title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 29 päivänä maaliskuuta 2001 asiassa T-18/01 R, Anthony Goldstein vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Välitoimet – Tutkittavaksi ottaminen – Kiireellisyys)

text:
19.1.2002             FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 17/13
1)    Komission hakemus hylätään.                                      (asiamiehenään P. Oliver), jossa kantaja vaatii välitoimien
                                                                       määräämistä EY 230 artiklan nojalla nostetun kanteen yhtey-
2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                      dessä, jossa kantaja vaatii kumoamaan komission 12.1.2001
                                                                       tekemän päätöksen, jolla hylättiin kantajan tekemä kantelu,
                                                                       jonka mukaan General Council of the Bar of England and
                                                                       Wales oli rikkonut EY 81 ja EY 82 artiklaa, yhteisöjen
                                                                       ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on
                                                                       29.3.2001 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seu-
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            raava:
      TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
                29 päivänä maaliskuuta 2001                            1)    Välitoimihakemus hylätään.
asiassa T-302/00 R, Anthony Goldstein vastaan Euroopan                 2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                     yhteisöjen komissio
    (Välitoimet – Tutkittavaksi ottaminen – Kiireellisyys)
                        (2002/C 17/22)
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
Asiassa T-302/00 R, Anthony Goldstein, kotipaikka Harrow,
Middelsex (Yhdistynyt kuningaskunta), edustajanaan solicitor                              3 päivänä lokakuuta 2001
R. St. John Murphy, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
(asiamiehinään P. Oliver ja R. Lyal), jossa kantaja vaatii
välitoimien määräämistä sellaisen EY 230 artiklan nojalla              asiassa T-60/01, Marie-Josée Bollendorff vastaan Euroopan
nostetun kumoamiskanteen yhteydessä, jossa kantaja vaatii,                                       parlamentti (1)
että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa komis-
sion 7.7.2000 tekemän päätöksen, jolla se hylkäsi kantajan
asetuksen N:o 17 nojalla tekemän kantelun siitä, että General          (Kumoamiskanne – Riidanalaisen toimen peruuttaminen –
Medical Council oli rikkonut EY 81 ja EY 82 artiklaa, yhteisöjen                    Lausunnon antamisen raukeaminen)
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on
29.3.2001 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seu-                                          (2002/C 17/24)
raava:
1)    Välitoimihakemus hylätään.                                                          (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                                                                       Asiassa T-60/01, Marie-Josée Bollendorff, kotipaikka Luxem-
                                                                       burg, edustajanaan asianajaja L. Mosar, prosessiosoite Luxem-
                                                                       burgissa, vastaan Euroopan parlamentti (asiamiehinään Y. Pan-
                                                                       talis ja D. Moore), jossa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            tuomioistuinta vaaditaan kumoamaan parlamentin päätös,
      TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS                            jossa kantajan poissaoloa 21.3.2000 ja 30.4.2000 välisenä
                                                                       aikana pidettiin säännöstenvastaisena ja jolla tämä poissaolo
                29 päivänä maaliskuuta 2001                            vähennettiin asianosaisen vuosilomasta, yhteisöjen ensimmäi-
                                                                       sen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien
asiassa T-18/01 R, Anthony Goldstein vastaan Euroopan                  kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit
                     yhteisöjen komissio                               N. J. Forwood ja H. Legal, kirjaaja: H. Jung, on 3.10.2001
                                                                       antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
    (Välitoimet – Tutkittavaksi ottaminen – Kiireellisyys)
                                                                       1)    Lausunnon antaminen asiassa raukeaa.
                         (2002/C 17/23)
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                      2)    Parlamentti vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.
                                                                       (1) EYVL C 173, 16.6.2001.
Asiassa T-18/01 R, Anthony Goldstein, kotipaikka Harrow,
Middelsex (Yhdistynyt kuningaskunta), edustajanaan solicitor
R. St. John Murphy, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio


title: Asia C-279/05: College van Beroep voor het bedrijfslevenin 30.6.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Vonk Dairy Products BV vastaan Productschap Zuivel

text:
               15.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 257/1

         College van Beroep voor het bedrijfslevenin 30.6.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Vonk Dairy Products BV vastaan Productschap Zuivel
   (Asia C-279/05)
   (2005/C 257/02)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   College van Beroep voor het bedrijfsleven on pyytänyt 30.6.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 11.7.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Vonk Dairy Products BV vastaan Productschap Zuivel seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Onko asetuksen N:o 3665/87 (1) 16–18 artiklaa, sellaisina kuin nämä säännökset olivat säädettyinä asian kannalta oleellisena ajankohtana, tulkittava siten, että mikäli määräpaikan mukaan vaihteleva tuki on maksettu lopullisesti tuontiasiakirjojen hyväksymisen jälkeen käy ilmi, että tavarat on jälleenviety, tuen maksaminen voidaan katsoa perusteettomaksi vain siinä tapauksessa, että kyseessä on viejän väärinkäytös?

               2.

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: minkä edellytysten perusteella on arvioitava, milloin tavaroiden jälleenviennin perusteella on katsottava, että lopullisesti maksetut, määräpaikan mukaan vaihtelevat vientituet on maksettu perusteettomasti?

               3.

               Minkä edellytysten perusteella voidaan arvioida, onko kyseessä asetuksen N:o 2988/95 (2) 3 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu jatkuva tai toistuva sääntöjenvastaisuus? College van Beroep haluaa erityisesti selvittää, onko kyseessä jatkuva tai toistuva sääntöjenvastaisuus, mikäli sääntöjenvastaisuus koskee melko pientä osaa kaikista tiettynä ajanjaksona toteutuneista tapahtumista ja tapahtumat, joihin liittyen on todettu sääntöjenvastaisuus, koskevat eri toimituseriä?

      (1)  Maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 27 päivänä marraskuuta 1987 annettu komission asetus (ETY) N:o 3665/87 (EYVL L 351, 14.12.1987, s. 1).

      (2)  Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18 päivänä joulukuuta 1995 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 (EYVL L 312, 23.12.1995, s. 1).


title: Asiaa C-310/01 koskevaa tiedonantoa koskeva korjaus Euroopan unionin viralliseen lehteen(EUVL C 55, 8.3.2003)

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/56

         Asiaa C-310/01 koskevaa tiedonantoa koskeva korjaus
         Euroopan unionin viralliseen lehteen

      (
            Euroopan unionin virallinen lehti C 55, 8.3.2003
         )

   (2004/C 300/109)
   Asiaa C-310/01, Comune di Udine, Azienda Multiservizi SpA (AMGA) vastaan Diddi Dino Figli Srl, Assoziane Nazionale Imprese Gestione servizi tecnici integrati (AGESI) koskevan, EUVL:een sisältyvän tiedonannon teksti on korvattava seuraavalla tekstillä:

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
      (neljäs jaosto)
      14 päivänä marraskuuta 2002
      asiassa C-310/01 (Consiglio di Staton esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Comune di Udine, Azienda Multiservizi SpA (AMGA) vastaan Diddi Dino Figli Srl, Associazione Nazionale Imprese Gestione servizi tecnici integrati (AGESI) (1)

      (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta - Kysymys, johon annettava vastaus on selvästi johdettavissa oikeuskäytännöstä - Direktiivi 92/50/ETY - Julkiset hankinnat, jotka koskevat samalla tavaroita ja palveluja - Tavaroiden arvo, joka on suurempi kuin palvelujen arvo - Direktiivin 93/36/ETY soveltaminen)
      (2003/C 55/50)
      Oikeudenkäyntikieli: italia
      Asiassa C-310/01, jonka Consiglio di Stato (Italia) on saattanut EY:n perustamissopimuksen EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Comune di Udine, Azienda Multiservizi SpA (AMGA) vastaan Diddi Dino Figli Srl, Associazione Nazionale Imprese Gestione servizi tecnici integrati (AGESI) ennakkoratkaisun julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY (EYVL L 209, s. 1) 1 artiklan b alakohdan, 2 artiklan ja 6 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans (esittelevä tuomari), sekä tuomarit D. A. O. Edward ja S. von Bahr, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: R. Grass, on 14.11.2002 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
      Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY 2 artiklaa on tulkittava siten, ettei mainittua direktiiviä sovelleta julkiseen hankintaan, joka koskee samalla julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimustentekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetussa neuvoston direktiivissä 93/36/ETY tarkoitettuja tavaroita ja direktiivissä 92/50 tarkoitettuja palveluja, silloin, kun hankintaan sisältyvien tavaroiden arvo on suurempi kuin suoritettujen palvelujen.
      Tällaiseen hankintaan sovelletaan direktiiviä 93/36/ETY, jollei hankintaviranomainen harjoita suorittajaan nähden samanlaista valvontaa, jota se kohdistaa omiin yksiköihinsä, ja jollei kyseinen suorittaja harjoita olennaista osaa toiminnastaan sen hankintaviranomaisen tai niiden hankintaviranomaisten kanssa, jotka valvovat sitä.

