title: International Express Carriers Conferencen (IECC) 8.12.1998 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun kolmannen jaoston asioissa T-133/95 ja T-204/95, International Express Carriers Conference (IECC) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukee asioissa T-133 ja T-204/95 Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, Deutsche Post AG ja The Post Office sekä asiassa T-133/95 La Poste, 16.9.1998 antamasta tuomiosta (Asia C-450/98 P)

text:
20.2.1999               FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 48/15
3. IECC katsoo, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                 virhe harkintavallan väärinkäyttöä koskevan oikeudel-
    tuin on tehnyt oikeudellisen virheen todetessaan, että              lisen periaatteen soveltamisessa.
    pelkkä olettamus siitä, että kanneltuja käytäntöjä saa-
    tetaan tulevaisuudessa muuttaa, riittää siihen, että
    komissio voi varmistaa EY:n perustamissopimuksen               9. Valittaja väitää, että ensimmäisen oikeusasteen
    3 artiklan g alakohdassa säädetyn yleisen tavoitteen                tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen ja rikko-
    saavuttamisen.                                                      nut sen työjärjestyksen 62 artiklaa kieltäytymällä
                                                                        ottamasta huomioon valittajien esittämiä asiakirjoja,
                                                                        ainoastaan sillä perusteella, että ne ovat riidanalaisen
    Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on erehtynyt
                                                                        päätöksen jälkeiseltä ajalta.
    sen velvollisuuden laajuuden suhteen, mikä EY:n
    perustamissopimuksen 85 ja 155 artiklassa asetetaan
    komissiolle perustamissopimuksen 85 artiklan, luet-            (1) EYVL C 189, 22.7.1995, s. 17.
    tuna yhdessä 3 artiklan g alakohdan kanssa, soveltami-         (2) 6 päivänä helmikuuta 1962 annettu neuvoston asetus N:o 17,
    sen varmistamiseksi.                                               perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täytän-
                                                                       töönpanoasetus (EYVL 13, 21.2.1962, s. 204/62).
4. Sen periaatteen rikkominen, jonka mukaan riitautetun
    päätöksen lainmukaisuus voidaan arvioida ainaoastaan
    päätöksen tekemisen ajankohtana vallinneen oikeudel-
    lisen ja tosiasiallisen tilanteen nojalla.
                                                                   International Express Carriers Conferencen (IECC)
5. Valittaja väittää, että:
                                                                   8.12.1998 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
                                                                   sen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun kolmannen
    Ð tuomion perustelussa on ristiriitaisuuksia, mitä             jaoston asioissa T-133/95 (1) ja T-204/95 (2), International
         vastaavat perustelujen puuttumista;                       Express Carriers Conference (IECC) vastaan Euroopan
                                                                   yhteisöjen komissio, jota tukee asioissa T-133 ja T-204/95
                                                                   Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningas-
    Ð mikäli yhteisöjen tuomioistuin katsoo, että yhtei-
                                                                   kunta, Deutsche Post AG ja The Post Office sekä asiassa
         sön etua koskevan periaatteen soveltaminen sisäl-
                                                                        T-133/95 La Poste, 16.9.1998 antamasta tuomiosta
         tää asiassa Automec II esitetyt arviointiperusteet,
         ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei perustel-                               (Asia C-450/98 P)
         lut, miksi se katsoi näiden arviointiperusteiden
         täyttyneen;                                                                       (1999/C 48/25)
    Ð ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei noudat-
         tanut perusteluvelvollisuuttaan, koska se ei mainin-      International Express Carriers Conference (IECC), Sveitsin
         nut, miksi uudet tekijät, joiden perusteella valittaja    oikeuden mukaan perustettu ammatillinen järjestö, jonka
         vaati suullisen käsittelyn aloittamista uudestaan,        kotipaikaksi on rekisteröity Geneve, Sveitsi, on valittanut
         eivät sisältäneet mitään ratkaisevaa käsiteltävänä        8.12.1998. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroo-
         olevan asian lopputuloksen kannalta yhteisöjen            pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen laajennetun kol-
         ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjär-           mannen jaoston asioissa T-133/95 ja T-204/95, Internatio-
         jestyksen 62 artiklan mukaisesti.                         nal Express Carriers Conference (IECC) vastaan Euroopan
                                                                   yhteisöjen komissio, jota tukee asioissa T-133 ja T-204/95
                                                                   Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningas-
6. IECC:n mukaan se, että yhteisöjen ensimmäisen oike-             kunta, Deutsche Post AG ja The Post Office sekä asiassa
    usasteen tuomioistuin ei hyväksynyt valittajan esittä-         T-133/95 La Poste, 16.9.1998 antamasta tuomiosta. Valit-
    mää syrjintäkiellon periaatteen rikkomista koskevaa            tajan edustajina ovat asianajajat Eric Morgan de Rivery,
    kanneperustetta, perustuu ensimmäisen oikeusasteen             Pariisi, Jacques Derenne, Pariisi ja Bryssel, sekä Monica
    tuomioistuimen oikeudelliseen virheeseen sen tulkitessa        Cunningham, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa
    syrjintäkiellon käsitettä.                                     asianajotoimisto Alex Schmitt, Bonn & Schmitt, 7 Val Ste
                                                                   Croix.
7. IECC katsoo, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
    tuin rikkoi oikeusvarmuuden periaatetta punnitessaan
                                                                   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
    REIMS-sopimukseen liittyvää rikkomusta sen kilpailua
    edistävään vaikutukseen nähden EY:n perustamissopi-
    muksen 85 artiklan 3 kohdan sivuuttaen ja se poikkesi
    näin vakiintuneesta oikeuskäytännöstä.                         Ð kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
                                                                        teen tuomioistuimen (laajennettu kolmas jaosto) yhdis-
                                                                        tetyissä asioissa T-133/95 ja T-204/95, International
8. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kieltäytymi-                 Express Carriers Conference (IECC) vastaan Euroopan
    nen arvioimasta kokonaisuutena kaikkia valittajan                   yhteisöjen komissio, 16.9.1998 antaman tuomion
    esittämiä asiaan liittyviä merkityksellisiä tekijöitä ja            asian T-204/95 osalta ja asian T-133/95 78Ð83 koh-
    usean niistä tutkimatta jättäminen, on oikeudellinen                dan osalta,
 ---pagebreak--- C 48/16                 FI                               Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                   20.2.1999
Ð ratkaisee itse asian T-204/95 yhteisöjen tuomioistui-                          kaista lopullisesti kantelun toinen osa, joten komission
   men perussäännön 54 artiklan mukaisesti ja toteaa                             päätettäväksi ei jäänyt enää mitään. IECC:n mielestä
   asiassa T-204/95 riitautetun, 14.8.1995 tehdyn päätök-                        komission näin tekemä poikkeus tavanomaisesta
   sen mitättömäksi tai vaihtoehtoisesti kumoaa sen,                             menettelyjärjestyksestä, josta säädetään komission
                                                                                asetuksessa 99/63/ETY/ (4), on niin vakava, että sen
                                                                                perusteella 12.4.1995 päivätty kirje ja sen jälkeen
Ð velvoittaa komission korvaamaan asiaanT-204/95 liit-                           14.8.1995 tehty päätös olisi todettava mitättömiksi.
   tyneet oikeudenkäyntikulut ja asiaan T-133/95 liitty-
   neet oikeudenkäyntikulut siinä tapauksessa, että se
   kumotaan osittain, sekä oikeudenkäyntikulut yhteisö-                      4. Y h t e i s ö n e d u n o i k e u d e l l i s e n k ä s i t t e e n
   jen tuomioistuimessa,                                                         soveltamisessa tapahtunut oikeudellinen
                                                                                virhe
Ð velvoittaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
   väliintulijoina esiintyneet korvaamaan valittajan                             Ð Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt
   ne oikeudenkäyntikulut ensimmäisen oikeusasteen                                    oikeudellisen virheen katsoessaan, että komissiolla
   tuomioistuimessa, jotka liittyvät väliintuloon,                                    oli oikeus vedota yhteisön edun käsitteeseen viit-
                                                                                taamatta nimenomaisesti tähän käsitteeseen pää-
                                                                                töksessään,
Ð vaihtoehtoisesti, jos se ei itse ratkaise asiaa, päättää
   oikeudenkäyntikuluista myöhemmin ja palauttaa asian
   ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen sellaiseen                            Ð toissijaisesti ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
   jaostoon, joka muodostuu muista kuin yhdistetyt asiat                              tuin on rikkonut yhteisön edun käsitettä ja velvol-
   T-133/95 ja T-204/95 ratkaisseista tuomareista.                                    lisuuttaan tutkia tämän käsitteen soveltamista, kun
                                                                                se ei tutkinut, ovatko yhteisön edun edellytykset
