title: Asia T-146/00: Stefan Rufin ja Martin Stierin 30.5.2000 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
C 233/32                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         12.8.2000
Jutta Hotzel-Wagenknechtin 25.5.2000 Euroopan yhteisö-                    Stefan Rufin ja Martin Stierin 30.5.2000 sisämarkkinoiden
            jen komissiota vastaan nostama kanne                          harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan
                                                                                nostama kanne
                          (Asia T-145/00)
                                                                                (Asia T-146/00)
                          (2000/C 233/59)
                                                                                (2000/C 233/60)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Jutta Hotzel-Wagenknecht, kotipaikka Alfaz del Pi, Alicante
(Espanja), on nostanut 25.5.2000 Euroopan yhteisöjen en-                  Stefan Ruf, Ettingen (SLT) ja Martin Stier, Pfinztal (STL)
simmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan                  ovat nostaneet 30.5.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asian-              oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden har-
ajaja Becker, asianajotoimisto Stöcker, Begrich, Bömkes, Becker           monisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajien
ja Steffen, Herne (Saksan liittotasavalta).                               edustaja on asianajaja Alexander Gaul, asianajotoimisto Spitz,
                                                                          Klinger & Partner, München (SLT).
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa 25.5.1999 tehdyn komission päätöksen sekä
      valituksesta 18.2.2000 tehdyn päätöksen,                            –     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
                                                                                merkit ja mallit) 1. valituslautakunnan 28.3.2000 te-
                                                                                kemän päätöksen,
–     velvoittaa komission maksamaan kantajalle 1.6.1999
      lähtien lyhentämätöntä leskeneläkettä,
                                                                          –     määrää, että sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (ta-
                                                                                varamerkit ja mallit) on hyväksyttävä yhteisön tavara-
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                      merkkihakemuksen nro 227306 osalta hakemispäiväksi
                                                                                15.4.1996.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kantaja on EHTY:n entisen virkamiehen leski. Hän on saanut
leskeneläkettä, jonka suuruus on 35 prosenttia hänen vuonna               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
1955 kuolleen aviopuolisonsa viimeisestä peruspalkasta. Rii-
danalaisella päätöksellä leskeneläke alennettiin 25 prosenttiin
peruspalkasta. Komissio perusteli tätä päätöstä virkamiesten              Kysymyksessä oleva ta-          Kuvamerkki ”DAKOTA” – hake-
henkilöstösääntöjen 81 a artiklalla, joka lisättiin 27.9.1985             varamerkki:                     musnumero 227306,
annetun neuvoston asetuksen N:o 2799/85 (1) 9 artiklalla.
                                                                          Tavara tai palvelut:            Luokkaan 25 kuuluvat tavarat
                                                                                (vaatteet)
Kantaja väittää, että tämä asetus ei voi päteä sellaisten eläkeoi-
keuksien osalta, jotka ovat syntyneet ennen 27.9.1985. Lisäksi
kantajan alkuperäinen eläkepäätös on oikeusvoimainen.                     Valituslautakunnassa rii-       Tutkijan tekemä hylkäävä päätös
                                                                          tautettu päätös:                menetetyn määräajan palauttami-
                                                                                sesta
(1) Yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja näi-
                                                                          Kanneperusteet:                 – Asetuksen (EY) Nro 40/94
    den yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen                                               78 artiklan ja 27 artiklan virhe-
    ehtojen muuttamisesta 27 päivänä syyskuuta 1985 annettu                                                  ellinen soveltaminen
    neuvoston asetus (EHTY, ETY, EURATOM) N:o 2799/85, EYVL                                               – Virastolla olevan tiedottamis-
    L 265, s. 1.                                                                                velvollisuuden rikkominen


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 8 päivänä toukokuuta 2001 asiassa T-95/01 R, Gérard Goget ym. vastaan Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (Välitoimimenettely – Henkilöstö – Sisäinen kilpailu – Tutkittavaksi ottaminen)

text:
C 259/12                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     15.9.2001
Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään F. Anton et                           YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
G. Ramos Ruano) ja Euroopan parlamentti (asiamiehinään                                 TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
M. Gómez Leal ja F. de Wachter), jossa kantajat vaativat, että
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa kilpailuun                                   8 päivänä toukokuuta 2001
osallistuville hakijoille osoitetun oppaan ja sellaisen kilpailuil-
moituksen, joka koskee varallaololuettelojen laatimista espan-
jankielisistä hallintovirkamiehistä (EUR/A/159/2000) ja espan-          asiassa T-95/01 R, Gérard Goget ym. vastaan Euroopan
jankielisistä apulaishallintovirkamiehistä (PE/90/A) ja joka on                     yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin
julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä C 162
10.6.2000, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen                (Välitoimimenettely – Henkilöstö – Sisäinen kilpailu –
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja                                       Tutkittavaksi ottaminen)
A. W. H. Meij sekä tuomarit A. Potocki ja J. Pirrung, kirjaaja:
H. Jung, on 2.5.2001 antanut määräyksen, jonka määräysosa
                                                                                (2001/C 259/21)
on seuraava:
1)    Kanne jätetään tutkimatta.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
2)    Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan väli-
      toimimenettelyn kulut mukaan lukien.                              Asiassa T-95/01 R, Gérard Coget, Euroopan yhteisöjen tilintar-
                                                                        kastustuomioistuimen virkamies, kotipaikka Hettange-Grande
                                                                        (Ranska), Pierre Hugé, Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuo-
(1) EYVL C 316, 4.11.2000.                                              mioistuimen virkamies, kotipaikka Luxemburg ja Emmanuel
                                                                        Gabolde, Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuimen
                                                                        virkamies, edustajanaan avocat A. Soulier, prosessiosoite Lu-
                                                                        xemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuo-
                                                                        mioistuin, jossa kantajat vaativat sen 22.2.2001 tehdyn tilintar-
                                                                        kastustuomioistuimen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämis-
                                                                        tä, jolla pääsihteeri nimitettiin 1.7.2001 lukien, yhteisöjen
                                                                        ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on
ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN                                8.5.2001 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                   PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
                                                                        1)    Kanne jätetään tutkimatta.
                  21 päivänä toukokuuta 2001
                                                                        2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
asiassa T-52/01 R, Jürgen Schaefer vastaan Euroopan
                       yhteisöjen komissio
(Välitoimimenettely – Henkilöstö – Asemapaikan siirto –
 Tutkittavaksi ottaminen – Fumus boni juris – Kiireellisyys)
                                                                        ZEMAG GmbH:n pesänhoitajan, asianajaja Jörg Rideman-
                         (2001/C 259/20)                                nin 12.6.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
                                                                                nostama kanne
                    (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                                              (Asia T–133/01)
Asiassa T-52/01 R, Jürgen Schaefer, Euroopan yhteisöjen                                         (2001/C 259/22)
komission virkamies, edustajanaan asianajaja J. R. Iturriagagoi-
tia Bassas, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
nään: J. Currall ja E. Gippini-Fournier), jossa kantaja vaatii                              (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta lykkäämään komis-
sion 12.2.2001 tekemän päätöksen täytäntöönpanoa, jolla
kantaja siirrettiin Brysseliin, sekä lykkäämään kyseisen asema-         ZEMAG GmbH:n, kotipaikka Zeitz (Saksa), pesänhoitaja, asian-
paikan siirron johdosta avoimeksi tulleen viran täyttämiseksi           ajaja Jörg Ridemann on nostanut 12.6.2001 Euroopan yhteisö-
käynnistettyä menettelyä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-              jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu-
teen tuomioistuimen presidentti on antanut 21.5.2001 mää-               roopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan asiamiehenä
räyksen, jonka määräysosa on seuraava:                                  on asianajaja Ulrich Vahlhaus.
1)    Välitoimihakemus hylätään.                                        Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa Euroopan
                                                                        yhteisöjen komission 28.3.2001 tekemän päätöksen K (2001)
2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                       1028, joka koskee valtiontukea, jonka Saksa on myöntänyt
                                                                        EFBE Verwaltungs GmbH & Co. Management KG:lle (nyttem-
                                                                        min Lintra Beteiligungsholding GmbH, Zeitzer Maschinen,


title: Asia T-80/08: Kanne 19.2.2008 — CureVac GmbH v. SMHV/Qiagen (RNAiFect)

text:
               26.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/34

         Kanne 19.2.2008 — CureVac GmbH v. SMHV/Qiagen (RNAiFect)
   (Asia T-80/08)
   (2008/C 107/57)
   Kannekirjelmän kieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: CureVac GmbH (Tübingen, Saksa) (edustaja: asianajaja F. von Stosch)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Qiagen GmbH (Hilden, Saksa)
   Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston ensimmäisen valituslautakunnan 11.12.2007 tekemä päätös väitemenettelystä N:o B 771 495 asiassa R 1219/2006–1 on kumottava

               —

               yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus N:o 3 304 813 on hylättävä

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Qiagen GmbH

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki RNAiFect luokkiin 1, 5 ja 9 kuuluville tavaroille (hakemus N:o 3 304 813)

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: sanamerkki RNActive luokkiin 1 ja 5 kuuluville tavaroille (yhteisön tavaramerkki N:o 2 953 768), jolloin väite kohdistuu tiettyjen luokkiin 1 ja 5 kuuluvien tavaroiden rekisteröintiin

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska kyseessä olevien merkkien välillä on sekaantumisvaara tavaroiden luonteen ja merkkien samankaltaisuuden vuoksi.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia T-389/11: Kanne 18.7.2011 — Guccio Gucci v. SMHV — Chang Qing Qing (GUDDY)

