissio

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/34

         Kanne 12.8.2008 — Pescazzurra v. komissio
   (Asia T-316/08)
   (2008/C 272/64)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Pescazzurra Srl (Messina, Italia) (edustajat: asianajajat A. Maiorana, A. De Matteis, A. De Francesco)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               12.6.2008 annettu komission asetus (EY) N:o 530/2008 (EUVL L 155, 13.6.2008) on kumottava.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-313/08, Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c. v. komissio.


title: Asian C-485/04 poistaminen rekisteristä

text:
               24.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 330/12

         Asian C-485/04 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 330/29)

      (Oikeudenkäyntikieli: italia)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 12.9.2005 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-485/04, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta.

      (1)  EUVL C 31, 5.2.2005.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 5 päivänä joulukuuta 2002 asiassa T-209/99, Paul Edwin Hoyer vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Väliaikaiset toimihenkilöt – Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion täytäntöönpano – Vahingonkorvauskanne – Tutkittavaksi ottaminen)

text:
22.2.2003              FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 44/21
                                             ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                   5 päivänä joulukuuta 2002                                            5 päivänä joulukuuta 2002
asiassa T-119/99, Paul Edwin Hoyer vastaan Euroopan                  asiassa T-209/99, Paul Edwin Hoyer vastaan Euroopan
                     yhteisöjen komissio ( 1)                                              yhteisöjen komissio (1)
(Väliaikaiset toimihenkilöt – Yhteisöjen ensimmäisen oikeus-         (Väliaikaiset toimihenkilöt – Yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
asteen tuomioistuimen tuomion täytäntöönpano – Sisäisen              asteen tuomioistuimen tuomion täytäntöönpano – Vahin-
kilpailun COM/LA/2/89 uudelleenaloittaminen – Hakijan                          gonkorvauskanne – Tutkittavaksi ottaminen)
jättäminen merkitsemättä soveltuvien hakijoiden luetteloon)
                                                                                (2003/C 44/37)
                         (2003/C 44/36)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                   (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                     Asiassa T-209/99, Paul Edwin Hoyer, Euroopan yhteisöjen
Asiassa T-119/99, Paul Edwin Hoyer, Euroopan yhteisöjen              komission entinen virkamies, kotipaikka Hoeilaart (Belgia),
komission entinen väliaikainen virkamies, kotipaikka Hoeilaart       edustajanaan asianajaja G. van der Wal, prosessiosoite Luxem-
(Belgia), edustajanaan asianajaja G. van der Wal, prosessiosoite     burgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-           nään aluksi G. Valsesia ja C. Van der Hauwaert, sittemmin
miehinään aluksi G. Valsesia ja C. Van der Hauwaert, sittemmin       F. Clotuche-Duvieusart ja H. M. H. Speyart), jossa vaaditaan
F. Clotuche-Duvieusart ja H. M. H. Speyart), jossa kantaja           vahingonkorvausta siitä aineellisesta ja aineettomasta vahin-
vaatii yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta            gosta, joka väitetään kärsityn ensimmäisen oikeusasteen tuo-
kumoamaan komission kilpailun COM/LA/2/89 tai ainakin                mioistuimen asiassa T-43/91, Hoyer vastaan komissio,
kumoamaan kantajalle 15.2.1999 päivätyllä komission kirjeel-         17.3.1994 antaman tuomion (Kok. H. 1994, s. I-A-91 ja II-
lä ilmoitetun valintalautakunnan päätöksen olla merkitsemättä        297) ja asiassa T-51/91, Hoyer vastaan komissio, 17.3.1994
kantajaa soveltuvien hakijoiden luetteloon, ensimmäisen oi-          antaman tuomion (Kok. H. 1994, s. I-A-103 ja II-341)
keusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpa-           johdosta, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaos-
nossa: puheenjohtaja M. Vilaras, sekä tuomarit V. Tiili ja           to), toimien kokoonpanossa: puheenjohtaja M. Vilaras, sekä
P. Mengozzi, kirjaaja: johtava hallintovirkamies J. Palacio          tuomarit V. Tiili ja P. Mengozzi, kirjaaja: johtava hallintovirka-
González, on 5.12.2002 antanut tuomion, jonka tuomiolau-             mies J. Palacio González, on 5.12.2002 antanut tuomion,
selma on seuraava:                                                   jonka tuomiolauselma on seuraava:
1)     Kanne hylätään.                                               1)     Kanne jätetään tutkimatta.
2)     Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-     2)     Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
       taan.                                                                taan.
( 1) EYVL C 226, 7.8.1999.                                           (1 ) EYVL C 352, 4.12.1999.


