title: Asia C-324/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.7.2011 (High Court of Justicen (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — L’Oréal SA ym. v. eBay International AG ym. (Tavaramerkit — Internet — Unionissa oleville kuluttajille sähköisellä markkinapaikalla tarkoitettu myyntitarjous, joka koskee tavaramerkillä varustettuja tuotteita, jotka tavaramerkin haltija on tarkoittanut myyntiin kolmansissa valtioissa — Kyseisten tuotteiden pakkauksen poistaminen — Direktiivi 89/104/ETY — Asetus (EY) N:o 40/94 — Sähköisen markkinapaikan ylläpitäjän vastuu — Direktiivi 2000/31/EY (direktiivi sähköisestä kaupankäynnistä) — Tuomioistuinten määräykset sähköisen markkinapaikan ylläpitäjää vastaan — Direktiivi 2004/48/EY (direktiivi teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta))

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.7.2011 (High Court of Justicen (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — L’Oréal SA ym. v. eBay International AG ym.
   (Asia C-324/09) (1)

   (Tavaramerkit - Internet - Unionissa oleville kuluttajille sähköisellä markkinapaikalla tarkoitettu myyntitarjous, joka koskee tavaramerkillä varustettuja tuotteita, jotka tavaramerkin haltija on tarkoittanut myyntiin kolmansissa valtioissa - Kyseisten tuotteiden pakkauksen poistaminen - Direktiivi 89/104/ETY - Asetus (EY) N:o 40/94 - Sähköisen markkinapaikan ylläpitäjän vastuu - Direktiivi 2000/31/EY (direktiivi sähköisestä kaupankäynnistä) - Tuomioistuinten määräykset sähköisen markkinapaikan ylläpitäjää vastaan - Direktiivi 2004/48/EY (direktiivi teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta))
   2011/C 269/05
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: L’Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie ja L’Oréal (UK) Ltd

      Vastaajat: eBay International AG, eBay Europe SARL, eBay (UK) Ltd, Stephen Potts, Tracy Ratchford, Marie Ormsby, James Clarke, Joanna Clarke, Glen Fox ja Rukhsana Bi

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (EYVL L 40, s. 1) 5 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 7 artiklan 1 ja 2 kohdan, yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1) 9 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 13 artiklan 1 ja 2 kohdan, tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista 8.6.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/31/EY (direktiivi sähköisestä kaupankäynnistä) (EYVL L 178, s. 1) 14 artiklan 1 kohdan ja teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY (EUVL L 157, s. 45) 11 artiklan tulkinta — Markkinoille saattamisen käsite — Hajuvesi- ja kosmetiikkanäytteet, jotka on tarkoitettu annettaviksi kuluttajille ilmaiseksi — Tavaramerkin käytön käsite — Tilanne, jossa elinkeinonharjoittaja antaa internetin hakukonetta hoitavan palvelujen tarjoajan kirjattavaksi merkin, joka on sama kuin tavaramerkki, jolloin hänen verkkosivunsa, joilla tarjotaan samoja tavaroita ja palveluja, jotka tavaramerkki kattaa, URL näkyy automaattisesti ruudulla sen jälkeen, kun mainittu merkki on annettu hakusanaksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kun talouden toimija myy sähköisellä markkinapaikalla kolmannessa valtiossa olevia tuotteita, joissa on unionin jäsenvaltiossa rekisteröity tavaramerkki tai yhteisön tavaramerkki ja joita ei ole aiemmin saatettu markkinoille Euroopan talousalueella tai yhteisön tavaramerkin tapauksessa unionissa, ilman tämän tavaramerkin haltijan suostumusta kuluttajalle, joka on alueella, jolla kyseinen tavaramerkki saa suojaa, tai kun tällaisia tuotteita tarjotaan myytäväksi tai mainostetaan tällaisella markkinapaikalla, joka on tarkoitettu kyseisellä alueella oleville kuluttajille, kyseinen tavaramerkin haltija voi vastustaa tätä myyntiä, myyntitarjousta tai mainontaa jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehdyllä sopimuksella, 5 artiklassa tai yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 9 artiklassa vahvistettujen sääntöjen perusteella. Kansallisten tuomioistuinten on arvioitava tapauskohtaisesti, onko olemassa merkityksellisiä seikkoja, joiden perusteella voidaan katsoa, että myyntitarjous tai mainonta, joka esitetään sähköisellä markkinapaikalla, johon on pääsy kyseisellä alueella, on tarkoitettu sillä oleville kuluttajille.

               2)

               Se, että tavaramerkin haltija toimittaa hyväksytyille jälleenmyyjilleen tavaramerkillä varustettuja tuotteita, jotka on tarkoitettu tuotteiden esittelemiseen kuluttajille hyväksytyissä vähittäismyyntipaikoissa, sekä niin ikään tällä tavaramerkillä varustettuja näytepulloja, joista voidaan ottaa pieniä määriä annettavaksi kuluttajille ilmaisina näytteinä, ei päinvastaisten todisteiden puuttuessa merkitse direktiivissä 89/104 ja asetuksessa N:o 40/94 tarkoitettua markkinoille saattamista.

               3)

               Direktiivin 89/104 5 artiklaa ja asetuksen N:o 40/94 9 artiklaa on tulkittava siten, että tavaramerkin haltija voi tavaramerkkiin perustuvan yksinoikeuden perusteella vastustaa pääasiassa kyseessä olevan kaltaisten tuotteiden jälleenmyyntiä siitä syystä, että jälleenmyyjä on poistanut näiden tuotteiden ulkopäällyksen, kun tämä ulkopäällyksen poistaminen merkitsee sitä, että keskeiset tiedot, jotka liittyvät esimerkiksi kosmeettisen valmisteen valmistajan tai sen markkinoille saattamisesta vastaavan henkilön tunnistamiseen, puuttuvat. Kun ulkopäällyksen poistaminen ei johda tällaiseen tietojen puuttumiseen, tavaramerkin haltija voi kuitenkin vastustaa sitä, että tavaramerkillä, jonka haltija se on, varustettua hajuvettä tai kosmeettista valmistetta jälleenmyydään ulkopäällyksettä, jos se osoittaa, että ulkopäällyksen poistaminen vahingoittaa kyseisen tuotteen tuotekuvaa ja näin ollen tavaramerkin mainetta.

