title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS, 30 päivänä kesäkuuta 1998, asiassa T-73/97, British Shoe Corporation Footwear Supplies Ltd ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Polkumyynti - Kiinan kansantasavallasta ja Indonesiasta peräisin olevat kangasjalkineet - Komission asetus väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta - Kumoamiskanne - Myöhemmin annettu asetus lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta - Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
C 258/34              FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     15.8.98
de veaux du Bocage (CEVB), kotipaikka Champagne                    Moura Ramos, J. Pirrung ja P. Mengozzi, kirjaaja: H.
(Ranska), edustajanaan asianajaja FrancËois Sarda, Pariisi,        Jung, on antanut 30.6.1998 määräyksen, jonka määräys-
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Bonn &               osa on seuraava:
Schmitt, 7 Val Sainte-Croix, vastaan Euroopan unionin
neuvosto (asiamiehenään John Carbery), jota tukee Euroo-           1) Lausunnon antaminen nyt esillä olevasta kanteesta
pan yhteisöjen komissio (asiamiehenään GeÂrard Ber-                     raukeaa.
scheid), jossa kantajat vaativat yhteisöjen ensimmäisen            2) Lausunnon antaminen sekä Foreign Trade Associatio-
oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan naudanliha-alan                   nin ja ConfeÂdeÂration EuropeÂenne de l'Industrie de la
yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (ETY)                Chaussuren väliintulohakemuksista että luottamuksel-
N:o 805/68 muuttamisesta 18 päivänä marraskuuta 1996                    lista käsittelyä koskevasta kantajien hakemuksesta rau-
annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2222/96 (EYVL                      keaa.
L 296, 21.11.1996, s. 50) 1 artiklan 4 kohdan, yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toi-        3) Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Azizi sekä                 se velvoitetaan korvaamaan puolet kantajien oikeuden-
tuomarit R. García-Valdecasas ja M. Jaeger, kirjaaja:                   käyntikuluista, ja kantajat vastaavat omista oikeuden-
H. Jung, on 25.6.1998 antanut määräyksen, jonka mää-                    käyntikuluistaan muilta osin.
räysosa on seuraava:
                                                                   4) Väliintulohakemuksen esittäneet         vastaavat  omista
1) Kanne jätetään tutkimatta.                                           oikeudenkäyntikuluistaan.
2) Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan,             (1) EYVL C 166, 31.5.1997.
     ja ne velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaamaan neu-
     voston oikeudenkäyntikulut. Komission on vastattava
     omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                        YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
(1) EYVL C 94, 22.3.1997 ja EYVL C 166, 31.5.1997.                               TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,
                                                                                8 päivänä kesäkuuta 1998,
                                                                   asiassa T-148/97, David T. Keeling vastaan Sisämarkki-
                                                                   noilla toimiva yhdenmukaistamisvirasto (tavaramerkit ja
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                                                      mallit) (1)
             TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,
                                                                   (Sisämarkkinoilla toimiva yhdenmukaistamisvirasto (tava-
                 30 päivänä kesäkuuta 1998,
                                                                   ramerkit ja mallit) Ð Valituslautakuntien organisaatiosta
asiassa T-73/97, British Shoe Corporation Footwear                 tehty viraston pääjohtajan päätös Ð Kumuoamiskanne Ð
Supplies Ltd ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)          EY:n perustamissopimuksen 173 artikla Ð Tutkimatta
                                                                                jättäminen)
(Polkumyynti Ð Kiinan kansantasavallasta ja Indonesiasta
peräisin olevat kangasjalkineet Ð Komission asetus väliai-                                  (98/C 258/60)
kaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Ð Kumoamis-
kanne Ð Myöhemmin annettu asetus lopullisen polku-                                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
myyntitullin käyttöönotosta Ð Lausunnon antamisen                  Asiassa T-148/97, David T. Keeling, sisämarkkinoilla toi-
                        raukeaminen)                               mivan yhdenmukaistamisviraston (tavaramerkit ja mallit)
                        (98/C 258/59)                              valituslautakunnan jäsen, kotipaikka Alicante (Espanja),
                                                                   edustajinaan barrister Arthur Alan Dashwood, Englanti ja
               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                     Wales, ja solicitor Edward Lewis, prosessiosoite Luxem-
                                                                   burgissa asianajotoimisto ArseÁne Kronshagen, 22 rue
Asiassa T-73/97, British Shoe Corporation Footwear                 Marie-AdeÂlaïde, vastaan Sisämarkkinoilla toimiva yhden-
Supplies Ltd, kotipaikka Leicester (Yhdistynyt kuningas-           mukaistamisvirasto (tavaramerkit ja mallit) (edustajinaan
kunta), Clarks International Ltd, kotipaikka Somerset              Oreste Montalto ja JoaÄo Paulo Miranda de Sousa), jossa
(Yhdistynyt kuningaskunta), Deichmann-Schuhe GmbH &                kantaja vaatii valituslautakuntien organisaatiosta 21 päi-
Co Vertrieb KG, kotipaikka Essen (Saksa), Groupe AndreÂ            vänä helmikuuta 1997 tehdyn sisämarkkinoilla toimivan
SA, kotipaikka Pariisi, Reno Versandhandel GmbH, koti-             yhdenmukaistamisviraston (tavaramerkit ja mallit) pääjoh-
paikka Thaleischweiler-Froschen (Saksa), Leder & Schuh             tajan päätöksen N:o ADM-97-3 kumoamista, Euroopan
AG, kotipaikka Graz (Itävalta), edustajinaan solicitor             yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas
Alasdair Bell ja solicitor Mark Powell, prosessiosoite             jaosto), toimien kokoonpanossa: puheenjohtaja V. Tiili
Luxemburgissa asianajotoimisto Marc Loesch, 11 rue                 sekä tuomarit C. P. BrieÈt ja A. Potocki, kirjaaja: H. Jung,
Goethe, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-           on antanut 8.6.1998 määräyksen, jonka määräysosa on
nään Nicholas Khan), jossa kantajat vaativat väliaikaisen          seuraava:
polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansan-
tasavallasta ja Indonesiasta peräisin olevien jalkineiden,         1) Kanne jätetään tutkimatta.
joiden päälliset ovat tekstiiliainetta, tuonnissa 28 päivänä       2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
tammikuuta 1997 annetun komission asetuksen (EY)                        lut.
N:o 165/97 (EYVL L 29, 31.1.1997, s. 3) kumoamista,
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajen-          (1) EYVL C 199, 28.6.1997.
nettu ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: presi-
dentti B. Vesterdorf sekä tuomarit C. W. Bellamy ja R. M.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 12 päivänä joulukuuta 2002 asiassa C-281/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Euroopan unionin neuvosto (Kansainväliset sopimukset – Yhteisön toimivalta – Oikeudellinen perusta – EY 133 artikla ja EY 175 artiklan 1 kohta – Energy Star -sopimus – Toimistolaitteiden energiatehokkuutta osoittavia merkintöjä koskevat ohjelmat)

text:
8.2.2003                   FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                                 C 31/3
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa               neuvosto (asiamiehinään J.-P. Jacqué ja E. Karlsson), jossa
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa F. W. L. de Groot ja            kantaja vaatii Amerikan yhdysvaltojen hallituksen ja Euroopan
Staatssecretaris van Financiën ennakkoratkaisun EY:n perusta-              yhteisön välisen toimistolaitteiden energiatehokkuutta osoitta-
missopimuksen 48 artiklan (josta on muutettuna tullut                      via merkintöjä koskevien ohjelmien yhteensovittamista koske-
EY 39 artikla) ja työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhtei-            van sopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta
sön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston                   14 päivänä toukokuuta 2001 tehdyn neuvoston päätöksen
asetuksen (ETY) N:o 1612/68 (EYVL L 257, s. 2) 7 artiklan                  2001/469/EY (EYVL L 172 s. 1) kumoamista, yhteisöjen
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien              tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet (esittelevä               puheenjohtaja M. Wathelet (esittelevä tuomari) sekä tuomarit
tuomari) sekä tuomarit C. W. A. Timmermans, D. A. O. Ed-                   D. A. O. Edward, A. La Pergola, P. Jann ja S. von Bahr,
ward, P. Jann ja A. Rosas, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja:             julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 12.12.2002 tuo-                 H. A. Rühl, on antanut 12.12.2002 tuomion, jonka tuomiolau-
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                    selma on seuraava:
1)     Kansallisen tuomioistuimen käsiteltävänä olevassa asiassa kysy-
       myksessä olevan kaltainen, kaksinkertaisen verotuksen välttämi-     1)     Amerikan yhdysvaltojen hallituksen ja Euroopan yhteisön
       seksi tehtyyn sopimukseen sisältyvä tai siihen sisältymätön                välisen toimistolaitteiden energiatehokkuutta osoittavia merkin-
       säännöstö, jonka nojalla verovelvollinen menettää tuloveronsa              töjä koskevien ohjelmien yhteensovittamista koskevan sopimuk-
                                                                                sen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta 14 päivänä touko-
       laskemisen yhteydessä asuinvaltiossaan osan tulojen verosta
       vapaata määrää koskevasta edustaan ja henkilökohtaisista                   kuuta 2001 tehty neuvoston päätös 2001/469/EY kumotaan.
       verotuksellisista eduistaan siksi, että hän on saanut kyseisen
       vuoden aikana myös toisesta jäsenvaltiosta palkkatuloja, joita      2)     Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
       on verotettu tässä toisessa jäsenvaltiossa ottamatta huomioon              käyntikulut
       hänen henkilökohtaista tilannettaan ja perhetilannettaan, on
       perustamissopimuksen 48 artiklan (josta on muutettuna tullut
                                                                           (1 ) EYVL C 275, 29.9.2001.
       EY 39 artikla) vastainen.
2)     Yhteisön oikeuteen ei sisälly mitään erityisiä vaatimuksia sen
       tavan osalta, jolla asuinvaltiossa on otettava huomioon sellaisen
       työntekijän henkilökohtainen tilanne ja perhetilanne, joka on
       tietyn verovuoden aikana saanut tuloja tästä jäsenvaltiosta ja
       toisesta jäsenvaltiosta, kunhan ne edellytykset, joiden mukaan
       asuinvaltio ottaa huomioon tällaisen tilanteen, eivät muodosta               YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
       kansalaisuuteen perustuvaa suoraa tai välitöntä syrjintää eivät-
       kä rajoita EY:n perustamissopimuksella taattujen perusoikeuk-
       sien käyttämistä.                                                                       10 päivänä joulukuuta 2002
( 1) EYVL C 372, 23.12.2000.                                               asiassa C-491/01 (High Court of Justice (England & Wales),
                                                                           Queen’s Bench Divisionin (Administrative Court) (Yhdis-
                                                                           tynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö),
                                                                           The Queen vastaan Secretary of State for Health, ex parte:
                                                                           British American Tobacco (Investments) Ltd ja Imperial
          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                             Tobacco Ltd ( 1)
                              (viides jaosto)
                                                                           (Direktiivi 2001/37/EY – Tupakkatuotteiden valmistami-
                    12 päivänä joulukuuta 2002                             nen, esittämistapa ja myynti – Pätevyys – Oikeudellinen
                                                                           perusta – EY 95 ja EY 133 artikla – Tulkinta – Sovellettavuus
asiassa C-281/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                     yhteisössä pakattaviin tupakkatuotteisiin, jotka on tarkoitet-
                  Euroopan unionin neuvosto (1)                                              tu kolmansiin maihin vietäviksi)
(Kansainväliset sopimukset – Yhteisön toimivalta – Oikeu-
                                                                                (2003/C 31/06)
dellinen perusta – EY 133 artikla ja EY 175 artiklan 1 kohta
– Energy Star -sopimus – Toimistolaitteiden energiatehok-
        kuutta osoittavia merkintöjä koskevat ohjelmat)                                         (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                             (2003/C 31/05)
                                                                           (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                      (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                                     tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                           Asiassa C-491/01, jonka High Court of Justice (England
                                                                           & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)
Asiassa C-281/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-                 (Yhdistynyt kuningaskunta) on saattanut EY 234 artiklan
nään H. van Lier ja B. Martenczuk) vastaan Euroopan unionin                nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen


title: Asia F-83/09: Kanne 15.10.2009 — Kalmár v. Europol

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/80

         Kanne 15.10.2009 — Kalmár v. Europol
   (Asia F-83/09)
   2010/C 24/152
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Andreas Kalmár (Haag, Alankomaat) (edustaja: asianajaja D. Coppens)

      Vastaaja: Europol

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Europolin 4 ja 24.2.2009 tekemien niiden päätösten kumoaminen, joilla kantaja irtisanottiin 4.5.2009 alkaen ja pidätettiin virantoimituksesta. Lisäksi vaatimus palauttaa kantaja tehtäviinsä ja saada korvausta aiheutuneesta aineellisesta vahingosta ja henkisestä kärsimyksestä.

      Vaatimukset

               —

               Europolin 4 ja 24.2.2009 tekemät alkuperäiset päätökset ja valituksen johdosta 18.7.2009 tehty päätös on kumottava ja Europol on velvoitettava sallimaan, että Kalmár palaa tehtäviinsä

               —

               Europol on velvoitettava maksamaan sen päivän, jona sopimus irtisanottiin perusteettomasti, ja sen päivän, jona sopimus tulee päättymään asianmukaisesti, välisen jakson palkka

               —

               Europol on velvoitettava maksamaan 25 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä

               —

               Europol on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-194/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.2.2011 — Lan Airlines v. SMHV — Air Nostrum (LINEAS AEREAS DEL MEDITERRANEO LAM) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin LÍNEAS AÉREAS DEL MEDITERRÁNEO LAM rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Yhteisön tavaramerkeiksi rekisteröidyt aikaisempi sanamerkki ja aikaisempi kuviomerkki LAN — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaraa ei ole — Merkit eivät ole samankaltaisia — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               19.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.2.2011 — Lan Airlines v. SMHV — Air Nostrum (LINEAS AEREAS DEL MEDITERRANEO LAM)
   (Asia T-194/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin LÍNEAS AÉREAS DEL MEDITERRÁNEO LAM rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Yhteisön tavaramerkeiksi rekisteröidyt aikaisempi sanamerkki ja aikaisempi kuviomerkki LAN - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaraa ei ole - Merkit eivät ole samankaltaisia - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2011/C 89/36
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Lan Airlines, SA (Renca, Chile) (edustajat: asianajaja E. Armijo Chávarri ja asianajaja A. Castán Pérez-Gómez)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: O. Mondéjar Ortuño)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo, SA (Manises, Espanja)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse SMHV:n neljännen valituslautakunnan 19.2.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 107/2008-4), joka koskee väitemenettelyä Lan Airlines, SA:n ja Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo, SA:n välillä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Lan Airlines, SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 167, 18.7.2009.


title: Asia T-251/17: Kanne 28.4.2017 – Robert Bosch v. EUIPO (Simply. Connected.)

text:
               19.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/44

         Kanne 28.4.2017 – Robert Bosch v. EUIPO (Simply. Connected.)
   (Asia T-251/17)
   (2017/C 195/59)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Robert Bosch GmbH (Stuttgart, Saksa) (edustajat: asianajajat S. Völker ja M. Pemsel)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”Simply. Connected.” – Rekisteröintihakemus nro 14 814 057

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 9.3.2017 asiassa R 948/2016-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut sekä asian käsittelystä valituslautakunnassa aiheutuneet kulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 64 artiklan, luettuna yhdessä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklan kanssa, rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen.


title: Asia C-477/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 16.4.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Saksa) – Eintragungsausschuss bei der Bayerischen Architektenkammer v. Hans Angerer (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2005/36/EY — 10 artikla — Ammattipätevyyden tunnustaminen — Oikeus ryhtyä harjoittamaan arkkitehdin ammattia — Koulutuksesta annetut todistukset, jotka eivät sisälly liitteessä V olevaan 5.7.1 kohtaan — Käsitteet ”erityinen ja poikkeuksellinen syy” ja ”arkkitehti”)

text:
               15.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 198/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 16.4.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Saksa) – Eintragungsausschuss bei der Bayerischen Architektenkammer v. Hans Angerer
   (Asia C-477/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2005/36/EY - 10 artikla - Ammattipätevyyden tunnustaminen - Oikeus ryhtyä harjoittamaan arkkitehdin ammattia - Koulutuksesta annetut todistukset, jotka eivät sisälly liitteessä V olevaan 5.7.1 kohtaan - Käsitteet ”erityinen ja poikkeuksellinen syy” ja ”arkkitehti”))
   (2015/C 198/06)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesverwaltungsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Eintragungsausschuss bei der Bayerischen Architektenkammer

      Vastaaja: Hans Angerer

      Muut osapuolet: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht ja Landesanwaltschaft Bayern als Vertreter des öffentlichen Interesses

      Tuomiolauselma

               1)

               Ammattipätevyyden tunnustamisesta 7.9.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 6.4.2009 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 279/2009, 10 artiklan c alakohtaa on tulkittava siten, että hakijan, joka haluaa hyötyä tämän direktiivin III osaston I luvussa säädetystä koulutuksesta annettavien asiakirjojen tunnustamisen yleisestä järjestelmästä, täytyy paitsi olla sellaisen koulutuksesta annetun asiakirjan haltija, jota ei mainita liitteessä V olevassa 5.7.1 kohdassa, myös osoittaa ”erityisen ja poikkeuksellisen syyn” olemassaolo.

               2)

               Direktiivin 2005/36, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 279/2009, 10 artiklan c alakohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä tarkoitettu käsite ”erityinen ja poikkeuksellinen syy” viittaa olosuhteisiin, joiden vuoksi hakija ei ole tämän direktiivin liitteessä V olevassa 5.7.1 kohdassa mainitun asiakirjan haltija, eikä mainittu hakija voi vedota siihen, että hänellä on ammattipätevyys, joka antaa hänelle hänen kotijäsenvaltiossaan mahdollisuuden harjoittaa muuta ammattia kuin sitä, jota hän aikoo harjoittaa vastaanottavassa jäsenvaltiossa.

               3)

               Direktiivin 2005/36, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 279/2009, 10 artiklan c alakohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä tarkoitettu arkkitehdin käsite on määriteltävä ottaen huomioon vastaanottavan jäsenvaltion lainsäädäntö, eikä siinä siten välttämättä vaadita, että hakijalla on koulutus ja kokemus, jotka ulottuvat paitsi rakennussuunnitteluun, rakennustarkastukseen ja rakentamiseen liittyvään tekniseen toimintaan, myös luovaan ja taloudelliseen rakennussuunnitteluun, kaupunkisuunnitteluun tai historiallisesti arvokkaiden rakennusten suojeluun liittyvään toimintaan.