      (1)  EYVL C 289, 13.10.2001.


title: Asia F-87/10: Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 16.6.2011 — Adriaens ym. v. komissio (Henkilöstö — Virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden vuotuinen mukautus — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/54

         Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 16.6.2011 — Adriaens ym. v. komissio
   (Asia F-87/10) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden vuotuinen mukautus - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2011/C 252/118
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Stéphane Adriaens (Evere, Belgia) ynnä muut (edustaja: asianajaja M. Casado García-Hirschfeld)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Berscheid ja D. Martin)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vastaajan niiden päätösten kumoaminen, jotka ilmenevät kantajien palkkalaskelmista ja jotka koskevat heidän kuukausipalkkojensa mukautuksen rajoittamista vuoden 2009 heinäkuusta lukien 1,85 prosentin korotukseen 23.12.2009 annettuun neuvoston asetukseen (EU, Euratom) N:o 1296/2009 perustuvan virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden vuotuisen mukautuksen yhteydessä

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta asiassa F-87/10, Adriaens ym. v. komissio, raukeaa.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 13, 15.1.2011, s. 40.


title: Asia T-172/16: Kanne 15.4.2016 – Centro Clinico e Diagnostico G.B. Morgagni v. komissio

text:
               13.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/61

      Kanne 15.4.2016 – Centro Clinico e Diagnostico G.B. Morgagni v. komissio
      (Asia T-172/16)
      (2016/C 211/76)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset

         Kantaja: Centro Clinico e Diagnostico G.B. Morgagni SRL (Catania, Italia) (edustaja: asianajaja E. Castorina)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan 14.8.2015 annetun komission päätöksen (EU) 2016/195 – C(2015) 5549 final, julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä 18.2.2016 – siltä osin kuin päätöksen mukaan (4 artiklan 5 kohta) ”lisäksi Italian on peruutettava kaikki 1 artiklassa tarkoitettujen ohjelmien mukaisten tukien maksut tämän päätöksen hyväksymispäivästä alkaen” ja joka tapauksessa kaikilta niiltä osin, joiden johdosta kantajana olevalta yhtiöltä voi jäädä saamatta palautus sen niistä Italian valtion verohallinnolle (Agenzia delle Entrate) maksamista määristä, jotka ylittävät lain nro 289/2002 9 §:n 17 momentissa tarkoitetun kiinteän 10 prosentin määrän yhtiön verovelasta (vuosilta 1990–1992); kantajan oikeudesta palautukseen on annettu Italian kansallisessa oikeusjärjestyksessä lainvoimainen tuomio.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen ainoaan kanneperusteeseen.

                  —

                  Kantaja väittää tässä yhteydessä, että Euroopan komission todettua riidanalaisessa päätöksessä, että sääntöjenvastaiseksi katsottua valtiontukea on objektiivisesti mahdotonta periä takaisin (niiltä muilta yrityksiltä, jotka ovat maksaneet vain 10 prosenttia verovelastaan), sekä tosiasiallisesti että oikeudelliselta kannalta ei varmasti voida kiistää – jotta kyseessä olevia periaatteita noudatettaisiin – kantajan oikeutta saada palautus niistä maksetuista määristä, jotka ylittävät laissa nro 289/2002 säädetyn; päinvastainen kanta merkitsisi räikeää ja vakavaa epäyhdenvertaista kohtelua kantajan ja niiden Catanian maakunnan yritysten välillä, jotka on päätöksessä nyt vapautettu kaikesta maksuvelvollisuudesta 90 prosenttiin asti maksamattomien verojen määrästä.

            On jopa niin, että juuri Euroopan komission riidanalaisen päätöksen vaikutuksesta kaikki muut yritykset saavat aiheetonta kilpailuetua, mutta Centro Morgagnin kustannuksella, siltä osin kuin kyse on vahingoista, jotka aiheutuivat luonnonmullistuksesta, joka tapahtui yli kymmenen vuotta ennen 14.8.2015 annettua päätöstä. Italian lain mukaan yritykset eivät ole velvollisia säilyttämään hallinnollisia ja kirjanpidollisia asiakirjoja 10 vuotta kauemmin. Niinpä Centro Morgagni ei enää kykene osoittamaan kärsineensä vahinkoa, jonka korvaaminen olisi SEUT 107 artiklan mukaista; tämä on selvästi vastoin yhdenvertaisuusperiaatetta, puolustautumisoikeuksia ja luottamuksensuojaa (Euroopan unionin perusoikeuskirjan 20 artikla, EUT-sopimuksen 2, 6, 9 ja 21 artikla) ja merkitsee toimijoiden välisten yhdenvertaisten kilpailuolosuhteiden vääristymistä.


title: Asia C-441/10: Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 7.12.2010 (Curtea de Apel Bacăun esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ioan Anghel v. Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău (Ennakkoratkaisupyyntö — Tosiseikkojen kuvaus puuttuu — Tutkimatta jättäminen)

text:
               26.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/18

         Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 7.12.2010 (Curtea de Apel Bacăun esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ioan Anghel v. Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău
   (Asia C-441/10) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Tosiseikkojen kuvaus puuttuu - Tutkimatta jättäminen)
   2011/C 63/34
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Bacău

      Asianosaiset

      Kantaja: Ioan Anghel

      Vastaaja: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Curtea de Apel Bacău Secția Comercială, Contencios Administrativ și Fiscal — Sellaisten käytettyjen ajoneuvojen rekisteröinti, jotka on aikaisemmin rekisteröity muissa jäsenvaltioissa — Ympäristövero, joka kannetaan autoista, kun ne rekisteröidään ensimmäisen kerran jäsenvaltiossa — Kansallisen lainsäädännön yhteensoveltuvuus SEUT 110 artiklan kanssa — Syrjivä kohtelu sellaisiin käytettyihin ajoneuvoihin verrattuna, jotka on jo rekisteröity kyseisen jäsenvaltion alueella ja joista ei kanneta mainittua veroa, kun ne myydään myöhemmin ja rekisteröidään uudelleen

      Määräysosa

   Curtea de Apel Bacâun 1.9.2010 tekemällään päätöksellä esittämän ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

      (1)  EUVL C 328, 4.12.2010.


title: Asia T-171/05 RII: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys  17.2.2006  — Nijs v. tilintarkastustuomioistuin (Välitoimimenettely — Henkilöstö — Uusi hakemus — Työjärjestyksen 109 artikla — Uudet tosiseikat)

text:
               22.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/13

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 17.2.2006 — Nijs v. tilintarkastustuomioistuin
   (Asia T-171/05 RII)
   (Välitoimimenettely - Henkilöstö - Uusi hakemus - Työjärjestyksen 109 artikla - Uudet tosiseikat)
   (2006/C 96/26)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Bart Nijs (Bereldange, Luxemburg) (edustaja: asianajaja F. Rollinger)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (asiamiehet: T. Kennedy, J.-M. Stenier ja G. Corstens)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Tilintarkastustuomioistuimen 2.12.2004 tekemän päätöksen, jolla toinen virkamies kuin kantaja ylennettiin johtavan kääntäjän virkaan tilintarkastustuomioistuimen pääsihteeristön käännöspalvelun hollannin kielen yksikköön ja hänen palkkaluokakseen määritettiin LA 5, täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus.
   Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-45/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 4.7.2006 — Tzirani v. komissio (Henkilöstö — Ylennys — Palkkaluokan A 2 virkaa koskeva muutoksenhaku — Hakemuksen hylkääminen — Laillisuusperiaate)

text:
               2.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/28

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 4.7.2006 — Tzirani v. komissio
   (Asia T-45/04) (1)

   (Henkilöstö - Ylennys - Palkkaluokan A 2 virkaa koskeva muutoksenhaku - Hakemuksen hylkääminen - Laillisuusperiaate)
   (2006/C 212/49)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Marie Tzirani (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja É. Boigelot)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Berscheid ja V. Joris, joita avustaa asianajaja B. Wägenbaur)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kumoamisvaatimus, joka koskee komission 11.2.2003 tekemää päätöstä, jolla hylättiin kantajan hakemus tulla nimitetyksi palkkaluokkaan A 2 kuuluvaan osaston johtajan virkaan komission ”henkilöstön ja hallinnon” pääosastoon kuuluvalle osastolle ”henkilöstösäännöt: politiikka, hallinto ja neuvonta”, M. J:n nimittämistä mainittuun virkaan ja tarvittaessa kantajan näistä kahdesta päätöksestä tekemää kumoamisvaatimusta koskevaa komission eksplisiittistä hylkäyspäätöstä.
   Tuomiolauselma

               1)

               Komission päätös M. J:n nimittämisestä avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa KOM/151/02 tarkoitettuun virkaan ja kantajan kyseistä virkaa koskevan hakemuksen hylkäävä päätös kumotaan.

               2)

               Vastaaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 94, 17.4.2004.


title: Asia T-501/13: Kanne 18.9.2013 — May v. SMHV — Constantin Film Produktion (WINNETOU)

text:
               16.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 336/28

         Kanne 18.9.2013 — May v. SMHV — Constantin Film Produktion (WINNETOU)
   (Asia T-501/13)
   2013/C 336/59
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Karl May Verwaltungs- und Vertriebs- GmbH (Bamberg, Saksa) (edustaja: Rechtsanwalt M. Pejman)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Constantin Film Produktion GmbH (München, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 125/2012-1 9.6.2013 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: sanamerkki WINNETOU luokkiin 3, 9, 14, 16, 18, 21, 24, 25, 28, 29, 30, 39, 41, 42 ja 43 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten (yhteisön tavaramerkki nro 2 735 017)

      Yhteisön tavaramerkin haltija: kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Constantin Film Produktion GmbH

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 7 artikla

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskeva vaatimus hylätään.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Mitättömyysosaston päätös kumotaan ja yhteisön tavaramerkki julistetaan osittain pätemättömäksi.