               4)

               Direktiivin 89/104 5 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja asetuksen N:o 40/94 9 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että tavaramerkin haltija voi kieltää sähköisen markkinapaikan ylläpitäjää mainostamasta sellaisten avainsanojen perusteella, jotka vastaavat kyseistä tavaramerkkiä ja jotka tämä ylläpitäjä on valinnut internetin indeksointipalvelussa, tällä tavaramerkillä varustettuja tuotteita, joita pidetään kaupan kyseisellä markkinapaikalla, kun tavanomaisesti valistunut ja kohtuullisen tarkkaavainen internetin käyttäjä ei voi mainoksen perusteella saada selville tai voi sen perusteella vain hankalasti saada selville, ovatko kyseiset tuotteet peräisin tavaramerkin haltijalta tai tähän taloudellisesti sidoksissa olevasta yrityksestä vai kolmannelta.

               5)

               Sähköisen markkinapaikan ylläpitäjä ei ”käytä” tavaramerkkien, jotka näkyvät sen verkkosivulla esitetyissä myyntitarjouksissa, kanssa samoja tai samankaltaisia merkkejä direktiivin 89/104 5 artiklassa ja asetuksen N:o 40/94 9 artiklassa tarkoitetulla tavalla.

               6)

               Tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista 8.6.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/31/EY (direktiivi sähköisestä kaupankäynnistä) 14 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että sitä sovelletaan sähköisen markkinapaikan ylläpitäjään, kun sillä ei ole ollut aktiivista roolia, jonka vuoksi se tuntisi tallennetut tiedot tai valvoisi niitä.
               Kyseisellä ylläpitäjällä on tällainen rooli, kun se antaa apua, joka muodostuu muun muassa asianomaisten myyntitarjousten esityksen optimoinnista tai niiden edistämisestä.
               Kun sähköisen markkinapaikan ylläpitäjällä ei ole ollut edellisessä kohdassa tarkoitettua aktiivista roolia ja kun sen palvelun tarjoaminen kuuluu näin ollen direktiivin 2000/31 14 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, se ei kuitenkaan voi tapauksessa, jossa se saatetaan tuomita maksamaan vahingonkorvauksia, vedota tässä säännöksessä tarkoitettuun vastuusta vapauttamiseen, jos sillä oli tiedossaan tosiasioita tai olosuhteita, joiden perusteella huolellisen talouden toimijan olisi pitänyt todeta asianomaisten myyntitarjousten laittomuus, ja jos se ei niistä tietoisena toiminut viipymättä kyseisen 14 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti.

               7)

               Teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY 11 artiklan kolmatta virkettä on tulkittava siten, että siinä edellytetään jäsenvaltioita varmistamaan, että immateriaalioikeuksien suojan alalla toimivaltaiset kansalliset tuomioistuimet voivat velvoittaa sähköisen markkinapaikan ylläpitäjän toteuttamaan toimenpiteitä, joilla myötävaikutetaan paitsi tämän markkinapaikan käyttäjien aiheuttamien oikeuksien loukkausten päättämiseen myös tämäntyyppisten uusien loukkausten estämiseen. Tuomioistuinten määräysten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia eikä niillä saada luoda esteitä lailliselle kaupankäynnille.

      (1)  EUVL C 267, 7.11.2009.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 14 päivänä joulukuuta 2000 asiassa T-213/99, Luc Verheyden vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Kumoamiskanne – Kurinpitoa koskevat toimet ja tutkinta – Virkamiehelle vastainen toimi – Vahingonkorvauskanne – Tutkimatta jättäminen)

text:
C 134/20                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       5.5.2001
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                              Luxemburgissa Société de gestion fiduciaire SARL, 13 avenue
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                    de Bois, vastaan Euroopan parlamentti (asiamiehinään
                                                                         H. von Hertzen ja J. Sant’Anna), jossa kantaja on vaatinut
                  14 päivänä joulukuuta 2000                             yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoa-
                                                                         maan Euroopan parlamentin päätöksen, jolla on hylätty kanta-
asiassa T-213/99, Luc Verheyden vastaan Euroopan yhtei-                  jan hakemus avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa nro 8503
                        söjen komissio (1)                               tarkoitettuun ranskan kielen käännösjaoston apulaispäällikön
                                                                         virkaan, ja päätöksen, jolla W. on nimitetty mainittuun
(Henkilöstö – Kumoamiskanne – Kurinpitoa koskevat toimet                 virkaan, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
ja tutkinta – Virkamiehelle vastainen toimi – Vahingonkor-               (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston pu-
             vauskanne – Tutkimatta jättäminen)                          heenjohtaja B. Vesterdorf sekä tuomarit M. Vilaras ja N. J. For-
                                                                         wood, kirjaaja: johtava hallintovirkamies B. Pastor, on
                                                                         15.11.2000 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
                         (2001/C 134/42)
                                                                         raava:
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        1)    Parlamentin päätös, joka koskee kantajan hakemusta avointa
                                                                               virkaa koskevassa hakemuksessa nro 8503 tarkoitettuun rans-
                                                                               kan kielen käännösjaoston apulaispäällikön virkaan ja W:n
Asiassa T-213/99, Luc Verheyden, Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                               nimittämistä kyseiseen virkaan, kumotaan.
sion virkamies, kotipaikka Angera (Italia), edustajanaan asian-
ajaja E. Boigelot, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asian-          2)    Euroopan parlamentti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyn-
ajotoimisto L. Schiltz, 2 rue du Fort Rheinsheim, vastaan                      tikulut.
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään C. Berardis-
Kayser ja A. Dal Ferro), jossa kantaja vaatii Ispran yhteisen
tutkimuskeskuksen infrastruktuuriosaston logistiikkayksikön              (1) EYVL C 6, 8.1.2000.
päällikön 10.11.1998 päivätyn kirjeen sekä hallinnon
16.11.1998 päivätyn, tämän kirjeen peruuttamiseksi esitetyn
vaatimuksen hylkäämispäätöksen kumoamista sekä aiheutu-
neeksi väitetyn aineettoman vahingon korvaamista, ensimmäi-
sen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoon-
panossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit
R. Garcı́a-Valdecasas ja J. D. Cooke, kirjaaja: johtava hallintovir-           YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
kamies B. Pastor, on 14.12.2000 antanut tuomion, jonka                                    TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
tuomiolauselma on seuraava:
                                                                                31 päivänä tammikuuta 2001
1)    Kanne jätetään tutkimatta.
                                                                         asiassa T-331/99, Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld GmbH
2)    Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.            vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavara-
                                                                                merkit ja mallit) (SMHV) (1)
(1) EYVL C 333, 20.11.1999.
                                                                         (Yhteisön tavaramerkki – Sana Giroform – Ehdoton hylkäys-
                                                                         peruste – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja
                                                                                c alakohta – Deskriptiivisyys)
                                                                                (2001/C 134/44)
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                         (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                15 päivänä marraskuuta 2000                              Asiassa T-331/99, Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld GmbH,
                                                                         aiemmin Stora Carbonless Paper GmbH, kotipaikka Bielefeld
asiassa T-261/99, Jean Dehon vastaan Euroopan parla-                     (Saksa), edustajanaan asianajaja U. Ulrich, Düsseldorf, proses-
                             mentti (1)                                  siosoite Luxemburgissa c/o patenttitoimisto Ernest T. Freylin-
                                                                         ger, 234 route d’Arlon, vastaan sisämarkkinoiden harmoni-
(Henkilöstö – Ylennys – Ilmoitus avoimesta virasta – Ansioi-             sointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehinään
           den vertailu – Yhtäläiset mahdollisuudet)                     E. Joly, P. von Kapff ja A. von Mühlendahl), jossa kantaja on
                                                                         riitauttanut sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
                         (2001/C 134/43)                                 merkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan 8.9.1999
                                                                         tekemän päätöksen (asia R 175/1999-3), jossa evättiin sanan
                                                                         Giroform rekisteröiminen yhteisön tavaramerkiksi, ensimmäi-
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        sen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoon-
                                                                         panossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili sekä tuomarit
Asiassa T-261/99, Jean Dehon, Euroopan parlamentin virka-                R. M. Moura Ramos ja P. Mengozzi; kirjaaja: hallintovirkamies
mies, kotipaikka Hagen (Luxemburg), edustajinaan asianajajat             G. Herzig, on 31.1.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolau-
J.-N. Louis, G.-F. Parmentier ja V. Peere, Bryssel, prosessiosoite       selma on seuraava:


title: Euroopan yhteisöjen komission 13.10.1997 Irlantia vastaan nostama kanne (Asia C-353/97)

text:
C 357/24               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         22.11.97
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo                den suojelun parantamiseksi 3 päivänä joulukuuta
mioistuin                                                                1992 annetun neuvoston direktiivin 92/104/ETY (')
                                                                         noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin
                                                                         nollisia määräyksiä ja/tai ilmoittanut niistä komissiolle
1 . toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole nou
     dattanut eläinten, siemennesteen, munasolujen ja alki
     oiden tuonnissa kolmansista maista sovellettavia jalos             ja
     tus- ja polveutumisedellytyksiä koskevista periaatteista
     ja puhdasrotuisista jalostusnaudoista annetun direktii
     vin 77/504/ETY muuttamisesta 23 päivänä kesäkuuta              2 ) velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
     1994 annetun neuvoston direktiivin 94/2 8/EY (')
     13 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
     antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin
     nollisia määräyksiä;
                                                                    EY:n perustamissopimuksen 189 artiklassa, jonka mukaan
                                                                    direktiivi   velvoittaa     saavutettavaan    tulokseen   nähden
2 . velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaa                jokaista jäsenvaltiota, asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus
     maan oikeudenkäyntikulut.                                      noudattaa direktiivissä sen täytäntöönpanemiseksi säädet
                                                                    tyä määräaikaa . Määräaika päättyi 3.12.1994 ilman, että
                                                                    Irlanti olisi toteuttanut komission kanteessa mainitun
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 direktiivin noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä .
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 189 artiklan                 (') Vähimmäisvaatimuksista avo- ja kaivoslouhintateollisuuden
kolmannen kohdan mukaan direktiivi velvoittaa saavutet                 työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelun parantami
tavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on             seksi 3 päivänä joulukuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi
osoitettu. Perustamissopimuksen 5 artiklan ensimmäisen                  92/104/ETY ( kahdestoista direktiivin 89/391 /ETY 16 artiklan
kohdan mukaan jäsenvaltiot toteuttavat kaikki yleis- ja                 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi ) EYVL L 404,
erityistoimenpiteet, jotka ovat aiheellisia perustamissopi             31.12.1992, s. 10 ).
muksesta tai yhteisön toimielinten säädöksistä johtuvien
velvoitteiden täyttämisen varmistamiseksi . Direktiivin
13 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on saatettava voimaan
direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja
hallinnolliset määräykset 1 päivään heinäkuuta 1995 men
nessä ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Luxem
burgin suurherttuakunta ei ole vielä ilmoittanut komis                  Euroopan yhteisöjen komission 13.10.1997 Irlantia
                                                                                vastaan nostama kanne
siolle mahdollisista tämän säännöksen mukaisista toimen
piteistä .                                                                                (Asia C-353/97)
                                                                                ( 97/C 357/44 )
(') EYVL L 178 , 12.7.1994, s . 66 .
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 13.10.1997
                                                                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia
                                                                    vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen neuvon
                                                                    antaja Pieter Jan Kuijper ja prosessiosoite Luxemburgissa
Euroopan       yhteisöjen    komission    13.10.1997  Irlantia      c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gomez de la
                     vastaan nostama kanne                          Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                         (Asia C-352/97)
                          ( 97/C 357/43 )                           Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 13.10.1997                 1 ) toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut EY:n perustamis
                                                                         sopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia
vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen neuvon                   antanut vähimmäisvaatimuksista porausta käyttävän
antaja Pieter Jan Kuijper ja prosessiosoite Luxemburgissa                kaivannaisteollisuuden työntekijöiden turvallisuuden ja
c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gomez de la                   terveyden suojelun parantamiseksi 3 päivänä marras
                                                                         kuuta    1992    annetun     neuvoston    direktivin   92/91 /
Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                         ETY O noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia
                                                                         ja hallinnollisia määräyksiä ja/tai ilmoittanut niistä
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             komissiolle
1 ) toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut EY:n perustamis             ja
     sopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
     antanut vähimmäisvaatimuksista avo- ja kaivoslouhin
     tateollisuuden työntekijöiden turvallisuuden ja tervey        2 ) velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- 22.11.97                I FI 1                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 357/25
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           e ) erityisravinnoksi tarkoitettujen koiran- ja kissanre
                                                                                hujen energia-arvon laskentamenetelmän vahvista
                                                                                misesta 7 päivänä huhtikuuta 1995 annetun
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklassa, jonka mukaan                            komission direktiivin 95/1 O/EY ( 5 ),
direktiivi     velvoitta     saavutettavaan    tulokseen     nähden
jokaista jäsenvaltiota, asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus
noudattaa direktiivissä sen täytäntöönpanemiseksi säädet                     sekä EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoittei
tyä määräaikaa . Määräaika päättyi 3.11.1994 ilman, että                      taan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa
Irlanti olisi toteuttanut komission kanteessa mainitun                        direktiivin 93/74/ETY 12 artiklan, direktiivin 94/28/
direktiivin noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä .                        EY 13 artiklan, direktiivin 94/39/ETY 2 artiklan,
                                                                              direktiivin 95/9/EY 2 artiklan ja direktiivin 95/10/EY
(') Vähimmäisvaatimuksista porausta käyttävän kaivannaisteolli               3 artiklan noudattamisen edellyttämiä lakeja , asetuksia
     suuden työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelun               ja hallinnollisia määräyksiä ja tarvittaessa säätänyt
     parantamiseksi 3 päivänä marraskuuta 1992 annettu neuvos                mahdollisista seuraamuksista ja/tai koska se ei ole
     ton direktiivi 92/91 /ETY ( yhdestoista direktiivin 89/391 /ETY          ilmoittanut niistä komissiolle .
     16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi ) ( EYVL
     L 348 , 28.11.1992 , s . 9 ).
                                                                         2.   velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden
                                                                               käyntikulut.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Euroopan yhteisöjen komission 14.10.1997 Ranskan tasa
                   valtaa vastaan nostama kanne                          Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 189 artiklan
                                                                         kolmannen kohdan mukaan direktiivi velvoittaa saavutet
                           ( Asia C-354/97)
                                                                         tavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on
                              ( 97/C 357/45 )                            osoitettu. Perustamissopimuksen 5 artiklan ensimmäisen
                                                                         kohdan mukaan jäsenvaltiot toteuttavat kaikki yleis- ja
                                                                         erityistoimenpiteet, jotka ovat aiheellisia perustamissopi
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.10.1997                      muksesta tai yhteisön toimielinten säädöksistä johtuvien
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan                     velvoitteiden täyttämisen varmistamiseksti . Kyseisten
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen                direktiivien säännösten mukaan jäsenvaltioiden oli saatet
yksikön virkamies Alexandre Xavier Lewis ja prosessi                    tava voimaan niiden noudattamisen edellyttämät lait, ase
osoite Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz,                        tukset ja hallinnolliset määräykset tapauksesta riippuen
Centre Wagner, Kirchberg.                                                joko 30 päivään kesäkuuta 1995 tai 1 päivään heinäkuuta
                                                                         1995 mennessä ja ilmoitettava tästä komissiolle viipy
                                                                         mättä . Ranskan tasavalta ei ole vielä ilmoittanut komis
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo                siolle kanteen kohteena olevien direktiivien täytäntöönpa
 mioistuin                                                               nemiseksi annetuista kansallisista säännöksistä .
                                                                         O    EYVL  L 237, 22.9.1993 , s . 23 .
 1 . toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut                   (2)  EYVL  L  178 , 12.7.1994 , s . 66 .
                                                                         (')  EYVL  L 207, 20.8.1994 , s. 20 .
                                                                         (4)  EYVL  L  91 , 22.4.1995 , s . 35 .
      a ) erityisravinnoksi tarkoitetuista rehuista 13 päivänä           (5)  EYVL  L  91 , 22.4.1995 , s . 39 .
           syyskuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/
           74/ETY ('),
       b ) eläinten, siemennesteen, munasolujen ja alkioiden
           tuonnissa kolmansista maista sovellettavia jalostus
           ja polveutumisedellytyksiä koskevista periaatteista
           ja puhdasrotuisista jalostusnaudoista annetun                           Asian C-198/96 (') poistaminen rekisteristä
           direktiivin 77/504/ETY muuttamisesta 23 päivänä                                            97/C 357/46 )
           kesäkuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/
           28/EY ( 2 ),
                                                                         Euroopan           yhteisöjen        tuomioistuimen presidentin
       c ) erityisravinnoksi tarkoitettujen rehujen käyttötar           23.9.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste
           koitusten luettelosta 25 päivänä heinäkuuta 1994              ristä on poistettu asia C-198/96, Euroopan yhteisöjen
           annetun komission direktiivin 94/39/EY ( 3 ),                  komissio vastaan Ranskan tasavalta .
       d ) erityisravinnoksi tarkoitettujen rehujen käyttötar            (') EYVL C 247, 24.8.1996 .
           koitusten luettelosta annetun direktiivin 94/39/EY
           muuttamisesta 7 päivänä huhtikuuta 1995 annetun
           komission direktiivin 95/9/EY (4 ),


title: Asia C-55/01: Bundesgerichtshofin 23.11.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö valitusasiassa RADO UHREN AG

