title: Asia T-308/02: SGL Carbon AG:n 7.10.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
7.12.2002               FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 305/27
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                SGL Carbon AG:n 7.10.2002 Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                                siota vastaan nostama kanne
–      kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
       merkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan                                             (Asia T-308/02)
       23.7.2002 tekemän päätöksen (asia R 526/2001-1), ja
                                                                                (2002/C 305/58)
–      velvoittaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston
       (tavaramerkit ja mallit) hylkäämään esitetyn väitteen
       nro B 262651.                                                                           (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                          SGL Carbon AG, Wiesbaden (Saksa), on nostanut 7.10.2002
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                          messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
                                                                          jan edustajina ovat asianajajat M. Klusmann ja F. Wiemer.
Tavaramerkin hakija:            Kantaja (aiemmin Byk Gulden
                                Lomberg Chemische            Fabrik
                                GmbH)                                     Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                          –     kumoaa 24.7.2002 tehdyn päätöksen sikäli kuin siinä
Kyseessä oleva tavara-          Sanamerkki ”XION” luokkaan 5                    evätään maksuhelpotus;
merkki:                         kuuluville tavaroille (lääkevalmis-
                                teet), hakemus nro 1207976
                                                                          –     kumoaa 24.7.2002 tehdyn päätöksen sikäli kuin siinä
                                                                                vaaditaan 24.10.2001 alkaen vakuuden asettamiseen
Väitemenettelyssä vedo-         N.V. Organon                                    saakka viivästyskorkoa, joka ylittää suuruudeltaan
tun tavaramerkin tai                                                            6,04 prosenttia;
merkin haltija:
                                                                          –     vaihtoehtoisesti alentaa kantajalle riidanalaisessa päätök-
Vedottu merkki:                 Kansallinen ja kansainvälinen sa-               sessä määrättyä sakkoa;
                                namerkki ”XYVION” luokkaan
                                5 kuuluville tavaroille (mm. lääke-       –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                valmisteet ja farmaseuttiset val-
                                misteet ihmisten käyttöön)
Väiteosaston päätös:            Väitteen hylkääminen
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Valituslautakunnan pää-         Väiteosaston päätöksen kumoa-
tös:                            minen ja väitteen hyväksyminen
                                                                          Kantajalle määrättiin sakko komission päätöksellä
                                                                          18.7.2001 (1). Kantaja pyysi komissiota lokakuussa 2001
Kanneperusteet:                 –     Asetuksen N:o 40/94 (1)8 ar-        luopumaan vaatimuksesta asettaa vakuus sakon maksamisesta
                                      tiklan 1 kohdan b alakohdan         ja komission muista vaatimuksista sekä myöntämään yrityksel-
                                      vastaisuus                          le maksuhelpotuksia kireään taloudelliseen asemaan nähden.
                                                                          Komissio epäsi pyynnön nyt riidanalaisella päätöksellä, minkä
                                –     Merkit eivät ole keskenään          seurauksena kantaja asetti vaaditut vakuudet. Ajalta vakuuden
                                      sekoitettavissa                     asettamiseen saakka komissio vaatii korkeampaa korkoa, joka
                                                                          on suuruudeltaan 8,04 prosenttia.
( 1) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu           Kantaja vaatii päätöstä kumottavaksi väittäen komission teh-
     neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 11, s. 1).                     neen muotoa koskevan virheen ja arviointivirheen pyynnön
                                                                          epäämisen osalta. Komissio ei kantajan mukaan perustellut
                                                                          muodollisesti riittävästi epäävää päätöstään. Päätöksessä on
                                                                          myös sisällön osalta arviointivirhe, sillä ei ole havaittavissa,
                                                                          että komissio oli harkinnut päätöstä riittävästi.
 ---pagebreak--- C 305/28                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         7.12.2002
Lisäksi kantaja kohdistaa moitteita koron vahvistamiseen.               oli 18. maaliskuuta 2002. Komissio antoi tämän avointa virkaa
Kantaja vetoaa maksuajan pidentämiseen ja luottamuksensuo-              koskevan ilmoituksen tiedoksi henkilökunnalleen 14.3.2002.
jaan sekä lainvastaiseen lainkäyttöön. Yhtiön mukaan komissio           Tässä tiedonannossa mainittiin hakemusten viimeiseksi jättö-
ei ole tarvitsemansa päätöksentekoajan osalta kertonut vaati-           päiväksi 2. huhtikuuta 2002.
vansa tältä ajalta korkeampaa korkoa. Tästä huolimatta komis-
sio ilmoitti luopuvansa täytäntöönpanotoimista oman päätök-
sentekonsa ajaksi. Kantaja pitää komission päätöstä tältä osin          Kantaja jätti hakemuksensa neuvoston paikanhakuilmoituk-
ristiriitaisena.                                                        sessa esitetyn määräajan päätyttyä mutta ennen komission
                                                                        tiedonannossa mainitun määräajan päättymistä. Neuvosto jätti
                                                                        kantajan hakemuksen tutkimatta.
( 1) Kantaja haki muutosta tähän päätökseen (asia T-239/01, SGL
     Carbon v. komissio; EYVL 2002, C 3, s. 34).
                                                                        Kanteensa tueksi kantaja vetoaa hyvän hallinnon periaatteen
                                                                        loukkaamiseen. Kantajan mukaan Euroopan yhteisön kaltai-
                                                                        sessa yhtenäisessä hallinnossa ja oikeushenkilössä ei voida
                                                                        tehdä ristiriitaisia päätöksiä. Lisäksi kantaja väittää, että komis-
                                                                        sion tiedonannon kaltainen viimeisin tai yksityiskohtaisin
                                                                        toimenpide on etusijalla. Hyvän hallinnon periaate merkitsee
                                                                        kantajan mielestä myös sitä, että on sovellettava kantajan
Athanassios Theodorakisin 30.9.2002 Euroopan unionin                    kannalta asianmukaisinta tulkintaa.
               neuvostoa vastaan nostama kanne
                                                                        Lisäksi kantaja vetoaa henkilöstösääntöjen 29 artiklan
                          (Asia T-310/02)
                                                                        1 kohdan sekä henkilöstösääntöjen liitteessä III olevan 1 artik-
                                                                        lan 3 kohdan rikkomiseen siltä osin kuin kaikilla mahdollisilla
                          (2002/C 305/59)                               hakijoilla ei ollut samaa määräaikaa riippumatta siitä, mihin
                                                                        toimielimeen he kuuluivat.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        Sitä paitsi neuvoston paikanhakuilmoituksessa esitetyn mää-
                                                                        räajan soveltaminen on johtanut syrjintään neuvoston ja
                                                                        komission virkamiesten sekä mahdollisesti myös muiden toi-
Athanassios Theodorakis, kotipaikka Uccle (Belgia), on nosta-           mielinten virkamiesten välillä, sillä neuvoston virkamiehillä
nut 30.9.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen              oli pisin määräaika. Lopuksi kantaja vetoaa harkintavallan
tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vas-                väärinkäyttöön.
taan. Kantajan edustajana on asianajaja Spyros A. Pappas.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
–      kumoaa nimittävän viranomaisen 10.7.2002 tekemän
       päätöksen, jossa vastattiin kantajan 24.5.2002 tekemään
       valitukseen;
                                                                        Vitaly Lissotschenkon ja Joachim Hentzen 10.10.2002
–      kumoaa neuvoston nimittävän viranomaisen päätöksen               sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja
       neuvoston ulkosuhteiden pääosaston pääjohtajan nimit-                             mallit) vastaan nostama kanne
       tämisestä ja velvoittaa aloittamaan valintamenettelyn
       uudelleen, kuten kantaja on alusta alkaen pyytänyt;                                        (Asia T-311/02)
–      velvoittaa Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oi-
       keudenkäyntikulut.                                                                        (2002/C 305/60)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja on komission virkamies. Hän on hakenut neuvoston                Vitaly Lissotschenko, Dortmund (Saksa) ja Joachim Hentze,
pääjohtajan virkaa. Tämä virka ilmoitettiin 25.2.2002 julkais-          Werl (Saksa) ovat 10.10.2002 nostaneet Euroopan yhteisöjen
tussa avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa 412/02. Tuona             ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisä-
samana päivänä neuvosto lähetti kyseisen paikanhakuilmoi-               markkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit)
tuksen muilla toimielimille. Hakemusten viimeinen jättöpäivä            vastaan. Kantajien asiamiehenä on asianajaja B. Hein.


title: Asia T-719/16: Kanne 7.10.2016 – Berliner Stadtwerke v. EUIPO (berlinWärme)

text:
               28.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 441/32

      Kanne 7.10.2016 – Berliner Stadtwerke v. EUIPO (berlinWärme)
      (Asia T-719/16)
      (2016/C 441/38)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Berliner Stadtwerke GmbH (Berliini, Saksa) (edustajat: asianajajat O. Spieker ja A. Schönfleisch)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalainen malli: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”berlinWärme” – Rekisteröintihakemus nro 14 062 558

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 19.7.2016 asiassa R 618/2016-1 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

                  —

                  Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja 2 kohtaa on rikottu.

                  —

                  Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja 2 kohtaa on rikottu.


title: Asia T-181/04: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 7.9.2005, Heinen vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö — Sisäinen kilpailu — Suullinen koe — Päätös olla ottamatta hakijaa varallaololuetteloon — Kielivalinta — Kilpailuilmoituksen vastainen menettely — Yhdenvertainen kohtelu)

text:
               15.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 257/11

         Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 7.9.2005, Heinen vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-181/04) (1)

   (Henkilöstö - Sisäinen kilpailu - Suullinen koe - Päätös olla ottamatta hakijaa varallaololuetteloon - Kielivalinta - Kilpailuilmoituksen vastainen menettely - Yhdenvertainen kohtelu)
   (2005/C 257/20)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Nathalie Heinen (Ottignies, Belgia) (edustajinaan asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja É. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään L. Lozano Palacios ja M. Velardo)
   Jossa kantaja vaatii,
   että sisäisen kilpailun KOM/PB/02 valintalautakunnan päätös, jolla kantajalle annettiin suullisesta kokeesta pistemäärä, joka ei riittänyt hänen kirjaamiseensa varallaololuetteloon, kumotaan.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 190, 24.7.2004.


title: Asia C-5/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Social de Lleida (Espanja) on esittänyt 3.1.2012 — Marc Betriu Montull v. Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

text:
               31.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 98/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Social de Lleida (Espanja) on esittänyt 3.1.2012 — Marc Betriu Montull v. Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)
   (Asia C-5/12)
   2012/C 98/16
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de lo Social de Lleida

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Marc Betriu Montull

      Vastaaja: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko neuvoston direktiivi 76/207/ETY (1) ja neuvoston direktiivi 96/34/EY (2) esteenä työntekijöiden asemasta annetun lain 48 §:n 4 momentin kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jonka mukaan oikeus äitiyslomaan on synnytyksen yhteydessä synnytyksen jälkeisen kuuden viikon kauden jälkeen ja lukuun ottamatta tapauksia, jossa äidin terveys on vaarassa, alkuperäinen ja erillinen oikeus työssäkäyville äideille ja johdannainen oikeus palkatun työntekijän asemassa oleville lapsen isille, jotka voivat käyttää tätä vapaata ainoastaan silloin, kun myös lapsen äidillä on työntekijän asema ja tämä valitsee, että isä voi käyttää määrätyn osan mainitusta vapaasta?

