title: Asia C-90/99: Euroopan yhteisöjen komission 16.3.1999 Portugalin tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
5.6.1999                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 160/5
Tribunal administratif du Grand-Duché de Luxembourgin                    Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:
(toinen jaosto) 11.3.1999 tekemällään päätöksellä esittämä
ennakkoratkaisupyyntö asiassa Patrick Zurstrassen vas-                   –    toteaa, että koska Portugalin tasavalta ei ole saattanut
       taan Administration des contributions directes.                        voimaan äidinmaidonkorvikkeista ja vieroitusvalmisteista
                                                                              annetun komission direktiivin 91/321/ETY muuttamisesta
                                                                              16 päivänä helmikuuta 1996 annetun komission direktii-
                           (Asia C-87/99)                                     vin 96/4/EY (1) Euratom noudattamisen edellyttämiä lakeja,
                                                                              asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, se on jättänyt nou-
                                                                              dattamatta sille EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan
                         (1999/C 160/09)                                      kolmannen kohdan sekä direktiivin 96/4/EY 2 artiklan
                                                                              mukaan kuuluvia jäsenyysvelvoitteita;
Tribunal administratif du Grand-Duché de Luxembourgin                    –    toteaa toissijaisesti, että koska Portugalin tasavalta ei ole
(toinen jaosto) on pyytänyt 11.3.1999 tekemällään                             ilmoittanut näistä toimista viipymättä komissiolle, se on
päätöksellä, joka on saapunut Euroopanyhteisöjen tuomiois-                    jättänyt noudattamatta sille edellä mainitun säännöksen ja
tuimen kirjaamoon 12.3.1999, Euroopan yhteisöjen tuomiois-                    määräyksen mukaan kuuluvia jäsenyysvelvoitteita,
tuimelta asiassa Patrick Zurstrassen vastaan Administration
des contributions directes ennakkoratkaisua seuraavaan kysy-             –    velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-
mykseen:                                                                      käyntikulut.
–    Onko sellainen kansallinen lainsäädäntö ristiriidassa Eu-           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     roopan unionista tehdyn sopimuksen 48 artiklan ja neu-
     voston asetuksen Neuvoston asetus työntekijöiden vapaas-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
     ta liikkuvuudesta yhteisön alueella, (ETY) N:o 1612/68 (1)          asiassa C-78/99 (2) esitettyjä; direktiivin täytäntöönpanemiselle
     1 artiklan 1 kohdan kanssa, jonka mukaan puolisoihin                varattu määräaika paättyi 31.3.1997.
     sovelletaan yhteisverotusta ja jonka mukaan he kuuluvat
     tällä perusteella veroluokkaan II, eli heidän verotuksensa
     on keveämpää kuin jos heitä verotettaisiin erillisesti, ja          (1) EYVL L 49, 22.2.1996, s. 12.
     jonka mukaan puolisoilla, jotka eivät ole tosiasiallisesti          (2) Ks. tämän virallisen lehden sivu 3.
     lopettaneet yhteiselämäänsä ja joita ei ole todettu tuomiois-
     tuimen päätöksellä eronneiksi, on oltava kummallakin
     verotuspaikka samassa jäsenvaltiossa, mikä estää sen, että
     keveämpää verotusta voitaisiin soveltaa siihen puolisoon,
     joka asuu jäsenvaltiossa, mutta jonka perhe asuu toisessa
     jäsenvaltiossa?
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 17.3.1999 Portugalin ta-
                                                                                savaltaa vastaan nostama kanne
(1) EYVL L 257, 19.10.1968, s. 2.                                                                    (Asia C-91/99)
                                                                                (1999/C 160/11)
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut Euroopan yhteisö-
                                                                         jen tuomioistuimessa 17.3.1999 kanteen Portugalin tasavaltaa
                                                                         vastaan. Komission asiamiehenä on oikeudellisen yksikön
                                                                         virkamies Ana Maria Alves Vieira ja prosessiosoite Luxembur-
                                                                         gissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de
                                                                         la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
Euroopan yhteisöjen komission 16.3.1999 Portugalin ta-                   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:
                savaltaa vastaan nostama kanne
                                                                         –    toteaa, että koska Portugalin tasavalta ei ole saattanut
                                                                              voimaan säädetyssä määräajassa direktiivin 85/73/ETY (1)
                           (Asia C-90/99)                                     muuttamisesta ja kodifioinnista elävien eläinten ja tiettyjen
                                                                              eläintuotteiden eläinlääkärintarkastusten ja -valvonnan ra-
                                                                              hoittamisen        varmistamiseksi          sekä direktiivien
                         (1999/C 160/10)                                      90/675/ETY (2) ja 91/496/ETY (3) muuttamisesta 26
                                                                              päivänä kesäkuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin
                                                                              96/43/EY (4) noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut Euroopan yhteisö-                    ja hallinnollisia määräyksiä, se on jättänyt noudattamatta
jen tuomioistuimessa 16.3.1999 kanteen Portugalin tasavaltaa                  sille perustamissopimuksen mukaan kuuluvia jäsenyysvel-
vastaan. Komission asiamiehenä on oikeudellisen yksikön                       voitteita,
virkamies Francisco de Sousa Fialho ja prosessiosoite Luxem-
burgissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez            –    velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-
de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                                         käyntikulut.
 ---pagebreak--- C 160/6                   FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        5.6.1999
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Euroopan yhteisöjen komission 17.3.1999 Portugalin ta-
                                                                                savaltaa vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
asiassa C-78/99 (5) esitettyjä; direktiivin täytäntöönpanemiselle                                     (Asia C-93/99)
varattu määräaika päättyi 1.7.1997.
                                                                                (1999/C 160/13)
( 1) EYVL L 32, 5.2.1985, s. 14.
( 2) EYVL L 373, 31.12.1990, s. 1.                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut Euroopan yhteisö-
( 3) EYVL L 268, 24.9.1991, s. 56.                                       jen tuomioistuimessa 17.3.1999 kanteen Portugalin tasavaltaa
( 4) EYVL L 162, 1.7.1996, s. 1.                                         vastaan. Komission asiamiehenä on oikeudellisen yksikön
( 5) Ks. tämän virallisen lehden sivu 3.                                 virkamies Ana Maria Alves Vieira ja prosessiosoite Luxembur-
                                                                         gissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de
                                                                         la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:
                                                                         –     toteaa, että koska Portugalin tasavalta ei ole saattanut
                                                                               voimaan         säädetyssä       määräajassa    direktiivien
Euroopan yhteisöjen komission 17.3.1999 Portugalin ta-                         81/602/ETY (1) ja 88/299/ETY (2) kumoamisesta 29
                 savaltaa vastaan nostama kanne                                päivänä huhtikuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin
                                                                               96/22/EY (3) noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia
                             (Asia C-92/99)                                    ja hallinnollisia määräyksiä, se on jättänyt noudattamatta
                                                                               sille perustamissopimuksen mukaan kuuluvia jäsenyysvel-
                                                                               voitteita,
                            (1999/C 160/12)
                                                                         –     velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut Euroopan yhteisö-                     käyntikulut.
jen tuomioistuimessa 17.3.1999 kanteen Portugalin tasavaltaa
vastaan. Komission asiamiehenä on oikeudellisen yksikön
virkamies Ana Maria Alves Vieira ja prosessiosoite Luxembur-             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
gissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de
la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
                                                                         asiassa C-78/99 (4) esitettyjä; direktiivin täytäntöönpanemiselle
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:                            varattu määräaika päättyi 1.7.1997.
–     toteaa, että koska Portugalin tasavalta ei ole saattanut           ( 1) EYVL L 222, 7.8.1981, s. 32.
      voimaan         säädetyssä        määräajassa    direktiivien      ( 2) EYVL L 128, 21.5.1988, s. 36.
      85/358/ETY (1) ja 86/469/ETY (2) sekä päätösten                    ( 3) EYVL L 125, 23.5.1996, s. 10.
      89/187/ETY (3) ja 91/664/ETY (4) kumoamisesta 29                   ( 4) Ks. tämän virallisen lehden sivu.
      päivänä huhtikuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin
      96/23/EY (5) noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia
      ja hallinnollisia määräyksiä, se on jättänyt noudattamatta
      sille perustamissopimuksen mukaan kuuluvia jäsenyysvel-
      voitteita,
–     velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-
      käyntikulut.                                                       Bundesvergabeamten 5.3.1999 tekemällään päätöksellä
                                                                         esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa ARGE Gewässer-
                                                                         schutz vastaan Bundesministerium für Land- und Forst-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                                     wirtschaft.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat                                         (Asia C-94/99)
asiassa C-78/99 (6) esitettyjä; direktiivin täytäntöönpanemiselle
varattu määräaika päättyi 1.7.1997.                                                                  (1999/C 160/14)
( 1) EYVL L 191, 23.7.1985, s. 46.
                                                                         Bundesvergabeamt on pyytänyt 5.3.1999 tekemällään
( 2) EYVL L 275, 26.9.1986, s. 36.                                       päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
( 3) EYVL L 66, 10.3.1989, s. 37.                                        kirjaamoon 17.3.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
( 4) EYVL L 368, 31.12.1991, s. 17.                                      ennakkoratkaisua asiassa ARGE Gewässerschutz vastaan Bun-
( 5) EYVL L 125, 23.5.1996, s. 10.                                       desministerium für Land- und Forstwirtschaft seuraaviin kysy-
( 6) Ks. tämän virallisen lehden sivu 3.                                 myksiin:
                                                                         I.    Onko hankintamenettelyn osalta sovellettavan tarjoajien ja
                                                                               ehdokkaiden yhdenvertaisen kohtelun periaatteen kanssa


title: Espanjan kuningaskunnan 24.12.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia C-479/98)