      (1)  EUVL C 344, 19.10.2013.


title: Asia T-641/14: Kanne 28.8.2014 – Dellmeier v. SMHV – Dell (LEXDELL)

text:
               27.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 380/18

         Kanne 28.8.2014 – Dellmeier v. SMHV – Dell (LEXDELL)
   (Asia T-641/14)
   2014/C 380/24
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Alexandra Dellmeier (München, Saksa) (edustaja asianajaja J. Khöber)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Dell, Inc. (Round Rock, Texas, Yhdysvallat)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston toisen valituslautakunnan 4.6.2014 tekemän päätöksen asiassa R 0966/2013-2, joka koski väitemenettelyä N:o B 1  698 2892 yhteisön tavaramerkiksi rekisteröimistä koskevaa hakemusta N:o 8 1 14  779”LEXDELL” vastaan, ja hylkäämään väitteen kokonaisuudessaan

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut unionin yleisessä tuomioistuimessa

               —

               asettamaan ajankohdan suullista käsittelyä varten siltä varalta, että ratkaisua ei voida antaa ilman suullista käsittelyä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Yhteisön sanamerkki ”LEXDELL” luokkien 16, 25, 41 ja 45 tavaroille ja palveluille – Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröimistä koskeva hakemus N:o 8 1 14  779

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanaosan ”DELL” sisältävä yhteisön kuviomerkki, joka on rekisteröity numerolla 6 4 20  641

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksyttiin osittain

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 5 kohdan virheellinen soveltaminen.


title: Asia C-367/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Najwyższy (Puola) on esittänyt 14.7.2015 – Stowarzyszenie ”Oławska Telewizja Kablowa” w Oławie v. Stowarzyszenie Filmowców Polskich w Warszawie

text:
               11.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 7/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Najwyższy (Puola) on esittänyt 14.7.2015 – Stowarzyszenie ”Oławska Telewizja Kablowa” w Oławie v. Stowarzyszenie Filmowców Polskich w Warszawie
   (Asia C-367/15)
   (2016/C 007/13)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sąd Najwyższy

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Stowarzyszenie ”Oławska Telewizja Kablowa” w Oławie

      Vastapuoli: Stowarzyszenie Filmowców Polskich w Warszawie

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY (1) 13 artiklaa tulkita siten, että oikeudenhaltija, jonka tekijänoikeuksia on loukattu, voi vaatia hänelle aiheutuneen vahingon korvaamista yleisin perustein tai vaatia rahallista vahingonkorvausta, joka vastaa maksettavaksi kuulunutta tekijänoikeusmaksua kaksinkertaisena, tai tahallisen tekijänoikeusloukkauksen tapauksessa kolminkertaisena, ilman velvollisuutta osoittaa aiheutunutta vahinkoa ja tekijänoikeusloukkauksen ja vahingon välistä syy-yhteyttä, kun direktiivin 13 artiklassa säädetään, että vahingonkorvauksen määrää oikeusviranomainen, joka ottaa huomioon 13 artiklan 1 kohdan a alakohdassa esitetyt seikat ja vain vaihtoehtoisesti voi soveltuvissa tapauksissa määrätä kiinteän vahingonkorvauksen 13 artiklan 1 kohdan b alakohdassa mainittujen seikkojen perusteella?

               2)

               Onko direktiivin 13 artiklan nojalla sallittua määrätä osapuolen vaatimuksesta kiinteä korvaus, jonka määrä on maksettavaksi kuulunut maksu kaksinkertaisena tai kolminkertaisena, kun otetaan huomioon, että direktiivin johdanto-osan 26 perustelukappaleessa säädetään, ettei direktiivin tarkoituksena ole säätää rankaisevista korvauksista?

      (1)  EUVL L 157, s. 45.


title: Asia T-131/06: Kanne  4.5.2006  — Sonia Rykiel Création et Diffusion de Modèles v. SMHV — Cuadrado (SONIA SONIA RYKIEL)

text:
               15.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/28

         Kanne 4.5.2006 — Sonia Rykiel Création et Diffusion de Modèles v. SMHV — Cuadrado (SONIA SONIA RYKIEL)
   (Asia T-131/06)
   (2006/C 165/55)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Sonia Rykiel Création et Diffusion de Modèles (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja E. Baud)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Cuadrado S.A. (Paterna, Espanja)
   Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 30.1.2006 tekemä päätös (asia R 329/2005-1) on kumottava

               —

               vastaaja ja, jos mahdollista, väliintulija on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Sonia Rykiel Création et Diffusion de Modèles

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ”SONIA SONIA RYKIEL” luokkiin 3, 9, 14, 18 ja 25 kuuluvia tavaroita varten (hakemus nro 1035625)

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Cuadrado S.A.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: kansalliset tavaramerkit ”SONIA” luokkiin 24 ja 25 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hylkääminen 25 luokkaan kuuluvien tavaroiden osalta

      Valituslautakunnan ratkaisu: väiteosaston päätöksen kumoaminen ja hakemuksen kohteena olevan tavaramerkin hylkääminen kaikille luokkaan 25 kuuluville tavaroille

      Kanneperusteet: asetuksen (EY) N:o 40/94 43 artiklan 3 kohdan ja 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen soveltaminen


title: Asia T-466/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.12.2016 – Espanja v. komissio (Tulliliitto — El Salvadorista peräisin olevien tonnikalavalmisteiden tuonti — Tuontitullien jälkikanto — Hakemus tuontitullien jälkikannosta luopumiseksi — Asetuksen (ETY) N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohta ja 236 artikla — Oikeus hyvään hallintoon asetuksen (ETY) N:o 2454/93 872 a artiklan yhteydessä — Toimivaltaisten viranomaisten tekemä virhe, jota ei voitu kohtuudella havaita)

text:
               6.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.12.2016 – Espanja v. komissio
   (Asia T-466/14) (1)

   ((Tulliliitto - El Salvadorista peräisin olevien tonnikalavalmisteiden tuonti - Tuontitullien jälkikanto - Hakemus tuontitullien jälkikannosta luopumiseksi - Asetuksen (ETY) N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohta ja 236 artikla - Oikeus hyvään hallintoon asetuksen (ETY) N:o 2454/93 872 a artiklan yhteydessä - Toimivaltaisten viranomaisten tekemä virhe, jota ei voitu kohtuudella havaita))
   (2017/C 038/32)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamiehet:n aluksi A. Rubio González, sitten V. Ester Casas, abogado del Estado)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Arenas, A. Caeiros ja B.-R. Killmann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse SEUT 263 artiklaan perustuvasta vaatimuksesta kumota 14.4.2014 annettu komission päätös C(2014) 2363 final, jossa todetaan, että tuontitullien peruuttaminen oli yksittäistapauksessa perusteltua tietyn määrän osalta mutta ei tietyn toisen määrän osalta (REM 02/2013), siltä osin kuin päätöksessä katsotaan, ettei 14 417 193,41 euron suuruinen tuontitullien peruuttaminen ollut perusteltua

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 261, 11.8.2014.


title: Asia C-664/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administratīvā apgabaltiesa (Latvia) on esittänyt 13.12.2013 — VAS Ceļu satiksmes drošības direkcija ja Latvijas Republikas Satiksmes ministrija v. Kaspars Nīmanis

text:
               8.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/9

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administratīvā apgabaltiesa (Latvia) on esittänyt 13.12.2013 — VAS Ceļu satiksmes drošības direkcija ja Latvijas Republikas Satiksmes ministrija v. Kaspars Nīmanis
      (Asia C-664/13)
      (2014/C 71/15)
      Oikeudenkäyntikieli: latvia

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Administratīvā apgabaltiesa

         Pääasian asianosaiset

         Valittajat: VAS Ceļu satiksmes drošības direkcija ja Latvijas Republikas Satiksmes ministrija

         Vastapuoli: Kaspars Nīmanis

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko ajokorteista 20.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/126/EY (1) 12 artiklaa luettuna yhdessä sen johdanto-osan toisen perustelukappaleen ensimmäisen virkkeen kanssa tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan henkilö voi todistaa asuvansa vakinaisesti kyseisessä valtiossa (Latvia) ainoastaan osoittamalla, että hänellä on siellä rekisteröity kotipaikka? ”Rekisteröidyllä kotipaikalla” tarkoitetaan henkilön kansalliseen lainsäädäntöön perustuvaa velvollisuutta rekisteröityä valtion väestötietojärjestelmään ilmoittaakseen, mistä osoitteesta hänet voidaan tavoittaa asioissa, jotka koskevat hänen oikeussuhteitaan valtioon ja paikallishallintoon.

         (1)  EUVL L 403, s. 18.


title: Asia C-676/15 P: Valitus, jonka The Tea Board on tehnyt 15.12.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-627/13, The Tea Board v. SMHV, 2.10.2015 antamasta tuomiosta

text:
               21.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/16

         Valitus, jonka The Tea Board on tehnyt 15.12.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-627/13, The Tea Board v. SMHV, 2.10.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-676/15 P)
   (2016/C 106/18)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: The Tea Board (edustajat: Rechtsanwalt M. C. Maier ja Rechtsanwalt A. Nordemann)

      Muu osapuoli: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), Delta Lingerie

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta

               —

               kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-627/13 2.10.2015 antaman valituksenalaisen tuomion siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kanteen seuraavien hakemuksen kohteena olevan tavaramerkin kattamien ja luokkiin 35 ja 38 kuuluvien palvelujen osalta:
               Vähittäismyyntipisteiden ja vähittäismyyntiin keskittyvien ostoskeskusten perustamiseen ja hoitamiseen sekä mainontaan liittyvät yritysneuvontapalvelut; Myynninedistämispalvelut (muiden lukuun), mainonta, liikkeenjohto, yrityshallinto, online-mainonta tietoverkossa, mainosmateriaalin (esitteiden, lehtisten, ilmaislehtien, näytteiden) jakelu, sanomalehtien tilauspalvelut muiden lukuun; Liiketaloudellinen tiedotus tai neuvonta; tapahtumien ja näyttelyiden järjestäminen kaupallisessa tai mainostarkoituksessa, mainontaan liittyvä tekninen johto, mainostilan vuokraus, radio-, televisiomainonta, sponsorointi (luokka 35)
               Tietoliikenne, sanomien ja kuvien tietokoneavusteinen siirto, interaktiiviset telelähetyslaitteet tuotteiden esittelyyn, viestintä tietokonepäätteiden avulla, viestintä (siirto) avoimessa tai suljetussa maailmanlaajuisessa tietoverkossa (luokka 38)

               —

               palauttamaan asian unionin yleiseen tuomioistuimeen, mikäli tämä on tarpeen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Valituksessa vaaditaan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-627/13 2.10.2015 antaman tuomion osittaista kumoamista siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kanteen hakemuksen kohteena olevan tavaramerkin kattamien ja luokkiin 35 ja 38 kuuluvien palvelujen osalta.

               2.

               Valitus perustuu kahteen valitusperusteeseen: yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaan ja 8 artiklan 5 kohtaan.

               3.

               Valittaja katsoo, että yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 66 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun yhteisön yhteismerkin, joka muodostuu merkinnästä, jolla ilmoitetaan sillä varustettujen tavaroiden maantieteellinen alkuperä, keskeinen tehtävä ei ole ilmoittaa kaupallista alkuperää, vaan ainoastaan taata, että kaikki tavarat tai palvelut, joita tarjotaan ja myydään sillä varustettuina, ovat peräisin tietyltä alueelta eli että tavarat tulevat yritykseltä, joka sijaitsee sillä maantieteellisellä alkuperäalueella, jonka yhteisön yhteismerkki osoittaa, ja jolla on oikeus käyttää yhteisön yhteismerkkiä.