               2)

               Onko kaikenlaisen sukupuoleen perustuvan syrjinnän kieltävä tasa-arvoisen kohtelun periaate esteenä työntekijöiden asemasta annetun lain 48 §:n 4 momentin kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jonka mukaan työnteon keskeyttäminen työpaikan säilyttäen sosiaaliturvan maksaessa asiaan kuuluvaa korvausta on äidin alkuperäinen oikeus, eikä isän oikeus, myös synnytyksen jälkeisen kuuden viikon kauden jälkeen ja sulkien pois tapaukset, joissa äidin terveys on vaarassa siten, että miespuolisen palkatun työntekijän vapaa on riippuvainen siitä, onko myös lapsen äiti palkattu työntekijä?

               3)

               Onko kaikenlaisen syrjinnän kieltävä tasa-arvoisen kohtelun periaate esteenä työntekijöiden asemasta annetun lain 48 §:n 4 momentin kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jonka mukaan alkuperäinen oikeus työnteon keskeyttämiseen työpaikan säilyttäen sosiaaliturvan maksaessa asiaan kuuluvaa korvausta on vanhemmilla, jotka ovat palkattuja työntekijöitä heidän adoptoidessaan lapsen, ja päinvastoin tähän keskeyttämiseen ei ole omaa, äidin oikeudesta erillistä ja itsenäistä oikeutta palkkatyössä oleville isille, silloin kuin heillä on biologinen lapsi, vaan ainoastaan äidin oikeudesta johtuva oikeus?

      (1)  Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9.2.1976 annettu direktiivi. EYVL L 39, s. 40

      (2)  UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n tekemästä vanhempainlomaa koskevasta puitesopimuksesta 3.6.1996 annettu direktiivi. EYVL L 145, s. 4


title: Conseil d'Etat du Grand-duché de Luxembourgin riita-asioiden komitean 12.7.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Futura Participations SA ja Singer vastaan Administrations des contributions (Asia C-250/95)

text:
N:o C 248/6              FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    23.9.95
täinen, kun toimenpide on voinut vaikuttaa siihen komis                 Conseil d'Etat du Grand-duche de Luxembourgin riita
sion päätökseen, josta valitettaisiin ?                                  asioiden komitean 12.7.1995 tekemällään päätöksellä esit
                                                                         tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Futura Participations
Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi :                          SA ja Singer vastaan Administrations des contributions
                                                                                ( Asia C-250/95 )
Onko pysyvien edustajien ja komission pääsihteerin                                                ( 95/C 248/ 11 )
kokouksessa jäsenvaltioille suoraan esitetty pyyntö ehdok
kaiden tarjoamisesta Euroopan yhteisöjen komission hallin               Conseil d'Etat du Grand-duche de Luxembourgin riita
tovirkoihin pätevä erityisesti komission työntekijöiden ja               asioiden komitea on pyytänyt 12.7.1995 tekemällään
virkamiesten palvelukseen ottamista koskevien sääntöjen                  päätöksellä , joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
kannalta, kun muuta ilmoitustapaa ei ole käytetty tai kun                kirjaamoon 19.7.1995 , yhteisöjen tuomioistuimelta ennak
Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ei ole julkaistu               koratkaisua asiassa Futura Participations SA ja Singer
työpaikkailmoitusta ?                                                    vastaan Administrations des contributions .
                                                                         Conseil d'Etat du Grande-duche de Luxembourgin riita
                                                                         asioiden komitea on pyytänyt ratkaisua seuraavaan kysy
                                                                         mykseen :
Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfale
                                                                         Ovatko tuloverotusta koskevan lain 157 pykälän säännök
nin 29.5.1995 tekemillään päätöksillä pyytämä ennakko                   set ja tarvittaessa Ranskan ja Luxemburgin kaksinkertaista
                                                                         verotusta koskevan sopimuksen 4 artikla ja 24 artiklan
ratkaisupyyntö asioissa Firma SAM Schiffahrt GmbH
vastaan Saksan liittotasavalta ja Heinz Stapf vastaan Saksan             2 kohdan 2 alakohta sopusoinnussa EY:n perustamissopi
                            liittotasavalta                              muksen 52 artiklan määräysten kanssa siltä osin kuin niissä
                                                                         säädetään, että tappioiden siirtämistä koskevia säännöksiä
                 ( Asia C-248/95 ja asia C-249/95 )                      sovelletaan muualla kuin Luxemburgissa asuviin veron
                            ( 95/C 248/ 10 )                             maksajiin, jotka ovat pysyvästi sijoittautuneet Luxembur
                                                                         giin, vain jos tappiot liittyvät Luxemburgista peräisin
Obervervvaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfale                 oleviin tuloihin ja jos kirjanpito on säännöllistä ja se
nin 4 . jaosto on pyytänyt 29.5.1995 tekemillään päätök                 rajoittuu maan sisälle ?
sillä, jotka ovat saapuneet yhteisöjen tuomioistuimen kir
jaamoon 19.7.1995 , yhteisöjen tuomioistuimelta asioissa
Firma SAM Schiffahrt GmbH vastaan Saksan liittotasavalta
ja Heinz Stapf vastaan Saksan liittotasavalta ennakkorat
kaisua seuraaviin kysymyksiin:                                           Bundesgerichtshofin 29.6.1995 tekemällään päätöksellä
                                                                         esittämä ennakkoratkaisupyyntö riita-asiassa SABEL BV
                                                                                vastaan Puma AG
1 . Oliko 27 päivänä huhtikuuta 1989 annetun neuvoston
       asetuksen ( ETY ) N:o 1 101 /89 ( 1 ) ja neuvoston asetuksen                             ( Asia C-251 /95 )
       ( ETY ) N:o 1 1 02/89 ( 2 ) sekä komission asetuksen ( ETY )                               ( 95/C 248/ 12 )
       N:o 3685/89 ( 3 ) antaminen aiheellista EY:n perustamis
       sopimuksen 75 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoi             Bundesgerichtshofin I riita-asiain jaosto pyytää 29.6.1995
       tetulla tavalla ?                                                 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei
                                                                         söjen tuomioistuimen kirjaamoon 20.7.1995 , yhteisöjen
2 . Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myönteinen:                  tuomioistuimelta ennakkoratkaisua riita-asiassa SABEL BV
       Ovatko edellä mainitut asetukset pätemättömiä , jos ne            vastaan Puma AG seruaaviin kysymyksiin :
       eivät enää antamisensa jälkeen ole EY:n perustamisso
       pimuksen 75 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoite             Tulkittaessa jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön
       tulla tavalla aiheellisia ?                                       lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensim
                                                                         mäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY( 1 ) 4 artiklan
3 . Jos vastaus toiseen kysymykseen on myönteinen : Oli                  1 kohdan b alakohtaa :
       vatko asetukset aiheellisia vielä vuoden 1990 maksujen
       määräämisen perusteena olleena ajanjaksona ?                      Onko riittävää , että sanasta ja kuvasta muodostetun merkin
                                                                         sekä samanlaisille ja samankaltaisille tavaroille rekisteröi
4 . Rikkooko asetuksissa säädetty velvollisuus maksujen                  dyn yksinomaan kuvasta muodostetun merkin, joka ai ole
       suorittamiseen vuoden 1990 osalta yhteisöoikeuden                 erityisen tunnettu, kuvien merkityssisältö om sama ( tässä
       perusoikeuksia tai muuta yhteisöoikeutta, erityisesti             tapauksessa loikkaava kissapeto ), jotta sekaannusvaaran
                                                                         katsotaan olevan olemassa ?
       omistusoikeutta , ammatin harjoittamisen vapautta,
       yhdenvertaisuusperiaatetta tai suhteellisuusperiaa
       tetta ?
                                                                         Mitä merkitystä on tässä yhteydessä direktiivin sanamuo
                                                                         dolla , jonka mukaan sekaannusvaara sisältää vaaran tava
                                                                         ramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välisestä miel
 (') EYVL N:o L 116 , 28.4.1989 , s . 25                                 leyhtymästä ?
 ( 2 ) EYVL N:o L 116 , 28.4.1989 , s . 30
 C ) EYVL N:o L 360 , 9.12.1989 , s . 20
                                                                          (•) EYVL N:o L 40 , 11.2.1989 , s . 1