text:
C 71/14                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    13.3.1999
3) Onko komission päätöksen 97/534/EY 4 artiklan                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     1 kohdan oikean tulkinnan mukaan
     a) erikseen määritetty riskiaines poistettava ja värjät-          1. Nyt käsiteltävänä olevassa asiassa kyseessä ei ole val-
          tävä tuotantopaikalla, ja                                        tion laitoksen sijoitusyritykselle myöntämä laina, vaan
                                                                           sosiaaliturvavelan maksaminen, joka tapahtuu sosiaa-
                                                                           liturvalainsäädännössä säädetyllä tavalla ja siinä sää-
     b) tarkoitetaanko tuotantopaikalla tässä yhteydessä                   dettyjen edellytysten mukaisesti.
          paikkaa, jossa eläimet teurastetaan?
4) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi,                     Komission väittämä erilaisten edellytysten vahvistami-
     saako jäsenvaltio kuitenkin vedota EY:n perustamisso-                 nen velan maksamisen lykkäämiselle ja muun kuin
     pimuksen 36 artiklan ihmisten terveyden suojelemista                  laissa säädetyn koron asettaminen edellyttää Espanjan
     koskeviin perusteisiin perustellakseen toimenpiteet,                  sosiaaliturvalainsäädännön kanssa ristiriitaisia toimen-
     jotka sisältävät kiellon maahantuoda toisesta jäsenval-               piteitä, joiden toteuttamiseen ainoastaan Espanjan
     tiosta                                                                lainsäädäntöviranomaisilla on toimivalta perustamisso-
                                                                           pimuksen 118 artiklan mukaisesti.
     a) päätöksessä tarkoitettua erikseen määritettyä riski-
          ainesta,
                                                                       2. Komissio näyttää kyseenalaistavan Espanjan lainsää-
                                                                           dännön mukaisen velan lykkäämisen tai osiin jakami-
          tai                                                              sen järjestelmän; siltä kuitenkin puuttuu toimivalta
                                                                           arvioida kyseisen järjestelmän lainmukaisuutta, koska
                                                                           sen määritteleminen kuuluu valtion lainsäädäntöval-
     b) nautaeläimen päitä, jotka sisältävät tällaista erik-
                                                                           taan.
          seen määritettyä riskiainesta?
(1) Eläinlääkärintarkastuksista yhteisön sisäisessä kaupassa sisä-
                                                                       3. Sosiaaliturvavelkojen lykkäämisen osalta FOGASAn
    markkinoiden toteuttamista varten 11.12.1989 annettu neu-
    voston direktiivi 89/662/ETY (EYVL L 395, 30.12.1989,                  (Fondo de Garantia Salarial, palkkatakuurahasto) jär-
    s. 13).                                                                jestämisestä ja toiminnasta tehdyssä kuninkaan pää-
(2) Riskiaineksen käytön kieltämisestä tarttuvien spongiformisten          töksessä 505/85 säädetään, että on sovellettava laillista
    enkefalopatioiden vuoksi 30.7.1997 tehty komission päätös              korkoa, joka määritetään vuoden 1984 lain 1 §:n
    97/534/EY (EYVL L 216, 8.8.1997, s. 95).                               säännösten mukaisesti. Kyseessä ei ole valtiontuki,
                                                                           vaan sellaisten säännösten soveltaminen, joilla vahvis-
                                                                           tetaan yleiset soveltamisedellytykset.
                                                                       4. Koska laillista korkoa sovelletaan yleisesti FOGASAn
                                                                           maksamia palkkoja koskeviin takaisinmaksusopimuk-
Espanjan kuningaskunnan 24.12.1998 Euroopan yhteisö-                       siin ja sosiaaliturvavelkojen maksamisen lykkäämistä
              jen komissiota vastaan nostama kanne                         koskeviin sopimuksiin, kyseessä ei voi olla valtiontuki.
                         (Asia C-479/98)
                          (1999/C 71/24)
                                                                       5. Riidanalaisessa päätöksessä tehdään virheellinen ver-
                                                                           tailu, kun siinä rinnastetaan saataviaan vaativaan vel-
                                                                           kojaan luoton myöntämisellä taloudellisia voittoja
Espanjan kuningaskunta on nostanut 24.12.1998 Euroo-                       tavoitteleva sijoittaja.
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhtei-
söjen komissiota vastaan. Kantajan asiamiehenä on valti-
onasiamies M. López-Monís Gallego ja prosessiosoite
Luxemburgissa on Espanjan suurlähetystö, 4Ð6 boulevard
E. Servais.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                           Espanjan kuningaskunnan 28.12.1998 Euroopan yhteisö-
                                                                                jen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-480/98)
1. kumoaa valtiontuen myöntämisestä SNIACElle, koti-
     paikka Torrelavega, Cantabria, 28.10.1998 tehdyn                                           (1999/C 71/25)
     komission päätöksen ja
2. velvoittaa kyseisen toimielimen korvaamaan oikeuden-                Espanjan kuningaskunta on nostanut 28.12.1998 Euroo-
     käyntikulut.                                                      pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhtei-


title: Asia C-609/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de Violencia sobre la Mujer Único de Terrasa (Espanja) on esittänyt 18.11.2015 – María Assumpció Martínez Roges v. José Antonio García Sánchez

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/36

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de Violencia sobre la Mujer Único de Terrasa (Espanja) on esittänyt 18.11.2015 – María Assumpció Martínez Roges v. José Antonio García Sánchez
   (Asia C-609/15)
   (2016/C 038/49)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de Violencia sobre la Mujer Único de Terrasa

      Pääasian asianosaiset

      Hakija: María Assumpció Martínez Roges

      Vastapuoli: José Antonio García Sánchez

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko lain 1/2000 34 ja 35 § ristiriidassa direktiivin (1) [93/13/ETY] 6 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 2 kohdan sekä direktiivin 2005/29/EY (2) 6 artiklan 1 kohdan d alakohdan ja 11 ja 12 artiklan kanssa, koska niissä evätään asianajajan ja luonnollisen henkilön, joka sopimuksia tehdessään ei harjoita ammatti- tai liiketoimintaa, välisiin sopimuksiin mahdollisesti sisältyvien kohtuuttomien ehtojen tai sopimattomien kaupallisten menettelyjen tutkiminen viran puolesta?

               2)

               Ovatko lain 1/2000 34 ja 35 § ristiriidassa direktiivin [93/13/ETY] 6 artiklan 1 kohdan, 7 artiklan 2 kohdan ja [liitteessä olevan 1 kohdan q alakohdan] kanssa, koska ne rajoittavat todistuskeinoja maksamattomien palkkioiden perimistä koskevassa hallinnollisessa menettelyssä riidan ratkaisemiseksi?

      (1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29).

      (2)  Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) (EUVL L 149, s. 22).


title: Asia C-682/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 16.5.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour administrative – Luxemburg) – Berlioz Investment Fund SA v. Directeur de l’administration des contributions directes (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2011/16/EU — Hallinnollinen yhteistyö verotuksen alalla — 1 artiklan 1 kohta — 5 artikla — Kolmannelle osoitettu tietopyyntö — Kieltäytyminen vastaamasta — Seuraamus — Pyydettyjen tietojen ennalta arvioidun olennaisuuden käsite — Pyynnön vastaanottavan viranomaisen suorittama valvonta — Tuomioistuinvalvonta — Laajuus — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 51 artikla — Unionin oikeuden soveltaminen — 47 artikla — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan tuomioistuimissa — Tuomioistuimen ja kolmannen oikeus tutustua tietopyynnön esittäneen viranomaisen pyyntöön)

text:
               24.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 16.5.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour administrative – Luxemburg) – Berlioz Investment Fund SA v. Directeur de l’administration des contributions directes
   (Asia C-682/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2011/16/EU - Hallinnollinen yhteistyö verotuksen alalla - 1 artiklan 1 kohta - 5 artikla - Kolmannelle osoitettu tietopyyntö - Kieltäytyminen vastaamasta - Seuraamus - Pyydettyjen tietojen ennalta arvioidun olennaisuuden käsite - Pyynnön vastaanottavan viranomaisen suorittama valvonta - Tuomioistuinvalvonta - Laajuus - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 51 artikla - Unionin oikeuden soveltaminen - 47 artikla - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan tuomioistuimissa - Tuomioistuimen ja kolmannen oikeus tutustua tietopyynnön esittäneen viranomaisen pyyntöön))
   (2017/C 239/10)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour administrative

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Berlioz Investment Fund SA

      Vastapuoli: Directeur de l’administration des contributions directes

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin perusoikeuskirjan 51 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltio soveltaa kyseisessä määräyksessä tarkoitetulla tavalla unionin oikeutta, jolloin perusoikeuskirja tulee sovellettavaksi, kun se säätää lainsäädännössään muun muassa hallinnollisesta yhteistyöstä verotuksen alalla ja direktiivin 77/799/ETY kumoamisesta 15.2.2011 annetun neuvoston direktiivin 2011/16/EU säännöksiin perustuvan veroviranomaisten tietojenvaihdon yhteydessä pyydettyjen tietojen toimittamisesta kieltäytyvälle yksityiselle määrättävästä rahamääräisestä seuraamuksesta.

               2)

               Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa on tulkittava siten, että yksityisellä, jolle määrätään rahamääräinen seuraamus hallintopäätöksen, jolla se velvoitetaan toimittamaan tietoja direktiiviin 2011/16 perustuvan kansallisten veroviranomaisten tietojenvaihdon yhteydessä, noudattamatta jättämisen seurauksena, on oikeus riitauttaa kyseisen päätöksen lainmukaisuus.

               3)

               Direktiivin 2011/16 1 artiklan 1 kohtaa ja 5 artiklaa on tulkittava siten, että se, että jäsenvaltion toiselta jäsenvaltiolta pyytämät tiedot ovat ”ennalta arvioiden olennaisia”, on edellytys, joka tietopyynnön on täytettävä, jotta pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen olisi velvollinen noudattamaan sitä, ja samalla edellytys kyseisen jäsenvaltion yksityiselle osoittaman tietojenantamismääräyksen ja tälle tietojenantamismääräyksen noudattamatta jättämisen vuoksi määrätyn seuraamustoimenpiteen lainmukaisuudelle.

               4)

               Direktiivin 2011/16 1 artiklan 1 kohtaa ja 5 artiklaa on tulkittava siten, että tietopyynnön kyseisen direktiivin perusteella esittäneen viranomaisen pyynnön vastaanottaneen viranomaisen suorittama tutkiminen ei rajoitu kyseisen pyynnön muodolliseen sääntöjenmukaisuuteen vaan pyynnön vastaanottaneen viranomaisen on voitava sen perusteella varmistua siitä, etteivät pyydetyt tiedot ole sellaisia, jotka eivät ole ennalta arvioiden selvästikään olennaisia, kun otetaan huomioon kyseessä olevan verovelvollisen ja kolmannen, jolta tietoja mahdollisesti pyydetään, henkilöllisyys sekä kyseessä olevan verotutkinnan tarpeet. Samoja direktiivin 2011/16 säännöksiä ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa on tulkittava siten, että kansallisella tuomioistuimella on muutoksenhaussa, jonka yksityinen on saattanut vireille sellaisesta seuraamustoimenpiteestä, jonka direktiivin 2011/16 nojalla tietopyynnön esittäneen viranomaisen pyynnön vastaanottanut viranomainen on määrännyt pyynnön täyttämiseksi antamansa tietojenantamismääräyksen noudattamatta jättämisen seurauksena, määrätyn seuraamuksen muuttamisen lisäksi toimivalta valvoa kyseisen tietojenantamismääräyksen lainmukaisuutta. Kun kyse on mainitun tietojenantamismääräyksen lainmukaisuuden siitä edellytyksestä, jonka mukaan pyydettyjen tietojen on oltava ennalta arvioiden olennaisia, tuomioistuinvalvonta rajoittuu sen tutkimiseen, etteivät tiedot ole sellaisia, jotka eivät selvästikään ole tarkoitetulla tavalla olennaisia.

