title: Asia T-77/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.9.2015 – EE v. SMHV (valkoisten pisteiden esitys harmaalla pohjalla) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus valkoisia pisteitä harmaalla pohjalla esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               26.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 354/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.9.2015 – EE v. SMHV (valkoisten pisteiden esitys harmaalla pohjalla)
   (Asia T-77/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus valkoisia pisteitä harmaalla pohjalla esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2015/C 354/33)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: EE Ltd (Hatfield, Yhdistynyt kuiningaskunta) (edustaja: solicitor P. Brownlow)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: P. Geroulakos)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 24.10.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 704/2013-1), joka koskee hakemusta valkoisia pisteitä harmaalla pohjalla esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               EE Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 135, 5.5.2014.


title: Asia T-404/06 P: Valitus, jonka Fondation européenne pour la formation on tehnyt 22.12.2006 virkamiestuomioistuimen asiassa F-1/05, Landgren v. Fondation européenne pour la formation, 26.10.2006 antamasta tuomiosta

text:
               24.2.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 42/37

         Valitus, jonka Fondation européenne pour la formation on tehnyt 22.12.2006 virkamiestuomioistuimen asiassa F-1/05, Landgren v. Fondation européenne pour la formation, 26.10.2006 antamasta tuomiosta
   (Asia T-404/06 P)
   (2007/C 42/64)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Fondation européenne pour la formation (Torino, Italia) (edustaja: asianajaja G. Vandersanden)

      Muu osapuoli: Pia Landgren
   Vaatimukset

               —

               esillä oleva valitus on otettava tutkittavaksi ja hyväksyttävä;

               —

               tämän seurauksena valituksen kohteena oleva virkamiestuomioistuimen asiassa F-1/05, Landgren vastaan Fondation européenne pour la formation, 26.10.2006 antama tuomio on kumottava ja täten myönnettävä, että valittajan vastapuolen irtisanomisesta 25.6.2004 tehty päätös oli lainmukainen ja että tämän johdosta minkäänlaisen korvauksen maksamiselle ei ole oikeudellista perustaa;

               —

               valittajan vastapuoli on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan luettuna sen omat oikeudenkäyntikulut virkamiestuomioistuimessa käydyssä menettelyssä.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Virkamiestuomioistuin kumosi 26.10.2006 antamallaan tuomiolla, jonka kumoamista nyt esillä olevalla valituksella vaaditaan, Fondation européenne pour la formationin 25.6.2004 tekemän päätöksen, jolla irtisanottiin väliaikaisena toimihenkilönä olleen Landgrenin toistaiseksi voimassa ollut sopimus, ja kehotti osapuolia sopimaan päätöksen lainvastaisuuteen perustuvasta rahallisesta korvauksesta.
   Mainitun tuomion kumoamisen tueksi valittaja esittää kaksi valitusperustetta, joista ensimmäinen perustuu perusteluvelvollisuuden ulottuvuuden virheelliseen soveltamiseen. Valittaja väittää, ettei ole olemassa mitään laillista perustaa, joka velvoittaisi sen perustelamaan väliaikaisen toimihenkilön irtisanomispäätöksen, ja että päätyessään päinvastaiseen tulkintaan, valituksenalainen tuomio on ristiriidassa muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen (1) 47 artiklan ja mainitun artiklan soveltamista koskevan oikeuskäytännön kanssa. Valittaja väittää lisäksi, että valituksenalainen tuomio perustuu virheellisesti sopimuksiin, joita ei sovelleta toimielinten ja niiden henkilöstön välisiin suhteisiin. Valittaja väittää myös, että riidanalaiseen tuomioon sisältyy ristiriita nimenomaisen perusteluvelvollisuuden ja asianomaisella henkilöllä irtisanomispäätöksen perusteluista olevaa tietoisuutta koskevan lainmukaisuuden välillä.
   Toisen valitusperusteen yhteydessä valittaja väittää, että valituksenalainen tuomio on oikeudellisesti virheellinen yhtäältä tosiseikkojen vääristelyn ja toisaalta yleisen edun huomiotta jättämisen johdosta sikäli kuin mainitussa tuomiossa arvioidaan virheellisesti niitä tosiseikkoja, joista Landgrenille on ilmoitettu ja joilla irtisanomispäätöstä on perusteltu.

      (1)  Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavat palvelussuhteen ehdot on määritelty Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja näiden yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen vahvistamisesta 29.2.1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68 (EYVL L 56, s. 1) 3 artiklassa.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 22 päivänä marraskuuta 2001 asiassa C-451/98, Antillean Rice Mills NV vastaan Euroopan unionin neuvosto (Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiojärjestely – Merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta peräisin olevan riisin tuonti – Suojatoimenpiteet – Asetus N:o 304/97 – Kumoamiskanne – Tutkimatta jättäminen)

text:
2.2.2002                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 31/1
                                                                     I
                                                               (Tiedonantoja)
                                                      TUOMIOISTUIN
                                                             TUOMIOISTUIN
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                1)    Kanne jätetään tutkimatta.
                 22 päivänä marraskuuta 2001                             2)    Antillean Rice Mills NV velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
                                                                               käyntikulut.
asiassa C-451/98, Antillean Rice Mills NV vastaan Euroo-
                                                                         3)    Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta, Italian tasavalta,
                     pan unionin neuvosto (1)
                                                                               Alankomaiden kuningaskunta ja Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                               vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiojärjestely –
Merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta peräisin
olevan riisin tuonti – Suojatoimenpiteet – Asetus N:o 304/97             (1) EYVL C 188, 3.7.1999.
         – Kumoamiskanne – Tutkimatta jättäminen)
                           (2002/C 31/01)
                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                22 päivänä marraskuuta 2001
Asiassa C-451/98, Antillean Rice Mills NV, kotipaikka Bonaire            asiassa C-452/98, Nederlandse Antillen vastaan Euroopan
(Alankomaiden Antillit), edustajinaan advocat W. Knibbeler ja                                   unionin neuvosto (1)
advocat K. J. Defares, jota tukee Alankomaiden kuningaskunta
(asiamiehenään M. A. Fierstra), vastaan Euroopan unionin                 (Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiojärjestely –
neuvosto (asiamiehinään R. Torrent, J. Huber ja G. Houttuin),            Merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta peräisin
jota tukee Espanjan kuningaskunta (asiamiehenään                         olevan riisin tuonti – Suojatoimenpiteet – Asetus
L. Pérez de Ayala Becerril), Ranskan tasavalta (asiamiehinään             N:o 1036/97 – Kumoamiskanne – Tutkimatta jättäminen)
K. Rispal-Bellanger ja C. Chavance), Italian tasavalta (asiamiehe-
nään U. Leanza, avustajanaan F. Quadri), ja Euroopan yhteisö-
jen komissio (asiamiehenään T. van Rijn), jossa kantaja vaatii                                     (2002/C 31/02)
merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta peräisin
olevan riisin tuontia koskevien suojatoimenpiteiden käyttöön                                 (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
ottamisesta 17 päivänä helmikuuta 1997 annetun neuvoston
asetuksen (EY) N:o 304/97 (EYVL L 51, s. 1) kumoamista,
yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti              (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat P. Jann ja                   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
F. Macken (esittelevä tuomari) sekä tuomarit C. Gulmann,
D. A. O. Edward, A. La Pergola, J.-P. Puissochet, L. Sevón,
M. Wathelet, R. Schintgen ja V. Skouris, julkisasiamies: P. Léger,
kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 22.11.2001            Asiassa C-452/98, Nederlandse Antillen, edustajinaan advocat
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                               P. V. F. Bos ja advocat M. M. Slotboom, vastaan Euroopan


title: Asia T-87/07: Kanne 22.3.2007 — Scil Proteins v. SMHV — Indena (affilene)

text:
               26.5.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 117/27

         Kanne 22.3.2007 — Scil Proteins v. SMHV — Indena (affilene)
   (Asia T-87/07)
   (2007/C 117/43)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Scil Proteins GmbH (Halle, Saksa) (edustaja: asianajaja V. Salichau)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Indena SpA (Milano, Italia)
   Vaatimukset

               —

               SMHV:n toisen valituslautakunnan 23.1.2006 tekemä päätös ja toisen valituslautakunnan 31.1.2007 tekemä korjaava päätös asiassa R 10/2006-2 on kumottava sikäli kuin väite on hylätty niiden tavaroiden osalta, jotka kuuluvat luokkaan: ”Lääkekasviuutteet — kosmeettiseen teollisuuskäyttöön ja elintarviketeollisuuden käyttöön, muihin kuin diagnostisiin tarkoituksiin”

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Indena SpA.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”affilene ”luokkaan 1 kuuluvia tavaroita varten — hakemus nro 2 751 931.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön sanamerkki ”AFFILIN ”luokkiin 1 ja 5 kuuluvia tavaroita varten.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen kokonaisuudessaan.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väitteen hyväksyminen osittain.

