title: Asia T-37/15: Kanne 23.1.2015 – Abertis Telecom Terrestre v. komissio

text:
               16.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/41

         Kanne 23.1.2015 – Abertis Telecom Terrestre v. komissio
   (Asia T-37/15)
   (2015/C 089/49)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Abertis Telecom Terrestre, S.A. (Barcelona, Espanja) (edustajat: asianajajat J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo, A. Balcells Cartagena ja M. Bolsa Ferruz)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa kanteen kohteena olevan päätöksen ja erityisesti päätöksen 1 artiklan siltä osin kuin siinä todetaan, että kyseessä on sisämarkkinoille soveltumaton valtiontuki

               —

               kumoaa tämän johdosta takaisinperimismääräykset, joista on kyse päätöksen 3 ja 4 artiklassa

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-36/15, HISPASAT v. komissio.


title: Asia C-74/15: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 19.11.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Oradea – Romania) – Dumitru Tarcău ja Ileana Tarcău v. Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA ym (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Kuluttajansuoja — Direktiivi 93/13/ETY — 1 artiklan 1 kohta ja 2 artiklan b alakohta — Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot — Sellaisten luonnollisten henkilöiden, jotka eivät sopimusta tehdessään harjoita ammattia tai liiketoimintaa ja joilla ei ole toiminnallista yhteyttä siihen kaupalliseen yhtiöön, jonka hyväksi he antavat vakuudet, luottolaitoksen kanssa tekemät takaus- ja kiinteistökiinnityssopimukset)

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/17

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 19.11.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Oradea – Romania) – Dumitru Tarcău ja Ileana Tarcău v. Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA ym
   (Asia C-74/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Kuluttajansuoja - Direktiivi 93/13/ETY - 1 artiklan 1 kohta ja 2 artiklan b alakohta - Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot - Sellaisten luonnollisten henkilöiden, jotka eivät sopimusta tehdessään harjoita ammattia tai liiketoimintaa ja joilla ei ole toiminnallista yhteyttä siihen kaupalliseen yhtiöön, jonka hyväksi he antavat vakuudet, luottolaitoksen kanssa tekemät takaus- ja kiinteistökiinnityssopimukset))
   (2016/C 038/25)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Oradea

      Asianosaiset

      Kantajat: Dumitru Tarcău ja Ileana Tarcău

      Vastaajat: Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA – Sucursala Baia Mare, Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA Arad, Cristian Nicolae Tarcău, Corina Tarcău, SC Magenta (selvitystilassa) ja SC Crisco SRL

      Määräysosa

   Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 1 artiklan 1 kohtaa ja 2 artiklan b alakohtaa on tulkittava siten, että kyseistä direktiiviä voidaan soveltaa luonnollisen henkilön ja luottolaitoksen väliseen kiinteistökiinnitys- tai takaussopimukseen, joka on tehty sellaisten velvoitteiden takaamiseksi, joihin kaupallinen yhtiö on sitoutunut luottolaitokseen nähden luottosopimuksen puitteissa, kun kyseinen luonnollinen henkilö on toiminut hänen ammatti- ja liiketoimintaansa kuulumattomassa tarkoituksessa eikä hänellä ole toiminnallista yhteyttä mainittuun yhtiöön.

      (1)  EUVL C 171, 26.5.2015.


title: Asia T-100/12: Kanne 22.2.2012 — Almashreq v. neuvosto

text:
               26.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/30

         Kanne 22.2.2012 — Almashreq v. neuvosto
   (Asia T-100/12)
   2012/C 151/52
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Almashreq Investment Co. (Joint-Stock Holding Company) (Damaskos, Syyria) (edustaja: asianajaja E. Ruchat)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi

               —

               kumoamaan 1.12.2011 tehdyn päätöksen 2011/782/YUTP ja 18.1.2012 annetun asetuksen N:o 36/2012 (EU) sekä niitä koskevat täytäntöönpanosäädökset, siltä osin kuin ne koskevat kantajaa

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen, jotka ovat keskeisiltä osin samat tai samankaltaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-432/11, Makhlouf vastaan neuvosto (1) ja asiassa T-433/11, Makhlouf v. neuvosto (2).

      (1)  EUVL C 290, s. 13.

      (2)  EUVL C 290, s. 14.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (neljäs jaosto) 7 päivänä heinäkuuta 2005, yhdistetyissä asioissa C-304/04 ja C-305/04 (Gerechtshof te Amsterdamin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Jacob Meijer BV, Eagle International Freight BV vastaan Inspecteur van de Belastingdienst (Yhteinen tullitariffi — Tietokoneiden äänikorttien tariffiin luokittelu — Asetusten (EY) N:o 2086/97 ja N:o 2261/98 pätevyys)

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/21

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (neljäs jaosto)
   7 päivänä heinäkuuta 2005,
   yhdistetyissä asioissa C-304/04 ja C-305/04 (Gerechtshof te Amsterdamin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Jacob Meijer BV, Eagle International Freight BV vastaan Inspecteur van de Belastingdienst (1)

   (Yhteinen tullitariffi - Tietokoneiden äänikorttien tariffiin luokittelu - Asetusten (EY) N:o 2086/97 ja N:o 2261/98 pätevyys)
   (2005/C 217/40)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Yhdistetyissä asioissa C-304/04 ja C-305/04, joissa on kyse EY 234 artiklaan perustuvista ennakkoratkaisupyynnöistä, jotka Gerechtshof te Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 13.7.2004 tekemillään päätöksillä, jotka ovat saapuneet yhteisöjen tuomioistuimeen 19.7.2004, saadakseen ennakkoratkaisut asioissa Jacob Meijer BV (C-304/04), Eagle International Freight BV (C-305/04) vastaan Inspecteur van de Belastingdienst — Douanedistrict Arnhem, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit N. Colneric ja M. Ilešič (esittelevä tuomari), julkisasiamies: J. Kokott, kirjaaja: R. Grass, on antanut 7.7.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 4 päivänä marraskuuta 1997 ja 26 päivänä lokakuuta 1998 annetut komission asetukset (EY) N:o 2086/97 ja (EY) N:o 2261/98 ovat pätemättömiä siltä osin kuin niissä luokitellaan pääasioissa kyseessä olevien kaltaiset tietokoneiden äänikortit yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 8543 89 79.

      (1)  EUVL C 228, 11.9.2004.


title: Asia T-226/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 3.4.2008 — PTV v. SMHV (MAP&GUIDE The Mapware Company)

text:
               7.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/37

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 3.4.2008 — PTV v. SMHV (MAP&GUIDE The Mapware Company)
   (Asia T-226/06) (1)

   (2008/C 142/68)

      Oikeudenkäyntikieli: saksa

   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 249, 11.10.2006.


title: Asia T-411/10 RENV: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.9.2017 – Laufen Austria v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Kylpyhuonekalusteiden markkinat Belgiassa, Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Alankomaissa ja Itävallassa — Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen — Sakot — Sakon määrääminen yhteisvastuullisesti emoyhtiölle ja sen tytäryhtiölle — Enimmäismäärä, joka on 10 prosenttia liikevaihdosta — Enimmäismäärän laskeminen pelkästään tytäryhtiön liikevaihdon perusteella siltä rikkomisajanjaksolta, joka edeltää ajankohtaa, jona emoyhtiö hankki sen omistukseensa)

text:
               23.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 357/8

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.9.2017 – Laufen Austria v. komissio
   (Asia T-411/10 RENV) (1)

   ((Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Kylpyhuonekalusteiden markkinat Belgiassa, Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Alankomaissa ja Itävallassa - Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen - Sakot - Sakon määrääminen yhteisvastuullisesti emoyhtiölle ja sen tytäryhtiölle - Enimmäismäärä, joka on 10 prosenttia liikevaihdosta - Enimmäismäärän laskeminen pelkästään tytäryhtiön liikevaihdon perusteella siltä rikkomisajanjaksolta, joka edeltää ajankohtaa, jona emoyhtiö hankki sen omistukseensa))
   (2017/C 357/09)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Laufen Austria AG (Wilhelmsburg, Itävalta) (edustaja: asianajaja E. Navarro Varona)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre, F. Jimeno Fernández ja F. Castilla Contreras)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus yhtäältä SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/39092 – Kylpyhuonekalusteet) 23.6.2010 tehdyn komission päätöksen K(2010) 4185 lopullinen kumoamisesta osittain ja toisaalta kantajalle tässä päätöksessä määrätyn sakon määrän alentamisesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Laufen Austria AG:lle 12.10.1994 ja 28.10.1999 välisenä ajanjaksona tehdystä kilpailusääntöjen rikkomisesta määrätyn sakon sen osan, josta sen katsotaan olevan yksin vastuussa, määräksi vahvistetaan 4 788 001 euroa.