               5)

               Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan toista kohtaa on tulkittava siten, että pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion tuomioistuimella on tuomioistuinvalvonnan yhteydessä oltava oikeus tutustua pyynnön esittäneen jäsenvaltion pyynnön vastaanottaneelle jäsenvaltiolle osoittamaan tietopyyntöön. Kyseessä olevalla yksityisellä ei sen sijaan ole oikeutta tutustua tietopyyntöön, joka on direktiivin 2011/16 16 artiklan mukaisesti salassa pidettävä asiakirja, kokonaisuudessaan. Jotta yksityinen voisi täysimääräisesti esittää sitä, etteivät pyydetyt tiedot ole ennalta arvioiden olennaisia, koskevan asiansa, on lähtökohtaisesti riittävää, että yksityisellä on käytettävissään kyseisen direktiivin 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tiedot.

      (1)  EUVL C 78, 29.2.2016.


title: Asia T-65/04: GelaSviluppo S.C.p.A:n, selvitystilassa, 13.2.2004 Euroopan yhteisöjen komissiotavastaan nostama kanne

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/70

         Gela Sviluppo S.C.p.A:n, selvitystilassa, 13.2.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-65/04)
   (2004/C 106/141)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Gela Sviluppo S.C.p.A, selvitystilassa, on nostanut 13.2.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on avvocato Patrizio Menchetti.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa Euroopan yhteisöjen komission 16.12.2003 päivättyyn tiedonantoon, viite 116515 Regio E2/JHR/rs D(2003) 621494 sisältyvän päätöksen, jolla hylättiin Gela Sviluppon vaatimus sille myönnetyn tuen jäljellä olevan määrän maksamisesta

               —

               kumoaa komission päätöksen, jolla Gela Sviluppon kokonaistuen Sicilia 94-99 FESR 98.05.26.001 määrää alennettiin

               —

               kumoaa komission päätöksen määrätä talousarviosta poistettavaksi 2 348 580,42 euron suuruinen määrä

               —

               kumoaa veloituslaskelmaan sisältyvän komission päätöksen, jolla määrättiin palautettavaksi liikaa maksettu määrä 85 806,66 euroa

               —

               jos 9.9.1999 tehdyllä päätöksellä (SEC) 1999/1316 hyväksyttyjä rakennerahastojen operatiivisiin toimintoihin liittyviä tilinpäätöksiä koskevien suuntaviivojen 6 artiklan 2 kohtaa pidetään EY 249 artiklassa tarkoitettuna päätöksenä, kumoaa kyseisen päätöksen

               —

               katsoo komission olevan sopimussuhteen ulkopuolisessa vastuussa, koska Gela Sviluppolle myönnetyn tuen Sicilia 94/99 FESR 98 05 26 001 jäljellä olevaa määrää ei maksettu, ja velvoittaa komission EY 235 ja EY 288 artiklan nojalla korvaamaan vahingon 2 348 580,42 eurolla korkoineen, tai tuomioistuimen oikeana pitämän määrän

               —

               toteaa, että sopimusvelvoitteet on jätetty noudattamatta ja että komissio on sopimussuhteeseen perustuvassa vastuussa Gela Sviluppon ja Euroopan komission välillä 13.9.1999 allekirjoitetun sopimuksen, jossa Regione Siciliana oli osallisena ja jota muutettiin 31.5.2002 Regione Sicilianan ollessa yhä siinä osallisena, nojalla, ja määrää, ettei komissiolle ole palautettava 85 806,66 euron suuruista summaa, velvoittaa komission noudattamaan sopimusvelvoitteitaan, joiden mukaan sen on maksettava 2 262 777,76 euron suuruinen määrä, tai velvoittaa sen korvaamaan vahingon tällä tai muulla oikeana pitämällään määrällä

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kanteen kohteena on komission päätös olla maksamatta Gela Sviluppolle myönnetyn tuen Sicilia94/99 FESR 98 05 26 001 jäljellä olevaa määrää ja vaatia palautettavaksi jo maksettu 85 806,66 euron suuruinen määrä.
   Kantaja toteaa seuraavaa:

               —

               komissio ei ole asianmukaisesti perustellut niitä päätöksiä, joilla tukia vähennettiin, eikä 9.9.1999 tehtyä päätöstä (SEC) 1999/1316

               —

               komissio on loukannut kontradiktorista periaatetta, koska se on kieltäytynyt käsittelemästä kantajan pyynnön tulla kuulluksi, sekä loukannut luottamuksensuojan periaatetta, suhteellisuusperiaatetta ja oikeusvarmuuden periaatetta tehdyillä vähennyksillä, ja lopuksi se on rikkonut olennaisten muotomääräyksiä 9.9.1999 tehtyä päätöstä (SEC) 1999/1316 laatiessaan

               —

               komission tilinpäätöksessä käyttämä laskentatapa on lainvastainen

               —

               komissio on sopimussuhteen ulkopuolisessa vastuussa loukattuaan luottamuksensuojan ja hyvän hallinnon periaatteita ja niitä säädöksiä, joilla säännellään rakennerahastojen varojen hoitoa

               —

               komissio on sopimukseen perustuvassa vastuussa komission, Gela Sviluppon ja Regione Sicilian välillä tehdyn sopimuksen nojalla, rikkoen Italian siviililain 1453, 1175 ja 1375 pykälää.


title: Yhdistetyt asiat C-408/15 P ja C-409/15 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 24.11.2016 – Valittajina Ackermann Saatzucht GmbH & Co.KG ym, sekä muina osapuolina Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto (Muutoksenhaku — Kumoamiskanne — SEUT 263 artiklan neljäs kohta — Muutoksenhakuoikeus — Asiavaltuus — Toimenpide, joka koskee erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä ”tiettyjen näille erityisten ominaisuuksien” vuoksi — Asetus (EU) N:o 511/2014 — Geenivarojen saantia ja saatavuutta sekä niiden käytöstä saatavien hyötyjen oikeudenmukaista ja tasapuolista jakoa koskevan Nagoyan pöytäkirjan määräysten noudattamistoimenpiteistä käyttäjille unionissa — Asetus (EY) N:o 2100/94 — Kasvilajikkeille yhteisössä annettavan suojelun vaikutusten rajoittaminen — Kasvinjalostajia koskeva poikkeus)

text:
               30.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 24.11.2016 – Valittajina Ackermann Saatzucht GmbH & Co.KG ym, sekä muina osapuolina Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto
   (Yhdistetyt asiat C-408/15 P ja C-409/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Kumoamiskanne - SEUT 263 artiklan neljäs kohta - Muutoksenhakuoikeus - Asiavaltuus - Toimenpide, joka koskee erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä ”tiettyjen näille erityisten ominaisuuksien” vuoksi - Asetus (EU) N:o 511/2014 - Geenivarojen saantia ja saatavuutta sekä niiden käytöstä saatavien hyötyjen oikeudenmukaista ja tasapuolista jakoa koskevan Nagoyan pöytäkirjan määräysten noudattamistoimenpiteistä käyttäjille unionissa - Asetus (EY) N:o 2100/94 - Kasvilajikkeille yhteisössä annettavan suojelun vaikutusten rajoittaminen - Kasvinjalostajia koskeva poikkeus))
   (2017/C 030/09)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: asiassa C-408/16 P: Ackermann Saatzucht GmbH & Co.KG, Böhm-Nordkartoffel Agrarproduktion GmbH & Co. OHG, Deutsche Saatveredelung AG, Ernst Benary, Samenzucht GmbH, Freiherr Von Moreau Saatzucht GmbH, Hybro Saatzucht GmbH & Co. KG, Klemm + Sohn GmbH & Co. KG, KWS Saat AG, Norddeutsche Pflanzenzucht Hans-Georg Lembke KG, Nordsaat Saatzuchts GmbH, Peter Franck-Oberaspach, P. H. Petersen Saatzucht Lundsgaard GmbH, Saatzucht Streng – Engelen GmbH & Co. KG, Saka Pflanzenzucht GmbH & Co. KG, Strube Research GmbH & Co. KG, Gartenbau und Spezialkulturen Westhoff GbR ja W. von Borries-Eckendorf GmbH & Co. KG, sekä asiassa C-409/15 P: ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV, Agriom BV, Agrisemen BV, Anthura BV, Barenbrug Holding BV, De Bolster BV, Evanthia BV, Gebr. Vletter & Den Haan VOF, Hilverda Kooij BV, Holland-Select BV, Könst Breeding BV, Koninklijke Van Zanten BV, Kweek- en Researchbedrijf Agirco BV, Kwekerij de Wester-Bouwing BV, Limgroup BV ja Ontwikkelingsmaatschappij Het Idee BV (edustajat: asianajajat P. de Jong, E. Bertolotto, K. Claeyé, P. Vlaemminck ja B. Van Vooren, avocats)

      Muut osapuolet: Euroopan parlamentti (asiamiehet: L. Visaggio, J. Rodrigues ja R. van de Westelaken) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Simm ja M. Moore)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitukset hylätään.