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen sikäli kuin kyseessä olevat tavaramerkit ovat erittäin samankaltaisia myös niiden tavaroiden osalta, joiden suhteen vallituslautakunta hyväksyi rekisteröinnin.


title: Asia C-213/15 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 8.5.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-188/12, Patrick Breyer v. Euroopan komissio, 27.2.2015 antamasta tuomiosta

text:
               27.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 245/7

         Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 8.5.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-188/12, Patrick Breyer v. Euroopan komissio, 27.2.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-213/15 P)
   (2015/C 245/10)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Van Nuffel ja H. Krämer)

      Muut osapuolet: Patrick Breyer, Suomen tasavalta ja Ruotsin kuningaskunta

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että

               —

               riitautettu tuomio kumotaan

               —

               asia ratkaistaan sen jälkeen ja kanne hylätään

               —

               kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Euroopan komissio vaatii valituksessaan, että yleisen tuomioistuimen asiassa T-188/12, Breyer v. komissio 27.2.2015 antama tuomio kumotaan siltä osin kuin yleinen tuomioistuin kumosi siinä 3.4.2012 tehdyn komission päätöksen, jolla kantajalta evättiin täysimääräinen oikeus tutustua Itävallan tasavallan suorittamaa direktiivin 2006/24 (1) täytäntöönpanoa koskeviin asiakirjoihin ja 29.7.2010 annettuun tuomioon komissio v. Itävalta (2) johtanutta asiaa koskeviin asiakirjoihin, siltä osin kuin tällä päätöksellä evättiin oikeus tutustua Itävallan tasavallan kyseisessä asiassa esittämiin kirjelmiin.
   Kantaja esitti muun muassa riidanalaista päätöstä koskevan kumoamiskanteensa tueksi yhden ainoan kanneperusteen, jossa oli pääasiallisesti kyse asetuksen N:o 1049/2001 (3) 2 artiklan 3 kohdan rikkomisesta. Yleinen tuomioistuin kumosi riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin tässä päätöksessä evättiin oikeus tutustua Itävallan tasavallan kyseisessä asiassa esittämiin kirjelmiin. Yleinen tuomioistuin totesi esitetystä kanneperusteesta pääasiallisesti, että riidanalaiset kirjelmät ovat asetuksen N:o 1049/2001 2 artiklan 3 kohdassa, luettuna yhdessä asetuksen 3 artiklan a alakohdan kanssa, tarkoitettuja asiakirjoja ja että ne kuuluvat tämän seurauksena kyseisen asetuksen soveltamisalaan ja että SEUT 15 artiklan 3 kohdan neljäs luetelmakohta ei ole esteenä asetuksen N:o 1049/2001 soveltamiselle riidanalaisiin kirjelmiin niiden erityisen luonteen vuoksi.
   Komissio esittää valituksensa tueksi yhden ainoan valitusperusteen, jossa se moittii yleisen tuomioistuimen päätelmän, jonka mukaan SEUT 15 artiklan 3 kohta ei ole esteenä asetuksen N:o 1049/2001 soveltamiselle riidanalaisiin kirjelmiin niiden erityisen luonteen vuoksi, perustana ollutta tämän määräyksen tulkintaa.

      (1)  Yleisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tai yleisten viestintäverkkojen yhteydessä tuotettavien tai käsiteltävien tietojen säilyttämisestä ja direktiivin 2002/58/EY muuttamisesta 15.3.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/24/EY (EUVL L 105, s. 54).

      (2)  C 189/09, EU:C:2010:455.

      (3)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).


title: Asia T-300/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.5.2012 — Internationaler Hilfsfonds v. komissio (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Sopimusta LIEN 97 2011 koskevat asiakirjat — Oikeuden osittainen epääminen — Alkuperäisen pyynnön kohteen määrittäminen — Yksityiselämän ja yksilön koskemattomuuden suojaa koskeva poikkeus — Toimielimen päätöksentekomenettelyn suojaamista koskeva poikkeus — Hyvän hallinnon periaate — Konkreettinen ja asiakirjakohtainen tutkinta — Perusteluvelvollisuus)

text:
               30.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.5.2012 — Internationaler Hilfsfonds v. komissio
   (Asia T-300/10) (1)

   (Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Sopimusta LIEN 97 2011 koskevat asiakirjat - Oikeuden osittainen epääminen - Alkuperäisen pyynnön kohteen määrittäminen - Yksityiselämän ja yksilön koskemattomuuden suojaa koskeva poikkeus - Toimielimen päätöksentekomenettelyn suojaamista koskeva poikkeus - Hyvän hallinnon periaate - Konkreettinen ja asiakirjakohtainen tutkinta - Perusteluvelvollisuus)
   2012/C 194/29
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Internationaler Hilfsfonds eV (Rosbach, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Kaltenecker)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Costa de Oliveira ja T. Scharf, avustajanaan asianajaja R. van der Hout)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse 29.4.2010 tehdyn komission päätöksen, jolla kantajalta evätään oikeus tutustua kaikkiin sopimukseen LIEN 97 2011 liittyviin asiakirjoihin, kumoamisvaatimuksesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan komission 29.4.2010 tekemä päätös on kumottava sikäli kuin se sisältää implisiittisen kieltäytymisen antaa kantajan tutustua Euroopan oikeusasiamiehen avustajalle toimittamiinsa muihin asiakirjoihin kuin niihin, jotka viimeksi mainittu on yksilöinyt sopimusta LIEN 97-2011 koskevan asiakirja-aineiston kansioissa 1–4.

               2)

               Euroopan komission 29.4.2010 tekemä päätös on kumottava myös sikäli kuin se sisältää joko nimenomaisen tai implisiittisen kieltäytymisen antaa kantajan tutustua tämän tuomion 106, 134, 190 ja 196 kohdassa tarkoitettuihin sopimusta LIEN 97-2011 koskevan asiakirja-aineiston sisältämiin asiakirjoihin.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kahdeksan kymmenesosaa Internationaler Hilfsfonds eV:n oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 246, 11.9.2010.


title: Asia T-266/13: Kanne 16.5.2013 — Brainlab v. SMHV (Curve)

text:
               27.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 215/14

         Kanne 16.5.2013 — Brainlab v. SMHV (Curve)
   (Asia T-266/13)
   2013/C 215/18
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Brainlab AG (Feldkirchen, Saksa) (edustaja: asianajaja J. Bauer)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 15.3.2013 tekemän päätöksen (asia R 2073/2012-4) sekä sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) rekisteröintimenettelyssä 008608473 17.9.2012 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”Curve” luokkiin 9, 10, 35, 38, 41, 42, 44 ja 45 rekisteröityjä tavaroita ja palveluja varten — yhteisön tavaramerkiksi rekisteröimistä koskeva hakemus nro 8 608 473

      Tutkijan päätös: hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan f alakohdan rikkominen.


title: Asia C-356/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 20.11.2014 – Euroopan komissio v. Puolan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 91/676/ETY — Vesien suojeleminen maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta — Sellaisten vesien, jotka ovat pilaantuneet tai voivat pilaantua, riittämätön määritteleminen — Pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden riittämätön määritteleminen — Toimintaohjelmat — Puutteelliset toimenpiteet)

text:
               26.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 20.11.2014 – Euroopan komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-356/13) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 91/676/ETY - Vesien suojeleminen maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta - Sellaisten vesien, jotka ovat pilaantuneet tai voivat pilaantua, riittämätön määritteleminen - Pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden riittämätön määritteleminen - Toimintaohjelmat - Puutteelliset toimenpiteet))
   (2015/C 026/06)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Manhaeve ja K. Herrmann)

      Vastaaja: Puolan tasavalta (asiamies: B. Majczyna)

      Tuomiolauselma

               1)

               Puolan tasavalta ei ole noudattanut vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta 12.12.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY 3 artiklan, luettuna yhdessä saman direktiivin liitteen I kanssa, ja viimeksi mainitun direktiivin 5 artiklan, luettuna yhdessä saman direktiivin liitteen II A kohdan 2 kohdan sekä liitteen III 1 kappaleen 1 kohdan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se on määritellyt riittämättömästi sellaiset vedet, jotka voivat pilaantua maataloudesta peräisin olevista nitraateista, se on määritellyt riittämättömästi pilaantumisalttiit vyöhykkeet ja se on vahvistanut direktiivin 91/676 5 artiklassa säädettyjä toimintaohjelmia, joihin sisältyy mainitun direktiivin kanssa yhteensopimattomia toimenpiteitä.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Puolan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 344, 23.11.2013.


title: Asia C-233/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší správní soud (Tšekin tasavalta) on esittänyt 30.5.2008 — Milan Kyrian v. Celní úřad Tábor

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/26

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší správní soud (Tšekin tasavalta) on esittänyt 30.5.2008 — Milan Kyrian v. Celní úřad Tábor
   (Asia C-233/08)
   (2008/C 209/38)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Nejvyšší správní soud
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Milan Kyrian

      Vastaaja: Celní úřad Tábor
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko keskinäisestä avunannosta tiettyihin maksuihin, tulleihin, veroihin ja muihin toimenpiteisiin liittyvien saatavien perinnässä 15.3.1976 annetun neuvoston direktiivin 76/308/ETY (1) 12 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että jos saatavan perimistoimenpiteet riitautetaan sen jäsenvaltion tuomioistuimessa, jossa sillä viranomaisella, jolle pyyntö osoitetaan, on kotipaikka, tämä tuomioistuin on toimivaltainen tarkistamaan kyseisen jäsenvaltion säännösten mukaisesti, onko perinnän mahdollistava asiakirja (täytäntöönpanoperuste) täytäntöönpanokelpoinen ja onko se annettu asianmukaisesti tiedoksi velalliselle?

               2)

               Seuraako yhteisön oikeuden yleisistä periaatteista, erityisesti oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin periaatteesta, hyvän hallinnon periaatteesta ja oikeusvaltion periaatteesta, että perinnän mahdollistavan asiakirjan (täytäntöönpanoperuste), tiedoksianto velalliselle kielellä, jota hän ei ymmärrä ja joka ei ole myöskään sen valtion virallinen kieli, jossa asiakirja annetaan tiedoksi velalliselle, merkitsee virhettä, jonka vuoksi on mahdollista vastustaa tällaiseen perinnän mahdollistavaan asiakirjaan (täytäntöönpanoperuste) perustuvaa perintää?

      (1)  EYVL L 73, s. 18.


title: Asia C-58/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 6.2.2014 – Hauptzollamt Hannover v. Amazon EU Sàrl

text:
               12.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 6.2.2014 – Hauptzollamt Hannover v. Amazon EU Sàrl
   (Asia C-58/14)
   2014/C 142/16
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Vastaaja ja Revision-menettelyn valittaja: Hauptzollamt Hannover

      Kantaja ja Revision-menettelyn vastapuoli: Amazon EU Sàrl

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhdistetyn nimikkeistön (1) alanimikkeen 8543 7010 tavaran kuvaus ymmärrettävä siten, että kyseiseen alanimikkeeseen on luokiteltava vain sellaiset laitteet, joissa on pelkästään kääntämis- tai sanakirjatoiminnot?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:
               Onko yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 8543 7010 luokiteltava myös laitteet, joiden osalta kääntämis- tai sanakirjatoiminnot ovat toissijaisia niiden päätoimintoon (tässä tapauksessa lukutoiminto) nähden?