               2)

               Laufen Austria ja Euroopan komissio vastaavat kumpikin omista unionin yleisessä tuomioistuimessa ja unionin tuomioistuimessa käydyistä oikeudenkäyntimenettelyistä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 301, 6.11.2010.


title: Yhdistetyt asiat C-583/16 ja C-584/16: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 18.5.2017 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Cour d'appel de Versailles – Ranska) – Green Yellow Canet en Roussillon SNC (C-583/16) ja Green Yellow Hyères Sup SNC (C-584/16) v. Enedis SA, sekä muuna osapuolena Axa Corporate Solutions Assurances SA

text:
               28.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/29

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 18.5.2017 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Cour d'appel de Versailles – Ranska) – Green Yellow Canet en Roussillon SNC (C-583/16) ja Green Yellow Hyères Sup SNC (C-584/16) v. Enedis SA, sekä muuna osapuolena Axa Corporate Solutions Assurances SA
   (Yhdistetyt asiat C-583/16 ja C-584/16) (1)

   (2017/C 283/42)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 38, 6.2.2017.


title: Asia T-715/14: Kanne 9.10.2014 – NK Rosneft ym. v. neuvosto

text:
               1.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 431/40

         Kanne 9.10.2014 – NK Rosneft ym. v. neuvosto
   (Asia T-715/14)
   (2014/C 431/64)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: NK Rosneft OAO (Moskova, Venäjä), RN-Shelf-Arctic OOO (Moskova), RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO (Južno-Sahalinsk, Venäjä), RN-Exploration OOO (Moskova) ja Tagulskoe OOO (Krasnojarsk, Venäjä) (edustaja: T. Beazley, QC)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta 31.7.2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/512/YUTP – sellaisena kuin se on muutettuna 8.9.2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/659/YUTP – 1 artiklan 2 kohdan b, c ja d alakohdan ja 3 kohdan ja liitteen III

               —

               kumoamaan rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta 31.7.2014 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 833/2014 – sellaisena kuin se on muutettuna 8.9.2014 annetulla neuvoston asetuksella (EU) N:o 960/2014 – 3 ja 3 a artiklan, 4 artiklan 3 ja 4 kohdan, liitteen II, 5 artiklan 2 kohdan b, c ja d alakohdan ja 3 kohdan, liitteen VI ja 11 artiklan

               —

               lisäksi tai vaihtoehtoisesti kumoamaan neuvoston asetuksen (EU) N:o 833/2014 ja neuvoston päätöksen 2014/512/YUTP kantajia koskevilta osin

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhdeksään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei neuvosto ole esittänyt riittävästi perusteita, jotta olisi mahdollista tutkia kantajien riitauttamien säännösten (jäljempänä riidanalaiset säännökset) aineellista tai menettelyllistä laillisuutta, ja että se on loukannut kantajien puolustautumisoikeuksia ja oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan asiaa koskevien säännösten osalta.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei neuvosto ole esittänyt mitään seikkoja, joilla voitaisiin osoittaa tai osoitettaisiin, että asiaa koskevilla säännöksillä on oikeutettu ja laillinen päämäärä.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaiset säännökset ovat ristiriidassa EU:n sellaisten kansainvälisoikeudellisten velvoitteiden kanssa, jotka perustuvat Venäjän kanssa tehtyyn kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen ja/tai GATTiin.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei neuvostolla ollut toimivaltaa antaa riidanalaisia säännöksiä tai että kyseiset säännökset ovat lainvastaisia, koska neuvoston päätöksen 2014/512/YUTP julkilausutun tavoitteen ja sen toteuttamiseksi valittujen keinojen välillä ei ole selvää tai perusteluin osoitettua yhteyttä.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei neuvoston asetuksella (EU) N:o 833/2014 panna asianmukaisesti täytäntöön neuvoston päätöksen 2014/512/YUTP säännöksiä, koska neuvostolla ei ollut toimivaltaa antaa – tai, jos olikin, se ei voinut laillisesti antaa – neuvoston asetuksen (EU) N:o 833/2014 3 artiklaa, koska kyseinen säännös (vähintään) vaikuttaa olevan ristiriidassa neuvoston päätöksen 2014/512/YUTP perustavanlaatuisten säännösten, eli päätöksen 4 artiklan, kanssa.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei neuvostolla ollut toimivaltaa antaa eikä se voinut laillisesti antaa riidanalaisia säännöksiä, koska niillä loukataan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja summaarisuuden kiellon periaatetta.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei neuvostolla ollut toimivaltaa antaa eikä se voinut laillisesti antaa riidanalaisia säännöksiä, koska ne eivät ole tai niiden ei ole näytetty olevan oikeasuhteisia neuvoston päätöksen 2014/512/YUTP tavoitteeseen nähden. Koska säännökset eivät ole oikeasuhteisia, niillä lisäksi a) loukataan lainsäädännön antamista koskevia valtuuksia, joita unionilla yhteisen kauppapolitiikan yhteydessä on ja b) puututaan kielletyllä tavalla kantajien perusoikeuksiin, jotka koskevat omaisuudensuojaa ja elinkeinotoiminnan harjoittamisen vapautta.

               8)

               Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu siihen, että kun otetaan erityisesti huomioon, ettei riidanalaisia säännöksiä ja niiden luonnetta ole mitenkään selitetty, riidanalaisilla säännöksillä on ainakin osittain ollut muu kuin ääneen lausuttu tavoite, ja että kyse on taas yhdestä neuvoston päätöksellä 2014/512/YUTP myönnettyjen valtuuksien väärinkäytöstä.

               9)

               Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että oikeusvarmuuteen liittyviä perustuslaillisia takeita on loukattu muun muassa sen takia, että riidanalaisten säännösten keskeiset ilmaisut ovat epäselviä.


title: Asian C-51/98 poistaminen rekisteristä

text:
5.12.98                 FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 378/15
     jestelyn yhteydessä myönnettyjen tukien, jotka kysei-          Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     sessä päätöksessä todettiin laittomiksi ja yhteismarkki-
     noiden vastaisiksi, perimiseksi takaisin tuen saaneilta        a) toteaa, että koska Italian tasavalta ei ole saattanut voi-
     yrityksiltä, ja                                                     maan nuorten työntekijöiden suojelusta 22 päivänä
                                                                         kesäkuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/33/
Ð velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-                    EY (1) noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
     denkäyntikulut.                                                     hallinnollisia määräyksiä, ja/tai ilmoittanut näistä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      komissiolle, se on jättänyt noudattamatta sille EY:n
                                                                         perustamissopimuksen mukaan kuuluvia jäsenyysvel-
Komission 4.12.1996 tehdystä päätöksestä nostetulla                      voitteita;
kumoamiskanteella (1) ei ole lykkäävää vaikutusta. Ainoa
peruste, johon jäsenvaltio voi vedota perustellakseen sitä,         b) velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeuden-
ettei se ole pannut täytäntöön päätöstä, jossa se velvoite-              käyntikulut.
taan perimään laittomasti maksettu tuki takaisin, on se,
että päätöksen virheetön täytäntöönpano on absoluutti-              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
sesti mahdotonta.
Komissio väittää ensiksi, että Belgian kuningaskunta ei             EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan mukaan direk-
todellisuudessa ole noudattanut lojaalin yhteistyön velvoi-         tiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden jokaista
tetta. Vaikka Belgian kuningaskunta oli ollut yhteydessä            jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, mikä tarkoittaa, että
komissioon selvittääkseen sille niitä mahdollisia ongelmia,         jäsenvaltioiden on noudatettava direktiiveissä niiden täy-
joita sillä oli laittomasti maksettujen tukien takaisinperi-        täntöönpanolle asetettuja määräaikoja. Tämä määräaika
misessä, ja selvittääkseen porrastettua takaisinmaksua kos-         päättyi 22.6.1996 ilman, että Italian tasavalta on toteutta-
kevan ehdotuksen päälinjat ja vaikka komissio ei ollut              nut komission vaatimuksissa mainittuja, kyseisen direktii-
suhtautunut kielteisesti tähän ehdotukseen, Belgian kunin-          vin noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä.
gaskunta kuitenkin yhtäkkiä omaksui kannan, jonka ei
voida katsoa täyttävän lojaalin yhteistyön vaatimusta eikä          (1) EYVL L 216, 20.8.1994, s. 12.
merkitsevän vilpitöntä yhteistoimintaa komission kanssa,
ja se väittää nyt tämän oikeudenkäyntiasian yhteydessä,
että sen on absoluuttisesti mahdotonta panna päätöstä täy-
täntöön.
Toiseksi komissio väittää, että Belgian kuningaskunta ei                      Asian C-51/98 (1) poistaminen rekisteristä
ole ryhtynyt mihinkään toimenpiteisiin periäkseen tuen                                       (98/C 378/26)
takaisin asianomaisilta yrityksiltä.
Kolmanneksi komissio väittää, että Belgian kuningaskunta            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 8.9.1998
ei ole esittänyt sille sellaisia päätöksen vaihtoehtoisia täy-      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
täntöönpanokeinoja, joiden avulla ongelmat olisi voitu              poistettu asia C-51/98 (Arbeitsgericht de Wiesbadenin esit-
sivuuttaa.                                                          tämä ennakkoratkaisupyyntö), Urlaubs- und Lohnaus-
                                                                    gleichskasse der Bauwirtschaft vastaan Works in The
(1) Asia C-75/97 (EYVL C 131, 26.4.1997, s. 5).                     World, s.r.l.
                                                                    (1) EYVL C 137, 2.5.1998.
Euroopan yhteisöjen komission 26.10.1998 Italian tasaval-
                   taa vastaan nostama kanne
                         (Asia C-385/98)
                                                                              Asian C-255/98 (1) poistaminen rekisteristä
                          (98/C 378/25)
                                                                                (98/C 378/27)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 26.10.1998
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian                Euroopan        yhteisöjen    tuomioistuimen      presidentin
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelli-           12.10.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis-
set neuvonantajat Pieter Jan Kuijper ja Antonio Aresu, ja           teristä on poistettu asia C-255/98, Espanjan kuningas-
prosessiosoite Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön           kunta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,
Kirchberg.                                                          (1) EYVL C 278, 5.9.1998.


title: Asia T-492/10: Kanne 7.10.2010 — Melli Bank v. neuvosto

text:
               4.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/53

         Kanne 7.10.2010 — Melli Bank v. neuvosto
   (Asia T-492/10)
   ()
   2010/C 328/82
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Melli Bank plc (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: solicitor S. Gadhia, solicitor S. Ashley, D. Anderson, QC ja barrister R. Blakeley)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               Neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP (1) liitteen II taulukossa B oleva 5 kohta on kumottava siltä osin kuin se koskee kantajaa.