text:
C 150/8                  FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         19.5.2001
1)    Ranskan tasavalta ei ole noudattanut jäsenvaltioiden liikevaih-        Bundesgerichtshofin 23.11.2000 tekemällään päätöksellä
      toverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – maan alueelle               esittämä ennakkoratkaisupyyntö valitusasiassa WIN-
      sijoittautumattomille verovelvollisille suoritettavaa arvonlisäve-                        WARD INDUSTRIES INC.
      ron palautusta koskevatyksityiskohtaiset säännöt – 6 päivänä
      joulukuuta 1979 annetun kahdeksannen neuvoston direktiivin
                                                                                (Asia C-54/01)
      79/1072/ETY ja erityisesti sen 2 artiklan mukaisia velvoittei-
      taan, koska se on kieltäytynyt palauttamasta maan alueelle
      sijoittautumattomille verovelvollisille, jotka ovat jätteistä huo-                              (2001/C 150/15)
      lehtimista koskevaa monitahoista palvelua koskevan pääsopi-
      muksen tekijöitä, arvonlisäveron, joka niiden on ollut maksetta-       Bundesgerichtshof on pyytänyt 23.11.2000 tekemällään pää-
      va Ranskan valtiolle, kun ne ovat teettäneet osan tähän                töksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
      sopimukseen liittyvästä työstä aliurakkana Ranskaan sijoittau-         meen 8.2.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta valitus-
      tuneella verovelvollisella.                                            asiassa WINWARD INDUSTRIES INC. ennakkoratkaisua seu-
2)    Kanne hylätään muilta osin.                                            raaviin kysymyksiin jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädän-
                                                                             nön yhdenmukaistamisesta 21 päivänä joulukuuta 1988
3)    Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-              annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY
      kulut.                                                                 (EYVL 1989, L 40, s. 1) 3 artiklan 1 kohdan b, c ja e alakohdan
                                                                             tulkinnasta:
(1) EYVL C 55, 20.2.1998.
                                                                             1.    Onko edellä mainitun direktiivin 3 artiklan 1 kohdan
                                                                                b alakohdassa tarkoitettua erottamiskykyä tutkittaessa
                                                                                sovellettava tavaran muotoa esittävien kolmiulotteisten
                                                                                tavaramerkkien osalta tiukempia erottamiskykyä koske-
                                                                                via arviointiperusteita kuin muiden tavaramerkkimuoto-
                                                                                jen osalta?
Bundesgerichtshofin 23.11.2000 tekemällään päätöksellä
     esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Linde AG                         2.    Onko direktiivin 3 artiklan 1 kohdan c alakohdalla
                                                                                direktiivin 3 artiklan 1 kohdan e alakohtaan verrattuna
                            (Asia C-53/01)                                         itsenäistä merkitystä tavaran muotoa esittävien kolmiu-
                                                                                lotteisten tavaramerkkien osalta? Jos näin on, onko
                           (2001/C 150/14)                                         elinkeinonharjoittajien tarve saada vapaasti käyttää tuot-
                                                                                teen muotoa otettava 3 artiklan 1 kohdan c alakohtaa
Bundesgerichtshof on pyytänyt 23.11.2000 tekemällään pää-                          – tai muussa tapauksessa e alakohtaa – sovellettaessa
töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                              huomioon sillä tavalla, että rekisteröinti on ainakin
8.2.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat-                         periaatteessa kiellettyä ja että rekisteröidä voidaan periaat-
kaisua asiassa Linde AG jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsää-                       teessa vain sellaiset tavaramerkit, jotka täyttävät direktii-
dännön yhdenmukaistamisesta 21 päivänä joulukuuta 1988                             vin 3 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä virkkeessä asetetut
annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (1)                           edellytykset?
(EYVL 1989, L 40, s. 1) 3 artiklan 1 kohdan b, c ja e alakohdan
tulkinnasta seuraaviin kysymyksiin:
1.    Onko edellä mainitun direktiivin 3 artiklan 1 kohdan
      b alakohdassa tarkoitettua erottamiskykyä tutkittaessa
      sovellettava tavaran muotoa esittävien kolmiulotteisten
      tavaramerkkien osalta tiukempia erottamiskykyä koske-
      via arviointiperusteita kuin muiden tavaramerkkimuoto-
      jen osalta?                                                            Bundesgerichtshofin 23.11.2000 tekemällään päätöksellä
                                                                             esittämä ennakkoratkaisupyyntö valitusasiassa RADO
2.    Onko direktiivin 3 artiklan 1 kohdan c alakohdalla                                                 UHREN AG
      direktiivin 3 artiklan 1 kohdan e alakohtaan verrattuna
      itsenäistä merkitystä tavaran muotoa esittävien kolmiu-
      lotteisten tavaramerkkien osalta? Jos näin on, onko                                              (Asia C-55/01)
      elinkeinonharjoittajien tarve saada vapaasti käyttää tuot-
      teen muotoa otettava 3 artiklan 1 kohdan c alakohtaa                                            (2001/C 150/16)
      – tai muussa tapauksessa e alakohtaa – sovellettaessa
      huomioon sillä tavalla, että rekisteröinti on ainakin
      periaatteessa kiellettyä ja että rekisteröidä voidaan periaat-         Bundesgerichtshof on pyytänyt 23.11.2000 tekemällään pää-
      teessa vain sellaiset tavaramerkit, jotka täyttävät direktii-          töksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
      vin 3 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä virkkeessä asetetut              meen 8.2.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta valitus-
      edellytykset?                                                          asiassa RADO UHREN AG ennakkoratkaisua seuraaviin kysy-
                                                                             myksiin jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön yhdenmu-
                                                                             kaistamisesta 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun
(1) EYVL 1989, L 40, s. 1.                                                   ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (1) (EYVL
                                                                             1989, L 40, s. 1) 3 artiklan 1 kohdan b, c ja e alakohdan
                                                                             tulkinnasta:
 ---pagebreak--- 19.5.2001               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 150/9