               2)

               Ackermann Saatzucht GmbH & Co. KG, Böhm-Nordkartoffel Agrarproduktion GmbH & Co. OHG, Deutsche Saatveredelung AG, Ernst Benary, Samenzucht GmbH, Freiherr Von Moreau Saatzucht GmbH, Hybro Saatzucht GmbH & Co. KG, Klemm + Sohn GmbH & Co. KG, KWS Saat AG, Norddeutsche Pflanzenzucht Hans-Georg Lembke KG, Nordsaat Saatzuchts GmbH, M. Peter Franck-Oberaspach, P. H. Petersen Saatzucht Lundsgaard GmbH, Saatzucht Streng – Engelen GmbH & Co. KG, Saka Pflanzenzucht GmbH & Co. KG, Strube Research GmbH & Co. KG, Gartenbau und Spezialkulturen Westhoff GbR, W. von Borries-Eckendorf GmbH & Co. KG, ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV, Agriom BV, Agrisemen BV, Anthura BV, Barenbrug Holding BV, De Bolster BV, Evanthia BV, Gebr. Vletter & Den Haan VOF, Hilverda Kooij BV, Holland-Select BV, Könst Breeding BV, Koninklijke Van Zanten BV, Kweek- en Researchbedrijf Agirco BV, Kwekerij de Wester-Bouwing BV, Limgroup BV ja Ontwikkelingsmaatschappij Het Idee BV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 328, 5.10.2015.


title: Asia T-21/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 29.11.2010 — Eurotel v. SMHV — DVB Project (DVB)

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/57

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 29.11.2010 — Eurotel v. SMHV — DVB Project (DVB)
   (Asia T-21/09) (1)

   ()
   2011/C 30/101
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 69, 21.3.2009.


title: Asia T-367/17: Kanne 9.6.2017 – Linak v. EUIPO – ChangZhou Kaidi Electrical (sähköllä toimivan nostolaitepilarin muoto)

text:
               31.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/45

         Kanne 9.6.2017 – Linak v. EUIPO – ChangZhou Kaidi Electrical (sähköllä toimivan nostolaitepilarin muoto)
   (Asia T-367/17)
   (2017/C 249/61)
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Linak A/S (Nordborg, Tanska) (edustaja: asianajajat V. von Bomhard ja J. Fuhrmann)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: ChangZhou Kaidi Electrical Co. Ltd (Changzhou, Kiina)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen malli: Yhteisömalli ”Sähköllä toimiva nostolaitepilari” – Yhteisömalli nro 101 159-0001

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 21.3.2017 asiassa R 1411/2016-3 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 6 artiklaa on rikottu.


title: Asia C-319/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Förvaltningsrätten i Falun (Ruotsi) on esittänyt 27.6.2011 — Widex A/S v. Skatteverket

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/29

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Förvaltningsrätten i Falun (Ruotsi) on esittänyt 27.6.2011 — Widex A/S v. Skatteverket
   (Asia C-319/11)
   2011/C 269/55
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Förvaltningsrätten i Falun

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Widex A/S

      Vastapuoli: Skatteverket

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Miten käsitettä ”kiinteä toimipaikka, josta on suoritettu liiketoimia” on tulkittava, kun sitä arvioidaan asiaa koskevien unionin oikeuden säännösten kannalta? (1)

               2)

               Voidaanko sellaisella verovelvollisella, jolla on taloudellisen toimintansa kotipaikka toisessa jäsenvaltiossa ja jonka toiminta koostuu muun muassa kuulolaitteiden valmistuksesta ja myynnistä, katsoa olleen Ruotsissa kiinteä toimipaikka, josta on suoritettu liiketoimia, siksi, että se on tehnyt audiologiatutkimusta Ruotsissa sijaitsevalta tutkimusosastolta käsin, kun henkilö on hankkinut sellaisia tavaroita ja palveluja, jotka on otettu vastaan ja käytetty kyseisellä Ruotsissa sijaitsevalla tutkimusosastolla?

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 170 ja 171 artikla, jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — maan alueelle sijoittautumattomille verovelvollisille suoritettavaa arvonlisäveron palautusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt — 6.12.1979 annetun kahdeksannen neuvoston direktiivin 79/1072/ETY (EYVL L 331, s. 11) 1 ja 2 artikla.


title: Asia C-295/05: Tribunal Supremon, Sala de lo Contencioso-Administrativo, 1.4.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Asociación Nacional de Empresas Forestales (ASEMFO) vastaan Transformación Agraria SA (TRAGSA) ja Administración del Estado

text:
               15.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 257/2

         Tribunal Supremon, Sala de lo Contencioso-Administrativo, 1.4.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Asociación Nacional de Empresas Forestales (ASEMFO) vastaan Transformación Agraria SA (TRAGSA) ja Administración del Estado
   (Asia C-295/05)
   (2005/C 257/04)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Tribunal Supremo, Sala de lo Contencioso-Administrativo, on pyytänyt 1.4.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 21.7.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Asociación Nacional de Empresas Forestales (ASEMFO) vastaan Transformación Agraria SA (TRAGSA) ja Administración del Estado seuraaviin kysymyksiin:

               1)

               Voidaanko EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan 1 kohdan nojalla sallia se, että unionin jäsenvaltio antaa lailla julkiselle yritykselle oikeudellisen aseman, jonka perusteella se voi toteuttaa julkisia rakennusurakoita noudattamatta tarjouskilpailussa tehtäviä hallinnon hankintoja koskevaa yleistä järjestelmää silloin, kun erityisiä kiireellisiä tai yleistä etua koskevia syitä ei ole, riippumatta siitä, alittuuko vai ylittyykö asiaa koskevissa yhteisön direktiiveissä tarkoitettu kynnysarvo?

               2)

               Onko tällainen oikeudellinen asema sopusoinnussa 14.6.1993 annettujen neuvoston direktiivien 93/36/ETY (1) ja 93/37/ETY (2) sekä niiden muuttamisesta 13.10.1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/52/EY (3) ja komission direktiivin 2001/78/EY (4) säännösten — tämä lainsäädäntö on äskettäin laadittu uudelleen 31.3.2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2004/18/EY (5) — kanssa?

               3)

               Voidaanko Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 8.5.2003 antamassa tuomiossa (asia C-349/97, Espanjan kuningaskunta vastaan komissio) esitettyä tulkintaa joka tapauksessa soveltaa TRAGSAan ja sen tytäryhtiöihin, kun otetaan huomioon yhteisöjen tuomioistuimen muu julkisia hankintoja koskeva oikeuskäytäntö sekä se, että hallinto antaa TRAGSAn hoidettavaksi suuren määrän rakennusurakoita, joihin ei sovelleta vapaata kilpailua koskevaa järjestelmää, ja että tämä seikka voi merkittävästi vääristää merkityksellisiä markkinoita?

      (1)  Julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimustentekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi 93/36/ETY (EYVL L 199, s. 1).

      (2)  Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi 93/37/ETY (EYVL L 199, s. 54).

      (3)  Julkisia palveluhankintoja, julkisia tavaranhankintoja ja julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annettujen direktiivien 92/50/ETY, 93/36/ETY ja 93/37/ETY muuttamisesta 13 päivänä lokakuuta 1997 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/52/EY (EYVL L 328, s. 1).

      (4)  Neuvoston direktiivin 93/36/ETY liitteen IV, neuvoston direktiivin 93/37/ETY liitteiden IV, V ja VI, neuvoston direktiivin 92/50/ETY liitteiden III ja IV, sellaisina kuin ne ovat muutettuina direktiivillä 97/52/EY, sekä neuvoston direktiivin 93/38/ETY liitteiden XII–XV, XVII ja XVIII, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/4/EY, muuttamiseksi (Vakiolomakkeiden käyttöä hankintailmoituksissa koskeva direktiivi) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 13 päivänä syyskuuta 2001 annettu komission direktiivi 2001/78/EY (EYVL L 285, s. 1).

      (5)  Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/18/EY (EUVL L 134, s. 114).


title: Asia T-399/08: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19.11.2009 — Clearwire Corporation v. SMHV (CLEARWIFI) (Yhteisön tavaramerkki — Euroopan yhteisön nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Sanamerkki CLEARWIFI — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))

text:
               16.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 11/26

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19.11.2009 — Clearwire Corporation v. SMHV (CLEARWIFI)
   (Asia T-399/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Euroopan yhteisön nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Sanamerkki CLEARWIFI - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))
   2010/C 11/50
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Clearwire Corporation (Kirkland, Washington, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja G. Konrad)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 30.6.2008 asiassa R 706/2008-1 tekemästä päätöksestä, joka koskee tavaramerkin CLEARWIFI Euroopan yhteisön nimeävää kansainvälistä rekisteröintiä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Clearwire Corporation velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 301, 22.11.2008.


title: Asia T-735/14: Kanne 24.10.2014 – Gazprom Neft v. neuvosto

text:
               15.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 448/35

         Kanne 24.10.2014 – Gazprom Neft v. neuvosto
   (Asia T-735/14)
   (2014/C 448/44)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Gazprom Neft OAO (Pietari, Venäjä) (edustajat: asianajajat L. Van den Hende ja S. Cogman)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 31.7.2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/512/YUTP 4 artiklan

               —

               kumoamaan 31.7.2014 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 833/2014 3 artiklan ja 4 artiklan 3 ja 4 kohdan

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan kantajalle tästä oikeudenkäynnistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu SEUT 296 artiklan rikkomiseen.

                           —

                           Kantaja väittää, että yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskeva riidanalainen päätös ja riidanalainen asetus eivät sisällä riittäviä perusteluja ja ne ovat siten SEUT 296 artiklan vastaisia.

               2.

               Toisen kanneperusteen mukaan riidanalaisilla säännöksillä on epäasianmukainen oikeudellinen perusta.

                           —

                           Kantaja väittää, että SEUT 215 artikla on kyseessä olevan asetuksen riidanalaisten säännösten asianmukainen oikeudellinen perusta, koska (i) kantajan ja Venäjän hallituksen sekä (ii) kantajan ja pakotteilla tavoitellun selvän päämäärän välillä ei ole riittäviä yhteyksiä. Näiden periaatteiden pitäisi myös ohjata SEU 29 artiklan käyttöä oikeudellisena perustana kolmansiin maihin kohdistuville rajoittaville toimenpiteille.

               3.

               Kolmas kanneperuste perustuu suhteellisuusperiaatteen sekä perusoikeuksien loukkaamiseen.