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/34

         Kanne 18.7.2011 — Guccio Gucci v. SMHV — Chang Qing Qing (GUDDY)
   (Asia T-389/11)
   2011/C 282/67
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Guccio Gucci SpA (Firenze, Italia) (edustaja: asianajaja F. Jacobacci)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Chang Qing Qing (Firenze, Italia)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 14.4.2011 asiassa R 143/2010-1 tekemän päätöksen siltä osin, kuin sillä hylättiin luokkiin 9 ja 14 kuuluvia jäljelle jääneitä tavaroita koskeva väite ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”GUDDY” luokkiin 9, 14, 18 ja 25 kuuluvia eri tavaroita varten — Yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 6799531

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön tavaramerkiksi numerolla 121988 luokkiin 9, 14, 18 ja 25 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity sanamerkki ”GUCCI”

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hylättiin

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston ratkaisu kumottiin osittain ja valitus hylättiin osittain

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta (i) ei tutkinut tarkasti sille toimitettuja asiakirjoja ratkaistakseen asianmukaisesti kysymykset tavaramerkin ”GUCCI” suuremmasta erottamiskyvystä ja tavaramerkkien foneettisesta vertailusta, ja tämän jälkeen (ii) tulkitsi ja sovelsi virheellisesti yhteisön tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa.


title: Asia C-89/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte Suprema di Cassazione (Italia) on esittänyt 21.2.2014 – A2A S.p.A. v. Agenzia delle Entrate

text:
               12.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte Suprema di Cassazione (Italia) on esittänyt 21.2.2014 – A2A S.p.A. v. Agenzia delle Entrate
   (Asia C-89/14)
   2014/C 142/28
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte Suprema di Cassazione

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: A2A S.p.A.

      Vastapuoli: Agenzia delle Entrate

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 14 artiklaa ja kyseisen asetuksen täytäntöönpanosäännöksistä 21.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 (2) 9, 11 ja 13 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa vahvistetaan, että 7.6.2002 tiedoksi annetusta komission päätöksestä johtuvassa valtiontuen takaisinperinnässä korko määritetään asetuksen (EY) N:o 794/2004 V luvun säännösten (siis erityisesti 9 ja 11 artiklan) nojalla ja siis sovelletaan korkoa korolle -menetelmään perustuvaa korkokantaa?

      (1)  EYVL L 83, s. 1.

      (2)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta 21.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 794/2004 (EUVL L 140, s. 1).


title: Asia C-423/05: Euroopan yhteisöjen komission  29.11.2005  Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               25.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/14

         Euroopan yhteisöjen komission 29.11.2005 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-423/05)
   (2006/C 48/27)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.11.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat A. Caeiros ja M. Konstantinidis, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY, (1) sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/156/ETY, (2) 4, 8 ja 9 artiklan ja direktiivin 99/31/EY 14 artiklan a, b ja c kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä

                           —

                           sen varmistamiseksi, että jätteet hyödynnetään tai niistä huolehditaan vaarantamatta ihmisten terveyttä ja ympäristöä, ja sen estämiseksi, että jätteitä hylätään tai upotetaan tai että niistä huolehditaan valvomattomasti

                           —

                           sen varmistamiseksi, että jokainen jätteen haltija antaa jätteet yksityisen tai julkisen jätteenkeräilijän tai sellaisen yrityksen käsiteltäväksi, joka suorittaa jätteiden huolehtimistoimia tai hyödyntämistoimia, tai hyödyntää tai käsittelee jätteet itse noudattaen edellä mainitun direktiivin 75/442/ETY säännöksiä

                           —

                           sen varmistamiseksi, että laitoksilla tai yrityksillä, jotka suorittavat jätteiden huolehtimistoimia, on siihen toimivaltaisen viranomaisen lupa

                           —

                           sen varmistamiseksi, että liittyen kaatopaikkoihin, joille oli myönnetty lupa tai jotka olivat jo käytössä, kun kaatopaikoista 26 päivänä huhtikuuta 1999 annettu neuvoston direktiivi 99/31/EY (3) oli saatettava osaksi kansallista oikeusjärjestelmää, siis 16.7.2001, kaatopaikan pitäjä valmistelee ja esittelee ennen 16.7.2002 toimivaltaisen viranomaisen hyväksyttäväksi kaatopaikan kunnostussuunnitelman, joka sisältää lupaehtoja koskevat seikat ja kaatopaikan pitäjän tarpeellisina pitämät korjaavat toimenpiteet, ja sen varmistamiseksi, että toimivaltainen viranomainen tekee kunnostussuunnitelman esittämisen jälkeen lopullisen päätöksen siitä, voidaanko toimintaa jatkaa, ja sulkee mahdollisimman pian ne kaatopaikat, joille ei ole myönnetty lupaa jatkaa toimintaansa, tai hyväksyy tarvittavat työt ja määrää siirtymäkaudesta suunnitelman toteuttamiseksi

               2)

               velvoittaa Ranskan tasavaltaa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio katsoo, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut jätteistä annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/156/ETY, 4, 8 ja 9 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se hyväksyy useiden laittomien ja valvomattomien kaatopaikkojen toiminnan Ranskassa ja koska se ei ole toteuttanut kaikkia tarvittavia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että jätteet hyödynnetään vaarantamatta ihmisten terveyttä ja ympäristöä. Ranskan viranomaiset eivät kiistä näitä laiminlyöntejä, mutta kiistävät kuitenkin komission ilmoittaman laittomien kaatopaikkojen lukumäärän ja vakuuttavat, että näiden kaatopaikkojen ympäristövaikutukset ovat vähäiset, koska luvattomat kaatopaikat vastaanottavat vain kasviperäisiä jätteitä, kivimurskaa ja tilaa vieviä jätteitä.
   Ranskan viranomaisten toimittamat tiedot eivät ole riittävät sen arvioimista varten, onko lupajärjestelmä yhteensopiva direktiivin 75/442/ETY 9 artiklan vaatimusten kanssa: jätteiden sijoituksilta, joiden pinta-ala on alle 100 m2 ja joiden korkeus on alle 2 metriä, sekä tällaisten jätteiden hyödyntämistoimilta ei edellytetä lupaa. Ranskan viranomaisten tulkinta, jonka mukaan laittomia kaatopaikkoja ovat vain kuntien ilman lupaa pitämät kaatopaikat, on virheellinen, koska myös yksityishenkilö voi pitää kaatopaikkaa luvatta.
   Komissio voi sille toimitettujen tietojen valossa vain olettaa, että toisin kuin direktiivin 99/31/EY 14 artiklan säännöksissä säädetään, laitokset tai yritykset, jotka suorittavat jätteiden huolehtimistoimia ilman, että niillä on oltava mitään lupaa, eivät ole valmistelleet tai esitelleet ennen 16.7.2002 toimivaltaisen viranomaisen hyväksyttäväksi kunnostussuunnitelmaa jokaisesta laittomasta tai valvomattomasta kaatopaikasta. Kaatopaikka, jota ei voida mukauttaa edellä mainitun direktiivin vaatimusten mukaiseksi, on suljettava välittömästi. Laittomien kaatopaikkojen toiminnalla ilman kunnostussuunnitelmaa ja lupaa rikotaan direktiivin 99/31/EY 14 artiklaa.

      (1)  EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39.

      (2)  EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32.

      (3)  EYVL L 182, 16.7.1999, s. 1.


title: Asia C-3/06 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 8.2.2007 — Groupe Danone v. Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Kilpailu — Kartelli tai muu yhteisjärjestely — Sakot — Sakkojen määrän laskennasta annetut suuntaviivat — Yhteistyötiedonanto)

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 8.2.2007 — Groupe Danone v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-3/06 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartelli tai muu yhteisjärjestely - Sakot - Sakkojen määrän laskennasta annetut suuntaviivat - Yhteistyötiedonanto)
   (2007/C 82/11)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Groupe Danone (edustajat: avocat A. Winckler ja avocat S. Sorinas Jimeno)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Bouquet ja W. Wils)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-38/02, Groupe Danone vastaan komissio, 25.10.2005 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi osittain kanteen, jolla vaadittiin EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä 5.12.2001 tehdyn komission päätöksen 2003/569/EY (EYVL L 200, s. 1) kumoamista
   Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Groupe Danone velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 48, 25.2.2006.


title: Asia C-136/09: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 18.3.2010 (Areios Pagosin (Kreikka) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Organismos Sillogikis Diacheirisis Dimiourgon Theatrikon kai Optikoakoustikon Ergon v. Divani Akropolis Anonimi Xenodocheiaki kai Touristiki Etaireia (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta — Tekijänoikeudet ja lähioikeudet tietoyhteiskunnassa — Direktiivi 2001/29/EY — 3 artikla — ”Yleisölle välittämisen” käsite — Teokset, jotka välitetään hotellihuoneisiin sijoitettujen televisiovastaanottimien avulla)

text:
               3.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/14

         Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 18.3.2010 (Areios Pagosin (Kreikka) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Organismos Sillogikis Diacheirisis Dimiourgon Theatrikon kai Optikoakoustikon Ergon v. Divani Akropolis Anonimi Xenodocheiaki kai Touristiki Etaireia
   (Asia C-136/09) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta - Tekijänoikeudet ja lähioikeudet tietoyhteiskunnassa - Direktiivi 2001/29/EY - 3 artikla - ”Yleisölle välittämisen” käsite - Teokset, jotka välitetään hotellihuoneisiin sijoitettujen televisiovastaanottimien avulla)
   2010/C 179/23
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Areios Pagos

      Asianosaiset

      Kantaja: Organismos Sillogikis Diacheirisis Dimiourgon Theatrikon kai Optikoakoustikon Ergon

      Vastaaja: Divani Akropolis Anonimi Xenodocheiaki kai Touristiki Etaireia

      Muu osapuoli: Xenodocheiako Epimelitirio tis Ellados

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Areios Pagos — Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY (EYVL L 167, s. 10) 3 artiklan 1 kohdan tulkinta — ”Yleisölle välittämisen” käsite — Hotellihuoneisiin sijoitettujen, hotellin keskusantenniin liitettyjen televisiovastaanottimien avulla esitetyt teokset ilman että hotelli muuten puuttuu siihen, että asiakkaat vastaanottavat televisiosignaaleja

      Määräysosa

   Hotellinpitäjä, sijoittaessaan majoitusliikkeensä huoneisiin televisiovastaanottimia ja liittäessään ne mainitun majoitusliikkeen keskusantenniin, ryhtyy pelkästään tämän seikan perusteella tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun teoksen välittämiseen yleisölle.