      (1)  Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2658/87, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 5.10.2010 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 861/2010 (EUVL L 284, s. 1).


               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/1

         (2007/C 82/01)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 69, 24.3.2007

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 56, 10.3.2007

      EUVL C 42, 24.2.2007

      EUVL C 20, 27.1.2007

      EUVL C 331, 30.12.2006

      EUVL C 326, 30.12.2006

      EUVL C 310, 16.12.2006

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Asia T-37/07: Kanne 16.2.2007 — Mohamed El Morabit v. Euroopan unionin neuvosto

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/44

         Kanne 16.2.2007 — Mohamed El Morabit v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia T-37/07)
   (2007/C 82/95)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Mohamed El Morabit (Amsterdam, Alankomaat) (edustaja: asianajaja U. Sarikaya)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               Neuvoston riidanalainen päätös on kumottava.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa neuvoston päätöksen, jolla se on päättänyt sisällyttää kantajan luetteloon sellaisista henkilöistä, ryhmistä ja yhteisöistä, joihin sovelletaan tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi 27.12.2001 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2580/2001 (1) säädettyjä rajoittavia toimenpiteitä.
   Kantaja toteaa, että vaikka kansallinen tuomioistuin onkin todennut hänet osallistuneen terrorismiin yhdistetyn rikollisjärjestön toimintaan, hän on kuitenkin hakenut kyseiseen ratkaisuun muutosta ylemmästä oikeusasteesta. Kantajan mukaan on todennäköistä, että hänet todetaan ylemmässä oikeusasteessa syyttömäksi. Tällöin on myös katsottava, että neuvoston päätös on ollut ennenaikainen.

      (1)  EYVL L 344, s. 70.


title: Asian T-305/01 poistaminen rekisteristä

text:
26.4.2003                FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                        C 101/53
–     määrää korvattavaksi kantajan kärsimän henkisen kärsi-                 vausta ja muita tähän liittyviä korvauksia asiassa Lozano
      myksen, jonka määrä on toistaiseksi arvioitu 50 000 eu-                annetun tuomion mukaisesti
      roksi mutta jonka määrää voidaan tarkistaa myöhemmin
                                                                      –      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut ko-
–     määrää vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-                     konaisuudessaan.
      kulut
                                                                      Kanneperusteet ja oikeudelliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                      Kanneperusteet ja oikeudelliset perustelut ovat samat kuin
Kantaja, joka on virkamies sisämarkkinoiden harmonisointivi-          asiassa T-205/02, Salvador García vastaan komissio (1), asiassa
rastossa (SMHV), oli 1.5.2002 asti kumoamisia käsittelevän            T-298/02, Ana Herrero Romeu vastaan komissio (2), ja asiassa
osaston osastopäällikön virassa. Kanteen kohteena olevalla            T-299/02, Dedeu vastaan komissio ( 2).
päätöksellä hänet siirrettiin oikeudellisista asioista vastaavan
varajohtajan alaisuudessa olevan oikeudellisen neuvonantajan
virkaan. Kumoamisvaatimuksensa tueksi kantaja vetoaa seu-             (1 ) EYVL C 219, 14.9.2002, s. 22.
                                                                      (2 ) EYVL C 289, 23.11.2002, s. 38.
raaviin perusteisiin:
–     edellä mainitun 22.4.2002 tehdyn päätöksen perustelut
      ovat virheelliset ja puutteelliset
–     suhteellisuusperiaatetta ja sananvapautta on loukattu
                                                                                Asian T-305/01 (1) poistaminen rekisteristä
–     puolustautumisoikeuksia ja erityisesti oikeutta tulla kuul-
      luksi on rikottu
                                                                                (2003/C 101/93)
–     hyvän hallinnon periaatetta on loukattu
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
–     huolellisuusvelvollisuutta on laiminlyöty.
                                                                      Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                      men kolmannen jaoston puheenjohtajan 29.1.2003 antamalla
                                                                      määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
                                                                      teristä on poistettu asia T-305/01, Thalassa Seafoods S.A.
                                                                      vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
Tomás Salazar Brierin 3.3.2003 Euroopan yhteisöjen
              komissiota vastaan nostama kanne                        (1 ) EYVL C 56, 2.3.2002.
                            (Asia T-83/03)
                          (2003/C 101/92)
                                                                                Asian T-84/02 ( 1) poistaminen rekisteristä
                    (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                                (2003/C 101/94)
Tomás Salazar Brier, kotipaikka Bryssel, on nostanut 3.3.2003                             (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
jan edustajina ovat asianajajat Ramón García-Gallardo Gil-            Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
Fournier, Madrid, ja Dolores Domínguez Pérez, La Coruña,              men ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 30.1.2003 antamal-
prosessiosoite Brysselissä, Square de Meeûs, 19.                      la määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                      rekisteristä on poistettu asia T-84/02, Armand de Buck vastaan
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa 24.2.2003 tehdyn komission implisiittisen pää-           (1 ) EYVL C 131, 1.6.2002.
      töksen, jolla se on hylännyt vaatimuksen 528/02 ja jolla
      kantajalle ei ole tunnustettu oikeutta saada ulkomaankor-


title: Asia C-331/99: Euroopan yhteisöjen komission 7.9.1999 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
30.10.1999               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 314/5
4. Tuen osat määritetään komission päätöksessä käyttäen                  Euroopan yhteisöjen komission 10.9.1999 Belgian tasaval-
     yhteisön viitekorkotasoa tukien myöntämispäivänä. Ko-                                  taa vastaan nostama kanne
     mission ilmoittama korkotaso vastaa tasoa, joka komission
     jäsenvaltiolle osoittaman tiedonannon 97/C/273/03 mu-
     kaan koskee lainvastaisten tukien palauttamiseen sovellet-                                    (Asia C-337/99)
     tavaa korkotasoa.
                                                                                (1999/C 314/10)
     Tätä korkotasoa ei voida soveltaa taannehtivasti ajanjak-
     soon, joka on kulunut tukien myöntämisen ja edellä
     mainittujen säädösten voimaantulon välillä, sillä tämä              Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.9.1999 Euroo-
     on oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden              pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian tasavaltaa
     vastaista.                                                          vastaan. Kantajan asiamienenä on oikeudellisen yksikön virka-
                                                                         mies Barry Doherty, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos
                                                                         Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
(1) EYVL L 236, 7.9.1999, s. 14.
(2) EYVL L 177, 1.7.1981, s. 31.
(3) EYVL L 126, 9.5.1989, s. 9.                                          Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuin
                                                                         1. toteaa, että Belgian tasavalta ei ole noudattanut direktiivin
                                                                              90/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä
                                                                              96/19/EY (1), 4 a artiklan 4 kohdan ja Euroopan yhteisön
                                                                              perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
Euroopan yhteisöjen komission 7.9.1999 Ranskan tasaval-                       ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttä-
                    taa vastaan nostama kanne                                 miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, ja
                          (Asia C-331/99)
                                                                         2. velvoittaa Belgian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                              kulut.
                          (1999/C 314/09)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.9.1999 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön virka-
mies Hans Stovlbaek ja oikeudellisessa yksikössä toimiva                 EY 249 artiklassa (entinen EY:n perustamissopimuksen 189
kansallinen virkamies Olivier Couvert-Castéra, prosessiosoite            artikla), jonka mukaan direktiivi velvoittaa jokaista jäsenvaltio-
Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,               ta saavutettavaan tulokseen nähden, jäsenvaltiot velvoitetaan
Kirchberg.                                                               noudattamaan direktiiveissä asetettuja täytäntöönpanon
                                                                         määräaikoja. Tämä määräaika päättyi 11.1.1997 ilman, että
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-           Belgian kuningaskunta oli pannut täytäntöön komission vaati-
tuin                                                                     muksissa mainitun direktiivin noudattamisen edellyttämiä
                                                                         säännöksiä.
— toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut direktiivin
     76/768/ETY (1) 6 artiklan 3 kohdan mukaisia velvoittei-
     taan, koska se on pitänyt voimassa 28.4.1977 annetun                (1) EYVL L 74, 22.3.1996, s. 13.
     asetuksen nro 77-469 1 §:n f momentin,
— velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
     kulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Direktiivin 76/768/ETY 6 artiklan 1 kohdassa esitetty luettelo
on tyhjentävä. Siten direktiivin vastaista on, että kansallisessa        Euroopan yhteisöjen komission 10.9.1999 Belgian kunin-
lainsäädännössä vaaditaan esittämään pakkauksessa mainittu-                             gaskuntaa vastaan nostama kanne
jen aineiden laatua ja määrää koskevat tiedot mainonnassa tai
direktiivin soveltamisalaan kuuluvien kosmeettisten tuotteiden                                     (Asia C-338/99)
luokittelussa.
                                                                                (1999/C 314/11)
(1) Kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
    lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annettu neuvoston
    direktiivi 76/768/ETY (EYVL L 262, 27.9.1976, s. 169), sellaisena    Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.9.1999 Euroo-
    kuin se on muutettuna 21.12.1988 annetulla neuvoston direktii-       pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas-
    villä 88/667/ETY (EYVL L 382, 31.12.1988, s. 46) 6 artiklan
    osalta.
                                                                         kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellinen neu-
                                                                         vonantaja Lena Ström ja oikeudellisen yksikön virkamies
                                                                         Olivier Couvert-Castéra, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o
                                                                         Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.


title: Asia C-375/06: Kanne 14.9.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               28.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/16

         Kanne 14.9.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-375/06)
   (2006/C 261/29)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Caeiros ja B. Schima)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Ensisijaisesti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on todettava, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta annetun neuvoston direktiivin 96/82/EY muuttamisesta 16 päivänä joulukuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/105/EY (1) 2 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä

               —

               Toissijaisesti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on todettava, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut kyseisen direktiivin 2003/105/EY 2 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ilmoittanut tällaisista toimenpiteistä komissiolle;

               —

               Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanon määräaika päättyi 1.7.2005.