                                                                                tosiasialliset täyttyneet käsiteltävänä olevassa asias-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                   sa,
1. A s e t u k s e n N : o 1 7 ( 3 ) 3 a r t i k l a n 2 k o h d a n b           Ð toissijaisesti, jos ensimmäisen oikeusasteen tuomio-
   alakohdan rikkominen                                                               istuimen voidaan katsoa tutkineen yhteisön edun
                                                                                edellytykset, se on loukannut yhteisön edun käsi-
                                                                                tettä, kun se ei ole asianmukaisesti tarkastellut sitä,
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on loukannut                                 voivatko kansalliset tuomioistuimet riittävästi tur-
   asetuksen N:o 17 3 artiklan 2 kohdan b alakohdan                                   vata valittajan oikeudet ja sitä, voiko komissio
   mukaista oikeutetun intressin käsitettä rajoittaessaan                             tämän vuoksi perustellusti vedota yhteisön edun
   tätä käsitettä perusteettomasti kiistäessään IECC:n                                käsitteeseen.
   oikeutetun intressin kaikissa tapauksissa, joissa edel-
   leenpostitus estettin, vaikka se välttämättä vaikuttaa
   IECC:n jäsenten toimintaan.                                               5. E Y: n            perustamissopimuksen                          85           ja
                                                                                8 6 a r t i k l a n r i k k o m i n e n y h d e s s ä E Y: n
                                                                                perustamissopimuksen 3 artiklan g ala-
2. 6 . 4 . 1 9 9 5 t e h d y n p ä ä t ö k s e n        virheellinen             kohdan sekä 89 ja 155 artiklan kanssa
   tulkinta (vääristäminen)                                                      tarkasteltuina
   IECC väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                         Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomi-
   tuin on vääristänyt sille esitettyjen asiakirjojen merki-                     oistuin on tehnyt oikeudellisen virheen todetessaan
   tystä, sellaisena kuin se niiden sanamuodosta ilmenee,                        yhdessä asetuksen N:o 17 kanssa tarkasteltujen EY:n
   toisin sanoen 17.2.1995 päivätyn komission kirjeen,                           perustamissopimuksen 3 artiklan g alakohdan ja
   22.2.1995 päivätyn valittajan kirjeen, asiassa T-133/95                       89 artiklan nojalla, että komissio saattoi hylätä valitta-
   riitautetun päätöksen eli 6.4.1995 päivätyn kirjeen ja                        jan kantelun pelkästään sillä perusteella, että toimin-
   komission puolustukseksi esitetyn lausunnon merkitys-                         nan, josta oli kanneltu, väitettiin loppuneen.
   tä.
3. Y h t e i s ö n o i k e u d e s s a t a r k o i t e t u n m i t ä t t ö - 6. R i s t i r i i t a i n e n j a r i i t t ä m ä t ö n o i k e u d e l l i n e n
   män toimenpiteen oikeudellisen käsitteen                                      perustelu (perustelujen puuttuminen
   loukkaaminen
                                                                                Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomi-
   Tämä peruste koskee 12.4.1995 päivätyn kirjeen                                oistuin ei ole perustellut oikein tuomiotaan kolmen
   6 artiklaa ja sen jälkeen 14.8.1995 tehtyä päätöstä,                          kohdan osalta ja sen esittämät tietyt toteamukset ovat
   joka tehtiin sen jälkeen, kun oli tehty 6.4.1995 päätös,                      ristiriidassa sen muiden asiassa esittämien toteamusten
   jossa itsessään todettiin sen tarkoituksena olevan rat-                       kanssa.
 ---pagebreak--- 20.2.1999                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 48/17
7. H a r k i n t a v a l l a n v ä ä r i n k ä y t ö n oikeudelli-         3) Mitkä ovat edellytykset sille, että laskun laatijan on
     sen käsitteen rikkominen                                                    katsottava toimivan vilpittömässä mielessä?
     Valittaja väittää lisäksi, että ensimmäisen oikeusasteen
     tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen soveltaes-
     saan harkintavallan väärinkäytön käsitettä, kun
                                                                           Pretura circondariale di Brescian, 24.11.1998 tekemällään
     Ð se on kieltäytynyt arvioimasta kokonaisuutena                       päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Cent-
         kaikkia valittajan esittämiä asiaan liittyviä tekijöitä                          rosteel Srl vastaan Adipol GmbH
         ja kun jättänyt tutkimatta suuren osan niistä, ja                                          (Asia C-456/98)
                                                                                (1999/C 48/27)
     Ð se on lainvastaisesti määritellyt sellaiset tosiseikat,
         jotka voivat muodostaa harkintavallan väärinkäy-
         tön objektiiviset, asiaankuuluvat ja keskeiset teki-              Pretura circondariale di Brescia on pyytänyt 24.11.1998
         jät.                                                              tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
                                                                           mioistuimeen 14.12.1998, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
(1) EYVL C 229, 2.9.1995, s. 22.
                                                                           tuimelta asiassa Centrosteel Srl vastaan Adipol GmbH
(2) EYVL C 351, 30.12.1995, s. 17.                                         ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
(3) 6 päivänä helmikuuta 1962 annettu neuvoston asetus N:o 17
    (perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täytän-
    töönpanoasetus) (EYVL 13, 21.2.1962, s. 204/62).                       1) Rajoitetaanko vuonna 1985 annetun Italian lain
(4) Asetuksen N:o 17 19 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetyistä kuu-                nro 204 2 ja 9 §:ssä sijoittautumisvapautta, kun niiden
    lemisista 25 päivänä heinäkuuta 1963 annettu komission ase-                  nojalla kauppaedustajan tointa harjoittavat on merkit-
    tus 99/63/ETY (EYVL 127, 20.8.1963, s. 2268/63).                             tävä erityiseen rekisteriin ja kun rekisteröimättömän
                                                                                kauppaedustajan tekemät edustussopimukset ovat
                                                                                mitättömiä;
                                                                           2) onko sellainen kansallinen sääntely, jonka mukaan
                                                                                edustussopimuksen pätevyys edellyttää kauppaedusta-
                                                                                jan merkitsemistä erityiseen rekisteriin, edellä mainit-
Bundesfinanzhofin 15.10.1998 tekemällään päätöksellä
                                                                                tujen sijoittautumisvapautta koskevien sopimusmää-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asioissa Schmeink & Cof-
                                                                                räysten vastainen;
reth AG & Co. KG vastaan Finanzamt Borken ja Manfred
              Strobel vastaan Finanzamt Esslingen
                            (Asia C-454/98)                                3) onko sellainen kansallinen sääntely, jonka mukaan
                                                                                edustussopimuksen pätevyys edellyttää kauppaedusta-
                             (1999/C 48/26)                                      jan merkitsemistä erityiseen rekisteriin, perustamissopi-
                                                                                muksen 59Ð66 artiklassa olevien palvelujen vapaata
                                                                                liikkuvuutta koskevien määräysten vastainen?
Bundesfinanzhof on pyytänyt 15.10.1998 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
kirjaamoon 11.12.1998, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
melta ennakkoratkaisua asioissa Schmeink & Cofreth AG
& Co. KG vastaan Finanzamt Borken ja Manfred Strobel
vastaan Finanzamt Esslingen seuraaviin kysymyksiin:
                                                                           Industrie des poudres spheÂriques'in 16.12.1998 tekemä
                                                                           valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                           mioistuimen laajennetun viidennen jaoston asiassa T-2/95,
1) Edellytetäänkö yhteisön oikeudessa, että laskuun                        Industrie des poudres spheÂriques vastaan Euroopan unio-
     perusteettomasti merkitty vero on voitava oikaista jo                 nin neuvosto, jota tukevat Euroopan yhteisöjen komissio,
     veron vahvistusmenettelyn yhteydessä, vai onko riittä-                PeÂchiney eÂlectromeÂtallurgie ja Chambre syndicale de
     vää, jos jäsenvaltiot sallivat oikaisun tehtäväksi (niin              l'eÂlectromeÂtallurgie et de l'eÂlectrochimie, 15.10.1998 anta-
     sanotuista asiasyistä) vasta vahvistamista seuraavassa                                        masta tuomiosta
     kohtuullistamismenettelyssä?
                                                                                (Asia C-458/98 P)
                                                                                (1999/C 48/28)
2) Edellyttääkö perusteettomasti merkityn veron oikaise-
     minen välttämättä sitä, että laskun laatija osoittaa vil-
     pittömän mielensä vai onko laskun oikaiseminen sallit-                Industrie des poudres spheÂriques on valittanut 16.12.1998
     tua myös muissa tapauksissa (ja jos on, niin missä                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen
     tapauksissa)?                                                         ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun vii-