      (1)  EUVL C 141, 20.6.2009.


title: Yhdistetyt asiat T-225/07 ja T-364/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 29.9.2009 — Thomson Sales Europe v. komissio (Tulliliitto — Thaimaassa valmistettujen väritelevisiovastaanotinten maahantuonti — Tuontitullien palauttaminen — Ilmeinen laiminlyönti — Tuontitullien perimättä jättäminen jälkikäteen — Kumoamiskanne — Asianomaiselle vastainen toimi — Tutkimatta jättäminen)

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/58

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 29.9.2009 — Thomson Sales Europe v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-225/07 ja T-364/07) (1)

   (Tulliliitto - Thaimaassa valmistettujen väritelevisiovastaanotinten maahantuonti - Tuontitullien palauttaminen - Ilmeinen laiminlyönti - Tuontitullien perimättä jättäminen jälkikäteen - Kumoamiskanne - Asianomaiselle vastainen toimi - Tutkimatta jättäminen)
   2009/C 267/101
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Thomson Sales Europe (Boulogne-Billancourt, Ranska) (edustajat: asianajajat F. Goguel ja F. Foucault)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: asiassa T-225/07 X. Lewis, H. van Vliet ja S. Schønberg, sekä asiassa T-364/07 X. Lewis ja M. Patakia)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Asiassa T-225/07 vaatimus siitä, että on kumottava 7.5.2007 tehty komission päätös REM nro 03/05, jossa Ranskan viranomaisille ilmoitetaan, ettei ole aihetta palauttaa Thaimaasta valmistettujen väritelevisiovastaanotinten maahantuonnista maksettuja tulleja, joihin kyseiset viranomaiset ovat viitanneet 14.9.2005 päivätyssä pyynnössään, ja asiassa T-364/07 vaatimus siitä, että on kumottava 20.7.2007 päivätty komission kirje, jossa jätetään vahvistamatta se, ettei mainittujen laitteiden tuonnista maksettavia tulleja tarvitsisi periä jälkikäteen.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanteet hylätään.

               2)

               Thomson Sales Europe vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan yhteisöjen komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 211, 8.9.2007.


title: Asia C-170/09: Kanne 13.5.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               4.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 153/30

         Kanne 13.5.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-170/09)
   2009/C 153/57
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: V. Peere ja P. Dejmek)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               Yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen 26.10.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               —

               Ranskan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Määräaika direktiivin 2005/60/EY täytäntöönpanemiseksi päättyi 15.12.2007. Tämän kanteen nostamishetkellä kantaja ei kuitenkaan ollut vielä toteuttanut kaikkia tarvittavia täytäntöönpanotoimenpiteitä, tai ei ainakaan ollut ilmoittanut niistä komissiolle.

      (1)  EUVL L 309, s. 15.


title: Asia T-341/10: Kanne 20.8.2010 — F91 Diddeléng ym. v. komissio

text:
               6.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/32

         Kanne 20.8.2010 — F91 Diddeléng ym. v. komissio
   (Asia T-341/10)
   ()
   2010/C 301/55
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: F91 Diddeléng ym. (Dudelange, Luxemburg), Julien Bonnetaud (Yutz, Ranska), Thomas Gruszczynski (Amnéville, Ranska), Rainer Hauck (Maxdorf, Saksa), Stéphane Martine (Esch-sur-Alzette, Luxemburg), Grégory Molnar (Moyeuvre-Grande, Ranska) ja Yann Thibout (Algrange, Ranska) (edustajat: asianajajat L. Misson, C. Delrée ja G. Ernes)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Euroopan komission 3.6.2010 tekemä riidanalainen päätös on kumottava

               —

               määräykset, jotka ovat SEUT 45 ja SEUT 101 artiklan vastaisia, on kumottava

               —

               on määrättävä tarpeellisista seuraamuksista

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat (Dudelangen jalkapallojoukkue ja joukkueen palkkaamat pelaajat, jotka eivät ole luxemburgilaisia) vaativat kumottavaksi komission 3.6.2010 tekemän päätöksen, joka annettiin kirjeitse tiedoksi 21.6.2010 ja jolla komissio ilmoitti kantajille, että se lopettaa kantajien Luxemburgin jalkapalloliitosta (Fédération Luxembourgeoise de Football; jäljempänä FLF) SEUT 45 ja SEUT 101 artiklan nojalla tekemän sellaisen kantelun käsittelyn, joka koski FLF:n antamia määräyksiä, joilla kantajia on kielletty osallistumasta tiettyihin jalkapallo-otteluihin, jos kokoonpanoluetteloon merkittyjä ulkomaalaisia pelaajia on enemmän kuin lukumäärä, joka on vahvistettu FLF:n antamissa määräyksissä.
   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen, jotka koskevat:

               —

               SEUT 45 artiklan rikkomista, koska nykyisiin FLF:n antamiin määräyksiin sisältyy velvollisuus merkitä viralliseen kokoonpanoluetteloon seitsemän pelaajaa, joiden ensimmäinen lisenssi on myönnetty Luxemburgissa, ja kielto merkitä samaan kokoonpanoluetteloon yli neljä pelaajaa, jotka on siirretty pelikauden aikana, mikä merkitsee välitöntä syrjintää, joka on esteenä jäsenvaltion kansalaisen mahdollisuudelle harjoittaa taloudellista toimintaa Luxemburgin alueella. Kantajat väittävät myös, että siltä osin kuin FLF:n antamat määräykset eivät ole välittömästi syrjiviä, vaan välillisesti syrjiviä, tavoitteet, joihin FLF vetoaa — eli toisin sanoen tavoite edistää jalkapalloilua harrastelijaurheiluna — ovat perusteettomia, eikä niitä siksi voida pitää oikeutettuina tavoitteina. Rajoitukset ovat näin ollen suhteettomia siihen tavoitteeseen nähden, johon vedotaan.

               —

               SEUT 101 artiklan rikkomista, koska FLF:ää on pidettävä yritysten yhteenliittymänä, joka rikkoo kilpailuoikeutta ja erityisesti SEUT 101 artiklaa, ja koska ulkomaalaisten pelaajien lukumäärää koskevilla rajoituksilla on taloudellisia vaikutuksia ammattiurheilijoiden näkökulmasta ja ne vahingoittavat vapaata kilpailua luxemburgilaisten jalkapalloseurojen välillä.


title: Asia T-220/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.7.2011 — Ergo Versicherungsgruppe v. SMHV — Société de développement et de recherche industrielle (ERGO) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin ERGO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön sanamerkki URGO — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/47

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.7.2011 — Ergo Versicherungsgruppe v. SMHV — Société de développement et de recherche industrielle (ERGO)
   (Asia T-220/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin ERGO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön sanamerkki URGO - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2011/C 269/103
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Ergo Versicherungsgruppe AG (Düsseldorf, Saksa) (edustajat: asianajajat V. von Bomhard, A. W. Renck, T. Dolde ja J. Pause)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: B. Schmidt)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Société de développement et de recherche industrielle (Chenôve, Ranska) (edustaja: asianajaja K. Dröge)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n neljännen valituslautakunnan 20.3.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 515/2008-4), joka koskee Société de développement et de recherche industriellen ja Ergo Versicherungsgruppe AG:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Ergo Versicherungsgruppe AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 180, 1.8.2009.


title: Asia T-416/17: Kanne 3.7.2017 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. EUIPO – Papouis Dairies (fino)

text:
               21.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 277/53

         Kanne 3.7.2017 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. EUIPO – Papouis Dairies (fino)
   (Asia T-416/17)
   (2017/C 277/77)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikosia, Kypros) (edustaja: S. Malynicz, QC, ja V. Marsland, Solicitor)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Papouis Dairies LTD (Nikosia, Kypros)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU- tavaramerkiksi rekisteröity värillinen kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”fino” – Rekisteröintihakemus nro 11 180 791