title: Asia C-204/99: Euroopan yhteisöjen komission 27.5.1999 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 226/20                FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        7.8.1999
Kysymys 3:                                                                 Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                           tuin
Asettaako yhteisön oikeus vaatimuksia sille, miten jäsenvaltiot            1. toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudatta-
rajaavat 25.7.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/374/ETY                     nut luottolaitosalan direktiivien 77/780/ETY ja
9 artiklassa esiintyvät käsitteet ”kuolema ja muu henkilövahin-                 89/646/ETY, vahinkovakuutusalan direktiivien 73/239/
ko” ja ”muun esineen vahingoittuminen tai tuhoutuminen”, vai                    ETY ja 92/49/ETY, henkivakuutusalan direktiivien 79/
saavatko jäsenvaltiot vapaasti ratkaista, mitä ”kuolemalla ja                   267/ETY ja 92/96/ETY, sijoituspalveluyritysten alan direk-
muulla henkilövahingolla” ja ”muun esineen vahingoittumisel-                    tiivin 93/22/ETY sekä arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä
la tai tuhoutumisella” tarkoitetaan?                                            sijoitustoimintaa harjoittavien yritysten (yhteissijoitusyri-
                                                                                tysten) alan direktiivin 85/611/ETY muuttamisesta toimin-
                                                                                nan vakauden valvonnan tehostamiseksi 29 päivänä kesä-
                                                                                kuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston
                                                                                direktiivin 95/26/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
Kysymys 4:                                                                      ole antanut kaikkia kyseisessä direktiivissä edellytettyjä
                                                                                lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,
Onko 25.7.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/374/ETY                    2. velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan
9 artiklan a kohtaa tulkittava siten, että vahinko, joka aiheutuu               oikeudenkäyntikulut.
ihmisen elimelle, joka vahingon tapahtuessa on irrotettu
luovuttajan kehosta tarkoituksin siirtää se välittömästi tämän
jälkeen tietylle toiselle henkilölle, kuuluu ”henkilövahingon”             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
käsitteen piiriin elimen vastaanottajan kannalta?
                                                                           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
                                                                           kuin asiassa C-168/99 (2); direktiivin 6 artiklassa säädetty
                                                                           määräaika on umpeutunut 18.7.1996.
Kysymys 5:
                                                                           (1) EYVL L 168, 18.7.1995, s. 7.
                                                                           (2) EYVL C 204, s. 28.
Onko 25.7.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/374/ETY
9 artiklan b kohtaa tulkittava siten, että vahinko, joka aiheutuu
ihmisen elimelle, joka vahingon tapahtuessa on irrotettu
luovuttajan kehosta tarkoituksin siirtää se välittömästi tämän
jälkeen tietylle toiselle henkilölle, kuuluu ”muun esineen
vahingoittumisen tai tuhoutumisen” käsitteen piiriin elimen
vastaanottajan kannalta?                                                   Tribunal Tributário de 1a Instância do Porton, 1o Juı́zo –
                                                                           1a Secçäo, 16.4.1999 tekemällään päätöksellä esittämä
                                                                           ennakkoratkaisupyyntö asiassa SONAE – Tecnologia de
                                                                           Informação SA vastaan Direcção-Geral dos Registos e
(1) Tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallin-                                  Notariado
    nollisten määräysten lähentämisestä, EYVL L 210, s. 29.
                                                                                (Asia C-206/99)
                                                                                (1999/C 226/33)
                                                                           Tribunal Tributário de 1a Instância do Porto, 1a Juizo – 1a
                                                                           Secção on pyytänyt 16.4.1999 tekemällään päätöksellä, joka
                                                                           on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
                                                                           31.5.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa
                                                                           SONAE – Technologia de Informação SA vastaan Direcção-
                                                                           Geral dos Registos e Notariado ennakkoratkaisua seuraaviin
                                                                           kysymyksiin:
Euroopan yhteisöjen komission 27.5.1999 Luxemburgin
          suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne                          1. voidaanko näistä palveluista suoritettavat maksut laskea ja
                                                                                periä toimen arvon perusteella?
                         (Asia C-204/99)                                        a) Voiko tällaista arvoa käyttää ilman minkäänlaista ylä-
                                                                                rajaa?
                         (1999/C 226/32)                                        b) Voidaanko tämä arvo laskea kysymyksessä I esitetyllä
                                                                                tavalla, jos sillä on yläraja?
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 27.5.1999 Euroo-                  2. Onko jäsenvaltion tuomioistuimen, noudattaakseen
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-                       pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista
herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelli-                    17 päivää heinäkuuta 1969 annettua neuvoston direktiiviä
nen neuvonantaja Christina Tufvesson ja oikeudellisen yksikön                   69/335/ETY (1), alennettava suoritettavan maksun määrää
virkamies Bernard Mongin, prosessiosoite Luxemburgissa c/o                      toimen         toteuttamisen        jälkeisessä kansallisessa
Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                             lainsäädännössä asetetun ylärajan mukaisesti?


title: Asia C-40/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 8.11.2012 (Verwaltungsgerichtshof Baden-Württembergin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Yoshikazu Iida v. Stadt Ulm (SEUT 20 ja SEUT 21 artikla — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 51 artikla — Direktiivi 2003/109/EY — Kolmansien maiden kansalaiset — Oikeus oleskella jäsenvaltiossa — Direktiivi 2004/38/EY — Unionin kansalaisen perheenjäsenet, jotka ovat kolmannen maan kansalaisia — Kolmannen maan kansalainen, joka ei tule unionin kansalaisen mukana vastaanottavaan jäsenvaltioon eikä seuraa häntä sinne myöhemmin ja joka pysyy unionin kansalaisen lähtöjäsenvaltiossa — Kolmannen maan kansalaisen oikeus oleskella toisessa jäsenvaltiossa oleskelevan unionin kansalaisen lähtöjäsenvaltiossa — Unionin kansalaisuus — Perusoikeudet)

text:
               12.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 8.11.2012 (Verwaltungsgerichtshof Baden-Württembergin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Yoshikazu Iida v. Stadt Ulm
   (Asia C-40/11) (1)

   (SEUT 20 ja SEUT 21 artikla - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 51 artikla - Direktiivi 2003/109/EY - Kolmansien maiden kansalaiset - Oikeus oleskella jäsenvaltiossa - Direktiivi 2004/38/EY - Unionin kansalaisen perheenjäsenet, jotka ovat kolmannen maan kansalaisia - Kolmannen maan kansalainen, joka ei tule unionin kansalaisen mukana vastaanottavaan jäsenvaltioon eikä seuraa häntä sinne myöhemmin ja joka pysyy unionin kansalaisen lähtöjäsenvaltiossa - Kolmannen maan kansalaisen oikeus oleskella toisessa jäsenvaltiossa oleskelevan unionin kansalaisen lähtöjäsenvaltiossa - Unionin kansalaisuus - Perusoikeudet)
   2013/C 9/14
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Yoshikazu Iida

      Vastaaja: Stadt Ulm

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg — SEUT 21 artiklan 1 kohdan sekä Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY (EUVL L 158, s. 77) 2 artiklan 2 kohdan d alakohdan, 3 artiklan 1 kohdan, 7 artiklan 2 kohdan ja 10 artiklan 1 kohdan tulkinta Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 ja 24 artiklan sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 8 artiklan valossa — SEU 6 artiklan 1 ja 3 kohdan sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 24 artiklan 3 kohdan, 45 artiklan 1 kohdan ja 51 artiklan 1 kohdan ensimmäisen virkkeen tulkinta — Alaikäinen lapsi, joka on jäsenvaltion kansalainen ja joka on yhdessä äitinsä kanssa siirtynyt oleskelemaan pääasiallisesti muussa jäsenvaltiossa — Isän, joka on kolmannen maan kansalainen ja toimii lapsen huoltajana, oikeus oleskella lapsen lähtövaltiossa — Euroopan unionin perusoikeuskirjan soveltamisala — Unionin oikeuden soveltamisen käsite

      Tuomiolauselma

   Kun kyseessä eivät ole Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY soveltamisalaan kuuluvat tilanteet ja kun ei ole olemassa myöskään muuta liityntää unionin kansalaisuutta koskeviin unionin oikeuden säännöksiin, kolmannen maan kansalainen ei voi vaatia unionin kansalaisesta johdettua oleskeluoikeutta.

      (1)  EUVL C 145, 14.5.2011.


title: Asia T-386/07: Kanne 4.10.2007 — Peek & Cloppenburg (KG) v. SMHV — Redfil (Agile)

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/44

         Kanne 4.10.2007 — Peek & Cloppenburg (KG) v. SMHV — Redfil (Agile)
   (Asia T-386/07)
   (2007/C 297/89)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Peek & Cloppenburg (KG) (Hampuri, Saksa) (edustaja: asianajajat T. Dolde, A. Renck ja V. von Bomhard)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Redfil SL (Barcelona, Espanja)
   Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 26.7.2007 tekemä päätös asiassa N:o R 1324/2006-2 on kumottava; ja

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Redfil SL

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”Agile” luokkiin 18, 25 ja 28 kuuluvia tavaroita varten — hakemus N:o 2 659 456

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön ja kansallinen sanamerkki ”Aygill's” luokkiin 3, 6, 8, 11, 14, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 26, 27 ja 28 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen kokonaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston päätöksen kumoaminen ja väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia C-125/07 P: Valitus, jonka Erste Bank des österreichischen Sparkassen AG on tehnyt 2.3.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-259/02 — T-264/02 ja T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio, 14.12.2006 antamasta tuomiosta asian T-264/02 osalta

text:
               26.5.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 117/7

         Valitus, jonka Erste Bank des österreichischen Sparkassen AG on tehnyt 2.3.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-259/02 — T-264/02 ja T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio, 14.12.2006 antamasta tuomiosta asian T-264/02 osalta
   (Asia C-125/07 P)
   (2007/C 117/10)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Valittaja: Erste Bank des österreichischen Sparkassen AG (edustaja: asianajaja F. Montag)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-259/02 — T-264/02 ja T-271/02 (1)14.12.2006 antama tuomio on kumottava siltä osin kuin sillä on hylätty asiassa T-264/02 vastaajan 11.6.2002 tekemästä siitä päätöksestä K(2002)2091 lopullinen nostettu kanne, joka koski EY 81 artiklan soveltamismenettelyä ja edellä mainittu vastaajan päätös on kumottava siltä osin kuin valittaja tuomitaan siinä sakko.

               —

               Toissijaisesti vastaajan EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä 11.6.2002 tekemän päätöksen K(2002)2091 3 artiklassa kantajalle tuomittua sakkoa on alennettava kohtuulliseksi katsottavalla määrällä.

               —

               Vaihtoehtoisesti ensimmäisessä kohdassa mainittu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antama tuomio on kumottava ja asia on palautettava kyseiseen tuomioistuimeen.

               —

               Kaikissa tapauksissa vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Valittaja väittää, että valituksenalaisella tuomiolla ei ole noudatettu puolustautumisoikeuksia kaikessa laajuudessaan. Komissio ei nimittäin ollut säännönmukaisesti kuullut valittajaa siltä osin kuin kyse oli markkinaosuuksien suunnitellusta laskemisesta itävaltalaisella säästökassa-alalla. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tuomiossaan olettanut virheellisesti, että se seikka, että vastaaja oli nimennyt valittajan väitetiedoksiannossa säästökassa-alan yläpuoliseksi yhtiöksi, riitti valittajan puolustautumisoikeuksien takaamiseen. Vastaajan olisi pitänyt pikemminkin ilmoittaa valittajalle, mitä johtopäätöksiä se aikoi tehdä kyseisen seikan perusteella.