               —

               Neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 668/2010 (2) liitteen taulukossa B oleva 3 kohta on kumottava siltä osin kuin se koskee kantajaa.

               —

               Unionin tuomioistuimen on todettava, ettei neuvoston asetuksen (EY) N:o 423/2007 (3) 7 artiklan 2 kohdan d alakohtaa voida soveltaa kantajaan, ja

               —

               velvoitettava neuvosto korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Esillä olevassa asiassa kantaja vaatii unionin tuomioistuinta kumoamaan osittain neuvoston täytäntöönpanoasetuksen N:o 668/2010 ja neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP siltä osin kuin kantaja on sisällytetty niitä luonnollisia ja oikeushenkilöitä, yhteisöjä ja elimiä koskevaan luetteloon, joiden varat ja taloudelliset resurssit jäädytetään mainitun säännöksen mukaisesti. Lisäksi kantaja vaatii SEUT 277 artiklan nojalla, ettei neuvoston asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan d alakohtaa sovelleta.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seuraaviin oikeudellisiin perusteisiin.
   Ensinnäkin kantaja väittää, että riidanalaista asetusta ja päätöstä hyväksyttäessä on loukattu kantajan puolustautumisoikeuksia ja sen oikeutta tosiasialliseen oikeussuojaan, koska neuvoston esittämät perustelut eivät ole riittäviä, jotta kantaja voisi ymmärtää, millä perusteella se on nimetty ja näin ollen sen varat on jäädytetty.
   Kantaja väittää lisäksi, että neuvosto ei ole esittänyt sille näyttöä ja/tai asiakirjoja siitä aineistosta, johon neuvosto on perustanut päätöksensä ja että kantajaa ei näin ollen ole kuultu nimeämisestään asianmukaisesti.
   Toiseksi kantaja väittää, että sen nimeämisen olennaiset kriteerit eivät täyty ja/tai että neuvosto teki ilmeisen arviointivirheen, kun se ratkaisi sen, täyttyivätkö kyseiset kriteerit vai eivät. Kantaja toteaa myös, että se ei ole sellaisen yhteisön ”omistuksessa tai määräysvallassa”, joka osallistuu tai jolla on suora yhteys Iranin väitettyyn joukkotuhoaseiden leviämistä edistävään ydinenergia-alan toimintaan tai ydinasejärjestelmien kehittämiseen tai joka antaa tukea tällaiselle toiminnalle, siinä merkityksessä, joka ilmaisulle ”omistuksessa tai määräysvallassa” on annettu asiassa T-246/08, Melli Bank vastaan neuvosto, annetussa tuomiossa (4).
   Kolmanneksi kantaja katsoo, että siltä osin kuin neuvoston asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan d alakohta ja/tai neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP 20 artiklan 1 kohdan b alakohta ovat pakottavia ja edellyttävät, että neuvosto nimeää nimetyn emoyhtiön minkä hyvänsä tytäryhtiön, kyseiset säännökset ovat lainvastaisia.
   Neljänneksi kantaja katsoo, että sen emoyhtiön ja näin ollen kantajan nimeämisen olennaiset kriteerit eivät täyty ja/tai että neuvosto teki ilmeisen arviointivirheen, kun se ratkaisi sen, täyttyivätkö kyseiset kriteerit vai eivät. Kantaja väittää, jos sen emoyhtiö menestyy riitauttaessaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1100/2009 (5) (asia T-35/10) (6) ja neuvoston päätöksen 2008/475/EY (7) (asia T-390/08) (8), neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 668/2010 ja neuvoston päätös 2010/413/YUTP on kumottava siltä osin kuin niitä sovelletaan kantajaan.
   Viidenneksi kantaja väittää, että sen nimeäminen ja kaikkien sen varojen jäädyttäminen maailmanlaajuisesti eivät ole missään järkevässä suhteessa neuvoston tavoittelemaan päämäärään nähden ja ne loukkaavat kantajan omistusoikeutta. Lisäksi se väittää, että määrätyt rajoittavat toimenpiteet eivät ole oikeassa suhteessa niillä tavoiteltavaan päämäärään nähden, koska niistä aiheutuu huomattavaa vahinkoa kantajalle eivätkä ne ole vähiten rajoittava keino, jota olisi voitu käyttää.

      (1)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 tehty neuvoston päätös, EUVL L 195, s. 39.

      (2)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta 26.7.2010 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 668/2010, EUVL L 195, s. 25.

      (3)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 19.4.2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 423/2007, EUVL L 103, s. 1.

      (4)  Yhdistetyt asiat T-246/08 ja T-332/08, Melli Bank v. neuvosto, tuomio 9.7.2009, Kok., s. II-2629, vireillä oleva muutoksenhaku asia C-380/09 P, Melli Bank v. neuvosto, EUVL C 282, s. 30.

      (5)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta ja päätöksen 2008/475/EY kumoamisesta 17.11.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1100/2009, EUVL L 303, s. 31.

      (6)  Asia T-35/10, Bank Melli Iran v. neuvosto, EUVL C 100, s. 47.

      (7)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta 23.6.2008 tehty neuvoston päätös, EUVL L 163, s. 29.

      (8)  Yhdistetyt asiat T-390/08, Bank Melli Iran v. neuvosto, tuomio 14.10.2009, Kok., s. II-3967, vireillä oleva muutoksenhaku asia C-548/09 P, Bank Melli Iran v. neuvosto, EUVL C 80, s. 10.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 14 päivänä toukokuuta 2002 asiassa T-194/00, Nuno Antas de Campos vastaan Euroopan parlamentti (Henkilöstö – Virkasuhteen erityisjärjestelyin suoritettavaa ennenaikaista päättämistä koskevan hakemuksen hylkääminen – Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne)