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkin itsenäisyyttä ja riippumattomuutta koskevan periaatteen loukkaaminen ja asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan ja 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen


title: Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehtiEUVL C 47, 21.2.2004

text:
C 59/38         FI                       Euroopan unionin virallinen lehti                 6.3.2004
                                                         III
                                                    (Tiedotteita)
                                                 (2004/C 59/60)
                       Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti
        EUVL C 47, 21.2.2004
        Luettelo aiemmista julkaisuista
        EUVL C 35, 7.2.2004
        EUVL C 21, 24.1.2004
        EUVL C 7, 10.1.2004
        EUVL C 304, 13.12.2003
        EUVL C 289, 29.11.2003
        EUVL C 275, 15.11.2003
                                           Nämä tekstit ovat saatavilla:
                                        EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex
                                         CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Asia C-380/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 23.1.2014 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — X BV v. Staatssecretaris van Financiën (Tullinimikkeet — Valkaisumaa — Yhdistetyn nimikkeistön 25 ryhmä — Tariffinimike 2508 — Käsite ”pestyt tuotteet” — Epäpuhtauksien poistaminen siten, ettei tuotteen pintarakennetta muuteta — Yhdistetyn nimikkeistön 38 ryhmä — Tariffinimike 3802 )

text:
               29.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 23.1.2014 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — X BV v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-380/12) (1)

   (Tullinimikkeet - Valkaisumaa - Yhdistetyn nimikkeistön 25 ryhmä - Tariffinimike 2508 - Käsite ”pestyt tuotteet” - Epäpuhtauksien poistaminen siten, ettei tuotteen pintarakennetta muuteta - Yhdistetyn nimikkeistön 38 ryhmä - Tariffinimike 3802)
   2014/C 93/14
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: X BV

      Vastaaja: Staatssecretaris van Financiën

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Hoge Raad der Nederlanden — Yhteinen tullitariffi — Tavaroiden luokittelu — Valkaisumaa — Luokittelu tullinimikkeeseen 2508 40 00 vai yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 3802 90 00 — Yhdistetyn nimikkeistön 25 ryhmän 1 huomautuksessa tarkoitettu epäpuhtauksien poiston käsite

      Tuomiolauselma

               1)

               Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87, sellaisena kuin se on muutettuna 17.10.2006 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1549/2006, liitteenä I olevan yhdistetyn nimikkeistön 25 ryhmän 1 huomautuksessa tarkoitettua käsitettä ”epäpuhtauksien poistaminen” on tulkittava siten, että se kattaa luonnontilaiseen kivennäistuotteeseen luonnonolosuhteissa kiinnittyneiden kemiallisten hiukkasten poistamisen, jos poistamisella parannetaan kyseessä olevien tuotteiden kykyä täyttää niille ominainen tehtävä, mikä kansallisen tuomioistuimen on tutkittava.

               2)

               Asetuksen N:o 2658/87, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1549/2006, liitteenä I olevan yhdistetyn nimikkeistön 25 ryhmän mainittua 1 huomautusta on tulkittava siten, että kemikaalien käyttöä sisältäneen käsittelyn, josta on seurannut epäpuhtauksien poistaminen, läpikäyneet tuotteet voidaan luokitella yhdistetyn nimikkeistön tariffinimikkeeseen 2508 ainoastaan silloin, jos mainitulla käsittelyllä ei ole muutettu niiden pintarakennetta, mikä kansallisen tuomioistuimen on tutkittava.

      (1)  EUVL C 303, 6.10.2012.


title: Asia C-123/06: Euroopan yhteisöjen komission  2.3.2006  Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               22.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/8

         Euroopan yhteisöjen komission 2.3.2006 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-123/06)
   (2006/C 96/15)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 2.3.2006 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksikön neuvonantajat Dominique Maidani ja Georgios Zavvos, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut luottolaitosten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta 4 päivänä huhtikuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/24/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut näistä säännöksistä komissiolle

               —

               velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Käsiteltävänä olevassa tapauksessa direktiivin 2001/34/EY 34 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset 5.5.2004 ja että niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.

      (1)  EYVL L 125, 5.5.2001, s. 15.


title: Asia T-659/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.11.2015 – Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto v. SMHV – Bruichladdich Distillery (PORT CHARLOTTE) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki PORT CHARLOTTE — Aikaisemmat alkuperänimitykset ”porto” ja ”port” — Mitättömyysperusteet — Asetuksen (EY) 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohta, 53 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 2 kohdan d alakohta — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c ja g alakohta ja 2 kohta — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta — Asetuksen (EY) N:o 491/2009 118 m artiklan 2 kohta)

text:
               11.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 7/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.11.2015 – Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto v. SMHV – Bruichladdich Distillery (PORT CHARLOTTE)
   (Asia T-659/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki PORT CHARLOTTE - Aikaisemmat alkuperänimitykset ”porto” ja ”port” - Mitättömyysperusteet - Asetuksen (EY) 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohta, 53 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 2 kohdan d alakohta - Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c ja g alakohta ja 2 kohta - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta - Asetuksen (EY) N:o 491/2009 118 m artiklan 2 kohta))
   (2016/C 007/37)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto IP (Peso de Régua, Portugali) (edustaja: asianajaja P. Sousa e Silva)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: Ó. Mondéjar Ortuño)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Bruichladdich Distillery Co. Ltd (Argyll, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja S. Harvard Duclos)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 8.7.2014 antaman päätöksen (asia R 946/2013-4), joka koskee Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP:n ja Bruichladdich Distillery Co. Ltd:n välistä mitättömyysmenettelyä, kumoamista.

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 8.7.2014 antama päätös (asia R 946/2013-4), joka koskee Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP:n ja Bruichladdich Distillery Co. Ltd:n välistä mitättömyysmenettelyä, kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               SMHV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien asian käsittelystä valituslautakunnassa aiheutuneet kulut.

               4)

               Bruichladdich Distillery vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 388, 3.11.2014.