      (1)  EYVL L 345, s. 97.


title: Asia C-572/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Berlin (Saksa) on esittänyt 14.11.2016 – INEOS Köln GmbH v. Saksan liittotasavalta

text:
               20.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 53/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Berlin (Saksa) on esittänyt 14.11.2016 – INEOS Köln GmbH v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-572/16)
   (2017/C 053/29)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Berlin

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: INEOS Köln GmbH

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta

      Ennakkoratkaisukysymys

   Estävätkö kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (1) 10 a artiklan säännökset sekä päästöoikeuksien yhdenmukaistettua maksutta tapahtuvaa jakoa koskevien unionin laajuisten siirtymäsäännösten vahvistamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan mukaisesti 27.4.2011 annetun komission päätöksen (2011/278/EU) (2) säännökset sellaisen kansallisen sääntelyn, jossa säädetään päästökauppakauden 2013–2020 osalta aineellisoikeudellisesta preklusiivisesta määräajasta, jota sovelletaan muulloin kuin määräaikana jätettyihin hakemuksiin, jotka koskevat maksuttomien päästöoikeuksien jakoa vakiintuneille laitoksille, ja jossa suljetaan pois mahdollisuus sellaisten virheiden korjaamiseen tai (puutteellisten) tietojen täydentämiseen päästöoikeuksien jakoa koskevassa hakemuksessa, jotka todetaan vasta jäsenvaltion asettaman määräajan umpeuduttua?

      (1)  EUVL 2003, L 275, s. 32.

      (2)  EUVL 2011, L 130, s. 1.


title: Asia C-449/11 P: Valitus, jonka Solvay Solexis SpA on tehnyt 1.9.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kuudes jaosto) asiassa T-195/06, Solvay Solexis v. komissio, 16.6.2011 antamasta tuomiosta

text:
               22.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/29

         Valitus, jonka Solvay Solexis SpA on tehnyt 1.9.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kuudes jaosto) asiassa T-195/06, Solvay Solexis v. komissio, 16.6.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-449/11 P)
   2011/C 311/48
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Solvay Solexis SpA (edustajat: asianajajat T. Salonico, G. L. Zampa ja G. Barone)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               valituksenalainen tuomio ja päätös on kumottava siltä osin kuin katsotaan toteen näytetyksi, että Ausimont on osallistunut rikkomiseen ennen ajanjaksoa touko-syyskuu 1997, ja kantajalle päätöksen 2 artiklassa määrätyn sakon määrä on vastaavasti laskettava uudelleen

               —

               valituksenalainen tuomio ja päätös on kumottava siltä osin kuin niissä ei ajanjakson touko-syyskuu 1997 jälkeisen ajan osalta todeta, että Ausimontin toiminta oli vähemmän vakavaa sillä perusteella, ettei se osallistunut tuotantokyvyn rajoittamista koskevaan kartelliin, ja siltä osin kuin se sijoitetaan niissä virheelliseen ryhmään sakon laskentapohjan määrittämiseksi, ja kantajalle päätöksen 2 artiklassa määrätyn sakon määrä on vastaavasti laskettava uudelleen

               —

               toissijaisesti valituksenalainen tuomio on kumottava edellä olevissa vaatimuksissa tarkoitetuilta osin ja asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta tämä ratkaisee asian uudelleen

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1)

               SEUT 101 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 1/2003 (1) rikkominen, perustelujen puutteellisuus ja ristiriitaisuus sekä tähän liittyen todistusaineiston ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla, koska ei voida osoittaa, että Ausimontin toimintaa ajanjaksona toukokuu 1995–touko-syyskuu 1997 voitaisiin pitää osallistumisena ”sopimukseen” tai ”yhdenmukaistettuun menettelytapaan”. Myöskään sellaisen näytön hylkäämistä, jota kantaja esitti osoittaakseen, että kyseisenä ajanjaksona Ausimont toimi hyvin kilpailullisesti ja itsenäisesti, ei ole perusteltu.

               2)

               Yhdenvertaisen kohtelun, syrjintäkiellon ja oikeusvarmuuden periaatteiden loukkaaminen muun muassa sillä perusteella, ettei sakkojen laskennasta annettuja vuoden 1998 suuntaviivoja (2) ole noudatettu, ja perustelujen puutteellisuus ja todistusaineiston ottaminen huomioon selvästi vääristyneellä tavalla siltä osin kuin on kyse Ausimontin toiminnan vakavuuden arvioimisesta ja sille määrätyn sakon määrittämisestä.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1).

      (2)  Suuntaviivat asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan ja EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan 5 kohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennassa (EYVL C 9, s. 3).


title: Asia T-103/14 R II: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 18.9.2014 – Frucona Košice v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Valtiontuki — Alkoholi ja väkijuomat — Verovelan anteeksi antaminen kollektiivisen maksukyvyttömyysmenettelyn yhteydessä — Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään sen takaisin perimisestä — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Uusi hakemus — Uusien tosiseikkojen puuttuminen — Fumus boni jurisia koskeva edellytys ei täyty — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               17.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 409/44

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 18.9.2014 – Frucona Košice v. komissio
   (Asia T-103/14 R II)
   ((Väliaikainen oikeussuoja - Valtiontuki - Alkoholi ja väkijuomat - Verovelan anteeksi antaminen kollektiivisen maksukyvyttömyysmenettelyn yhteydessä - Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään sen takaisin perimisestä - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Uusi hakemus - Uusien tosiseikkojen puuttuminen - Fumus boni jurisia koskeva edellytys ei täyty - Kiireellisyysedellytys ei täyty))
   2014/C 409/63
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Frucona Košice a.s. (Košice, Slovakia) (edustajat: K. Lasok, QC, barrister B. Hartnett, barrister J. Holmes ja asianajaja O. Geiss)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Armati, P.-J. Loewenthal ja K. Walkerová)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Hakemus Slovakian tasavallan Frucona Košice, a. s. –yritykselle myöntämästä valtiontuesta N:o SA.18211 (C 25/2005) (ex NN 21/05) 16.10.2013 tehdyn komission päätöksen 2014/342/EU (EUVL 2014, L 176, s. 38) täytäntöönpanon lykkäämiseksi siltä osin kuin siinä määrätään Slovakian tasavalta perimään tuki takaisin.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-173/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 5.10.2010 (Administrativen sad Sofia-gradin (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Georgi Ivanov Elchinov v. Natsionalna zdravnoosiguritelna kasa (Sosiaaliturva — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Sairausvakuutus — Toisessa jäsenvaltiossa annettu sairaalahoito — Ennakkolupa — Asetuksen (ETY) N:o 1408/71 22 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan soveltamisedellytykset — Yksityiskohtaiset säännöt, joita sovelletaan toisessa jäsenvaltiossa aiheutuneiden sairaalakulujen korvaamiseen vakuutetulle — Alemman oikeusasteen velvollisuus noudattaa ylemmän oikeusasteen antamia ohjeita)

text:
               4.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 5.10.2010 (Administrativen sad Sofia-gradin (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Georgi Ivanov Elchinov v. Natsionalna zdravnoosiguritelna kasa
   (Asia C-173/09) (1)

   (Sosiaaliturva - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Sairausvakuutus - Toisessa jäsenvaltiossa annettu sairaalahoito - Ennakkolupa - Asetuksen (ETY) N:o 1408/71 22 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan soveltamisedellytykset - Yksityiskohtaiset säännöt, joita sovelletaan toisessa jäsenvaltiossa aiheutuneiden sairaalakulujen korvaamiseen vakuutetulle - Alemman oikeusasteen velvollisuus noudattaa ylemmän oikeusasteen antamia ohjeita)
   2010/C 328/09
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad Sofia-grad

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Georgi Ivanov Elchinov

      Vastaaja: Natsionalna zdravnoosiguritelna kasa

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Administrativen sad Sofia-grad — EY:n perustamissopimuksen 49 artiklan ja sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2), sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97 (EYVL 1997, L 28, s. 1), 22 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 2 kohdan 2 alakohdan tulkinta — Sairausvakuutus — Toimivaltainen kansallinen laitos ei ole antanut lupaa sen varoista korvattaviin kuluihin (E 112 -lomake) tehokkaamman lääketieteellisen hoidon saamiseksi muussa kuin vakuutetun potilaan jäsenvaltiossa — Olettama välttämättömästä yhteydestä hoidon rahoittamisen ja sen välillä, että tämäntyyppistä hoitoa annetaan valtion alueella — Käsite ”hoito, jota ei ole voitu antaa asianomaiselle henkilölle siinä jäsenvaltiossa, jossa hän asuu” — Hoidon rahoittamista koskevan luvan myöntämisessä sovellettavat yksityiskohtaiset säännöt ja aiheutuneiden kulujen korvaamiseen sovellettavat säännökset — Alemman kansallisen tuomioistuimen velvollisuus noudattaa sellaisia ylemmän tuomioistuimen tulkintaohjeita, joita se pitää yhteisön oikeuden vastaisina

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin oikeus on esteenä sille, että kansallinen tuomioistuin, jonka tehtävänä on ratkaista asia, jonka ylempi oikeusaste, johon asiassa on valitettu, on palauttanut sen käsiteltäväksi, on sidottu kansallisen prosessioikeuden mukaisesti ylemmän oikeusasteen oikeuskysymyksistä tekemiin arviointeihin, vaikka se katsookin ottaen huomioon tulkinnan, jota se on pyytänyt unionin tuomioistuimelta, että kyseiset arvioinnit eivät ole unionin oikeuden mukaisia.

               2)

               EY 49 artikla ja sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97 (EYVL 1997, L 28, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 18.12.2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1992/2006, 22 artikla ovat esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jota tulkitaan siten, että sillä suljetaan pois kaikissa tapauksissa toisessa jäsenvaltiossa ilman ennakkolupaa annetun sairaalahoidon korvattavuus.

