title: Asia C-80/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 28.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Baden-Württemberg – Saksa) – Robert Fuchs AG v. Hauptzollamt Lörrach (Ennakkoratkaisupyyntö — Tulliliitto — Yhteinen tullitariffi — Tuontitulleitta sovellettava väliaikaisen maahantuonnin menettely — Asetus (ETY) N:o 2454/93 — Täydelliselle tuontitullittomuudelle vahvistetut edellytykset — Ilmaliikenteen kuljetusvälineet, jotka on rekisteröity unionin tullialueen ulkopuolella ja joita käyttää kyseisen tullialueen ulkopuolelle sijoittautunut henkilö — 555 artiklan 1 kohdan a alakohta — Kaupallinen käyttö — Käsite — Se, että lentokoulu käyttää helikoptereita maksullisiin koulutuslentoihin, joilla ohjaajina toimivat lennonopettaja ja lento-oppilas, ei kuulu siihen)

text:
               26.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 350/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 28.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Baden-Württemberg – Saksa) – Robert Fuchs AG v. Hauptzollamt Lörrach
   (Asia C-80/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Tulliliitto - Yhteinen tullitariffi - Tuontitulleitta sovellettava väliaikaisen maahantuonnin menettely - Asetus (ETY) N:o 2454/93 - Täydelliselle tuontitullittomuudelle vahvistetut edellytykset - Ilmaliikenteen kuljetusvälineet, jotka on rekisteröity unionin tullialueen ulkopuolella ja joita käyttää kyseisen tullialueen ulkopuolelle sijoittautunut henkilö - 555 artiklan 1 kohdan a alakohta - Kaupallinen käyttö - Käsite - Se, että lentokoulu käyttää helikoptereita maksullisiin koulutuslentoihin, joilla ohjaajina toimivat lennonopettaja ja lento-oppilas, ei kuulu siihen))
   (2016/C 350/06)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Robert Fuchs AG

      Vastaaja: Hauptzollamt Lörrach

      Tuomiolauselma

   Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93, sellaisena kuin se on muutettuna 18.12.2003 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2286/2003, 555 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että helikopterilla lentäjän koulutusta varten vastiketta vastaan tehtyjä lentoja, jolloin helikopterissa ovat lento-oppilas ja lennonopettaja, ei ole katsottava tässä säännöksessä tarkoitetuksi kuljetusvälineen kaupalliseksi käytöksi.

      (1)  EUVL C 155, 11.5.2015.


title: Asia C-28/10 P: Valitus, jonka Mehmet Salih Bayramoglu on tehnyt 21.12.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-110/09, Mehmet Salih Bayramoglu v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto, 24.9.2009 antamasta määräyksestä

text:
               27.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/16

         Valitus, jonka Mehmet Salih Bayramoglu on tehnyt 21.12.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-110/09, Mehmet Salih Bayramoglu v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto, 24.9.2009 antamasta määräyksestä
   (Asia C-28/10 P)
   2010/C 80/29
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Mehmet Salih Bayramoglu (edustaja: A. Riza, QC)

      Muut osapuolet: Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa neuvoston päätöksen 2004/511/EY (1), koska se perustuu EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan, luettuna yhdessä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 ja 6 artiklan kanssa, vastaiseen laiminlyöntiin ryhtyä toimenpiteisiin, jotka mahdollistavat kyproksenturkkilaisten osallistumisen Euroopan parlamentin vaaleihin

               —

               julistaa, että kuusi Euroopan parlamentin jäsentä, joista Kyproksen tasavalta teki ilmoituksen 6.6.2009 jälkeen ja joiden valinta suoritettiin nykyisten vaaleja koskevien järjestelyiden mukaisesti, eivät edusta kyproksenturkkilaisia laissa edellytetyllä tavalla.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja katsoo, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt virheen todetessaan, että valittajan kanne on nostettu liian myöhään. Hän vetoaa tämän väitteen tueksi siihen, että oikeuskäytännössä, johon ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on vedonnut, ei ole käsitelty laiminlyöntiä säätää koko väestön perusoikeudesta osallistua vaaleihin eikä oikeuskäytäntöön sisälly päätöstä, jonka oikeudellinen perusta on laiminlyönti ryhtyä toimenpiteisiin ja antaa vaaleihin liittyviä säännöksiä sen sijaan, että sen tarkoituksena olisi lykätä tällaisten vaalien järjestämisoikeuden syntymistä.
   Valittaja myös väittää, että asiaintila ei ollut sellainen, että hän ei ollut vedonnut anteeksiannettavan erehdyksen tai ylivoimaisen esteen olemassaoloon, kun hän nosti kanteen.

      (1)  Kyproksen kansan edustajista Euroopan parlamentissa siinä tapauksessa, että Kyproksen kysymys saadaan ratkaistua 10.6.2004 tehty neuvoston päätös 2004/511/EY (EUVL L 211, s. 22).