title: Asia T-33/01: Kirch Media GmbH & Co KgaA:n ja Kirchmedia WM AG:n Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 134/24                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         5.5.2001
Carmine Salvatore Trallin 5.2.2001 Euroopan keskus-                      Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                pankkia vastaan nostama kanne
                                                                         –     kumoaa kokonaan tai osittain komission direktiivin
                            (Asia T-27/01)                                     89/552/ETY (sellaisena kuin se on muutettuna) nojalla
                                                                               tekemän päätöksen siitä, että Yhdistyneen kuningaskun-
                                                                               nan toteuttamat toimenpiteet sen turvaamiseksi, että
                          (2001/C 134/53)                                      sen lainkäyttövaltaan kuuluvat televisiolähetystoiminnan
                                                                               harjoittajat eivät lähetä yksinoikeudella yhteiskunnalli-
                                                                               sesti erittäin merkittäviä tapahtumia, ovat yhteisön oikeu-
                                                                               den mukaisia, ja ilmoittamalla Yhdistyneen kuningaskun-
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                               nan toimenpiteistä muille jäsenvaltiolle velvoittaakseen
                                                                               ne turvaamaan sen, että niiden lainkäyttövaltaan kuuluvat
Carmine Salvatore Tralli, Nidderau (Saksa), on nostanut                        televisiolähetystoiminnan harjoittajat noudattavat Yhdis-
5.2.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-                     tyneen kuningaskunnan toimenpiteitä,
mioistuimessa kanteen Euroopan keskuspankkia vastaan. Kan-
tajan edustajina ovat asianajajat Norbert Pflüger, Regina Steiner        –     toteaa EY 241 artiklan nojalla, että TWF-direktiivin 3 a
ja Silvia Mittländer, prosessiosoite Luxemburgissa.                            artikla ei kokonaan tai osittain ole sovellettavissa, eikä
                                                                               sitä voida käyttää komission päätöksen perusteena ja
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –     velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
                                                                               kulut.
1)    kumoaa vastaajan 29.1.2001 tekemän päätöksen, jolla
      kantajan valitus hylättiin,
2)    kumoaa kantajan koeajan yksipuolisesti tapahtuneen pi-             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      dentämisen, ja
                                                                         Käsiteltävänä olevassa kanteessa vaaditaan televisiotoimintaa
3)    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten
                                                                         määräysten yhteensovittamisesta 3 lokakuuta 1989 annetun
                                                                         neuvoston direktiivin 89/552/ETY (1) (jäljempänä direktiivi)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      nojalla 18.11.2000 tai tämän päivämäärän tienoilla tehdyn
                                                                         komission päätöksen kumoamista. Päätöksessään komissio
                                                                         totesi yhteisön oikeuden mukaisiksi Yhdistyneen kuningaskun-
Oikeudelliset perusteet ja perustelut ovat samat kuin asiassa            nan toimenpiteet, joilla kiellettiin televisiolähetystoiminnan
T-373/00, Tralli v. EKP (ei vielä julkaistu).                            harjoittajia lähettämästä tiettyjä luetteloituja urheilutapahtu-
                                                                         mia siten, että suurelta osalta Yhdistynyttä kuningaskuntaa
                                                                         vietiin mahdollisuus nähdä niitä, ja ilmoitti näistä toimenpiteis-
                                                                         tä muille jäsenvaltioille varmistaakseen, että niiden lainkäyttö-
                                                                         valtaan kuuluvat televisiolähetystoiminnan harjoittajat noudat-
                                                                         tavat Yhdistyneen kuningaskunnan toimenpiteitä.
                                                                         Vaatimustensa tueksi kantajat esittävät, että päätöksellä louka-
                                                                         taan
Kirch Media GmbH & Co KgaA:n ja Kirchmedia WM
AG:n Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama
                                kanne                                    –     suhteellisuusperiaatetta,
                                                                         –     kantajien omaisuudensuojaa, koska päätöksellä vaikute-
                            (Asia T-33/01)                                     taan perustavanlaatuisesti niiden mahdollisuuksiin käyt-
                                                                               tää jalkapallon maailmanmestaruuskisoja koskevia oi-
                          (2001/C 134/54)                                      keuksiaan ja tätä kautta näiden oikeuksien arvoon,
                                                                         –     kantajien vapautta harjoittaa taloudellista toimintaa,
                                                                               koska päätöksellä vaikutetaan niiden mahdollisuuksiin
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                             suorittaa jalkapallon maailmanmestaruuskisoja koskevien
                                                                               oikeuksien hallinnointiin, markkinointiin ja myyntiin
Kirch Media GmbH & Co KgaA, Saksan oikeuden mukaan                             liittyviä liiketoimia,
perustettu yhtiö ja Kirchmedia WM AG, Sveitsin lain mukaan
perustettu yhtiö, ovat nostaneet 12.2.2001 Euroopan yhteisö-             –     luottamuksensuojan periaatetta ja taannehtivan sovelta-
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu-                      misen kieltoa, koska päätöksen nojalla sovelletaan toi-
roopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat                  menpiteitä oikeuksiin, jotka kantajat ostivat ennen kuin
professori Carl Otto Lenz, Andreas Bardong ja Edward William                   Yhdistyneen kuningaskunnan direktiivin 3 a artiklan
Batchelor, Baker & McKenzie, Lontoo.                                           nojalla toteuttamat toimenpiteet tulivat voimaan,
 ---pagebreak--- 5.5.2001                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 134/25
–     yhdenvertaisuusperiaatetta, koska päätöksen nojalla so-           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      velletaan toimenpiteitä, joilla perusteettomasti kohdellaan
      epäyhdenvertaisesti niitä oikeuksien haltijoita, jotka ovat
      televisiolähetystoiminnan harjoittajia ja niitä oikeuksien
      haltijoita, jotka eivät sitä ole,                                 –      toteaa, että komissio on laiminlyönyt EY:n perustamisso-
                                                                               pimuksen mukaisia velvoitteitaan, kun se on jättänyt
–     ja että päätöksellä rikotaan direktiivin 3 a artiklan 2 ala-             tekemättä päätöksen kantajan 23.2.1999 tekemästä kan-
      kohtaa,                                                                  telusta, joka koskee Espanjan viranomaisten Banco Espa-
                                                                               ñol de Crédito SA:lle myöntämää valtiontukea
      –     koska siinä katsotaan, että Yhdistyneen kuningas-
            kunnan toteuttamat toimenpiteet ovat yhteisön oi-
            keuden mukaisia siltä osin kuin on kysymys menet-           –      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut ko-
            telyistä, joita Yhdistynyt kuningaskunta käytti laa-               konaisuudessaan.
            tiessaan Yhdistyneen kuningaskunnan toteuttamia
            toimenpiteitä ja pyytäessään niistä lausuntoja,
      –     koska siinä katsotaan, että Yhdistyneen kuningas-
            kunnan toteuttamat toimenpiteet ovat yhteisön oi-
            keuden mukaisia, koska nämä toimenpiteet ovat               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
            yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden vastaisia,
            EY 43 ja EY 48 artiklan vastaisia, sisämarkkinoiden
            vapaan kilpailun periaatteen vastaisia, ja merkitsevät
            kansalaisuuteen perustuvaa syrjintää ja ilmaisuva-
            pauden rajoittamista,                                       Kantaja toteaa toimittaneensa 23.2.1999 kilpailuasioista vas-
                                                                        taavalle komission jäsenelle kantelun, jossa hän väittää Espan-
      –     koska siinä ei arvioida vuoden Broadcasting Actin           jan viranomaisten toteuttaneen Banco Español de Créditon ja
            (televisiolähetystoimintaa koskevan lain) säännöksiä        Banco de Santanderin hyväksi useita rahoitustoimenpiteitä,
            (99 § ja 100 §) yksinoikeuksia koskevasta kiellosta         jotka ovat kantajan mielestään valtiontukea. Komissio ei ole
            ja pakollisista lisenssisäännöksistä.                       aikoinaan tutkinut täysin kyseisiä tukia, jotka oli myönnetty
                                                                        vuonna 1994.
Kantajat väittävät edelleen, että direktiivin 3 a artiklaa ei ole
sovellettava EY 241 artiklan nojalla, koska se on annettu
lainvastaisessa lainsäädäntömenettelyssä eikä sillä ole oikeudel-
lista perustaa.                                                         Kyseistä kantelua seurasi useita kirjelmiä, ja kantajan ja komis-
                                                                        sion toimivaltaisten yksiköiden välillä pidettiin kokous. Kaikis-
Kantajat toteavat lopuksi, että riidanalaisen päätöksen antaes-         ta kantajan toimittamista kyseisiä toimenpiteitä koskevista
saan komissio rikkoi olennaisia prosessuaalisia takeita, koska          tiedoista ja asiakirjoista huolimatta kyseiset yksiköt eivät
se antoi päätöksen omien menettelysääntöjensä vastaisesti ja            ryhtyneet minkäänlaisiin toimenpiteisiin Espanjan viranomai-
perustelematta sitä EY 253 artiklan mukaisesti.                         sia kohtaan. Kantaja katsoi, että asian monimutkaisuudesta
                                                                        huolimatta komissiolla oli ollut enemmän kuin kohtuullinen
                                                                        aika ratkaista yli kaksi vuotta aikaisemmin toimitetun kantelun
(1) EYVL L 298, 17.10.1989, s. 23.                                      kohteena oleva kysymys, minkä vuoksi hän toimitti 6.11.2000
                                                                        kirjelmän, jossa hän nimenomaisesti vaati komissiota teke-
                                                                        mään päätöksen. Tämän vaatimuksen esittämisen jälkeen
                                                                        EY 232 artiklassa tarkoitettu määräaika on ylittynyt ilman, että
                                                                        komissio olisi määritellyt kantaansa.
Rafael Pérez Escolarin 23.2.2001 Euroopan yhteisöjen
               komissiota vastaan nostama kanne                         Kantaja väittää, että komissiolla oli velvollisuus tehdä päätös
                                                                        tehdyn kantelun perusteella ja joko todeta, että kyseiset
                            (Asia T-41/01)                              toimenpiteet eivät ole EY 87 artiklassa tarkoitettua valtiontukea
                                                                        tai että ne ovat valtiontukea mutta soveltuvat yhteismarkkinoil-
                                                                        le taikka aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu
                          (2001/C 134/55)                               muodollinen tutkimusmenettely. Kantaja katsoo näin ollen,
                                                                        että komissio ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen
                                                                        mukaisia velvoitteitaan.
                    (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
Rafael Pérez Escolar, kotipaikka Madrid, on nostanut
23.2.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Fernando Moreno
Pardo.


title: Asia C-452/10 P: Valitus, jonka BNP Paribas ja Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) ovat tehneet 16.9.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-335/08, BNP Paribas ja BNL v. komissio, 1.7.2010 antamasta tuomiosta

text:
               20.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 317/22

         Valitus, jonka BNP Paribas ja Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) ovat tehneet 16.9.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-335/08, BNP Paribas ja BNL v. komissio, 1.7.2010 antamasta tuomiosta
   (Asia C-452/10 P)
   ()
   2010/C 317/39
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittajat: BNP Paribas ja Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) (edustajat: avvocato R. Silvestri, avvocato G. Escalar ja avvocato M. Todino)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa kokonaisuudessaan Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-335/08, BNP Paribas ja Banca Nazionale del Lavoro vastaan Euroopan komissio, 1.7.2010 antaman tuomion, joka annettiin tiedoksi faksilla 1.7.2010 (EUVL C 221, 14.8.2010, s. 39), ja näin ollen

                           i)

                           hyväksyy vaatimukset, jotka esitettiin ensimmäisessä oikeusasteessa ja jotka koskivat valtiontuesta C 15/07 (ex NN 20/07), jota Italia on myöntänyt verokannustimina tietyille uudelleenjärjestelyn kohteena olleille luottolaitoksille, 11.3.2008 tehdyn Euroopan komission päätöksen 2008/711/EY (EUVL L 237, s. 70) kumoamista kokonaisuudessaan tai

                           ii)

                           toissijaisesti palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta tämä tarkastelee sitä uudelleen unionin tuomioistuimen antaman tuomion valossa

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1)

               Unionin yleinen tuomioistuin ei harjoittanut komission päätökseen kohdistuvaa valvontaansa perusteellisesti, koska se ei selvittänyt sitä, tekikö komissio oikeutetun valinnan, kun se päätti olla ottamatta huomioon luovuttavien yhteisöjen tilannetta moititun järjestelyn valikoivan luonteen määrittämiseksi.

               2)

               Unionin yleinen tuomioistuin vääristi unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä, jonka mukaan tietyn verotuksellisen toimenpiteen erityisluonne on perusteltavissa verotusta koskevan yleisen järjestelmän logiikan valossa, ja se hyväksyi arviointiaan varten parametreiksi yksinomaan seikat, joita komissio itse oli ehdottanut päätöksessään.

               3)

               Unionin yleinen tuomioistuin vääristi oikeuskäytäntöä, joka koskee vaatimusta valtiontuen valikoivuudesta ja jonka mukaan verotuksellisen toimenpiteen valikoivuutta on arvioitava yksinomaan niiden vaikutusten valossa, jotka sillä voi olla verotuksen näkökulmasta.