text:
C 180/22                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          27.7.2002
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                   TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                16 päivänä toukokuuta 2002
                  14 päivänä toukokuuta 2002
                                                                        asiassa T-17/01, Georgios Rounis vastaan Euroopan yhtei-
                                                                                söjen komissio (1)
asiassa T-194/00, Nuno Antas de Campos vastaan Euroo-
                       pan parlamentti (1)
                                                                        (Henkilöstö – Palkan osan siirtäminen jäsenvaltion valuutta-
                                                                        na, joka on eri kuin sen maan valuutta, jonka alueella
(Henkilöstö – Virkasuhteen erityisjärjestelyin suoritettavaa            toimielimen kotipaikka on – Henkilöstösääntöjen liitteessä
ennenaikaista päättämistä koskevan hakemuksen hylkäämi-                 VII olevan 17 artiklan 2 kohdan a ja b alakohta – Yhdistetty
      nen – Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne)                                                  soveltaminen)
                                                                                (2002/C 180/37)
                         (2002/C 180/36)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                   (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
                                                                        Asiassa T-17/01, Georgios Rounis, Euroopan yhteisöjen ko-
                                                                        mission virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajanaan asianajaja
                                                                        E. Boigelot, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan
                                                                        yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. Currall ja F. Clotuche-
Asiassa T-194/00, Nuno Antas de Campos, Euroopan parla-                 Duvieusart), jossa kantaja vaatii ensiksi, että ensimmäisen
mentin virkamies, kotipaikka Lissabon, edustajanaan asianajaja          oikeusasteen tuomioistuin kumoaa komission 24.2.2000 teke-
C. Botelho Moniz, vastaan Euroopan parlamentti (asiamiehi-              män päätöksen siitä, että kantajan nettokuukausipalkasta siir-
nään R. Da Silva Passos ja J.F. De Wachter), jossa kantaja              retään vain 19 prosentin suuruinen osa 35 prosentin sijasta, ja
vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan                kumoaa hallintojohtajien kollegion päätöksen nro 102/84,
3.9.1999 tehdyn päätöksen, jolla kantajan hakemus Itävallan,            joka koskee maassa asuvien virkamiesten ja toimihenkilöiden
Suomen ja Ruotsin liittymisen vuoksi toteutettavista Euroopan           palkan siirtämistä, ja toiseksi velvoittaa vastaajan maksamaan
yhteisöjen virkamiesten virkasuhteiden lopullista päättymistä           kantajalle korvausta kantajan kärsimästä aineellisesta vahin-
koskevista erityisistä toimenpiteistä annetun asetuksen (EY,            gosta, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
Euratom, EHTY) N:o 2688/95 (EYVL L 280, 23.11.1995, s. 1)               (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
mukaisesta virkasuhteiden päättymistä koskevasta toimesta               M. Vilaras sekä tuomarit V. Tiili ja P. Mengozzi, kirjaaja:
hylättiin, ja jossa kantaja vaatii vahingonkorvausta, ensimmäi-         hallintovirkamies J. Plingers, on 16.5.2002 antanut tuomion,
sen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoon-          jonka tuomiolauselma on seuraava:
panossa: puheenjohtaja R. M. Moura Ramos sekä tuomarit
J. Pirrung ja A.W.H. Meij, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio
González, on 14.5.2002 antanut tuomion, jonka tuomiolau-               1)    Kumotaan komission 24.2.2000 tekemä päätös siitä, että
selma on seuraava:                                                            kantajan nettokuukausipalkasta siirretään Yhdistyneeseen ku-
                                                                              ningaskuntaan vain 19 prosenttia.
1)    Kumoamisvaatimukset hylätään perusteettomina.                     2)    Komissio velvoitetaan korvaamaan kantajalle 24.2.2000 teh-
                                                                              dystä päätöksestä aiheutunut vahinko vuotuisine 5,25 prosentin
                                                                              suuruisine korkoineen siihen asti kun korvaus maksetaan.
2)    Kanteen kohteena olevasta päätöksestä aiheutuvaa vahinkoa
      koskevat korvausvaatimukset hylätään perusteettomina.             3)    Asianosaiset ilmoittavat yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                              tuomioistuimelle viiden kuukauden kuluessa tämän tuomion
                                                                              antamispäivästä yhteisesti sopimansa maksettavat summat.
3)    Muilta osin vahingonkorvausvaatimukset jätetään tutkimatta.
                                                                        4)    Jollei sopimukseen päästä, asianosaisten toimittavat ensimmäi-
4)    Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-               sen oikeusasteen tuomoistuimelle tässä samassa määräajassa
      taan.                                                                   rahamääräiset vaatimuksensa.
                                                                        5)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
(1) EYVL C 285, 7.10.2000.
                                                                        (1) EYVL C 95, 24.3.2001.


title: Asia T-276/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.3.2017 – Edison v. EUIPO – Eolus Vind (e) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               24.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.3.2017 – Edison v. EUIPO – Eolus Vind (e)
   (Asia T-276/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2017/C 129/26)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Edison SpA (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat D. Martucci, F. Boscariol de Roberto ja I. Gatto)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: D. Hanf ja A. Folliard-Monguiral)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Eolus Vind AB (publ) (Hässleholm, Ruotsi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 24.2.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2358/2013-1), joka koskee Edison SpA:n ja Eolus Vind AB:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Edison SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 236, 20.7.2015.


title: Asia T-321/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.3.2010 — Lufthansa AirPlus Servicekarten v. SMHV — Applus Servicios Tecnológicos (A+) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin A+ rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki AirPlus International — Suhteelliset hylkäysperusteet — Sekaannusvaaran puuttuminen — Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen — Perusteluvelvollisuus — Puolustautumisoikeudet — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta sekä 73, 74 ja 79 artikla (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta sekä 75, 76 ja 83 artikla))

text:
               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/38

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.3.2010 — Lufthansa AirPlus Servicekarten v. SMHV — Applus Servicios Tecnológicos (A+)
   (Asia T-321/07) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin A+ rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki AirPlus International - Suhteelliset hylkäysperusteet - Sekaannusvaaran puuttuminen - Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen - Perusteluvelvollisuus - Puolustautumisoikeudet - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta sekä 73, 74 ja 79 artikla (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta sekä 75, 76 ja 83 artikla))
   2010/C 100/58
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH (Neu-Isenburg, Saksa) (edustajat: asianajajat G. Würtenberger, R. Kunze ja T. Wittman)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Botis)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Applus Servicios Tecnológicos, SL (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja E. Torner Lasalle)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 7.6.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 310/2006-2), joka koskee Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH:n ja Applus Servicios Tecnológicos, SL:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 269, 10.11.2007.


title: Asia T-367/02: Wieland-Werke AG:n 9.12.2002 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
C 55/28                  FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                          8.3.2003
–     velvoittaa    komission toteuttamaan haastemies M:n             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      19.8.2002     laatiman jakosuunnitelman ainakin hänen
      eläkkeensä    osalta, jota Belgian lain mukaan suojataan
                                                                      –     kumoaa kyseisen viraston valitusasiassa R 338/2001-1
      haastemies    V:n 18.3.2002 antamalta pidätysmääräyk-
                                                                            25.9.2002 tekemän päätöksen,
      seltä;
–     velvoittaa komission korvaamaan kantajalle vahingot –           –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      mukaan lukien tappio, joka aiheutui lisärahoituslainojen
      koroista, ja tuomioistuimen arvioima henkinen kärsimys,
      kuitenkin vähintään 1,00 euroa, sekä hänen oikeuksiensa
      puolustamisesta aiheutuneet kulut – jotka johtuvat siitä,
      että toukokuusta 2002 lähtien haastemies M on pidättä-          Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
      nyt hänen koko eläkkeensä, vaikka komissio on tietoinen
      tai ainakin sen pitäisi olla tietoinen siitä, että tällainen
      menettely on lainvastainen, jolloin jatkuvan velvoitteiden-     Haettu yhteisön tavara-        Sanamerkki ”SnTEM” – Hakemus-
      vastaisuuden perusteella aineellisesta vahingosta makset-       merkki:                        numero 1421734
      tavan korvauksen määrä voidaan määrittää vasta, kun
      lainvastaisuuden toteamista koskeva vaatimus on hyväk-          Tavarat ja palvelut:           Luokkaan 6 kuuluvat tavarat
      sytty.                                                                                (mm. metalliset puolivalmisteet
                                                                                pelteinä, nauhoina, suikaleina,
                                                                                lankoina, putkina, profiileina ja
                                                                                tankoina)
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
                                                                      Valituslautakunnassa rii-      Tutkijan tekemä päätös rekiste-
                                                                      tautettu päätös:               röinnin hylkäämisestä
Kantaja, joka on entinen väliaikainen virkamies, on nyt
eläkkeellä ja saa yhteisöltä eläkettä. Kantajan mukaan komissio       Valituslautakunnan rat-        Valituksen hylkääminen
on maksanut hänen eläkkeestään lainvastaisesti elatusmaksuja          kaisu:
hänen entisille vaimoilleen.
                                                                      Kanneperusteet:                –     Asetuksen N:o 40/94 7 artik-
                                                                                lan 1 kohdan b ja c alakoh-
Kantaja väittää, että tehdessään pidätyksiä kantajan eläkkeestä                                            dan rikkominen, koska tava-
komissio ei noudattanut hallinnollisia määräyksiä eikä oikeus-                                             ramerkit eivät ole kuvaavia.
sääntöjä. Lisäksi komissio loukkasi hänen oikeuttaan tulla
asiassa kuulluksi.
                                                                      Wieland-Werke AG:n 9.12.2002 sisämarkkinoiden har-
Wieland-Werke AG:n 9.12.2002 sisämarkkinoiden har-                    monisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nosta-
monisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nosta-                                         ma kanne
                             ma kanne
                                                                                (Asia T-368/02)
                          (Asia T-367/02)
                                                                                (2003/C 55/78)
                           (2003/C 55/77)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                         (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Wieland-Werke AG, Ulm (Saksa), on nostanut 9.12.2002                  Wieland-Werke AG, Ulm (Saksa), on nostanut 9.12.2002
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-             Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
messa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tava-           messa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tava-
ramerkit ja mallit) vastaan. Kantajien edustaja on Rechtsanwalt       ramerkit ja mallit) vastaan. Kantajien edustaja on Rechtsanwalt
St.Gruber ja Rechtsanwalt F. Graf von Stosch                          St.Gruber ja Rechtsanwalt F. Graf von Stosch


title: Asia C-535/10 P: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 14.11.2011 — 4care AG v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), Laboratorios Diafarm, SA

text:
               18.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 49/21

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 14.11.2011 — 4care AG v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), Laboratorios Diafarm, SA
   (Asia C-535/10 P) (1)

   2012/C 49/37
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 30, 29.1.2011.


title: Asia C-126/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van Cassatie van België on esittänyt 10.3.2011 — INNO NV v. Unie van Zelfstandige Ondernemers VZW (UNIZO), Organisatie voor de Zelfstandige Modedetailhandel VZW (Mode Unie) ja Couture Albert BVBA

text:
               21.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 152/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van Cassatie van België on esittänyt 10.3.2011 — INNO NV v. Unie van Zelfstandige Ondernemers VZW (UNIZO), Organisatie voor de Zelfstandige Modedetailhandel VZW (Mode Unie) ja Couture Albert BVBA
   (Asia C-126/11)
   2011/C 152/26
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hof van Cassatie van België