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 20.4.2017 asiassa R 2759/2014-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-393/02: Henkel KGaA:n 27.12.2002 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
C 55/34                   FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                              8.3.2003
Kantaja vetoaa lopuksi oikeusvarmuuden, hyvän hallintotavan              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
ja vilpittömän mielen periaatteiden rikkomiseen. Kantaja ko-
rostaa, että se on useaan otteeseen kääntynyt komission
puoleen saamatta missään vaiheessa tietoja, jotka olisivat               Haettu tavaramerkki:            Kolmiulotteinen merkki, jonka
tehneet sille mahdolliseksi toimittaa sellaiset tulokset, jotka                                          muoto on ylösalaisin seisova
olisivat komission ja neuvoston mielestä hyväksyttävissä.                                                pullo ja jonka väreinä ovat läpinä-
                                                                                kyvä ja valkoinen – Hakemus
                                                                                nro 1162395
( 1) Rehujen lisäaineista annetun neuvoston direktiivin 70/524/ETY
     muuttamisesta tietyn lisäaineen hyväksymisen peruuttamisen osal-    Tuotteet tai palvelut:          Luokkien 3 ja 20 tuotteet (mm.
     ta ja komission asetuksen (EY) N:o 2430/1999 muuttamisesta                                          saippuat, valkaisutuotteet ja muut
     23 päivänä syyskuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY)                                             vaatteiden pesussa käytettävät ai-
     N:o 1756/2002 (EYVL L 265, s. 1).                                                                   neet, puhdistus- ja kiillotusaineet
( 2) Rehujen lisäaineista 23 päivänä marraskuuta 1970 annettu neu-                                       sekä muoviset säilytysastiat neste-
     voston direktiivi 70/524/ETY (EYVL L 270, s. 1).
                                                                                mäisille, geelimäisille ja tahnamai-
( 3) Tietyille kokkidiostaattien ja muiden lääkkeenkaltaisten aineiden
                                                                                sille aineille)
     ryhmään kuuluville rehun lisäaineille annettavasta hyväksymises-
     tä, jota varten edellytetään liikkeeseen laskemisesta vastaavaa
     henkilöä, 16 päivänä marraskuuta 1999 annettu komission asetus      Päätös, johon haetaan           Tutkijan tekemä hakemuksen hyl-
     (EY) N:o 2430/1999 (EYVL L 296, s. 3).                              muutosta valituslauta-          kääminen
                                                                         kunnalta:
                                                                         Valituslautakunnan rat-         Valituksen hylkääminen
                                                                         kaisu:
                                                                         Kanneperusteet:                 –      Merkillä on useita tunnuso-
                                                                                maisia erityispiirteitä ja se on
                                                                                erottamiskykyinen.
Henkel KGaA:n 27.12.2002 sisämarkkinoiden harmoni-                                                       –      Valituslautakunta ei tunnus-
sointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama                                                         tanut merkin erityistä geo-
                                  kanne                                                                         metristä muotoa.
                                                                                –      Merkki saa suojaa useissa jä-
                                                                                senvaltioissa.
                           (Asia T-393/02)
                            (2003/C 55/86)
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                         Arnaldo Lucaccionin 27.12.2002 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
Henkel KGaA on nostanut 27.12.2002 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisä-
markkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mal-                                           (Asia T-394/02)
lit) (OHMI) vastaan. Kantajan edustaja on Rechtsanwalt
Chr. Osterrieth, prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                                (2003/C 55/87)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
–       kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljän-
        nen valituslautakunnan 3.10.2002 tekemän päätöksen
        asiassa R 313/2001-4, joka koskee yhteisötavaramerkki-
        hakemusta nro 1162395;                                           Arnaldo Lucaccioni (kotipaikka St-Leonard-on-Sea, Yhdistynyt
                                                                         kuningaskunta) on nostanut 27.12.2002 Euroopan yhteisöjen
                                                                         ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
–       velvoittaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston kor-           pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat
        vaamaan oikeudenkäyntikulut.                                     asianajajat Juan Ramon Iturriagagoitia ja Karine Delvolvé.


title: Asia C-153/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court of the United Kingdom (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 27.3.2017 – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs v. Volkswagen Financial Services (UK) Ltd

text:
               6.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court of the United Kingdom (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 27.3.2017 – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs v. Volkswagen Financial Services (UK) Ltd
   (Asia C-153/17)
   (2017/C 178/11)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supreme Court of the United Kingdom

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Vastaaja: Volkswagen Financial Services (UK) Ltd

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Jos lunastusmahdollisuuden sisältäviin vuokrausliiketoimiin (jotka koostuvat verosta vapautetuista rahoituspalveluista ja verollisista ajoneuvojen luovutuksista) liittyvät yleiskustannukset on sisällytetty ainoastaan verovelvollisen verosta vapautettujen rahoituspalvelujen hintaan, onko verovelvollisella oikeus vähentää näihin yleiskustannuksiin sisältyvä vero?

               2)

               Miten on tulkittava tuomion Midland Bank (C-98/98, EU:C:2000:300) 31 kohtaa ja etenkin siihen sisältyvää toteamusta, jonka mukaan yleiskustannukset ”ovat – – osa verovelvollisen yleiskustannuksia, jotka sellaisina muodostavat osan yrityksen tuotteiden hinnasta”?
               Erityisesti:

                           a)

                           Olisiko kyseistä kohtaa tulkittava siten, että jäsenvaltion on aina kohdennettava jokin osuus ostoihin sisältyvästä verosta jokaiseen liiketoimeen sovellettaessa jotakin direktiivin (1) 173 artiklan 2 kohdan c alakohdan nojalla toteutettua erityismenetelmää?

                           b)

                           Onko näin myös silloin, jos yleiskustannuksia ei tosiasiallisesti sisällytetä yrityksen suorittamien verollisten liiketoimien hintaan?

               3)

               Merkitseekö se, että yleiskustannuksia on tosiasiallisesti käytetty ainakin jossain määrin ajoneuvojen verollisiin luovutuksiin, että

                           a)

                           jokin osuus näihin kustannuksiin sisältyvästä verosta on voitava vähentää?

                           b)

                           Onko näin myös silloin, jos yleiskustannuksia ei tosiasiallisesti sisällytetä ajoneuvojen verollisten luovutusten hintaan?

               4)

               Voiko olla lähtökohtaisesti oikeutettua jättää ajoneuvojen verolliset luovutukset (tai niiden arvo) huomiotta direktiivin 173 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisen erityismenetelmän soveltamisessa?

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s. 1).


title: Asia C-182/14: Valitus, jonka Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug on tehnyt 11.4.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asioissa T-604/11 ja T-292/12, Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 4.2.2014 antamasta tuomiosta

text:
               14.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/3

         Valitus, jonka Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug on tehnyt 11.4.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asioissa T-604/11 ja T-292/12, Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 4.2.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-182/14)
   2014/C 223/03
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug (edustajat: Rechtsanwalt A. Nordemann ja Rechtsanwalt M.C. Maier)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 4.2.2014 antaman tuomion asiaa T-292/12 koskevin osin,

               —

               tarvittaessa palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen,

               —

               velvoittaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi yhteen ainoaan valitusperusteeseen, joka koskee yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 207/2009 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkomista.
   Erityisesti valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisia virheitä, kun se

               1)

               ei ottanut kokonaisarvioinnissa huomioon tai ei edes maininnut sitä, että aikaisempi tavaramerkki MAGNET 4 sisältää numeron 4,

               2)

               katsoi tuomionsa 22 ja 35 kohdassa osan MAGNET aikaisemman tavaramerkin MAGNET 4 hallitsevaksi osaksi,

               3)

               sovelsi kohdassa 25 merkkien MAGNET 4 ja MAGNEXT lausuntatavan ja ulkoasun samankaltaisuuden arvioinnissa erilaisia mittapuita,

               4)

               ei ottanut 35 kohdassa sekaannusvaaran kokonaisarvioinnissa huomioon merkityksellisten tekijöiden vuorovaikutusta, erityisesti aikaisemman tavaramerkin MAGNET 4 heikkoa erottamiskykyä, merkkien MAGNET 4 ja MAGNEXT merkityssisällön samankaltaisuuden puuttumista ja merkkien lausuntatavan ja ulkoasun vähäistä samankaltaisuutta,

               5)

               ei esittänyt 35 kohdassa aineellisia perusteita sekaannusvaarasta merkkien MAGNET 4 ja MAGNEXT välillä.

      (1)  EUVL L 78, s. 1.


title: Asia C-337/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.12.2008 (Verwaltungsgericht Stuttgartin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ibrahim Altun v. Stadt Böblingen (ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus — Assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 7 artiklan ensimmäinen kohta — Turkkilaisen työntekijän lapsen oleskeluoikeus — Työntekijän kuuluminen laillisille työmarkkinoille — Omasta tahdosta riippumaton työttömyys — Kyseisen sopimuksen sovellettavuus turkkilaisiin pakolaisiin — Saavutettujen oikeuksien menettämisen edellytykset)

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/15

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.12.2008 (Verwaltungsgericht Stuttgartin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ibrahim Altun v. Stadt Böblingen
   (Asia C-337/07) (1)

   (ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus - Assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 7 artiklan ensimmäinen kohta - Turkkilaisen työntekijän lapsen oleskeluoikeus - Työntekijän kuuluminen laillisille työmarkkinoille - Omasta tahdosta riippumaton työttömyys - Kyseisen sopimuksen sovellettavuus turkkilaisiin pakolaisiin - Saavutettujen oikeuksien menettämisen edellytykset)
   (2009/C 44/24)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Verwaltungsgericht Stuttgart
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ibrahim Altun

      Vastaaja: Stadt Böblingen
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Verwaltungsgericht Stuttgart — ETY-Turkki-assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 7 artiklan ensimmäisen virkkeen tulkinta — Sellaisen Turkin kansalaisen oleskeluoikeus, joka on saapunut valtion alueelle alaikäisenä perheen yhdistämisen puitteissa — Rikosoikeudellinen rangaistus — Vaikutus oleskeluoikeuteen — Sovellettavuus turkkilaisiin pakolaisiin — Isälle totuudenvastaisten tietojen perusteella myönnetty turvapaikka — Turvapaikkaoikeuden kumoaminen edellytyksenä johdetun oleskeluoikeuden epäämiselle — Johdettu oikeus, jonka edellytyksenä on kuuluminen jäsenvaltion laillisille työmarkkinoille kolmen vuoden ajan siten, että alaikäisen kanssa on olemassa perheyhteys
   Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisellä assosiaatiosopimuksella perustetun assosiaationeuvoston 19.9.1980 assosiaation kehittämisestä tekemän päätöksen N:o 1/80 7 artiklan ensimmäisen kohdan ensimmäistä luetelmakohtaa on tulkittava siten, että turkkilaisen työntekijän lapsi voi saada tähän määräykseen perustuvat oikeudet, kun niiden kolmen vuoden aikana, jotka kyseinen lapsi on asunut kyseisen työntekijän kanssa, viimeksi mainittu on ollut ansiotyössä kahden ja puolen vuoden ajan, minkä jälkeen hän on ollut työttömänä seuraavat kuusi kuukautta.