               4)

               Unionin yleinen tuomioistuin vääristi tosiseikkoja, koska se katsoi virheellisesti, että yleinen täsmäytysjärjestelmä ei mahdollista sitä, että yritykset voisivat täsmäyttää luovutettuun liiketoimintaan kuuluvaan varallisuuteen liittyvät verokustannukset suurempiin kirjanpitoarvoihin.

               5)

               Unionin yleinen tuomioistuin tuli lopuksi sääntöjenvastaisesti komission tilalle, koska se laajensi perusteluja komission riidanalaisen päätöksen tueksi.


title: Asia C-497/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Gerechtshof Arnhem Leeuwarden – Alankomaat) – Froukje Faber v. Autobedrijf Hazet Ochten BV (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 1999/44/EY — Kulutustavaroiden kauppa ja niihin liittyvä takuu — Ostajan asema — Kuluttajan ominaisuus — Luovutetun tavaran virhe — Velvollisuus ilmoittaa myyjälle — Kuuden kuukauden kuluessa tavaran luovutuksesta ilmennyt virhe — Todistustaakka)

text:
               20.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Gerechtshof Arnhem Leeuwarden – Alankomaat) – Froukje Faber v. Autobedrijf Hazet Ochten BV
   (Asia C-497/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 1999/44/EY - Kulutustavaroiden kauppa ja niihin liittyvä takuu - Ostajan asema - Kuluttajan ominaisuus - Luovutetun tavaran virhe - Velvollisuus ilmoittaa myyjälle - Kuuden kuukauden kuluessa tavaran luovutuksesta ilmennyt virhe - Todistustaakka))
   (2015/C 236/08)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Gerechtshof Arnhem Leeuwarden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Froukje Faber

      Vastapuoli: Autobedrijf Hazet Ochten BV

      Tuomiolauselma

               1)

               Kulutustavaroiden kauppaa ja niihin liittyviä takuita koskevista tietyistä seikoista 25.5.1999 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 1999/44/EY on tulkittava siten, että kansallisen tuomioistuimen, jonka käsiteltävänä on sellaista sopimusta koskeva oikeusriita, joka voi kuulua kyseisen direktiivin soveltamisalaan, on tarkistettava aina silloin, kun sillä on käytössään tämän tutkinnan edellyttämät oikeudelliset seikat ja tosiseikat tai kun se voi saada ne käyttöönsä pelkästään pyytämällä selvennystä, voidaanko ostaja luonnehtia mainitussa direktiivissä tarkoitetuksi kuluttajaksi, vaikka ostaja ei olisikaan vedonnut tähän ominaisuuteen.

               2)

               Direktiivin 1999/44 5 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että sen on katsottava olevan sellaista kansallista sääntöä vastaava normi, joka kuuluu sisäisessä oikeusjärjestyksessä kansallisen oikeusjärjestyksen perusteisiin, ja että kansallisen tuomioistuimen on sovellettava viran puolesta kaikkia säännöksiä, joilla varmistetaan kyseisen säännöksen saattaminen osaksi sisäistä oikeutta.

               3)

               Direktiivin 1999/44 5 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä kansalliselle säännölle, jonka mukaan kuluttajan on voidakseen käyttää kyseiseen direktiiviin perustuvia oikeuksiaan ilmoitettava myyjälle virheestä ajoissa, sillä edellytyksellä, että kuluttajalla on tämän tiedon antamiseksi määräaika, joka on vähintään kaksi kuukautta siitä, kun hän havaitsi tämän virheen, että annettava tieto koskee ainoastaan mainitun virheen olemassaoloa ja ettei siihen sovelleta todistelua koskevia sääntöjä, jotka tekevät oikeuksien käyttämisen mainitulle kuluttajalle mahdottomaksi tai suhteettoman vaikeaksi.

               4)

               Direktiivin 1999/44 5 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että sääntöä, jonka mukaan virheen oletetaan olleen olemassa tavaran luovutushetkellä,

                           —

                           sovelletaan silloin, kun kuluttaja näyttää toteen, ettei myyty tavara ole sopimuksen mukainen ja että kyseessä oleva virhe on ilmennyt eli konkreettisesti paljastunut kuuden kuukauden kuluessa tavaran luovutuksesta. Kuluttajan ei tarvitse näyttää toteen tämän virheen syytä eikä osoittaa, että se johtuu myyjästä

                           —

                           voidaan jättää soveltamatta ainoastaan, jos myyjä näyttää toteen oikeudellisesti riittävällä tavalla, että mainittu virhe johtuu seikasta tai perustuu seikkaan, joka on tapahtunut tavaran luovutuksen jälkeen.

      (1)  EUVL C 367, 14.12.2013.


title: Asia T-9/09 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.11.2010 — Marcuccio v. komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Kanteen hylkääminen ensimmäisessä asteessa sillä perusteella, että sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat — Henkilökohtaisen omaisuuden palauttamispyyntö — Valituksen hylkäämistä koskevan päätöksen tiedoksianto muulla kuin valituksen kielellä — Myöhässä nostettu kanne — Ensimmäisessä asteessa esitettyyn vaatimukseen ei ole vastattu)

text:
               15.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.11.2010 — Marcuccio v. komissio
   (Asia T-9/09 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Kanteen hylkääminen ensimmäisessä asteessa sillä perusteella, että sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat - Henkilökohtaisen omaisuuden palauttamispyyntö - Valituksen hylkäämistä koskevan päätöksen tiedoksianto muulla kuin valituksen kielellä - Myöhässä nostettu kanne - Ensimmäisessä asteessa esitettyyn vaatimukseen ei ole vastattu)
   2011/C 13/45
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja C. Berardis-Kayser, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, joka on tehty Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-113/06, Marcuccio vastaan komissio, 4.11.2008 antamasta määräyksestä (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) ja jossa vaaditaan mainitun määräyksen kumoamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-113/06, Marcuccio vastaan komissio, 4.11.2008 antama määräys (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) kumotaan siltä osin kuin siinä ei ole ratkaistu vaatimusta ensimmäisessä oikeusasteessa riitautetun päätöksen mitättömäksi julistamiseksi.

               2)

               Valitus hylätään muilta osin.

               3)

               Kanne hylätään siltä osin kuin se koskee riidanalaisen päätöksen mitättömäksi julistamista.

               4)

               Luigi Marcuccio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle asian käsittelystä tässä asteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. Ensimmäisessä asteessa käytyyn oikeudenkäyntiin, jonka päätteeksi asiassa Marcuccio vastaan komissio annettiin edellä mainittu määräys, liittyvistä kuluista vastataan kyseisen määräyksen määräysosan 2 kohdan mukaisesti.

      (1)  EUVL C 55, 7.3.2009.


title: Asia T-607/13: Kanne 25.11.2013 — Granette & Starorežná Distilleries v. SMHV — Bacardi (42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 % vol.)

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/36

         Kanne 25.11.2013 — Granette & Starorežná Distilleries v. SMHV — Bacardi (42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 % vol.)
   (Asia T-607/13)
   2014/C 45/62
   Kannekirjelmän kieli: tšekki

      Asianosaiset

      Kantaja: Granette & Starorežná Distilleries a.s. (Ústí nad Labem, Tšekin tasavalta) (edustaja: asianajaja T. Chleboun)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Bacardi Co. Ltd (Vaduz, Liechtenstein)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               yhdistämään tämän asian käsittelyn asian T-435/12 käsittelyyn

               —

               hylkäämään kanteen, jonka vastapuoli valituslautakunnassa nosti vastaajan 9.7.2012 tekemästä päätöksestä asiassa R 2100/2011-2 (asia T-435/12)

               —

               muuttamaan vastaajan 16.9.2013 tekemää päätöstä asiassa R 1605/2012-2 siten, että hylätään menettelyn nro B 1753550 toisen osapuolen vaatimukset, jotka koskevat yhteisön tavaramerkkihakemusta ”42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 % vol”

               —

               velvoittamaan vastaaja ja vastapuoli valituslautakunnassa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Granette & Starorežná Distilleries

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, joka sisältää sanaosat ”42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 % vol”

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Bacardi Co. Ltd

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansainvälinen ja kansallinen tavaramerkki, joka sisältää sanaosan ”42 BELOW”

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Muutoksenhakujaosto

text:
               14.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 10/19

         Muutoksenhakujaosto
   (2006/C 10/36)
   Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on työjärjestyksensä 12 artiklan nojalla 6.12.2005 päättänyt, että ajanjaksolla 12.12.2005–31.8.2007 virkamiestuomioistuimen ratkaisuista tehdyt valitukset siirretään heti niiden jättämisestä lukien muutoksenhakujaostoon, sanotun kuitenkaan rajoittamatta työjärjestyksen 14 ja 51 artiklan myöhempää soveltamista.
   Muutoksenhakujaoston muodostavat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti sekä laajennettujen toisen, kolmannen, neljännen ja viidennen jaoston puheenjohtajat.
   Viiden tuomarin kokoonpanossa toimivaan muutoksenhakujaostoon määrätään siten ajanjaksolle 12.12.2005–31.8.2007:
   Presidentti Vesterdorf sekä tuomarit Jaeger, Pirrung, Vilaras ja Legal.


title: Asia T-161/05: Hoechst AG:n 25.4.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               25.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/27

         Hoechst AG:n 25.4.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-161/05)
   (2005/C 155/53)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Hoechst AG, kotipaikka Frankfurt am Main (Saksa), on nostanut 25.4.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana ovat asianajajat M. Klusmann ja U. Itzen
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa 17.2.2005 tehdyn komission päätöksen 2 ja 3 artiklan kantajaa koskevin osin,