1.    Onko edellä mainitun direktiivin 3 artiklan 1 kohdan                Chronopost SA:n 19.2.2001 tekemä valitus Euroopan
      b alakohdassa tarkoitettua erottamiskykyä tutkittaessa              yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
      sovellettava tavaran muotoa esittävien kolmiulotteisten             (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-613/97, Union françai-
      tavaramerkkien osalta tiukempia erottamiskykyä koske-               se de l’express (UFEX), DHL International, Federal Express
      via arviointiperusteita kuin muiden tavaramerkkimuoto-              International (Ranska) ja CRIE vastaan Euroopan yhteisö-
      jen osalta?                                                         jen komissio, jota tukevat Ranskan tasavalta, Chronopost
                                                                                SA ja La Poste, 14.12.2000 antamasta tuomiosta
2.    Onko direktiivin 3 artiklan 1 kohdan c alakohdalla
      direktiivin 3 artiklan 1 kohdan e alakohtaan verrattuna
      itsenäistä merkitystä tavaran muotoa esittävien kolmiu-                                        (Asia C-83/01 P)
      lotteisten tavaramerkkien osalta? Jos näin on, onko
      elinkeinonharjoittajien tarve saada vapaasti käyttää tuot-
      teen muotoa otettava 3 artiklan 1 kohdan c alakohtaa                                           (2001/C 150/18)
      – tai muussa tapauksessa e alakohtaa – sovellettaessa
      huomioon sillä tavalla, että rekisteröinti on ainakin
      periaatteessa kiellettyä ja että rekisteröidä voidaan periaat-      Chronopost SA on valittanut 19.2.2001 Euroopan yhteisöjen
      teessa vain sellaiset tavaramerkit, jotka täyttävät direktii-       tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
      vin 3 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä virkkeessä asetetut           teen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa
      edellytykset?                                                       T-613/97, Union française de l’express (UFEX), DHL Internatio-
                                                                          nal, Federal Express International (Ranska) ja CRIE vastaan
                                                                          Euroopan yhteisöjen komission, jota tukevat Ranskan tasaval-
                                                                          ta, Chronopost SA ja La Poste, 14.12.2000 antamasta tuomios-
(1) EYVL L 40, 1980, s. 1.
                                                                          ta. Valittajan edustajina ovat asianajajat V. Bouaziz Torron ja
                                                                          D. Berlin, prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                          Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                          –     kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                                tuimen 14.12.2000 antaman tuomion siltä osin kuin
Dioikitiko Efeteio Athinonin (kolmijäseninen 3. jaosto)                         siinä kumotaan päätöksen 98/365/EY 1 artikla, koska
26.10.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-                         komission olisi pitänyt tutkia oliko La Poste voinut
kaisupyyntö asiassa Makedoniko Metro vastaan Hellee-                            suljetun sektorin oikeuksiensa ansiosta laskuttaa tytäryh-
                            nien tasavalta                                      tiötään palveluistaan sellaisten kustannusten perusteella,
                                                                                jotka olivat alhaisempia kuin ilman tällaisia oikeuksia
                                                                                toimivien yksityisten yritysten kustannukset
                           (Asia C-57/01)
                                                                          –     toteaa pääasiallisesti, että asiaa ei palauteta, ja ratkaisee
                         (2001/C 150/17)                                        asian lopullisesti EY:n tuomioistuimen perussäännön
                                                                                54 artiklan 1 kohdan mukaisesti
Dioikitiko Efeteio Athinon (kolmijäseninen 3. jaosto) on
pyytänyt 26.10.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapu-               –     toteaa tässä tilanteessa ja koska ensimmäisen oikeusasteen
nut yhteisöjen tuomioistuimeen 9.2.2001 Euroopan yhteisöjen                     tuomioistuin on hylännyt kaikki muut UFEXin esittämät
tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Makedoniko Metro                      kumoamisperusteet, että UFEXin päätöstä 98/365/EY
vastaan Helleenien tasavalta seuraaviin kysymyksiin:                            vastaan nostama kanne on perusteeton
Onko julkisia rakennusurakoita koskevaan tarjouskilpailuun                –     velvoittaa UFEXin ja sen kannattajat korvaamaan oikeu-
osallistuvan ryhmittymän kokoonpanon muutosta, joka tapah-                      denkäyntikulut, koska yhteisöjen tuomioistuimen työjär-
tuu sen jälkeen, kun tarjoukset on jätetty ja kun ryhmittymä                    jestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen,
on valittu väliaikaiseksi urakoitsijaksi ja kun hankintaviran-                  joka väviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
omainen on kaikessa hiljaisuudessa hyväksynyt muutoksen,                        käyntikulut, ja koska UFEXin ensimmäisen oikeusasteen
tulkittava siten, että se merkitsee sitä, että ryhmittymältä                    tuomioistuimessa esittämät kumoamista koskevat vaati-
evätään oikeus osallistua tarjouskilpailuun ja että siltä laajasti              mukset on hylättävä ja UFEXin ja sen kannattajien on
ymmärretynä myös evätään oikeus tai intressi siihen, että                       katsottava hävinneen asia
rakennusurakkaa koskeva sopimus tehtäisiin sen kanssa? Onko
tällainen tulkinta direktiivien 93/37/ETY ja 89/665/ETY sään-
nösten ja hengen mukainen?                                                –     tai toissijaisesti, palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen
                                                                                tuomioistuimen ratkaistavaksi ja velvoittaa UFEXin ja sen
                                                                                kannattajat korvaamaan Chronopostille asian käsittelystä
                                                                                ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ja yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimessa aiheutuneet kustannukset.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto) 13 päivänä tammikuuta 2005, asiassa C-145/02 (Bundesverwaltungsgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Land Nordrhein-Westfalen vastaan Denkavit Futtermittel GmbH (Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Direktiivi 70/524/ETY — EY 28 ja EY 30 artikla — Lisäaineet — Rehun D-vitamiinipitoisuutta koskevien kansallisten säännösten yhdenmukaistaminen — Jäsenvaltion lainsäädäntö, jolla kielletään sellaisten toisessa jäsenvaltiossa laillisesti valmistettujen rehujen maahantuonti, joiden D3-vitamiinipitoisuus on tässä ensimmäisessä valtiossa sallittua korkeampi)