title: Asia C-435/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tartu Halduskohus (Viro) on esittänyt 18.7.2017 – Argo Kalda Mardi talu v. Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

text:
               9.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 338/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tartu Halduskohus (Viro) on esittänyt 18.7.2017 – Argo Kalda Mardi talu v. Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)
   (Asia C-435/17)
   (2017/C 338/09)
   Oikeudenkäyntikieli: viro

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tartu Halduskohus

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Argo Kalda Mardi talu

      Vastapuoli: Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 (1) 93 artiklan 1 kohdan, 94 artiklan ja liitteessä II säädettyjen vähimmäisvaatimusten mukaista, että jäsenvaltio on velvoittanut yhtenäisen pinta-alatuen sekä ilmaston ja ympäristön kannalta suotuisien maatalouskäytäntöjen tuen hakijan säilyttämään hautarauniot ja määrännyt, että velvoitteen noudattamatta jättämiseen sovelletaan komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 (2) 39 artiklassa säädettynä hallinnollisena seuraamuksena tuen vähentämistä kolmella prosentilla?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko yhtenäisen pinta-alatuen sekä ilmaston ja ympäristön kannalta suotuisien maatalouskäytäntöjen tuen hakijan hallinnollisen seuraamuksen soveltamisen välttääkseen noudatettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 72 artiklan 1 kohdan a alakohdan, 91 artiklan 1 ja 2 kohdan sekä 93 artiklan 1 kohdan ja 94 artiklan sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1307/2013 (3) 4 artiklan 1 kohdan b, c ja e alakohdan mukaisesti hyvää maatalous- ja ympäristökuntoa koskevia vaatimuksia tilansa kaikilla alueilla vai pelkästään sillä maatalousmaalla, jolle tukea konkreettisesti haetaan?

      (1)  Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta 17.12.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1306/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 549).

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 täydentämisestä yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän sekä suoriin tukiin, maaseudun kehittämistukeen ja täydentäviin ehtoihin sovellettavien maksujen epäämis- ja perumisedellytysten sekä hallinnollisten seuraamusten osalta 11.3.2014 annettu Komission delegoitu asetus (EU) N:o 640/2014 (EUVL 2014, L 181, s. 48).

      (3)  Yhteisen maatalouspolitiikan tukijärjestelmissä viljelijöille myönnettäviä suoria tukia koskevista säännöistä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 637/2008 ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 kumoamisesta 17.12.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1307/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 608).


title: 's Hertogenboschin Gerechtshof-tuomioistuimen 30. 12. 1994 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa F. C. Terhoeve vastaan Inspecteur der Belastingdienst Particulieren/Ondernemingen buitenland (Asia C-18/95)