               2)

               Se, että turkkilainen työntekijä on poliittisena pakolaisena saanut oleskeluluvan jäsenvaltiossa ja siten oikeuden päästä tämän valtion työmarkkinoille, ei ole esteenä sille, että hänen perheenjäsenensä voi saada päätöksen N:o 1/80 7 artiklan ensimmäiseen kohtaan perustuvia oikeuksia.

               3)

               Päätöksen N:o 1/80 7 artiklan ensimmäistä kohtaa on tulkittava siten, että kun turkkilainen työntekijä on saanut poliittisen pakolaisen aseman totuudenvastaisten tietojen perusteella, ei oikeuksia, joita hänen perheenjäsenellään on tämän säännöksen perusteella, voida saattaa kyseenalaisiksi, jos kyseinen perheenjäsen täytti kyseisessä määräyksessä tarkoitetut edellytykset ajankohtana, jolloin kyseisen työntekijän oleskelulupa peruutettiin.

      (1)  EUVL C 269, 10.11.2007.


title: Asia T-547/10: Kanne 29.11.2010 — Omya v. SMHV — Alpha Calcit (CALCIMATT)

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/51

         Kanne 29.11.2010 — Omya v. SMHV — Alpha Calcit (CALCIMATT)
   (Asia T-547/10)
   ()
   2011/C 30/91
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Omya AG (Oftringen, Sveitsi) (edustaja: asianajaja F. Kuschmirek)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Alpha Calcit Füllstoffgesellschaft mbH (Köln, Saksa)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 1370/2009-1 16.9.2010 tekemä päätös on kumottava ja vastaaja on velvoitettava hyväksymään hakemus nro 5200654 tavaramerkin ”CALCIMATT” rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi kaikkia hakemuksessa ilmoitettuja tavaroita varten

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               toissijaisesti sisämarkkinoiden harmonisointiviraston on keskeytettävä asian käsittely, kunnes kanteen perusteena olevan tavaramerkin EU 003513488 ”CALCILAN” poistamisesta on tehty lopullinen päätös.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”CALCIMATT” luokkiin 1 ja 2 kuuluvia tavaroita varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Alpha Calcit Füllstoffgesellschaft mbH

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkkien ”CALCIPLAST”, ”CALCILIT” ja ”CALCICELL” kansainvälinen tavaramerkkirekisteröinti luokkiin 1 ja 19 kuuluvia tavaroita varten, yhteisön tavaramerkit ”Calcilit” ja ”CALCILAN” luokkiin 1 ja 19 kuuluvia tavaroita varten ja kansalliset sanamerkit ”CALCICELL” ja ”CALCIPLAST” luokkaan 1 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston päätöksen kumoaminen ja rekisteröintihakemuksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska kyseessä olevien tavaramerkkien välillä ei ole rekisteröintihakemuksen kohteena olevien tavaroiden osalta sekaannusvaaraa.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL 2009, L 78, s. 1).


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 17 päivänä heinäkuuta 1998, asiassa T-111/96, ITT Promedia NV vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu - Kumoamiskanne - Valituksen hylkääminen - EY:n perustamissopimuksen 86 artikla - Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö - Kansallisissa tuomioistuimissa käsiteltävät kanteet - Oikeus tuomioistuinkäsittelyyn - Vaatimus sopimuksen täytäntöönpanosta - Ilmeinen arviointivirhe - Tutkimisvelvollisuus - Määrittelyvirhe - Riittämättömät perustelut)

text:
26.9.98               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   C 299/31
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                               YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                16 päivänä heinäkuuta 1998,
                17 päivänä heinäkuuta 1998,
                                                                      asiassa T-144/96, Y vastaan Euroopan parlamentti (1)
asiassa T-111/96, ITT Promedia NV vastaan Euroopan
                                                                  (Henkilöstö Ð Rikosoikeudellinen rangaistus Ð Kurinpi-
                    yhteisöjen komissio (1)
                                                                  toseuraamus Ð Viraltapano Ð Perustelut Ð Huolenpito-
(Kilpailu Ð Kumoamiskanne Ð Valituksen hylkääminen                                           velvollisuus)
Ð EY:n perustamissopimuksen 86 artikla Ð Määräävän                                          (98/C 299/50)
markkina-aseman väärinkäyttö Ð Kansallisissa tuomiois-
tuimissa käsiteltävät kanteet Ð Oikeus tuomioistuinkäsit-                          (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
telyyn Ð Vaatimus sopimuksen täytäntöönpanosta Ð
Ilmeinen arviointivirhe Ð Tutkimisvelvollisuus Ð Määrit-          Asiassa T-144/96, Euroopan parlamentin entinen virka-
           telyvirhe Ð Riittämättömät perustelut)                 mies Y, kotipaikka Bryssel, edustajanaan asianajaja GeÂrard
                                                                  Collin, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa fiduciaire
                        (98/C 299/49)                             Myson SARL, 30 rue de Cessange, vastaan Euroopan par-
                                                                  lamentti (asiamiehenään Hans Krück ja Hugo Vanden-
                                                                  berghe), jossa kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusas-
                                                                  teen tuomioistuin kumoaa 19.1.1996 tehdyn parlamentin
               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                    kurinpidollisen päätöksen, joka koski kantajan viraltapa-
                                                                  noa, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides
                                                                  jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
                                                                  J. Azizi sekä tuomarit R. García-Valdecasas ja M. Jaeger,
                                                                  kirjaaja: H. Jung, on antanut 16.7.1998 tuomion, jonka
Asiassa T-111/96, ITT Promedia NV, kotipaikka Anvers              tuomiolauselma on seuraava:
(Belgia), edustajinaan asianajajat Ivo Van Bael, Peter
L'Ecluse ja Kris Van Hove, Bryssel, prosessiosoite Luxem-         1) Kanne hylätään.
burgissa asianajotoimisto Loesch ja Wolter, 11, rue
Goethe, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-          2) Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluis-
nään Wouter Wils ja Rosemary Caudwell), jota tukee Bel-                taan.
gacom SA, kotipaikka Bryssel, edustajanaan ensin asian-
ajaja Jules Stuyck ja sitten asianajajat Herman De Bauw ja        (1) EYVL C 354, 23.11.1996.
Paul Maeyaert, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa
asianajotoimisto Arendt ja Medernach, 8Ð10, rue Mat-
hias Hardt, jossa kantaja vaatii kumoamaan komission
päätöksen, jolla hylättiin lopullisesti osia kantajan teke-
mästä valituksesta, jonka mukaan Belgacom SA oli pannut
haitantekotarkoituksessa vireille oikeudenkäyntejä kanta-              YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
jaa vastaan belgialaisissa tuomioistuimissa ja vaatinut kan-                     TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
tajaa luopumaan teollisesta ja kaupallisesta tietotaidostaan
osapuolten välillä olevien sopimusvelvoitteiden nojalla,                            16 päivänä heinäkuuta 1998,
mitkä menettelyt kantajan mukaan ovat EY:n perustamis-            asiassa T-156/96, Claus Jensen vastaan Euroopan yhteisö-
sopimuksen 86 artiklan vastaisia, ensimmäisen oikeusas-                                    jen komissio (1)
teen tuomioistuin (laajennettu neljäs jaosto), toimien
                                                                  (Henkilöstö Ð Palkkaus Ð Asettautumiskorvaus Ð Perus-
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuo-
                                                                             teettomien suoritusten takaisinperiminen)
marit R. García-Valdecasas, K. Lenaerts, J. D. Cooke ja
M. Jaeger, kirjaaja: A. Mair, on antanut 17.7.1998 tuo-                                     (98/C 299/51)
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                  Asiassa T-156/96, Euroopan yhteisöjen komission entinen
                                                                  väliaikainen toimihenkilö Claus Jensen, kotipaikka Water-
1) Kanne hylätään.                                                loo (Belgia), edustajanaan asianajaja Marc-Albert Lucas,
                                                                  LieÁge, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Eve-
                                                                  lyne Korn, 21 rue de Nassau, vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                  komissio (asiamiehinään Julian Currall, Christine Berardis-
2) Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja              Kayser ja Florence Clotuche), jossa kantaja vaatii,
     velvoitetaan korvaamaan komission sekä väliintulijana        että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa
     toimineen Belgacomin oikeudenkäyntikulut.                    13.11.1995 annetun komission päätöksen, joka koski kan-
                                                                  tajalle asettautumiskorvauksena maksetun määrän takai-
                                                                  sinperimistä, joka suoritettiin kantajan väliaikaisen toimi-
(1) EYVL C 269, 14.9.1996.                                        henkilön sopimusta koskevan irtisanomisen seurauksena ja
                                                                  toissijaisesti, että vastaaja velvoitetaan korvaamaan takai-
                                                                  sin perimisestä kantajalle aiheutuneet vahingot, ensimmäi-
                                                                  sen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien
                                                                  kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Kalogeropoulos