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 15 päivänä toukokuuta 2001 asiassa C-34/99 (House of Lordsin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Commissioners of Customs & Excise vastaan Primback Ltd (Arvonlisävero – Kuudes arvonlisäverodirektiivi 77/388/ETY – Veron peruste – Vähittäismyyjä myy tavaroita luotolla – Muun kuin myyjän ostajalle antama kuluton luotto – Rahoitusyhtiö suorittaa myyjälle tavaran kauppahintaa pienemmän summan)

text:
14.7.2001               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 200/17
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                           (neljäs jaosto)
                                                                                15 päivänä toukokuuta 2001
                  10 päivänä toukokuuta 2001
                                                                          asiassa C-34/99 (House of Lordsin esittämä ennakkoratkai-
                                                                          supyyntö), Commissioners of Customs & Excise vastaan
asiassa C-285/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                                               Primback Ltd (1)
                       Ranskan tasavalta (1)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-               (Arvonlisävero          –      Kuudes        arvonlisäverodirektiivi
vin 89/48/ETY määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon                      77/388/ETY – Veron peruste – Vähittäismyyjä myy tavaroita
laiminlyönti – Sellaisten tutkintotodistusten tunnustaminen,              luotolla – Muun kuin myyjän ostajalle antama kuluton
jotka antavat oikeuden psykologin ammatin harjoittamiseen)                luotto – Rahoitusyhtiö suorittaa myyjälle tavaran kauppa-
                                                                                hintaa pienemmän summan)
                          (2001/C 200/29)
                                                                                (2001/C 200/30)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                          (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
Asiassa C-285/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-                         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
nään B. Mongin) vastaan Ranskan tasavalta (asiamiehinään
J.-F. Dobelle ja C. Bergeot-Nunes), jossa kantaja vaatii sen
toteamista, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut vähintään
kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta                 Asiassa C-34/99, jonka House of Lords (Yhdistynyt kuningas-
annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta ylei-             kunta) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
                                                                          (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistui-
sestä järjestelmästä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun
neuvoston direktiivin 89/48/ETY (EYVL 1989, L 19, s. 16)                  men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui-
                                                                          messa vireillä olevassa asiassa Commissioners of Customs &
mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut erityissääntelyä,
                                                                          Excise vastaan Primback Ltd ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden
joka koskisi sellaisten tutkintotodistusten tunnustamista, jotka
antavat oikeuden psykologin ammatin harjoittamiseen, ja                   liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhtei-
                                                                          nen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymispe-
jolla pantaisiin psykologin ammatin osalta täytäntöön tämä
                                                                          ruste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen
direktiivi, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. La Pergola sekä                   neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 11 artik-
                                                                          lan A kohdan 1 alakohdan a alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen
tuomarit D. A. O. Edward (esittelevä tuomari) ja C. W. A. Tim-
                                                                          tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́-
mermans, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja:
R. Grass, on antanut 10.5.2001 tuomion, jonka tuomiolausel-               guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat C. Gulmann, A. La
                                                                          Pergola ja V. Skouris sekä tuomarit D. A. O. Edward,
ma on seuraava:
                                                                          J.-P. Puissochet, L. Sevón, R. Schintgen (esittelevä tuomari) ja
                                                                          N. Colneric, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: apulaiskirjaaja
1)    Ranskan tasavalta ei ole noudattanut vähintään kolmivuotisesta      H. von Holstein, on antanut 15.5.2001 tuomion, jonka
      ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkin-        tuomiolauselma on seuraava:
      totodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä
      21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin
      89/48/ETY (EYVL 1989, L 19, s. 16) mukaisia velvoitteitaan,         Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta
      koska se ei ole antanut erityissääntelyä, joka koskisi niiden       – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymispe-
      tutkintotodistusten tunnustamista, jotka antavat oikeuden psy-      ruste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston
      kologin ammatin harjoittamiseen, ja jolla pantaisiin psykologin     direktiivin 77/388/ETY 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan
      ammatin osalta täytäntöön tämä direktiivi.                          a alakohtaa on tulkittava siten, että kun kyse on seuraavanlaisesta
                                                                          vastikkeellisesta tavaroiden luovutuksesta
2)    Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
      kulut.                                                              —     vähittäismyyjä myy tavaroita ilmoittamaansa ja ostajalta las-
                                                                                kuttamaansa hintaa vastaan, joka on sama riippumatta siitä,
                                                                                maksaako tämä käteisellä vai luotolla
(1) EYVL C 259, 9.9.2000.
                                                                          —     ostajan niin pyytäessä tavaroiden osto rahoitetaan tälle korotto-
                                                                                malla luotolla, jonka myöntää myyjästä erillään oleva rahoitus-
                                                                                yhtiö
 ---pagebreak--- C 200/18                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       14.7.2001
—     rahoitusyhtiö sitoutuu ostajaa kohtaan suorittamaan tämän            1)    Valitus hylätään.
      puolesta myyjälle viimeksi mainitun ilmoittaman ja laskutta-
      man kauppahinnan                                                     2)    International Express Carriers Conference (IECC) velvoitetaan
                                                                                korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
—     rahoitusyhtiö suorittaa tosiasiassa myyjälle tämän kanssa
      tehtyjen sopimusten yhteydessä, joista ostajalla ei ole tietoa,      (1) EYVL C 48, 20.2.1999.
      ilmoitettua ja laskutettua hintaa pienemmän summan
—     ostaja maksaa rahoitusyhtiölle takaisin ilmoitetun ja laskutetun
      kauppahinnan suuruisen summan,
arvonlisäveron perusteena kyseisen kaupan osalta on ostajan maksa-
ma summa kokonaisuudessaan.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(1) EYVL C 100, 10.4.1999.
                                                                                17 päivänä toukokuuta 2001
                                                                           asiassa C-450/98 P, International Express Carriers Confe-
                                                                           rence (IECC) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                                ym. (1)
                                                                           (Muutoksenhaku – Kantelun hylkäävät päätökset – Määrää-
                                                                           vän markkina-aseman väärinkäyttö – Postipalvelut – Edel-
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                             leenpostitus)
                  17 päivänä toukokuuta 2001                                                        (2001/C 200/32)
asiassa C-449/98 P, International Express Carriers Confe-                                     (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
rence (IECC) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                ym. (1)
                                                                           (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
(Muutoksenhaku – Kantelun hylkäävä päätös – Kilpailu –                                   tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                 Postipalvelut – Edelleenpostitus)
                                                                           Asiassa C-450/98 P, International Express Carriers Conference
                                                                           (IECC), kotipaikka Geneve (Sveitsi), edustajinaan avocat
                          (2001/C 200/31)                                  E. Morgan de Rivery, avocat J. Derenne ja avocat M. Cunning-
                                                                           ham, jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan yhtei-
                                                                           söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                        kolmas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-133/95 ja T-204/95,
                                                                           IECC vastaan komissio, 16.9.1998 antaman tuomion (Kok.
                                                                           1998, s. II-3645) kumoamista siltä osin kuin se koskee
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen           asiaa T-204/95 ja asian T-133/95 78-83 kohtaa, valittajan
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                      vastapuolena ja muina asianosaisina: Euroopan yhteisöjen
                                                                           komissio (asiamiehenään K. Wiedner, avustajanaan N. For-
                                                                           wood), Deutsche Post AG (edustajanaan Rechtsanwalt
Asiassa C-449/98 P, International Express Carriers Conference              D. Schroeder), Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt
(IECC), kotipaikka Geneve (Sveitsi), edustajinaan avocat                   kuningaskunta, The Post Office ja La Poste, yhteisöjen tuo-
E. Morgan de Rivery, avocat J. Derenne ja avocat M. Cunning-               mioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez
ham, jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan yhtei-              Iglesias, jaostojen puheenjohtajat A. La Pergola ja M. Wathelet
söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu                 sekä tuomarit J.-P. Puissochet, P. Jann, L. Sevón, N. Colneric,
kolmas jaosto) asiassa T-110/95, IECC vastaan komissio,                    S. von Bahr ja C. W. A. Timmermans (esittelevä tuomari),
16.9.1998 antaman tuomion (Kok. 1998, s. II-3605) kumoa-                   julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: apulaiskirjaaja
mista, valittajan vastapuolena ja muina osapuolina Euroopan                H. von Holstein, on 17.5.2001 antanut tuomion, jonka
yhteisöjen komissio (asiamiehenään K. Wiedner, avustajanaan                tuomiolauselma on seuraava:
N. Forwood), La Poste (edustajanaan avocat H. Lehman), Ison-
Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ja The             1)    Valitus hylätään.
Post Office, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa:
presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat            2)    International Express Carriers Conference (IECC) velvoitetaan
A. La Pergola ja M. Wathelet sekä tuomarit J.-P. Puissochet,                     korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
P. Jann, L. Sevón, N. Colneric, S. von Bahr ja C. W. A. Timmer-
mans (esittelevä tuomari), julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colo-
                                                                           (1) EYVL C 48, 20.2.1999.
mer, kirjaaja: osastopäällikkö D. Louterman-Hubeau, on
17.5.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
raava:


title: Asia T-542/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.3.2014 – Alankomaat v. komissio

text:
               19.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/35

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.3.2014 – Alankomaat v. komissio
   (Asia T-542/13) (1)

   2014/C 151/45
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 344, 23.11.2013.


title: Asia T-231/08: Kanne 17.6.2008 — Asenbaum Fine Arts v. SMHV (WIENER WERKSTÄTTE)

text:
               30.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/49

         Kanne 17.6.2008 — Asenbaum Fine Arts v. SMHV (WIENER WERKSTÄTTE)
   (Asia T-231/08)
   (2008/C 223/85)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Asenbaum Fine Arts Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja P. Vögel)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   Kantajan vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljännen valituslautakunnan 10.4.2008 tekemää päätöstä (R 1571/2006-4) on muutettava siten, että kantajan 29.11.2006 tekemä valitus hyväksytään kokonaisuudessaan
               tästä seuraa, että riitautettu päätös on kumottava ja asia on palautettava sisämarkkinoiden harmonisointivirastoon sen käsittelemiseksi lisämenettelyssä

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointivirasto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valitusmenettelyn kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki WIENER WERKSTÄTTE luokkaan 14 kuuluvia tavaroita varten (hakemus N:o 4 207 783).

      Tutkijan päätös: hakemuksen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen, koska haettu tavaramerkki ei ole kuvaileva ja koska se on erottamiskykyinen.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, 1994, s. 1).


title: Asia F-27/16: Kanne 25.5.2016 – ZZ v. EASA

text:
               16.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/45

         Kanne 25.5.2016 – ZZ v. EASA
   (Asia F-27/16)
   (2016/C 296/56)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat S. Rodrigues ja C. Bernard-Glanz)

      Vastaaja: Euroopan lentoturvallisuusvirasto (EASA)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen päätöksen kumoaminen, jolla kantaja siirrettiin uuteen toimeen yksikön edun vuoksi

      Vaatimukset

               —

               On kumottava riidanalainen päätös sekä tarvittavilta osin päätös, jolla valitus hylättiin

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia F-41/09: Kanne 7.4.2009 — Roumimper v. Europol

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/63

         Kanne 7.4.2009 — Roumimper v. Europol
   (Asia F-41/09)
   2009/C 180/115
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Jaques Pierre Roumimper (Zoetenmeer, Alankomaat) (edustajat: asianajajat P. de Casparis ja D. Dane)

      Vastaaja: Euroopan poliisivirasto (Europol)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Päätöksen, joka on tehty 12.6.2008 ja jolla kantajalle ilmoitettiin, ettei hänelle voida tarjota vakinaista työsuhdetta, sekä 7.1.2009 tehdyn päätöksen, jolla hylättiin ensimmäisestä päätöksestä tehty oikaisuvaatimus, kumoaminen

      Vaatimukset

               —

               Päätös, joka on tehty 12.6.2008 ja jolla vastaaja ilmoitti kantajalle, ettei hänelle voida tarjota vakinaista työsuhdetta, sekä oikaisuvaatimuksen johdosta 7.1.2009 tehty päätös, jolla kantajan 12.6.2008 tekemästä päätöksestä esittämät oikaisuvaatimusperusteet todettiin perusteettomiksi, on kumottava

               —

               Europol on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-27/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 25.1.2008 — BIOS Naturprodukte GmbH v. Saarland

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 25.1.2008 — BIOS Naturprodukte GmbH v. Saarland
   (Asia C-27/08)
   (2008/C 92/24)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesverwaltungsgericht
   Pääasian asianosaiset

      Valittaja: BIOS Naturprodukte GmbH

      Valituksen vastapuoli: Saarland
   Ennakkoratkaisukysymys
   Onko direktiivin 2001/83/EY (1), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2004/27/EY (2), 1 artiklan 2 kohdassa olevaa lääkkeen käsitettä tulkittava siten, että ihmisravinnoksi tarkoitettu ja ravintolisäksi nimetty tuote on lääke vaikutuksensa perusteella silloin, jos se sisältää aineita, jotka ovat pakkaukseen painetun käyttösuosituksen mukaisina tuotteen sisältäminä pienempinä annoksina terveyttä vaarantavia — ilman että ne voisivat saada aikaan terapeuttisia vaikutuksia — mutta jotka ovat suurempina annoksina käytettyinä terapeuttisesti vaikuttavia?