title: Asia C-130/03: Euroopan yhteisöjen komission 24.3.2003 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
24.5.2003                 FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                              C 124/9
Velvollisuutta estää julkisia hankintoja koskevan yhteisön                       tuu tämän päätöksen perusteluissa tarkemmin esitetyllä
oikeuden rikkominen sitäkin kautta, että jo solmitut hankinta-                   tavalla säännösten muuttumisesta, ja jolla rahoitetaan
sopimukset saatetaan päättymään, ei voida asettaa kyseenalai-                    sähköverkon yleisiä kustannuksia?
seksi direktiivin 89/665/ETY (2) 2 artiklan 6 kohdalla, joka
koskee mahdollisten julkisia hankintoja koskevan yhteisön
oikeuden rikkomisten selvittämistä. Sopimusrikkomuksen voi-               (1 ) Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 19 päivä-
daan katsoa lakanneen vasta, kun jäsenvaltio myöntää menette-                  nä joulukuuta 1996 annettu Euroopan yhteisöjen parlamentin
lyn lainvastaisuuden ja estää rikkomisen kokonaan.                             direktiivi 96/92/EY (EYVL L 27, 30.1.1997, s. 20).
( 1) EYVL L 209, s. 1.
( 2) EYVL L 395, s. 33.
                                                                          Euroopan yhteisöjen komission 24.3.2003 Italian tasaval-
                                                                                taa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-130/03)
Consiglio di Staton 14.1.2003 tekemällään päätöksellä                                                (2003/C 124/16)
esittämä ennakkoratkaisupyyntö yhdistetyissä asioissa
AEM S.p.A. (C-128/03) ja AEM Torino S.p.A. (C-129/03)
vastaan l’Autorità per l’energia elettrica e per il gas, il
Ministero delle attività produttive ja il Ministero dell’eco-             Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.3.2003 Euroo-
nomia e delle finanze, ja muuna asianosaisena ENEL                        pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
                          Produzione S.p.A.                               vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Niels Bertil Rasumussen ja
                                                                          Luigi Cimaglia.
             (Yhdistetyt asiat C-128/03 ja C-129/03)
                                                                          Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                           (2003/C 124/15)                                –      toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut yhteisön
                                                                                tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annetun
                                                                                komission asetuksen (EY) N:o 40/94 ( 1) 91 artiklan mu-
                                                                                kaisia velvoitteitaan, koska se ei ole nimennyt kansallisia
                                                                                ensimmäisen ja toisen oikeusasteen tavaramerkkituo-
Consiglio di Stato on pyytänyt 14.1.2003 tekemällään päätök-                     mioistuimia, tai ei ole ainakaan säädetyssä määräajassa
sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 24.3.2003,                    toimittanut komissiolle niistä luetteloa, josta ilmenisi
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua yh-                        niiden nimitys ja alueellinen toimivalta
distetyissä asioissa AEM S.p.A. (C-128/03) ja AEM Torino
S.p.A. (C-129/03) vastaan l’Autorità per l’energia elettrica e per        –      velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
il gas, il Ministero delle attività produttive ja il Ministero                   kulut.
dell’economia e delle finanze, ja muuna asianosaisena ENEL
Produzione S.p.A. seuraaviin kysymyksiin:
a)     Onko perustamissopimuksen 87 artiklan ja sitä seuraa-              Oikeudelliset perusteeet ja pääasialliset perustelut
       vien artiklojen perusteella katsottava valtiontueksi hallin-
       totoimi, jossa tietyiltä yrityksiltä, jotka käyttävät sähkö-
                                                                          Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 249 artiklan mu-
       nsiirtoverkkoa, peritään korotettu verkkoon pääsyä ja sen
       käyttöä koskeva maksu sähköverkon yleisten kustannus-              kaan asetus on kaikilta osiltaan velvoittava ja sitä sovelletaan
                                                                          sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
       ten rahoittamiseksi?
b)     Onko yhteisön sähkömarkkinoiden vapauttamista koske-               Nyt esillä olevassa asiassa asetuksen N:o 40/94 91 artiklassa
       vassa direktiivissä 96/92/EY (1) vahvistettuja periaatteita        säädetään, että jäsenvaltioilla on velvollisuus nimetä kansallis-
       ja erityisesti sen 7 ja 8 artiklassa olevia sähkönsiirtoverkon     ten säännöstensä mukaisesti kansalliset ensimmäisen ja toisen
       hoitoa koskevia säännöksiä tulkittava siten, että ne estävät       oikeusasteen tuomioistuimet, jotka ovat toimivaltaisia käsitte-
       jäsenvaltiota antamasta säännöksiä, joissa siirtymäkauden          lemaan yhteisön tavaramerkkien loukkaamista ja pätevyyttä
       ajan tietyt yritykset velvoitetaan siirtoverkkoon pääsemi-         koskevia asioita, sekä toimittaa komissiolle nimeämistään
       seksi ja sen käyttämiseksi suorittamaan korotettu maksu,           yhteisön tavaramerkkituomioistuimista luettelo, josta ilmee
       jolla kompensoidaan vesivoimalaitosten ja geotermisten             kunkin nimitys ja alueellinen toimivalta. Määräpäivä näiden
       voimalaitosten tuottaman sähkön arvonnousu, joka joh-              velvoitteiden noudattamiselle oli 15.3.1997.
 ---pagebreak--- C 124/10                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                              24.5.2003
Komissio toteaa, ettei Italian tasavalta ole vielä valmistautunut     Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
ilmoittamaan edellä mainittuja tietoja eikä ole vielä nimennyt
yhtään yhteisön tavaramerkkituomioistuinta, joten se ei edel-         –      kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
leenkään noudata kyseisen asetuksen 91 artiklan 1 kohdassa                   15.1.2003 antaman tuomion, jolla se
asetettua velvollisuutta.
                                                                             i)    jätti kanteet tutkimatta
( 1) EYVL L 11, 14.1.1994, s. 1.                                             ii)   velvoitti kantajat korvaamaan omat oikeudenkäynti-
                                                                                kulunsa sekä korvaamaan yhteisvastuullisesti komis-
                                                                                sion oikeudenkäyntikulut ja
                                                                             iii) velvoitti väliintulijat korvaamaan omat oikeuden-
                                                                                käyntikulunsa.
                                                                      –      ottaa valittajien kumoamiskanteet tutkittaviksi sillä perus-
                                                                             teella, että riidanalaiset päätökset olivat ilmeisen lainvas-
                                                                             taisia, ja ratkaisee asian lopullisesti; toissijaisesti
R.J. Reynolds Tobacco Holdings, Inc.:n, RJR Acquisition
Corp.:n, R.J. Reynolds Tobacco Companyn, R.J. Reynolds                –      ottaa valittajien kumoamiskanteet tutkittaviksi ja palaut-
Tobacco International Inc.:n ja Japan Tobacco, Inc.:n                        taa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsi-
25.3.2003 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäi-                       teltäväksi, jotta tämä antaa tuomion pääasiassa; toissijai-
sen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaos-                    sesti
to) yhdistetyissä asioissa T-377/00, T-379/00, T-380/00,
T-260/01 ja T-272/01, Philip Morris International, Inc.,              –      palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
R.J. Reynolds Tobacco Holdings, Inc., RJR Acquisition                        men käsiteltäväksi, jotta tämä tarkastelee tutkittavaksi
Corp., R.J. Reynolds Tobacco Company, R.J. Reynolds                          ottamista yhdessä pääasian tarkastelun kanssa ja antaa
Tobacco International Inc. ja Japan Tobacco, Inc. vastaan                    tuomion tämän mukaisesti
Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukivat Euroopan
parlamentti, Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta,               –      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut
Italian tasavalta, Portugalin tasavalta, Suomen tasavalta,                   yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan
Saksan liittotasavalta, Helleenien tasavalta ja Alankomai-                   2 kohdan mukaisesti.
     den kuningaskunta, 15.1.2003 antamasta tuomiosta
                        (Asia C-131/03 P)
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                         (2003/C 124/17)                              Valittajat väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                      tuin teki oikeudellisen virheen sikäli kuin se katsoi, että
                                                                      päätöstä kanteen nostamisesta ei voida periaatteessa pitää
                                                                      kannekelpoisena päätöksenä. Lukuun ottamatta Euroopan
                                                                      yhteisöjen tuomioistuimen asiassa 60/81, IBM vastaan komis-
R.J. Reynolds Tobacco Holdings Inc., kotipaikka Winston-              sio, antamaa tuomiota, jonka mukaan asia voidaan ottaa
Salem, Pohjois-Carolina (Yhdysvallat), RJR Acquisition Corp,          tutkittavaksi ”poikkeuksellisten olosuhteiden” vallitessa, oi-
kotipaikka Wilmington, Delaware (Yhdysvallat), R.J. Reynolds          keuskäytäntö osoittaa selvästi, että uusien kanneluokkien tai -
Tobacco Company, kotipaikka Winston-Salem, Pohjois-Caroli-            tyyppien tutkittavaksi ottaminen määritellään tapauskohtai-
na (Yhdysvallat), R.J. Reynolds Tobacco International Inc.,           sesti.
kotipaikka Winston-Salem, Pohjois-Carolina (Yhdysvallat) ja
Japan Tobacco Inc., kotipaikka Tokio (Japani), ovat valittaneet
25.3.2003 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan                Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsi oikeuskäytän-
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajen-           töä väärin, kun se katsoi, ettei menetetystä mahdollisuudesta
nettu toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-377/00 ( 1), T-379/     saada Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ennakkoratkaisu
00 (2), T-380/00 ( 2), T-260/01 (3) ja T-272/01 (4), Philip Morris    komission toimivallasta nostaa kanne kolmannessa valtiossa
International, Inc., R.J. Reynolds Tobacco Holdings, Inc., RJR        periäkseen tullimaksuja ja arvonlisäveroa, joita ei sen mukaan
Acquisition Corp., R.J. Reynolds Tobacco Company, R.J.                ollut suoritettu, seurannut oikeusvaikutuksia. Päätellessään,
Reynolds Tobacco International Inc. ja Japan Tobacco, Inc.            että kanteen nostamisella kolmannessa valtiossa pikemmin
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukivat Euroopan           kuin yhteisössä ei ole oikeusvaikutuksia, ensimmäisen oikeus-
parlamentti, Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta, Ita-          asteen tuomioistuin myös tulkitsi väärin oikeuskäytäntöä, jossa
lian tasavalta, Portugalin tasavalta, Suomen tasavalta, Saksan        vahvistetaan, että kun lopullinen valinta tietystä menettelystä
liittotasavalta, Helleenien tasavalta ja Alankomaiden kuningas-       jonkin toisen menettelyn sijaan on tehty, tämän valinnan
kunta, 15.1.2003 antamasta tuomiosta. Valittajien edustajat           sisältävällä päätöksellä on EY 230 artiklassa tarkoitettuja
ovat asianajaja O. W. Brouwer ja solicitor P. Lomas.                  oikeusvaikutuksia.


title: Asia T-173/09 R: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 8.6.2009 — Z v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Kolmannen osapuolen, jota asia koskee, oikeus tutustua komission päätökseen, jolla määrätään sakko ja jota ei ole vielä julkaistu — Välitoimihakemus — Lausunnon antamisen raukeaminen — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               15.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/22

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 8.6.2009 — Z v. komissio
   (Asia T-173/09 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Kolmannen osapuolen, jota asia koskee, oikeus tutustua komission päätökseen, jolla määrätään sakko ja jota ei ole vielä julkaistu - Välitoimihakemus - Lausunnon antamisen raukeaminen - Kiireellisyysedellytys ei täyty)
   2009/C 193/36
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Z (X, Saksa) (edustajat: asianajajat C. Grau ja N. Jäger)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: R. Sauer, V. Bottka ja A. Bouquet)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Oikeus tutustua EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamista koskevasta menettelystä (asia COMP/G/39.406 — merellä käytettävät letkut) 28.1.2009 tehtyyn komission päätökseen ja kantajaa nimeltä koskevien mainintojen poistaminen kyseisen päätöksen tekstistä

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään siltä osin kuin se ei ole jo tullut tarkoituksettomaksi.

               2)

               Tämä määräys kumoaa ja korvaa 6.5.2009 annetun määräyksen.

               3)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-252/08: Kanne 12.6.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Maltan tasavalta

text:
               2.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 197/15

         Kanne 12.6.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Maltan tasavalta
   (Asia C-252/08)
   (2008/C 197/26)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: L. Flynn ja A. Alcover San Pedro)

      Vastaaja: Maltan tasavalta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että Maltan tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan joutuvien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta 23.10.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/80/EY (1) (EYVL L 309, s. 1) 4 artiklan 1 kohdan, kun se luetaan yhdessä direktiivin liitteiden IV A, VI A ja VII A kanssa, eikä 12 artiklan, kun se luetaan yhdessä direktiivin liitteen VIII A.2 kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole soveltanut direktiiviä asianmukaisesti Delimaran voimalaitoksen Phase One -höyryvoimalan toimintaan eikä Marsan voimalaitoksen toimintaan.

               —

               Maltan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio väittää, että Delimaran voimalaitoksen Phase One -höyryvoimalassa ei noudateta direktiivissä vahvistettuja rikkidioksidien, typen oksidien ja hiukkasten päästöraja-arvoja.
   Komissio väittää lisäksi, että Malta ei ole noudattanut vaatimusta rikkodioksidi-, typen oksidi- ja hiukkaspitoisuuksien jatkuvista mittauksista Delimaran voimalaitoksen Phase One -höyryvoimalan eikä Marsan voimalaitoksen osalta.