text:
N:o C 74/4             fn                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      25 . 3 . 95
va verovelvollinen suorittaa mainitut liiketoimet sen raha                   b) Jos kysymykseen a ) vastataan myönteisesti, onko
laitoksen lukuun, jonka nimissä toimenpide suoritetaan ?                           tässä kyseessä kumottavissa oleva vai kiistämätön
                                                                                oletus ?
6. kysymys
                                                                              c) Jos tämä oletus voidaan kumota, määräytyvätkö
Onko kantajayhtiöissä tapahtuneen uudelleenjärjestelyn                             kumoamisen edellytykset vain kansallisen prosessi
jälkeen 13 artiklan B kohdan d alakohdan 3—5 alakohtia                             oikeuden mukaan ja erityisesti kyseisen jäsenvaltion
sovellettaessa merkitystä sillä, että kysymyksessä olevat                          todistamista koskevien sääntöjen mukaan, vai aset
toimenpiteet suorittaa nyt sellainen osakeyhtiö, joka toimit                      taako myös yhteisön oikeus joitakin vaatimuksia ?
taa ne yhteenliittyneille rahalaitoksille ?
Huomattakoon, että osakeyhtiö laskuttaa mainituista                           d ) Mikäli yhteisön oikeus asettaa vaatimuksia oletuk
suorituksista kantajia, jotka laskuttavat niistä edelleen                          sen kumoamiselle, mikä merkitys on tässä asiassa
                                                                                annettava seuraaville seikoille :
jäsenrahalaitoksia.
                                                                                — vastaajana oleva viranomainen on olettanut —
(*) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaista                        monien laajempien kategorioiden ohella — että
     misesta 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu neuvoston
                                                                                ulkomaalla asuvista verovelvollisista melkein
     direktiivi 77/388/ETY — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä :
     yhdenmukainen määräytymisperuste (EYVL N:o L 145, 13 . 6 .                        puolet on oman valtion kansalaisia, tuomatta
     1.977, s. 1 )                                                                     oikeudenkäynnissä esiin tietoja, mihin tämä
(2 ) Pääasiallisesti elektronista tietojenkäsittelyä SDC:n jäsenille ja                kanta perustuu;
     muille rahoituslaitoksille
                                                                                — asianosainen, joka on vedonnut kansalaisuuden
                                                                                perusteella tapahtuvaan epäsuoraan syrjintään,
                                                                                ei oi kiistänyt juuri mainitun oletuksen oikeu
                                                                                tusta; ja
's Hertogenboschin Gerechtshof-tuomioistuimen 30. 12.                              — vastaajana oleva viranomainen on olennaisesti
1994 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisu                                 paremmassa asemassa kuin kantaja keräämään
pyyntö asiassa F. C. Terhoeve vastaan Inspecteur der                                   tietoja, joilla tämä oletus voitaisiin kumota ?
 Belastingdienst Particulieren/Ondernemingen buitenland
                            (Asia C-18/95 )                               3 . Onko yhteisön oikeudessa säännöstä, joka, huolimatta
                             ( 95/C 74/06 )                                   siitä, onko kysymyksessä kansalaisuuden perusteella
                                                                              tapahtuva (epäsuora ) syrjintä vai ei, kieltäisi jäsenval
's Hertogenboschin Gerechtshof-tuomioistuin on 30 päi                        tiota asettamasta muuttovuonna suurempia sosiaalitur
vänä joulukuuta 1994 tekemällään päätöksellä, joka on                         vamaksuja työntekijälle, joka kalenterivuonna muuttaa
saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 23 päi                         asuinpaikkaansa tästä jäsenvaltiosta toiseen tai päin
vänä tammikuuta 1995 , saattanut Euroopan yhteisöjen                          vastoin, kuin työntekijälle, joka muutoin samoissa
tuomioistuimen käsiteltäväksi ennakkoratkaisupyynnön                          olosuhteissa pitää asuinpaikkansa yhdessä jäsenval