               3)

               Kun kyse on lääketieteellisestä hoidosta, jota ei voida antaa siinä jäsenvaltiossa, jossa vakuutettu asuu, asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1992/2006, 22 artiklan 2 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että tämän artiklan 1 kohdan c alakohdan i luetelmakohdassa edellytettyä lupaa ei voida evätä,

                           —

                           jos silloin, kun etuuksista on säädetty kansallisessa lainsäädännössä luettelona, jossa ei mainita nimenomaisesti ja yksityiskohtaisesti käytettävää hoitomenetelmää vaan jossa määritellään hoitotyypit, jotka toimivaltainen laitos korvaa, tavanomaisia tulkintaperiaatteita soveltamalla ja objektiivisille ja syrjimättömille kriteereille perustuvan tutkinnan perusteella sekä ottamalla huomioon kaikki lääketieteellisesti merkitykselliset seikat ja käytettävissä olevat tutkimustiedot voidaan osoittaa, että hoitomenetelmä vastaa tässä luettelossa mainittuja hoitotyyppejä, ja

                           —

                           jos tehokkuudeltaan samanasteista vaihtoehtoista hoitoa ei voida antaa ajoissa siinä jäsenvaltiossa, jossa vakuutettu asuu.

                     Tämä artikla on esteenä sille, että kansalliset elimet, joilta haetaan ratkaisua ennakkolupahakemukseen, lähtevät tätä säännöstä soveltaessaan olettamasta, jonka mukaan sairaalahoito, jota ei voida antaa jäsenvaltiossa, jossa vakuutettu asuu, ei kuulu niiden etuuksien joukkoon, joiden korvattavuudesta on säädetty tämän jäsenvaltion lainsäädännössä, ja jonka mukaan — käänteisesti — näiden etuuksien joukossa mainittua sairaalahoitoa voidaan antaa kyseisessä jäsenvaltiossa.

               4)

               Silloin kun voidaan osoittaa, että asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1992/2006, 22 artiklan 1 kohdan c alakohdan i luetelmakohdan mukaisen luvan epääminen ei ole ollut perusteltua, ja kun sairaalahoito on päättynyt ja siihen liittyvät kustannukset ovat syntyneet vakuutetulle, kansallisen tuomioistuimen on velvoitettava toimivaltainen laitos kansallisten menettelysääntöjen mukaisesti korvaamaan tälle vakuutetulle määrä, jonka se olisi tavanomaisesti suorittanut, jos lupa olisi asianmukaisesti myönnetty.
               Tämä määrä on sama kuin se, joka on määritelty sen lainsäädännön säännöksissä, jota sen jäsenvaltion laitoksen on noudatettava, jonka alueella sairaalahoito on annettu. Jos tämä määrä on pienempi kuin se, joka olisi perustunut asuinpaikan jäsenvaltiossa voimassa olevan lainsäädännön soveltamiseen, jos sairaalahoitoon olisi jouduttu asuinvaltiossa, vakuutetulle on tämän lisäksi myönnettävä täydentävä korvaus, josta toimivaltainen laitos vastaa ja joka vastaa suuruudeltaan näiden määrien välistä erotusta, korkeintaan todellisuudessa aiheutuneiden kulujen suuruisena.

      (1)  EUVL C 180, 1.8.2009.


title: Asia C-406/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 6.7.2017 – Acea Energia SpA v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato ym.

text:
               9.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 338/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 6.7.2017 – Acea Energia SpA v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato ym.
   (Asia C-406/17)
   (2017/C 338/05)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Acea Energia SpA

      Vastaajat: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico ja Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko ”yleisdirektiivin” 2005/29/EY (1) tarkoitus kuluttajansuojan ”turvaverkkona” ja erityisesti kyseisen direktiivin johdanto-osan 10 perustelukappale, 3 artiklan 4 kohta ja 5 artiklan 3 kohta esteenä sellaiselle kansalliselle säädökselle, jossa toimialakohtaisissa direktiiveissä 2009/72/EY (2) ja 2009/73/EY (3) käyttäjien suojaksi säädettyjen nimenomaisten velvoitteiden noudattamisen arvioinnin katsotaan kuuluvan epäasianmukaisista kaupallisista menettelyistä annetun yleisdirektiivin 2005/29/EY soveltamisalaan siten, että tämän seurauksena suljetaan pois toimialaviranomaisen – tässä tapauksessa AEEGSI – puuttuminen toimialakohtaisen direktiivin rikkomiseen kaikissa tapauksissa, joissa myös epäasianmukaisen tai sopimattoman kaupallisen menettelyn tunnusmerkit todennäköisesti täyttyvät?

               2)

               Onko direktiivin 2005/29/EY 3 artiklan 4 kohdassa vahvistettu erityislain etusijan periaate ymmärrettävä lainsäädäntöjen välisiä suhteita säänteleväksi periaatteeksi (yleinen lainsäädäntö ja toimialakohtainen lainsäädäntö) vai sääntöjen välisiä suhteita säänteleväksi periaatteeksi (yleiset säännöt ja erityissäännöt) vai kunkin toimialan sääntelystä ja valvonnasta vastaavien itsenäisten viranomaisten välisiä suhteita säänteleväksi periaatteeksi?

               3)

               Voidaanko katsoa, että direktiivin 2005/29/EY 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitetusta ”ristiriidan” käsitteestä on kyse ainoastaan siinä tapauksessa, että epäasianmukaisia kaupallisia menettelyjä koskevan lainsäädännön säännösten ja muiden unionin oikeudesta johdettujen, kaupallisten menettelyjen erityisiä näkökohtia koskevien sääntöjen välillä on jyrkkä vastakkainasettelu, vai riittääkö, että kyseisten sääntöjen muodostama sääntely poikkeaa epäasianmukaisia kaupallisia menettelyjä koskevasta lainsäädännöstä niin, että tästä aiheutuu tietyssä asiayhteydessä normikollisio?

               4)

               Koskeeko direktiivin 2005/29/EY 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu yhteisön sääntöjen käsite pelkästään unionin asetusten ja direktiivien säännöksiä ja säännöksiä, joilla ne on pantu välittömästi täytäntöön kansallisesti, vai käsittääkö se myös unionin oikeuden periaatteiden täytäntöön panemiseksi annetut säädökset ja määräykset?

               5)

               Onko direktiivin 2005/29/EY johdanto-osan 10 perustelukappaleessa ja 3 artiklan 4 kohdassa sekä direktiivin 2009/72/EY 37 artiklassa ja direktiivin 2009/73/EY 41 artiklassa vahvistettu erityislain etusijan periaate esteenä sellaiselle vastaavien kansallisten täytäntöönpanosäännösten tulkinnalle, jonka mukaan katsotaan, että mikäli jollakin säännellyllä toimialalla, josta on säädetty toimialakohtaista kuluttajansuojalainsäädäntöä, jonka yhteydessä sääntelyä ja seuraamusten määräämistä koskeva toimivalta on annettu toimialakohtaiselle viranomaiselle, ilmenee direktiivin 2005/29/EY 8 ja 9 artiklassa tarkoitetuksi aggressiiviseksi menettelyksi katsottavaa toimintaa tai direktiivin 2005/29/EY liitteessä I tarkoitetuksi kaikissa olosuhteissa aggressiivisena pidettäväksi menettelyksi katsottavaa toimintaa, sovellettavaksi tulee aina yleinen epäasianmukaisia menettelyjä koskeva lainsäädäntö, ja että näin on silloinkin, kun on olemassa (samojen) kuluttajien suojaamiseksi annettua toimialakohtaista lainsäädäntöä, joka perustuu unionin oikeuden säännöksiin ja jossa säännellään kattavasti kyseisiä aggressiivisia menettelyjä ja kaikissa olosuhteissa aggressiivisina pidettäviä menettelyjä tai joka tapauksessa epäasianmukaisia/sopimattomia menettelyjä?

      (1)  Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) (EUVL 2005, L 149, s. 22).

      (2)  Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/54/EY kumoamisesta 13.7.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/72/EY (EUVL 2009, L 211, s. 55).

      (3)  Maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/55/EY kumoamisesta 13.7.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/73/EY (EUVL 2009, L 211, s. 94).