               2.

               Valittaja väittää pääasiassa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on sivuuttanut sen seikan, että vastaajan päätöksellä

                           a)

                           rikottiin asetuksen N:o 17/1962 15 artiklan 2 kohtaa, koska siinä on luettu valittajan syyksi GiroCreditin menettely ajalta ennen kuin tämä luovutettiin valittajalle. Tämän sijasta GiroCreditin menettely olisi tullut lukea Bank Austria-Konzernin syyksi, kun otetaan huomioon, että tämä i) valvoi GiroCreditin toimintaa ja vaikutti sen osallistumiseen Lombard-klubiin, ii) osallistui Lombard-klubin sopimuksiin toisen yhtymän välittäjän välityksellä ja iii) oli edelleen oikeudellisesti olemassa päätöksen tekohetkellä

                           b)

                           rikottiin asetuksen N:o 17/1962 15 artiklan 2 kohtaa, koska siinä myönnettiin valittajalle markkinaosuuksia säästökassoista, jotka olivat oikeudellisesti ja taloudellisesti itsenäisiä rikkomuksen tekohetkellä (vuodesta 1995 vuoden 1998 kesäkuuhun). Säästökassa-ala osuuksien myöntämiseen valittajalle ei ollut oikeudellista perustetta. Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ja vastaajan käyttämälle oikeusperustalle ei myöskään ollut edellytyksiä

                           c)

                           rikottiin EY 81 artiklan 1 kohtaa, kun säästökassa-alan markkinaosuuksien myöntäminen valittajalle merkitsi lopullisesti oikeudellisten ja taloudellisten säästökassojen menettelyn lukemista sen syyksi ilman, että olisi noudatettu yhteisöjen tuomioistuimen toisten menettelyn syyksiluettavuudelle asettamia tiukkoja edellytyksiä

                           d)

                           rikottiin asetuksen N:o 17/1962 15 artiklan 2 kohtaa sillä perusteella, että sakkoa ei olisi tullut määrätä GiroCreditin menettelyn ja valittajan säästöpankki-alaa koskevan menettelyn lainvastaisen syyksilukemisen perusteella ja joka tapauksessa sillä perusteella, että se määrättiin liian suureksi

                           e)

                           rikottiin asetuksen N:o 17/1962 15 artiklan 2 kohtaa, vaikka säästöpankkialan osuuksien laskeminen valittajalle olisi ollut asianmukaista quod non, kun otetaan huomioon, että joka tapauksessa kaikkien säästöpankkialan osuuksien myöntäminen valittajalle oli sääntöjenvastaista, koska Bank Austrialle ja Erste österreischiche Sparkasse — Bank AG:lle määrättiin kummallekin erillinen sakko, jolloin niiden markkinaosuuksia ei olisi tullut enää ja toistamiseen ottaa huomioon valittajan maksettavaksi tulevan sakon määräämisessä

                           f)

                           rikottiin EY 81 artiklan 1 kohtaa, koska Lompard-klubin sopimukset eivät vaikuttaneet ”tuntuvasti ”jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, joten EY 81 artiklan 1 kohtaa ei olisi missään tapauksessa tullut soveltaa nyt käsiteltävänä olevaan tapaukseen.

      (1)  EUVL C 331, s. 29.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 15 päivänä syyskuuta 1998, asiassa T-140/95, Ryanair Limited vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtiontuet - Perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukainen virallinen tutkimusmenettely - Päätös useammassa erässä tehtävän pääomasijoituksen muodossa annettavan tuen hyväksymisestä ehdollisesti - Toisen erän suorittamista koskeva täyttymätön ennakkoehto - Kumoamiskanne)

text:
7.11.98               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  C 340/17
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                                YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                16 päivänä syyskuuta 1998,
                 15 päivänä syyskuuta 1998,
                                                                   asiassa T-188/95, Waterleiding Maatschappij ºNoord-
asiassa T-140/95, Ryanair Limited vastaan Euroopan                 West Brabantº NV vastaan Euroopan yhteisöjen
                    yhteisöjen komissio (1)                                                 komissio (1)
(Valtiontuet Ð Perustamissopimuksen 93 artiklan 2 koh-             (Valtiontuki Ð Verovapaus Ð Kieltäytyminen ryhtyä
dan mukainen virallinen tutkimusmenettely Ð Päätös                 perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa määrättyyn
useammassa erässä tehtävän pääomasijoituksen muodossa              menettelyyn Ð Käsite ºse, jota asia koskeeº Ð Vahvistava
annettavan tuen hyväksymisestä ehdollisesti Ð Toisen                             päätös Ð Tutkimatta jättäminen)
erän suorittamista koskeva täyttymätön ennakkoehto Ð                                       (98/C 340/30)
                      Kumoamiskanne)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                        (98/C 340/29)
                                                                   Asiassa T-188/95, Waterleiding Maatschappij ºNoord-
                                                                   West Brabantº NV, kotipaikka Oudenbosch (Hollanti),
                                                                   edustajinaan asianajaja Pieter H. L. M. Kuypers, Breda, ja
               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                     asianajaja Hans M. Gilliams, Bryssel, prosessiosoite
                                                                   Luxemburgissa asianajotoimisto Jean-Marie Bauler, 47
                                                                   Grand-rue, vastaan Euroopan unionin komissio (asiamie-
                                                                   henä Hubert van Vliet), jota tukee Alankomaiden kunin-
Asiassa T-140/95, Ryanair Limited, kotipaikka Dublin,              gaskunta (asiamiehinä Marc Fierstra ja Johannes Steven
edustajinaan solicitorit Trevor Soames ja Alan Ryan,               van den Oosterkamp), jossa kantaja vaatii tukea
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Arendt et            nro NN 13/95 Ð Alankomaat Ð Wet belastingen op mili-
Medernach, 8Ð10 rue Mathias Hardt, vastaan Euroopan                eugrondslag koskevan, 3.7.1995 tehdyn komission päätök-
yhteisöjen komissio (asiamiehinään Nicholas Khan ja                sen SG(95) D/8442 kumoamista, Euroopan yhteisöjen
Anders Christian Jessen), jota tukevat väliintulijoina Irlanti     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu neljäs
(asiamiehinään Michael Buckley ja Joseph Finnegan) ja              jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P.
Aer Lingus Group plc, kotipaikka Dublin, edustajanaan              Lindh sekä tuomarit R. García-Valdecasas, K. Lenaerts,
Paul Gallagher, SC, Irlanti, sekä solicitorit James O'Dwyer        J. D. Cooke ja M. Jaeger, kirjaaja: hallintovirkamies A.
ja Patrick McGovern, prosessiosoite Luxemburgissa asian-           Mair, on antanut 16.9.1998 tuomion, jonka tuomiolau-
ajotoimisto ReneÂ Faltz, 6 rue Heine, jossa kantaja vaatii         selma on seuraava:
yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan 21.12.1994 tehdyn
komission päätöksen (EYVL C 399, 31.12.1994, s. 1),                1) Kanne jätetään tutkimatta.
jolla Irlannin hallitukselle annettiin lupa suorittaa Irlannin
Aer Lingus -yhtymälle myöntämästä tuesta 21 päivänä                2) Kantaja velvoitetaan vastaamaan omista oikeuden-
joulukuuta 1993 tehdyssä komission päätöksessä 94/118/                  käyntikuluistaan sekä komissiolle aiheutuneista oikeu-
EY hyväksytty toinen tukierä Aer Lingus -yhtymälle                      denkäyntikuluista.
(EYVL L 54, 25.2.1994, s. 30), yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu toinen jaosto), toi-        3) Alankomaiden kuningaskunta vastaa omista oikeuden-
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Kalogero-                  käyntikuluistaan.
poulos sekä tuomarit C. P. BrieÈt, C. W. Bellamy, A.
Potocki ja J. Pirrung, kirjaaja: A. Mair, on 15.9.1998 anta-       (1) EYVL C 333, 9.12.1995.
nut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
1) Kanne hylätään.
                                                                        YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                15 päivänä syyskuuta 1998,
2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan komission ja Aer                asiassa T-95/96, Gestevisión Telecinco SA vastaan Euroo-
     Lingus Group plc:n oikeudenkäyntikulut.                                         pan yhteisöjen komissio (1)
                                                                   (Valtion tuet Ð Julkiset televisioyhtiöt Ð Kantelu Ð Lai-
                                                                   minlyöntikanne Ð Komission tutkimisvelvollisuus Ð
                                                                   Määräaika Ð 93 artiklan 2 kohdan mukainen menettely
3) Irlanti vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                                Ð Vakavat ongelmat)
                                                                                (98/C 340/31)
(1) EYVL C 248, 23.9.1995.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                   Asiassa T-95/96, Gestevisión Telecinco SA, kotipaikka
                                                                   Madrid, edustajanaan asianajaja Santiago MunÄos