title: Asia T-210/13: Kanne 12.4.2013 — Versalis v. komissio

text:
               1.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/52

         Kanne 12.4.2013 — Versalis v. komissio
   (Asia T-210/13)
   2013/C 156/98
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Versalis (San Donato Milanese, Italia) (edustajat: asianajajat M. Siragusa, F. Moretti ja L. Nascimbene)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaiset toimet ja velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Riita koskee vaatimusta komission 26.2.2013 tekemän päätöksen (C(2013) 1200 final) ja samalla 26.2.2013 päivätyn väitetiedoksiannon (C(2013) 1199) kumoamisesta; komissio aloitti muodollisesti näillä asiakirjoilla menettelyn AT.40032 — BR/ESBR — Rikkomisen uusiminen, jolla on tarkoitus muuttaa 29.11.2006 tehtyä komission päätöstä K(2006) 5700 lopullinen (asia COMP/F/38.638 Butadieenikumi ja emulsiopolymeroinnilla tuotettu styreenibutadieenikumi), jonka unionin yleinen tuomioistuin osittain kumosi ja jota se muutti asiassa T-39/07, Eni v. komissio ja asiassa T-59/07, Polimeri Europa v. komissio, 13.7.2011 antamillaan tuomioilla.
   Kantaja väittää ensimmäisessä ja ainoassa kanneperusteessaan, että komissiolla ei ole toimivaltaa aloittaa menettelyä uudelleen antaakseen uuden päätöksen, jossa todetaan rikkominen. Erityisesti komission toimivalta Versalis SpA:han nähden siltä osin kuin kyse on tosiseikoista, jotka olivat menettelyn COMP/F/38.638 Butadieenikumi ja emulsiopolymeroinnilla tuotettu styreenibutadieenikumi kohteena, on lakannut, kun 29.11.2006 annettiin päätös (K(2006) 5700 lopullinen); unionin yleinen tuomioistuin kumosi kyseisen päätöksen osittain ja muutti sitä asiassa T-39/07, Eni v. komissio ja asiassa T-59/07, Polimeri Europa v. komissio, 13.7.2011 antamillaan tuomioilla, joihin on haettu muutosta unionin tuomioistuimessa. Komission tarkoituksena on uuden menettelyn aloittamisella tarkastella uudelleen 29.11.2006 tehdyn päätöksen perusteluja ja siis arvioida uudelleen kantajan vahingoksi tosiseikkoja, joita on jo arvioitu ensimmäisellä kerralla ja joista tuomioistuin on jo täyden harkintavaltansa mukaisesti on lausunut. Uuden menettelyn aloittaminen on siis tarkoituksensa ja vaikutustensa osalta ristiriidassa ne bis in idem -periaatteen, oikeusvarmuuden periaatteen, luottamuksensuojan periaatteen ja tehokkaan oikeussuojan periaatteen kanssa.


title: Asia C-217/10 P: Valitus, jonka Bent Hansen on tehnyt 5.5.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs osasto) asiassa T-6/09, Bent Hansen v. Euroopan komissio, 24.3.2010 antamasta määräyksestä

text:
               17.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/8

         Valitus, jonka Bent Hansen on tehnyt 5.5.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs osasto) asiassa T-6/09, Bent Hansen v. Euroopan komissio, 24.3.2010 antamasta määräyksestä
   (Asia C-217/10 P)
   2010/C 195/13
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Bent Hansen (edustaja: asianajaja I. Anderson)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin:

               —

               kumoaa kokonaisuudessaan unionin yleisen tuomioistuimen 24.3.2010 antaman määräyksen, jossa katsottiin, että valittajan nostaman kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuivat ja jossa valittaja velvoitettiin vastaamaan oikeudenkäyntikuluista

               —

               ratkaisee itse valittajan valituksen ja velvoittaa komission maksamaan:

                           a)

                           valittajalle 800 000 euron määrä tai muu vastaava määrä, jonka unionin tuomioistuin katsoo kohtuulliseksi ja oikeudenmukaiseksi korvaukseksi vakavasta terveyden heikentymisestä johtuvista menneistä, nykyisistä ja tulevista kärsimyksistä ja elämänilon vähentymisestä, jotka ovat seurausta siitä, että komissio kieltäytyi mielivaltaisesti ja lainvastaisesti panemasta direktiivin 96/26 (1) mukaista lääketieteellistä tarkkailua täytäntöön säteilyyn liittyvien sairauksien osalta Thulen erityisten interventioryhmien tapauksessa

                           b)

                           valittajalle tai lääkinnällistä hoitoa hänelle tarjoavalle taholle tai hänen hoitajilleen heikentyneen terveyden hoitamisesta ja lääkkeistä aiheutuvat tulevat kulut, joihin edellä a) kohdassa on viitattu ja joista valittaja ei saa korvausta jäsenvaltionsa julkisen terveydenhoitojärjestelmän kautta

                           c)

                           valittajalle menettelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet ja tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat kohtuulliset oikeudenkäyntikulut ja muut kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1)

               Unionin yleinen tuomioistuin arvioi virheellisesti, että valittajan kanteelta, joka perustui sopimuksen ulkopuoliseen vastuuseen, puuttui tutkittavaksi ottamisen edellytykset, koska tuomioistuin otti virheellisellä tavalla huomioon valittajan vaatimusten luonteen ja oikeudelliset perusteet. Tästä vääristelystä seurasi, että unionin yleinen tuomioistuin ei huomioinut lainvastaisuutta, joka liittyi komission mielivaltaisiin ja epärehellisiin tekosyihin olla ryhtymättä toimenpiteisiin, mikä johti työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemista koskevien yhtenäisten turvallisuusmääräysten noudattamatta jättämiseen tilanteessa, jossa säteilyonnettomuus johtui ydinenergian sotilaallisesta käytöstä.

               2)

               Unionin yleinen tuomioistuin jätti soveltamatta jäsenvaltioiden yhteisiä oikeusperiaatteita. Tuomioistuin jätti huomioimatta komission toiminnan lainvastaisuuden, joka perustui siihen, ettei komissio noudattanut jäsenvaltioiden oikeusjärjestysten yhteisiin oikeusperiaatteisiin pohjautuvaa huolenpitovelvollisuutta, huolellisuutta ja hyvän hallinnon vaatimusta arvioidessaan Euratom-sopimuksen 188 artiklassa tarkoitetulla tavalla hallinnollista vastuuta yksilöille aiheutuneen vahingon osalta.

               3)

               Unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisesti komission ainutlaatuista kilpailuoikeudellista valtaa määrätä poikkeuksista terveysmääräyksiä koskevaan kanteluun. Unionin yleinen tuomioistuin katsoi lisäksi virheellisesti, että se sotilaallinen poikkeus direktiivissä tarkoitettuun terveydensuojeluun, johon komissio viittasi Thulessa tapahtuneen säteilyonnettomuuden osalta, perustui komission laajaan ja ainutlaatuiseen harkintavaltaan EU:n kilpailupolitiikan määrittämisessä silloin, kun se myöntää harkinnanvaraisia poikkeuksia lainvastaisille kauppasopimuksille. Tämä arviointi johti siihen, ettei otettu huomioon tutkittavaksi ottamista koskevia unionin tuomioistuimen tuomioita muilla sellaisilla EU-politiikkojen aloilla, joilla komissiolla ei ole tällaista ainutlaatuista harkintavaltaa ja joilla väitteet komissio laiminlyönnistä eivät johda siihen, että kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytysten katsotaan selvästi puuttuvan.
               Unionin yleinen tuomioistuin ei huomioinut sitä, että komissiolla ei ole ainutlaatuista ja rajatonta harkintavaltaa väestön ja työntekijöiden terveyden suojelemista koskevien yhtenäisten turvallisuusmääräyksien täytäntöönpanossa, koska komission poikkeuksia koskeva valta määritellään Euratom-sopimuksessa suppeasti ja koska kyseisessä sopimuksessa nimenomaisesti määrätään mekanismeista, joiden perusteella yksilöt voivat kannella komission hallinnollisista laiminlyönneistä aloilla, joilla yksilöitä suojellaan. Tähän kuuluvat tilanteet, joissa kieltäytyminen toimenpiteisiin ryhtymisestä on osoitettu toiselle taholle.

               4)

               Unionin tuomioistuin jätti arvioimatta sen, oliko komission kieltäytyminen toimenpiteisiin ryhtymisestä Euratom-sopimuksen nimenomaisen työntekijöiden ja väestön terveyden suojelua koskevan tavoitteen vastaista.
               Unionin tuomioistuin jätti myös virheellisesti tutkimatta, oliko komission kieltäytyminen toimenpiteisiin ryhtymisestä sellaisten Euratom-sopimuksen tavoitteiden vastaista, jotka koskevat yhtenäisten turvallisuusmääräyksien laatimista ja soveltamisen varmistamista väestön ja työntekijöiden terveyden suojelemiseksi ionisoivan säteilyn pitkäaikaisilta vaikutuksilta. Näin toimimalla unionin yleinen tuomioistuin jätti huomioimatta Euratom-sopimuksessa komissiolle asetetun ehdottoman velvollisuuden varmistaa, että kyseisen sopimuksen määräyksiä — mukaan lukien sopimukseen sisältyvää ennalta varautumisen periaatetta — sovelletaan asianmukaisesti.