title: Asia C-210/02: Euroopan yhteisöjen komission 4.6.2002 Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 180/14                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        27.7.2002
Court of Appealin (England & Wales) 24.5.2002 tekemäl-                   7)    Tarkoitetaanko direktiivin 7 artiklassa ”kopioinnilla” ai-
lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa                        noastaan tietokannan sisällön siirtämistä suoraan tieto-
1) The British Horseracing Board Limited, 2) The Jockey                        kannasta toiselle tallennusalustalle, vai käsittääkö tämä
Club ja 3) Weatherbys Group Limited vastaan William                            myös sellaisten teosten, tietojen tai muun aineiston
                     Hill Organization Limited                                 siirtämisen, joka on epäsuorasti peräisin tietokannasta
                                                                               ilman että tietokantaan olisi ollut suora pääsy?
                            (Asia C-203/02)
                                                                         8)    Tarkoitetaanko direktiivin 7 artiklassa ”uudenkäytöllä”
                                                                               ainoastaan tietokannan sisällön saattamista yleisön saata-
                           (2002/C 180/23)                                     ville suoraan tietokannasta, vai käsittääkö tämä myös
                                                                               sellaisten teosten, tietojen tai muun aineiston saattamisen
                                                                               yleisön saataville, joka on epäsuorasti peräisin tietokan-
                                                                               nasta ilman että tietokantaan olisi ollut suora pääsy?
Court of Appeal on pyytänyt 24.5.2002 tekemällään päätök-
sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 31.5.2002,            9)    Tarkoitetaanko direktiivin 7 artiklassa ”uudelleenkäytöllä”
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-                   ainoastaan tietokannan sisällön saattamista yleisön saata-
sa 1) The British Horseracing Board Limited, 2) The Jockey                     ville ensimmäisen kerran?
Club ja 3) Weatherbys Group Limited vastaan William Hill
Organization Limited seuraaviin kysymyksiin:                             10) Mitä tarkoitetaan direktiivin 7 artiklan 5 kohdassa ”[toi-
                                                                               milla], jotka voisivat johtaa tämän tietokannan tavanmu-
1)     Voivatko seuraavat direktiivin 7 artiklassa (1) olevat il-              kaisen käytön vastaisiin toimiin tai jotka voisivat aiheuttaa
       maukset, tai jompikumpi niistä, käsittää teoksia, tietoja               kohtuutonta vahinkoa tietokannan valmistajan laillisille
       tai muuta aineistoa, joka on peräisin tietokannasta,                    eduille”? Erityisesti voivatko edellä 40–47 kohdassa mai-
       mutta jota ei ole järjestetty samalla järjestelmällisellä tai           nitut seikat, silloin kun ne esiintyvät edellä 32–35 koh-
       menetelmällisellä tavalla kuin tietokanta on järjestetty, ja            dassa mainittujen seikkojen yhteydessä, olla tällaisia
       johon ei ole samalla tavoin mahdollistettu yksilöllistä                 toimia?
       pääsyä kuin tietokantaan on mahdollistettu:
                                                                         11) Tarkoitetaanko direktiivin 10 artiklan 3 kohdassa sitä,
       a)     ”tietokannan sisällön olennainen osa” tai                        että aina kun on kyseessä sellainen tietokannan sisällön
                                                                               ”olennainen muutos”, jonka johdosta tuloksena olevalle
                                                                               tietokannalle voidaan antaa oma suoja-aika, tuloksena
       b)     ”tietokannan sisällön epäolennaiset osat”?
                                                                               olevaa tietokantaa on pidettävä uutena, erillisenä tieto-
                                                                               kantana – myös direktiivin 7 artiklan 5 kohdan soveltami-
2)     Mitä tarkoitetaan direktiivin 7 artiklan 1 kohdassa ”kerää-             sen kannalta?
       misellä”? Erityisesti voivatko edellä 24–31 kohdassa mai-
       nitut seikat merkitä tällaista keräämistä?
                                                                         (1) Tietokantojen oikeudellisesta suojasta 11 päivänä maaliskuuta
3)     Tarkoitetaanko direktiivin 7 artiklan 1 kohdassa ”varmis-             1996 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 96/
       tamisella” ainoastaan sitä, että ajoittain varmistetaan, että         9/EY (EYVL L 77, 27.3.1996, s. 20).
       tietokantaan sisältyvä tieto on oikeaa tai pysyy oikeana?
4)     Mitä tarkoitetaan direktiivin 7 artiklan 1 kohdassa seuraa-
       villa ilmauksilla:
       a)     ”tietokannan – – sisällön – – laadullisesti – –
              arvioituna olennainen osa” ja
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 4.6.2002 Ison-Britannian
       b)     ”tietokannan – – sisällön – – määrällisesti arvioituna     ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan
              olennainen osa”?                                                                      nostama kanne
5)     Mitä tarkoitetaan direktiivin 7 artiklan 5 kohdassa ilmauk-
       sella ”tietokannan – – epäolennaiset osat”?                                                 (Asia C-210/02)
6)     Erityisesti kussakin tapauksessa                                                            (2002/C 180/24)
       a)     tarkoitetaanko ”olennaisella” jotakin, joka on enem-
              män kuin ”vähäpätöinen”, ja jos näin on, mitä sillä
              tarkoitetaan?                                              Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 4.6.2002 kanteen
                                                                         Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskun-
       b)     tarkoitetaanko ”epäolennaisella” osalla vain sitä, että    taa vastaan. Kantajan asiamies on T. Cusack, prosessiosoite
              osa ei ole ”olennainen”?                                   Luxemburgissa.
 ---pagebreak--- 27.7.2002              FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 180/15
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                            Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                        tuin
(1) toteaa, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut
      henkilöiden terveyden suojelemisesta ionisoivan säteilyn          1.    toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudat-
      aiheuttamilta vaaroilta lääketieteellisen säteilyaltistuksen            tanut henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta
      yhteydessä ja direktiivin 84/466/Euratom kumoamisesta                   televiestinnän alalla 15 päivänä joulukuuta 1997 annetun
      30 päivänä kesäkuuta 1997 annetun neuvoston direktii-                   Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/66/
      vin 97/43/Euratom (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei              EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
      ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen Gibralta-                mainitun direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
      rilla edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää-             asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä
      räyksiä, tai ainakin koska se ei ole ilmoittanut niistä
      komissiolle.                                                      2.    velvoittaa Luxemburgin korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                              kulut.
(2) velvoittaa Yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oi-
      keudenkäyntikulut.
                                                                        Kanneperusteet ja pääasialliset perustelut
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                               Täytäntöönpanoa varten varattu määräaika on päättynyt
                                                                        24.10.1998 ja (direktiivin 5 artiklan osalta) vastaavasti
                                                                        24.10.2000.
Perustamissopimuksen 192(1) artiklan mukaan jäsenvaltiot
toteuttavat kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet, jotka ovat
aiheellisia tästä sopimuksesta tai yhteisön toimielinten säädök-        (1) EYVL L 24, 30.1.19998, s. 1.
sistä johtuvien velvoitteiden täyttämisen varmistamiseksi.
Yhdistyneen kuningaskunnan velvollisuutta saattaa direktiivi
osaksi kansallista oikeusjärjestystä ei ole kiistetty.
                                                                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti Euroopan yhteisöjen
Koska Yhdistynyt kuningaskunta ei ole ilmoittanut komissiolle           tuomioistuin tiedonantoja Euroopan yhteisöjen komis-
toimista, jotka on saatettu voimaan kyseisen direktiivin nou-            sion 5.6.2002 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne
dattamiseksi Gibraltarilla, ja koska komissiolla ei ole tiedossaan
muita seikkoja, joiden perusteella se voisi päätellä Yhdistyneen
kuningaskunnan antaneen tarvittavat säädökset, on todettava,                                      (Asia C-212/02)
ettei tällaisia säädöksiä ole vielä annettu ja ettei Yhdistynyt
kuningaskunta tämän vuoksi ole noudattanut kyseisen direktii-                                    (2002/C 180/26)
vin mukaisia velvoitteitaan.
(1) EYVL L 180, 9.7.1997, s. 22.                                        Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.6.2002 Euroo-
                                                                        pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
                                                                        vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön virka-
                                                                        mies Michel Nolin, avustajanaan Rechtsanwalt Rainer Roniger,
                                                                        asianajotoimisto Haarmann, Hemmelrath, Bryssel. Prosessio-
                                                                        soite Luxemburgissa c/o komission oikeudellisen yksikön
                                                                        virkamies Luis Escobar Guerrero, Centre Wagner C 254,
                                                                        Kirchberg.
Euroopan yhteisöjen komission 4.6.2002 Luxemburgin
          suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne                       Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                        tuin
                        (Asia C-211/02)
                                                                        1.    toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut direktii-
                                                                              vien 89/665/ETY (1) ja 92/13/ETY (2) mukaisia velvolli-
                        (2002/C 180/25)                                       suuksiaan eikä etenkään niiden 2 artiklan 1 kohdan
                                                                              a ja b alakohdan mukaisia velvollisuuksia, koska julkisia
                                                                              hankintoja koskevissa Salzburgin, Steiermarkin, Niede-
                                                                              rösterreichin ja Kärntenin osavaltioiden laeissa (Landes-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 4.6.2002 Euroo-                      vergabegesetz) ei anneta muutoksenhakumahdollisuutta,
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-                     jonka avulla hylätyn tarjouksen tekijällä olisi mahdolli-
herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamies on C. Schmidt,                       suus vaatia urakan antamista koskevan päätöksen kumoa-
prosessiosoite Luxemburgissa.                                                 mista,


title: Asia C-143/04: Euroopan yhteisöjen komission 17.3.2004 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/33

         Euroopan yhteisöjen komission 17.3.2004 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-143/04)
   (2004/C 94/74)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.3.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on K. Banks, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY (1) 13 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai ei ainakaan ole ilmoittanut niistä komissiolle,

               2.

               velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 22.12.2002.

      (1)  EYVL L 167, 22.6.2001, s. 10.


title: Euroopan yhteisöjen komission 22.9.1998 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne (Asia C-347/98)