text:
               5.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 57/3

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   13 päivänä tammikuuta 2005,
   asiassa C-145/02 (Bundesverwaltungsgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Land Nordrhein-Westfalen vastaan Denkavit Futtermittel GmbH (1)

   (Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Direktiivi 70/524/ETY - EY 28 ja EY 30 artikla - Lisäaineet - Rehun D-vitamiinipitoisuutta koskevien kansallisten säännösten yhdenmukaistaminen - Jäsenvaltion lainsäädäntö, jolla kielletään sellaisten toisessa jäsenvaltiossa laillisesti valmistettujen rehujen maahantuonti, joiden D3-vitamiinipitoisuus on tässä ensimmäisessä valtiossa sallittua korkeampi)
   (2005/C 57/04)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-145/02, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 31.1.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 18.4.2002, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Land Nordrhein-Westfalen vastaan Denkavit Futtermittel GmbH, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit A. Rosas (esittelevä tuomari) ja S. von Bahr, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 13.1.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Lisäaineista 23 päivänä marraskuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/524/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 29.11.1984 annetulla neuvoston direktiivillä 84/587/ETY, 12 ja 19 artiklaa on tulkittava siten, että toimenpide, jolla jäsenvaltio kieltää toisessa jäsenvaltiossa laillisesti mainitun direktiivin 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti valmistetun täydennysrehun pitämisen kaupan alueellaan sen D-vitamiinipitoisuuden vuoksi, on kyseisten säännösten vastainen.