      (1)  Perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta 13.5.1996 annettu neuvoston direktiivi 96/29/Euratom (EYVL L 159, s. 1).


title: Asia T-201/09: Kanne 22.5.2009 — Rügen Fisch v. SMHV — Schwaaner Fischwaren (SCOMBER MIX)

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/55

         Kanne 22.5.2009 — Rügen Fisch v. SMHV — Schwaaner Fischwaren (SCOMBER MIX)
   (Asia T-201/09)
   2009/C 180/102
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Rügen Fisch AG (Sassnitz, Saksa) (edustajat: asianajajat O. Spuhler ja M. Geiz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Schwaaner Fischwaren GmbH (Schwaandorf, Saksa)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljännen valituslautakunnan 20.3.2009 asiassa R 230/2007-4 tekemä päätös on kumottava

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: sanamerkki ”SCOMBER MIX” luokkiin 29 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten (yhteisön tavaramerkki nro 3 227 031)

      Yhteisön tavaramerkin haltija: kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Schwaaner Fischwaren GmbH

      Mitättömyysosaston ratkaisu: mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: mitättömyysosaston ratkaisun kumoaminen ja yhteisön tavaramerkin osittainen mitättömäksi julistaminen

      Kanneperusteet: asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) on rikottu, koska yhteisön tavaramerkki ”SCOMBER MIX” ei ole yksinomaan kuvaileva.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


               5.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 148/1

         2010/C 148/01
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 134, 22.5.2010

      Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 113, 1.5.2010

      EUVL C 100, 17.4.2010

      EUVL C 80, 27.3.2010

      EUVL C 63, 13.3.2010

      EUVL C 51, 27.2.2010

      EUVL C 37, 13.2.2010

   Nämä tekstit ovat saatavilla:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Arios Pagosin 12.5.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Panagis Neophytos Pythagoras Pafitis ym. vastaan Trapeza Kentrikis Ellados AE ym. (Asia C-235/98)

text:
C 278/18               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         5.9.98
Industrial Tribunalin, Leeds, 5.5.1998 tekemällään pää-                  vi)  Tultuaan yhtiön B palvelukseen työntekijät teke-
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa G. C.                         vät työtä sekä yhtiölle A että yhtiölle B molem-
Allen ym. vastaan Amalgamated Construction Co. Limited                        pien yhtiöiden alaisena toimivan paikallisjohdon
                                                                              tarpeiden mukaan.
                        (Asia C-234/98)
                         (98/C 278/30)
                                                                         vii) Toimintaa harjoitettiin jatkuvasti, eikä sitä kes-
                                                                              keytetty missään vaiheessa; toimintatapoja ei
Industrial Tribunal, Leeds, on pyytänyt 5.5.1998 tekemäl-                     myöskään mitenkään muutettu.
lään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimen kirjaamoon 3.7.1998, Euroopan yhteisö-
jen tuomioistuimelta asiassa G. C. Allen ym. vastaan
                                                                    (1) EYVL L 61, 5.3.1977, s. 26.
Amalgamated Construction Co. Limited ennakkoratkaisua
seuraaviin kysymyksiin:
1) Onko työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen
    tai liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen
    yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
    lähentämisestä 14 päivänä helmikuuta 1977 annettu
    neuvoston direktiivi 77/187/ETY (1) sovellettavissa
    samaan konserniin kuuluviin kahteen yhtiöön, joilla             Arios Pagosin 12.5.1998 tekemällään päätöksellä esittämä
    on sama omistuspohja ja yhteinen johto ja jotka har-            ennakkoratkaisupyyntö asiassa Panagis Neophytos Pytha-
    joittavat samoissa tiloissa samaa toimintaa, ja voiko           goras Pafitis ym. vastaan Trapeza Kentrikis Ellados AE
    kyseessä olla direktiivissä tarkoitettu yrityksen luovu-                                      ym.
    tus, kun yhtiö A siirtää huomattavan osan työnteki-
    jöistään samaan konserniin kuuluvalle yhtiölle B?                                      (Asia C-235/98)
                                                                                (98/C 278/31)
2) Jos kysymykseen 1 vastataan myöntävästi, millä perus-
    teilla on arvioitava liikkeen luovutuksen tapahtumista?
    Onko liikkeen luovutuksesta kysymys erityisesti seu-
    raavissa olosuhteissa:
                                                                    Arios Pagos on 12.5.1998 tekemällään päätöksellä, joka
                                                                    on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa-
    i)    Kyseiset työntekijät on tietyn ajanjakson kuluessa        mon 6.7.1998, pyytänyt Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
          irtisanottu yhtiöstä A käyttäen perusteena työvoi-        melta ennakkoratkaisua vireillä olevassa asiassa Panagis
          man tarpeen vähentymistä, ja heille on tarjottu           Neophytos Pythagoras Pafitis ym. vastaan Trapeza Kentri-
          työtä sisaryhtiöstä B, joka harjoittaa alueellisesti      kis Ellados AE ym. seuraavaan kysymykseen:
          erillään olevaa yhtiö A:n liiketoimintaa tai osaa
          siitä, nimittäin kaivoskäytävien louhintaa.
    ii)   Yhtiöiden A ja B välillä ei ole tapahtunut mitään         Onko riita-asiassa, joka koskee pankin, joka on julkinen
          tilojen, johdon, perusrakenteen, raaka-aineiden           osakeyhtiö, osakepääoman korottamista ja uusien osakkei-
          tai liikepääoman luovutusta; suurimman osan               den tarjoamista merkittäväksi Ð joista päätökset teki väli-
          molempien yhtiöiden kaivoskäytävien louhinnassa           aikainen asiamies pankin ollessa asiamiehen väliaikaisessa
          käyttämästä merkittävästä välineistöstä tarjoaa           hallinnossa, jonka valvova viranomainen (Kreikan keskus-
          kolmas osapuoli, kaivostoiminnan harjoittaja.             pankki) määräsi pankkiin Ð kyseessä yksityisen ja valtion
                                                                    tai valtion elimen välinen vertikaalinen suhde, joka edel-
    iii) Yhtiö A pysyy sen kolmannen osapuolen, asia-               lyttää neuvoston direktiivin 77/91/ETY (1) säännösten suo-
          kasyrityksen, ainoana sopimuskumppanina, joka             raa soveltamista EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan
          alun perin otti sen mukaan osallistumaan maara-           3 kohdan mukaan, kun asiassa ovat vastakkain toisaalta
          kennushankkeisiin ºjatkuvasti uudistettavallaº            pankki ja sen uusia osakkeita hankkineet uudet osakkeen-
          sopimuspohjalla.                                          omistajat sekä toisaalta muutamat vanhat osakkeenomista-
                                                                    jat, ja kun jäsenvaltio, jolle direktiivi on osoitettu, ei vielä
                                                                    ole saattanut direktiiviä osaksi kansallista oikeuttaan?
    iv)   Työntekijöiden siirtymisellä yhtiöstä A yhtiöön B
          ja toiminnan harjoittamisen perustana olleiden
          sopimusten alkamisella ja/tai päättymisellä oli           (1) EYVL L 26, 30.1.1977, s. 1.
          vain vähän tai ei lainkaan ajallista yhteyttä.
    v)    Yhtiöillä A ja B on yhteinen johto ja yhteiset toi-
          mitilat.


title: Asia T-434/17: Kanne 12.7.2017 – younique v. EUIPO – Jafer Enterprises R&D (younique products)

text:
               25.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 318/14

         Kanne 12.7.2017 – younique v. EUIPO – Jafer Enterprises R&D (younique products)
   (Asia T-434/17)
   (2017/C 318/20)
   Kannekirjelmän kieli: espanja

      Asianosaiset ja muu osapuoli

      Kantaja: younique LLC (Utah, Yhdysvallat) (edustaja: M. Edenborough, QC)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Jafer Enterprises R&D, SLU (Granollers, Espanja)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki, joka sisältää sanaosat ”younique products” – Rekisteröintihakemus nro 1 191 504

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 25.4.2017 asiassa R 1564/2016-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajalle tästä kanteesta aiheutuvat oikeudenkäyntikulut ja kantajalle valituslautakunnassa aiheutuneet kulut tai, mikäli riidanalaisen päätöksen muu osapuoli tulee asiassa väliintulijaksi, velvoittaa vastaajan ja kyseisen muun osapuolen korvaamaan yhteisvastuullisesti kantajan oikeudenkäyntikulut ja kantajalle valituslautakunnassa aiheutuneet kulut.

      Kanneperuste

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta on tehnyt virheen asian kannalta merkityksellisten kuluttajien tarkkaavaisuuden tason ja kyseessä olevien tavaramerkkien samankaltaisuuden osalta.


title: Asia T-561/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.10.2013 — Beninca v. komissio (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Deutsche Börsen ja NYSE Euronextin välisen keskittymän yhteydessä laadittu komission asiakirja — Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen — Päätöksentekomenettelyn suojaamiseen liittyvä poikkeus)

text:
               7.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 359/11

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.10.2013 — Beninca v. komissio
   (Asia T-561/12) (1)

   (Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Deutsche Börsen ja NYSE Euronextin välisen keskittymän yhteydessä laadittu komission asiakirja - Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen - Päätöksentekomenettelyn suojaamiseen liittyvä poikkeus)
   2013/C 359/18
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Jürgen Beninca (Frankfurt am Main, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Zschocke)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Baquero Cruz ja F. Clotuche-Duvieusart)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamisvaatimus 9.10.2012 tehdystä komission päätöksestä, jolla evättiin oikeus saada tutustua yritys- ja teollisuustoiminnan pääosaston kilpailuasioita hoitavan yksikön johtajan Deutsche Börsen ja NYSE Euronextin välisen keskittymän yhteydessä laatimaan muistioon

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Jürgen Beninca velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 46, 16.2.2013.


title: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys, 9 päivänä marraskuuta 2004, asiassa T-252/03, Fédération nationale de l'industrie et des commerces en gros des viandes (FNICGV) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu — Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen — Naudanlihan markkinat — Kumoamiskanne — Täysi harkintavalta — Kanteen nostamisen määräaika — Kanteen nostaminen myöhässä — Tutkimatta jättäminen)

text:
               5.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 31/21

      ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   9 päivänä marraskuuta 2004,
   asiassa T-252/03, Fédération nationale de l'industrie et des commerces en gros des viandes (FNICGV) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Kilpailu - Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen - Naudanlihan markkinat - Kumoamiskanne - Täysi harkintavalta - Kanteen nostamisen määräaika - Kanteen nostaminen myöhässä - Tutkimatta jättäminen)
   (2005/C 31/43)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa T-252/03, Fédération nationale de l'industrie et des commerces en gros des viandes (FNICGV), kotipaikka Pariisi (Ranska), edustajinaan asianajajat P. Abegg ja E. Prigent, prosessiosoite Luxemburgissa, jota tukee Ranskan tasavalta, asiamiehinään R. Abraham, G. de Bergues ja F. Million, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään P. Oliver ja F. Lelièvre, prosessiosoite Luxemburgissa, jossa on kyse kanteesta, jolla ensisijaisesti vaaditaan EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia COMP/C.38.279/F3 - ranskalainen naudanliha) 2 päivänä huhtikuuta 2003 tehdyn komission päätöksen 2003/600/EY (EYVL L 209, s. 12) 3 artiklalla kantajalle asetetun sakon kumoamista ja toissijaisesti kyseisen sakon määrän alentamista, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh, sekä tuomarit R. García-Valdecasas ja J. D. Cooke, kirjaaja: H. Jung, on antanut 9.11.2004 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Kantaja ja komissio velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan pääasiassa.