      (1)  EYVL L 311, s. 67.

      (2)  EUVL L 136, s. 34.


title: Asia T-381/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.11.2010 — RWE Transgas v. komissio (Kumoamiskanne — Maakaasun sisämarkkinat — Direktiivin 2003/55/EY 22 artikla — Komission kirje, jolla sääntelyviranomaista vaaditaan muuttamaan niiden päätöstä myöntää vapautus — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Tutkimatta jättäminen)

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.11.2010 — RWE Transgas v. komissio
   (Asia T-381/09) (1)

   (Kumoamiskanne - Maakaasun sisämarkkinat - Direktiivin 2003/55/EY 22 artikla - Komission kirje, jolla sääntelyviranomaista vaaditaan muuttamaan niiden päätöstä myöntää vapautus - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Tutkimatta jättäminen)
   2011/C 30/72
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: RWE Transgas a.s. (Praha, Tšekin tasavalta) (edustajat: aluksi asianajajat W. Deselaers, D. Seeliger ja S. Einhaus, sittemmin asianajajat W. Deselaers, D. Seeliger, S. Einhaus ja T. Weck)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Wilms, O. Beynet ja B. Schima)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Tšekin tasavalta (asiamies: M. Smolek)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus, jossa vaaditaan kumoamaan komission 12.6.2009 Bundezsnetzagenturille (Saksan sääntelyviranomainen) maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 98/30/EY kumoamisesta 26.6.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/55/EY (EUVL L 176, s. 57) 22 artiklan 4 kohdan nojalla osoittamaan kirjeeseen väitteen mukaan sisältyvä päätös.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               RWE Transgas a.s. vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Tšekin tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 297, 5.12.2009.


title: Asia C-449/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 18.12.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt tribunal d’instance d’Orléans – Ranska) – CA Consumer Finance SA v. Ingrid Bakkaus, Charline Bonato, omaa sukua Savary, ja Florian Bonato (Ennakkoratkaisupyyntö — Kuluttajansuoja — Kulutusluotto — Direktiivi 2008/48/EY — Velvollisuus tietojen antamiseen ennen sopimuksen tekoa — Velvollisuus arvioida luotonottajan luottokelpoisuus — Todistustaakka — Todistelusäännöt)

text:
               23.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 18.12.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt tribunal d’instance d’Orléans – Ranska) – CA Consumer Finance SA v. Ingrid Bakkaus, Charline Bonato, omaa sukua Savary, ja Florian Bonato
   (Asia C-449/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Kuluttajansuoja - Kulutusluotto - Direktiivi 2008/48/EY - Velvollisuus tietojen antamiseen ennen sopimuksen tekoa - Velvollisuus arvioida luotonottajan luottokelpoisuus - Todistustaakka - Todistelusäännöt))
   (2015/C 065/13)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal d’instance d’Orléans

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: CA Consumer Finance SA

      Vastaajat: Ingrid Bakkaus, Charline Bonato, omaa sukua Savary, ja Florian Bonato

      Tuomiolauselma

               1)

               Kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta 23.4.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY säännöksiä on tulkittava siten, että

                           —

                           yhtäältä ne ovat esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan direktiivin 2008/48 5 ja 8 artiklassa säädettyjen velvollisuuksien noudattamatta jättämistä koskeva todistustaakka on kuluttajalla

                           —

                           toisaalta ne ovat esteenä sille, että tuomioistuimen olisi vakiolausekkeen perusteella katsottava kuluttajan myöntäneen, että luotonantajalle ennen sopimuksen tekoa kuuluvat velvollisuudet on täytetty täysimääräisesti ja asianmukaisesti, sillä tällainen lauseke merkitsee näiden velvollisuuksien täyttämistä koskevan todistustaakan kääntämistä tavalla, joka vaarantaa direktiivissä 2008/48 myönnettyjen oikeuksien tehokkaan toteutumisen.

               2)

               Direktiivin 2008/48 8 artiklan 1 kohtaa on tulkittava yhtäältä siten, ettei se ole esteenä kuluttajan luottokelpoisuuden arvioimiselle pelkästään kuluttajan antamien tietojen perusteella, kunhan nämä tiedot ovat riittäviä ja kuluttajan pelkästään itse antamiin ilmoituksiin on oheistettu asiakirjatodisteet, ja toisaalta siten, ettei siinä velvoiteta luotonantajaa järjestelmällisesti tarkistamaan kuluttajan antamien tietojen paikkansapitävyyttä.

               3)

               Direktiivin 2008/48 5 artiklan 6 kohtaa on tulkittava siten, että vaikkei se ole esteenä sille, että luotonantaja antaa kuluttajalle riittävät selvitykset ennen kuluttajan taloudellisen tilanteen ja hänen tarpeidensa arvioimista, kuluttajan luottokelpoisuuden arviointi voi kuitenkin osoittaa välttämättömäksi mukauttaa annetut riittävät tiedot, jotka on toimitettava kuluttajalle hyvissä ajoin ennen luottosopimuksen allekirjoittamista, vaikkei niiden vuoksi ole välttämätöntä laatia erillistä asiakirjaa.

      (1)  EUVL C 313, 26.10.2013.


title: Asia C-160/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 29.4.2010 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Julkiset palveluhankinnat — EY 43 ja EY 49 artikla — Direktiivit 92/50/ETY ja 2004/18/EY — Julkiset pelastuspalvelut — Kiireelliset sairaankuljetuspalvelut ja kiireettömät sairaankuljetuspalvelut — Avoimuusvelvoite — EY 45 artikla — Toiminnot, jotka liittyvät julkisen vallan käyttöön — EY 86 artiklan 2 kohta — Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvät palvelut)

text:
               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/4

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 29.4.2010 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta
      (Asia C-160/08) (1)

      (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Julkiset palveluhankinnat - EY 43 ja EY 49 artikla - Direktiivit 92/50/ETY ja 2004/18/EY - Julkiset pelastuspalvelut - Kiireelliset sairaankuljetuspalvelut ja kiireettömät sairaankuljetuspalvelut - Avoimuusvelvoite - EY 45 artikla - Toiminnot, jotka liittyvät julkisen vallan käyttöön - EY 86 artiklan 2 kohta - Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvät palvelut)
      (2010/C 161/05)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Kellerbauer ja D. Kukovec)

         Vastaaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: M. Lumma ja J. Möller)

         Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: C. M. Wissels ja Y. de Vries)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 43 ja EY 49 artiklan sekä julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18.6.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY (EYVL L 209, s. 1) ja julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (EUVL L 134, s. 114) rikkominen — Paikallisviranomaisten käytäntö tehdä peruspalveluja koskevia sopimuksia ja käyttöoikeussopimuksia suoraan ilman avointa julkisia hankintoja koskevaa sopimusten tekomenettelyä, mikä loukkaa avoimuuden ja syrjintäkiellon periaatteita

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18.6.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY 10 artiklan, luettuna yhdessä tämän direktiivin 16 artiklan kanssa, eikä 1.2.2006 lähtien julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY 22 artiklan, luettuna yhdessä tämän direktiivin 35 artiklan 4 kohdan kanssa, mukaisia velvoitteitaan Saksi-Anhaltin, Nordrhein-Westfalenin, Ala-Saksin ja Saksin osavaltioissa hankintamallin mukaan suorittamiensa kiireellisiä sairaankuljetuspalveluja ja kiireettömiä sairaankuljetuspalveluja koskevien julkisten hankintasopimusten tekomenettelyjen rajoissa, koska se ei ole julkaissut näiden menettelyjen tuloksia koskevaa ilmoitusta.

                  2)

                  Kanne hylätään muilta osin.

                  3)

                  Euroopan komissio, Saksan liittotasavalta ja Alankomaiden kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 209, 15.8.2008.


title: Asia T-29/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 14.5.2008 — Lactalis Gestion Lait ja Lactalis Investissements v. neuvosto (Kumoamiskanne — Direktiivi 2006/112/EY — Ensimmäisen arvonlisäverodirektiivin kumoaminen — Osittainen kumoaminen — Toimi ei koske kantajaa erikseen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               5.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/35

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 14.5.2008 — Lactalis Gestion Lait ja Lactalis Investissements v. neuvosto
   (Asia T-29/07) (1)

   (Kumoamiskanne - Direktiivi 2006/112/EY - Ensimmäisen arvonlisäverodirektiivin kumoaminen - Osittainen kumoaminen - Toimi ei koske kantajaa erikseen - Tutkimatta jättäminen)
   (2008/C 171/65)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantajat: Lactalis Gestion Lait SNC (Laval, Ranska) ja Lactalis Investissements SNC (Laval) (edustaja: asianajaja A. Philippart)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: A.-M. Colaert ja M. Iosifidou)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 411 artiklan 1 kohdan kumoamisvaatimus siltä osin kuin siinä kumotaan jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 11.4.1967 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 67/227/ETY (EYVL 1967, 71, s. 1301) johdanto-osan neljäs ja kahdeksas perustelukappale sekä sen 1 artiklan ensimmäinen ja kolmas kohta.
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Komission ja Espanjan kuningaskunnan väliintulohakemuksista ei ole enää syytä lausua.