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: INNO NV

      Vastapuoli: Unie van Zelfstandige Ondernemers VZW (UNIZO), Organisatie voor de Zelfstandige Modedetailhandel VZW (Mode Unie) ja Couture Albert BVBA

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2005/29 (1) ja erityisesti sen 1 artiklaa, 2 artiklan d alakohtaa, 3 artiklan 1 kohtaa ja 5 artiklaa tulkittava siten, että nämä artiklat ovat esteenä kaupallisista menettelyistä sekä kuluttajanvalistuksesta ja kuluttajansuojasta 14.7.1991 annetun lain 53 §:n 1 momentin 1 ja 3 kohdan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa kielletään kyseisen lain 52 §:n 1 momentissa mainituilla sektoreilla elinkeinonharjoittajia ilmoittamasta hinnanalennuksista tai viittaavat niihin alennuskieltokausina 5.11.–2.1. ja 15.5.–30.6. paikasta tai käytetyistä viestimistä riippumatta kyseisen lain 42 §:ssä tarkoitetulla tavalla sekä ilmoittamasta ennen alennuskieltokautta hinnanalennuksista, jotka ovat voimassa kyseisen alennuskieltokauden aikana, tai viittaamasta niihin, myös jos kyseisellä toimenpiteellä, huolimatta kansallisen lainsäätäjän esittämistä kahdesta tavoitteesta, jotka ovat toisaalta kuluttajien etujen suojeleminen ja toisaalta elinkeinonharjoittajien välisten kilpailusuhteiden sääntely, todellisuudessa pyritään sääntelemään elinkeinonharjoittajien välisiä kilpailusuhteita eikä toimenpide edistä tehokkaasti kuluttajansuojelua, kun otetaan huomioon muut lakiin sisältyvät takuut?

      (1)  EUVL L 149, s. 22.


title: Asia T-648/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.2.2015 – IOIP Holdings v. SMHV (GLISTEN) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin GLISTEN rekisteröimisestä yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               23.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.2.2015 – IOIP Holdings v. SMHV (GLISTEN)
   (Asia T-648/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin GLISTEN rekisteröimisestä yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))
   (2015/C 096/22)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: IOIP Holdings LLC (Fort Wayne, Indiana, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat H. Dhondt ja S. Kinart)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: D. Walicka)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 11.9.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 1028/2013-2), joka koskee hakemusta sanamerkin GLISTEN rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               IOIP Holdings LLC velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 61, 1.3.2014.


title: Asia T-309/07: Kanne 15.8.2007 — Alankomaiden kuningaskunta v. komissio

text:
               6.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/24

         Kanne 15.8.2007 — Alankomaiden kuningaskunta v. komissio
   (Asia T-309/07)
   (2007/C 235/45)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: C. Wissels, M. de Grave ja Y. de Vries)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               päätös 2007/395/EY on kumottava siltä osin kuin komissio toteaa tässä päätöksessä, että sellaisten lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttöä koskevien kansallisten säännösten voimassa pitämiseen, joita ei ole mainittu direktiivissä 2002/45/EY, tarvitaan EY 95 artiklan 6 kohdan mukaisesti komission hyväksyntä;

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja perustelut vastaavat asiassa T-234/04, Alankomaat v. komissio (aiemmin asia C-103/04) (1) esitettyjä.

      (1)  EUVL 2004 C 94, s. 30.


title: Asia T-268/00: Conepo Servizi s.c.a.r.l:n 16.9.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
9.12.2000                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 355/29
Conepo Servizi s.c.a.r.l:n 16.9.2000 Euroopan yhteisöjen                  –     kumoaa em. päätöksen 5 artiklan
                komissiota vastaan nostama kanne
                                                                          –     toissijaisesti kumoaa em. 5 artiklan siltä osin kuin siinä
                           (Asia T-268/00)                                      viitataan 5.8.1994 annetun D.M:n 2:ssä säädettyihin
                                                                                verohelpotuksiin, joista määrätään päätöksen päätösosan
                                                                                1 artiklassa
                           (2000/C 355/64)
                                                                          –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                       (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Conepo Servizi s.c.a.r.l:n on nostanut 16.9.2000 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-             kuin asiassa T-234/00, Fondazione Opera S. Maria della Carità
jana ovat asianajajat Alfredo Biagini, Rooma, ja Silvia Scarpa            vastaan vastaan komissio ja asiassa T-235/00, Codess Sociale
ja Paolo Pettinelli, Venetsia.                                            ym. (1)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                          (1) Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.
–     kumoaa komission päätöksen 2000/394/EY
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          Italgasin 17.9.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat                                     taan nostama kanne
kuin asiassa T-234/00, Fondazione Opera S. Maria della Carità
vastaan vastaan komissio ja asiassa T-235/00, Codess Sociale
ym. (1)                                                                                (Asia T-270/00)
                                                                                (2000/C 355/66)
(1) Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                          Italgas on nostanut 17.9.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
                                                                          sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö-
                                                                          jen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat
Baglioni Hotels s.p.a:n ym. 17.9.2000 Euroopan yhteisöjen                 Massiomo Merola ja Claudio Tesauro, Rooma, ja Maurizio
                komissiota vastaan nostama kanne                          Pappalardo, Bryssel.
(Yhdistetyt       asiat T-269/00, T-271/00, T-272/00            ja        Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                               T-273/00)
                                                                          –     kumoaa komission päätöksen 2000/394/EY
                           (2000/C 355/65)
                                                                          –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                       (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Baglioni Hotels s.p.a. ym. ovat nostaneet 17.9.2000 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-             kuin asiassa T-234/00, Fondazione Opera S. Maria della Carità
jina ovat asianajajat Alessio Vianello, Venezia, Massiomo                 vastaan vastaan komissio ja asiassa T-235/00, Codess Sociale
Merola, Rooma, ja Maurizio Pappalardo, Bryssel.                           ym. (1)
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin             (1) Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.
–     kumoaa 25.11.1999 tehdyn komission päätöksen
      2000/394/EY 1 ja 2 artiklan


title: Asia C-169/01 P: RAG Aktiengesellschaftin 19.4.2001 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-156/98, RJB Mining plc vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukivat RAG Aktiengesellschaft ja Saksan liittotasavalta, 31.1.2001 antamasta tuomiosta