                           —

                           Kantaja väittää, että riidanalaiset säännökset ovat ristiriidassa suhteellisuusperiaatteen ja perusoikeuksien kanssa. Riidanalaisilla säännöksillä puututaan suhteettomasti kantajan vapauteen harjoittaa liiketoimintaa sekä kantajan omistusoikeuteen, koska ne eivät ole sopivia niillä tavoiteltujen päämäärien saavuttamiseksi (eivätkä ne siten ole tarpeellisia) ja koska niillä joka tapauksessa asetetaan rasitteita, joilla hyvin merkittävästi ylitetään kaikki mahdolliset hyödyt.


title: Asia C-45/00: Supremo Tribunal Administrativo 2a Secçãon 26.5.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Sonae Turismo, SGPS, S.A. ja Fazenda Pública

text:
C 122/12                  FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       29.4.2000
Kysymys 2                                                                     1. Voiko yksityinen vedota neuvoston direktiivin
                                                                                69/335/ETY(1) 10 artiklaan valtiota vastaan, vaikka kysei-
                                                                                nen valtio ei ole saattanut direktiiviä osaksi kansallista
Onko kysymykseen 1 vastattaessa merkitystä sillä, että siirtävä                   oikeusjärjestystä?
yhtiö otti kyseessä olevan lainan tarkoituksena alentaa vastaan-
ottavalle yhtiölle siirrettävien varojen ja vastuiden nettoarvoa
siten, että lainan tuotto jäisi siirtävään yhtiöön, kun taas
                                                                              2. Onko direktiivin 69/335/ETY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoi-
velkavastuu siirtyisi vastaanottavalle yhtiölle?                                  tettujen liiketoimien katsottava kuuluvan saman direktiivin
                                                                                10 artiklassa säädetyn kiellon alaan siten, että sen mukaan
                                                                                on kiellettyä kantaa sekä veroa pääoman hankinnasta että
                                                                                periä muodosta riippumatta mitä tahansa muuta maksua
Kysymys 3                                                                         siinäkin tapauksessa, että kyseessä on nimenomaisesti
                                                                                julkisoikeudellinen maksu eikä vero?
Onko kysymykseen 1 ja/tai kysymykseen 2 vastattaessa merki-
tystä sillä, että kyseessä oleva laina otettiin sen mahdollistami-
seksi, että silloiset työntekijät, jotka jatkoivat yhtiön toimintaa           3. Onko direktiivin 69/335/ETY 10 artiklaa ja 12 artiklan
sukupolvenvaihdoksessa, halusivat pystyä rahoittamaan vas-                        1 kohdan e alakohtaa tulkittava siten, että sen vastaista
taanottavan yhtiön osakkeiden merkintää?                                          on, että kaupparekisteriin rekisteröidyistä yhtiöpääoman
                                                                                korotuksista taikka yhtiöjärjestyksen muutoksista suoritet-
                                                                                tavien (lakisääteisten) palkkioiden suuruus vaihtelee koro-
                                                                                tuksen tai yhtiöpääoman suuruuden mukaan?
Kysymys 4
                                                                              4. Voidaanko näiden palkkioiden vaihtelujen kuitenkin kat-
Onko fuusioverodirektiivin säännöksiä ja erityisesti direktiivin                  soa riippuvan välillisesti tai välittömästi palvelun tarjoami-
2 artiklan i kohtaa tulkittava siten, että näiden säännösten                      sesta aiheutuneista kustannuksista?
vastaista on asettaa sen edellytykseksi, että toimenpiteen
katsotaan kuuluvan direktiivin varojensiirtoa koskevien
säännösten soveltamisalaan, että siirtävä yhtiö, yksityiset pää-
osakkaat tai kolmannet henkilöt eivät saa antaa vakuutta                      5. Kuuluvatko näihin kustannuksiin kyseisiin rekisteritoimiin
vastaanottavan yhtiön puolesta, kun on selvää, että vastaanot-                    liittyvät virkamiesten palkat, vastikkeetta suoritetuista
tavan yhtiön tuleva likviditeettitarve rahoitetaan käyttöluotolla                 vähäisistä toimenpiteistä aiheutuneet kustannukset ja
rahalaitokselta, joka on vaatinut vastaanottavan yhtiön osak-                     osuus yleisistä kustannuksista (tilojen vuokra, tietojenkäsit-
keiden antamista vakuudeksi?                                                      tely- ja tietoliikennelaitteista aiheutuneet kustannukset,
                                                                                sähkö-, vesi- ym. kustannukset)?
(1) Eri jäsenvaltioissa olevia yhtiöitä koskeviin sulautumisiin, diffuusi-    6. Onko direktiivin edellä mainittujen säännösten nojalla
    oihin, varojensiirtoihin ja osakkeidenvaihtoihin sovellettavasta
    yhteisestä verojärjestelmästä 23 päivänä heinäkuuta 1990 annettu              sallittua katsoa, että edellä mainitut, yhtiöpääoman koro-
    neuvoston direktiivi 90/434/ETY.                                              tuksiin liittyvät maksut ovat tavanomaisia, ja että ne ovat
                                                                                näin ollen sallittuja?
                                                                              7. Onko direktiivin edellä mainittujen säännösten nojalla
                                                                                sallittua periä sellaisia maksuja, jotka ylittävät mainitut
                                                                                kustannukset? Ja jos on, niin kuinka suuri ylitys sallitaan?
Supremo Tribunal Administrativo 2a Secçãon 26.5.1999                             Jos ylitys on ilmeinen ja kohtuuton, palkkioiden suuruutta
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                            vähentää kohtuullisuusperustein?
   asiassa Sonae Turismo, SGPS, S.A. ja Fazenda Pública
                             (Asia C-45/00)
                                                                              (1) Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista
                                                                                17 päivänä heinäkuuta 1969 annettu neuvoston direktiivi
                           (2000/C 122/19)                                        69/335/ETY, EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.
Supremo Tribunal Administrativo, 2a Secção, on pyytänyt
26.5.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
jen tuomioistuimen kirjaamoon 14.2.2000, Euroopan yhteisö-
jen tuomioistuimelta asiassa Sonae Turismo, SGPS, S.A. ja
Fazenda Pública ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:


title: Asia T-437/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.3.2016 – Eden Green Vivai Piante di Verdesca Giuseppe ym. v. komissio (Kumoamiskanne — Maatalous — Suojautuminen kasvien haitallisilta organismeilta — Toimenpiteet Xylella fastidiosa -organismin unioniin kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseksi — Täytäntöönpanotoimenpiteitä edellyttävä toimi — Toimi ei koske kantajaa erikseen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               2.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/45

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.3.2016 – Eden Green Vivai Piante di Verdesca Giuseppe ym. v. komissio
   (Asia T-437/15) (1)

   ((Kumoamiskanne - Maatalous - Suojautuminen kasvien haitallisilta organismeilta - Toimenpiteet Xylella fastidiosa -organismin unioniin kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseksi - Täytäntöönpanotoimenpiteitä edellyttävä toimi - Toimi ei koske kantajaa erikseen - Tutkimatta jättäminen))
   (2016/C 156/61)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantajat: Eden Green Vivai Piante di Verdesca Giuseppe (Copertino, Italia) ja 38 muuta kantajaa, joiden nimet luetellaan määräyksen liitteessä (edustaja: asianajaja G. Manelli)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Bianchi ja I. Galindo Martín)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota toimenpiteistä Xylella fastidiosa (Wells et al.) -organismin unioniin kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseksi 18.5.2015 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2015/789 (EUVL L 125, s. 36), ja erityisesti sen 6 ja 9 artikla, luettuna yhdessä päätöksen liitteen I kanssa.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Eden Green Vivai Piante di Verdesca Giuseppe ja 38 muuta kantajaa, joiden nimet luetellaan määräyksen liitteessä, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 328, 5.10.2015.


title: Asia T-215/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 30.11.2015 – Gmina Miasto Gdynia ja Port Lotniczy Gdynia v. komissio (Kumoamiskanne — Riidanalaisen toimen korvaaminen toisella oikeudenkäynnin aikana — Vaatimusten mukauttaminen — Uuteen päätökseen kohdistettu rinnakkainen oikeussuojakeino — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/53

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 30.11.2015 – Gmina Miasto Gdynia ja Port Lotniczy Gdynia v. komissio
   (Asia T-215/14) (1)

   ((Kumoamiskanne - Riidanalaisen toimen korvaaminen toisella oikeudenkäynnin aikana - Vaatimusten mukauttaminen - Uuteen päätökseen kohdistettu rinnakkainen oikeussuojakeino - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2016/C 038/69)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantajat: Gmina Miasto Gdynia (Gdynia, Puola) (edustajat: asianajajat T. Koncewicz ja K. Gruszecka-Spychała) ja Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o. (Gdynia) (edustajat: aluksi asianajajat T. Koncewicz ja K. Gruszecka-Spychała, sitten asianajaja P. Rosiak)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Grespan, S. Noë ja A. Stobiecka-Kuik)

      Väliintulija, joka tuke kantajien vaatimuksia: Puolan tasavalta (asiamies: B. Majczyna)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensin vaatimus toimenpiteestä SA.35388 (13/C) (ex 13/NN ja ex 12/N) – Puola – Gdynia-Kosakowon lentoaseman muuttaminen 11.2.2014 annetun komission päätöksen 2014/883/EU (EUVL L 357, s. 51) kumoamiseksi sekä tämän jälkeen vaatimus valtiontuesta SA.35388 (13/C) (ex 13/NN ja ex 12/N) – Puola – Gdynia-Kosakowon lentoaseman muuttaminen 26.2.2015 annetun komission päätöksen (EU) 2015/1586 (EUVL L 250, s. 165) kumoamiseksi, jolla päätös ensin mainittu päätös korvattiin.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Gmina Miasto Gdynialle ja Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. Z o.o:lle pääasiassa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Gmina Miasto Gdynia ja Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. Z o.o. vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle välitoimimenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Puolan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 175, 10.6.2014.


title: Asia T-197/13: Kanne 1.4.2013 — M. E. M. v. SMHV

text:
               1.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/51

         Kanne 1.4.2013 — M. E. M. v. SMHV
   (Asia T-197/13)
   2013/C 156/93
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: MARQUES DE L’ÉTAT DE MONACO (M. E. M.) (Monaco, Monaco) (edustaja: asianajaja S. Arnaud)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 29.1.2013 antaman päätöksen asiassa R 113/2012-4

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Suojan Euroopan unionissa käsittävä sanamerkin ”MONACO” kansainvälinen tavaramerkkirekisteröinti luokkien 9, 12, 14, 16, 18, 25, 28, 35, 38, 39, 41 ja 43 tavaroille ja palveluille — kansainvälinen tavaramerkkirekisteröinti nro 1 069 254, jossa on nimetty Euroopan unioni

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen osittain

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet:

               —

               Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee asetuksen N:o 207/2009 5 artiklan sekä 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan ja 7 artiklan 2 kohdan rikkomista.

               —

               Toinen kanneperuste, joka koskee oikeudenvastaisuutta erottamiskykyisyyden tulkinnassa.

               —

               Kolmas kanneperuste, joka koskee ilmeistä arviointivirhettä erottamiskykyisyyden tulkinnassa.

               —

               Neljäs kanneperuste, joka koskee perustelujen puuttumista tai ainakin niiden riittämättömyyttä tai ristiriitaisuutta luokan 9 tavaroille haetun rekisteröinnin epäämisen yhteydessä.