               —

               toissijaisesti pienentää asianmukaisesti riidanalaisen päätöksen 2 artiklassa vahvistetun sakon määrää,

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   19.1.2005 tekemässään riidanalaisessa päätöksessä C(2004)4876 lopull. komissio toteaa, että kantaja ja eräät toiset yritykset ovat rikkoneet EY 81 artiklan 1 kohtaa (joka on 1.1.1994 lähtien ollut ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohta), koska ne ovat jakaneet määrällisiä kiintiöitä ja asiakkaita, sopineet hinnankorotuksista, ottaneet käyttöön korvausjärjestelmän, vaihtaneet keskenään myyntimääriä ja hintoja koskevia tietoja, osallistuneet säännöllisiin kokouksiin ja olleet muuten yhteydessä keskenään sopiakseen edellä mainituista rajoituksista ja soveltaakseen niitä. Tämän rikkomisen vuoksi kantajalle määrättiin sakko.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi seitsemän kanneperustetta. Ensinnäkin se toteaa, ettei sille voida määrätä sakkoa oikeudellisin perustein, koska kyseessä oleva yritys on purettu ja sittemmin myyty.
   Toiseksi se vetoaa siihen, että sakon määrääminen on kiellettyä silloinkin, jos kantajan katsotaan olevan vastuussa sakon maksamisesta, koska sakosta vapautusta anovan yhtiön emoyhtiöksi tulleelle yhtiölle myönnettiin vapautus sakosta, mutta ei kantajalle sen aikaisempana emoyhtiönä. Tässä yhteydessä kantaja väittää, ettei ole olemassa oikeudellisia perusteita tällaisen eron tekemiseksi.
   Kolmas kanneperuste koskee sakon määrää. Kantajan mielestä sille olisi pitänyt sakkojen lieventämistä koskevan vuoden 1996 säännöstön nojalla myöntää 10 prosentin alennus sakoista, koska se ei ollut kiistänyt niitä olennaisia tosiseikkoja, joihin komissio perusti syytöksensä.
   Kantaja väittää lisäksi, että sakon perusmäärä on vahvistettu absoluuttisesti ja suhteellisesti virheellisessä suhteessa ja epäasianmukaisesti, kun otetaan huomioon komission yleinen päätöskäytäntö.
   Viidenneksi kantaja väittää, ettei sakon määrän lisäämiseksi voida ottaa huomioon aikaisempia menettelyjä, joihin on konkreettisesti viitattu, ja se vetoaa toissijaisesti ne bis in idem -periaatteeseen.
   Lisäksi kantaja vetoaa siihen, ettei sille ollut annettu oikeutta tutustua asiakirjoihin ja että sen kuulemisesta vastaavan neuvonantajan kertomus oli törkeän lainvastainen, ja lopuksi se kiistää kieltomääräyksen lainmukaisuuden.


title: Asia C-410/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 3.9.2014 (Vilniaus apygardos administracinis teismasin (Liettua) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – ”Baltlanta” UAB v. Liettuan valtio (Ennakkoratkaisupyyntö — Rakennerahastot — Taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen yhteenkuuluvuus — Asetus (EY) N:o 1260/1999 — 38 artikla — Asetus (EY) N:o 2792/1999 — 19 artikla — Kalastus — Oikeusriita kansallisella tasolla — Jäsenvaltion velvollisuus toteuttaa tarvittavat toimenpiteet oikeusriidan päätteeksi annetun tuen myöntämistä koskevan päätöksen asianmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi)

text:
               10.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 395/19

      Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 3.9.2014 (Vilniaus apygardos administracinis teismasin (Liettua) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – ”Baltlanta” UAB v. Liettuan valtio
      (Asia C-410/13) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Rakennerahastot - Taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen yhteenkuuluvuus - Asetus (EY) N:o 1260/1999 - 38 artikla - Asetus (EY) N:o 2792/1999 - 19 artikla - Kalastus - Oikeusriita kansallisella tasolla - Jäsenvaltion velvollisuus toteuttaa tarvittavat toimenpiteet oikeusriidan päätteeksi annetun tuen myöntämistä koskevan päätöksen asianmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi))
      (2014/C 395/23)
      Oikeudenkäyntikieli: liettua

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Vilniaus apygardos administracinis teismas

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja:”Baltlanta” UAB

         Vastaaja: Liettuan valtio

         Muut osapuolet: Nacionalinė mokėjimo agentūra prie Žemės ūkio ministerijos, Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerija ja Lietuvos Respublikos finansų ministerija

         Tuomiolauselma

      Rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21.6.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 38 artiklan 1 kohdan e alakohtaa, kalatalousalan rakenteellisia toimia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja edellytyksistä 17.12.1999 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2792/1999 19 artiklaa, sellaisena kuin se on muutettuna 20.12.2002 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2369/2002, sekä rakennerahastoista maksettavien tukien (2000–2006) sulkemista koskevien suuntaviivojen, jotka on annettu 1.8.2006 tehdyllä komission päätöksellä KOM(2006) 3424 lopullinen, 6 ja 7 kohtaa on tulkittava siten, ettei niissä velvoiteta kyseessä olevia viranomaisia ilmoittamaan Euroopan komissiolle pääasiassa kyseessä olevan kaltaiseen taloudellista tukea koskevan hakemukseen tukikelpoisuutta koskevaan hallinnolliseen päätökseen liittyvästä oikeudenkäynnistä eikä toteuttamaan tarpeellisia toimenpiteitä mainittua tukea varten varattujen varojen, joiden myöntäminen on kyseisen oikeusriidan kohteena, säilyttämiseksi siihen asti, kunnes tuen myöntämistä koskeva kysymys on lopullisesti ratkaistu.

         (1)  EUVL C 284, 28.9.2013.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kolmas jaosto) 17 päivänä maaliskuuta 2005, asiassa C-437/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Suomen tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Kalastus — Asetukset (ETY) N:o 3760/92 ja N:o 2847/93 — Kalavarojen säilyttäminen ja hoito — Kalastustoiminnan valvontatoimenpiteet)

text:
               28.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 132/2

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kolmas jaosto)
   17 päivänä maaliskuuta 2005,
   asiassa C-437/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Suomen tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Kalastus - Asetukset (ETY) N:o 3760/92 ja N:o 2847/93 - Kalavarojen säilyttäminen ja hoito - Kalastustoiminnan valvontatoimenpiteet)
   (2005/C 132/03)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Asiassa C-437/02, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 3.12.2002, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään T. van Rijn ja M. Huttunen) vastaan Suomen tasavalta (asiamiehinään T. Pynnä ja E. Kourula), yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas sekä tuomarit A. Borg Barthet, A. La Pergola, J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari) ja A. Ó Caoimh, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 17.3.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Suomen tasavalta ei ole kalastusvuosien 1995 ja 1996 osalta noudattanut yhteisön kalastus ja vesiviljelyjärjestelmän perustamisesta 20 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3760/92 9 artiklan 2 kohdan ja yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93 2 artiklan, 21 artiklan 1 ja 2 kohdan ja 31 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan

                           —

                           koska se ei ole vahvistanut asianmukaisia yksityiskohtaisia sääntöjä sille myönnettyjen kiintiöiden käyttämisestä ja koska se ei ole toteuttanut sovellettavassa yhteisön lainsäädännössä edellytettyjä tarkastuksia ja muita valvontatoimenpiteitä,

                           —

                           koska se ei ole kieltänyt asianmukaisessa ajassa kalastusta väliaikaisesti kiintiöiden täyttymisen estämiseksi, ja

                           —

                           koska se ei ole toteuttanut hallinnollisia tai rikosoikeudellisia toimenpiteitä, joita sillä oli velvollisuus soveltaa yhteistä kalastuspolitiikkaa koskevaa lainsäädäntöä rikkoneiden alusten päälliköitä tai kaikkia muita tällaisesta rikkomuksesta vastuussa olevia henkilöitä vastaan.

               2)

               Suomen tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 31, 8.2.2003.