text:
30.6.2001                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 186/7
      ettei direktiiviin voida vedota vastaajaa vastaan (esimer-            Ensinnäkin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tutkit-
      kiksi sen takia, että direktiivi ei täytä niitä perusteita, joka      tavaksi ottamista koskevissa näkymyksissä ei oteta juuri lain-
      vaaditaan välittömän oikeusvaikutuksen aikaansaami-                   kaan huomioon vaatimusta, jonka mukaan päätöksen on
      seksi)?                                                               koskettava kantajaa erikseen. Ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                            mioistuin vääristelee merkityksellisiä tosiseikkoja ja soveltaa
                                                                            vääriä oikeudellisia edellytyksiä. Jos yhteisöjen tuomioistuin
(1) Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa        vahvistaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen peruste-
    vakuutusta ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattamista kos-
                                                                            lut erityisesti tosiseikoilla spekuloinnin ja niiden vääristelyn
    kevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 24 päivänä
    huhtikuuta 1972 annettu neuvoston direktiivi 72/166/ETY, EYVL           osalta, juuri minkään valittajan valitusta ei jätetä tutkimatta.
    L 103, 2.5.1972, s. 1.                                                  Edellytykset, joiden nojalla juuri minkään valittajan valitusta ei
(2) Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa        jätetä tutkimatta, eivät ole hyviä, eivätkä ne saa tukea yhteisöjen
    vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämises-         tuomioistuimen aikaisemmasta oikeuskäytännöstä.
    tä 30 päivänä joulukuuta 1983 annettu toinen neuvoston direktii-
    vi 84/5/ETY, EYVL L 8, 11.1.1984, s. 17.                                Toiseksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi asiaky-
                                                                            symyksen osalta, että EHTY:n perustamissopimuksen 66 artik-
                                                                            lan 2 kohdan (joka koskee lähinnä mahdollista markkinavoi-
                                                                            maa määrätä hintoja ja valvoa tai rajoittaa tuotantoa sekä
                                                                            toimivan kilpailun estämistä) mukaisen sulautumaa koskevan
                                                                            menettelyn aikana komission on harkittava, onko ostetusta
                                                                            yhtiöstä tosiasiassa maksettu hinta asianmukainen tai riittävä,
                                                                            ja arvioitava sulautuman hyväksymiselle säädetyn menettelyn
RAG Aktiengesellschaftin 19.4.2001 tekemä valitus Eu-                       ja aikataulun puitteissa, oliko tällainen hinta valtion tukea.
roopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-156/98 (1), RJB                        Tämä merkitsee selkeää muutosta sulautumien arvioinnissa ja
Mining plc vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota                       siinä yhdistetään lainvastaisesti kaksi eri menettelyä, joita
tukivat RAG Aktiengesellschaft ja Saksan liittotasavalta,                   koskevat eri aikataulut, edustamista ja kuulemista koskevat
                 31.1.2001 antamasta tuomiosta                              oikeudet ja eri seuraamukset. Ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                            mioistuin ei perustellut sitä, miksi ostohinta voisi olla valtion-
                          (Asia C-169/01 P)                                 tukea. Se ei myöskään perustellut sitä, miksi sulautuman
                                                                            hyväksymistä koskeva päätös olisi hylättävä sen vuoksi, että
                           (2001/C 186/11)                                  kyseinen hinta on valtiontukea, kun käsillä ei ollut mitään
                                                                            EHTY:n perustamissopimuksen 66 artiklan 2 kohdassa maini-
                                                                            tuista seikoista.
RAG Aktiengesellschaft, kotipaikka Essen (Saksa), on valittanut
19.4.2001 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan                      EHTY:n perustamissopimuksen (eikä myöskään asetuksen
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensim-                   N:o 4064/89/ETY(2), sellaisena kuin se on muutettuna) mukai-
mäisen jaoston asiassa T-156/98, RJB Mining plc vastaan                     seen sulautumien arviointiin ei voida minkään toimivallan
Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukivat RAG Aktiengesell-                nojalla lisätä uusia tekijöitä, kuten arvioinnin asianmukaisuus
schaft ja Saksan liittotasavalta, 31.1.2001 antamasta tuomios-              tai valtiontuen olemassaolo. Jos tuomio vahvistetaan, sulautu-
ta. Valittajan edustajat ovat Thomas Sharpe, QC, Rechtsanwalt               mia koskevaan menettelyyn liitetään tekijöitä, jotka eivät
Andreas Weitbrecht ja Rechtsanwalt Sven Völker.                             kuulu markkinaolosuhteiden arviointiin, ja yritykset joutuisivat
                                                                            kokemaan oikeudellista epävarmuutta siitä, mitä kriteereitä
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                              menettelyssä sovelletaan. Tämä epävarmuus ei myöskään
                                                                            varmistaisi kilpailusäännösten ja valtiontukea koskevien sään-
–     kumoaa tuomion kokonaisuudessaan ja velvoittaa RJB:n
                                                                            nösten yhdenmukaista soveltamista.
      korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut. Toissijaisesti va-
      littaja vaatii, että tuomio on kumottava siltä osin kuin se           Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen
      liittyy RAG:n ja Preussag Anthrazitin välisen osittaisen              virheen myös kumotessaan sulautumaa koskevan päätöksen
      sulautuman hyväksymiseen.                                             kokonaisuudessaan sen sijaan, että se olisi kumonnut ainoas-
                                                                            taan sen osan, joka liittyi RAG:n ja SBW:n sulautumaan.
                                                                            RAG:n ja Preussag Anthrazitin sulautuman hyväksymisen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                         kumoaminen ei ole perusteltua, eikä sitä ole tuomiossa perus-
                                                                            teltu.
Kyseisessä tuomiossa asetetaan täysin uusia kriteereitä sille,
miten komission on arvioitava sulautumia, ja sille, miten                   (1) EYVL C 358, 21.11.1998, s. 23.
sulautumaa koskevasta päätöksestä voidaan valittaa. Ensim-                  (2) Yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen lähestymistavassa on                         annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 4064/89 (EYVL L 395,
vakavia virheitä.                                                               30.12.1998, s. 1).


title: Asia C-430/16 P: Valitus, jonka Bank Mellat on tehnyt 2.8.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-160/13, Bank Mellat v. neuvosto, 2.6.2016 antamasta tuomiosta

text:
               10.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 371/7

         Valitus, jonka Bank Mellat on tehnyt 2.8.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-160/13, Bank Mellat v. neuvosto, 2.6.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-430/16 P)
   (2016/C 371/09)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Bank Mellat (edustajat: S. Zaiwalla, P. Reddy ja Z. Burbeza, solicitors, M. Brindle, QC, R. Blakeley ja J. MacLeod, barristers)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               tuomio on kumottava

               —

               asetuksen N:o 1263/2012 (1) 1 artiklan 15 kohta on kumottava kokonaisuudessaan tai siltä osin kuin sitä sovelletaan kantajaan

               —

               on todettava, että päätöksen 2012/635/YUTP (2) 1 artiklan 6 kohtaa ei voida soveltaa kantajaan ja

               —

               neuvosto on velvoitettava vastaamaan valitukseen ja unionin yleisessä tuomioistuimessa käytyyn menettelyyn liittyvistä kuluista.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Valittaja, Bank Mellat (jäljempänä pankki) on tehnyt valituksen unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-160/13, Bank Mellat v. neuvosto 2.6.2016 antamasta tuomiosta (jäljempänä tuomio). Yhteenvetona pankki väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen, kun se ei ole hyväksynyt sen kannetta, jolla vaadittiin seuraavien pankkiin kohdistuvan ”taloudellisen kauppasulun” muodostavien eri säännösten kumoamista tai pätemättömäksi julistamista:

                           1)

                           neuvoston asetuksen N:o 1263/2012 1 artiklan 15 kohta

                           2)

                           neuvoston päätöksen 2012/635/YUTP 1 artiklan 6 kohta

               2.

               Erityisesti pankki on yksilöinyt kolme valitusperustetta, jotka koskevat unionin yleisen tuomioistuimen suorittamaan pankin kanteen arviointiin liittyviä oikeudellisia virheitä:

                           1)

                           unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 215 artiklan mukaisen ”tarvittavuuden” vaatimuksen tulkinnassa ja soveltamisessa (1. valitusperuste)

                           2)

                           unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen todetessaan, että taloudellinen kauppasulku oli oikeasuhteinen, mikä puolestaan johti joukkoon muita erityisiä oikeudellisia virheitä (2. valitusperuste)

                           3)

                           unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen todetessaan, että taloudellinen kauppasulku oli muiden Euroopan unionin yleisten oikeusperiaatteiden mukainen (3. valitusperuste).

               3.

               Pankki on myös yksilöinyt kaksi laajaa valitusperustetta, jotka koskevat unionin yleisen tuomioistuimen arvioinnissa pankin kanteen osien tutkittavaksi ottamisen yhteydessä aiheutuneita oikeudellisia virheitä:

                           1)

                           Unionin yleinen tuomioistuin on virheellisesti erotellut taloudellisen kauppasulut tekijät ja jättänyt pankin kanteen niiltä osin tutkimatta (4. valitusperuste)

                           2)

                           Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen todetessaan muun muassa, ettei se ollut SEUT 275 artiklan perusteella toimivaltainen lausumaan siitä, että pankki riitautti neuvoston päätöksen 2012/635/YUTP 1 artiklan 6 kohdan (5. valitusperuste).

               4.

               Pankki vaatii unionin tuomioistuinta kumoamaan tuomion ja hyväksymään sen vaatimukset.

      (1)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 muuttamisesta 21.12.2012 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 1263/2012 (EUVL 2012, L 356, s. 34).

      (2)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 15.10.2012 annettu neuvoston päätös 2012/635/YUTP (EUVL 2012, L 282, s. 58).


title: Asia T-681/15: Kanne 20.11.2015 – Environmental Manufacturing v. SMHV – Société Elmar Wolf (suden päätä esittävä kuvio)

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/67

         Kanne 20.11.2015 – Environmental Manufacturing v. SMHV – Société Elmar Wolf (suden päätä esittävä kuvio)
   (Asia T-681/15)
   (2016/C 038/90)
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Environmental Manufacturing LLP (Stowmarket, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: barrister S. Malynicz)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Société Elmar Wolf SA (Wissembourg, Ranska)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen malli: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki (suden päätä esittävä kuvio) – Rekisteröintihakemus nro 4 971 511

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 3.9.2015 asiassa R 1252/2015-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia C-6/09: Kanne 9.1.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/24

         Kanne 9.1.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-6/09)
   (2009/C 69/43)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: V. Peere ja P. Dejmek)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               Yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen 26.10.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei ole ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle

               —

               Belgian kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin 2005/60/EY täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 15.12.2007. Vastaaja ei ole kuitenkaan tämän kanteen nostamispäivään mennessä toteuttanut tarpeellisia toimenpiteitä direktiivin täytäntöönpanemiseksi tai se ei ole ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle.

      (1)  EUVL L 309, s. 15.


title: Asia C-410/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Barcelona (Espanja) on esittänyt 1.8.2011 — Pedro Espada Sánchez ym. v. Iberia Líneas Aéreas de España S.A.

text:
               1.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 290/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Barcelona (Espanja) on esittänyt 1.8.2011 — Pedro Espada Sánchez ym. v. Iberia Líneas Aéreas de España S.A.
   (Asia C-410/11)
   2011/C 290/11
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Audiencia Provincial de Barcelona

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Pedro Espada Sánchez ym.