               3)

               Lactalis Gestion Lait SNC ja Lactalis Investissements SNC velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 69, 24.3.2007.


title: Asia T-337/15: Kanne 29.6.2015 – Bach Flower Remedies v. SMHV – Durapharma (RESCUE)

text:
               7.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/78

         Kanne 29.6.2015 – Bach Flower Remedies v. SMHV – Durapharma (RESCUE)
   (Asia T-337/15)
   (2015/C 294/93)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Bach Flower Remedies Ltd (Wimbledon, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: solicitor I. Fowler)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Durapharma ApS (Stenstrup, Tanska)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen malli: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki RESCUE – Yhteisön tavaramerkki nro 6 473 755

      SMHV:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 26.3.2015 asiassa R 2551/2013-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa vastaajan, ja siinä tapauksessa, että vastapuoli valituslautakunnassa osallistuu oikeudenkäyntiin, myös väliintulijan, korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohtaa sekä 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa ja 3 kohtaa on rikottu.


title: Asia C-7/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 20.6.2013 (Augstākās tiesas Senātsin (Latvia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Nadežda Riežniece v. Latvijas Republikas Zemkopības ministrija ja Lauku atbalsta dienests (Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 76/207/ETY — Mies- ja naispuolisten työntekijöiden tasa-arvoinen kohtelu — Direktiivi 96/34/EY — Vanhempainlomaa koskeva puitesopimus — Virkojen lakkauttaminen kansallisten talousvaikeuksien vuoksi — Vanhempainlomalla olevan naispuolisen työntekijän arviointi suhteessa työtehtäviään hoitaneisiin työntekijöihin — Irtisanominen vanhempainloman päätyttyä — Välillinen syrjintä)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/23

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 20.6.2013 (Augstākās tiesas Senātsin (Latvia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Nadežda Riežniece v. Latvijas Republikas Zemkopības ministrija ja Lauku atbalsta dienests
   (Asia C-7/12) (1)

   (Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 76/207/ETY - Mies- ja naispuolisten työntekijöiden tasa-arvoinen kohtelu - Direktiivi 96/34/EY - Vanhempainlomaa koskeva puitesopimus - Virkojen lakkauttaminen kansallisten talousvaikeuksien vuoksi - Vanhempainlomalla olevan naispuolisen työntekijän arviointi suhteessa työtehtäviään hoitaneisiin työntekijöihin - Irtisanominen vanhempainloman päätyttyä - Välillinen syrjintä)
   2013/C 225/38
   Oikeudenkäyntikieli: latvia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Augstākās tiesas Senāts

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Nadežda Riežniece

      Vastaajat: Latvijas Republikas Zemkopības ministrija ja Lauku atbalsta dienests

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Augstākās tiesas Senāts — Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY (EYVL L 39, s. 40) ja UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n tekemästä vanhempainlomaa koskevasta puitesopimuksesta 3.6.1996 annetun neuvoston direktiivin 96/34/EY (EYVL L 145, s. 4) tulkinta — Vanhempainlomalla olevan naisen irtisanominen hänen palatessaan aiempaan työhönsä — Toimenpiteet, jotka on toteutettu virkamiesten määrän vähentämiseksi kansallisten taloudellisten vaikeuksien vuoksi — Vanhempainlomalla olevan naisen ansioiden arviointi, jossa otetaan huomioon hänen viimeisin vuosiarviointinsa virkatehtävien hoitamisesta ennen vanhempainlomaa, ja verrataan sitä palveluksessa olleista muista virkamiehistä tehtyyn arviointiin

      Tuomiolauselma

   Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9.2.1976 annettua neuvoston direktiiviä 76/207/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 23.9.2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/73/EY, — olettaen, että naiset käyttävät paljon miehiä useammin oikeuttaan vanhempainlomaan, mistä varmistuminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävä — ja UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n tekemästä vanhempainlomaa koskevasta puitesopimuksesta 3.6.1996 annetun neuvoston direktiivin 96/34/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 15.12.1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/75/EY, liitteenä olevaa vanhempainlomasta 14.12.1995 tehtyä puitesopimusta on tulkittava siten, että ne ovat esteenä

               —

               sille, että kun työntekijöitä arvioidaan virkojen vähentämiseksi kansallisten talousvaikeuksien vuoksi, vanhempainlomalla olevan työntekijän arviointi suoritetaan hänen poissa ollessaan sellaisten periaatteiden ja arviointiperusteiden perusteella, joilla hänet asetetaan epäedullisempaan asemaan kuin ne työntekijät, jotka eivät ole tällaisella lomalla, ja kansallisen tuomioistuimen on selvittäessään sitä, onko tilanne näin, varmistuttava erityisesti siitä, että arviointi kattaa kaikki työntekijät, joita viran lakkauttaminen voi koskea, että arviointi perustuu täsmälleen niihin samoihin arviointiperusteisiin, joita työtehtäviään hoitaviin työntekijöihin sovelletaan, ja että näiden arviointiperusteiden soveltaminen ei edellytä vanhempainlomalla olevien työntekijöiden fyysistä läsnäoloa, ja

               —

               sille, että naispuolinen työntekijä, joka on siirretty edellä mainitun arvioinnin perusteella toiseen virkaan hänen vanhempainlomansa päätyttyä, irtisanotaan siitä syystä, että tämä uusi virka lakkautetaan, mikäli työnantajan ei ollut mahdotonta palauttaa kyseistä henkilöä aiempaan työhönsä tai mikäli hänelle osoitettu työ ei ollut hänen työsopimuksensa tai työsuhteensa mukainen vastaava tai samankaltainen työ erityisesti sen vuoksi, että työnantaja tiesi siirtohetkellä, että uusi virka oli määrä lakkauttaa, mistä varmistuminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävä.

      (1)  EUVL C 65, 3.3.2012.


title: Asia T-361/10 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.12.2011 — komissio v. Pachtitis (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Palvelukseen ottaminen — Kilpailuilmoitus — Avoin kilpailu — Kirjalliseen kokeeseen pääsyn epääminen alkukarsintakokeiden tuloksen johdosta — EPSOn ja kilpailun valintalautakunnan välinen toimivallanjako)

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.12.2011 — komissio v. Pachtitis
   (Asia T-361/10 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Palvelukseen ottaminen - Kilpailuilmoitus - Avoin kilpailu - Kirjalliseen kokeeseen pääsyn epääminen alkukarsintakokeiden tuloksen johdosta - EPSOn ja kilpailun valintalautakunnan välinen toimivallanjako)
   2012/C 32/46
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi J. Currall ja I. Chatzigiannis, sitten J. Currall, avustajinaan asianajajat E. Antypas ja E. Bourtzalas)

      Muut osapuolet: Dimitrios Pachtitis (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat P. Giatagantzidis ja K. Kyriazi) ja Euroopan tietosuojavaltuutettu

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, jolla vaaditaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-35/08, Pachtitis vastaan komissio, 15.6.2010 antaman tuomion (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) kumoamista.

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Dimitrios Pachtitisille asian käsittelystä tässä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 301, 6.11.2010.


title: Asia T-775/15: Kanne 29.12.2015 – EK/servicegroup v. SMHV (FERLI)

text:
               29.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/32

         Kanne 29.12.2015 – EK/servicegroup v. SMHV (FERLI)
   (Asia T-775/15)
   (2016/C 078/43)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: EK/servicegroup eG (Bielefeld, Saksa) (edustajat: asianajaja T. Müller ja asianajaja T. Müller)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi haettu sanamerkki ”FERLI” – Rekisteröintihakemus nro 13 850 235

      Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 28.10.2015 asiassa R 1233/2015-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 28 artiklaa, luettuna yhdessä asetuksen N:o 2868/95 9 säännön 4 kohdan kanssa, on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan toista virkettä on rikottu.


title: Asia C-127/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Augstākā tiesa (Latvia) on esittänyt 18.3.2014 – Andrejs Surmačs v. Finanšu un kapitāla tirgus komisija

text:
               26.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 159/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Augstākā tiesa (Latvia) on esittänyt 18.3.2014 – Andrejs Surmačs v. Finanšu un kapitāla tirgus komisija
   (Asia C-127/14)
   2014/C 159/20
   Oikeudenkäyntikieli: latvia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Augstākā tiesa

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja ensimmäisessä asteessa: Andrejs Surmačs

      Vastapuoli ensimmäisessä asteessa: Finanšu un kapitāla tirgus komisija

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko talletusten vakuusjärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/19/EY (1) liitteessä I olevaa 7 kohtaa tulkittava siten, että luettelo, jossa vahvistetaan henkilöt, joiden on katsottava kuuluvan kyseessä olevan luottolaitoksen lähipiiriin ja joilta on evättävä oikeus talletusten korvaamiseen vakuudesta, on tyhjentävä?

               2)

               Voidaanko luottolaitoksen johtajaksi tai joksikin muuksi direktiivin liitteessä I olevassa 7 kohdassa mainituksi henkilöksi katsoa henkilö, jolla on tehtävänkuvauksensa mukaan oikeus suunnitella, koordinoida ja valvoa luottolaitoksen tiettyä toiminta-aluetta tai toimeenpanna tietty tehtävä vaan ei kaikkea luottolaitoksen toimintaa ja jolla ei ole oikeutta antaa muille henkilöille määräyksiä tai tehdä sitovia päätöksiä? Onko huomioon otettava luottolaitoksen kyseessä olevan toiminta-alueen tai tehtävän sisältö?