      (1)  EYVL C 144, 15.6.2002.


title: Asia C-263/03: Euroopan yhteisöjen komission 17.6.2003 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
23.8.2003               FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 200/15
Onko 28.12.1992 annettua asetusta (ETY) N:o 3950/92 (1) (sen            täsmällisesti määritetyssä määräajassa. Lääkkeiden rinnakkais-
1 ja 2 artiklaa ja 9 artiklan kohtaa) ja 9.3.1993 annetun               tuonnin osalta tämä rajoitus menee huomattavasti pidemmälle
asetuksen (ETY) N:o 536/93 (2) 1, 2 ja 3 artiklaa tulkittava siten,     kuin mitä voidaan pitää perusteltuna kansanterveyden suojele-
että maitokiintiöiden vahvistamiseksi ja lisämaksun määräämi-           miseksi.
seksi maitomäärät, jotka tuottajayritys siirtää omistusoikeutta
luovuttamatta kolmannelle sellaisen sopimuksen perusteella,
joka koskee tuotetun maidon käsittelyä ja sen jalostamista
juustoksi, voiksi ja maitoheraksi vastiketta vastaan, on katsottava
toimitetuiksi määriksi tai suoramyynnin määriksi?
(1) EYVL L 405, 31.12.1992, s. 1.
(2) EYVL L 57, 10.3.1993, s. 12.
                                                                        Euroopan yhteisöjen komission 17.6.2003 Ranskan tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-264/03)
                                                                                (2003/C 200/27)
Euroopan yhteisöjen komission 17.6.2003 Ranskan tasa-
                  valtaa vastaan nostama kanne
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.6.2003 Euroo-
                                                                        pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                           (Asia C-263/03)                              vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat B. Stromsky, Klaus Wiedner
                                                                        ja F. Simonetti, prosessiosoite Luxemburgissa.
                           (2003/C 200/26)
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                        tuin
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.6.2003 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa              1.    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut direk-
vastaan. Kantajan asiamiehenä on B. Stromsky, prosessiosoite                  tiivin 92/50/ETY (1) ja erityisesti sen 8 ja 9 artiklan sekä
Luxemburgissa.                                                                EY 49 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se varaa
                                                                              12.7.1985 annetun lain 4 §:ssä valtuutettujen rakennus-
                                                                              hankkeiden toteuttamisen tyhjentävässä luettelossa mai-
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                  nituille Ranskan oikeusjärjestyksen mukaisille oikeushenki-
                                                                              löille;
1.    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut Euroopan
      yhteisön perustamissopimuksen 28 artiklasta johtuvia              2.    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
      velvoitteitaan siltä osin kuin voimassa olevassa Ranskan                kulut.
      lainsäädännössä Euroopan yhteisön muista jäsenvaltioista
      peräisin olevien sellaisten lääkkeiden tuonnille, jotka ovat
      samanlaisia kuin Ranskassa jo hyväksytyt lääkkeet (rinnak-
      kaistuonti), asetetaan kohtuuttomia ehtoja erityisesti vira-
      nomaisille annetun harkintavallan osalta ja sellaisen mää-        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      räajan puuttumisen takia, jossa viranomaisen on otettava
      asiaan kantaa;
                                                                        Sillä, että valtuutettu rakennushankkeiden toteuttaminen vara-
2.    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-          taan tietyille Ranskan oikeusjärjestyksen mukaisille oikeushen-
      kulut.                                                            kilöille, rikotaan direktiiviä 92/50/ETY ja loukataan
                                                                        EY 49 artiklassa vahvistettua palvelujen tarjoamisen vapauden
                                                                        periaatetta, mikä ei ole oikeutettua EY 45 artiklassa määrätyn
                                                                        poikkeuksen avulla.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     Rakennushankkeiden toteuttamismandaatti on direktiivin 92/
                                                                        50/ETY 1 artiklan a alakohdassa tarkoitettu julkinen palvelu-
                                                                        hankinta. Lisäksi valtuutetut tehtävät kuuluvat liitteessä I A
Riitautettu tilanne johtuu olennaisilta osin siitä, ettei ole           olevaan 12 luokkaan, lukuun ottamatta valtuuksia, jotka
olemassa erityistä lupamenettelyä, joka koskee lääkkeiden               koskevat yksinomaan tai pääasiallisesti edustusvaltuuksia, joten
rinnakkaistuontia Ranskan alueelle. Lääkkeiden tuontiin sovel-          Ranskan lainsäädäntö ei ole yhteensoveltuva direktiivin
lettava yleinen lupamenettely, jota näin ollen sovelletaan, on          8 artiklan kanssa. Valtuutetut tehtävät, jotka koskevat yksino-
tuontiin kohdistuva rajoitus ja tuonnin määrällistä rajoittamista       maan tai pääasiallisesti edustustehtäviä, kuuluvat puolestaan
vaikutukseltaan vastaava toimenpide, koska kyseisessä menette-          direktiivin liitteen I B soveltamisalaan, joten Ranskan lainsää-
lyssä viranomaisille jätetään kohtuuttoman laaja harkintavalta          däntö ei myöskään ole yhteensoveltuva direktiivin 9 artiklan
eikä viranomaisia velvoiteta ratkaisemaan asiaa lyhyessä ja             kanssa.


title: Asia C-470/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Efeteio Athinon (Kreikka) on esittänyt 21.11.2006 — Konstantinos Xydias kai Sia OE v. Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Biomihaniki Etaireia Farmakeftikon Proїonton

text:
               27.1.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 20/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Efeteio Athinon (Kreikka) on esittänyt 21.11.2006 — Konstantinos Xydias kai Sia OE v. Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Biomihaniki Etaireia Farmakeftikon Proїonton
   (Asia C-470/06)
   (2007/C 20/05)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Efeteio Athinon
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Konstantinos Xydias kai Sia OE

      Vastaaja: Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Biomihaniki Etaireia Farmakeftikon Proїonton
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Merkitseekö se, että määräävässä asemassa oleva yritys kieltäytyy toimittamasta täysimääräisesti lääkealan tukkukauppiaiden sille tekemiä tilauksia aikomuksenaan rajoittaa tukkukauppiaiden vientitoimintaa ja sen kautta sitä vahinkoa, jota rinnakkaiskaupasta sille koituu, sellaisenaan EY 82 artiklassa tarkoitettua väärinkäyttöä? Onko edellä esitettyyn kysymykseen annettavan vastauksen kannalta merkitystä sillä, että rinnakkaiskauppa on erityisen kannattavaa tukkukauppiaille sen vuoksi, että hinnat ovat Euroopan unionin jäsenvaltioissa muotoutuneet valtion asiaan puuttumisen johdosta erilaisiksi, eli sillä, että lääkemarkkinoilla eivät vallitse pelkästään vapaan kilpailun lait vaan järjestelmä, joka suurelta osin määräytyy valtion toimenpiteiden nojalla? Onko viime kädessä kansallisen tuomioistuimen velvollisuutena soveltaa yhteisön kilpailusääntöjä samalla tavalla kilpailuun perustuvilla markkinoilla ja markkinoilla, joilla valtion toimenpiteet vääristävät kilpailua?