saadakseen ensin mainitussa tuomioistuimessa vireillä ole                    tiossa koko vuoden ajan ?
vassa riita-asiassa F. C. Terhoeve vastaan Inspecteur der
Belastingdienst Particulieren/Ondernemingen buitenland
                                                                          4. Mikäli edellisessä kysymyksessä tarkoitettu suurempi
ennakkoratkaisun seuraaviin kysymyksiin:
                                                                              sosiaaliturvamaksu on periaatteellisesti ristiriidassa
                                                                              Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen- 7 ja
1 . Ovatko yhteisön oikeuden säännökset työntekijöiden                        48 artiklan 2 kohdan tai minkä tahansa muun yhteisön
     vapaasta liikkuvuudesta sovellettavissa henkilöön, joka                  oikeuden säännöksen kanssa, voidaanko tämä toimen
     on yhden jäsenvaltion kansalainen ja on vuoden aikana                    pide katsoa oikeutetuksi yhdellä tai useammalla seuraa
     muuttanut asuinpaikkansa toisesta jäsenvaltiosta siihen                  vista edellytyksistä, jotka kaikki eivät ole yhteydessä
     jäsenvaltioon, jonka kansalainen hän on, ja joka on                      toisiinsa :
     tämän vuoden aikana ollut palkkatyössä peräkkäin
     molemmissa näissä jäsenvaltioissa, riippumatta siitä,
     että hän on hankkinut suurimman osari tuloistaan tänä                    — toimenpide johtuu lakiin perustuvasta säännökses
     vuonna toisessa näistä jäsenvaltioista ?                                     tä, joka, joskaan ei kokonaan, alentaa maksuja
                                                                                yhteensä vähentämällä veroa olennaisesti, kun mak
                                                                                setaan sekä tuloveroa että sosiaaliturvamaksua;
2 . a ) Seuraako yhteisön oikeuden säännöksistä, erityises
          ti Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen
          7 artiklasta ja 48 artiklan 2 kohdasta ja asetuksen                 — ratkaisu, joka estää tässä yhteydessä tarkoitetun
          1612/68 seitsemännen artiklan 2 kohdasta, että                          suuremman maksun, johtaa vaikeuksiin teknisessä
                                                                                toteutuksessa tai mahdollisuuteen saada liikaa kor
          sovellettaessa lakiin perustuvaa säännöstä, joka
          määrää maastamuuttajien ja maahanmuuttajien                             vausta ;
          sosiaaliturvamaksuista eri tavalla kuin muiden
          maassa asuvien maksuista, lähtökohtaoletuksena                      — joissakin tapauksissa, vaikkakaan ei nyt tässä, tulo
          tulee olla, että huonompi kohtelu koskee pääasiassa                     verotuksen ja sosiaaliturvamaksujen yhteinen vero
          muiden valtioiden kansalaisia ?                                         rasite on kevyempi muuttovuonna maahanmuutta
 ---pagebreak--- 25. 3. 95           I FI I                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 74/5
        jille ja maastamuuttajille kuin henkilöille, jotka                  maan 8 prosentin korkoa 6. 7. 1992 alkaen; velvoit
        muutoin samoissa olosuhteissa pitävät saman asuin                  taa komission korvaamaan valittajan oikeuden
        paikkansa koko vuoden ajan ?                                        käyntikulut, tai
5 . a ) Mikäli kysymyksessä 3 tarkoitettu suurempi sosiaa             2 . TOISSIJAISESTI,
         liturvamaksu on ristiriidassa Euroopan talousyhtei
         sön perustamissopimuksen 7 ja 48 artiklan 2 koh                   määrää       komission     maksamaan        valittajalle
         dan tai minkä tahansa muun yhteisön oikeuden                       2 504 280,07 ecua, joka koostuu seuraavista
         säännöksen kanssa, tuleeko arvioitaessa yksittäista               eristä :
         pauksessa, onko maksu suurempi kuin muilla, ottaa
         huomioon vain työtulo vai myös kyseisen henkilön                   a ) 148 192,09 ecun saatava virheellisestä laskujen
         muut tulot, esimerkiksi kiinteistötulo ?                               käsittelystä;
    b) Jos muu kuin työtulo tulee jättää huomioon otta                     b ) 483 830,65 ecun riidaton saatava käsiteltävänä .
         matta, kuinka lasketaan se, missä määrin maksu                          olevista laskuista;
         työtulosta johtaa muuttavan-työntekijän kärsimään