title: Asian C-204/98 poistaminen rekisteristä

text:
13.3.1999                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 71/23
          hintojen polkeminen Ð tällainen olettama ei vai-             Ð tutkii ja hyväksyy valittajan 9.3.1994 nostaman kan-
          kuta olevan suuntaviivojen hengen mukaista Ð                      teen,
          komissio saattoi katsoa, että tästä seikasta on pää-
          teltävä kilpailukyvyn olevan heikko.
                                                                       Ð velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku-
                                                                            lut.
     Ð Komission päätelmässä, jonka mukaan julkisten
          varojen ja saneeraajan panoksen välillä on epäsuh-
          ta, ei oteta mitenkään huomioon saneeraajien epä-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
          tavallista tilannetta eli sitä, että kysymys on tämän
          yrityksen johtajista, jotka ovat tuoneet yritykseen          Ð Euroopan neuvoston ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan
          henkilökohtaisia varojaan ja ovat osoittaneet näin                rikkominen, syrjintä ja sen periaatteen rikkominen,
          sitoutuvansa uudelleenjärjestelyohjelmaan. Komis-                 jonka mukaan kenelläkään ei ole oikeutta hyötyä
          sio ei myöskään ota huomioon sitä, että tuensaa-                  omista lainvastaisista toimenpiteistään: kantaja ei tosin
          jayritys kuuluu pieniin tai keskisuuriin yrityksiin ja            ollut komission palveluksessa enää nostaessaan kan-
          että se sijaitsee ºtavoite 2º -alueella, kuten suunta-            teen, mutta oli kuitenkin tehdessään valituksen, josta
          viivoissa on edellytetty. Komissio on katsonut vir-               oikeusriita on saanut alkunsa. Komissio on itse anta-
          heellisesti, että saneeraajien panos on ollut                     nut aiheen oikeussuojaintressin puuttumista koskevaan
          12 prosenttia käytetyistä julkisista varoista, vaikka             väitteeseen, kun se on antanut hylkäävän päätöksensä
          suhteessa tuen määrään tämä panos on ollut                        tiedoksi vasta henkilöstösääntöjen mukaisen neljän
          22 prosenttia. Lisäksi uudelleenjärjestelytoimenpi-               kuukauden määräajan jälkeen.
          teet (tuotantokapasiteetista on lopetettu noin
          60 %, irtisanomiset jne.) osoittavat selvästi, että
          yritys osallistuu kyseisiin ponnisteluihin.                  Ð Henkilön yksityisyyden ja kunnian loukkaamattomuu-
                                                                            den vastainen menettely: ensimmäisen oikeusasteen
                                                                            tuomioistuin ei ole ottanut huomioon sitä, että myön-
     Ð Kilpailun vääristymisten välttämistä koskevan kri-                   teiset arviointikertomukset voivat aina antaa virkamie-
          teerin osalta Ranskan hallitus katsoo, että komis-                helle virkasuhteen päätyttyäkin mahdollisuuden tieteel-
          sio ei ole ottanut huomioon Ranskan hallituksen                   lisen ja ammatillisen pätevyytensä osoittamiseen hänen
          antamia tietoja ja että päätös ei ole riittävän täs-              jatkaessaan ammatissa toimimistaan myös yhteisöjen
          mällinen ja yksityiskohtainen.                                    ulkopuolella.
(1) Droit de la concurrence dans les CommunauteÂs europeÂennes,
    Vol. II B, s. 38.
                                                                                Asian C-204/98 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (1999/C 71/41)
N:n 29.1.1999 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston                   Euroopan        yhteisöjen     tuomioistuimen     presidentin
asiassa T-97/94, N vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,               10.12.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis-
              30.11.1998 antamasta määräyksestä                        teristä on poistettu asia C-204/98, Euroopan yhteisöjen
                                                                       komissio vastaan Helleenien tasavalta.
                          (Asia C-21/99 P)
                           (1999/C 71/40)                              (1) EYVL C 234, 25.7.1998.
N on 29.1.1999 valittanut Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
sen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston asiassa
T-97/94, N vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
30.11.1998 antamasta määräyksestä. Valittajan edustajana                         Asian C-308/98 (1) poistaminen rekisteristä
on asianajaja Georges Sakellaropoulos, Ateena.
                                                                                (1999/C 71/42)
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                       Euroopan        yhteisöjen     tuomioistuimen     presidentin
                                                                       16.12.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis-
                                                                       teristä on poistettu asia C-308/98, Euroopan yhteisöjen
Ð tutkii ja hyväksyy valituksen,
                                                                       komissio vastaan Irlanti.
Ð kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-                     (1) EYVL C 299, 26.9.1998.
     teen tuomioistuimen 30.11.1998 asiassa T-97/94 anta-
     man määräyksen,


title: Asia C-47/06: Euroopan yhteisöjen komission  30.1.2006  Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/31

         Euroopan yhteisöjen komission 30.1.2006 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-47/06)
   (2006/C 60/60)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 30.1.2006 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on C. O'Reilly, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut turvapaikanhakijoiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vähimmäisvaatimuksista 27 päivänä tammikuuta 2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/9/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle;

               2)

               velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktiivin 2003/9/EY täytäntöönpanemiseksi päättyi 6.2.2005.

      (1)  EYVL L 31, s. 18.


title: Asia C-99/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Sala de lo Civil) (Espanja) on esittänyt 27.2.2015 – Christian Liffers v. Producciones Mandarina S.L. ja Gestevisión Telecinco S.A.

text:
               26.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Sala de lo Civil) (Espanja) on esittänyt 27.2.2015 – Christian Liffers v. Producciones Mandarina S.L. ja Gestevisión Telecinco S.A.
   (Asia C-99/15)
   (2015/C 171/21)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Supremo (Sala de lo Civil)

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Christian Liffers

      Vastapuolet: Producciones Mandarina S.L. ja Gestevisión Telecinco S.A.

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY (1) 13 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että se estää immateriaalioikeuden loukkauksen kohteeksi joutunutta henkilöä, joka vaatii taloudellisen vahingon korvaamista niiden rojaltien tai maksujen määrän perusteella, jotka oikeudenloukkaaja olisi joutunut suorittamaan, jos se olisi pyytänyt lupaa käyttää kyseistä immateriaalioikeutta, vaatimasta korvausta myös aiheutuneesta aineettomasta vahingosta?

      (1)  EUVL L 157, s. 45.


title: Asia C-234/13 P: Valitus, jonka Albergo Saturnia Internazionale Spa on tehnyt 29.4.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-278/00–T-280/00, T-282/00–T-286/00 ja T-288/00–T-295/00, Albergo Quattro Fontane ym. v. komissio, 20.2.2013 antamasta määräyksestä

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/19

         Valitus, jonka Albergo Saturnia Internazionale Spa on tehnyt 29.4.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-278/00–T-280/00, T-282/00–T-286/00 ja T-288/00–T-295/00, Albergo Quattro Fontane ym. v. komissio, 20.2.2013 antamasta määräyksestä
   (Asia C-234/13 P)
   2013/C 207/32
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Albergo Saturnia Internazionale Spa (edustajat: asianajajat A. Bianchini ja F. Busetto)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio ja Comitato ”Venezia vuole vivere”

      Vaatimukset

               —

               Valituksen kohteena oleva unionin yleisen tuomioistuimen määräys on kumottava

               —

               Ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt vaatimukset on hyväksyttävä ja tämän seurauksena

                           —

                           on kumottava valittajien etuja koskevilta osin Venetsian ja Chioggian alueella toimivien yritysten hyväksi toteutetuista toimista, joista säädetään sosiaaliturvamaksujen pienentämisestä annetuissa laeissa nro 30/1997 ja nro 206/1995, 25.11.1999 tehty Euroopan komission päätös 2000/394/EY

                           —

                           toissijaisesti edellä mainittu päätös on kumottava siltä osin kuin siinä velvoitetaan perimään takaisin myönnetyt sosiaaliturvamaksujen pienentämiset kyseiseltä ajanjaksolta suoritettavine korkoineen

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut molemmissa oikeusasteissa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksen tueksi on esitetty yhdeksän valitusperustetta:

                  Ensimmäinen valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä ei ole otettu huomioon, että tuensaajat eivät hyötyneet millään tavalla kyseisistä toimista, kun otetaan huomioon niiden korvausluonne.

                  Toinen valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä ei ole suljettu pois tai joka tapauksessa arvioitu kyseisten toimien vaikutuksia kilpailuun tai jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

                  Kolmas valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä on katsottu, että asiassa ei voitu soveltaa EY 87 artiklan 2 kohdan b alakohdassa (josta on tullut SEUT 107 artiklan 2 kohdan b alakohta) ja EY 87 artiklan 3 kohdan b alakohdassa (josta on tullut SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohta) tarkoitettuja poikkeuksia.

                  Neljäs valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä on katsottu, että asiassa ei voitu soveltaa EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa (josta on tullut SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohta) tarkoitettuja poikkeuksia.

                  Viides valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä on katsottu, että asiassa ei voitu soveltaa EY 87 artiklan 3 kohdan d ja e alakohdassa (josta on tullut SEUT 107 artiklan 3 kohdan d ja e alakohta) tarkoitettuja poikkeuksia.

                  Kuudes valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä on katsottu, että asiassa ei voitu soveltaa EY 86 artiklan 2 kohdassa (josta on tullut SEUT 106 artiklan 2 kohta) tarkoitettuja poikkeuksia.

                  Seitsemäs valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä ei ole katsottu, että kyseessä on olemassa oleva tuki, ja se on näin ollen EY 88 artiklan 3 kohdan (josta on tullut SEUT 108 artiklan 3 kohta) ja asetuksen N:o 659/1999 (1) 15 artiklan vastainen.

                  Kahdeksas valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä on katsottu, että asiassa ei voitu soveltaa asetuksen N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohtaa takaisinperimistä koskevan määräyksen osalta.

                  Yhdeksäs valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä on katsottu, että asiassa ei voitu soveltaa asetuksen N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohtaa korkojen soveltamisen osalta.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999; EYVL L 83, s. 1.


title: Asia F-57/08: Kanne 9.6.2008 — Palazzo v. komissio

text:
               2.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 197/37

         Kanne 9.6.2008 — Palazzo v. komissio
   (Asia F-57/08)
   (2008/C 197/72)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Armida Palazzo (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   Yhtäältä vaatimus, jonka mukaan Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VIII oleva 4 artikla on todettava lainvastaiseksi, ja toisaalta nimittävän viranomaisen sen päätöksen kumoaminen, joka koskee niiden eläkeoikeuksien palvelusvuosihyvityksen laskemista, jotka kantaja saavutti työskennellessään paikallisena toimihenkilönä.
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VIII oleva 4 artikla on lainvastainen.

               —

               Nimittävän viranomaisen 24.10.2007 tekemä se päätös on kumottava, joka koskee niiden eläkeoikeuksien palvelusvuosihyvityksen laskemista, jotka kantaja saavutti työskennellessään paikallisena toimihenkilönä.