               —

               Viides kanneperuste, joka koskee asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 296 artiklan ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan rikkomista perustelujen riittämättömyyden vuoksi.


title: Asia C-494/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší soud České republiky (Tšekki) on esittänyt 21.9.2015 – Tommy Hilfiger Licensing LLC ym. v. DELTA CENTER a.s.

text:
               14.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 414/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší soud České republiky (Tšekki) on esittänyt 21.9.2015 – Tommy Hilfiger Licensing LLC ym. v. DELTA CENTER a.s.
   (Asia C-494/15)
   (2015/C 414/20)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Nejvyšší soud České republiky

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Tommy Hilfiger Licensing LLC, Urban Trends Trading B.V., RADO Uhren AG, Facton Kft., Lacoste S.A. ja Burberry Limited

      Vastapuoli: DELTA CENTER a.s.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko sellainen toimitilat markkinoilla vuokrannut henkilö, joka tarjoaa yksittäisten markkinatoimijoiden käyttöön kojuja ja myyntipaikkoja, joihin kojut voidaan sijoittaa, välittäjä, jonka palveluja kolmannet osapuolet käyttävät oikeudenhaltijan immateriaalioikeuden loukkaamiseksi teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY (1) 11 artiklassa tarkoitetulla tavalla?

               2)

               Onko mahdollista toteuttaa toimenpiteitä sellaista toimitilat markkinoilla vuokrannutta henkilöä vastaan, joka tarjoaa yksittäisten markkinatoimijoiden käyttöön kojuja ja myyntipaikkoja, joihin kojut voidaan sijoittaa, teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY 11 artiklassa mukaisesti niillä edellytyksillä, jotka unionin tuomioistuin määritteli asiassa C-324/09, L’Oréal ym. 12.7.2011 antamassaan tuomiossa sähköisen markkinapaikan ylläpitäjiin kohdistuvien toimenpiteiden toteuttamisen osalta?

      (1)  EUVL L 157, s. 45.


title: Asia C-304/06 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 8.5.2008 — Eurohypo AG v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 40/94 — 7 artiklan 1 kohdan b alakohta — Sanamerkki EUROHYPO — Rekisteröinnin ehdoton hylkäysperuste — Tavaramerkki, jolta puuttuu erottamiskyky)

text:
               21.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 158/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 8.5.2008 — Eurohypo AG v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   (Asia C-304/06 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 40/94 - 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Sanamerkki EUROHYPO - Rekisteröinnin ehdoton hylkäysperuste - Tavaramerkki, jolta puuttuu erottamiskyky)
   (2008/C 158/05)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Valittaja: Eurohypo AG (edustajat: Rechtsanwalt C. Rohnke ja Rechtsanwalt M. Kloth)

      Valittajan vastapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamiehet: G. Schneider ja J. Weberndörfer)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Muutoksenhaku ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-439/04, Eurohypo AG vastaan SMHVm 3.5.2006 antamaan tuomioon, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on hylännyt päätöksen, jolla on evätty sanamerkin ”EUROHYPO” rekisteröinti luokkaan 36 kuuluvia palveluja varten — Yksinomaan merkeistä tai merkinnöistä, joilla voidaan kuvailla palvelujen ominaisuuksia, muodostuvan merkin erottamiskyky
   Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-439/04, Eurohypo vastaan SMHV (EUROHYPO), 3.5.2006 antama tuomio kumotaan siltä osin kuin Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut, että sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljäs valituslautakunta ei rikkonut yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94, sellaisena kuin se on muutettuna 22.12.1994 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 3288/94, 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, kun se eväsi 6.8.2004 tekemällä päätöksellään (asia R 829/2002-4) sanayhdistelmän EUROHYPO rekisteröimisen yhteisön tavaramerkiksi sellaisia palveluja varten, jotka kuuluvat tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien rekisteröimistä varten koskevaan, 15.6.1957 tehtyyn Nizzan sopimukseen, sellaisena kuin tämä sopimus on tarkistettuna ja muutettuna, pohjautuvan luokituksen luokkaan 36 ja jotka vastaavat seuraavaa kuvausta: ”rahatalousasiat; raha-asiat; kiinteistöasiat; rahatalouspalvelut; rahoituspalvelut”.

               2)

               Kanne sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 6.8.2004 tekemästä päätöksestä (asia R 829/2002-4) hylätään.

               3)

               Eurohypo AG velvoitetaan korvaamaan kummassakin oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 224, 16.9.2006.


title: Asia C-375/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour constitutionnelle (Belgia) on esittänyt 15.7.2011 — Belgacom SA, Mobistar SA ja KPN Group Belgium SA v. Belgian valtio

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour constitutionnelle (Belgia) on esittänyt 15.7.2011 — Belgacom SA, Mobistar SA ja KPN Group Belgium SA v. Belgian valtio
   (Asia C-375/11)
   2011/C 282/25
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour constitutionnelle

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Belgacom SA, Mobistar SA ja KPN Group Belgium SA

      Vastaaja: Belgian valtio

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Sallitaanko sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/20/EY (1) (valtuutusdirektiivi) 3, 12 ja 13 artiklassa, siinä muodossa kuin niitä tällä hetkellä sovelletaan, että jäsenvaltiot määräävät operaattoreille, jotka ovat matkapuhelintaajuuksien yksittäisten käyttöoikeuksien haltijoita 15 vuoden ajan valtuutuksilla, jotka annettiin aikaisemman lain nojalla matkapuhelinverkon perustamista ja hyödyntämistä varten niiden alueelle, kertamaksuna suoritettavan käyttömaksun, joka suoritetaan taajuuksia koskevien yksittäisten käyttöoikeuksien uudistamisesta ja jonka määrä, joka liittyy taajuuksien ja käyttöoikeuksien kohteena olevien kuukausien lukumäärään, lasketaan sellaisen aikaisemman kertamaksuna suoritetun toimilupamaksun perusteella, joka liittyi edellä mainittujen valtuutusten antamiseen, ja tämä kertamaksu täydentää yhtäältä taajuuksien jakamisesta suoritettavaa vuosimaksua, jolla pyritään ennen kaikkea kattamaan kustannukset, joita aiheutuu taajuuksien jakamisesta, samalla kun otetaan myös niiden arvo osittain huomioon, ja molempien maksujen tarkoituksena on edistää taajuuksien parasta mahdollista käyttöä, ja toisaalta käyttömaksua, joka kattaa valtuutuksen hallinnointikulut?

               2)

               Sallitaanko saman valtuutusdirektiivin 3, 12 ja 13 artiklassa se, että jäsenvaltiot velvoittavat uusien matkapuhelintaajuuksien käyttöoikeuksien hakijoina olevat operaattorit maksamaan kertamaksun, jonka suuruus määräytyy huutokaupalla taajuuksien jakamisen yhteydessä, niiden arvon määrittämiseksi, kun tämä kertamaksu täydentää yhtäältä taajuuksien jakamisesta suoritettavaa vuosimaksua, jolla pyritään ennen kaikkea kattamaan kustannukset, joita aiheutuu taajuuksien jakamisesta, samalla kun otetaan myös niiden arvo osittain huomioon, ja molempien maksujen tarkoituksena on edistää taajuuksien parasta mahdollista käyttöä, ja toisaalta vuosimaksua, joka peritään aikaisemman lainsäädännön perusteella myönnettyjen matkapuhelinverkon perustamista ja hyödyntämistä koskevien valtuutusten hallinnoinnista?

               3)

               Sallitaanko saman valtuutusdirektiivin 14 artiklan 2 kohdassa se, että jäsenvaltio velvoittaa matkapuhelinoperaattorit maksamaan tiettyjen niistä jo hankkimien matkapuhelintaajuuksien yksittäisten käyttöoikeuksien uudistamiseksi mutta ennen tämän uuden kauden alkamista kertamaksun niiden taajuuksien käyttöoikeuksien uudistamisesta, joita niillä oli tämän uuden kauden alussa, ja tätä vaatimusta perustellaan taajuuksien parhaan mahdollisen käytön edistämisellä niiden arvon määrittämisen avulla, kun tämä kertamaksu täydentää yhtäältä taajuuksien jakamisesta suoritettavaa vuosimaksua, jolla pyritään ennen kaikkea kattamaan kustannukset, joita aiheutuu taajuuksien jakamisesta, samalla kun otetaan myös niiden arvo osittain huomioon, ja molempien maksujen tarkoituksena on edistää taajuuksien parasta mahdollista käyttöä, ja toisaalta vuosimaksua, joka peritään aikaisemman lainsäädännön perusteella myönnettyjen matkapuhelinverkon perustamista ja hyödyntämistä koskevien valtuutusten hallinnoinnista?

               4)

               Sallitaanko saman valtuutusdirektiivin 14 artiklan 1 kohdassa se, että jäsenvaltio lisää taajuuksien käyttöoikeuksien saamisen ja uudistamisen edellytykseksi kertamaksun, joka vahvistetaan huutokaupalla ja jolla ei ole ylärajaa, kun tämä kertamaksu täydentää yhtäältä taajuuksien jakamisesta suoritettavaa vuosimaksua, jolla pyritään ennen kaikkea kattamaan kustannukset, joita aiheutuu taajuuksien jakamisesta, samalla kun otetaan myös niiden arvo osittain huomioon, ja molempien maksujen tarkoituksena on edistää taajuuksien parasta mahdollista käyttöä, ja toisaalta vuosimaksua, joka peritään aikaisemman lainsäädännön perusteella myönnettyjen matkapuhelinverkon perustamista ja hyödyntämistä koskevien valtuutusten hallinnoinnista?

      (1)  EYVL L 108, s. 21.


title: Asia C-424/14: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 30.9.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Unkari) – Jácint Gábor Balogh v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (Ennakkoratkaisupyyntö — Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — 213 ja 214 artikla — Toiminnan alkamista koskevan ilmoituksen tekemättä jättäminen — Pienyritysten verovapautus — Seuraamus)

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/13

         Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 30.9.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Unkari) – Jácint Gábor Balogh v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága
   (Asia C-424/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 213 ja 214 artikla - Toiminnan alkamista koskevan ilmoituksen tekemättä jättäminen - Pienyritysten verovapautus - Seuraamus))
   (2016/C 038/17)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Asianosaiset

      Valittaja: Jácint Gábor Balogh

      Vastapuoli: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Määräysosa

               1)

               Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 213 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa asetetaan verovelvolliselle velvollisuus ilmoittaa taloudellisen toiminnan alkamisesta, kun kyseisen toiminnan tuotto ei ylitä enimmäismäärää pienyritysten verovapautukselle ja kun verovelvollisen tarkoituksena ei ole harjoittaa verollista toimintaa.