      Vastaaja: Iberia Líneas Aéreas de España S.A.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko eräiden kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtenäistämisestä tehdyn Montrealin yleissopimuksen 22 artiklan 2 kappaleessa vahvistettua matkustajakohtaista 1 000 erityisnosto-oikeuden rajaa, joka koskee rahdinkuljettajan korvausvastuuta matkatavaran tuhoutumisen, katoamisen tai vahingoittumisen osalta, luettuna yhdessä saman yleissopimuksen 3 artiklan 3 kappaleen kanssa, tulkittava kutakin matkustajaa koskevaksi ylärajaksi siinä tapauksessa, että useammat matkustajat matkustavat yhdessä ja kirjaavat yhteiset matkatavarat yhdessä, riippumatta siitä, että kirjattujen matkatavarakollien lukumäärä on pienempi kuin todellisten matkustajien?

               2)

               Vai onko edellä mainittua tähän määräykseen sisältyvää korvauksen rajaa sitä vastoin tulkittava siten, että kutakin kirjattua matkatavarakollia kohti voi olla vain yksi matkustaja, jolla on oikeus vaatia korvausta, ja näin ollen vahvistettua ylärajaa sovelletaan vain yhteen matkustajaan, vaikka on osoitettu, että kadonnut ja yhdellä matkatavaratodistuksella yksilöity matkalaukku kuuluu useammalle kuin yhdelle matkustajalle?


title: Asia C-20/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 22.6.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof – Saksa) – Wolfram Bechtel ja Marie-Laure Bechtel v. Finanzamt Offenburg (Ennakkoratkaisupyyntö — Työntekijöiden vapaa liikkuvuus — Jostakin muusta jäsenvaltiosta kuin asuinvaltiosta saadut tulot — Progressioehtoinen vapautusmenetelmä asuinvaltiossa — Vanhuuseläke- ja sairausvakuutusmaksut, jotka on pidätetty jostakin muusta jäsenvaltiosta kuin asuinvaltiosta saaduista tuloista — Vakuutusmaksujen vähentäminen — Ehto välittömän taloudellisen yhteyden puuttumisesta verosta vapautettuihin tuloihin)

text:
               21.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 277/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 22.6.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof – Saksa) – Wolfram Bechtel ja Marie-Laure Bechtel v. Finanzamt Offenburg
   (Asia C-20/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Työntekijöiden vapaa liikkuvuus - Jostakin muusta jäsenvaltiosta kuin asuinvaltiosta saadut tulot - Progressioehtoinen vapautusmenetelmä asuinvaltiossa - Vanhuuseläke- ja sairausvakuutusmaksut, jotka on pidätetty jostakin muusta jäsenvaltiosta kuin asuinvaltiosta saaduista tuloista - Vakuutusmaksujen vähentäminen - Ehto välittömän taloudellisen yhteyden puuttumisesta verosta vapautettuihin tuloihin))
   (2017/C 277/15)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Wolfram Bechtel ja Marie-Laure Bechtel

      Vastapuoli: Finanzamt Offenburg

      Tuomiolauselma

   SEUT 45 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan kyseisessä jäsenvaltiossa asuva mutta jonkin muun jäsenvaltion julkishallinnon palveluksessa työskentelevä verovelvollinen ei voi asuinvaltiossaan vähentää tuloveron perusteesta työskentelyvaltiosta saamastaan palkasta pidätettyjä vanhuuseläke- ja sairausvakuutusmaksuja, vaikka vähennys voidaan tehdä hänen asuinvaltioonsa maksettujen, näihin rinnastettavien sosiaalivakuutusmaksujen perusteella, kun näiden kahden jäsenvaltion välillä kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyn sopimuksen mukaan palkkaa ei veroteta työntekijän asuinvaltiossa vaan sen katsotaan vain korottavan muihin tuloihin sovellettavaa verokantaa.

      (1)  EUVL C 118, 4.4.2016.


title: Asia C-269/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 10.9.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Työntekijöiden vapaa liikkuvuus — Asetus (ETY) N:o 1612/68 — Vanhuuseläkelisät — Yleinen verovelvollisuus)

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/9

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 10.9.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-269/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Työntekijöiden vapaa liikkuvuus - Asetus (ETY) N:o 1612/68 - Vanhuuseläkelisät - Yleinen verovelvollisuus)
   2009/C 267/16
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: R. Lyal ja W. Mölls)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: C. Blaschke ja M. Lumma, avustajanaan Rechtsanwalt D. Wellisch)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 12, EY 18 ja EY 39 artiklan sekä työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15.10.1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 (EYVL L 257, s. 2) 7 artiklan rikkominen — Kansallinen lisäeläkettä koskeva säännöstö, jonka mukaan lisän myöntäminen riippuu siitä, onko asianosainen jäsenvaltiossa yleisesti verovelvollinen, jonka mukaan lisä on maksettava takaisin, kun yleinen verovelvollisuus päättyy ja jonka mukaan tämän säännöstön mukaan hankittua pääomaa ei voida käyttää omaan käyttöön tulevan asunnon hankkimiseen, ellei asunto sijaitse tuossa jäsenvaltiossa

      Tuomiolauselma

               1)

               Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY 39 artiklasta, työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15.10.1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 7 artiklan 2 kohdasta ja EY 18 artiklasta johtuvia velvoitteitaan, kun se on antanut ja pitänyt voimassa tuloverolain (Einkommensteuergesetz) 79–99 §:n täydentävää vanhuuseläketurvaa koskevat säännökset, siltä osin kuin näissä säännöksissä

                           —

                           evätään rajatyöntekijöiltä ja heidän aviopuolisoiltaan oikeus vanhuuseläkelisän saamiseen, jos he eivät ole yleisesti verovelvollisia Saksassa

                           —

                           evätään rajatyöntekijöiltä oikeus käyttää tuettua pääomaa asunnon ostamiseen tai rakentamiseen henkilökohtaiseen käyttöön, jos tämä asunto ei sijaitse Saksassa, ja

                           —

                           vaaditaan, että mainittu lisä maksetaan takaisin, kun yleinen verovelvollisuus Saksassa päättyy.

               2)

               Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 199, 25.8.2007.


title: Asia C-323/15 P: Valitus, jonka Polynt SpA on tehnyt 30.6.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-134/13, Polynt SpA ja Sitre Srl v. Euroopan kemikaalivirasto (ECHA), 30.4.2015 antamasta tuomiosta

text:
               21.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/24

         Valitus, jonka Polynt SpA on tehnyt 30.6.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-134/13, Polynt SpA ja Sitre Srl v. Euroopan kemikaalivirasto (ECHA), 30.4.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-323/15 P)
   (2015/C 311/30)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Polynt SpA (edustaja: avocat C. Mereu)

      Muut osapuolet: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA), Sitre Srl, New Japan Chemical, REACh ChemAdvice GmbH, Alankomaiden kuningaskunta ja Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-134/13 antaman tuomion ja

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen tai vaihtoehtoisesti palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta se ratkaisee valittajan kumoamisvaatimuksen, ja

               —

               velvoittaa vastapuolen vastaamaan kaikista näiden menettelyjen kuluista, mukaan lukien unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää, että hylkäämällä sen vaatimuksen riidanalaisen päätöksen kumoamisesta unionin yleinen tuomioistuin rikkoi yhteisön oikeutta. Erityisesti valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki useita virheitä perusteluissaan ja valittajan tilanteeseen sovellettavan lainsäädännön tulkinnassa. Tämä johti siihen, että unionin yleinen tuomioistuin teki seuraavat oikeudelliset virheet:

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin teki ristiriitaisia ja virheellisiä toteamuksia tarpeesta ottaa huomioon riskinarviointi REACH (1) 57 artiklan f kohdan mukaisesti, mikä johti tuon kohdan virheelliseen tulkintaan.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin teki ristiriitaisia toteamuksia ja otti lähtökohdaksi ohjeiden asemaa ja painoarvoa koskevan vakiintuneen oikeuskäytännön tulkitessaan sitä, mitä REACH 57 artiklan f kohdassa tarkoitetaan ”vastaavalla tavalla huolta aiheuttavilla aineilla”.

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen virheellinen nojautuminen REACH 60 artiklan 2 kohtaan johti riittämättömään perusteluun.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin sovelsi väärää säädöstä, kun se hylkäsi työntekijöiden ja kuluttajien altistumiseen liittyvät väitteet, ja tulkitsi tällä tavoin virheellisesti 57 artiklan f kohtaa.

         Näillä perusteilla valittaja vaatii, että unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-135/13 antama tuomio ja riidanalainen päätös on kumottava.