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 18 päivänä syyskuuta 1996, asiassa T-387/94, Asia Motor France SA ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu - Valituksen käsittelyä koskevat velvoitteet - Hylkäämisperusteiden laillisuus - Ilmeinen arviointivirhe - Perustelu)

text:
N:o C 336/24           FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      9.11.96
                                              ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                 nään JMC Automobiles, kotipaikka Livange ( Luxemburg ),
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                                   Monin Automobiles SA, kotipaikka Bourg-de-Péage
                   18 päivänä syyskuuta 1996 ,                           ( Ranska ), Europe Auto Service ( EAS ) SA, kotipaikka
                                                                         Livange ( Luxemburg ), SA Somaco SARL, kotipaikka Fort-
asiassa T-353/94 , Postbank NV vastaan Euroopan yhteisö                 de-France ( Ranska ), edustajanaan asianajaja Jean-Claude
                          jen komissio (')                               Fourgoux, Pariisi, prosessiosoite Luxemburgissa asianajo
(Kilpailu — Hallinnollinen menettely — Väitetiedoksianto                 toimisto Pierrot Schiltz, 4, rue Beatrix de Bourbon , vastaan
ja kuulemispöytäkirja — Päätös, jolla komissio hyväksyi                  Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehet : Berend Jan
sen, että hallinnollisessa menettelyssä kolmannet esittävät              Drijber ja Herve Lehman ), jossa kantajat vaativat toisaalta
edellä mainitut asiakirjat kansallisissa oikeudenkäynneissä              sellaisen komission 13.10.1994 tekemän päätöksen kumo
— Kannekelpoinen toimi — Salassapitovelvollisuus —                       amista , jolla komissio hylkäsi kantajien valitukset, jotka
                         Liikesalaisuudet)                               koskevat ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan vastai
                           ( 96 /C 336 /49 )                             siksi väitettyjä yritysten välisiä järjestelyjä, ja toisaalta
                                                                         korvausta vahingosta , jonka kantajat väittävät kärsineensä
                 (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                         komission niiden valitusten käsittelyssä noudattaman
                                                                         menettelyn takia , ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Asiassa T-353/94, Postbank NV, Amsterdam, edustajinaan                   ( laajennettu neljäs jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston
asianajajat O. W. Brouvver ja F. P. Louis, Bryssel , proses             puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit R. García-Valde
siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto M. Loesch , 11 , rue             casas, P. Lindh , J. Azizi ja J. D. Cooke, kirjaaja : johtava
Goethe, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehet:               hallintovirkamies B. Pastor, on antanut 1 8.9.1 996 tuomion ,
B. J. Drijber ja W. Wils ), jossa kantaja vaatii komission sen           jonka tuomiolauselma on seuraava :
päätöksen kumoamista , joka sisältyi komission 23.9.1994
ja 3/4.10.1994 päiväämiin kirjeisiin ja jossa hyväksyttiin se ,
että kolmannet yritykset esittävät kansallisissa oikeuden                1 ) Vaatimukset siitä, että ensimmäisen oikeusasteen
käynneissä väitetiedoksiannon ja kuulemispöytäkirjan ,                        tuomioistuin toteaa, että kilpailusääntöjä on rikottu,
jotka komissio on antanut niille hallinnollisen menettelyn                    jätetään tutkimatta.
aikana , ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( laajen
nettu ensimmäinen jaosto ), toimien kokoonpanossa : presi
dentti A. Saggio sekä tuomarit C. W. Bellamy , A. Kaloge                2 ) Laiminlyönnin toteamista koskevat vaatimukset jäte
                                                                              tään tutkimatta .
ropoulos , V. Tiili, ja R. M. Moura Ramos , kirjaaja :
hallintovirkamies J. Palacio Gonzalez, on antanut
 18.9.1996 tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :
                                                                         3 ) Riidanalainen päätös kumotaan siltä osin kuin sillä
 1 ) Komission 23 . 9 . 1 993 ja 3/4 . 1 0. 1 994 päiväämiin kirjei          hylätään Cesbronin 18.1 1.1985 päivätty ja Cesbronin ,
     siin sisältynyt päätös, joka on osoitettu NUON Veluwse                   Asia Motor Francen, Monin Automobilesin ja EAS:n
      Nutsbedrijven NV:lle ja Maatschappij Elektriciteit en                   29.1 1.1988 päivätyt valitukset.
      Gas Limburg NV:lle, kumotaan .
2 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti                     4 ) Muilta osin kumoamisvaatimukset hylätään perusteet
                                                                               tomina .
      kulut.
 (') EYVL N:o C 370 , 24.12.1994
                                                                         5 ) Vahingonkorvausvaatimukset jätetään tutkimatta.
                                                                         6)    Vaatimukset siitä, että komissio olisi velvoitettava
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                       korvaamaan asiassa T-7/92 , Asia Motor France ym .
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                                         vastaan komissio , 29.6.1993 annettuun tuomioon
                                                                               (Kok . 1993 , s. 11-669) liittyvät oikeudenkäyntikulut,
                   18 päivänä syyskuuta 1996 ,
                                                                               hylätään perusteettomina.
 asiassa T-387/94 , Asia Motor France SA ym . vastaan
                Euroopan yhteisöjen komissio (')
 (Kilpailu — Valituksen käsittelyä koskevat velvoitteet —                7 ) Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä
 Hylkäämisperusteiden laillisuus — Ilmeinen arviointivirhe                    puolesta kantajien oikeudenkäyntikuluista.
                             — Perustelu)
                            ( 96/C 336/50 )
                                                                          (') EYVL N:o C 392 , 31.12.1994
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
 Asiassa T-387/94 , Asia Motor France SA, kotipaikka
 Livange ( Luxemburg ), Jean-Michel Cesbron , toiminime


title: Asia F-38/07: Virkamiestuomioistuimen määräys 25.9.2009 — Caleprico v. komissio

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/86

         Virkamiestuomioistuimen määräys 25.9.2009 — Caleprico v. komissio
   (Asia F-38/07) (1)

   2009/C 267/157

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 140, 23.6.2007, s. 45.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 15 päivänä kesäkuuta 2000 asiassa T-211/98, F vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Virantoimituksesta pidättäminen – Kuulematta jättäminen ennen päätöksentekoa – Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne)