               2)

               Unionin oikeutta on tulkittava siten, ettei se ole esteenä hallinnollisen sakon asettamiselle seuraamuksena verhovelvollisen taloudellisen toiminnan aloittamisvelvollisuuden laiminlyömisestä, kun kyseisen toiminnan tuotto ei ylitä enimmäismäärä pienyritysten verovapautukselle. Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida, onko pääasiassa asetettu seuraamus suhteellisuusperiaatteen mukainen.

      (1)  EUVL C 439, 8.12.2014.


title: Asia F-85/12: Kanne 3.8.2012 — ZZ v. komissio

text:
               29.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 295/35

         Kanne 3.8.2012 — ZZ v. komissio
   (Asia F-85/12)
   2012/C 295/63
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal ja S. Orlandi)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Kumoamiskanne päätöksestä, joka koskee ennen palvelukseen tuloa kertyneiden eläkeoikeuksien hyvityslaskelman tekemistä henkilöstösääntöjen täytäntöönpanosta annettujen uusien yleisten määräysten nojalla

      Vaatimukset

               —

               27.1.2012 tehty päätös kantajalle ennen komission palvelukseen tuloa kertyneiden eläkeoikeuksien hyvittämisestä henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohdan nojalla on kumottava

               —

               päätös, jolla on hylätty hänen 2.5.2012 tekemänsä valitus päätöksestä, jolla oli vahvistettu hänelle ennen palvelukseen tuloa kertyneiden eläkeoikeuksien hyvitys unionin eläkejärjestelmässä, on tarpeen mukaan kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-154/05: Rechtbank Amsterdamin 4.4.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1) J. J. Kersbergen-Lap ja 2) D. Dams-Schipper vastaan Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut Werknemersverzekeringen

text:
               25.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/3

         Rechtbank Amsterdamin 4.4.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1) J. J. Kersbergen-Lap ja 2) D. Dams-Schipper vastaan Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut Werknemersverzekeringen
   (Asia C-154/05)
   (2005/C 155/06)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Rechtbank Amsterdam on pyytänyt 4.4.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 6.4.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa 1) J. J. Kersbergen-Lap ja 2) D. Dams-Schipper vastaan Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut Werknemersverzekeringen seuraavaan kysymykseen:
   Onko Wajongin perusteella suoritettavan korvauksen, joka mainitaan asetuksen N:o 1408/71 (1) liitteessä II a, katsottava olevan asetuksen N:o 1408/71 4 artiklan 2 a kohdassa tarkoitettu maksuihin perustumaton erityisetuus, siten, että pääsian kantajien kaltaisiin henkilöihin on sovellettava ainoastaan asetuksen N:o 1408/71 10 a artiklassa säädettyä koordinointisäännöstä, mistä seuraa, että Wajong-korvausta ei voida myöntää Alankomaiden ulkopuolella asuvalle henkilölle?

      (1)  Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 muuttamisesta 30 päivänä huhtikuuta 1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1247/92 (EYVL L 136, 19.5.1992, s. 1).


title: Asia T-93/15: Kanne 20.2.2015 – Navitar v. SMHV – Elukuva (NaviTar)

text:
               20.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 127/35

         Kanne 20.2.2015 – Navitar v. SMHV – Elukuva (NaviTar)
   (Asia T-93/15)
   (2015/C 127/48)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Navitar (Rochester, New York, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja J. Mattes)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: MTÜ Elukuva (Tallinna, Viro)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön sanamerkki NaviTar – Rekisteröintihakemus nro 11 147 246

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 5.12.2014 asiassa R 401/2014-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajalle valituslautakunnassa aiheutuneet kulut

               —

               velvoittaa MTÜ Elukuvan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajalle valituslautakunnassa aiheutuneet kulut, jos MTÜ Elukuvasta tulee väliintulija tässä asiassa

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 41 artiklan 1 kohtaa yhdessä 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa on rikottu.


title: Asia C-553/09 P: Valitus, jonka BCS SpA on tehnyt 23.12.2009 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-137/08, BCS SpA v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 28.10.2009 antamasta tuomiosta

text:
               27.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/26

         Valitus, jonka BCS SpA on tehnyt 23.12.2009 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-137/08, BCS SpA v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 28.10.2009 antamasta tuomiosta
   (Asia C-553/09 P)
   2010/C 51/42
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: BCS SpA (edustajat: avvocato M. Franzosi, avvocato V. Jandoli ja avvocato F. Santonocito)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), Deere & Company

      Vaatimukset

               —

               Riitautetut päätökset on kumottava

               —

               yhteisön tavaramerkki ‘289 on julistettava mitättömäksi

               —

               vastapuoli on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää, että riitautettu tuomio sisältää seuraavat oikeudelliset virheet:

               I.

               Unionin yleinen tuomioistuin on tulkinut väärin yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 7 artiklan 3 kohtaa, kun se on katsonut, ettei merkin erottamiskykyiseksi tuleminen riipu sen aikaisemmasta ja nykyisestä yksinomaisesta käytöstä (mainittua käyttöä ei ole myöskään näytetty toteen; samassa päätöksessä se pikemminkin kielletään joidenkin maiden osalta).

               II.

               Unionin yleinen tuomioistuin on soveltanut virheellisesti yhteisön oikeuskäytännössä erottamiskykyiseksi tulemisen vahvistamiseksi esitettyä perustetta ja rikkonut yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 7 artiklan 3 kohtaa.

         Kohdan I. osalta yksinomaisen käytön puuttuminen muissa osissa yhteisöä on osoitettu kolmansien osapuolten Tanskassa ja Irlannissa antamilla lausunnoilla. Yksiselitteisen mielleyhtymän puuttuminen vihreän ja keltaisen värin yhdistelmän ja Deeren välillä on todellakin ristiriidassa sen kanssa, että merkin katsotaan tulleen näissä maissa erottamiskykyiseksi.
   Kohdassa II. BCS kiistää unionin yleisen tuomioistuimen toissijaista merkitystä koskevan näytön osalta soveltamat oikeudelliset perusteet, koska ne ovat ristiriidassa unionin tuomioistuimen pitkäaikaisessa oikeuskäytännössä esitettyjen periaatteiden kanssa. Tavaramerkin Deere käytön pituutta, markkinaosuuksia ja myynnin määrää ei nimittäin voida katsoa riittäviksi tekijöiksi — kun niitä tarkastellaan erikseen — saavutetun toissijaisen merkityksen osoittamiseksi. Erityisesti ne eivät voi kompensoida mielipidetiedustelun puuttumista (tai kolmansien osapuolten lausumien ristiriitaista tulosta), koska nämä ovat erilaisia todistelua koskevia parametrejä.
   Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen, kun se ei ole ottanut huomioon välitöntä todistetta yhteisön tavaramerkin ‘289 erottamiskyvyn puuttumisesta Irlannissa ja Tanskassa.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1), joka on korvattu yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 207/2009 (kodifioitu versio; EUVL L 78, s. 1).


title: Asia T-238/17: Kanne 15.5.2017 – SH v. komissio

text:
               17.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 231/35

         Kanne 15.5.2017 – SH v. komissio
   (Asia T-238/17)
   (2017/C 231/44)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: SH (edustaja: asianajaja N. de Montigny)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset täyttyvät ja että kanne on perusteltu

         ja tämän seurauksena

               —

               toteamaan, että henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 2 artiklan 2 kohdan kolmas alakohta on lainvastainen

               —

               kumoamaan henkilökohtaisten etuuksien hallinto- ja maksutoimiston (PMO) 13.7.2016 tekemän päätöksen sekä tarpeellisilta osin 3.2.2017 tehdyn nimenomaisen valitusta koskevan hylkäyspäätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu 13.7.2016 tehtyä päätöstä vastaan esitetyn oikeudenkäyntiväitteen lainvastaisuuteen sillä perusteella, että kyseisen päätös perustui henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 2 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan soveltamiseen; kantajan mukaan kyseisellä säännöksellä loukataan syrjintää kansalaisuuden ja/tai syntyperän perusteella koskevaa kieltoa, yhdenvertaisuusperiaatetta, oikeutta koulutukseen, lasten etuja koskevaa suojaa, suhteellisuusperiaatetta ja perusoikeuskirjassa vahvistettuja oikeuksia koskevien poikkeusten oikeutusta.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen ja hyvää hallintoa koskevan periaatteen loukkaamiseen sillä perusteella, että 13.7.2016 tehty päätös perustui lainvastaiseen henkilöstösääntöjen säännökseen.


title: Asia C-117/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 31.5.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Köln – Saksa) – Reha Training Gesellschaft für Sport- und Unfallrehabilitation mbH v. Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte eV (GEMA) (Ennakkoratkaisupyyntö — Immateriaalioikeudet — Tekijänoikeus ja lähioikeudet — Direktiivi 2001/29/EY — 3 artiklan 1 kohta — Direktiivi 2006/115/EY — 8 artiklan 2 kohta — Yleisölle välittämisen käsite — Kuntoutuskeskuksen toiminnanharjoittajan suorittama televisiovastaanotinten asentaminen siinä tarkoituksessa, että potilaat voisivat katsoa televisiolähetyksiä)

text:
               8.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 31.5.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Köln – Saksa) – Reha Training Gesellschaft für Sport- und Unfallrehabilitation mbH v. Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte eV (GEMA)
   (Asia C-117/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Immateriaalioikeudet - Tekijänoikeus ja lähioikeudet - Direktiivi 2001/29/EY - 3 artiklan 1 kohta - Direktiivi 2006/115/EY - 8 artiklan 2 kohta - Yleisölle välittämisen käsite - Kuntoutuskeskuksen toiminnanharjoittajan suorittama televisiovastaanotinten asentaminen siinä tarkoituksessa, että potilaat voisivat katsoa televisiolähetyksiä))
   (2016/C 287/13)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Köln

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Reha Training Gesellschaft für Sport- und Unfallrehabilitation mbH

      Vastapuoli: Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte eV (GEMA)

      Muu osapuoli: Gesellschaft zur Verwertung von Leistungsschutzrechten mbH (GVL)

      Tuomiolauselma

   Pääasian kaltaisessa asiassa, jonka yhteydessä on väitetty, että televisiolähetysten levittäminen kuntoutuskeskuksen toiminnanharjoittajan tiloihinsa asentamien televisiovastaanotinten välityksellä vaikuttaa useiden oikeudenhaltijoiden, etenkin säveltäjien, sanoittajien ja musiikinkustantajien mutta myös esittäjien, äänitteiden tuottajien sekä kirjallisten teosten tekijöiden ja kustantajien, tekijänoikeuksiin ja suojattuihin oikeuksiin, sitä, onko mainitunlainen tilanne yleisölle välittämistä, on arvioitava sekä tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY 3 artiklan 1 kohdan että vuokraus- ja lainausoikeuksista sekä tietyistä tekijänoikeuden lähioikeuksista henkisen omaisuuden alalla 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/115/EY 8 artiklan 2 kohdan mukaan ja kyseisessä arvioinnissa on käytettävä samoja tulkintaperusteita. Kumpaakin kyseisistä säännöksistä on lisäksi tulkittava niin, että mainitunlainen levittäminen on yleisölle välittämistä.