               4.

               Valittajan mukaan on tämän vuoksi todettava, että yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan puitteissa maantieteellinen alkuperä on otettava huomioon merkityksellisenä tekijänä arvioitaessa kyseessä olevien tavaroiden ja/tai palvelujen samankaltaisuutta ja/tai arvioitaessa sekaannusvaaran olemassaoloa kokonaisuudessaan.

               5.

               Kun aikaisemman yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 66 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun yhteisön yhteismerkin, joka muodostuu maantieteellisestä merkinnästä, kattamia tavaroita ja/tai palveluita verrataan yhteisön yksittäisellä tavaramerkillä varustettuihin tavaroihin ja/tai palveluihin, valittajan mukaan ratkaisevaa ei näin ollen ole se, ovatko kyseessä olevat tavarat tai palvelut samankaltaisia niiden luonteen, tarkoituksen, loppukäyttäjien ja/tai jakelukanavien suhteen. Sen sijaan on tarkasteltava sitä, voiko kyseessä olevilla tavaroilla ja/tai palveluilla on sama maantieteellinen alkuperä.

               6.

               Valittajan esittämä yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 66 artiklan 2 kohdan tulkinta johtuu

                           1.

                           asetuksen N:o 207/2009 sisäisestä logiikasta, ja erityisesti siitä, että

                                       i.

                                       yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 66 artiklan 2 kohta on poikkeus asetuksen N:o 207/2009 puitteissa, sillä kyseisen asetuksen 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan tavaramerkkejä, jotka muodostuvat yksinomaan merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan kaupassa käyttää tarkoittamaan tavaroiden tai palvelujen maantieteellistä alkuperää, ei rekisteröidä

                                       ii.

                                       yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 67 artiklan 2 kohdan mukaan yhteisön yhteismerkin käyttömääräyksissä on hyväksyttävä merkin haltijana olevan yhteenliittymän jäseneksi jokainen henkilö, jonka tavaroiden tai palvelujen maantieteellinen alkuperä on kyseisellä alueella, minkä vuoksi maantieteellisestä merkinnästä muodostuvalla yhteisön yhteismerkillä ei milloinkaan voida erottaa merkin haltijana olevan yhteenliittymän jäsenten tavaroita tai palveluja muiden yritysten tavaroista tai palveluista.

                           2.

                           tämän säännöksen tulkitsemisesta asetuksen N:o 1151/2012 (2) valossa ja TRIPS-sopimuksen valossa, jonka mukaan maantieteellisten merkintöjen olisi nautittava korkeatasoista suojaa ja jonka mukaan olisi kiellettävä tavaran pakkaukset, joissa ilmoitetaan tai annetaan ymmärtää, että kyseessä oleva tavara on peräisin muulta maantieteelliseltä alueelta kuin aidolta alkuperäalueelta, siten, että kuluttajia johdetaan harhaan tavaran maantieteellisen alkuperän osalta.

               7.

               Valittaja katsoo, että unionin yleisen tuomioistuimen tavaramerkin DARJEELING osalta vahvistamat luonnehdinnat voidaan siirtää myös koskemaan yritysneuvontapalvelujen ja tietoliikenteen kaltaisia palveluja ja ne voivat vahvistaa riidanalaisen tavaramerkin kiinnostavuutta tältä osin. Valittaja toteaa myös, ettei unionin yleinen tuomioistuin esittänyt tuomiossaan mitään toteen näytettyjä perusteluja sen suhteen, miksei tavaramerkkiin DARJEELING liitettyjä luonnehdintoja voitu siirtää luokkiin 35 ja 38 kuuluviin palveluihin, mikä jo sellaisenaan muodostaa oikeudellisen virheen.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).

      (2)  Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä 21.11.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1151/2012 (EUVL L 343, s. 1).


title: Asia C-97/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 27.2.2015 – Sprengen/Pakweg Douane BV v. Staatssecretaris van Financiën

text:
               26.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 27.2.2015 – Sprengen/Pakweg Douane BV v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-97/15)
   (2015/C 171/19)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Sprengen/Pakweg Douane BV

      Muu osapuoli: Staatssecretaris van Financiën

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhdistetyn nimikkeistön 84 ryhmän 5 huomautuksen C kohdan viimeistä tekstikappaletta – mahdollisesti ottaen huomioon informaatioteknologiasopimuksen liitteet A ja B – tulkittava siten, että tässä välipäätöksessä kuvattujen screenplay-laitteiden kaltaiset laitteet on luokiteltava kovalevyasemina yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 8471 70 50, vaikka laitteilla on sellaiset ominaisuudet ja ominaispiirteet, että niillä voidaan toistaa kovalevyille tallennettuja multimediatiedostoja televisiovastaanottimessa tai videomonitorissa, kun tiedostot on ensin muunnettu analogisiksi signaaleiksi?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen 1 on vastattava kieltävästi, onko yhdistetyn nimikkeistön nimikettä 8521 siinä tapauksessa tulkittava siten, että siihen voidaan luokitella screenplay-laitteiden kaltaiset laitteet, vaikka videosignaalien toistotoiminto ei ole niiden ainoa mutta kylläkin pääasiallinen toiminto?


title: Asia C-188/04: Euroopan yhteisöjen komission 22.4.2004 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               26.6.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 168/2

         Euroopan yhteisöjen komission 22.4.2004 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-188/04)
   (2004/C 168/04)
   Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään K. Wiedner ja G. Bambara) on nostanut 22.4.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa vastaan.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:

               —

               toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/37/EY (1), ja erityisesti sen 3 artiklan 1 kohdan ja 11 artiklan 3, 6 ja 7 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska ANAS S.p.A. on antanut Pedemontana Veneta Ovest -nimisen moottoritien rakentamisen ja hallinnoinnin Società per l'autostrada Brescia-Verona-Padova p.s. -nimisen yhtiön toteutettavaksi suoraan 7.12.1999 tehdyllä sopimuksella, tarjouspyyntöä julkaisematta, ilman että tätä koskevat edellytykset olisivat täyttyneet;

               —

               velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio väittää, että kun ANAS S.p.A. on tehnyt hankintasopimuksen Pedemontana Veneta Ovest -nimisen moottoritien rakentamisesta ja hallinnoimisesta tarjouspyyntöä julkaisematta, se ei ole toiminut direktiivissä 93/37/ETY ja erityisesti sen 3 artiklan 1 kohdassa ja 11 artiklan 3, 6 ja 7 kohdassa säädetyn mukaisesti.
   Direktiivin 3 artiklassa säädetään tiettyjen julkistamista koskevien yhteisön tasoisten säännösten soveltamisesta silloin, kun hankintaviranomaiset tekevät julkisia rakennusurakoita koskevia sopimuksia, jos sopimuksen arvo on yli 5 miljoonaa euroa. Direktiivin 11 artiklan 3 kohdassa säädetään erityisesti, että hankintaviranomaisten, jotka aikovat tehdä julkisia rakennusurakoita koskevan sopimuksen, on ilmoitettava tällaisesta aikomuksesta tarjouspyynnöllä, joka on saman artiklan 7 kohdan mukaan lähetettävä Euroopan yhteisöjen julkaisutoimistoon.
   Ottaen huomioon, että Pedemontana Veneta Ovest -nimisen moottoritien rakentamista ja hallinnoimista koskevan sopimuksen arvo on noin 350 miljoonaa euroa, siitä olisi pitänyt ilmoittaa Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

      (1)  EYVL L 199, 9.8.1993, s. 54.


title: Asia C-161/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 8.5.2014 (Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglian (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Idrodinamica Spurgo Velox ym. v. Acquedotto Pugliese SpA (Julkiset hankinnat — Vesihuollon ala — Direktiivi 92/13/ETY — Tehokkaat ja nopeat muutoksenhakukeinot — Muutoksenhaun määräajat — Ajankohta, josta nämä määräajat alkavat kulua)

text:
               30.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 202/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 8.5.2014 (Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglian (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Idrodinamica Spurgo Velox ym. v. Acquedotto Pugliese SpA
   (Asia C-161/13) (1)

   ((Julkiset hankinnat - Vesihuollon ala - Direktiivi 92/13/ETY - Tehokkaat ja nopeat muutoksenhakukeinot - Muutoksenhaun määräajat - Ajankohta, josta nämä määräajat alkavat kulua))
   2014/C 202/10
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Idrodinamica Spurgo Velox, Giovanni Putignano e figli srl, Cogeir srl, Splendor Sud srl ja Sceap srl

      Vastaaja: Acquedotto Pugliese SpA
   Tundo srl:n ja Giovanni XXIII Soc. coop. arl:n osallistuessa asian käsittelyyn

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia – Vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjä koskevien yhteisön sääntöjen soveltamiseen liittyvien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 25.2.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/13/ETY (EYVL L 76, s. 14) 1, 2 a, 2 c ja 2 g artiklan tulkinta – Muutoksenhaun määräaika – Määräajan alku – Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan muutoksenhaun määräaika alkaa kulua päivästä, jolloin muutoksenhakija on saanut tiedoksi päätöksen lopullisesta hankintasopimuksesta – Muutoksenhakija, joka on saanut vasta mainitun tiedoksiannon jälkeen tiedon siitä, että julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekemistä koskevia säännöksiä on rikottu

      Tuomiolauselma

   Vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjä koskevien yhteisön sääntöjen soveltamiseen liittyvien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 25.2.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/13/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 11.12.2007 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2007/66/EY, 1 artiklan 1 ja 3 kohtaa ja 2 a artiklan 2 kohdan viimeistä alakohtaa on tulkittava siten, että määräajan, joka on asetettu kumoamiskanteen nostamiseksi hankintamenettelyn ratkaisemispäätöksestä, on käynnistyttävä uudelleen, jos hankintayksikkö on tämän ratkaisemispäätöksen jälkeen mutta ennen sopimuksen allekirjoittamista tehnyt uuden päätöksen, jolla voi olla vaikutusta kyseisen ratkaisemispäätöksen laillisuuteen. Tämä määräaika alkaa kulua siitä, kun tarjoajat saavat ilmoituksen myöhemmästä päätöksestä tai ilmoituksen puuttuessa ajankohdasta, jolloin viimeksi mainitut ovat saaneet sen tietoonsa.
   Jos tarjoaja saa kansallisen lainsäädännön mukaisen kanteen nostamisen määräajan päätyttyä tietoonsa sääntöjenvastaisuuden, jonka väitetään tapahtuneen ennen hankintamenettelyn ratkaisemispäätöstä, tarjoaja voi nostaa kumoamiskanteen tästä päätöksestä vain kyseisessä määräajassa, jollei kansallisen lainsäädännön nimenomaisessa säännöksessä taata tällaista oikeutta unionin oikeuden mukaisesti.