text:
C 211/18                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             22.7.2000
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                               1) Friuli-Venezia Giulian alueen (Italia) myöntämistä tuista maan-
                    MIOISTUIMEN TUOMIO                                        teiden tavaraliikennettä harjoittaville alueen yrityksille
                                                                              30 päivänä heinäkuuta 1997 tehdyn komission päätöksen
                   15 päivänä kesäkuuta 2000                                  98/182/EY 2 artikla kumotaan siltä osin kuin siinä todetaan
                                                                              1.7.1990 alkaen yksinomaan paikallisia, alueellisia tai kansalli-
yhdistetyissä asioissa T-298/97, T-312/97, T-313/97,                          sia kuljetuksia suorittaneille yrityksille myönnetyt tuet lainvastai-
T-315/97, T-600/97–T-607/97, T-1/98, T-3/98–T-6/98 ja                         siksi.
T-23/98 Alzetta Mauro vastaan Euroopan yhteisöjen ko-
                               missio (1)                                2) Päätöksen 98/182/EY 5 artikla kumotaan siltä osin kuin siinä
                                                                              velvoitetaan Italian tasavalta perimään nämä tuet takaisin.
(Tavaroiden maantiekuljetukset – Valtiontuki – Kumoamis-
kanne – Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja                    3) Kanne hylätään muilta osin.
kilpailun vääristyminen – EY:n perustamissopimuksen
92 artiklan 1 kohdassa (josta on muutettuna tullut EY 87 ar-
tiklan 1 kohta) asetetusta kiellosta poikkeamisen edellytyk-             4) Kukin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
set – Uusi tuki tai olemassa oleva tuki – Luottamuksensuojan
          periaate – Suhteellisuusperiaate – Perustelut)
                                                                         (1) EYVL C 55, 20.2.1998, C 72, 7.3.1998 ja C 113, 11.4.1998.
                          (2000/C 211/36)
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Yhdistetyissä asioissa T-298/97, T-312/97, T-313/97,
T-315/97, T-600/97–T-607/97, T-1/98, T-3/98–T-6/98 ja
T-23/98, Alzetta Mauro, kotipaikka Montereale Valcellina
(Italia), ja 31 muuta kantajaa, edustajinaan asianajaja A. Pili,         YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
Pordenone, ja asianajajat A. Barone ja G. Pezzano, Rooma,                                     MIOISTUIMEN TUOMIO
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto L. Schiltz, 2 rue
du Fort Rheinsheim, Masotti Srl, kotipaikka Feletto Umberto
(Italia), ja 30 muuta kantajaa, edustajinaan asianajajat R. Peti-                            15 päivänä kesäkuuta 2000
ziol ja A. Pergolese, Udine, via Ginnasio Vecchio 6, Udine
(Italia), Anna Maria Baldo, kotipaikka Cervignano del Friuli             asiassa T-211/98, F vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
(Italia), ja 53 muuta kantajaa, ja Musso Amedeo, kotipaikka                                                sio (1)
Rivignano (Italia), edustajinaan asianajajat V. Cinque ja
L. Candriella, Udine, via Morpurgo 34, Udine, Sutes SpA,
kotipaikka Udine, ja 33 muuta kantajaa, Fabris Carlo & C. Snc,           (Henkilöstö – Virantoimituksesta pidättäminen – Kuulemat-
kotipaikka Pavia di Udine (Italia), Franco D’Odorico, kotipaikka         ta jättäminen ennen päätöksentekoa – Kumoamiskanne ja
Capoformido (Italia), Fiorindo Birri, kotipaikka Manzano (Ita-                                  vahingonkorvauskanne)
lia), Maria Cecilia Framalicco, kotipaikka Ampezzo (Italia), ja
Autotrasporti di Viola Claudio & CSNC, kotipaikka Cerpeneto-
Pozzuolo del Friuli (Italia), edustajanaan asianajaja C. Mussato,                                   (2000/C 211/37)
Udine, via Dante 4, Udine, sekä Pietro Stagno, kotipaikka
Trieste (Italia), Fabrizio Cernecca, kotipaikka Trieste, Trasporti
e Spedizioni Internazionali Cossutta Snc, kotipaikka Trieste,                                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Giuseppe Camaur, kotipaikka Cormons (Italia), Cointra Trans-
port and Trade Co. Srl, kotipaikka Ronchi dei Legionari (Italia),
Autotrasporti Silvano Zottich, kotipaikka Trieste, Zootrans              Asiassa T-211/98, F, Euroopan yhteisöjen komission virka-
Snc, kotipaikka Passagio di Betona (Italia), ja Pauletic Antonio         mies, kotipaikka Bryssel, edustajinaan asianajajat G. Vander-
Succ. di Pauletic Igor, kotipaikka Trieste, edustajinaan asianaja-       sanden ja L. Levi, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa Société
jat M. Clarich ja A. Giadrossi, Trieste, via XXX octobre 17,             de gestion fiduciaire, 2–4 rue Beck, vastaan Euroopan yhteisö-
Trieste, joita tukee Italian tasavalta (asiamiehenään U. Leanza          jen komissio (asiamiehinään G. Valsesia ja J. Currall), jossa
ja O. Fiumara, ja suullisessa käsittelyssä G. Aiello), vastaan           kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta ku-
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään P. F. Nemitz,                moamaan 16.12.1998 tehdyn päätöksen, jolla nimittävä viran-
P. Stancanelli ja M. Moretto), joissa kantajat vaativat ensimmäi-        omainen on pidättänyt kantajan virantoimituksesta, ja toiseksi
sen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan Friuli-Venezia                 korvausta tästä päätöksestä aiheutuneesta aineellisesta vahin-
Giulian alueen (Italia) myöntämistä tuista maanteiden tavaralii-         gosta ja henkisestä kärsimyksestä, yhteisöjen ensimmäisen
kennettä harjoittaville alueen yrityksille 30 päivänä heinäkuuta         oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpa-
1997 tehdyn komission päätöksen 98/182/EY (EYVL 1998,                    nossa: jaoston puheenjohtaja J. Pirrung sekä tuomarit A. Potoc-
L 66, s. 18), yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-              ki ja A. W. H. Meij, kirjaaja: hallintovirkamies G. Herzig, on
tuin (laajennettu neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaos-           15.6.2000 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
ton puheenjohtaja R. M. Moura Ramos sekä tuomarit R. Gar-                raava:
cı́a-Valdecasas, V. Tiili, P. Lindh ja P. Mengozzi, kirjaaja: hallin-
tovirkamies J. Palacio González, on 15.6.2000 antanut tuo-              1) Kumotaan 16.12.1998 tehty päätös, jolla nimittävä viranomai-
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                       nen on pidättänyt kantajan virantoimituksesta.
 ---pagebreak--- 22.7.2000               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 211/19
2) Muilta osin kanne hylätään.                                           YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
3) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                13 päivänä huhtikuuta 2000
(1) EYVL C 71, 13.3.1999.                                                asiassa T-263/97, GAL Penisola Sorrentina vastaan Euroo-
                                                                                pan yhteisöjen komissio (1)
                                                                         (Taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus – Rakennera-
                                                                         hastojen interventio – Yhteisön aloite Leader II – Luonnolli-
                                                                                set henkilöt tai oikeushenkilöt)
                                                                                (2000/C 211/39)
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                    MIOISTUIMEN TUOMIO                                                        (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                   15 päivänä kesäkuuta 2000                             Asiassa T-263/97, GAL Penisola Sorrentina, kotipaikka Napoli
                                                                         (Italia), edustajinaan asianajajat G. L. Lemmo ja V. Mormile,
                                                                         prosessiosoite 31 Via del Parco Margherita, Napoli, vastaan
asiassa T-51/99, Sophia Fantechi vastaan Euroopan yhtei-                 Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. M. Flett ja
                         söjen komissio (1)                              F. P. Ruggeri Laderchi), jossa kantaja vaatii, että ensimmäisen
                                                                         oikeusasteen tuomioistuin kumoaa 15.5.1997 tehdyn komis-
(Henkilöstö – Ulkomaankorvaus – Muualle kuin asemapaik-                  sion päätöksen C (97) 1261, jolla muutettiin 5.4.1995 tehtyä
kaan sijoittautuneelle kansainväliselle järjestölle tuotetut             päätöstä C (95) 444/3, joka koski tuen myöntämistä Euroopan
palvelut – Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artik-            maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) ohjausosastos-
                     lan 1 kohdan a alakohta)                            ta, Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) ja Euroopan sosiaa-
                                                                         lirahastosta (ESR) yhteisön aloitteen Leader II -mukaista toi-
                                                                         menpideohjelmaa varten Campanian maakunnassa Italiassa
                          (2000/C 211/38)                                tavoitteen 1 -mukaisille alueille, ensimmäisen oikeusasteen
                                                                         tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
                                                                         puheenjohtaja R. Garcı́a-Valdecasas sekä tuomarit P. Lindh ja
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        J. D. Cooke; kirjaaja: H. Jung, on antanut 13.4.2000 määräyk-
                                                                         sen, jonka määräysosa on seuraava:
Asiassa T-51/99, Sophia Fantechi, Euroopan yhteisöjen komis-             1) Kanne jätetään tutkimatta.
sion väliaikainen toimenhaltija, kotipaikka Tervuren (Belgia),
edustajanaan asianajaja E. Boigelot, Bryssel, prosessiosoite Lu-         2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.
xemburgissa asianajotoimisto L. Schiltz, 2 rue du Fort Rheins-
heim, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään                (1) EYVL C 387, 20.12.1997.
J. Currall ja D. Waelbroeck), jossa kantaja vaatii yhtäältä komis-
sion 7.7.1998 tekemän päätöksen, jolla hänelle kieltäydyttiin
myöntämästä Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien
henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 4 artiklassa säädet-
tyä ulkomaankorvausta, kumoamista, ja toisaalta tämän kor-
vauksen maksamista viivästyskorkoineen, yhteisöjen ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien                ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Pirrung sekä tuoma-                                         MÄÄRÄYS
rit A. Potocki ja A. W. H. Meij, kirjaaja: johtava hallintovirka-
mies B. Pastor, on 15.6.2000 antanut tuomion, jonka tuomio-                                5 päivänä toukokuuta 2000
lauselma on seuraava:
                                                                         asiassa T-29/99, VASA Energy GmbH & Co. KG vastaan
1) Komission 7.7.1998 tekemä päätös kumotaan.                                           Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                         (EY:n perustamissopimuksen mukainen laimilyöntikanne –
2) Lausunnon antaminen ulkomaankorvauksen maksamista koske-
                                                                                Lausunnon antamisen raukeaminen)
     vasta vaatimuksesta raukeaa.
                                                                                (2000/C 211/40)
3) Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä kantajalle
     aiheutuneista kuluista.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(1) EYVL C 136, 15.5.1999.                                               Asiassa T-29/99, VASA Energy GmbH & Co. KG, kotipaikka
                                                                         Hampuri (Saksa), edustajanaan asianajaja D. A. Fouquet, pro-
                                                                         sessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Arendt & Mede-
                                                                         nach, 8-10 Rue Mathias Hardt, vastaan Euroopan yhteisöjen


title: Asia T-569/15: Kanne 25.9.2015 – Fondazione Casamica v. komissio ja EASME

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/69

         Kanne 25.9.2015 – Fondazione Casamica v. komissio ja EASME
   (Asia T-569/15)
   (2015/C 398/83)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Fondazione Casamica (Salerno, Italia) (edustaja: asianajaja M. Lamberti)

      Vastaajat: Pienistä ja keskisuurista yrityksistä vastaava toimeenpanovirasto (EASME), Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen toimen: Results of the evaluation – Ineligible proposal. Proposal: A4A, 699442 – Decision ref. Ares (2015)3187639, Euroopan komission EASME Executive Agency for Small and Medium-sized Enterprisesin päätös, joka on annettu tiedoksi 29.7.2015, siltä osin kuin se on lainvastainen jäljempänä esitetyistä syistä

               —

               toteamaan asianmukaiseksi tarjouksen Proposal number: A4A, 699442, acronym: A4A, title: Archeology 4 All, ja hyväksymään tarjouskilpailumenettelyyn osallistumista varten perustetun konsortion, johon kantaja ja sen kumppanit kuuluvat, osallistumisen tähän menettelyyn.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tämän kanteen kohteena olevalla tarjouskilpailulla on tarkoitus luoda, suunnitella ja kehittää rajoitevapaa matkailumalli, jossa matkailijoiden liikkumisesteistä johtuvat vaikeudet otetaan huomioon ja tarjotaan tehokkaita ratkaisuja tähän ongelmaan ja jota voidaan käyttää kaikissa kulttuurillisesti ja arkeologisesti kiinnostavissa kohteissa.
   Tarjouksen esittämisen edellytyksiin kuului tätä alaa koskevan erityisen ja pitkäaikaisen kokemuksen ja hankkeen tavoitteisiin läheisesti liittyvän oikeushenkilöllisyyden lisäksi myös se, että viranomainen osallistuu kansallisella, alueellisella tai paikallisella tasolla siihen.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi kaksi kanneperustetta.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu kanteen tutkittavaksi ottamiseen

                           —

                           Soprintendenza Archeologia della Campania (Campanian arkeologinen valvontaviranomainen) on viranomainen ja Ufficio Dirigenziale Periferico del Ministero dei Beni e delle Attivatà Culturali e del Turismon (kulttuuriperintö-, kulttuuri- ja matkailuministeriön aluevirasto) tunnustama laitos.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu Soprintendenza-kumppanin oikeudelliseen luonteeseen

                           —

                           Ministerineuvoston puheenjohtajan (Presidente del Consiglio dei Ministri) 29.8.2014 antamalla asetuksella nro 171 perustettiin ministeriön yleisistä johtotehtävistä vastaavien aluevirastojen alaiset valvontaviranomaiset (Soprintendenze), joiden oikeudellinen luonne, oikeudellinen muoto ja tehtävät perustuvat kyseisen ministeriön oikeus- ja hallintorakenteeseen siten, että ne eivät ole ministeriön valtuuttamia eikä niitä siten voida pitää laitoksina, jotka toimivat viranomaisen toimeksiannosta.