               3)

               Onko direktiivin liitteessä I olevaa 7 kohtaa tulkittava siten, että jäsenvaltio voi evätä talletuksen korvaamisen vakuudesta henkilöltä, jota ei voida hänen tehtävänkuvaukseensa kuuluvien oikeuksien ja velvoitteiden perusteella pitää johtajana mutta jolla on tosiasiallisesti huomattava vaikutusvalta luottolaitoksen johdon tai siitä henkilökohtaisesti vastuussa olevien henkilöiden päätöksiin? Voiko tässä yhteydessä relevantiksi muodostua vaikutusvalta, joka on luonteeltaan pelkästään epävirallista ja joka perustuu henkilön auktoriteettiin, asiantuntemukseen tai kokemukseen luottolaitoksen toiminnan osalta?

      (1)  EYVL L 135, s. 5.


title: Asia C-6/08 P: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 19.6.2008 — US Steel Košice s.r.o. v. Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Direktiivi 2003/87/EY — Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä — Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistäminen — Slovakian tasavalta — Liittymisasiakirja — Päästöoikeuksien jakaminen — Ajanjakso 2008-2012 — Edellytykset — Yksityistä suoraan koskeva päätös — Tutkimatta jättäminen)

text:
               8.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 285/13

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 19.6.2008 — US Steel Košice s.r.o. v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-6/08 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Direktiivi 2003/87/EY - Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä - Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistäminen - Slovakian tasavalta - Liittymisasiakirja - Päästöoikeuksien jakaminen - Ajanjakso 2008-2012 - Edellytykset - Yksityistä suoraan koskeva päätös - Tutkimatta jättäminen)
   (2008/C 285/21)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: US Steel Košice s.r.o. (edustajat: solicitor C. Thomas ja advocaat E. Vermulst)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: U. Wölker ja D. Lawunmi)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-27/07, US Steel Košice, s.r.o. v. komissio, 1.10.2007 antamasta määräyksestä, jolla jätettiin tutkimatta kanne, joka koski kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kansallisesta jakosuunnitelmasta, jonka Slovakian valtio oli ilmoittanut ajanjaksolle 2008–2012 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (EYVL L 275, s. 32) mukaisesti, 29.11.2006 tehdyn komission päätöksen kumoamista — Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt — Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet — Yksityistä suoraan koskeva päätös — Perusteet
   Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               US Steel Košice s.r.o. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 64, 8.3.2008.


title: Asia T-411/16: Kanne 31.7.2016 – Syriatel Mobile Telecom v. neuvosto

text:
               3.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 364/18

      Kanne 31.7.2016 – Syriatel Mobile Telecom v. neuvosto
      (Asia T-411/16)
      (2016/C 364/15)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Damaskos, Syyria) (edustaja: asianajaja E. Ruchat)

         Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  toteamaan, että kanne on otettava tutkittavaksi ja että se on perusteltu

                  —

                  tämän vuoksi kumoamaan 27.5.2016 annetun päätöksen (YUTP) 2016/850 ja sitä seuranneet täytäntöönpanotoimet siltä osin kuin ne koskevat kantajaa

                  —

                  velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kantaja vetoaa kanteensa tueksi viiteen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen (jäljempänä Euroopan ihmisoikeussopimus) 6 ja 13 artiklassa, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (jäljempänä SEUT) 215 artiklassa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 ja 47 artiklassa tarkoitettuja puolustautumisoikeuksia ja oikeutta tehokkaaseen oikeussuojakeinoon on loukattu.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, jonka mukaan perusteluvelvollisuutta on loukattu, koska neuvoston esittämät perustelut eivät täytä Euroopan unionin toimielimille Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa, SEUT 296 artiklassa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa asetettua velvoitetta.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste, jonka mukaan neuvosto teki ilmeisen arviointivirheen siltä osin kuin kyse on kantajan osallistumisesta Syyrian hallinnon rahoittamiseen.

                  4)

                  Neljäs kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisilla toimenpiteillä rajoitetaan perusteettomasti ja suhteettomasti kantajan perusoikeuksia ja erityisesti hänen Euroopan ihmisoikeussopimuksen ensimmäisen lisäpöytäkirjan 1 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklassa tarkoitettua omistusoikeuttaan sekä hänen Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklan ja 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua oikeuttaan nauttia maineensa kunnioitusta

                  5)

                  Viides kanneperuste, jonka mukaan on rikottu 2.12.2005 annettuja neuvoston suuntaviivoja rajoittavien toimenpiteiden (pakotteiden) täytäntöönpanoa ja arviointia varten EU:n yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla (2.12.2005 päivätty neuvoston asiakirja 15114/05).


title: Asia T-70/14: Kanne 27.1.2014 – UAB MELT WATER v. SMHV (pullon muoto)

text:
               14.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/49

         Kanne 27.1.2014 – UAB MELT WATER v. SMHV (pullon muoto)
   (Asia T-70/14)
   2014/C 112/63
   Oikeudenkäyntikieli: liettua

      Asianosaiset

      Kantaja: Research and Production Company MELT WATER UAB (Klaipėda, Liettua) (edustaja: asianajaja V. Viešūnaitė)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SMHV:n viidennen valituslautakunnan 26.11.2013 tekemän päätöksen asiassa R 481/2013-5 ja velvoittamaan SMHV rekisteröimään yhteisön tavaramerkiksi merkki, joka muodostuu pullon muodosta ja jota koskevaa rekisteröintiä kantaja eli Research and Production Company MELT WATER UAB on hakenut (hakemus nro 010 751 584)

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajan eli Research and Production Company MELT WATER UAB:n oikeudenkäyntikulut

               —

               velvoittamaan vastaajan eli SMHV:n toimittamaan asiakirjat, jotka koskevat yhteisön tavaramerkin rekisteröintihakemukseen (hakemus nro 010 751 584) liittyvää menettelyä

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Pullon muodosta muodostuva kolmiulotteinen merkki luokkaan 32 kuuluva tavaroita varten – yhteisön tavaramerkkihakemus nro 010 751 584

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 4 artikla ja 7 artiklan 1 kohdan b alakohta, yhdessä unionin tuomioistuinten oikeuskäytännön kanssa


title: Asia T-130/11: Kanne 7.3.2011 — Gossio v. neuvosto

text:
               30.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 130/20

         Kanne 7.3.2011 — Gossio v. neuvosto
   (Asia T-130/11)
   2011/C 130/38
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Marcel Gossio (Abidjan, Norsunluurannikko) (edustaja: asianajaja G. Collard)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että 14.1.2011 annettu neuvoston asetus EU N:o 25/2011 ja 14.1.2011 tehty neuvoston päätös 2011/18/YUTP, jotka on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä 15.1.2011, eivät ole perusteltuja kantajana olevan Marcel GOSSIOn osalta

               —

               tämän vuoksi

                           —

                           14.1.2011 annettu neuvoston asetus EU N:o 25/2011 ja 14.1.2011 tehty neuvoston päätös 2011/18/YUTP on kumottava

                           —

                           toissijaisesti on määrättävä, että Marcel GOSSIOn nimi poistetaan mainitun asetuksen ja mainitun päätöksen liitteinä olevista luetteloista.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja esittää kanteensa tueksi kaksi perustetta.

               1)

               Ensimmäinen peruste koskee perusteluvelvollisuuden noudattamatta jättämistä, koska syyt, joiden vuoksi kantaja on kirjattu sellaisten henkilöiden ja yhteisöjen luetteloon, joihin sovelletaan rajoittavia toimenpiteitä, ovat stereotyyppisiä, eikä ole mainittu mitään täsmällistä tosiseikkaa, jonka perusteella voitaisiin arvioida kyseisen kirjaamisen asianmukaisuutta.

               2)

               Toinen peruste koskee ilmeistä arviointivirhettä, koska kantajalla, joka kuuluu hallintohenkilöstöön, ei ole hänen tehtävänsä huomioon ottaen toimivaltaa asettua tietyn presidentin määräysvaltaan, vaan hänen on hoidettava tehtäviään siinä yhtäjaksoisessa hallinnossa, johon hän kuuluu.


title: Asia C-298/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 12.3.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2006/22/EY — Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Tieliikenteen sosiaalilainsäädäntö — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/12

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 12.3.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-298/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2006/22/EY - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Tieliikenteen sosiaalilainsäädäntö - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   2009/C 113/24
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: N. Yerrell ja I. Chatzigiannis)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta (asiamies: N. Dafniou)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Tieliikenteen sosiaalilainsäädännöstä annettujen neuvoston asetusten (ETY) N:o 3820/85 ja (ETY) N:o 3821/85 täytäntöönpanoa koskevista vähimmäisedellytyksistä ja neuvoston direktiivin 88/599/ETY kumoamisesta 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/22/EY (EUVL L 102, s. 35) noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä ei ole toteutettu määräajassa

      Tuomiolauselma

               1)

               Helleenien tasavalta ei ole noudattanut tieliikenteen sosiaalilainsäädännöstä annettujen neuvoston asetusten (ETY) N:o 3820/85 ja (ETY) N:o 3821/85 täytäntöönpanoa koskevista vähimmäisedellytyksistä ja neuvoston direktiivin 88/599/ETY kumoamisesta 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/22/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut direktiivin 2006/22 noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 223, 30.8.2008.