title: Asia T-131/00: Robert Schochaertin 16.5.2000 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
C 285/10                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       7.10.2000
1)    Välitoimimenettelyt päättävien määräysten antamiseen asti             Société Biret Internationalin 28.6.2000 Euroopan unionin
      lykätään komission 9.3.2000 tekemää päätöstä, joka koski                             neuvostoa vastaan nostama kanne
      aineita ”clobenzorex”, ”fenbutrazat”, ”fenproporex”, ”mazindol”,
      ”mefenorex”, ”norpseudoefedrin”, ”Phenmetrazin” ja ”Propylhe-
      xedrin” sisältävien, ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden markki-                                (Asia T-174/00)
      noille saattamista koskevien lupien peruuttamista (C(2000)
      608).                                                                                (2000/C 285/21)
2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                            Société Biret International, kotipaikka Pariisi, on nostanut
                                                                            28.6.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                            tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vas-
                                                                            taan. Kantajan edustajana on asianajaja Stéphane Rodrigues,
Robert Schochaertin 16.5.2000 Euroopan unionin neu-                         Pariisi.
                  vostoa vastaan nostama kanne
                           (Asia T-131/00)                                  Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                            –     toteaa Euroopan yhteisön vastuun Biret International
                          (2000/C 285/20)
                                                                                -nimisen yhtiön konkurssin aloittamisessa
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                          –     velvoittaa Euroopan unionin neuvoston maksamaan Biret
                                                                                Internationalille vahingonkorvauksena 87 006 000 Rans-
                                                                                kan frangia
Robert Schochaert, kotipaikka Bryssel, on nostanut 16.5.2000
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
messa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan                  –     velvoittaa Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oi-
edustaja on asianajaja Jean A. Martin, Bryssel.                                   keudenkäyntikulut.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     kumoaa nimittävän viranomaisen päätöksen, jossa se
      evää kantajan ylennyksen palkkaluokkaan B1, sekä vah-                 Kantaja on Ranskan oikeuden mukaan perustettu, tällä hetkellä
      vistaa, että kantajan tulee saada taannehtivasti vuoden               konkurssissa oleva yhtiö, jonka toimialana on eri elintarvikkei-
      1999 ylennyskierroksesta ylennys tähän palkkaluokkaan                 den ja maataloustuotteiden, erityisesti lihan, kauppa, ja se
      kuukauden kuluessa päätöksen antamisesta 5 000 Bel-                   vaatii korvausta siitä vahingosta, jonka se väittää kärsineensä
      gian frangin päiväsakon uhalla.                                       sen takia, että naudanlihan, erityisesti amerikkalaista alkuperää
                                                                            olevan, maahantuonti yhteisöön on kielletty. Yksi tämän
                                                                            yhtiön osaomistajista lähes 34 prosentin omistusosuudellaan
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                         on Cargill USA -niminen yhtiö.
Kantaja toteaa ensinnäkin, että se, ettei häntä ole hyväksytty
                                                                            Tästä tuontikiellosta päätettiin kantajan mukaan tiettyjen hor-
palkkaluokkaan B1 ylennettäväksi ehdotettujen virkamiesten
                                                                            monaalista vaikutusta omaavien aineiden käytön kieltämisestä
luetteloon, perustuu virheelliseen tosiseikkaan eli siihen, että
                                                                            kotieläintuotannossa 7 päivänä maaliskuuta 1988 annetun
on katsottu, että kantajan vuodesta 1998 lukien hoitamat
                                                                            neuvoston direktiivin 88/146/ETY (1) ja terveyttä ja eläinten
tehtävät eivät sisällä sellaisten vastuutehtävien hoitamista,
                                                                            terveyttä koskevista ongelmista nautaeläinten ja sikojen sekä
jotka oikeuttavat ylennykseen kuten on kyse toisten ylennystä
                                                                            tuoreen lihan tuonnissa kolmansista maista 31 päivänä joulu-
hakeneiden hakijoiden osalta. Tältä osin kantaja vetoaa siihen,
                                                                            kuuta 1972 annetun neuvoston direktiivin 72/462/ETY (2)
että hänen vuodesta 1998 lukien hoitamansa tehtävät ja
                                                                            perusteella. Nämä kaksi direktiiviä on korvattu tiettyjen hor-
nimenomaan hylkypäätöksen tekemishetkellä hoitamansa
                                                                            monaalista tai tyrostaattista vaikutusta omaavien aineiden ja
tehtävät vastaavat tosiasiallisesti ja oikeudellisesti palkkaluokan
                                                                            beta-agonistien käytön kieltämisestä kotieläintuotannossa ja
B1 perustehtäviä.
                                                                            direktiivien 81/602/ETY, 88/146/ETY ja 88/299/ETY kumoa-
                                                                            misesta 29 päivänä huhtikuuta 1996 annetulla neuvoston
Toiseksi kantaja arvioi, että häneltä evätty ylennys palkkaluok-            direktiivillä 96/22/EY (3).
kaan B1 16 perättäisen vuoden aikana, vaikka hänen tasonsa
on luokiteltu arviointikertomuksissa ”erityisen korkeaksi” ja
jopa ”poikkeuksellisen korkeaksi”, selittyy ainoastaan sillä, että          Kantaja väittää tältä osin, että koska sekä yhteisön lainsäädäntö
tietyt tahot ovat häntä kohtaan erittäin vihamielisiä.                      että kansallinen lainsäädäntö eivät ole muuttuneet kieltojen
                                                                            poistamisen suuntaan tai joustavamman järjestelmän suun-
                                                                            taan, kantajan suunnittelema liiketoiminnan määrä ei ole
                                                                            voinut toteutua.


title: Asia T-394/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.12.2013 — Grebenshikova v. SMHV — Volvo Trademark (SOLVO) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin SOLVO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön sanamerkki VOLVO — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaran puuttuminen — Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               25.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.12.2013 — Grebenshikova v. SMHV — Volvo Trademark (SOLVO)
   (Asia T-394/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin SOLVO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön sanamerkki VOLVO - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2014/C 24/30
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Elena Grebenshikova (Pietari, Venäjä) (edustaja: asianajaja M. Björkenfeldt)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Volvo Trademark Holding AB (Göteborg, Ruotsi) (edustajat: aluksi asianajajat T. Dolde, V. von Bomhard ja A. Renck, sitten asianajajat V. von Bomhard, A. Renck ja solicitor I. Fowler)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 9.6.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 861/2010-1), joka koski Volvo Trademark Holding AB:n ja Elena Grebenshikovan välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 9.6.2010 tekemä päätös asiassa R 861/2010-1 kumotaan.

               2)

               SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja kahdesta kolmasosasta Elena Grebenshikovan oikeudenkäyntikuluja.

               3)

               Volvo Trademark Holding AB vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja kolmasosasta Elena Grebenshikovan oikeudenkäyntikuluja.

      (1)  EUVL C 301, 6.11.2010.


title: Asian T-14/00 poistaminen rekisteristä

text:
               25.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/27

         Asian T-14/00 poistaminen rekisteristä (1)

   (2004/C 239/58)

      (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)

   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun toisen jaoston puheenjohtajan 4.5.2004 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-14/00, C.A.V. Ulestraten-Schimmert-Hulsberg ym., joita tukee Alankomaiden kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.

      (1)  EYVL C 135, 13.5.2000.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 22 päivänä toukokuuta 2003 asiassa C-103/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi 89/686/ETY – Soveltamisala – Poikkeukset – Henkilönsuojaimet, jotka on suunniteltu ja valmistettu erityisesti puolustusvoimien käyttöön tai käytettäväksi järjestyksen ylläpitämisessä)