text:
C 340/12               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      7.11.98
2. velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaa-                Irlanti olisi toteuttanut komission kanteessa mainitun
     maan oikeudenkäyntikulut.                                     direktiivin noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä.
                                                                   (1) EYVL L 365, 31.12.1994, s. 1.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
asiassa C-335/98 esitettyjä; direktiiveissä niiden täytän-
töönpanolle asetetut määräajat päättyivät 30.6.1996,
                                                                   Euroopan yhteisöjen komission 22.9.1998 Belgian kunin-
1.2.1996 ja 1.1.1997.
                                                                                gaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-347/98)
(1) EYVL L 167, 18.7.1995, s. 17.
(2) EYVL L 184, 3.8.1995, s. 34.                                                           (98/C 340/21)
(3) EYVL L 321, 12.12.1996, s. 20.
                                                                   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.9.1998
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian
                                                                   kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat
                                                                   Dimitrios Gouloussis ja Peter Hillenkamp, prosessiosoite
                                                                   Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos
                                                                   Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
Euroopan yhteisöjen komission 22.9.1998 Irlantia vastaan
                         nostama kanne
                                                                   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                        (Asia C-346/98)
                         (98/C 340/20)                             Ð toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut
                                                                        neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (1) 13 artiklan
                                                                        2 kohdan f alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.9.1998                      se kantaa 13,07 prosentin suuruista henkilökohtaista
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia                   eläkemaksua sellaisista Belgiassa ammattitaudin perus-
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellinen pääneu-                teella maksettavista eläkkeistä, joiden saajat eivät asu
vonantaja Richard Wainwright ja kansallinen virkamies                   Belgiassa eivätkä enää kuulu Belgian sosiaaliturvajär-
Michael Shotter, prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeu-                jestelmään;
dellisen yksikön virkamies Carlos Cómez de la Cruz,
Centre Wagner.                                                     Ð velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
                                                                        denkäyntikulut.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Ð toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut tiettyjen vaaral-        Henkilöt, jotka eivät enää harjoita Belgiassa ammattitoi-
     listen aineiden ja valmisteiden markkinoille saattami-        mintaa palkkatyöntekijänä tai muutoin ja ovat muuttaneet
     sen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden           asumaan toiseen jäsenvaltioon, kuuluvat ainoastaan viimeksi
     lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentä-      mainitun jäsenvaltion lainsäädännön alaisuuteen. Tämän
     misestä annetun direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta          vuoksi Belgian viranomaisilla ei ole oikeutta kantaa tällai-
     neljännentoista kerran 20 päivänä joulukuuta 1994             silta henkilöiltä eläkemaksua Belgiassa maksettavista
     annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktii-           ammattitautieläkkeistä.
     vin 94/60/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
     ole antanut direktiivin noudattamisen edellyttämiä            Belgia vetoaa perusteettomasti niihin asetuksen (ETY)
     lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja/tai         N:o 1408/71 52 artiklassa säädettyihin maksuihin, joita
     koska se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle;               työtapaturman tai ammattitaudin kohteeksi joutuneiden
                                                                   on suoritettava. Kyseiset maksut eivät ole asetuksen ensim-
                                                                   mäisessä luvussa tarkoitettuja sairausvakuutusmaksuja,
Ð velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.              vaan luonteeltaan toisenlaisia maksuja, joilla on tarkoitus
                                                                   täyttää erityisesti työtapaturmista tai ammattitaudeista
                                                                   johtuvia tarpeita. Toisin kuin 33 artiklassa säädetään,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                asiassa toimivaltainen valtio ei voi asetuksen (ETY)
                                                                   N:o 1408/71 4 luvun nojalla kantaa maksuja työtapatur-
                                                                   man tai ammattitaudin perusteella maksettavien korvaus-
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklassa, jonka mukaan             ten rahoittamiseksi.
direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden
jokaista jäsenvaltiota, asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus     (1) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2.
noudattaa direktiivissä sen täytäntöönpanemiseksi säädet-
tyä määräaikaa. Määräaika päättyi 20.12.1995 ilman, että


title: Asia C-192/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein oikeus (Suomi) on esittänyt 24.4.2012 — Melvin West v. Virallinen syyttäjä

text:
               23.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein oikeus (Suomi) on esittänyt 24.4.2012 — Melvin West v. Virallinen syyttäjä
   (Asia C-192/12)
   2012/C 184/10
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Korkein oikeus

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Melvin West

      Vastaaja: Virallinen syyttäjä

      Ennakkoratkaisukysymys

   Tarkoitetaanko täytäntöönpanojäsenvaltiolla puitepäätöksen 28(2) artiklaa sovellettaessa sitä jäsenvaltiota, josta henkilö on alun perin luovutettu eurooppalaisen pidätysmääräyksen perusteella toiseen jäsenvaltioon vai tätä toista jäsenvaltiota, josta henkilö on luovutettu kolmanteen jäsenvaltioon, jota nyt pyydetään luovuttamaan henkilö edelleen neljänteen jäsenvaltioon? Vai tarvitaanko suostumus mahdollisesti molemmilta jäsenvaltioilta?


title: Asia T-701/16 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 30.9.2016 virkamiestuomioistuimen asiassa F-91/15, AV v. komissio, 21.7.2016 antamasta tuomiosta

text:
               16.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 14/37

         Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 30.9.2016 virkamiestuomioistuimen asiassa F-91/15, AV v. komissio, 21.7.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia T-701/16 P)
   (2017/C 014/45)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Berardis Kayser, T. S. Bohr ja C. Ehrbar)

      Muu osapuoli: AV (Cadrezzate, Italia)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valituksenalaisen tuomion

               —

               palauttamaan asian sitä ensimmäisenä oikeusasteena käsitelleeseen tuomioistuimeen

               —

               päättämään oikeudenkäyntikuluista myöhemmin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa kahteen valitusperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen valitusperuste perustuu virkamiestuomioistuimen tekemiin oikeudellisiin virheisiin. Ensinnäkin virkamiestuomioistuin kumosi riidanalaisen päätöksen eli 16.9.2014 tehdyn komission päätöksen, jossa sovellettiin muuhun osapuoleen Euroopan unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 32 artiklassa säädettyä lääketieteellistä varaumaa ja evättiin muulta osapuolelta työkyvyttömyyskorvaus, vaikka päätöksen kumoaminen käsittelyaikojen kohtuullisuuden periaatteen loukkaamisen vuoksi on ainoastaan poikkeuksellista. Toiseksi virkamiestuomioistuin katsoi virheellisesti, että päätöksenteon kohtuuton viivästyminen saattoi vaikuttaa päätöksen itse sisältöön. Valittaja toteaa lisäksi perusteluvelvollisuutta rikotun tämän toisen seikan osalta.

               2.

               Toinen valitusperuste perustuu oikeudelliseen virheeseen, joka johtuu siitä, että koska virkamiestuomioistuin kumosi riidanalaisen päätöksen ja totesi, että liian pitkäksi katsotulla hallinnollisen menettelyn käsittelyn kestolla oli vaikutusta päätöksen itse sisältöön, valituksenalaisella tuomiolla loukataan oikeusvoiman periaatetta.


title: Asia C-603/11: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 21.11.2012 (Juridiction de Proximité de Chartresin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Hervé Fontaine v. Mutuelle Générale de l'Éducation Nationale (Kilpailu — SEUT 101 ja SEUT 102 artikla — Täydentävä sairausvakuutus — Keskinäisten vakuutusyhtiöiden valitsemiensa lääkärien kanssa tekemät sopimukset sopimusjärjestelmään kuulumisesta — Erilainen kohtelu — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               13.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/5

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 21.11.2012 (Juridiction de Proximité de Chartresin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Hervé Fontaine v. Mutuelle Générale de l'Éducation Nationale
   (Asia C-603/11) (1)

   (Kilpailu - SEUT 101 ja SEUT 102 artikla - Täydentävä sairausvakuutus - Keskinäisten vakuutusyhtiöiden valitsemiensa lääkärien kanssa tekemät sopimukset sopimusjärjestelmään kuulumisesta - Erilainen kohtelu - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   2013/C 108/08
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juridiction de Proximité de Chartres

      Asianosaiset

      Kantaja: Hervé Fontaine

      Vastaaja: Mutuelle Générale de l'Éducation Nationale

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Juridiction de Proximité de Chartres — SEUT 101 ja SEUT 102 artiklan tulkinta — Kilpailu — Kansallinen säännöstö, jossa kielletään täydentävää sairausvakuutusta tarjoavia keskinäisiä vakuutusyhtiöitä mukauttamasta etuuksiaan toimien ja palvelujen tarjoamisedellytysten mukaan — Keskinäisille vakuutusyhtiöille asetettu kielto tehdä valitsemiensa lääkärien kanssa sopimuksia sopimusjärjestelmään kuulumisesta — Erilainen kohtelu suhteessa muihin sosiaalivakuutustoimintaa harjoittaviin yrityksiin ja laitoksiin, joihin sovelletaan vakuutuslakia tai sosiaaliturvalakia — Rajoitukset

      Määräysosa

   Juge de proximité de Chartres’n 17.11.2011 tekemällään päätöksellä esittämän ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat selvästi.

      (1)  EUVL C 39, 11.2.2012.


title: Asia C-263/05: Euroopan yhteisöjen komission 23.6.2005 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/27

         Euroopan yhteisöjen komission 23.6.2005 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-263/05)
   (2005/C 217/54)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.6.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat komission oikeudellisen yksikön jäsenet M. Konstantinidis ja L. Cimaglia.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut jätteistä annetun direktiivin 75/442/ETY (1), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/156/ETY (2), 1 artiklan a kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on antanut ja pitänyt voimassa säännöksen (8.7.2002 annetun asetuksen (decreto legge) nro 138, josta on tullut 8.8.2002 annettu laki nro 178, 14 §), jossa säädetään siitä, että aineet tai esineet, jotka on tarkoitettu jätteistä huolehtimista tai niiden hyödyntämistä tarkoittaviin toimiin ja joita ei nimenomaisesti ole mainittu asetuksen (decreto legislativo) nro 22/97 liitteissä B ja C, sekä tuotannosta yli jääneet esineet tai aineet, joiden haltija on päättänyt tai joiden haltijalla on velvollisuus hävittää ne, jos näitä edellä mainittuja voidaan käyttää uudelleen tuotanto- tai kulutuskierrossa ja ne tullaan käyttämään uudelleen, sillä ehdolla, että mitään esikäsittelytoimenpidettä ei tehdä ja että edellä mainituista esineistä ja aineista ei ole haittaa ympäristölle tai myös siinä tapauksessa, että on tehty esikäsittelytoimenpide, jos tämä esikäsittelytoimenpide ei kuulu niihin hyödyntämistoimiin, jotka on lueteltu asetuksen (decreto legislativo) nro 22/1997 liitteessä C, eivät kuulu vuoden 1997 asetuksen (decreto legislativo) nro 22, jolla on pantu Italiassa täytäntöön jätteistä annetun direktiivin 75/442/ETY muuttamisesta 18 päivänä maaliskuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi 91/156/ETY, soveltamisalaan.