               3)

               Kantaja velvoitetaan vastaamaan välitoimimenettelystä sille ja komissiolle aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

               4)

               Ranskan tasavalta velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 213, 6.9.2003.


title: Asia C-341/02: Euroopan yhteisöjen komission 25.9.2002 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 305/10                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       7.12.2002
       Alankomaiden hallitus viittaa siihen, että komissio ei              Euroopan yhteisöjen komission 25.9.2002 Saksan liitto-
       tähän mennessä ole halunnut antaa tilaisuutta tutustua                             tasavaltaa vastaan nostama kanne
       saksalaisiin asiakirjoihin, jotka sen hallussa tiettävästi
       on ja joilla se (myös) perustelee käsitystään siitä, että
       saksalaisissa teurasjätteiden käsittelylaitoksissa ei ole nou-                               (Asia C-341/02)
       datettu lainsäädäntöä.
                                                                                (2002/C 305/16)
( 1) EYVL 1997, L 62.
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 25.9.2002 Euroo-
                                                                           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-
                                                                           taa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat J. Sack ja H. Kreppel,
                                                                           prosessiosoite Luxemburgissa.
Euroopan yhteisöjen komission 23.9.2002 Portugalin
                tasavaltaa vastaan nostama kanne
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                           tuin
                           (Asia C-339/02)
                                                                           1.    toteaa, että Saksan liittotasavalta on rikkonut EY 49 artik-
                           (2002/C 305/15)                                       laa ja palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta
                                                                                työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvalti-
                                                                                oon 16 päivänä joulukuuta 1996 annetun Euroopan
                                                                                parlamentin ja neuvoston direktiivi 96/71/EY (1) 3 artik-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.9.2002 Euroo-                        laa, koska se ei rakennuslisää lukuun ottamatta ole
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin tasavaltaa                    katsonut osaksi vähimmäispalkkaa kaikkia muihin jäsen-
vastaan. Kantajan asiamiehenä on António Caeiros, ja proses-                     valtioihin sijoittautuneiden työnantajien Saksaan lähettä-
siosoite on Luxemburgissa.                                                       milleen rakennusalan työntekijöille maksamia lisiä tai
                                                                                korotuksia ja jättänyt näin ollen ottamatta huomioon
                                                                                kyseisten työantajien todellisuudessa ulkomaille lähettä-
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                     milleen työntekijöille maksamat palkanosat.
–      toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut mit-
       tayksikköjä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lä-              2.    velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeuden-
       hentämisestä annetun neuvoston direktiivin 80/181/ETY                     käyntikulut.
       muuttamisesta 24 päivänä tammikuuta 2000 annetun
       Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/
       103/EY ( 1) 2 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisia
       velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin
                                                                           Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
       noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-
       lisia määräyksiä;
–      toteaa toissijaisesti, että Portugalin tasavalta ei ole noudat-     Direktiivin 96/71/EY 3 artiklassa tarkoitettua jäsenvaltion
       tanut kyseisen direktiivin 2 artiklan ensimmäisen kohdan            kansallisessa säännöksessa vahvistettua vähimmäispalkkaa voi-
       mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ilmoittanut välittö-       daan verrata siihen ansioon, jonka lähetetty työntekijä saa
       mästi komissiolle tällaisista toimista;                             työntantajaltaan. Tältä osin on huomattava, että hyvinkin
                                                                           erilaiset palkkarakenteet huomioon ottaen jäsenvaltio ei voi
–      velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-               pakottaa muista jäsenvaltioista lähetetyillä teyntekijöillä olevia
       käyntikulut.                                                        työsuhteita oman palkkarakenteensa mukaisiksi. Vertailussa on
                                                                           tämän vuoksi otettava huomioon kaikki lähetetyn työntekijän
                                                                           työnantajan tälle lähettämisen keston ajalta maksamat ansiot.
                                                                           Huomioon ei oteta direktiivissä nimenomaisesti poissuljettuja
                                                                           täydentäviä työeläkemaksuja ja korvauksia lähetettynä olosta
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                  aiheutuneista tosiasiallisista kustannuksista, kuten matka-, ma-
                                                                           joitus- tai ruokailukustannuksista. Koska direktiivissä ei oteta
                                                                           huomioon sosiaaliturvamaksuja eikä veroja, vertailussa on
Täytäntöönpanolle varattu määräaika päättyi 9.2.2001.
                                                                           otettava huomioon brutto- eikä nettomaksut. Vaikka liittohalli-
                                                                           tus on jopa 30.5.2001 päivätyssä kannanotossaan tietyiltä
                                                                           kohdin myöntänyt, että yleinen käytäntö olla ottamatta huo-
( 1) EYVL L 34, 9.2.2000, s. 17.
                                                                           mioon kaikkia lisiä tai korotuksia ei ole yhteisöjen oikeuden
                                                                           mukainen, komissio on joutunut kuitenkin toteamaan, että
                                                                           ”Merkblatt zum Arbeitnehmer-Entsendegesetzin” (Tiedote
 ---pagebreak--- 7.12.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 305/11
työnantajille-Lähettämisasetus) liite 4 annetaan edelleen muut-         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
tamattomana ulkomaalaisten työnantajien käyttöön ja että
viranomaiset käyttävät sitä arviointinsa perustana.
                                                                        1)     toteaa Itävallan tasavallan laiminlyöneen viljojen torjunta-
                                                                               ainejäämistä annetun neuvoston direktiivin 86/362/ETY,
                                                                               eläinkunnasta peräisin olevissa elintarvikkeissa ja niiden
Liittohallituksen esittämien väitteiden osalta komissio toteaa                 pinnassa olevien torjunta-ainejäämien enimmäismäärien
tarkemmin seuraavaa:                                                           vahvistamisesta annetun neuvoston direktiivin 86/363/
                                                                               ETY ja torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvista-
–      Jäsenvaltioilla direktiivin 96/71/EY 3 artiklan 1 kohdan                misesta tietyille kasvikunnasta peräisin oleville tuotteille,
       2 alakohdan mukaan oleva oikeus vahvistaa käsite ”vä-                   mukaan lukien hedelmät ja vihannekset, annetun neuvos-
       himmäispalkka” ei sisällä oikeutta vahvistaa myös sitä,                 ton direktiivin 90/642/ETY liitteiden muuttamisesta
       millä tavalla vertailu on tehtävä;                                      22 päivänä kesäkuuta 2000 annetun komission direktii-
                                                                               vin 2000/42/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
                                                                               ole antanut tämän noudattamisen edellyttämiä lakeja,
–      Käsitteen ”vähimmäispalkka” vahvistamiseen voi tosin                    asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ole
       kuulua ”erääntymistä” koskevista perusteista päättämi-                  ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle, ja
       nen, mutta sellaisia palkanosia koskevaa ongelmaa, jotka
       erääntyvät myöhemmin (esim. kolmannentoista kuukau-
       den palkka, joulupalkkio), ei voida kuitenkaan ratkaista         2)     velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
       siten – kuten ”Merkblatissa” on tehty – , että ne jätetään              tikulut.
       yksinkertaisesti vain ottamatta huomioon;
–      Tällaisten palkanosien yhteydessä ilmenevät vaikeudet
       asianomaisten jäsenvaltioiden molemminpuolisen val-
       vonnan osalta on ratkaistava, eivätkä ne saa johtaa              Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
       palvelujen tarjoamisen vapauden rajoittamiseen;
–      Jäsenvaltio, joka on jättänyt ottamatta huomioon määrit-         Jäsenvaltioiden velvollisuus panna direktiivit täytäntöön (EY
       telemänsä vähimmäispalkan palkanosaksi ylimääräisen              249 artiklan 3 kohta) käsittää direktiivissä asetettujen määrä-
       lomarahan, ei voi hyvittää tätä ”puutetta” sillä, että se        aikojen noudattamisen. Asianomainen määräaika on päättynyt
       katsoo johonkin saksalaiseen lomakassaan rinnastetta-            28.2.2001, eikä Itävallan tasavalta ole ryhtynyt vaadittaviin
       vissa olevaan laitokseen ulkomaalaisessa asemavaltiossa          toimiin.
       todella suoritetut maksut sellaisiksi lisiksi, joita ei oteta
       huomioon.
                                                                        (1 ) EYVL 2000, L 158, s. 51.
( 1) EYVL L 18, s. 1.
                                                                        Euroopan yhteisöjen komission 2.10.2002 Itävallan
Euroopan yhteisöjen komission 2.10.2002 Itävallan                                       tasavaltaa vastaan nostama kanne
                tasavaltaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-354/02)
                          (Asia C-353/02)
                          (2002/C 305/17)                                                         (2002/C 305/18)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 2.10.2002 Euroo-               Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 2.10.2002 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa            pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehenä on Euroopan yhteisöjen komis-             vastaan. Kantajan asiamiehenä on Euroopan yhteisöjen komis-
sion oikeudellisen yksikön virkamies Gerald Braun, prosessi-            sion oikeudellisen yksikön virkamies Gerald Braun, prosessi-
osoite Luxemburgissa komission oikeudellisen yksikön virka-             osoite Luxemburgissa komission oikeudellisen yksikön virka-
mies Luis Escobar Guerrero, Centre Wagner C 254, Kirchberg.             mies Luis Escobar Guerrero, Centre Wagner C 254, Kirchberg.