      (1)  EYVL L 309, s. 1.


title: Asia C-344/01: Saksan liittotasavallan 12.9.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 317/16                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      10.11.2001
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                        Saksan liittotasavallan 12.9.2001 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialiset perustelut ovat samat
kuin asiassa C-323/01 (2); täytäntöönpanolle säädetty määrä-
aika on päättynyt 5.6.2000.                                                                          (Asia C-344/01)
(1) EYVL L 330, 5.12.1998, s. 1
(2) Ks tämán virallisen lehden, s. 12.
                                                                                (2001/C 317/30)
                                                                           Saksan liittotasavalta on nostanut 12.9.2001 Euroopan yhtei-
                                                                           söjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-
Madridin Juzgado de lo Social N:o 33:n 3.9.2001 tekemäl-                   siota vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat ministerineuvos Wolf-
lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa                    Dieter Plessing ja ylempi hallitusneuvos Moritz Lumma, Graur-
Marı́a Paz Merino Gómez vastaan Continental Industrias                    heindorfer Str. 108, D-53117 Bonn.
                            del Caucho SA
                           (Asia C-342/01)
                                                                           Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                           (2001/C 317/29)
Madridin Juzgado de lo Social N:o 33 on pyytänyt 3.9.2001                  1)    kumoaa 11.7.2001 tehdyn komission päätöksen
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-                        (K(2001) 1795 lopull.), joka koski tiettyjen jäsenvaltioi-
mioistuimeen 12.9.2001, ennakkoratkaisua asiassa Marı́a Paz                      den menojen jättämistä Euroopan maatalouden ohjaus-
Merino Gómez vastaan Continental Industrias del Caucho SA                       ja tukirahaston (EMOTR) (1) tukiosaston tarkoittaman
seuraaviin kysymyksiin:                                                          yhteisörahoituksen ulkopuolelle siltä osin kuin
                                                                                3 870 600,88 Saksan markan suuruinen summa suljettiin
1)     Kun yrityksen ja työntekijöiden edustajien välisissä työeh-               yhteisörahoituksen piiristä ja siirrettiin Saksan liittotasa-
       tosopimuksissa vahvistetaan koko henkilökunnalle loma-                    vallan vastuulle.
       kauden ajankohta ja tämä ajankohta menee päällekkäin
       työntekijän äitiysloman kanssa, takaavatko direktiivin
       93/104/EY2 (1) 7 artiklan 1 kohta, direktiivin 92/85/EY (2)         2)    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
       11 artiklan 2 kohdan a alakohta ja direktiivin
       76/207/ETY (3) 5 artiklan 1 kohta tälle työntekijälle
       oikeuden pitää vuosilomansa muuhun kuin työehtosopi-
       muksessa määrättyyn aikaan, joka ei mene päällekkäin
       hänen äitiyslomansa kanssa?
2)     Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi,                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       onko vuosilomaoikeuden aineellisena sisältönä pidettävä
       yksinomaan direktiivin 93/104/EY 7 artiklan 1 kohdassa
       tarkoitettua neljän viikon lomaa vai koskeeko se myös               –     Olennaisen muotomääräyksen rikkominen (asian puut-
       kansallisessa lainsäädännössä eli Real Decreto Legislativo                teellinen selvittäminen): Kolmen tarkastetun osavaltion
       1/95 Estatuto de los Trabajadoresin 38 §:n 1 momentissa                   tulosten soveltaminen emälehmäpalkkion osalta muihin,
       säädettyä 30 kalenteripäivää?                                             tarkastamattomiin osavaltioihin Saksassa ei vaikuta pe-
                                                                                rustuslaillisen hajautetun hallintomenettelyn valossa täy-
(1) Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 23 päivänä              sin oikeutetulta. Liittohallituksen mielestä tällaiselle tar-
    marraskuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi 93/104/EY (EYVL,               kastustulosten virheelliselle soveltamiselle tarkastamatto-
    L 307, 13.12.1993, s. 18).                                                   miin osavaltioihin ei lukuisista syistä ole perusteita esillä
(2) Toimenpiteistä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai              olevassa tapauksessa. Näin ollen viimeaikaisissa tarkas-
    imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantami-             tuksissa – tarkemmin sanottuna vuonna 1996 Branden-
    sen kannustamiseksi työssä 19 päivänä lokakuuta 1992 annettu                 burgissa ja Niedersachsenissa sekä vuonna 1999 Rhein-
    neuvoston direktiivi 92/85/ETY (EYVL L 348, 28.11.1992, s. 1).               land-Pfalzissa tapahtuneissa tarkastuksissa – ei saatu
(3) Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamis-           vertailukelpoisia tuloksia emälehmäpalkkion osalta.
    esta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja
    uralla etenemiseen sekä työoloissa 9 päivänä helmikuuta 1976
    annettu neuvoston direktiivi 76/207/ETY (EYVL L 39, 14.2.1976,               Komissio on laiminlyönyt velvollisuutensa osoittaa, että
    s. 40).                                                                      emälehmäpalkkiota koskevia yhteisön säännöksiä ei ole
                                                                                noudatettu, kun todistustaakka on ilman konkreettisia
                                                                                perusteita käännetty Saksalle.
 ---pagebreak--- 10.11.2001              FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 317/17
–     Hyvän hallintotavan periaatteen loukkaaminen: vätessään                    huhtikuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin
      rahoituksen osavaltioihin vaikuttavalla tavalla komissio                   1999/32/EY (1) eikä perustamissopimuksen mukaisia vel-
      on poikennut vuosia harjoitetusta hallintokäytännöstä,                     voitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa
      ja vieläpä ilman perusteluja. Kun otetaan huomioon                         kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
      tämänkaltaisen uuden menettelyn oikeudellinen kanta-                       asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ei ole ainakaan
      vuus, olisi hyvän hallintotavan, ennustettavuuden ja läpi-                 ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle
      näkyvyyden mukaista, että komissio olisi ilmoittanut
      jäsenvaltioille käytännön muuttumisesta ja edes pääpiir-             –     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
      teittäin selvittänyt sitä. Näin on varsinkin, kun osavaltioi-              kulut.
      hin vaikuttavalla tavalla rahoituksen ulkopuolelle sulke-
      misella on suuri poliittinen ja oikeudellinen merkitys
      myös muille jäsenvaltioille – erityisesti niille, joilla on
      kokonaan tai osaksi liittovaltiomainen hajautettu hallin-
      torakenne, kuten Itävallalla ja Espanjalla. Sitäpaitsi sillä,        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      millä edellytyksillä joidenkin tulosten pohjalta voidaan
      tehdä koko jäsenvaltiota koskevia päätelmiä virheellisyyk-
      sistä, on periaattellistakin merkitystä kaikkien muiden              EY 249 artiklassa, jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutet-
      jäsenvaltioiden kannalta.                                            tavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on
                                                                           osoitettu, asetetaan jäenvaltioille velvollisuus noudattaa direk-
                                                                           tiivien täytäntöönpanolle asetettuja määräaikoja. Tämä määrä-
–     EY 10 artiklan rikkominen: yhteisön toimielimiä sitova
                                                                           aika on päättynyt 1.7.2000, mutta Italian tasavalta ei ole
      lojaliteettiperiaate käsittää myös velvollisuuden ottaa
                                                                           antanut komission vaatimuksissa mainitun direktiivin täytän-
      huomioon jäsenvaltioiden perustuslaillinen perusta. Sak-
                                                                           töönpanon edellyttämiä säännöksiä.
      san liittotasavallan jaottelu itsehallinnollisiin osavaltioihin
      edellyttää, että taloudellisluonteisesta yksittäiselle osaval-
      tiolle vastaisesta oikaisusta voidaan päättää ainoastaan
      siinä tapauksessa, että EMOTR itse on todennut tässä                 (1) EYVL L 121, 11.5.1999, s. 13.
      osavaltiossa sellaisen yhteisön oikeuden rikkomisen, joka
      vahingoittaa yhteisön taloutta.
(1) Komission päätös 2001/557/EY (EYVL L 200, 25.7.2001, s. 28).
                                                                           Euroopan yhteisöjen komission 18.9.2001 Ranskan tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-351/01)
                                                                                (2001/C 317/32)
Euroopan yhteisöjen komission 17.9.2001 Italian tasaval-
                   taa vastaan nostama kanne
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 18.9.2001 Euroo-
                                                                           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                          (Asia C-350/01)                                  vastaan. Kantajan asiamies on M. Patakia ja prosessiosoite on
                                                                           Luxemburgissa.
                          (2001/C 317/31)
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                           tuin
Euroopan yhteisöjen komissio on 17.9.2001 nostanut kanteen
Italian tasavaltaa vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
messa. Kantajan asiamiehinä ovat Gregorio Valero Jordana ja                1.    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut asianaja-
Roberto Amorosi.                                                                 jan ammatin pysyvän harjoittamisen helpottamisesta
                                                                                muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa ammatillinen
                                                                                pätevyys on hankittu 16 päivänä helmikuuta 1998
                                                                                annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-                   98/5/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
tuin                                                                             kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
                                                                                asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja
–     toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen
      nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuuden vähentämi-              2.    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
      sestä ja direktiivin 93/12/ETY muuttamisesta 26 päivänä                    tikulut.


title: Asia C-557/10: Kanne 29.11.2010 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               5.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/7

         Kanne 29.11.2010 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-557/10)
   2011/C 38/08
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: H. Støvlbæk ja M. França)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta

      Vaatimukset

   Komissio vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               Toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut yhteisön rautateiden kehittämisestä 29.7.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/440/ETY (1) 5 artiklan 3 kohdan (sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2001/12/EY (2)), direktiivin 91/440/ETY 7 artiklan 3 kohdan ja rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta 26.2.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/14/EY (3) 6 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan ensimmäisen rautatiepaketin täytäntöönpanon osalta,

               —

               velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

         Hallinnoinnin itsenäisyys

   Direktiivin 91/440/ETY 5 artiklan 3 kohta sisältää luettelon päätöksistä, joita rautatieyritysten on voitava tehdä ilman valtion puuttumista asiaan. Näiden päätösten joukossa ovat päätökset, jotka liittyvät niiden henkilöstöön, varoihin ja hankintoihin. Nämä päätökset on kuitenkin tehtävä valtion määrittelemien yleisten poliittisten suuntaviivojen mukaisesti. Portugalissa kuitenkin CP-nimisen julkisen yhtiön osalta valtio yhtäältä määrittää muiden yhtiöiden osakkuuksien ostoa ja myyntiä koskevat yleiset strategiset suuntaviivat ja toisaalta määrää, että yhtiöiden osakkuuksien ostoa ja myyntiä koskevat yksittäiset päätökset riippuvat hallituksen hyväksynnästä. Näillä perusteilla komissio katsoo, että Portugali ei ole noudattanut direktiivin 91/440/ETY 5 artiklan 3 kohdan (muutettu versio) mukaisia velvoitteitaan.