      (1)  EUVL C 189, 29.6.2013.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 27 päivänä toukokuuta 2004 asiassa C-398/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Espanjan kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi 75/442/ETY – Ympäristö – Jätehuolto)

text:
               10.7.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/1

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (neljäs jaosto)
   27 päivänä toukokuuta 2004
   asiassa C-398/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Espanjan kuningaskunta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 75/442/ETY - Ympäristö - Jätehuolto)
   (2004/C 179/02)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asiassa C-398/02, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään G. Valero Jordana ja M. Konstantinidis) vastaan Espanjan kuningaskunta (asiamiehenään L. Fraguas Gadea), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY (EYVL L 194, s. 39), sellaisena kuin se on muutettuna 18 päivänä maaliskuuta 1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/CEE (EYVL L 78, s. 32), mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut La Bañezassa (Espanja) sijaitsevan kaatopaikan osalta kyseisen direktiivin 4, 9 ja 13 artiklan soveltamisen takaamiseksi välttämättömiä toimenpiteitä, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari) sekä tuomarit J.-P. Puissochet ja F. Macken, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: R. Grass, on antanut 27.5.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 18.3.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY, mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kyseisen direktiivin 4, 9 ja 13 artiklan soveltamisen takaamisen edellyttämiä toimenpiteitä La Bañezassa (Espanja) sijaitsevan kaatopaikan osalta.

               2)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 323, 21.12.2002.


title: Asian C-178/01 poistaminen rekisteristä

text:
10.8.2002                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 191/23
johdonmukaisesti sitä, että yhteisöjen tuomioistuin tai ensim-                       Asian C-178/01 (1) poistaminen rekisteristä
mäisen oikeusasteen tuomioistuin eivät voi tutkia perusoikeu-
den (ammattiyhdistystoiminnan vapaus) mahdollista loukkaa-                                          (2002/C 191/38)
mista juuri silloin, kun loukkaus koskee kaikkia potentiaalisia
perusoikeuden subjekteja yleisesti ja abstraktisesti, eli se perus-
tuu lakiin.                                                                 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 18.4.2002
                                                                            antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
(1) Ei vielä julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.           tu asia C-178/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                            Itävallan tasavalta.
                                                                            (1) EYVL C 212, 28.7.2001.
          Asian C-357/00 (1) poistaminen rekisteristä
                           (2002/C 191/37)
                                                                                Asian C-214/01 (1) poistaminen rekisteristä
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston pu-                                            (2002/C 191/39)
heenjohtajan 16.4.2002 antamalla määräyksellä tuomioistui-
men rekisteristä on poistettu asia C-357/00 (Freien Hansestadt
Bremenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Fikri Akdenk vas-                 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.4.2002
taan Stadtgemeinde Bremen.                                                  antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                            tu asia C-214/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                            Saksan liittotasavalta.
(1) EYVL C 355, 9.12.2000.
                                                                            (1) EYVL C 212, 28.7.2001.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto) 12 päivänä lokakuuta 2004, asiassa C-60/03 (Bundesarbeitsgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Wolff & Müller GmbH & Co. KG vastaan José Filipe Pereira Félix (EY 49 artikla — Palvelujen tarjoamisen vapauden rajoitukset — Rakennusalan yritykset — Aliurakointi — Yrityksen velvollisuus taata aliurakoitsijoiden palkkaamien työntekijöiden vähimmäispalkan maksaminen)

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/18

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   12 päivänä lokakuuta 2004,
   asiassa C-60/03 (Bundesarbeitsgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Wolff & Müller GmbH & Co. KG vastaan José Filipe Pereira Félix (1)

   (EY 49 artikla - Palvelujen tarjoamisen vapauden rajoitukset - Rakennusalan yritykset - Aliurakointi - Yrityksen velvollisuus taata aliurakoitsijoiden palkkaamien työntekijöiden vähimmäispalkan maksaminen)
   (2004/C 300/36)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-60/03, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Bundesarbeitsgericht (Saksa) on esittänyt 6.11.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 14.2.2003, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Wolff & Müller GmbH & Co. KG vastaan José Filipe Pereira Félix, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans (esittelevä tuomari) sekä tuomarit C. Gulmann, R. Schintgen, F. Macken ja N. Colneric, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. Múgica Arzamendi, on antanut 12.10.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon 16 päivänä joulukuuta 1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/71/EY 5 artikla, kun sitä tulkitaan EY 49 artiklan valossa, ei ole pääasian kaltaisessa asiassa esteenä sellaisille kansallisille säännöille, joiden mukaan rakennusyritys, joka on antanut toisen yrityksen tehtäväksi rakennuspalvelujen suorittamisen, vastaa tämän yrittäjän tai aliurakoitsijan velvoitteista maksaa työntekijälle vähimmäispalkkaa tai maksaa työehtosopimuspuolien yhteiseen rahastoon suoritettavat maksut samalla tavoin kuin takaaja, joka vastaa velasta ilman, että sitä olisi ensin perittävä päävelalliselta, kun vähimmäispalkka käsittää rahamäärän, joka on maksettava verojen ja sosiaaliturva– ja työttömyysturvamaksujen tai vastaavien sosiaalivakuutusmaksujen pidättämisen jälkeen työntekijälle (nettopalkka), kun näiden sääntöjen ensisijaisena tavoitteena ei ole työntekijöiden palkan turvaaminen tai kun tämä turvaaminen on vain niiden toissijainen tavoite.

      (1)  EUVL C 112, 10.5.2003.


title: Asia T-188/11: Kanne 1.4.2011 — Chiboub v. neuvosto

text:
               14.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/38

         Kanne 1.4.2011 — Chiboub v. neuvosto
   (Asia T-188/11)
   2011/C 145/64
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Mohamed Slim Ben Mohamed Hassen Ben Salah Chiboub (Abu Dabi, Yhdistyneet arabiemiirikunnat) (asiamies: asianajaja G. Perrot

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 31.1.2011 tehdyn neuvoston päätöksen 2011/72/YUTP Chiboubia koskevilta osin

               —

               kumoamaan 4.2.2011 tehdyn täytäntöönpanopäätöksen 2011/79/YUTP, joka on tehty 31.1.2011 tehdyn päätöksen 2011/72/YUTP perusteella, Chiboubia koskevilta osin

               —

               kumoamaan 4.2.2011 annetun asetuksen (EU) N:o 101/2011, joka on annettu 31.1.2011 tehdyn päätöksen 2011/72/YUTP perusteella, Chiboubia koskevilta osin

               —

               velvoittaa tämän seurauksena neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu perusoikeuksien ja erityisesti puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen, koska päätöksessä 2011/72/YUTP määrätään kantajalle seuraamuksia ja siitä aiheutuu tälle huomattavaa vahinkoa ilman että häntä on kuultu etukäteen ja ilman että hänellä on ollut mahdollisuutta ilmaista kantaansa tämän jälkeen.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu perusteluvelvollisuuden rikkomiseen sekä siihen, että oikeutta tehokkaaseen oikeudenkäyntiin ja syyttömyysolettamaa on loukattu, koska kantajan nimi mainitaan luettelossa ilman että häntä on etukäteen kuultu ja ilman että hänelle on ilmoitettu niitä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja, joiden perusteella hänen nimensä mainitaan luettelossa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen, koska kantajaa ei voida syyttää varojen väärinkäytöstä rahanpesuun, sillä varat ovat peräisin FIFA:sta, joka on suorittanut kantajalle korvauksia vuosina 2006–2010 useiden sopimusten perusteella.


title: Asia T-181/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 2.4.2008 — Eurocopter v. SMHV (STEADYCONTROL) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin STEADYCONTROL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               9.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 116/20

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 2.4.2008 — Eurocopter v. SMHV (STEADYCONTROL)
   (Asia T-181/07) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin STEADYCONTROL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)
   (2008/C 116/35)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Eurocopter SAS (Marignane, Ranska) (edustaja: aluksi asianajaja E. Soler Borda, sittemmin asianajaja R. Zeineh)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, joka on nostettu SMHV:n neljännen valituslautakunnan 12.3.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 8/2006-4), joka koskee hakemusta sanamerkin STEADYCONTROL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Eurocopter SAS velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 170, 21.7.2007.


title: Asia F-61/12: Kanne 11.6.2012 — ZZ ja ZZ v. Euroopan komissio

text:
               28.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 227/38

         Kanne 11.6.2012 — ZZ ja ZZ v. Euroopan komissio
   (Asia F-61/12)
   2012/C 227/65
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: ZZ ja ZZ (edustajat: asianajajat D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis. É. Marchal ja S. Orlandi)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Ennen komission palveluksessa aloittamista saavutettujen eläkeoikeuksien siirtämistä koskevien niiden ehdotusten kumoaminen, jotka tehtiin sellaisen laskutoimituksen perusteella, jossa otetaan huomioon uudet yleiset täytäntöönpanosäännökset, jotka tulivat voimaan kantajien siirtämistä koskevien hakemusten jälkeen

      Vaatimukset

               —

               On kumottava päätökset, joilla hylättiin kantajien vaatimukset yleisten täytäntöönpanosäännösten ja kartuntaprosenttien soveltamisesta sellaisena kuin ne olivat voimassa heidän eläkeoikeuksiensa siirtämistä koskevien hakemusten tekemisen ajankohtana