         haittaa ?                                                          c) sopimuksen purkamisesta aiheutuvat 1 922 258
                                                                                ecun lisäkustannukset; määrää komission mak
6 . a ) Jos tässä tapauksessa olisi kyse jonkin yhteisön                         samaan 8 prosentin korkoa 6 . 7. 1992 alkaen ja
         oikeuden säännöksen rikkomisesta, onko kansalli                        korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut.
         nen tuomioistuin tällöin velvollinen mitätöimään
         tämän toimenpiteen, myös vaikka jokaisella mo
         nista muista vaihtoehdoista on hyöty- ja haitta          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
         puolensa ?
    b) Jos kansallinen tuomioistuin tässä tapauksessa mi          Ensimmäinen vaatimus — tiettyjen laskujen maksamatta
         tätöi yhteisön oikeutta rikkovan toimenpiteen,            jättäminen
         antaako yhteisön oikeus tällöin ohjeita koskien
         valintaa, joka tuomioistuimen tulisi tehdä monista
         ajateltavissa olevista ratkaisuista ?                     Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
                                                                   arvioinut väärin sille esitettyjä tosiseikkoja ja tämän vuoksi
                                                                   soveltanut väärin asiaa koskevia säännöksiä, kun se on
                                                                   katsonut, että komissio on perustellusti kieltäytynyt hyväk
                                                                   symästä tiettyjä laskuja, jotka olivat aiheutuneet aineiden
                                                                   hintojen noususta ja sopimuksen kohteena olevan sillan
                                                                   lähestymisteiden alustojen nousseesta yksikköhinnasta.
San Marco Impex Italiana SRL:n 26. 1 . 1995 tekemä valitus
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
istuimen viidennen jaoston 16. 11 . 1994 antamasta tuomi          Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
osta asiassa T-451/93, San Marco Impex Italiana SRL                soveltanut väärin Juban ja Shebellin silloista tehdyn sopi
            vastaan Euroopan yhteisöjen komissio                   muksen ehtoja, kun se on katsonut, että valittaja ei ollut
                       ( Asia C-19/95 P                            sopimuksen perusteella velvoitettu noudattamaan tarkkaan
                           ( 95/C 74/07)                           Consulintin eli Somalian hallituksen työn valvontaan palk
                                                                   kaamien insinöörien ohjeita .
San Marco Impex Italiana SRL (edustajanaan asianajaja
Lucette Defalque, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa
asianajotoimisto Alex Schmitt, 62 Avenue Guillaume ) on            Komissio on soveltanut väärin edellä mainitun sopimuksen
tehnyt 26 päivänä tammikuuta 1995 valituksen Euroopan              määräyksiä käsitellessään laskuja, ja yhteisöjen ensimmäi
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen vii            sen oikeusasteen tuomioistuimen olisi pitänyt katsoa komis
                                                                   sion olevan oikeudellisessa vastuussa tästä virheellisestä
dennen jaoston 16 päivänä marraskuuta 1994 antamasta
tuomiosta asiassa T-451/93 San Marco Impex Italiana SRL            menettelystä .
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
                                                                   Valittajan luottamuksensuojaa loukattiin, kun
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:
— tutkii uudelleen yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen             a ) komission edustaja kieltäytyi hyväksymästä laskuja ja
    tuomioistuimen 16 päivänä marraskuuta 1994 asiassa                  kun komissio ja sen edustaja kieltäytyivät maksamasta
    T-451/93 tekemän päätöksen;                                         hyväksyttyjä laskuja;
— tutkii uudelleen valittajan vaatimukset ja:
                                                                   b ) kun komissio kieltäytyi allekirjoittamasta ensimmäistä
    1 . velvoittaa komission maksamaan valittajalle                     lisäystä, jonka se oli valmistellut varojen myöntämisen
         4 358 498,40 ecua; velvoittaa komission maksa                 jälkeen, ja