title: Asia C-310/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.9.2011 (Conseil d'État’n (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique v. Accor SA (Pääomien vapaa liikkuvuus — Osinkojen verotus — Kansallinen lainsäädäntö, jossa sovelletaan veronhyvitystä emoyhtiön maassa asuvien tytäryhtiöiden maksamiin osinkoihin — Veronhyvityksen epääminen ulkomailla asuvien tytäryhtiöiden maksamien osinkojen osalta — Emoyhtiön toteuttama osinkojen edelleen jakaminen osakkeenomistajilleen — Veronhyvityksen vähentäminen pidätyksestä, joka emoyhtiön on tehtävä osinkojen edelleen jakamisen yhteydessä — Emoyhtiön pidättämän veron palauttamisesta kieltäytyminen — Perusteeton etu — Ulkomailla asuvien tytäryhtiöiden verotuksesta vaadittavat todisteet)

text:
               29.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.9.2011 (Conseil d'État’n (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique v. Accor SA
   (Asia C-310/09) (1)

   (Pääomien vapaa liikkuvuus - Osinkojen verotus - Kansallinen lainsäädäntö, jossa sovelletaan veronhyvitystä emoyhtiön maassa asuvien tytäryhtiöiden maksamiin osinkoihin - Veronhyvityksen epääminen ulkomailla asuvien tytäryhtiöiden maksamien osinkojen osalta - Emoyhtiön toteuttama osinkojen edelleen jakaminen osakkeenomistajilleen - Veronhyvityksen vähentäminen pidätyksestä, joka emoyhtiön on tehtävä osinkojen edelleen jakamisen yhteydessä - Emoyhtiön pidättämän veron palauttamisesta kieltäytyminen - Perusteeton etu - Ulkomailla asuvien tytäryhtiöiden verotuksesta vaadittavat todisteet)
   2011/C 319/03
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d’État

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique

      Vastaaja: Accor SA

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Conseil d’État (Ranska) — EY:n perustamissopimuksen 43 ja 56 artiklan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa osinkoja verotetaan eri tavalla riippuen siitä, ovatko ne peräisin emoyhtiön asuinvaltiossa tai muissa jäsenvaltioissa sijaitsevista tytäryhtiöistä — Emoyhtiöllä on oikeus vähentää pidätyksestä, joka sen on maksettava jakaessaan edelleen osinkoja osakkeenomistajilleen, näiden osinkojen jakamiseen liittyvä veronhyvitys, mikäli osingot ovat peräisin Ranskassa sijaitsevasta tytäryhtiöstä, mutta tätä mahdollisuutta ei ole, jos nämä osingot ovat peräisin toisessa yhteisön jäsenvaltiossa sijaitsevasta tytäryhtiöstä — Emoyhtiön maksaman pidätyksen palauttamisesta kieltäytyminen sillä perusteella, että yhtiö saisi perusteetonta etua tai että yhtiölle ei ole aiheutunut vahinkoa — Emoyhtiön maksamien määrien palauttamiselle asetettava edellytys, joka koskee todisteiden esittämistä muussa jäsenvaltiossa kuin emoyhtiön kotipaikan jäsenvaltiossa sijaitsevien tytäryhtiöiden maksamasta verosta — Vastaavuusperiaatteen ja tehokkuusperiaatteen noudattaminen

      Tuomiolauselma

               1)

               SEUT 49 artikla ja SEUT 63 artikla ovat esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka tavoitteena on pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen osinkojen taloudellisen kaksinkertaisen verotuksen poistaminen ja jonka mukaan emoyhtiö saa vähentää pidätyksestä, joka sen on tehtävä jakaessaan edelleen osakkeenomistajilleen tytäryhtiöidensä maksamia osinkoja, näiden osinkojen jakamiseen liittyvän veronhyvityksen, jos osingot ovat peräisin tähän jäsenvaltioon sijoittautuneesta tytäryhtiöstä, mutta jonka mukaan tätä mahdollisuutta ei ole, jos osingot ovat peräisin toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneesta tytäryhtiöstä, koska tällainen lainsäädäntö ei jälkimmäisessä tapauksessa oikeuta veronhyvitykseen, joka liittyy kyseisen tytäryhtiön jakamiin osinkoihin.

               2)

               Tilanteessa, jossa pääasiassa kyseessä olevan kaltainen verotusjärjestelmä ei sinänsä merkitse sitä, että verovelvollinen siirtäisi perusteettomasti maksamansa veron kolmannen osapuolen maksettavaksi, unionin oikeuden vastaista on se, että jäsenvaltio kieltäytyy emoyhtiön maksamien rahamäärien palauttamisesta joko sillä perusteella, että emoyhtiö saisi palauttamisella perusteetonta etua, tai sillä perusteella, että emoyhtiön maksama määrä ei ole sille kirjanpidollinen kustannus tai sen vero vaan määrä ainoastaan vähennetään mahdollisesta emoyhtiön osakkeenomistajilleen edelleen jakamasta kokonaismäärästä.

               3)

               Vastaavuus- ja tehokkuusperiaate eivät ole esteenä sille, että sellainen rahamäärien palauttaminen osinkoja edelleen jakavalle emoyhtiölle, jolla taataan saman verotusjärjestelmän soveltaminen emoyhtiön Ranskaan sijoittautuneiden tytäryhtiöiden jakamiin osinkoihin ja sen muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneiden tytäryhtiöiden jakamiin osinkoihin, edellyttää sitä, että verovelvollinen esittää tiedot, jotka ovat ainoastaan sen hallussa, jokaisen riidanalaisen osingon osalta ja erityisesti muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneiden tytäryhtiöiden voittoihin tosiasiallisesti sovelletusta verokannasta ja niistä tosiasiallisesti maksetun veron määrästä, vaikka näitä samoja tietoja, jotka hallintoviranomaisella jo on, ei vaadita Ranskaan sijoittautuneiden tytäryhtiöiden verotuksesta. Näiden tietojen esittämistä voidaan vaatia kuitenkin vain, jos ei ole käytännössä mahdotonta tai suhteettoman vaikeaa toimittaa selvitystä muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneiden tytäryhtiöiden maksamista veroista, kun otetaan huomioon erityisesti näiden jäsenvaltioiden säännökset, jotka koskevat kaksinkertaisen verotuksen poistamista ja maksettavan yhteisöveron ilmoittamista sekä hallinnollisten asiakirjojen säilyttämistä. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava, täyttyvätkö nämä edellytykset pääasiassa.

      (1)  EUVL C 233, 26.9.2009.


title: Asia C-76/07: Kanne 12.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/20

         Kanne 12.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-76/07)
   (2007/C 95/36)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: B. Stromsky)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut ihmisille tarkoitettujen tutkimuslääkkeiden hyvän kliinisen tutkimustavan periaatteista ja yksityiskohtaisista ohjeista sekä kyseisten valmisteiden valmistus- tai tuontilupaa koskevista vaatimuksista 8.4.2005 annetun komission direktiivin 2005/28/EY (1) 31 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
               Toissijaisesti:
               On todettava, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut ihmisille tarkoitettujen tutkimuslääkkeiden hyvän kliinisen tutkimustavan periaatteista ja yksityiskohtaisista ohjeista sekä kyseisten valmisteiden valmistus- tai tuontilupaa koskevista vaatimuksista 8.4.2005 annetun komission direktiivin 2005/28/EY 31 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ilmoittanut direktiivin noudattamisen edellyttämistä laeista, asetuksista ja hallinnollisista määräyksiä komissiolle.

               —

               Luxemburgin suurherttuakunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika, jossa direktiivi 2005/28/EY oli saatettava osaksi kansallista oikeusjärjestystä, päättyi 29.1.2006.

      (1)  EUVL L 91, s. 13.


title: Asia T-21/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.4.2016 – Franmax v. EUIPO – Ehrmann (Dino) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Dino rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi dinosaurusta esittävä EU-kuviomerkki — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               13.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/48

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.4.2016 – Franmax v. EUIPO – Ehrmann (Dino)
      (Asia T-21/15) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Dino rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi dinosaurusta esittävä EU-kuviomerkki - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
      (2016/C 211/60)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Franmax UAB (Vilna, Liettua) (edustaja: asianajaja E. Saukalas)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. Crespo Carrillo, avustajanaan asianajaja B. Uriarte Valiente)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Ehrmann AG Oberschönegg im Allgäu (Oberschönegg, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Gaul)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 23.10.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 2012/2013-5), joka koskee Ehrmann AG Oberschönegg im Allgäun ja Franmax UAB:n välistä väitemenettelyä

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Franmax UAB velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 107, 30.3.2015.


title: Asia C-28/12: Kanne 18.1.2012 — Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto

text:
               10.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/23

         Kanne 18.1.2012 — Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-28/12)
   2012/C 73/40
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Valero Jordana, K. Simonsson ja S. Bartelt)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               On kumottava Amerikan yhdysvaltojen, Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden, Islannin sekä Norjan kuningaskunnan välisen lentoliikennesopimuksen allekirjoittamisesta unionin puolesta ja sen väliaikaisesta soveltamisesta sekä Amerikan yhdysvaltojen, Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden, Islannin sekä Norjan kuningaskunnan välisen lentoliikennesopimuksen soveltamista koskevan Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden, Islannin ja Norjan kuningaskunnan välisen lisäsopimuksen allekirjoittamisesta unionin puolesta ja sen väliaikaisesta soveltamisesta 16.6.2011 annettu neuvoston ja Euroopan unionin jäsenvaltioiden edustajien päätös (2011/708/EU) (1)

               —

               päätöksen 2011/708/EU vaikutukset on määrättävä pysytettäviksi

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1)

               Komissio vaatii tällä kanteella ”lentoliikenteen alalla 16.6.2011 annetun neuvoston ja Euroopan unionin neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden edustajien päätöksen” (päätös 2011/708/EU; jäljempänä ”riidanalainen päätös” tai ”riidanalainen toimenpide”). Päätös koskee Islannin ja Norjan kuningaskunnan liittymisen Yhdysvaltojen, Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden, väliseen lentoliikennesopimukseen allekirjoittamista ja väliaikaista soveltamista sekä siihen liittyvän lisäsopimuksen allekirjoittamista ja väliaikaista soveltamista.