               2)

               velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Lain 178/2002 14 §:n 1 momentin a ja b kohdan tekstissä olevaa viittausta, a kohdassa ”huolehtimis- ja hyödyntämistoimintoihin” ja b kohdassa ”huolehtimis- ja hyödyntämistoimiin” seuraa kummassakin tapauksessa täsmennys ”joista asetuksen (decreto legislativo) nro 22 liitteissä B ja C säädetään”.
   Tällainen täsmennys, joka sitä paitsi ei vastaa saman pykälän c kohdan tekstiä, vaikuttaa tekevän eron yhtäältä yleisesti huolehtimis- ja hyödyntämistoimina pidettävien asioiden ja toisaalta niiden näihin toimiin kuuluvien tointen, joista on erityisesti säädetty asetuksen (decreto legislativo) nro 22/97 liitteissä B ja C.
   Tällaisen erottelun valossa asetuksen (decreto legislativo) nro 22/97:n 6 §:n 1 momentin a kohdasta ja lain 178/2002 14 §:n a ja b kohdasta yhdessä tarkasteluna ilmenee selvästi, että tämän viimeksi mainitun säännöksen vaikutus on rajata sellaisen jätteen käsitteen ulottuvuutta, johon voisivat olla sisältymättä kaikki liitteen A ryhmittelyihin kuuluvat aineet tai esineet, joiden haltija ryhtyy niiden suhteen mihin tahansa huolehtimis- tai hyödyntämistoimiin tai kohdistaa tai aikoo kohdistaa niihin tällaisia toimia, ja sisältyä näiden joukosta vain ne, joille on tehty tai suunniteltu tehtävän sellaisia huolehtimis- tai hyödyntämistoimia, jotka kuuluvat niihin, jotka on nimenomaisesti lueteltu asetuksen (decreto legislativo) nro 22/97 liitteissä B ja C.
   Italian lainsäätäjän luomassa järjestelmässä, jossa jätteen käsite on asetettu tiukasti riippuvaiseksi mainituista edellytyksistä, kaikki sellaiset aineet tai esineet, joita liite A koskee ja joiden haltija ryhtyy niiden suhteen huolehtimistoimiin, joita ei ole mainittu asetuksen (decreto legislativo) nro 22/97 liitteessä B tai hyödyntämistoimiin, joita ei ole mainittu liitteessä C tai kohdistaa tai aikoo kohdistaa niihin tällaisia toimia, jäisivät siis mahdollisen jätteeksiluokittelun ulkopuolelle ja näin ollen ne eivät kuuluisi jätehallintoa koskevien säännösten soveltamisalaan.
   Komission näkemyksen mukaan tällainen soveltamisalan ulkopuolelle jättäminen on laiton jätteen käsitteen rajoittaminen ja siten Italian jätehallintoa koskevien säännösten soveltamisalan rajoittaminen. Tosiasiallisesti Italian lainsäätäjän tekemä tulkinta rajaa direktiivin säännösten soveltamisalan ainoastaan Italian lainsäädännössä yksilöityihin tapauksiin ja jättää näin soveltamisalan ulkopuolelle muut tapaukset, jotka eivät ole ennakoitavissa, mutta jotka sitä vastoin voidaan lukea soveltamisalaan ja joiden osalta jätteen käsitettä olisi tulkittava laajasti, kuten asiassa Palin Granit annetun tuomion 36 kohdassa on tehty. Tällainen Italian lainsäätäjän lähestymistapa on ristiriidassa direktiivin säännösten, joista ei voida poiketa kansallisen oikeuden säännöksellä, kanssa.

      (1)  EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39.

      (2)  EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32.


title: Asia C-405/14: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 11.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Nejvyšší správní soud – Tšekin tasavalta) – PST CLC a.s. v. Generální ředitelství cel (Ennakkoratkaisupyyntö — Tariffiluokittelu — Asetuksen (EY) N:o 384/2004 liitteessä olevan taulukon 2 kohdan pätevyys ajanjaksona 22.3.2004 – 22.12.2009 — Kyseisen säännöksen soveltaminen vuoden 2008 kuluessa toimitettuihin tulli-ilmoituksiin — Lämmönsiirtimestä ja tuulettimesta koostuvien tietokoneisiin liitettäviksi tarkoitettujen tavaroiden luokittelu)

text:
               28.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/10

         Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 11.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Nejvyšší správní soud – Tšekin tasavalta) – PST CLC a.s. v. Generální ředitelství cel
   (Asia C-405/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Tariffiluokittelu - Asetuksen (EY) N:o 384/2004 liitteessä olevan taulukon 2 kohdan pätevyys ajanjaksona 22.3.2004 – 22.12.2009 - Kyseisen säännöksen soveltaminen vuoden 2008 kuluessa toimitettuihin tulli-ilmoituksiin - Lämmönsiirtimestä ja tuulettimesta koostuvien tietokoneisiin liitettäviksi tarkoitettujen tavaroiden luokittelu))
   (2015/C 320/14)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Nejvyšší správní soud

      Asianosaiset

      Valittaja: PST CLC a.s.

      Vastapuoli: Generální ředitelství cel

      Määräysosa

               1)

               Tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 1.3.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 384/2004 liitteessä oleva 2 kohta oli pätemätön sinä aikana kuin se oli voimassa, eli 22.3.2004–22.12.2009.

               2)

               Siltä osin kuin pääasiassa kyseessä olevat tavarat koostuvat lämmönsiirtimestä sekä tuulettimesta ja tarkoitettu yksinomaan tietokoneisiin liitettäviksi, mikä kansallisen tuomioistuimen on tarkistettava, ne on luokiteltava tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2658/87, sellaisena kuin se on muutettuna 20.9.2007 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1214/2007, säädettyjen yhdistetyn nimikkeistön tulkintaa koskevien yleisten sääntöjen mukaisesti.

      (1)  EUVL C 431, 1.12.2014.


title: Asia T-529/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.5.2012 — In ‘t Veld v. neuvosto (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Neuvoston oikeudellisen yksikön lausunto komission suosituksesta, joka koskee valtuutusta kansainvälisen sopimuksen tekemiseen liittyvien neuvottelujen aloittamiseksi — Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen osittain — Kansainvälisiin suhteisiin liittyvän yleisen edun suojaa koskeva poikkeus — Oikeudellisen neuvonannon suojaa koskeva poikkeus — Kyseisen edun konkreettinen ja ennakoitavissa oleva loukkaus — Ylivoimainen yleinen etu)

text:
               23.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/9

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.5.2012 — In ‘t Veld v. neuvosto
   (Asia T-529/09) (1)

   (Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Neuvoston oikeudellisen yksikön lausunto komission suosituksesta, joka koskee valtuutusta kansainvälisen sopimuksen tekemiseen liittyvien neuvottelujen aloittamiseksi - Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen osittain - Kansainvälisiin suhteisiin liittyvän yleisen edun suojaa koskeva poikkeus - Oikeudellisen neuvonannon suojaa koskeva poikkeus - Kyseisen edun konkreettinen ja ennakoitavissa oleva loukkaus - Ylivoimainen yleinen etu)
   2012/C 184/14
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Sophie in ‘t Veld (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat O. Brouwer ja J. Blockx)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi M. Bauer, C. Fekete ja O. Petersen, sitten M. Bauer ja C. Fekete)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: C. O’Reilly ja P. Costa de Oliveira)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sellaisen 29.10.2009 tehdyn neuvoston päätöksen kumoamisvaatimus, jolla kieltäydyttiin antamasta täysimääräisesti tutustuttavaksi 9.7.2009 päivättyä asiakirjaa nro 11897/09, joka sisältää neuvoston oikeudellisen yksikön lausunnon, jonka otsikko on ”Komission suositus neuvostolle valtuutuksen antamisesta Euroopan unionin ja Amerikan Yhdysvaltojen välisten neuvottelujen aloittamiseen sellaisen kansainvälisen sopimuksen tekemiseksi, joka koskee rahaliikenteen sanomanvälitystietojen antamista Yhdysvaltain valtiovarainministeriön käyttöön terrorismin ja terrorismin rahoituksen ehkäisemiseksi ja torjumiseksi — Oikeudellinen perusta”

      Tuomiolauselma

               1)

               Neuvoston 29.10.2009 tekemä päätös kumotaan siltä osin kuin siinä kieltäydytään myöntämästä oikeutta tutustua asiakirjan nro 11897/09 muihin osiin, joiden sisältämiä tietoja ei ole ilmaistu, kuin niihin, jotka liittyvät suunnitellun sopimuksen erityiseen sisältöön tai neuvotteluohjeisiin.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 80, 27.3.2010.


title: Asia F-28/14: Kanne 28.3.2014 – ZZ v. EUH

text:
               16.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/44

         Kanne 28.3.2014 – ZZ v. EUH
   (Asia F-28/14)
   2014/C 184/73
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat J.-N. Louis ja D. de Abreu Caldas)

      Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Euroopan unionin korkean edustajan sellaisten päätösten kumoaminen, joilla irtisanottiin kantajan väliaikaisen toimihenkilön sopimus, kieltäydyttiin kuulemasta häntä työpaikkakiusaamiseen liittyvistä tosiseikoista, hylättiin hänen vaatimuksensa määrätä ulkopuolinen tutkija ja kirjattiin hänen kantelunsa pyynnöksi

      Vaatimukset

               —

               Euroopan unionin korkean edustajan, Euroopan komission varapuheenjohtajan (HR/VP) 20.12.2013 tekemä päätös, jolla irtisanottiin kantajan muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan e alakohdassa tarkoitetun väliaikaisen toimihenkilön sopimus päättymään 31.3.2014, on kumottava

               —

               HR/VP:n päätös, jolla kieltäydyttiin kuulemasta kantajaa työpaikkakiusaamiseen liittyvistä tosiseikoista, vaikka hän oli nimenomaisesti pyytänyt kuulemista 9.12.2013 päivätyssä saatekirjeessään, joka liittyi hänen EUH:n Chief Operating Officerista tekemäänsä kanteluun, on kumottava

               —

               HR/VP:n päätös, jolla hylättiin kantajan pyyntö määrätä erittäin korkean tason ulkopuolinen tutkija, jolla on laaja kokemus Euroopan unionin toimielimiä koskevista työsuhteen ehdoista ja joka on täysin puolueeton, selvittämään tosiseikat, tekemään niistä johtopäätökset ja tekemään HR/VP:lle suositukset niistä toimenpiteistä, joihin kantelun johdosta tulisi ryhtyä, on kumottava

               —

               HR/VP:n päätös, jolla kirjattiin kantajan kantelu pyynnöksi ja määrättiin, että sen käsittelee henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosaston D.2 ”Oikeudelliset asiat, viestintä ja sidosryhmäsuhteet”-yksikkö, jonka jäsenistä yksikään ei vastaa palkkaluokaltaan eikä toimivallaltaan kantelun kohteena olevaa virkamiestä, on kumottava

               —

               EUH on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.