         Rautateiden infrastruktuurin käyttöoikeudesta perittävät maksut

   Direktiivin 91/440/ETY 7 artiklan 3 kohdan (muutettu versio) ja direktiivin 2001/14/EY 6 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on vahvistettava tarvittavat vaatimukset sen varmistamiseksi, että rautateiden infrastruktuurin hallinnon tilit ovat tasapainossa. Portugalissa kuitenkin infrastruktuurin käyttömaksuista saatavat tulot, valtion rahoitus ja muista kaupallisista toimista aiheutuvat tulot eivät riitä tasapainottamaan infrastruktuurin hallinnoijan, REFER E.P. -nimisen julkisen yhtiön, tilejä. Näillä perusteilla komissio katsoo, että Portugali ei ole noudattanut direktiivin 91/440/ETY 7 artiklan 3 kohdan (muutettu versio) ja direktiivin 2001/14/EY 6 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan.

      (1)  EYVL L 237, s. 25.

      (2)  EYVL L 75, s. 1.

      (3)  EYVL L 75, s. 29.


title: Asia T-191/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 25.3.2009 — Anheuser-Busch v. SMHV — Budějovický Budvar (BUDWEISER) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin BUDWEISER rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansainvälisiksi tavaramerkeiksi rekisteröidyt sanamerkki ja kuviomerkit BUDWEISER ja Budweiser Budvar — Suhteelliset hylkäysperusteet — Asetuksen N:o (EY) 40/94 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta — Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen N:o 40/94 43 artiklan 2 ja 3 kohta — Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen — Perustelut — Asetuksen N:o 40/94 73 artikla — Asiakirjojen esittäminen liian myöhään — Asetuksen N:o 40/94 74 artiklan 2 kohtaan perustuva harkintavalta)

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/34

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 25.3.2009 — Anheuser-Busch v. SMHV — Budějovický Budvar (BUDWEISER)
   (Asia T-191/07) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin BUDWEISER rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansainvälisiksi tavaramerkeiksi rekisteröidyt sanamerkki ja kuviomerkit BUDWEISER ja Budweiser Budvar - Suhteelliset hylkäysperusteet - Asetuksen N:o (EY) 40/94 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta - Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen N:o 40/94 43 artiklan 2 ja 3 kohta - Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen - Perustelut - Asetuksen N:o 40/94 73 artikla - Asiakirjojen esittäminen liian myöhään - Asetuksen N:o 40/94 74 artiklan 2 kohtaan perustuva harkintavalta)
   2009/C 113/69
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Anheuser-Busch, Inc. (Saint Louis, Missouri, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat V. von Bomhard ja A. Renck)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Budějovický Budvar, národní podnik (České Budějovice, Tšekin tasavalta) (edustaja: asianajaja K. Čermák)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n toisen valituslautakunnan 20.3.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 299/2006 2), joka koskee Budějovický Budvar, národní podnikin ja Anheuser-Busch, Inc:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Anheuser-Busch, Inc. vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan SMHV:n ja Budějovický Budvar, národní podnikin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 183, 4.8.2007.


title: Asia T-302/07: Kanne 6.8.2007 — Motopress v. SMHV — Sony Computer Entertainment Europe (BUZZ!)

text:
               6.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/22

         Kanne 6.8.2007 — Motopress v. SMHV — Sony Computer Entertainment Europe (BUZZ!)
   (Asia T-302/07)
   (2007/C 235/41)
   Kannekirjelmän kieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Motopress Werbe- und Verlagsgesellschaft mbH (Wien, Itävalta) (edustaja: Rechtsanwalt L. Wiltschek)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Sony Computer Entertainment Europe Limited
   Kantajan vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 29.6.2007 tekemää päätöstä (asia R 1468/2006-2) on muutettava siten, että väite tavaramerkkihakemusta N:o 4 441 044 vastaan hyväksytään

               —

               tästä seuraa, että riitautettu päätös on kumottava ja asia on palautettava sisämarkkinoiden harmonisointivirastoon

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointivirasto on velvoitettava korvaamaan valitusmenettelyssä ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen menettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Sony Computer Entertainment Europe Limited

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki BUZZ! luokkiin 9, 16, 28 ja 41 kuuluville tavaroille ja palveluille (hakemus N:o 4 441 044)

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: itävaltalainen sanamerkki BUZZ! luokkiin 9, 16, 35 ja 38 kuuluville tavaroille ja palveluille

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) rikkominen, koska väitteen perustana olevaa tavaramerkkiä koskevaa näyttöä ei otettu huomioon.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia F-3/10: Kanne 15.1.2010 — AB v. Euroopan komissio

text:
               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/69

         Kanne 15.1.2010 — AB v. Euroopan komissio
   (Asia F-3/10)
   2010/C 100/100
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: AB (Bryssel, Belgia) (edustaja: S. Pappas)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   On kumottava EY:n Laosissa olevan edustuston 4.2.2009 tekemä päätös, jolla kantajalle ilmoitettiin, että hänen sopimussuhteisen toimihenkilön palvelussopimustaan ei jatketa ja päätös, jolla työsopimuksista vastaava viranomainen vastasi valitukseen.

      Vaatimukset

               —

               Riidanalaiset päätökset on kumottava ja kantaja otettava takaisin palvelukseen RELEXiin tai Euroopan ulkosuhdehallintoon, joka perustetaan 1.4.2010

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-233/00: Scanbox Entertainment A/S:n 6.9.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 316/36                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       4.11.2000
Oikeudelliset perusteet:        Neuvoston asetuksen N:o 40/94            –     Kantaja on ainoa taho, jota voidaan pitää kysymyksessä
                                täytäntöönpanosta annetun ko-                  olevien elokuvateosten levittäjänä.
                                mission asetuksen (1) 18 säännön
                                2 kohta – väitteentekijän velvolli-      –     Kantajalla on kysymyksessä olevilla maantieteellisillä alu-
                                suus toimittaa väitteen tueksi esi-            eilla yksinoikeus kysymyksessä olevien elokuvien levittä-
                                tetty näyttö menettelyn kielelle               miseen.
                                käännettynä.
                                                                         –     Kantaja on hankkinut sopimusperusteisesti yksinoikeu-
                                                                               den kysymyksessä olevien elokuvateosten levittämiseen.
(1) Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY)
    N:o 40/94 13 päivänä joulukuuta 1995 annettu komission asetus        –     Kantaja on elokuvatuotantoyhtiöiden kanssa tekemiensä
    (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, s. 1).                                       sopimusten mukaan velvollinen maksamaan levittämistä
                                                                               koskevasta yksinoikeudesta kiinteän rahamäärän. Tämä
                                                                               rahamäärä ei riipu oikeuksien hyödyntämisestä eikä kau-
                                                                               pallisesta tuotosta, riippumatta onnistumisesta tai epäon-
                                                                               nistumisesta.
                                                                         –     Kantaja on ainoa taho, joka päättää kunkin elokuvan
                                                                               julkaisemisesta kysymyksessä olevilla maantieteellisillä
                                                                               alueilla.
Scanbox Entertainment A/S:n 6.9.2000 Euroopan yhteisö-                   –     Kantaja on ainoa taho, joka vastaa ja huolehtii kaikesta
            jen komissiota vastaan nostama kanne                               kaupallisesta toiminnasta, joka liittyy julkiseen markki-
                                                                               nointiin.
                          (Asia T-233/00)                                –     Kantaja on ainoa taho, jolla on taloudellinen vastuu
                                                                               julkaisemisesta ja levittämisestä.
                          (2000/C 316/68)                                –     Kantajalla on täysi oikeudellinen vastuu kysymyksessä
                                                                               olevien elokuvien levittämisestä kullakin maantieteellisel-
                                                                               lä alueella.
                    (Oikeudenkäyntikieli: tanska)                        –     Kantaja on tehnyt AB Svensk Filmindustrin kanssa Norjan
                                                                               ja Ruotsin alueiden osalta sopimuksen, jonka mukaan
                                                                               AB Svensk Filmindustri huolehtii pelkästään käytännön
Scanbox Entertainment A/S, Farum (Tanska), on nostanut                         toimenpiteistä elokuvateosten yksittäisten kappaleiden
6.9.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-                     toimittamiseksi elokuvateattereille.
mioistuimessa kanteen Euroopan yhteisön komissiota vastaan.
Kantajan edustaja on asianajaja Torben Steffensen, Dragsted
                                                                         –     Asiakirjan ”Guidelines for the submission of proposals
Schlüter Aros, Kööpenhamina.
                                                                               to obtain financial support” jaksosta 2.4, joka koskee
                                                                               elokuvien levittäjiä, ilmenee nimenomaisesti, etteivät
Kantaja vaatii, että                                                           tähän ryhmään kuulu edelleenlevittäjät, jotka ovat sopi-
                                                                               mussuhteessa elokuvien levittäjien kanssa.
–     komissio velvoitetaan myöntämään, että Scanbox Enter-              –     AB Svensk Filmindustri, jota ei edes ole pidettävä edelleen-
      tainment A/S:ää on pidettävä levittäjänä ja siten Media II –             levittäjänä, ei ole oikeutettu saamaan osaakaan kysymyk-
      Kehittäminen ja levitys (1996–2000), ehdotuspyynnössä                    sessä olevia elokuvia varten myönnetystä avustuksesta.
      8/2000 tarkoitettujen avustusten oikeana vastaanottajana
                                                                         –     AB Svensk Filmindustri ei ole oikeudellisessa eikä talou-
–     30.6.2000.tehty komission päätös kumotaan.                               dellisessa vastuussa eikä sillä ole riskiä sen huolehtiessa
                                                                               käytännön toimenpiteistä kantajalla olevien kyseisten
                                                                               elokuvateosten kappaleiden toimittamiseksi vastaanotta-
                                                                               jilleen.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         –     AB Svensk Filmindustrilla ei ole mitään itsenäistä kelpoi-
                                                                               suutta eikä valtuutusta päättää talousarvion vahvistami-
Asia koskee sitä, keitä voidaan pitää levittäjinä ja siten                     sesta, julkaisupäivistä, markkinoinnista, myynninedistä-
oikeutettuina saamaan Euroopan audiovisuaalisten teosten                       mistoimista ym.
kehittämisen ja levityksen edistämistä koskevan ohjelman
täytäntöönpanosta (Media II – Kehittäminen ja levitys)
(1996–2000) 10 päivänä heinäkuuta 1995 tehtyyn neuvoston                 (1) EYVL L 321, s. 25.
päätökseen (1) perustuvassa ehdotuspyynnössä 8/2000 (call
for proposals 8/2000) tarkoitettuja avustuksia. Kantaja on
vedonnut vaatimustensa tueksi seuraaviin kanneperusteisiin:


               2.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/22

         Eidsivating lagmannsrettin 11. helmikuuta 2015 päivätty pyyntö saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa Matja Kumba T. M’bye ym. vastaan Stiftelsen Fossumkollektivet
   (Asia E-5/15)
   (2015/C 217/08)
   Eidsivating lagmannsrett (Eidsivatingin laamanninoikeus Norjassa) on esittänyt EFTAn tuomioistuimelle 11. helmikuuta 2015 päivätyllä kirjeellä pyynnön neuvoa-antavan lausunnon saamiseksi asiassa Matja Kumba T. M’bye ym. vastaan Stiftelsen Fossumkollektivet. Pyyntö saapui tuomioistuimen kirjaamoon 13. helmikuuta 2015 ja koskee seuraavia kysymyksiä:

               1.

               Rikkooko tukiasuntojärjestelyssä noudatettava 84 tunnin keskimääräinen viikkotyöaika (ns. 7–7 -kierto) työaikadirektiivin eli Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 6 artiklaa (ks. myös saman direktiivin 22 artiklan 1 kohdan a alakohta)?

               2.

               Onko kansallinen säännös, jonka mukaan työntekijä ei voi peruuttaa suostumustaan yli 60 tunnin viikkotyöajalle tukiasuntojärjestelyssä, yhdenmukainen työaikadirektiivin 6 ja 22 artiklassa työntekijöille annettujen oikeuksien kanssa?

               3.

               Onko palveluksesta erottaminen, joka johtuu siitä, että työntekijä ei ole suostunut työskentelemään enemmän kuin 48 tuntia seitsemän päivän jaksossa, sellainen seuraamus tai haitta, jota tarkoitetaan työaikadirektiivin 22 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa?