               2)

               Kanne perustuu seuraaviin kolmeen kanneperusteeseen.

               3)

               Komissio väittää ensiksi, että neuvosto sovelsi virheellisesti Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 13 artiklan 2 kohtaa, kun sitä luetaan yhdessä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 218 artiklan 5 kohdan kanssa, koska SEUT 218 artiklan 2 ja 5 kohdasta seuraa, että neuvosto on nimetty toimielimeksi, joka hyväksyy sopimusten allekirjoittamisen tai väliaikaisen soveltamisen. Täten neuvoston olisi pitänyt tehdä päätös yksin eikä neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden kanssa.

               4)

               Toisessa kanneperusteessaan komissio väittää, että neuvosto sovelsi virheellisesti SEUT 218 artiklan 8 kohdan ensimmäistä alakohtaa, kun sitä luetaan yhdessä SEUT 100 artiklan 2 kohdan kanssa, jonka mukaan neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä. Neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden antama päätös ei ole neuvoston päätös vaan jäsenvaltioiden yhteisesti hallitustensa jäseninä tekemä toimenpide, joka ei kuulu niiden toimivaltaan neuvoston jäseninä. Tällainen toimenpide edellyttää luonteensa vuoksi yksimielisyyttä. Tästä seuraa, että näiden kahden päätöksen tekeminen yhtenä päätöksenä ja yksimielisyyden edellyttäminen päätöksen osalta on SEUT 218 artiklan 8 kohdan ensimmäisessä alakohdassa määrätyn määräenemmistösäännön luonteen vastainen.

               5)

               Kantajan mukaan neuvosto myös loukkasi perustamissopimuksissa vahvistettuja tavoitteita ja SEU 13 artiklan 2 kohdassa määrättyä lojaalin yhteistyön periaatetta. Neuvoston olisi pitänyt käyttää toimivaltaansa siten, ettei sillä kierretä unionin toimielinjärjestelmää ja SEUT 218 artiklan mukaisia unionin menettelyjä, ja että perustamissopimuksissa vahvistettuja tavoitteita noudatetaan.

      (1)  EUVL L 283, s. 1.


title: Asia C-103/07 P: Valitus, jonka Angel Angelidis on tehnyt 21.2.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-416/03, Angelidis v. parlamentti, 5.12.2006 antamasta tuomiosta

text:
               9.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/3

         Valitus, jonka Angel Angelidis on tehnyt 21.2.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-416/03, Angelidis v. parlamentti, 5.12.2006 antamasta tuomiosta
   (Asia C-103/07 P)
   (2007/C 129/04)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Angel Angelildis (edustaja: avocat E. Boigelot)

      Muu osapuoli: Euroopan parlamentti
   Vaatimukset

               —

               valitus on otettava tutkittavaksi ja sen on todettava olevan perusteltu, sekä näin ollen

               —

               yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-416/03, Angelidis v. parlamentti, 5.12.2006 antama tuomio on kumottava

               —

               yhteisöjen tuomioistuimen on ratkaistava kyseinen asia itse ja hyväksyttävä valittajan asiassa T-416/03 nostama alkuperäinen kanne, jonka mukaan tuomioistuimen on:

                           —

                           kumottava Euroopan parlamentin sihteeristön 4.3.2003 tekemä päätös, jolla kantajan vuotta 2001 koskeva arviointikertomus hyväksyttiin lopullisesti;

                           —

                           kumottava kyseinen vuotta 2001 koskeva arviointikertomus;

                           —

                           velvoitettava vastaaja maksamaan kantajalle 20 000 euron määrän, joka arvioidaan ex aequo et bono ja joka voi suurentua tai pienentyä oikeudenkäyntimenettelyn aikana, korvauksena henkisestä kärsimyksestä ja uran vaarantumisesta huomattavien säännöstenvastaisuuksien sekä vuoden 2001 arviointikertomuksen laatimisen huomattavan viivästymisen vuoksi tilanteessa, joka oli kantajalle erityisen tuskallinen;

                           —

                           velvoitettava vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja moittii valituksessaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta siitä, että kyseinen tuomioistuin on tehnyt useita oikeudellisia virheitä tulkitessaan Euroopan yhteisöjen henkilöstösäännön 26 ja 43 artiklaa sekä kyseisiä artikloja koskevia yleisiä täytäntöönpanosääntöjä. Sanotut virheet koskevat erityisesti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajaa tulkintaa niistä rajallisista tilanteista, joissa voidaan poiketa säännöstä, jonka mukaan kahden arvioitavan virkamiehen kanssa hierarkian eri tasolla olevan virkamiehen on suoritettava arviointi ja vahvistettava arviointikertomus, sekä kyseisen tuomioistuimen arviointiin, jonka mukaan kysymyksessä olevan virkamiehen välittömän esimiehen kuuleminen ei ollut tarpeen. Valittajan mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perustelut ovat riidanalaisessa tuomiossa monilta osin puutteellisia näiden kahden kysymyksen osalta ja kyseinen tuomioistuin on lisäksi ottanut monet kantajan sille toimittamista todistuskappaleista huomioon vääristyneellä tavalla.


title: Asia C-560/10 P: Valitus, jonka Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE on tehnyt 26.11.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-300/07, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Euroopan komissio, 9.9.2010 antamasta tuomiosta

text:
               5.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 72/3

         Valitus, jonka Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE on tehnyt 26.11.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-300/07, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Euroopan komissio, 9.9.2010 antamasta tuomiosta
   (Asia C-560/10 P)
   2011/C 72/04
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (edustajat: asianajaja N. Korogiannakis ja asianajaja M. Dermitzakis)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Yleisen tuomioistuimen tuomio on kumottava

               —

               komission päätös (DG ENTR), jolla hylättiin valittajan tekemä tarjous Sinun Eurooppasi -portaalin hallinta ja ylläpito -nimistä hanketta koskevassa avoimessa tarjouskilpailussa ENTR/05/078 — SINUN EUROOPPASI erä 1 (toimitustyö ja käännökset) (EUVL 2006/S 143-153057) ja jolla tarjouskilpailu ratkaistiin toisen tarjouksentekijän hyväksi, on kumottava

               —

               asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta se tarkastelee jäljellä olevia seikkoja molempien erien osalta, mukaan lukien vahingonkorvausvaatimuksen, jota unionin yleinen tuomioistuin ei vielä ole tarkastellut

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut sekä muut kulut, alkuperäisen oikeudenkäynnin yhteydessä aiheutuneet kulut mukaan lukien, myös siinä tapauksessa, että kysymyksessä oleva valitus hylätään, sekä kysymyksessä olevan valituksen yhteydessä aiheutuneet vastaavat kulut siinä tapauksessa, että valitus hyväksytään.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen ja tulkitsi väärin varainhoitoasetuksen (1) 100 artiklan 2 kohtaa ja soveltamissääntöjen 149 artiklaa, kun se katsoi, että komissio jätti perustellusti ilmoittamatta valittajalle, mitkä tarjouskilpailun voittajaan liittyvät ansiot olivat, koska valittajan tarjous ei ylittänyt 70 prosentin kynnystä. Lisäksi valittaja väittää, ettei tuomiota ole perusteltu riittävällä tavalla, koska unionin yleinen tuomioistuin ei tarkastellut perusteellisesti ja erikseen kanneperustetta, joka koski avoimuuden ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista.

      (1)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EUVL L 248, s. 1).


title: Asia C-62/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.12.2007 (Supremo Tribunal Administrativo (Portugali) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Fazenda Pública — Director Geral das Alfândegas v. ZF Zefeser — Importação e Exportação de Produtos Alimentares Lda (Asetus (ETY) N:o 1697/79 — 3 artikla — Tuontitullien kantaminen jälkitullauksin — Tapahtuma, joka voi johtaa rikosoikeudenkäyntiin — Tapahtuman arviointiin toimivaltainen viranomainen)

text:
               23.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/12

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.12.2007 (Supremo Tribunal Administrativo (Portugali) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Fazenda Pública — Director Geral das Alfândegas v. ZF Zefeser — Importação e Exportação de Produtos Alimentares Lda
   (Asia C-62/06) (1)

   (Asetus (ETY) N:o 1697/79 - 3 artikla - Tuontitullien kantaminen jälkitullauksin - Tapahtuma, joka voi johtaa rikosoikeudenkäyntiin - Tapahtuman arviointiin toimivaltainen viranomainen)
   (2008/C 51/19)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Supremo Tribunal Administrativo
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Fazenda Pública — Director Geral das Alfândegas

      Vastaaja: ZF Zefeser — Importação e Exportação de Produtos Alimentares Lda

      Muu osapuoli: Ministério Público
   Oikeudenkäynnin kohde
   Tuonti- tai vientitullien maksamisvelvoitteen sisältävään tullimenettelyyn ilmoitetuista tavaroista velalliselta kantamatta jääneiden tuonti- tai vientitullien kantamisesta jälkitullauksin 24 päivänä heinäkuuta 1979 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1697/79 (EYVL L 197, s. 1) 3 artiklan tulkinta — ”Tapahtuma, joka voi johtaa rikosoikeudenkäyntiin” — Käsite ja määrittely
   Tuomiolauselma
   Jonkin tapahtuman määritteleminen tuonti- tai vientitullien maksamisvelvoitteen sisältävään tullimenettelyyn ilmoitetuista tavaroista velalliselta kantamatta jääneiden tuonti- tai vientitullien kantamisesta jälkitullauksin 24.7.1979 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1697/79 3 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitetuksi ”tapahtumaksi, joka voi johtaa rikosoikeudenkäyntiin” kuuluu niiden tulliviranomaisten toimivaltaan, joiden on määritettävä kyseisten tuonti- tai vientitullien tarkka määrä.

      (1)  EUVL C 86, 8.4.2006.