               —

               Siltä osin kuin on tarpeellista on kumottava päätökset, joissa lasketaan kantajien niiden eläkeoikeuksien hyvitys, jotka he saavuttivat ennen komission palveluksessa aloittamistaan

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asian C-373/98 poistaminen rekisteristä

text:
C 122/16                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   29.4.2000
Euroopan yhteisöjen komission 29.2.2000 Irlantia vastaan                           Asian C-373/98 (1) poistaminen rekisteristä
                           nostama kanne
                            (Asia C-70/00)                                                       (2000/C 122/30)
                          (2000/C 122/28)                                 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.1.2000
                                                                          antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.2.2000 Euroo-                 tu asia C-373/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.                 Ranskan tasavalta.
Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön virkamies
Michael Shotter, prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudelli-
sen osaston virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre
                                                                          (1) EYVL C 378, 5.12.1998.
Wagner, Kirchberg, Luxembourg.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–    toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut imeväisille ja pikku-
     lapsille tarkoitetuista viljapohjaisista valmisruoista ja muis-
     ta lastenruoista annetun direktiivin 96/5/EY (1) muuttami-
     sesta 2 päivänä kesäkuuta 1998 annetun komission direk-
     tiivin 98/36/EY (2) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
     antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä
     lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan                   Asian C-161/99 (1) poistaminen rekisteristä
     ilmoittanut niistä komissiolle, ja
–    velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                                         (2000/C 122/31)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.1.2000
                                                                          antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
EY 249 artiklassa (entinen EY:n perustamissopimuksen 189                  tu asia C-161/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian
artikla), jonka mukaan direktiivi velvoittaa jokaista jäsenvaltio-        tasavalta.
ta saavutettavaan tulokseen nähden, jäsenvaltiot velvoitetaan
implisiittisesti noudattamaan direktiiveissä asetettuja täytän-
töönpanon määräaikoja. Tämä määräaika päättyi 31.12.1998                  (1) EYVL C 188, 3.7.1999.
ilman, että Irlanti oli pannut täytäntöön komission vaatimuk-
sissa mainitun direktiivin noudattamisen edellyttämiä sään-
nöksiä.
(1) 16.2.1996 annettu neuvoston direktiivi 96/5/EY, Euratom, EYVL
    L 49, 28.2.1996, s. 17.
(2) EYVL L 167, 12.6.1998, s. 23.
                                                                                Asian C-149/99 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2000/C 122/32)
          Asian C-360/98 (1) poistaminen rekisteristä
                          (2000/C 122/29)                                 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 14.1.2000
                                                                          antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.1.2000                  tu asia C-149/99 (Verwaltungsgerichtshofin esittämä ennakko-
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-            ratkaisupyyntö), Johannes Blachnitzky vastaan Landes-Grund-
tu asia C-360/98 (Conseil de prud’hommes de Bobignyn                      verkehrskommission beim Amt der Tiroler Landesregierung.
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Bernard Bauduin ja Laurent
Blondeau vastaan SA Renault.
                                                                          (1) EYVL C 188, 3.7.1999.
(1) EYVL C 358, 21.11.1998.


title: Asia C-454/99: Euroopan yhteisöjen komission 30.11.1999 Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 34/18                   FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        5.2.2000
viranomaisten tehtävänä on arvioida, riittävätkö vastaanotta-                    — jättäessään antamatta asianmukaisia yksityiskohtaisia
vassa jäsenvaltiossa hankitut tiedot, eli jonkin opintokokonai-                       sääntöjä sille myönnetyn kiintiön käyttämisestä,
suuden suorittaminen tai käytännön kokemuksen hankkimi-
nen, näytöksi puuttuvien tietojen omaksumisesta. Vastaavaa                       — jättäessään suorittamatta relevantissa yhteisön
päättelyä voidaan ilman muuta soveltaa siinä valtiossa hankit-                        lainsäädännössä edellytettyjä tarkastuksia ja muuta
tuihin tietoihin, josta asianomainen henkilö on peräisin.                             valvontaa,
                                                                                — jättäessään keskeyttämättä kalastusta väliaikaisesti kiin-
Yhtiötä, joka tekee töitä jonkin toisen jäsenvaltion alueella,                        tiön tultua täyteen, ja
mutta jonka kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, pidetään
palvelujen suorittajana. Se, että Ranskan viranomaiset kieltäy-                  — jättäessään (ainoastaan vuoden 1988 osalta) toteutta-
tyvät tutkimasta sitä, vastaako yhtiön henkilökunnan pätevyys                         masta riittäviä toimenpiteitä makrillin aluksista purka-
Ranskan lainsäädännössä edellytettyä pätevyyttä, ja osoitta-                          mista koskevien raporttien virheellisyyksien estämisek-
masta sitä, mihin toimenpiteisiin olisi ryhdyttävä puuttuvan                          si ja
pätevyyden hankkimiseksi, rajoittaa palvelujen tarjoamisen
vapautta, koska viranomaiset näin estävät sellaisia yrityksiä,                   — jättäessään ryhtymättä rikosoikeudellisiin tai hallinto-
jotka ovat sijoittautuneet johonkin toiseen jäsenvaltioon, tar-                       oikeudellisiin toimenpiteisiin asetuksia rikkoneiden
joamasta palvelujaan oman henkilökuntansa avulla. Vastaanot-                          alusten päälliköitä vastaan tai muita näistä säännösten
tavan jäsenvaltion on varmistettava se, ettei se aseta turhaan                        rikkomisista vastuussa olevia henkilöitä vastaan,
sellaisia vaatimuksia ammattitoiminnan harjoittamiselle, jotka
vastaavat niitä lain mukaisia vaatimuksia, jotka on jo täytetty                  Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut 1) asetuksen
siinä jäsenvaltiossa, johon yritys on sijoittautunut.                            (ETY) N:o 170/83 (1) 5 artiklan 2 kohtaa ja asetuksen (ETY)
                                                                                N:o 2057/82 (2) 1 artiklan 1 kohtaa (1.8.1987 päättyneenä
                                                                                ajanjaksona) ja asetuksen (ETY) N:o 2241/87 (3) 1 artiklan
                                                                                1 kohtaa (tämän jälkeisenä ajanjaksona); 2) asetuksen (ETY)
(1) Ammatillisen koulutuksen vastavuoroista tunnustamista koske-                 N:o 2057/82 10 artiklan 2 kohtaa ja asetuksen (ETY) N:o
    vasta toisesta yleisestä järjestelmästä, 18 päivänä kesäkuuta 1992           2241/87 11 artiklan 2 kohtaa; 3) asetuksen (ETY) N:o
    annettu neuvoston direktiivi, jolla täydennetään direktiiviä
    89/48/ETY, EYVL L 209, s. 25.
                                                                                2241/87 9 artiklaa; 4) asetuksen N:o (ETY) N:o 2057/82
                                                                                1 artiklan 2 kohtaa tai asetuksen (ETY) N:o 2241/87
(2) Kok. 1991, s. I-2357.
                                                                                1 artiklan 2 kohtaa yhdessä asetuksen (ETY) N:o 170/83
(3) Ks. asia C-164/94, Aranitis, tuomio 1.2.1996 (Kok. 1996, s. I-135,           5 artiklan 2 kohdan kanssa;
    32 kohta).
                                                                             2. velvoittaa Yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oi-
                                                                                keudenkäyntikulut
                                                                             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                             — Yhdistynyt kuningaskunta ei ole antanut asianmukaisia
                                                                                yksityiskohtaisia sääntöjä sille myönnettyjen kiintiöiden
                                                                                käyttämisestä, mikä on vastoin asetuksen (ETY) N:o 170/83
Euroopan yhteisöjen komission 30.11.1999 Ison-Britan-                            5 artiklan 2 kohtaa.
nian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vas-
                         taan nostama kanne                                  — Yhdistynyt kuningaskunta ei ole varmistanut kalakannan
                                                                                säilyttämistä koskevien yhteisön sääntöjen noudattamista,
                            (Asia C-454/99)                                      mikä on ristiriidassa asetuksen (ETY) N:o 2057/82 1 ar-
                                                                                tiklan kanssa (ajanjaksolta 1985-1.8.1987) ja asetuksen
                                                                                (ETY) N:o 2241/87 kanssa (1.8.1987 alkaen). Näissä
                             (2000/C 34/34)                                      asetuksissa asetettiin jäsenvaltioille yksityiskohtaisempia
                                                                                velvoitteita kuin asetuksessa 170/83, ja niillä pyrittiin
                                                                                kaikissa tapauksissa varmistamaan yhteensopivuus kala-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 30.11.1999 Euroo-                       kannan säilyttämistä ja valvontatoimia koskevien voimassa
pan yhteisöjen tuomioistuimessa EY 226 artiklan nojalla                          olevien säädösten kanssa.
kanteen Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä ku-
ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellinen                — Yhdistynyt kuningaskunta on rikkonut asetuksen 2241/87
neuvonantaja Thomas van Rijn ja komission oikeudellisessa                        9 artiklaa, koska se ei ole tilastoinut (ainoastaan vuoden
yksikössä toimiva kansallinen virkamies Keir Fitch, prosessi-                    1988 osalta) vuosittaisen suurimman sallitun kalasaaliin
osoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies                         tai kiintiön nojalla pyydettyjen varastojen aluksista purka-
Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner C-254, Luxemburg.                        mista.
                                                                             — Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut asetuksen
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                     2057/82 10 artiklan ja asetuksen 2241/87 11 artiklan
                                                                                mukaisia velvoitteitaan, jotka koskevat kalastuksen väliai-
1) toteaa kunkin ajanjaksoon 1985-1988 sisältyvän vuoden                         kaista kieltämistä silloin, kun sille myönnetty kiintiö
     ja vuoden 1990 osalta, että                                                 arvioidaan tulleen käytetyksi.
 ---pagebreak--- 5.2.2000                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 34/19
— Se, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole ryhtynyt rikosoi-              valtioille osoitetun velvoitteen noudattaa direktiivissä säädettyä
     keudellisiiin tai hallinto-oikeudellisiin toimenpiteisiin nii-       täytäntöönpanon määräaikaa. Tämä määräaika päättyi
     den alusten päälliköitä tai omistajia kohtaan, joiden on             30.6.1996 ilman, että Yhdistynyt kuningaskunta oli antanut
     todettu jättäneen noudattamatta kalakannan säilyttämistä             komission vaatimuksessa tarkoitetun direktiivin noudattami-
     ja valvontatoimia koskevaa lainsäädäntöä, merkitsee ase-             sen edellyttämiä säännöksiä.
     tuksen 2057/82 1 artiklan 2 kohdan, sellaisena kuin se
     on muutettuna, (asetuksen 2241/87 1 artiklan 2 kohta
     1.8.1987 alkaen) rikkomista.                                         (1) EYVL L 365, 31.12.1994, s. 10.
(1) Yhteisön kalatalousvarojen säilyttämis- ja hallintojärjestelmästä
    25 päivänä tammikuuta 1983 annettu neuvoston asetus (ETY)
    N:o 170/83, EYVL L 24, 27.1.1983, s. 1.
(2) Jäsenvaltioiden alusten harjoittamaa kalastustoimintaa koskevien
    tiettyjen valvontatoimenpiteiden käyttöönottamisesta 29 päivänä
    kesäkuuta 1982 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2057/82,
    EYVL L 220, 29.7.1982, s. 1.
(3) Tietyistä kalastustoiminnan valvontatoimenpiteistä 23 päivänä
    heinäkuuta 1987 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2241/87,           Euroopan yhteisöjen komission 3.12.1999 Italian tasaval-
    EYVL L 207, 29.7.1987, s. 1.                                                             taa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-466/99)
                                                                                (2000/C 34/36)
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 3.12.1999 Euroo-
                                                                          pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
Euroopan yhteisöjen komission 1.12.1999 Yhdistynyttä
                                                                          vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksikön
            kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                          virkamies Lena Ström ja oikeudellisessa yksikössä toimiva
                                                                          kansallinen virkamies, tuomari Giacinto Bisogni, ja prosessi-
                          (Asia C-455/99)                                 osoite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre
                                                                          Wagner, Kirchberg.
                            (2000/C 34/35)
                                                                          Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 1.12.1999 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Yhdistynyttä kunin-               — toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut jätteistä
gaskuntaa vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellinen pääneu-                  15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktii-
vonantaja Richard Wainwright ja prosessiosoite Luxembur-                       vin 75/442/ETY (1), vaarallisista jätteistä 12 päivänä joulu-
gissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la                  kuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/689/ETY (2)
Cruz, Centre Wagner, Luxemburg.                                                ja pakkauksista ja pakkausjätteistä 20 päivänä joulukuuta
                                                                               1994 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direk-
                                                                               tiivin 94/62/EY (3) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-                 ilmoittanut komissiolle jätteiden ja vaarallisten jätteiden
tuin                                                                           sekä pakkausten ja pakkausjätteiden käsittelyä ja niistä
                                                                               huolehtimista koskevia suunnitelmia;
— toteaa, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut
     pakkauksista ja pakkausjätteistä 20 päivänä joulukuuta               — velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
     1994 annetun direktiivin 94/62/EY (1) mukaisia velvoittei-                kulut.
     taan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudatta-
     misen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
     määräyksiä, ja
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
— velvoittaa Yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oi-
     keudenkäyntikulut.                                                   Italian tasavallan piti ilmoittaa komissiolle direktiiveissä
                                                                          75/442/ETY, 91/689/ETY ja 94/62/EY säädetyt tiedot jättei-
                                                                          den, vaarallisten jätteiden, pakkausten ja pakkausjätteiden
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       käsittelyä ja niistä huolehtimista koskevista suunnitelmista
                                                                          näiden direktiivien 7, 6 ja 14 artiklan mukaisesti.
Artikla EY 249 (aiemmin EY:n perustamissopimuksen 189 ar-
tikla), jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulok-          Koska Italian tasavalta ei ole antanut tällaista ilmoitusta, eikä
seen nähden jokaista jäsevaltiota, sisältää implisiittisen jäsen-         komissio ole saanut tietoja Italian viranomaisille 21.10.1998