text:
19.7.2003                  FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                                C 171/5
       poissuljettua, että kansallinen tuomioistuin katsoo, että kysy-      taja C. W. A. Timmermans (esittelevä tuomari) sekä tuomarit
       myksessä olevaan edellytykseen voidaan vedota sellaisia toimi-       D. A. O. Edward, P. Jann, S. von Bahr ja A. Rosas, julkisasiamies:
       joita vastaan, jotka ovat aloittaneet tuotteen raastamista ja        S. Alber, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet,
       pakkaamista koskevan toimintansa asetuksen N:o 1107/96               on antanut 22.5.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on
       voimaantuloa edeltävän ajanjakson aikana, jos tuomioistuin           seuraava:
       katsoo, että 4.11.1991 annettua asetusta oli sovellettava
       tämän ajanjakson kuluessa edellä mainitun Ranskan tasavallan         1)     Alueellisen tai paikallisen julkisyhteisön perustama, omistama
       ja Italian tasavallan välisen bilateraalisen sopimuksen perusteel-          ja johtama osakeyhtiö tyydyttää direktiivin 92/50/ETY 1 artik-
       la ja siihen voitiin vedota kyseisiä oikeussubjekteja vastaan               lan b alakohdan toisessa alakohdassa tarkoitetulla tavalla
       julkiseksi tekemistä koskevien kansallisten sääntöjen perusteella.          yleisen edun mukaisia tarpeita, kun se hankkii palveluita, joiden
                                                                                tarkoituksena on edistää teollisen tai kaupallisen toiminnan
                                                                                kehittämistä kyseisen julkisyhteisön alueella. Sen määrittämi-
( 1) EYVL C 469, 10.2.2001.                                                        seksi, ovatko nämä tarpeet luonteeltaan muita kuin teollisia tai
                                                                                kaupallisia, kansallisen tuomioistuimen on arvioitava olosuhtei-
                                                                                ta, joissa tämä yhtiö on perustettu, ja niitä edellytyksiä,
                                                                                joilla se harjoittaa toimintaansa, mukaan lukien se, ettei sen
                                                                                ensisijaisena tarkoituksena ole voiton tavoittelu, se, ettei se
                                                                                vastaa tähän toimintaan liittyvistä riskeistä, sekä kyseisen
                                                                                toiminnan mahdollinen julkinen rahoitus.
                                                                            2)     Se, että rakennettavat toimitilat vuokrataan vain yhdelle
                                                                                yritykselle, ei kyseenalaista vuokraajan asemaa julkisoikeudelli-
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                          sena laitoksena, kun on osoitettu, että se tyydyttää yleisen edun
                                                                                mukaisia muita kuin teollisia tai kaupallisia tarpeita.
                              (viides jaosto)                               (1 ) EYVL C 95, 24.3.2001.
                    22 päivänä toukokuuta 2003
asiassa C-18/01 (Kilpailuneuvoston esittämä ennakkorat-
kaisupyyntö), Arkkitehtuuritoimisto Riitta Korhonen Oy,                              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
Arkkitehtitoimisto Pentti Toivanen Oy ja Rakennuttaja-
toimisto Vilho Tervomaa vastaan Varkauden Taitotalo                                                       (viides jaosto)
                                   Oy ( 1)
                                                                                22 päivänä toukokuuta 2003
(Direktiivi 92/50/ETY – Julkiset palveluhankinnat – Han-                    asiassa C-103/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
kintaviranomaisen käsite – Julkisoikeudellisen laitoksen                                            Saksan liittotasavalta ( 1)
käsite – Yhtiö, jonka alueellinen tai paikallinen julkisyhteisö
on perustanut teollisen tai kaupallisen toiminnan kehittämi-                (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
                seksi kyseisen julkisyhteisön alueella)                     vi 89/686/ETY – Soveltamisala – Poikkeukset – Henkilön-
                                                                            suojaimet, jotka on suunniteltu ja valmistettu erityisesti
                                                                            puolustusvoimien käyttöön tai käytettäväksi järjestyksen
                            (2003/C 171/05)                                                              ylläpitämisessä)
                                                                                (2003/C 171/06)
                       (Oikeudenkäyntikieli: suomi)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
Asiassa C-18/01, jonka kilpailuneuvosto (Suomi) on saattanut                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-
väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
olevassa asiassa Arkkitehtuuritoimisto Riitta Korhonen Oy,                  Asiassa C-103/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
Arkkitehtitoimisto Pentti Toivanen Oy ja Rakennuttajatoimisto               nään J. Shieferer) vastaan Saksan liittotasavalta (asiamiehinään
Vilho Tervomaa ja Varkauden Taitotalo Oy ennakkoratkaisun                   W.-D. Plessing, B. Muttelsee-Schön ja H.-W. Rengeling) jota
julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenette-                tukee Ranskan tasavalta (asiamiehinään, G. de Bergues ja
lyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 anne-                  D. Colas), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta totea-
tun neuvoston direktiivin 92/50/ETY (EYVL L 209, s. 1)                      maan, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut henkilön-
1 artiklan b alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin                 suojaimia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämi-
(viides jaosto), toimien kokoonpanossa: viidennen jaoston                   sestä 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston direktii-
puheenjohtajan tehtäviä hoitava neljännen jaoston puheenjoh-                vin 89/686/ETY (EYVL L 399, s. 18) 1 ja 4 artiklan mukaisia
 ---pagebreak--- C 171/6                   FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                               19.7.2003
velvoitteitaan, koska se on asettanut yksittäisten osavaltioiden          mioistuimessa vireillä olevassa asiassa Consorzio del Prosciutto
säännöksissä lisävaatimuksia palomiesten henkilönsuojaimille,             di Parma ja Salumificio S. Rita SpA ja Asda Stores Ltd ja
vaikka nämä vastaavat tämän direktiivin vaatimuksia ja niissä             Hygrade Foods Ltd ennakkoratkaisun maataloustuotteiden ja
on CE-merkintä, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toi-             elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperäni-
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet sekä                mitysten suojasta 14 päivänä heinäkuuta 1992 annetun neu-
tuomarit D. A. O. Edward, A. La Pergola, P. Jann (esittelevä              voston asetuksen (ETY) N:o 2081/92 (EYVL L 208, s. 1),
tuomari) ja A. Rosas, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer,             sellaisena kuin se on muutettuna Itävallan tasavallan, Suomen
kirjaaja: johtava hallintovirkamies H.-A. Rühl, on antanut                tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja
22.5.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                      niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni
                                                                          perustuu, tehdyllä asiakirjalla (EYVL 1994, C 241, s. 21 ja
                                                                          EYVL 1995, L 1, s. 1) ja asetuksen N:o 2081/92 17 artiklassa
1)     Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut henkilönsuojaimia        säädetyn menettelyn mukaisesta maantieteellisten merkintöjen
       koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21 päi-
                                                                          ja alkuperäisnimitysten rekisteröinnistä 12 päivänä kesäkuuta
       vänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/686/         1996 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1107/96 (EYVL
       ETY 1 ja 4 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on           L 148, s. 1) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien
       asettanut yksittäisten osavaltioiden säännöksissä lisävaatimuk-
                                                                          kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen
       sia palomiesten henkilönsuojaimille, vaikka nämä vastaavat         puheenjohtajat J.-P. Puissochet, M. Wathelet, R. Schintgen ja
       tämän direktiivin vaatimuksia ja niissä on CE-merkintä.            C. W. A. Timmermans sekä tuomarit C. Gulmann (esittelevä
                                                                          tuomari), D. A. O. Edward, P. Jann ja V. Skouris, F. Macken,
2)     Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-     N. Colneric, S. von Bahr ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasia-
       kulut.                                                             mies: S. Alber, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet,
                                                                          on antanut 20.5.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on
3)     Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.          seuraava:
( 1) EYVL C 118, 21.4.2001.
                                                                          1)     Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten mer-
                                                                                kintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 14 päivänä heinäkuuta
                                                                                1992 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 2081/92,
                                                                                sellaisena kuin se on muutettuna Itävallan tasavallan, Suomen
                                                                                tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja
                                                                                niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                        perustuu, tehdyllä asiakirjalla, on tulkittava siten, että sen
                                                                                vastaista ei ole asettaa suojatun alkuperänimityksen käytön
                                                                                edellytykseksi, että tuotteen siivuiksi leikkaamisen ja pakkaami-
                   20 päivänä toukokuuta 2003                                    sen kaltaiset toimenpiteet on toteutettava tuotantoalueella, jos
                                                                                sellaisesta edellytyksestä on määrätty eritelmässä.
asiassa C-108/01 (House of Lordsin esittämä ennakkorat-
kaisupyyntö), Consorzio del Prosciutto di Parma ja Salu-
mificio S. Rita SpA vastaan Asda Stores Ltd ja Hygrade                    2)     Sellaisen edellytyksen asettaminen, jonka mukaan suojattua
                             Foods Ltd ( 1)                                      alkuperänimitystä ”Prosciutto di Parma” saadaan käyttää
                                                                                siivuina myytävästä kinkusta, jos siivuiksi leikkaaminen ja
(Suojattu alkuperänimitys – Asetus N:o (ETY) 2081/92 –                           pakkaaminen suoritetaan tuotantoalueella, on EY 29 artiklassa
Asetus (EY) N:o 1107/96 – ”Prosciutto di Parma” – Eritelmä                       tarkoitettu viennin määrällisiä rajoituksia vaikutukseltaan vas-
– Edellytys, jonka mukaan kinkku on leikattava siivuiksi                         taava toimenpide, mutta sen voidaan katsoa olevan perusteltu
ja pakattava tuotantoalueella – EY 29 ja 30 artikla –                            ja siten viimeksi mainitun artiklan mukainen.
Oikeuttaminen – Edellytys, johon voidaan vedota kolmatta
       vastaan – Oikeusvarmuus – Julkiseksi tekeminen)
                                                                          3)     Kysymyksessä olevaan edellytykseen ei kuitenkaan voida vedota
                           (2003/C 171/07)                                       taloudellisia toimijoita vastaan, koska sitä ei ollut saatettu
                                                                                niiden tietoon yhteisön säädöksessä annettavalla asianmukaisel-
                                                                                la julkisuudella.
                     (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                          (1 ) EYVL C 134, 5.5.2001.
Asiassa C-108/01, jonka House of Lords (Yhdistynyt kuningas-
kunta) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuo-
mioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuo-


title: Asia T-163/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.5.2015 – Ternavsky v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Valko-Venäjään kohdistetut rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Rajoitukset, jotka koskevat pääsyä Euroopan unionin alueelle ja kauttakulkua sen kautta — Arviointivirhe)

text:
               29.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.5.2015 – Ternavsky v. neuvosto
   (Asia T-163/12) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Valko-Venäjään kohdistetut rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Rajoitukset, jotka koskevat pääsyä Euroopan unionin alueelle ja kauttakulkua sen kautta - Arviointivirhe))
   (2015/C 213/46)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Anatoly Ternavsky (Moskova, Venäjä) (edustajat: aluksi asianajajat C. Rapin ja E. Van den Haute, sitten asianajajat G. Berrisch, A. Polcyn sekä barrister N. Chesaites, ja lopuksi G. Berrisch)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: F. Naert ja M.-M. Joséphidès)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus Valko-Venäjään kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/639/YUTP täytäntöönpanosta 23.3.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2012/171/YUTP (EUVL L 87, s. 95), Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 765/2006 8 a artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 23.3.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 265/2012 (EUVL L 87, s. 37), Valko-Venäjään kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2012/642/YUTP täytäntöönpanosta 29.10.2013 annetun neuvoston päätöksen 2013/534/YUTP (EUVL L 288, s. 69), Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 765/2006 8 a artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 29.10.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1054/2013 (EUVL L 288, s. 1), Valko-Venäjään kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2012/642/YUTP täytäntöönpanosta 20.1.2014 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2014/24/YUTP (EUVL L 16, s. 32) ja Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 765/2006 täytäntöönpanosta 20.1.2014 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 46/2014 (EUVL L 16, p. 3) kumoamisesta siltä osin kuin ne koskevat kantajaa.

      Tuomiolauselma

               1)

               Valko-Venäjään kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/639/YUTP täytäntöönpanosta 23.3.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanopäätös 2012/171/YUTP, Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 765/2006 8 a artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 23.3.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 265/2012, Valko-Venäjään kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2012/642/YUTP täytäntöönpanosta 29.10.2013 annettu neuvoston päätös 2013/534/YUTP ja Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 765/2006 8 a artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 29.10.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1054/2013 kumotaan siltä osin kuin ne koskevat Anatoly Ternavskya.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan puolet Anatoly Ternavskylle tässä asiassa aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

               4)

               Anatoly Ternavsky vastaa puolesta tässä asiassa aiheutuneita omia oikeudenkäyntikulujaan. Ternavsky vastaa välitoimimenettelystä aiheutuneista omista ja neuvoston oikeidenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 157, 2.6.2012.