      (1)  EUVL C 198, 15.6.2015.


title: Asia C-394/00: Euroopan yhteisöjen komission 25.10.2000 Irlantia vastaan nostama kanne

text:
9.12.2000               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 355/17
Euroopan yhteisöjen komission 25.10.2000 Irlantia vas-                  Euroopan yhteisöjen komissio vaatii ensimmäisen oikeusas-
                       taan nostama kanne                               teen tuomioistuinta
                          (Asia C-394/00)                               1.    toteamaan, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut
                                                                              perustamissopimuksen ja neuvoston direktiivin 95/53/EY
                                                                              9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun asiakirjamallin vahvista-
                         (2000/C 355/33)                                      misesta ja kolmansista maista yhteisöön tuotavien rehujen
                                                                              tuontitarkastuksia koskevista tietyistä säännöistä 10 päi-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 25.10.2000 Euroo-                    vänä syyskuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.                     98/68/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen neuvonantaja Götz                       antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä
zur Hausen, prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen                    lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, ja
osaston virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,
Kirchberg, Luxemburg.                                                   2.    velvoittamaan Helleenin tasavallan korvaamaan oikeu-
                                                                              denkäyntikulut.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut vaarallisista aineista
      aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta 9 päi-            Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 249 artiklan kol-
      vänä joulukuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin                mannen kohdan mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan
      96/82/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole             tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu.
      antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä
      lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä, ja
                                                                        Perustamissopimuksen 10 artiklan ensimmäisen kohdan mu-
–     velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               kaan jäsenvaltiot toteuttavat kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet,
                                                                        jotka ovat aiheellisia tästä sopimuksesta tai yhteisön toimielin-
                                                                        ten säädöksistä johtuvien velvoitteiden täyttämisen varmista-
                                                                        miseksi.
Oikeudelliset ja pääasialliset perustelut
Artikla EY 249 (aiemmin EY:n perustamissopimuksen 189                   Helleenien tasavalta ei ole kiistänyt sitä, että sen pitäisi panna
artikla), jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan             edellä mainittu direktiivi täytäntöön.
tulokseen nähden jokaista jäsevaltiota, sisältää implisiittisen
jäsenvaltioille osoitetun velvoitteen noudattaa direktiivissä           Komissio esittää, että tähän päivään mennessä Helleenien
säädettyä täytäntöönpanon määräaikaa. Tämä määräaika päät-              tasavalta ei ole toteuttanut toimenpiteitä, joilla edellä mainittu
tyi 3.2.1999 ilman, että Irlanti oli antanut komission vaatimuk-        direktiivi pantaisiin täysimääräisesti täytäntöön Kreikan sisäi-
sissa tarkoitetun direktiivin noudattamisen edellyttämiä sään-          sessä oikeusjärjestyksessä.
nöksiä.
                                                                        (1) EYVL L 261, 24.9.1998, s. 32.
(1) EYVL L 10, 14.1.1997, s. 13.
Euroopan yhteisöjen komission 26.10.2000 Helleenien                     Euroopan yhteisöjen komission 6.11.2000 Ranskan tasa-
               tasavaltaa vastaan nostama kanne                                          valtaa vastaan nostama kanne
                          (Asia C-397/00)                                                         (Asia C-403/00)
                         (2000/C 355/34)                                                          (2000/C 355/35)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 26.10.2000 Euroo-              Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 6.11.2000 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeudellisen                vastaan. Kantajan asiamiehet ovat oikeudellinen neuvonantaja
yksikön virkamies Maria Kontou-Durande ja prosessiosoite                G. Berscheid ja oikeudellisen yksikön virkamies A. Bordes ja
Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos             prosessiosoite Luxemburgissa c/o saman yksikön virkamies
Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                            C. Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.


title: Yhdistetyt asiat C-400/09 ja C-207/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28.7.2011 (Højesteretin (Tanska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5. januar 2002 A/S, selvitystilassa, Ompakningsselskabet af 1. november 2005 A/S (C-400/09), Paranova Danmark A/S, Paranova Pack A/S (C-207/10) v. Merck Sharp & Dohme Corporation (aiemmin Merck & Co.), Merck Sharp & Dohme BV, Merck Sharp & Dohme (Tavaramerkit — Direktiivi 89/104/ETY — 7 artiklan 2 kohta — Farmaseuttiset tuotteet — Rinnakkaistuonti — Tavaramerkillä varustetun tuotteen uudelleen pakkaaminen — Uusi pakkaus, jossa ilmoitetaan uudelleen pakkaamisen suorittajana markkinoille saattamista koskevan luvan haltija, jonka ohjeiden mukaan tuote on uudelleen pakattu — Itsenäisen yrityksen suorittama konkreettinen uudelleen pakkaaminen)

text:
               8.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 298/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28.7.2011 (Højesteretin (Tanska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5. januar 2002 A/S, selvitystilassa, Ompakningsselskabet af 1. november 2005 A/S (C-400/09), Paranova Danmark A/S, Paranova Pack A/S (C-207/10) v. Merck Sharp & Dohme Corporation (aiemmin Merck & Co.), Merck Sharp & Dohme BV, Merck Sharp & Dohme
   (Yhdistetyt asiat C-400/09 ja C-207/10) (1)

   (Tavaramerkit - Direktiivi 89/104/ETY - 7 artiklan 2 kohta - Farmaseuttiset tuotteet - Rinnakkaistuonti - Tavaramerkillä varustetun tuotteen uudelleen pakkaaminen - Uusi pakkaus, jossa ilmoitetaan uudelleen pakkaamisen suorittajana markkinoille saattamista koskevan luvan haltija, jonka ohjeiden mukaan tuote on uudelleen pakattu - Itsenäisen yrityksen suorittama konkreettinen uudelleen pakkaaminen)
   2011/C 298/03
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Højesteret

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5. januar 2002 A/S, selvitystilassa, Ompakningsselskabet af 1. november 2005 A/S (C-400/09), Paranova Danmark A/S, Paranova Pack A/S (C-207/10)

      Vastaajat: Merck Sharp & Dohme Corporation (aiemmin Merck & Co.), Merck Sharp & Dohme BV, Merck Sharp & Dohme

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Højesteret — Yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-232/94, MPA Pharma, ja asiassa C-427/93, Bristol-Myers Squibb, antaman tuomion sekä jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (EYVL L 40, s. 1) tulkinta — Rinnakkaistuodun lääkkeen uudelleen pakkaaminen — Rinnakkaistuoja, joka on maahantuodun lääkkeen markkinoille saattamista koskevan luvan haltija, on ilmoittanut itsensä uudessa pakkauksessa uudelleen pakkaajana, vaikka itsenäinen yritys on tosiasiassa ostanut ja pakannut lääkkeen uudelleen

      Tuomiolauselma

   Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY 7 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, ettei se mahdollista sitä, että rinnakkaistuotuun farmaseuttiseen tuotteeseen liittyvän tavaramerkin haltija voisi kieltää tämän uudelleen pakatun tuotteen myöhemmän myyntiin saattamisen sillä perusteella, ettei uudessa pakkauksessa ilmoiteta uudelleen pakkaajana yritystä, joka on toimeksiannosta varsinaisesti uudelleen pakannut mainitun tuotteen ja jolla on siihen tarvittava lupa, vaan yritys, jolla on mainitun tuotteen markkinoille saattamista koskeva lupa ja jonka ohjeiden mukaan uudelleen pakkaaminen on suoritettu ja joka kantaa vastuun siitä.

      (1)  EUVL C 312, 19.12.2009.

      EUVL C 179, 3.7.2010.


title: Asia T-381/05: Kanne  10.10.2005  — Di Bucci v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               14.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 10/24

         Kanne 10.10.2005 — Di Bucci v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-381/05)
   (2006/C 10/48)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja(t): Vittorio Di Bucci (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat M. van der Woude ja V. Landes)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               oikeudellisen yksikön pääjohtajan muodollinen aikomus, jonka mukaan kantajalle myönnetään ainoastaan neljä pääosaston etusijapistettä vuoden 2004 ylennyskierroksella ja joka vahvistettiin ja tuli lainvoimaiseksi pääjohtajan päätöksellä hylätä oikaisuvaatimus, on kumottava

               —

               henkilöstön ja hallinnon pääosaston johtajan päätös, jossa kantajalle ei myönnetty vuoden 2004 ylennyskierroksella yhtäkään erityisetusijapistettä, jotka myönnetään ”ylennyskomitean suosituksesta ylimääräisestä toiminnasta toimielimen eduksi” (”PPCP”), on kumottava

               —

               henkilöstön ja hallinnon pääosaston johtajan päätökset, joissa kantajalle myönnettiin yhteensä 20 pistettä vuoden 2004 ylennyskierroksella ja yhteensä 40 pistettä tällä ylennyskierroksella palkkaluokkaan A4 ylentämistä varten, luettelo virkamiehistä, joille myönnettiin PPCP-pisteitä, ylennyskomiteoiden jälkeen laadittu palkkaluokan A5 virkamiesten ansioluettelo vuoden 2004 ylennyskierroksella, luettelo palkkaluokkaan A4 ylennetyistä virkamiehistä vuoden 2004 ylennyskierroksella ja joka tapauksessa päätös olla merkitsemättä kantajaa mainittuihin luetteloihin, on kumottava

               —

               valituksen hylkäämistä koskeva päätös on kumottava tarpeellisilta osin

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi asiassa T-311/04 (1) esitettyjen kaltaisiin oikeudellisiin perusteisiin.

      (1)  EUVL C 262, 23.10.2004, s. 44.