title: Asia T-217/92: Ter Lembeek International N. V:n 22.7.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
12.10.2002                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 247/15
–       Hallintotoiminnan laillisuusperiaatteen loukkaaminen ja           Oikeudelliset perustelut ja pääasialliset perustelut
        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1073/
        1999 ( 3) 4 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan
        rikkominen, koska OLAF:in tutkimukset aloitettiin tai
        käynnistettiin uudelleen sellaisten tietojen perusteella,         Kantajaa omistaa osuuksia kolmesta nimellä Verlipack tunne-
        jotka oli saatu rikkomalla henkilöstösääntöjen liitteessä II      tusta yhtiöstä. Sen jälkeen kun kantaja oli hankkinut osuuksia
        olevan 6 artiklan toista kohtaa, jonka mukaan kurinpito-          näistä yhtiöistä, se oli sitoutunut ostamaan tiettyjä osuuksia
        lautakunnan työskentely on salaista; sekä henkilöstösään-         takaisin viranomaisilta. Vuonna 1991 vaativat asianomaiset
        töjen 17 artiklan 2 kohdassa virkamiehille säädetyn ja            viranomaiset sen täyttämään takaisinostovelvollisuutensa,
        EY 287 artiklassa komission jäsenille määrätyn salassapi-         minkä johdosta kantaja katsoi aiheelliseksi ostaa osuudet
        tovelvollisuuden laiminlyönti.                                    takaisin. Takaisinosto suoritettiin usean vuoden aikana.
( 1) Petosten, lahjonnan ja yhteisöjen etua vahingoittavan muun
     laittoman toiminnan torjumista koskevien sisäisten tutkimusten       Vuonna 1996 Waalse Gewest vaati, että kantaja ostaisi osuudet
     edellytyksistä ja yksityiskohtaisista säännöistä 2.6.1999 tehty      takaisin nopeutetussa aikataulussa. Tämän vuoksi kantaja osti
     päätös (EYVL L 149, s. 57).                                          osuudet Waalse gewestiltä, joka tämän johdosta sai kantajalta
( 2) Asian käsittely on päätetty 3.7.2000 annetulla rekisteristä poista-  avoimen velkakirjan. Kantajan mukaan ostosta ei ollut sille
     mista koskevalla määräyksellä (EYVL C 259, s. 31).                   mitään taloudellista etua eikä osuuksilla sille mitään arvoa.
( 3) Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista
     25.5.1999 annettu asetus (EYVL L 136, s. 1).
                                                                          Osuudet piti kuitenkin ostaa kiinteään etukäteen asetettuun
                                                                          hintaan. Kantajalle ei myöskään koitunut mitään hyötyä
                                                                          osuuksista, koska pian tämän jälkeen ne siirrettiin toiselle
                                                                          yhtiölle, jossa kantajalla ei ole yhtään määräysvaltaa.
                                                                          Vuonna 1998 Waalse gewest sopi kantajan kanssa siitä, että
                                                                          kantaja siirtää osuutensa Verlipack Holding II:sta Waalse
                                                                          gewestille. Tämän vastineeksi Waalse gewestin saatava kanta-
                                                                          jalta oli tarkoitus mitätöidä.
Ter Lembeek International N. V:n 22.7.2002 Euroopan
          yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                          Riidanalaisessa päätöksessä tätä viimeksi mainittua sopimusta
                           (Asia T-217/92)                                pidetään yhteismarkkinoille soveltumattomana valtiontukena.
                                                                          Päätöksessä todetaan, että maksuksi annetut osuudet olivat
                                                                          kyseisenä ajankohtana tosiasiallisesti arvottomia. Waalse ge-
                                                                          west antoi näin ollen saatavansa kantajalta raueta saamatta
                           (2002/C 247/24)                                mitään vastinetta tälle. Päätöksessä todetaan myös, että kantaja
                                                                          sai osuudet, jotka sen piti ostaa Waalse gewestiltä vuonna
                                                                          1996, ilmaiseksi.
                     (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                          Kantajan mukaan riidanalainen päätös on ristiriidassa EY:n
                                                                          perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan sekä asetuksen
Ter Lembeek International N. V., kotipaikka Wielsbeke (Belgia),           659/1999 (1) kanssa. Kantaja esittää, ettei mitään taloudellista
on nostanut 22.7.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                     etua ole annettu. Kantajan mukaan osuuksien taloudellinen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                 arvo vuonna 1996 suoritetun takaisinoston ajankohtana oli
komissiota vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Jean-Pierre                 olematon tai jopa negatiivinen ja että kantaja ei myöskään ole
Vande Maele, Frank Wijckmans ja Filip Tuytschaever.                       saanut mitään etua näistä osuuksista. Lisäksi kantajan mukaan
                                                                          se ei ollut mahdollisesta tukitoimesta hyötyä saanut taho, sillä
                                                                          se omisti osuudet vain lyhyen ajanjakson. Lisäksi kantaja
                                                                          esittää, että kilpailu ei ole vääristynyt. Riidanalaisen päätöksen
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                              mukaan kilpailu on vääristynyt tekstiilialalla, vaikka suoritetuk-
                                                                          si väitettyä tukitoimea sovelletaan lasialalla.
1)      kumoaa Belgian Beaulieu-konsernille (Ter Lembeek Inter-
        national) myönnetystä valtiontuesta 24 päivänä huhti-
        kuuta 2002 tehdyn komission päätöksen 1 ja 2 artiklan
        ja                                                                Kantaja vetoaa toissijaisesti suhteellisuusperiaatteen loukkaa-
                                                                          miseen ja asetuksen N:o 659/1999 14 artiklan rikkomiseen.
                                                                          Kantajan mukaan vaadittu tuen takaisinmaksaminen ei ole
2)      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.              oikeassa suhteessa koituneeksi väitettyyn etuun.
 ---pagebreak--- C 247/16                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      12.10.2002
Kantaja vetoaa lisäksi yhdenvertaisuusperiaatteen loukkaami-              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
seen ja esittää, että riidanalaisessa päätöksessä on käytetty
kahta erilaista arvostusmenetelmää. Niiden osuuksien arvosta-
misessa, jotka se oli pakotettu ostamaan, käytetään päätöksessä           Kantaja, joka on palkkaluokkaan A 3 kuuluva virkamies
nominaalista hintaa, joka kantajan mukaan kuitenkin on                    ulkosuhteiden pääosastolla, arvostelee sitä, että nimittävä
osuuksien tosiasiallista arvoa paljon korkeampi. Niiden osuuk-            viranomainen on hylännyt hänen hakemuksensa osaston B
sien arvostamisessa, jotka kantaja antoi Waalse gewestille                ”Monenkeskiset suhteet ja ihmisoikeudet” johtajan virkaan.
maksuksi, riidanalaisessa päätöksessä kuitenkin käytetään
osuuksien arvoa, joka tuolla hetkellä katsottiin nollaksi.
                                                                          Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin perusteisiin:
Lopuksi kantaja vetoaa perusteluvelvollisuuden rikkomiseen.
                                                                          –     Henkilöstösääntöjen 7 ja 27 artiklan, 29 artiklan
                                                                                1 kohdan a alakohdan ja 45 artiklan rikkominen, uralla
( 1) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamis-             etenemismahdollisuuksia ja syrjintäkieltoa koskevien pe-
     ta koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 maaliskuuta 1999           riaatteiden loukkaaminen sekä avointa virkaa koskevan
     annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83,                     ilmoituksen vastainen menettely. Kantaja katsoo tässä
     27.3.1999, s. 1).                                                          suhteessa, että koska nimittävä viranomainen ei tehnyt
                                                                                ansioiden vertailua, se otti lopulta huomioon hakemuk-
                                                                                sen, joka selvästi ei vastannut avointa virkaa koskevassa
                                                                                ilmoituksessa esitettyjä edellytyksiä.
                                                                          –     Perusteluvelvollisuuden laiminlyönti
Daniela Napoli Buzzancan 18.7.2002 Euroopan yhteisöjen
               komissiota vastaan nostama kanne
                           (Asia T-218/02)
                                                                          Antonio Silvan 22.7.2002 Euroopan yhteisöjen komissio-
                           (2002/C 247/25)                                                   ta vastaan nostama kanne
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                                  (Asia T-220/02)
                                                                                (2002/C 247/26)
Daniela Napoli Buzzanca, kotipaikka Bryssel, on nostanut
18.7.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                                        (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Georges Vander-
sanden ja Laure Levi.
                                                                          Antonio Silva, kotipaikka Bryssel, on nostanut 22.7.2002
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                          messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
–      kumoaa nimittävän viranomaisen päätökset, jotka on                 jan edustajat ovat asianajajat Albert Coolen, Jean-Noël Louis ja
                                                                          Etienne Marchal, prosessiosoite Luxemburgissa.
       tehty todennäköisesti 30.1.2002 ja joilla on päätetty
       yhtäältä nimittää S ulkosuhteiden pääosaston (RELEX)
       osaston B ”Monenkeskiset suhteet ja ihmisoikeudet” palk-
       kaluokkaan A 2 kuuluvaan johtajan virkaan ja toisaalta             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
       olla hyväksymättä kantajan hakemusta tähän virkaan
                                                                          –     kumoaa komission päätöksen olla ylentämättä kantajaa
–      velvoittaa vastaajan maksamaan vahingonkorvausta,                        palkkaluokkaan A 4 vuoden 2001 ylennysmenettelyssä;
       jonka määräksi kanteen laatimispäivänä on laskettu                       tämä päätös perustuu siihen, että 14.8.2001 annetussa
       23 213,96 euroa, minkä määrän korottamiseen varataan                     Hallinnollisia tiedotteita -julkaisussa nro 72/2001 julkais-
       oikeus                                                                   tiin tähän palkkaluokkaan ylennettyjen virkamiesten luet-
                                                                                telo
–      velvoittaa vastaajan vastamaan kaikista oikeudenkäynti-
       kuluista.                                                          –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-358/01: Euroopan yhteisöjen komission 19.9.2001 Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 303/14                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      27.10.2001
neuvostoa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Richard Lyal,                 Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
prosessiosoite on Luxemburgissa.
                                                                         –     toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomiostuin                                    EY 28 artiklan mukaisia velvoitteitaan, kun se ei ole
                                                                               päästänyt Espanjan markkinoille muissa jäsenvaltioissa
1)    kumoaa keskinäisestä avunannosta Euroopan maatalou-                      laillisesti valmistettuja ja myytäviä tuotteita, jotka on
      den ohjaus- ja tukirahaston rahoitusjärjestelmään kuulu-                 varustettu nimellä ”limpiador con lejı́a” (lipeäpitoiset
      vista toimista johtuvien saatavien sekä maatalousmaksu-                  puhdistusaineet) tai samankaltaisella nimellä, jos nämä
      jen ja tullien perinnässä sekä arvonlisäverosta ja tietyistä             tuotteet sisältävät aktiivista klooria alle 35 grammaa
      valmisteveroista annetun direktiivin 76/308/ETY muutta-                  litralta, ja
      misesta 15 päivänä kesäkuuta 2001 annetun neuvoston
      direktiivin 2001/44/EY (1)                                         –     velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
                                                                               denkäyntikulut.
2)    pitää voimassa direktiivin vaikutukset siihen asti, kunnes
      oikean oikeudellisen perustan nojalla annettu direktiivi
      on tullut voimaan
3)    velvoittaa Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oi-               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      keudenkäyntikulut.
                                                                         Espanjassa voimassa olevissa säännökset, sellaisina kuin Espan-
                                                                         jan viranomaiset niitä tulkitsevat ja soveltavat, sisältävät rajoi-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         tuksia, joita sovelletaan erotuksetta kotimaisiin ja tuotuihin
                                                                         tuotteisiin ja jotka koskevat kyseessä olevien tuotteiden (”lim-
Neuvosto antoi direktiivin 2001/44/EY EY 93 ja 94 artiklan               piador con lejı́a”) nimeä ja pakkausmerkintöjä. Vaikka näitä
perusteella komission ehdottaman EY 95 artiklan sijaan määri-            kansallisia toimenpiteitä, joilla rajoitetaan yhteisön sisäistä
tellen toimenpiteen veroja koskevaksi säännökseksi.                      kauppaa, voitaisiin perustella kuluttajansuojaan liittyvällä ta-
                                                                         voitteella, näiden toimenpiteiden on oltava välttämättömiä
                                                                         tämän tavoitteen saavuttamiseksi ja asianmukaisessa suhteessa
Komission mielestä kyseisen lainsäädännön tarkoituksena on               tähän tavoitteeseen.
sisämarkkinoiden loppuun saattaminen eikä sitä voida pitää
toimenpiteenä, jolla yhdenmukaistetaan veroja koskevaa lain-
säädäntöä. Oikea oikeudellinen perusta on tämän vuoksi EY                Komissio hylkää Espanjan viranomaisten esittämän väitteen,
95 artikla.                                                              jonka mukaan espanjalaisten kuluttajien suojaamiseksi olisi
                                                                         välttämätöntä vahvistaa aktiivisen kloorin pitoisuusaste
                                                                         35 grammaksi litralta, koska kuluttajien käsityksen mukaan
Komission mielestä direktiivin oikeudellinen perusta on näin             nimeä ”lipeä” ei voida erottaa tuotteesta, jonka desinfiontikapa-
ollen väärä, ja kyseinen direktiivin pitäisi kumota.                     siteetti riippuu aktiivisen kloorin pitoisuusasteesta. Ensinnä-
                                                                         kään ei voida – joten olisi myös suhteetonta – edellyttää,
(1) EYVL L 175, 28.6.2001, s. 17.
                                                                         että useista ainesosista (mm. lipeä) valmistetulla jalostetulla
                                                                         tuotteella (esim. lipeäpitoiset puhdistusaineet) pitäisi olla samat
                                                                         desinfiointiominaisuudet kuin pelkästään yhdellä näistä aine-
                                                                         sosista (lipeä). Toiseksi komissio katsoo, että kuluttansuoja
                                                                         voidaan toteuttaa käyttämällä muita keinoja kuin rajoittamalla
                                                                         tiettyjen myyntinimien käyttöä. Esimerkkinä tällaisista keinois-
                                                                         ta se on maininnut asianmukaiset pakkausmerkinnät. Lisäksi
                                                                         komissio muistuttaa, että vaarallisten valmisteiden luokitusta,
Euroopan yhteisöjen komission 19.9.2001 Espanjan ku-                     pakkaamista ja merkintöjä koskevien jäsenvaltioiden lakien,
             ningaskuntaa vastaan nostama kanne                          asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä on
                                                                         annettu neuvoston direktiivi 88/379/ETY (1) ja puhdistusainei-
                                                                         den ja siivoustuotteiden pakkausmerkinnöistä on annettu
                          (Asia C-358/01)                                komission suositus 89/542/ETY (2). Jos näitä säännöksiä ja
                                                                         määräyksiä sovelletaan, kuluttaja saa tietoja hankkimansa
                          (2001/C 303/23)                                tuotteen koostumuksesta.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.9.2001 Euroo-
                                                                         (1) EYVL L 187, 16.7.1988, s. 14.
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-
kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön            (2) EYVL L 291, 10.10.1989, s. 55.
virkamies Gregorio Valero Jordana, prosessiosoite Luxembur-
gissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Luis Escobar Guerre-
ro, Centre Wagner.


title: Asia C-19/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 7.3.2013 (Varhoven administrativen sadin (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Efir OOD v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” Plovdiv (Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — 62, 63, 65, 73 ja 80 artikla — Luonnollisten henkilöiden yhtiön hyväksi perustama oikeus rakentaa heidän maalleen vastikkeena kyseisen yhtiön heille suorittamista rakennuspalveluista — Vaihtosopimus — Rakennuspalvelujen arvonlisävero — Verotettava tapahtuma — Verosaatavan syntyminen — Sekä veronalaisten että verosta vapautettujen liiketoimien sisällyttäminen käsitteen verotettava tapahtuma piiriin — Vastikkeen maksaminen ennakkoon täysimääräisesti — Ennakkomaksu — Liiketoimen veron peruste silloin, kun vastike koostuu tavaroista tai palveluista — Välitön oikeusvaikutus)

text:
               27.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 123/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 7.3.2013 (Varhoven administrativen sadin (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Efir OOD v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” Plovdiv
   (Asia C-19/12) (1)

   (Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 62, 63, 65, 73 ja 80 artikla - Luonnollisten henkilöiden yhtiön hyväksi perustama oikeus rakentaa heidän maalleen vastikkeena kyseisen yhtiön heille suorittamista rakennuspalveluista - Vaihtosopimus - Rakennuspalvelujen arvonlisävero - Verotettava tapahtuma - Verosaatavan syntyminen - Sekä veronalaisten että verosta vapautettujen liiketoimien sisällyttäminen käsitteen verotettava tapahtuma piiriin - Vastikkeen maksaminen ennakkoon täysimääräisesti - Ennakkomaksu - Liiketoimen veron peruste silloin, kun vastike koostuu tavaroista tai palveluista - Välitön oikeusvaikutus)
   2013/C 123/09
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Varhoven administrativen sad