title: Asia T-206/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.6.2012 — Vesteda Groep v. komissio (Valtiontuki — Alankomaiden myöntämä tukijärjestelmä asuntotuotantoyhtiöiden hyväksi — Olemassa oleva tuki — Päätös jäsenvaltion sitoumusten hyväksymisestä — Kumoamiskanne — Asiavaltuus — Tutkimatta jättäminen)

text:
               28.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 227/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.6.2012 — Vesteda Groep v. komissio
   (Asia T-206/10) (1)

   (Valtiontuki - Alankomaiden myöntämä tukijärjestelmä asuntotuotantoyhtiöiden hyväksi - Olemassa oleva tuki - Päätös jäsenvaltion sitoumusten hyväksymisestä - Kumoamiskanne - Asiavaltuus - Tutkimatta jättäminen)
   2012/C 227/31
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Vesteda Groep BV (Maastricht, Alankomaat) (edustajat: asianajajat G. van der Wal ja T. Boesman)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: H. van Vliet, S. Noë ja S. Thomas, avustajanaan asianajaja H. Gilliams)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne valtiontukia E 2/2005 ja N 642/2009 koskevasta 15.12.2009 tehdystä komission päätöksestä K(2009) 9963 lopullinen — Alankomaat — Olemassa oleva tuki ja hankekohtainen erityistuki asuntotuotantoyhtiöille.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Vesteda Groep BV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 179, 3.7.2010.


title: Asia T-624/11: Kanne 30.11.2011 — Yueqing Onesto Electric v. SMHV — Ensto (ONESTO)

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/38

         Kanne 30.11.2011 — Yueqing Onesto Electric v. SMHV — Ensto (ONESTO)
   (Asia T-624/11)
   2012/C 32/76
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Yueqing Onesto Electric (Zhejiang, Kiina) (edustaja: asianajaja B. Piepenbrink)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Ensto Oy (Porvoo, Suomi)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan asiassa R 2535/2010-2 20.9.2011 tekemän päätöksen; ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”ONESTO” luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro W00909305

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kuviomerkkiä ”ENSTO” koskeva yhteisön tavaramerkkirekisteröinti nro 1980242 luokkiin 7, 9 ja 11 kuuluvia tavaroita varten; sanamerkkiä ”ENSTO” koskeva yhteisön tavaramerkkirekisteröinti nro 40600 luokkiin 7, 9, 11 ja 16 kuuluvia tavaroita varten; sanamerkkiä ”ENSTO” koskeva suomalainen tavaramerkkirekisteröinti nro 218071 luokkiin 7, 9 ja 11 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: Päätöksen kumoaminen ja yhteisön tavaramerkkiä koskevan rekisteröintihakemuksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta on virheellisesti katsonut, että aikaisemman merkin ja yhteisön tavaramerkiksi rekisteröitäväksi haetun merkin välillä on sekaannusvaara.


title: Asia T-122/17: Kanne 22.2.2017 – Devin v. EUIPO – Haskovo (DEVIN)

text:
               18.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 121/47

         Kanne 22.2.2017 – Devin v. EUIPO – Haskovo (DEVIN)
   (Asia T-122/17)
   (2017/C 121/67)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Devin AD (Devin, Bulgaria) (edustaja: asianajaja B. Van Asbroeck)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Haskovo Chamber of Commerce and Industry (Haskovo, Bulgaria)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki DEVIN – EU-tavaramerkki nro 9 408 865

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 2.12.2016 asiassa R 579/2016-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               kumoaa mitättömyysosaston 29.1.2016 asiassa N:o 9 559 tekemän päätöksen

               —

               hylkää kokonaan tai ainakin osittain mitättömyysvaatimuksen esittäjän vaatimuksen EU-tavaramerkin DEVIN N:o 9408865 mitättömäksi julistamisesta kaikkien sen kattamien luokan 32 tavaroiden osalta,

               —

               velvoittaa EUIPO:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohtaa luettuna yhdessä 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan kanssa on rikottu.

               —

               Siltä osin kuin valituslautakunta ei ole rikkonut asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, 7 artiklan 3 kohdan rikkominen