title: Euroopan parlamentin 30.4.1997 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne (Asia C-165/97)

text:
12.7.97                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 212/ 13
ja kasviston kohdalla . Näiden asetusten perustelukappalei        130 s artiklaa . On totta, että tuolloin 130 s artiklassa edel
den kanssa on ristiriidassa se, että riidanalaisen asetuksen,      lytettiin ainoastaan parlamentin kuulemista, kuten perus
jossa ainoastaan jatketaan viidellä vuodella voimassa ole         tamissopimuksen 43 artiklassa. Ensimmäinen alalla
vien säännösten soveltamista, perustelukappaleissa tode           annettu asetus eli metsäpalojen torjunnasta yhteisössä 17
taan, että metsien suojelu saastumiselta ja tietyiltä epäsuo      päivänä marraskuuta 1986 annettu neuvoston asetus
tuisilta ilmastotekijöiltä vaikuttaa suoraan EY:n perus           ( ETY) N:o 3529/86 ( 3 ) annettiin ennen kuin yhtenäisasia
tamissopimuksen 39 artiklan 1 kohdan b alakohdan                   kirja tuli voimaan, ja sen oikeudellisena perustana olivat
mukaisten tavoitteiden saavuttamiseen .                            perustamissopimuksen 43 ja 235 artikla.
O    EYVL   N:o  L 362 , 21.11.1986, s . 2 .
(2)  EYVL   N:o  L 51 , 21.2.1997, s . 9 .                         Riidanalaisen asetuksen sisällöstä ilmenee, että asetus kos
(3)  EYVL   N:o  L 165 , 15.6.1989 , s . 6 .                       kee selvästi ympäristönsuojelua . Toimenpiteet, joita on jat
n    EYVL   N:o  L 217, 31.7.1992 , s . 1 .                        kettu asetuksella, erityisesti palojen syiden tutkiminen,
                                                                   ehkäisyjärjestelmien toteuttaminen tai parantaminen, eri
                                                                   koistuneen henkilökunnan koulutus, tutkimusten ja uutta
                                                                   teknologiaa käsittelevien koehankkeiden suorittaminen ja
                                                                   palojen torjuntamenetelmät, liittyvät läheisesti metsiin ja
                                                                   niiden suojeluun. Niiden tavoitteena on metsien suojelu.
                                                                   Nämä toimenpiteet eivät voi olla yhteistä maatalouspoli
     Euroopan parlamentin 30.4.1997 Euroopan unionin               tiikkaa . Ne eivät koske EY:n perustamissopimuksen 38—
                neuvostoa vastaan nostama kanne
                                                                   46 artiklassa tarkoitettuja tuotteita, jotka on lueteltu
                           ( Asia C-165/97 )                       perustamissopimuksen liitteessä II. Kyseiset toimenpiteet
                                                                   kuuluvat perustamissopimuksen 130 r artiklan soveltamis
                             ( 97/C 212/22 )                       alaan .
Euroopan parlamentti on nostanut 30.4.1997 Euroopan
 yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin              Asetuksen ( ETY ) N:o 2158/92 ja samaa alaa koskevan
 neuvostoa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelli          edellisen asetuksen tavoitteet ovat metsäpalojen torjunta ja
 sen yksikön jaostopäällikkö Johan Schoo ja oikeudellisen          metsävarojen säilyttäminen, sillä metsät vaikuttavat olen
yksikön virkamies Joao Sant'Anna, ja prosessiosoite                naisesti perustasapainon säilyttämiseen erityisesti maape
 Luxemburgissa on pääsihteeristö, posti- ja kirjaamoyk            rän, vesistöjen, ilmaston, eläimistön ja kasviston kohdalla .
 sikkö, Bätiment Tour, bureau 017.                                 Perustelukappaleissa mainitaan ainostaan toissijaisesti nii
                                                                   den myönteisten vaikutusten varjeleminen, joita metsillä
                                                                   on maaseutualueille . Näiden asetusten perustelukappalei
 Euroopan parlamentti vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin         den kanssa on riistiriidassa se, että riidanalaisen asetuksen,
                                                                   jossa ainoastaan jatketaan viidellä vuodella voimassa ole
                                                                   vien säännösten soveltamista, perustelukappaleissa tode
 — kumoaa EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan                   taan, että metsien suojelu metsäpaloilta vaikuttaa suoraan
      nojalla metsäpalojen torjunnasta yhteisössä annetun          EY:n perustamissopimuksen 39 artiklan 1 kohdan
      asetuksen ( ETY ) N:o 2158/92 ( J ) muuttamisesta 17          b alakohdan mukaisten tavoitteiden saavuttamiseen .
      päivänä helmikuuta 1997 annetun neuvoston asetuk
      sen ( EY ) N:o 308/97 ( 2 ),
                                                                    (') EYVL N:o L 217, 31.7.1992, s . 3 .
                                                                    ( 2 ) EYVL N:o L 51 , 21.2.1997, s . 11 .
 — velvoittaa Euroopan unionin neuvoston korvaamaan                 H EYVL N:o L 326 , 21.11.1986 , s . 5,
      oikeudenkäyntikulut.
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
 Riidanalainen asetus, jonka mukaan metsäpalojen torjun
 nasta yhteisössä 23 päivänä heinäkuuta 1992 annetussa                     Euroopan yhteisöjen komission 30.4.1997 Ranskan
 asetuksessa ( ETY ) N:o 2158/92 säädettyjen toimien sovel                       tasavaltaa vastaan nostama kanne
 tamista jatketaan 31.12.2001 asti, on annettu pelkästään                                    (Asia C-166/97)
 EY:n perustamissopimuksen maatalouspolitiikkaa koske
 van 43 artiklan nojalla, jossa edellytetään Euroopan parla                                   97/C 212/23 )
 mentin kuulemista . Asetuksen oikeudellisen perustan olisi
 kuitenkin pitänyt olla perustamissopimuksen ympäristöpo
 litiikkaa koskeva 130 s artikla, jossa edellytetään parla
 mentin ja neuvoston välisen yhteistoimintamenettelyn               Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 30.4.1997 kan
 käyttämistä .                                                      teen Ranskan tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä
                                                                    ovat oikeudellinen neuvonantaja Richard B. Wainwright ja
                                                                    oikeudellisessa yksikössä toimiva kansallinen virkamies
 Asetus ( ETY ) N:o 2158/92 on annettu käyttäen oikeu              Jean-François Pasquier, ja prosessiosoite Luxemburgissa on
 dellisena perustana EY:n perustamissopimuksen 43 ja                c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.


title: Asia T-150/05: Markku Sahlstedtin, Juha Kankkusen, Mikko Tannerin, Toini Tannerin, Liisa Tannerin, Eeva Jokisen, Aili Oksasen, Olli Tannerin, Leena Tannerin, Aila Puttosen, Risto Tannerin, Tom Järvisen, Runo K. Kurkon, Maa- ja metsätaloustuottajain keskusliitto MTK ry:n ja MTK säätiön 18.04.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/42

         Markku Sahlstedtin, Juha Kankkusen, Mikko Tannerin, Toini Tannerin, Liisa Tannerin, Eeva Jokisen, Aili Oksasen, Olli Tannerin, Leena Tannerin, Aila Puttosen, Risto Tannerin, Tom Järvisen, Runo K. Kurkon, Maa- ja metsätaloustuottajain keskusliitto MTK ry:n ja MTK säätiön 18.04.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-150/05)
   (2005/C 143/78)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Markku Sahlstedt, Juha Kankkunen, Mikko Tanner, Toini Tanner, Liisa Tanner, Eeva Jokinen, Aili Oksanen, Olli Tanner, Leena Tanner, Aila Puttonen, Risto Tanner, Tom Järvinen, Runo K. Kurko, Maa- ja metsätaloustuottajain keskusliitto MTK ry ja MTK:n säätiö ovat nostaneet 18.04.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajana on asianajaja Kari Marttinen.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa kanteen kohteena olevan päätöksen kokonaisuudessaan (1),

               —

               kumoaa, ellei se katso tätä mahdolliseksi, toissijaisesti kanteen kohteena olevan päätöksen siltä osin kuin se koskee kaikkia Suomen tasavallan päätökseen sisältyviä alueita,

               —

               kumoaa, ellei se katso tätäkään mahdolliseksi, kolmanneksi päätöksen kanteen osassa 6.2.2.7 yksilöityjen alueiden osalta,

               —

               velvoittaa korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut täysmääräisesti ja laillisine korkoineen.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajien mukaan päätös on yhteisöoikeuden, erityisesti luontodirektiivin 4 artiklan ja siinä viitatun liitteen III vastainen. Päätöksen yhteisöoikeudenvastaisuus perustuu kolmeen pääasialliseen kanneperusteeseen:

               a)

               Natura 2000 -verkosto on luontodirektiivin 3 artiklan mukaan yhtenäinen eurooppalainen suojelualueverkosto. Verkoston yhtenäisyys taataan ja suotuisan suojelun tason tavoite saavutetaan sillä, että alueiden valintaa koskeva direktiivin 4 artikla ja liite III ovat sekä jäsenvaltioita että komissiota sitovia. Alueita ei voi valita noudattamatta niitä eikä myöskään alustavin päätöksin tai osapäätöksin. Alueet on valittava kustakin jäsenvaltiosta yhtenäisin kriteerein.

               b)

               Liitteen III 1-vaihe (jäsenvaltiovaihe) ja 2-vaihe (komissiovaihe) muodostavat oikeusvaikutteisista toimista koostuvan kokonaisuuden. Menettely 2-vaiheessa ja päätös yhteisön tärkeinä pitämistä alueista ei ole direktiivin mukainen, jos 1-vaiheen ehdotus ei täytä direktiivin vaatimuksia ja

               c)

               Komission tulee 2-vaiheessa yhdessä jäsenvaltioiden kanssa sovittaa yhteen jäsenmaiden ehdotukset ja tehdä kutakin luonnonmaantieteellistä aluetta koskevat alueiden rajausmuutokset, jotka ovat seurausta jäsenvaltiota laajemmasta suotuisaan suojelutasoon liittyvästä tarkastelusta.

         Suomen 1-vaiheen ehdotus alueiksi, joista komission päätöksellä on valittu direktiivin 4 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaan yhteisön tärkeinä pitämät alueet, on luontodirektiivin alueiden valintaa koskevien sitovien valintaperusteiden vastainen.
   Komissiolla on velvollisuus varmistua siitä, että jäsenvaltion ehdotukseen sisällytetyt alueet täyttävät ne luonnontieteelliset vaatimukset, joita 2-vaiheen jälkeen tehtävään päätökseen sisällyttäminen alueilta edellyttää. Komission ei siten tule ilman asianmukaista luonnontieteellisten tietojen tarkistamista hyväksyä ehdotettua aluetta yhteisön tärkeinä pitämien alueiden luetteloon.

      (1)  Euroopan yhteisöjen komission päätös neuvoston direktiivin 92/43/ETY mukaisesta luettelosta boreaalisen vyöhykkeen luonnonmaantieteellisellä alueella olevista yhteisön tärkeinä pitämistä alueista 2005/101/EY, tehty 13. tammikuuta 2005, EYVL 11.2.2005 L 40, s.1.