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Efir OOD

      Vastaaja: Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” Plovdiv

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Varhoven administrativen sad — Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 62 artiklan 1 ja 2 kohdan tulkinta — Verotettavan tapahtuman toteutuminen — Kansallinen lainsäädäntö, jossa verotettavan tapahtuman käsitettä sovelletaan sekä veronalaisiin että verosta vapautettuihin toimiin — Luonnollisten henkilöiden yhtiön hyväksi perustama oikeus rakentaa heidän maalleen vastikkeena kyseisen yhtiön heille suorittamista rakennuspalveluista

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 63 ja 65 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne ole pääasian kaltaisissa olosuhteissa — kun yhtiön hyväksi perustetaan oikeuksia rakentaa rakennuksia toisen maalle vastikkeena rakennuspalveluista, jotka kohdistuvat tiettyihin rakennuksiin, jotka mainittu yhtiö sitoutuu luovuttamaan avaimet käteen -periaatteella kyseiset oikeudet perustaneille henkilöille — esteenä sille, että kyseisiin rakennuspalveluihin liittyvä arvonlisäverosaatava syntyy silloin, kun oikeudet perustetaan, eli ennen kyseisten palvelujen suorittamista, jos kaikki tulevan palvelujen suorituksen kannalta merkitykselliset seikat ovat kyseisen oikeuden perustamishetkellä tiedossa ja erityisesti kyseessä olevat palvelut on eritelty täsmällisesti ja jos mainitun oikeuden arvo voidaan ilmaista rahana, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava.
               Pääasian kaltaisissa olosuhteissa, joissa liiketoimea eivät ole toteuttaneet osapuolet, joiden välillä olisi direktiivin 2006/11280 artiklassa tarkoitettu yhteys, mikä ennakkoratkaisua pyytävän tuomioistuimen on kuitenkin tutkittava, mainitun direktiivin 73 ja 80 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jossa säädetään, että jos vastike on määritetty kokonaan tavaroina ja palveluina, liiketoimesta kannettavan veron perusteena on luovutetun tavaran tai suoritetun palvelun käypä markkina-arvo.

               2)

               Direktiivin 2006/112 63, 65 ja 73 artiklalla on välitön oikeusvaikutus.

      (1)  EUVL C 89, 24.3.2012.


title: Asia F-92/12: Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 28.1.2013 — Marcuccio v. komissio (Henkilöstö — Työjärjestyksen 34 artiklan 1 kohta — Kanteen nostamisen määräajassa telekopiona toimitettu kanne, joka on allekirjoitettu leimasimella, jolla jäljennetään asianajajan allekirjoitus, tai muulla tavalla jäljentää allekirjoitus — Myöhässä nostettu kanne — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               9.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/28

         Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 28.1.2013 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-92/12)
   (Henkilöstö - Työjärjestyksen 34 artiklan 1 kohta - Kanteen nostamisen määräajassa telekopiona toimitettu kanne, joka on allekirjoitettu leimasimella, jolla jäljennetään asianajajan allekirjoitus, tai muulla tavalla jäljentää allekirjoitus - Myöhässä nostettu kanne - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   2013/C 71/47
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan päätös pidättää kantajan työkyvyttömyyskorvauksesta summia sen summan perimistä varten, jonka virkamiestuomioistuin määräsi kantajan maksettavaksi oikeudenkäyntikuluina

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Luigi Marcuccio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asia C-397/08: Kanne 15.9.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/14

         Kanne 15.9.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-397/08)
   (2008/C 272/25)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: N. Yerrell ja M. Telles Romão)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut maanteiden tavara- ja henkilöliikenteeseen tarkoitettujen tiettyjen ajoneuvojen kuljettajien perustason ammattipätevyydestä ja jatkokoulutuksesta, neuvoston asetuksen (ETY) 3820/85 ja neuvoston direktiivin 91/439/ETY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 76/914/ETY kumoamisesta 15.7.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/59/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä eikä se ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               —

               Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanolle säädetty määräaika päättyi 10.9.2006.

      (1)  EYVL L 226, s. 4.


title: Asia C-631/15: Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 21.9.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 1 de Oviedo – XX) – Carlos Álvarez Santirso v. Consejería de Educación, Cultura y Deporte del Principado de Asturias (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Direktiivi 1999/70/EY — EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus — 4 lauseke — Perättäiset määräaikaiset työsopimukset julkisella sektorilla — Muu kuin yliopisto-opetus — Kansallinen säännöstö — Palkanlisän myöntäminen — Edellytys — Myönteisen tuloksen saaminen arviointiprosessissa — Väliaikaisina virkamiehinä työskentelevät opettajat — Palkanlisän epääminen — Syrjintäkiellon periaate)

text:
               5.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 454/14

      Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 21.9.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 1 de Oviedo – XX) – Carlos Álvarez Santirso v. Consejería de Educación, Cultura y Deporte del Principado de Asturias
      (Asia C-631/15) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Direktiivi 1999/70/EY - EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus - 4 lauseke - Perättäiset määräaikaiset työsopimukset julkisella sektorilla - Muu kuin yliopisto-opetus - Kansallinen säännöstö - Palkanlisän myöntäminen - Edellytys - Myönteisen tuloksen saaminen arviointiprosessissa - Väliaikaisina virkamiehinä työskentelevät opettajat - Palkanlisän epääminen - Syrjintäkiellon periaate))
      (2016/C 454/26)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 1 de Oviedo

         Asianosaiset

         Kantaja: Carlos Álvarez Santirso

         Vastaaja: Consejería de Educación, Cultura y Deporte del Principado de Asturias

         Määräysosa

      Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan 18.3.1999 tehdyn määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan julkishallinnon opetushenkilöstön arviointisuunnitelmaan osallistuminen ja siitä myönteisen arvioinnin tapauksessa seuraava taloudellinen kannustin ovat ilman mitään asiallisia syitä mahdollisia vain opettajille, jotka työskentelevät vakituisessa palvelussuhteessa vakinaisina virkamiehinä, eivätkä opettajille, jotka työskentelevät määräaikaisessa palvelussuhteessa väliaikaisina virkamiehinä.

         (1)  EUVL C 68, 22.2.2016.


title: Asia T-350/99: Bogoljub Karicin, Dragomir Karicin, Milenka Karicin, Sreten Karicin ja Zoran Karicin 8.12.1999 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
C 79/36                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       18.3.2000
Bogoljub Karicin, Dragomir Karicin, Milenka Karicin,                     Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Sreten Karicin ja Zoran Karicin 8.12.1999 Euroopan
          unionin neuvostoa vastaan nostama kanne                        –    kumoaa komission 9.2.1999 tekemän päätöksen kat-
                                                                              soa säännöstenvastaisiksi kantajan poissaolot ajalta
                          (Asia T-350/99)                                     8.-17.12.1998 ja 25.1.1999 ja vähentää ne tämän vuosilo-
                                                                              mapäivistä,
                           (2000/C 79/76)
                                                                         –    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Bogoljub Karic ja neljä muuta henkilöä ovat nostaneet
8.12.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                   Kantaja kiistää päätöksen, jossa todetaan säännöstenvastaisiksi
tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vas-                 hänen sairaudesta johtuvat poissaolonsa työstä ja vähennetään
taan. Kantajien edustajat ovat Nicolas Rollason ja Tim Eicke,            kyseiset päivät hänen vuosilomapäivistään. Hän katsoo, että
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Elvinger, Hoss             koska hänelle ei annettu mahdollisuutta kiistää tehokkaasti
& Prussen, 2 place Winston Churchill.                                    toimielimen asiantuntijalääkärin päätös hylätä kantajan
                                                                         esittämä lääkärintodistus, jolla tämä perusteli sairaudesta joh-
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            tuvaa poissaoloaan työstä, komissio on rikkonut virkamiehiin
                                                                         sovellettavien henkilöstösääntöjen 59 artiklan 1 ja 3 kohtaa,
–   julistaa mitättömäksi neuvoston päätöksen 1999/612/                  loukannut kantajan puolustautumisoikeutta sekä laiminlyönyt
    CFSP ja/tai ilmeisesti 6.12.1999 tehdyn päätöksen, jota ei           perusteluvelvollisuutensa. Kantaja väittää lisäksi, että asiantun-
    ole vielä julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä        tijalääkäri on tehnyt ilmeisen arviointivirheen kieltäytyessään
    mutta josta on julkaistu lehdistötiedote neuvoston verkko-           tunnustamasta kantajan sairauden vakavuutta.
    sivulla 6.12.1999, ja
–   määrää neuvoston korvaamaan kantajien oikeudenkäynti-
    kulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         NV Calberson Belgiumin 10.12.1999 Euroopan yhteisöjen
Kantajien esittämät oikeudelliset perusteet ja pääasialliset pe-                        komissiota vastaan nostama kanne
rustelut ovat samanlaiset kuin asiassa T-349/99 esitetyt perus-
telut. Lisäksi kantajat väittävät riidanalaisten päätösten estävän
heitä toteuttamasta Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artik-                                        (Asia T-353/99)
lan 1 kohdassa ja EU 6 artiklan 2 kohdassa suojattua oikeuttaan
perhe-elämään.                                                                                (2000/C 79/78)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                         NV Calberson Belgium, kotipaikka Bornem (Belgia) on nosta-
                                                                         nut 10.12.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
M:n 9.12.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan                     teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissio-
                           nostama kanne                                 ta vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja L. Gheysens, asian-
                                                                         ajotoimisto Gheysens & Partners, Wevelgem (Belgia), ja proses-
                          (Asia T-352/99)                                siosoite Luxemburgissa on c/o asianajaja R. Reding, 2 Rue
                                                                         J. B. Brasseur.
                           (2000/C 79/77)
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        –    kumoaa Euroopan yhteisöjen komission 19.7.1999 te-
                                                                              kemän päätöksen C (1999) 2140 lopull. (asia Rec 8/98 –
M on nostanut 9.12.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                       toimeksiantaja Lema) ja päätöksen C (1999) 2143 lopull.
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                     (asia Rec 9/98 – toimeksiantaja Consumer Electronic
komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat                      Service),
Jean-Noël Louis, Greta-Françoise Parmentier ja Véronique
Peere, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa on Société de            –    toteaa, että [kysymyksessä olevia tuontitulleja] ei saada
Gestion Fiduciaire, 2-4 rue Beck.                                             kantaa kantajalta jälkikäteen,


title: Asia T-475/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.5.2012 — Portugali v. komissio

text:
               23.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.5.2012 — Portugali v. komissio
   (Asia T-475/10) (1)