      (1)  Kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006 (EUVL L 396, s. 1).


title: Tuomarien jakaminen jaostoihin

text:
               20.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/15

         Tuomarien jakaminen jaostoihin
   (2005/C 205/28)
   Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätti 7.7.2005 järjestäytyä viiteen viiden tuomarin jaostoon ja viiteen kolmen tuomarin jaostoon ajanjaksolle 1.10.2005–30.9.2006 ja jakaa tuomarit jaostoihin seuraavasti:
   Laajennettu ensimmäinen jaosto, jossa asian käsittelemiseen osallistuu viisi tuomaria
   presidentti Vesterdorf, tuomarit García-Valdecasas, Cooke, Labucka ja Trstenjak
   Ensimmäinen jaosto, jossa asian käsittelemiseen osallistuu kolme tuomaria
   jaoston puheenjohtaja García-Valdecasas, tuomarit Cooke, Labucka ja Trstenjak
   Laajennettu toinen jaosto, jossa asian käsittelemiseen osallistuu viisi tuomaria
   jaoston puheenjohtaja Pirrung, tuomarit Meij, Forwood, Pelikánová ja Papasavvas
   Toinen jaosto, jossa asian käsittelemiseen osallistuu kolme tuomaria
   jaoston puheenjohtaja Pirrung

               a)

               tuomarit Meij ja Pelikánová

               b)

               tuomarit Forwood ja Papasavvas

         Laajennettu kolmas jaosto, jossa asian käsittelemiseen osallistuu viisi tuomaria
   jaoston puheenjohtaja Jaeger, tuomarit Tiili, Azizi, Cremona ja Czúcz
   Kolmas jaosto, jossa asian käsittelemiseen osallistuu kolme tuomaria
   jaoston puheenjohtaja Jaeger

               a)

               tuomarit Tiili ja Czúcz

               b)

               tuomarit Azizi ja Cremona

         Laajennettu neljäs jaosto, jossa asian käsittelemiseen osallistuu viisi tuomaria
   jaoston puheenjohtaja Legal, tuomarit Lindh, Mengozzi, Wiszniewska-Białecka ja Vadapalas
   Neljäs jaosto, jossa asian käsittelemiseen osallistuu kolme tuomaria
   jaoston puheenjohtaja Legal

               a)

               tuomarit Lindh ja Vadapalas

               b)

               tuomarit Mengozzi ja Wiszniewska-Białecka

         Laajennettu viides jaosto, jossa asian käsittelemiseen osallistuu viisi tuomaria
   jaoston puheenjohtaja Vilaras, tuomarit Martins Ribeiro, Dehousse, Šváby ja Jürimäe
   Viides jaosto, jossa asian käsittelemiseen osallistuu kolme tuomaria
   jaoston puheenjohtaja Vilaras

               a)

               tuomarit Martins Ribeiro ja Jürimäe

               b)

               tuomarit Dehousse ja Šváby

         Ensimmäisessä jaostossa tuomarit, jotka käsittelevät asian jaoston puheenjohtajan kanssa kolmen tuomarin ratkaisukokoonpanon muodostamiseksi, nimetään sen järjestyksen mukaisesti, josta määrätään yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 6 artiklassa, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta toisiinsa liittyvien asioiden ratkaisemiseen yhdessä. Toisessa, kolmannessa, neljännessä ja viidennessä jaostossa, joissa asian käsittelyyn osallistuu kolme tuomaria, jaoston puheenjohtaja käsittelee asian joko a kohdassa tai b kohdassa mainittujen tuomareiden kanssa sen mukaisesti, mihin ratkaisukokoonpanoon esittelevä tuomari kuuluu. Niissä asioissa, joissa jaoston puheenjohtaja on esittelevä tuomari, asian käsittelee jaoston puheenjohtaja yhdessä jommankumman ratkaisukokoonpanon kanssa asioiden rekisteröintijärjestyksen mukaisesti, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta toisiinsa liittyvien asioiden ratkaisemiseen yhdessä.
   Niissä asioissa, joissa kirjallinen käsittely on päättynyt ja suullisen käsittelyn istunto on pidetty tai sen päivä vahvistettu ennen 1.10.2005, suullinen käsittely, asian ratkaiseminen ja tuomion julistaminen tapahtuvat ensimmäisen jaoston entisessä kolmen tuomarin kokoonpanossa.
   Suuren jaoston kokoonpano
   Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätti 7.7.2005 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti, että ajanjaksolla 1.10.2005–30.9.2006 suuren jaoston kolmentoista tuomarin kokoonpanon muodostavat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti, laajennetun toisen, kolmannen, neljännen ja viidennen jaoston puheenjohtajat, sen laajennetun jaoston jäsenet, jotka olisivat ratkaisseet kyseessä olevan asian, jos asia olisi jaettu viiden tuomarin jaostoon, sekä suuren jaoston täyteen kokoonpanoon tarvittava määrä muita tuomareita, jotka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti nimeää muiden jaostojen tuomareiden joukosta vuorojärjestyksessä, joka määräytyy työjärjestyksen 6 artiklan mukaisesti näiden tuomareiden virkaiän perusteella ja jota sovelletaan sen kolmen vuoden kauden ajan, joksi viiden tuomarin jaostojen puheenjohtajat valitaan.
   Täysistunto
   Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätti 7.7.2005 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 32 artiklan ensimmäisen kohdan toisen alakohdan mukaisesti, että jos ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen täysistunnossa on parillinen määrä tuomareita sen vuoksi, että asiaan on nimetty työjärjestyksen 17 artiklan mukaisesti julkisasiamies, etukäteen vahvistettu vuorojärjestys, jota sovelletaan sen kolmen vuoden kauden ajan, joksi viiden tuomarin jaostojen puheenjohtajat valitaan, ja jonka mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti ilmoittaa tuomarin, joka ei osallistu asian käsittelyyn, on käänteinen järjestys siihen järjestykseen verrattuna, joka määräytyy työjärjestyksen 6 artiklan mukaisesti näiden tuomareiden virkaiän perusteella, lukuun ottamatta tapauksia, joissa näin nimettävä tuomari olisi esittelevä tuomari. Tässä tapauksessa nimetään tuomari, joka on tässä järjestyksessä välittömästi ennen esittelevää tuomaria.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin tehtäviä välitoimiasioissa hoitavan tuomarin nimeäminen
   Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätti 7.7.2005 työjärjestyksen 106 artiklan mukaisesti nimetä tuomari García-Valdecasasin hoitamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin tehtäviä välitoimiasioissa, jos tämä on poissa tai estynyt ajanjaksolla 1.10.2005–30.9.2006.
   Perusteet, joiden mukaan asiat jaetaan jaostoihin
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vahvisti 7.7.2005 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 12 artiklan mukaisesti seuraavat perusteet, joiden mukaan asiat jaetaan jaostoihin ajanjaksolla 1.10.2005–30.9.2006:

               1.

               Asiat jaetaan heti kanteen toimittamisen jälkeen kolmen tuomarin jaostoihin, tämän kuitenkaan rajoittamatta työjärjestyksen 14 ja 51 artiklan myöhempää soveltamista.

               2.

               Asiat jaetaan jaostojen kesken asioiden kirjaamisjärjestyksessä neljän eri vuorojärjestyksen mukaisesti:

                           —

                           yrityksiin sovellettavien kilpailusääntöjen, valtiontukisääntöjen sekä kaupan suojaamistoimenpiteitä koskevien sääntöjen täytäntöönpanemista koskevat asiat

                           —

                           EY:n perustamissopimuksen 236 artiklassa ja Euratomin perustamissopimuksen 152 artiklassa tarkoitetut asiat

                           —

                           ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 130 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut henkistä omaisuutta koskeviin oikeuksiin liittyvät asiat

                           —

                           muut asiat.

         Näiden vuorojärjestysten yhteydessä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin johtamaa ensimmäistä jaostoa ei oteta lukuun joka viidennen vuoron yhteydessä.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti voi poiketa näistä vuorojärjestyksistä ottaakseen huomioon sen, että tietyt asiat liittyvät toisiinsa, tai varmistaakseen töiden tasapainoisen jakamisen.


title: Asia C-108/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 6.11.2014 (Conseil d'État'n (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Mac GmbH v. Ministère de l’Agriculture, de l’Agroalimentaire et de la Forêt (Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Määrälliset rajoitukset — Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet — Kasvinsuojeluaineet — Markkinoille saattamista koskeva lupa — Rinnakkaistuonti — Vaatimus direktiivin 91/414/ETY mukaisesti myönnetystä markkinoille saattamista koskevasta luvasta vientivaltiossa)

text:
               12.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 7/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 6.11.2014 (Conseil d'État'n (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Mac GmbH v. Ministère de l’Agriculture, de l’Agroalimentaire et de la Forêt
   (Asia C-108/13) (1)

   ((Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Määrälliset rajoitukset - Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet - Kasvinsuojeluaineet - Markkinoille saattamista koskeva lupa - Rinnakkaistuonti - Vaatimus direktiivin 91/414/ETY mukaisesti myönnetystä markkinoille saattamista koskevasta luvasta vientivaltiossa))
   (2015/C 007/06)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d'État

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Mac GmbH

      Vastaaja: Ministère de l’Agriculture, de l’Agroalimentaire et de la Forêt

      Tuomiolauselma

   SEUT 34 ja SEUT 36 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaisille kansallisille säännöksille, joissa suljetaan pois rinnakkaistuontiluvan myöntäminen sellaiselle kasvinsuojeluaineelle, jolle ei ole kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15.7.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY mukaisesti vientijäsenvaltiossa myönnettyä markkinoille saattamista koskevaa lupaa, vaikka sille on siellä rinnakkaistuontilupa ja vaikka sitä voidaan pitää samanlaisena kuin ainetta, jolle on tuontijäsenvaltiossa kyseisen direktiivin mukaisesti myönnetty myyntilupa.

      (1)  EUVL C 141, 18.5.2013.