title: Asia T-124/03: AES Drax Power Limitedin 14.4.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
7.6.2003                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 135/37
kaamista, mitä tulee valintamenettelyssä käytettyyn englannin          ningaskunnassa. Kantaja katsoo, että kaikki nämä seikat ovat
kieleen ja muihin väitettyihin virheisiin menettelyssä. Kantaja        virheellisiä, että British Energyn maksukyvyttömyydestä ei
väittää myös, että tehtyä päätöstä ei ole perusteltu.                  seuraisi vakavia sosiaalisia vaikeuksia ja että riidanalainen
                                                                       päätös rikkoo tämän vuoksi suuntaviivojen 23 kohdan c ala-
                                                                       kohtaa. Kantaja väittää myös, että kyseessä olevaa tukea ei ole
                                                                       rajattu määrään, jota British Energyn liiketoiminnan jatkami-
                                                                       nen edellyttää, koska jos British Energy asetettaisiin yrityssa-
                                                                       neeraukseen, kuten Englannin maksukyvyttömyyttä koske-
                                                                       vassa laissa säädetään, sen liiketoiminnan jatkamista koskevat
                                                                       kustannukset voisivat olla pienemmät. Kantaja katsoo tämän
                                                                       vuoksi, että riidanalainen päätös rikkoo myös suuntaviivojen
AES Drax Power Limitedin 14.4.2003 Euroopan yhteisö-                   23 kohdan e alakohtaa. Kantaja väittää lisäksi, että riidanalai-
            jen komissiota vastaan nostama kanne                       nen päätös rikkoi suuntaviivojen 23 kohdan a alakohtaa, koska
                                                                       siinä ei otettu huomioon sitä, että riidanalainen tuki on
                                                                       hallituksen tallettamien käteisvarojen muodossa. Kantajan mu-
                          (Asia T-124/03)                              kaan nämä talletukset poistavat kaupankäyntiä British Energyn
                                                                       kanssa koskevan kaupallisen riskin, minkä vuoksi ne eivät
                                                                       vastaa lainoja tai lainojen valtiontakauksia, joista suuntaviivo-
                          (2003/C 135/59)                              jen 23 kohdan a alakohdassa säädetään. Kantaja väittää lopuksi,
                                                                       että vastaaja ylitti EY:n perustamissopimuksessa ja yhteisön
                                                                       oikeuden yleisissä periaatteissa harkintavaltansa käytölle asete-
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                    tut rajat jättämällä ottamatta huomioon riidanalaisen tuen
                                                                       vaikutuksen British Energyn kilpailijoihin.
AES Drax Power Limited, Selby, Yhdistynyt kuningaskunta,               (1 ) EYVL 1999 C 288, s. 2.
on nostanut 14.4.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat K. P. E. Lasok, QC
ja solicitor E. Gibson-Bolton.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     määrää toteutettavaksi tarvittavat selvittämistoimet
      tämän asian tosiseikkojen ratkaisemiseksi                        Reckitt Benckiser (España), S.L.:n 14.4.2003 sisämarkki-
                                                                       noiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit)
–     kumoaa 27.11.2002 tehdyn riidanalaisen päätöksen, jolla                          (SMHV) vastaan nostama kanne
      hyväksyttiin valtiontuki NN 101/02 British Energy plc:lle
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyn-                                       (Asia T-126/03)
      tikulut.
                                                                                (2003/C 135/60)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    (Oikeudenkäyntikielestä päätetään ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                       mioistuimen työjärjestyksen 131 artiklan 2 kohdan mukaisesti –
                                                                                kieli, jolla kanne on laadittu: englanti)
Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus myönsi vuoden 2002
syyskuussa pelastamistukipaketin British Energy plc:lle, joka
on yksi Yhdistyneen kuningaskunnan tärkeimmistä sähkön-
tuottajista ja joka vastaa tiettyjen ydinvoimaloiden toiminnasta.
Vastaaja päätti riidanalaisella päätöksellä, että tämä valtiontuki     Reckitt Benckiser (España), S.L., kotipaikka Barcelonassa (Es-
oli EY:n perustamissopimuksen mukainen. Kantaja, joka on               panja), on nostanut 14.4.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
British Energyn kilpailija, vaatii kyseisen päätöksen kumoamis-        sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden
ta ja väittää, että vastaaja rikkoi omia suuntaviivojaan valtion-      harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan.
tuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja raken-         Kantajan edustajana on asianajaja Monica Esteve Sanz.
neuudistukseksi (1). Kantaja kiistää vastaajan päätelmät siitä,
että ilman kyseessä olevaa tukea British Energy olisi maksuky-
vytön ja joutuisi lopettamaan toimintansa ja että jos se tekisi
näin, tästä aiheutuisi vakavia seurauksia sekä ydinturvallisuu-        ALADIN Gesellschaft für innovative mikrobiologische Systeme
delle että energiantuotannon turvaamiselle Yhdistyneessä ku-           GmbH oli myös valituslautakuntakäsittelyn asianosainen.


title: Asia T-201/08: Kanne 26.5.2008 — Market Watch Franchise & Consulting, Inc. v. SMHV — Ares Trading (SEROSLIM)

text:
               2.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 197/27

         Kanne 26.5.2008 — Market Watch Franchise & Consulting, Inc. v. SMHV — Ares Trading (SEROSLIM)
   (Asia T-201/08)
   (2008/C 197/49)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja(t): Market Watch Franchise & Consulting, Inc. (Freeport, Bahamas) (edustaja(t): lakimies J. E. Korab)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli (vastapuolet) valituslautakunnassa: Ares Trading, SA (Aubonne, Sveitsi)
   Vaatimukset

               —

               Valitus on hyväksyttävä

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 6.3.2008 tekemä päätös asiassa R 0805/2007-2 on kumottava ja valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä vastapuolena olleen osapuolen vaatimus siitä, että kyseessä oleva yhteisön tavaramerkki julistetaan mitättömäksi, on hylättävä

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Market Watch Franchise & Consulting, Inc.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”SEROSLIM” 3, 5 ja 35 luokkaan kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — hakemus N:o 4 113 321

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: sanamerkki ”SEROSTIM” 5 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkki N:o 2 405 694

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksyttiin 5 luokkaan kuuluvien tavaroiden osalta ja seuraavien luokkaan 3 kuuluvien tavaroiden osalta: ”saippuat, hiusvedet ja hampaidenpuhdistusaineet”

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylätään

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklaa on rikottu sen vuoksi, että tärkein seikka arvioitaessa sekaannusvaaran mahdollisuutta on yleinen vaikutelma, jonka kyseessä olevat tavaramerkit synnyttävät asianomaisen yleisön keskuudessa. Tavaramerkkioikeudellisesti merkityksellisen sekaannusvaaran mahdollisuus riippuu tässä yhteydessä useista tekijöistä, kuten se, kuinka tunnettu kyseinen tavaramerkki on, mielleyhtymät, jotka käytetty tai rekisteröity merkki saattavat luoda, tavaramerkin ja merkin tai niiden tavaroiden tai palvelujen samanlaisuuden aste, joita ne osoittavat.


title: Asia C-124/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 12.3.2015 – Salutas Pharma GmbH v. Hauptzollamt Hannover

text:
               1.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 12.3.2015 – Salutas Pharma GmbH v. Hauptzollamt Hannover
   (Asia C-124/15)
   (2015/C 178/09)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Hamburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Salutas Pharma GmbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Hannover

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (1) liitteessä I olevaa yhdistettyä nimikkeistöä, sellaisena kuin se on muutettuna 7.9.2001 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1777/2001 (2), tulkittava siten, että poretabletit, joissa on kalsiumia 500 mg tabletti, joita käytetään kalsiumin puutteen ehkäisyyn ja hoitoon sekä osteoporoosin ehkäisyssä ja hoidossa käytettävän erityishoidon tukemiseen ja joiden etiketissä suositellaan aikuisille enintään kolmen tabletin (= 1  500 mg) päiväannosta, on luokiteltava alanimikkeeseen 3004 90 00?

      (1)  EYVL L 256, s. 1.

      (2)  EYVL L 240, s. 4.


title: Asia T-467/15: Kanne 11.8.2015 – Drex Technologies v. neuvosto

text:
               12.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 337/34

         Kanne 11.8.2015 – Drex Technologies v. neuvosto
   (Asia T-467/15)
   (2015/C 337/37)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Drex Technologies SA (Tortola, Brittiläiset Neitsytsaaret) (edustaja: asianajaja E. Ruchat)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi

               —

               tämän seurauksena kumoamaan 28.5.2015 tehdyn päätöksen (YUTP) 2015/837 ja sen täytäntöönpanosäädökset siltä osin kuin ne koskevat kantajaa

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osiltaan samat tai samankaltaiset kuin ne kanneperusteet, joihin on vedottu asiassa T-432/11, Makhlouf vastaan neuvosto (1).

      (1)  EUVL C 290, s. 13.


title: Asia T-84/10: Kanne 22.2.2010 — Regione Puglia v. komissio

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/58

         Kanne 22.2.2010 — Regione Puglia v. komissio
   (Asia T-84/10)
   2010/C 113/89
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Regione Puglia (Bari, Italia) (asiamiehet: asianajajat F. Brunelli ja A. Aloia)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Riidanalainen päätös on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut, asianajopalkkiot ja muut maksut sekä korvaamaan kiinteämääräisesti yleiset kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt esillä olevalla kanteella vaaditaan Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) tavoitteen 1 kohdealueeseen kuuluvalle Pugliassa toteuttavalle toimintaohjelmalle (2000–2006) myönnetyn tuen osittaisesta poistamisesta 22.12.2009 tehdyn Euroopan komission K(2009) 10350 kumoamista niin, että ainoastaan 4 artikla pidetään voimassa.
   Tämä vaatimus esitetään täsmällisten väitteiden avulla, joilla Puglian alue kyseenalaistaa komission sitä vastaan esittämien väitteiden paikkansa pitävyyden ja perustelut ja väittää myös, että komission käyttämät menetelmät vuosina 2007 ja 2009 suoritettujen tarkastusten arvioimiseksi ovat lainvastaisia ja virheellisiä.
   Puglian alue väittää erityisesti, että päätös on tehty seuraavien seikkojen perusteella:

               —

               yhteisön tarkastajien tarkastuksia, jotka ovat olleet päätöksen perustana, ei ole suoritettu asianmukaisella ja täsmällisellä tavalla

               —

               tutkitut ja esitetyt asiakirjat eivät vahvista eivätkä tue tuloksia, joihin tarkastajat ovat kunkin omaisuusarvon ja toimenpiteen sekä kaikkien suoritettujen tarkastusten osalta päätyneet, ja joissakin tapauksissa tutkijat ovat päätyneet näihin tuloksiin ilman alakohtaisen sääntelyn välttämätöntä arviointia

               —

               suoritetut arvioinnit eivät ole metodologiselta kannalta soveltuvia vahvistamaan ja tukemaan komission lopullisia päätelmiä, jotka sitä paitsi vaikuttavat siinä määrin apodiktisilta, ettei niitä ole asianmukaisesti perusteltu eikä/tai näytetty toteen

         Lisäksi komissio ei ole millään tavoin ottanut seuraavia seikkoja huomioon:

               —

               Euroopan tilintarkastustuomioistuimen ja Italian talous- ja valtionvarainministeriön suorittamien tarkastusten eri tuloksia

               —

               alueen toistuvasti esittämiä laajoja, dokumentoituja ja täsmällisiä huomautuksia vastauksena komission esittämiin väitteisiin ja vaatimuksiin

               —

               tämän lisäksi komissio on loukannut komission ja tuensaajien välistä yhteistyövelvollisuutta, koska se on tehnyt toteamuksia ja päätelmiä jo ennen kuin se oli saanut ja tutkinut Regione Puglialta pyydetyt vastaukset ja selvitykset.