   2012/C 184/39
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 328, 4.12.2010.


title: Asia C-90/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 15.2.2016 – English Bridge Union Limited v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

text:
               25.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 15.2.2016 – English Bridge Union Limited v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
   (Asia C-90/16)
   (2016/C 145/29)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: English Bridge Union Limited

      Vastapuoli: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Mitkä ovat ne olennaiset ominaisuudet, joita tietyllä toiminnalla on oltava, jotta sitä pidetään yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin (1) 132 artiklan 1 kohdan m alakohdassa tarkoitettuna urheiluna? Onko toimintaan täsmällisemmin ottaen sisällyttävä huomattava (tai muu kuin huomattava) fyysinen elementti, joka on ratkaiseva suorituksen lopputuloksen kannalta, vai riittääkö, että toiminta sisältää huomattavan henkisen elementin, joka on ratkaiseva suorituksen lopputuloksen kannalta?

               2)

               Onko kilpailumuotoista sitoumusbridgeä pidettävä arvonlisäverodirektiivin 2006/112 132 artiklan 1 kohdan m alakohdassa tarkoitettuna urheiluna?

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1)


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys, 6 päivänä toukokuuta 2004, asiassa T-34/03, André Hecq vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstöasiat — Virkamiehelle vastainen toimi — Asiavaltuus — Virkamies, joka toimii omissa nimissään eikä ammattijärjestön puolesta — Tutkimatta jättäminen)

text:
               25.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/23

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   6 päivänä toukokuuta 2004,
   asiassa T-34/03, André Hecq vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Henkilöstöasiat - Virkamiehelle vastainen toimi - Asiavaltuus - Virkamies, joka toimii omissa nimissään eikä ammattijärjestön puolesta - Tutkimatta jättäminen)
   (2004/C 239/51)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa T-34/03, André Hecq, Euroopan yhteisöjen komission entinen virkamies, kotipaikka Mondercange (Luxemburg), edustajanaan asianajaja L. Vogel, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. Currall ja V. Joris, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta yhtäältä kumoamaan komission 4.10.2002 tekemän päätöksen, jolla hylättiin A. Hecqin sekä omissa nimissään että ammattijärjestö Syndicat des fonctionnaires internationaux et européens'n puheenjohtajan ominaisuudessa tekemä valitus komission useista päätöksistä, jotka koskevat henkilöstön edustusta ja komission sen käyttöön antamia resursseja, ja toisaalta määräämään korvausta siitä vahingosta, jonka komission väitetään aiheuttaneen, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit R. Garcia Valdecasas ja J.D. Cooke; kirjaaja: H. Jung, on 6.5.2004 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja hänet velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 101, 26.4.2003.


title: Asia T-25/05: KM Europa Metal AG:n, Tréfimétaux S.A.:n ja Europa Metalli S.p.A:n 21.1.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               2.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/39

         KM Europa Metal AG:n, Tréfimétaux S.A.:n ja Europa Metalli S.p.A:n 21.1.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-25/05)
   (2005/C 82/70)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   KM Europa Metal AG, kotipaikka Osnabruck (Saksa), Tréfimétaux S.A. kotipaikka Courbevoie Cedex (Ranska) ja Europa Metalli S.p.A, kotipaikka Firenze (Italia), ovat nostaneet 21.1.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat barrister R. Elderkin ja asianajajat M. Siragusa, A. Winckler, G. Cesare Rizza, T. Graf ja M. Piergiovanni.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               alentaa olennaisesti KME:lle määrätyn sakon määrää,

               —

               velvoittaa komission korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut, ja

               —

               ryhtyy muihin tarpeelliseksi katsomiinsa toimenpiteisiin.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat riitauttavat sakon, jonka komissio määräsi niille EY 81 artiklan 1 kohdan mukaisesta menettelystä asiassa Comp/E-1/38-069 3.9.2004 tekemällään päätöksellä, jolla todettiin kolme erillistä kilpailusääntöjen rikkomista kuparisten vesijohtoputkien alalla.
   Kantajat väittävät ensimmäisessä kanneperusteessaan, että komissio arvioi väärin rikkomisen tosiasiallisen vaikutuksen markkinoihin määrittäessään sakon perusmäärää, ja rikkoi näin ollen suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta. Kartellin vaikutus asiakkaisiin ja kuluttajiin oli hyvin rajallinen tuottajien yhteisiä toimintalinjoja koskevista lukuisista poikkeamisista ja jatkuneesta keskinäisestä kilpailusta, puuttuvasta valvonta- ja rangaistusmekanismista sekä asiakkaiden vahvasta ostokyvystä johtuen.
   Kantajat väittävät toisessa kanneperusteessaan, että komission rikkomisen vakavuutta koskevaan arviointiin vaikutti vääristävästi se, että komissio yliarvioi rikkomisten taloudellisen vaikutuksen. Kantajien mukaan raaka-aineen eli kuparin hintaa ei olisi saanut ottaa mukaan laskettaessa relevanttia markkina-arvoa, koska rikkomiset tapahtuivat vain arvonlisäyksen osalta. Kantajat väittävät myös, että ensinnäkään putkien tuottajilla ei ole minkään asteista vaikutusmahdollisuutta metallin hintaan, minkä lisäksi niiden on hankittava kupari noudattaen tiukasti asiakkaidensa antamia hankintaohjeita.
   Kantajat väittävät kolmannessa kanneperusteessaan, että komissio yliarvioi huomattavasti kantajien merkityksen kuparisten vesijohtoputkien markkinoilla muihin markkinatoimijoihin verrattuna, ja vahvisti näin ollen sakon laskentapohjan liian suureksi. Komissio ei erityisesti ottanut huomioon sitä, että kantajat olivat merkittävän ajan toistensa kilpailijoita markkinoilla.
   Kantajat väittävät neljännessä kanneperusteessaan, että komission laskelma rikkomisen kestosta sakon laskentapohjan vahvistamisessa oli vastoin suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta. Erityisesti määrittäessään sakon korottamista keston perusteella komissio ei olisi saanut ottaa huomioon sitä vuotta, jonka aikana Eurooppaa koskevia kokouksia ei pidetty, eikä niitä vuosia, jolloin yhteistoimintajärjestely toimi erityisen väljästi ja tehottomasti.
   Kantajat väittävät viidennessä kanneperusteessaan, että komissio ei ottanut huomioon useita lieventäviä asianhaaroja eli sitä, että sopimuksia ei sovellettu ja kuparisten vesijohtoputkiteollisuuden kriisiä. Kantajat väittävät lisäksi, että päätös loukkaa yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, koska sillä syrjitään laittomasti KME:tä Outokumpuun nähden siten, että viimeksi mainitun yrityksen sakkoja alennettiin enemmän kuin KME:n sakkoja sellaisen yhteistyön perusteella, jota ei mainita vuoden 1996 yhteistyöstä annetussa tiedonannossa.
   Kantajat väittävät kuudennessa kanneperusteessaan, että määrä, jolla niiden sakkoja alennettiin vuoden 1996 yhteistyöstä annetun tiedonannon nojalla, oli liian pieni. Komission tätä asiaa koskeva päätelmä perustui virheellisille tosiseikkaperusteille, komissio poikkesi omasta käytännöstään ja oikeuskäytännöstä ja loukkasi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.
   Kantajat väittävät seitsemännessä kanneperusteessaan, että komission olisi pitänyt ottaa huomioon kantajien epävarma taloudellinen asema ja siitä johtuva kyvyttömyys maksaa korkeaa sakkoa; kyvyttömyys johtuu erityisesti kantajille rinnakkaisessa asiassa Industrial Tubes (1) määrätyistä raskaista seuraamuksista.

      (1)  Asia COMP/E-1/38.240 Industrial Tubes


title: Asia C-503/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal da Relação de Évora (Portugali) on esittänyt 23.9.2016 – Luis Isidro Delgado Mendes v. Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais, SA

text:
               5.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 454/19

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal da Relação de Évora (Portugali) on esittänyt 23.9.2016 – Luis Isidro Delgado Mendes v. Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais, SA
      (Asia C-503/16)
      (2016/C 454/33)
      Oikeudenkäyntikieli: portugali

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunal da Relação de Évora

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Luis Isidro Delgado Mendes

         Vastapuoli: Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais, SA

         Ennakkoratkaisukysymys

      Kun kyseessä on liikennevahinko, jossa jalankulkijalle on aiheutunut henkilö- ja omaisuusvahinkoa, kun jalankulkijan omistaman ajoneuvon anastanut henkilö on ohjannut kyseisen ajoneuvon tarkoituksellisesti jalankulkijaa päin, ovatko moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavasta vakuutuksesta ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattamisesta 16.9.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/103/EY (1) ja erityisesti sen 12 artiklan 3 kohta ja 13 artiklan 1 kohta esteenä sille, että kansallisessa oikeudessa suljetaan kokonaan pois kyseisen jalankulkijan oikeus korvauksiin siksi, että hän on kyseisen ajoneuvon omistaja ja vakuutuksenottaja?

         (1)  EUVL 2009, L 263, s. 11.