               2)

               Jos yhteisöjen tuomioistuin katsoo, että rinnakkaiskaupan rajoittaminen edellä esitetyistä syistä ei aina merkitse väärinkäyttöä, kun rinnakkaiskauppaa rajoittaa määräävässä asemassa oleva yritys, kuinka mahdollista väärinkäyttöä arvioidaan?

         Erityisesti kysytään seuraavaa:

               2.1)

               Onko asianmukaista käyttää perusteena prosenttiosuutta, jolla tavanomainen kotimainen kulutus ylitetään, ja/tai vahinkoa, joka määräävässä asemassa olevan yrityksen koko liikevaihdolle ja kokonaisvoitolle koituu? Mikäli näin on, kuinka määritetään tämän prosenttiosuuden suuruus ja vahingon suuruus — jälkimmäinen prosenttiosuutena liikevaihdosta ja kokonaisvoitosta — siten, että sitä suuremman ylityksen tai vahingon johdosta kyseistä käyttäytymistä pidetään väärinkäyttönä?

               2.2)

               Onko intressien vertaileminen asianmukainen lähestymistapa, ja mikäli näin on, mitkä ovat ne intressit, joita on vertailtava?
               Erityisesti kysytään,

                           a)

                           onko vastauksen kannalta merkitystä sillä, että loppukuluttajalle/potilaalle koituu vain vähän taloudellista hyötyä rinnakkaiskaupasta,

                           b)

                           otetaanko, ja jos otetaan, niin missä määrin, huomioon sairasvakuutuslaitosten intressi siihen, että markkinoilla on halvempia lääkkeitä?

               2.3)

               Mitä muita perusteita ja lähestymistapoja on asianmukaista käyttää nyt käsiteltävässä asiassa?


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12 päivänä joulukuuta 2002 asiassa T-39/01, Kabushiki Kaisha Fernandes vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Aikaisempi sanamerkki HIWATT – Sanamerkin HIWATT rekisteröintiä yhteisön tavaramerkkinä koskeva hakemus – Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallisesta käytöstä esitettävä näyttö – Asetuksen N:o 40/94 43 artiklan 2 ja 3 kohta ja asetuksen N:o 2868/95 22 sääntö)

text:
C 44/26                  FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                        22.2.2003
jat J. Sambon ja P.-P. Van Gehuchten, prosessiosoite Luxembur-          Richard John Harrison, Doncaster, South Yorkshire (Yhdisty-
gissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään              nyt kuningaskunta), edustajinaan barrister M. Edenborough
C. Berardis-Kayser ja D. Waelbroeck), jossa kantaja vaatii              ja solicitor S. Pilling, jossa kantaja on nostanut kanteen
yhtäältä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa             sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mal-
komission päätöksen olla nimittämättä kantajaa kilpailun                lit) ensimmäisen valituslautakunnan 4.12.2000 tekemästä pää-
pääosaston linjalla D ”palvelualat” olevan yksikön 3 ”kauppa            töksestä (asia R 116/2000-1), ensimmäisen oikeusasteen tuo-
ja muut palvelut” päällikön virkaan (KOM\001\00), sekä                  mioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
päätöksen, jolla se nimitti toisen hakijan tähän virkaan, ja            puheenjohtaja M. Vilaras sekä tuomarit V. Tiili ja P. Mengozzi,
toisaalta, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin velvoit-          kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers, on antanut 12.12.2002
taa komission maksamaan kantajalle vahingonkorvausta, yh-               tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
teisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaos-
to), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Jaeger
                                                                        1)     Kanne hylätään.
sekä tuomarit K. Lenaerts ja J. Azizi, kirjaaja: johtava hallinto-
virkamies J. Palacio González, on antanut 12.12.2002 tuo-
                                                                        2)     Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
1)     Komission 4.3.2000 tekemät päätökset, joilla kilpailun pää-      (1 ) EYVL C 150, 19.5.2001.
       osaston linjalla D ”palvelualat” olevan yksikön 3 ”kauppa ja
       muut palvelut” päällikön virkaan nimitettiin Evans ja joilla
       hylättiin kantajan tätä virkaa koskeva hakemus, kumotaan.
2)     Komissio velvoitetaan maksamaan kantajalle 2 500 euroa.
3)     Kanne hylätään muilta osin.                                             YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
4)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                28 päivänä marraskuuta 2002
( 1) EYVL C 45, 10.2.2001.
                                                                        asiassa T-40/01, Scan Office Design SA vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio (1)
                                                                        (Julkiset hankinnat – Toimistokalusteiden hankinta – Vahin-
                                                                                gonkorvauskanne)
        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                                        (2003/C 44/49)
                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                   12 päivänä joulukuuta 2002
asiassa T-39/01, Kabushiki Kaisha Fernandes vastaan sisä-
markkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mal-                 Asiassa T-40/01, Scan Office Design SA, kotipaikka Bryssel
                            lit) (SMHV) (1)                             (Belgia), edustajinaan asianajajat B. Mertens ja C. Steyaert,
                                                                        vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään L. Par-
                                                                        pala ja D. Martin), jossa kantaja vaatii sellaisen vahingon
(Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Aikaisempi sana-              korvaamista, jonka se väittää itselleen aiheutuneen komission
merkki HIWATT – Sanamerkin HIWATT rekisteröintiä                        päätöksestä tehdä toimistokalusteiden hankintaa koskevan
yhteisön tavaramerkkinä koskeva hakemus – Aikaisemman                   tarjouskilpailun nro 96/31/IX/C1 perusteella hankintasopimus
tavaramerkin tosiasiallisesta käytöstä esitettävä näyttö –              kolmannen osapuolen kanssa, ensimmäisen oikeusasteen tuo-
Asetuksen N:o 40/94 43 artiklan 2 ja 3 kohta ja asetuksen               mioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
                      N:o 2868/95 22 sääntö)                            puheenjohtaja M. Jaeger sekä tuomarit K. Lenaerts ja J. Azizi,
                                                                        kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González, on antanut
                           (2003/C 44/48)                               28.11.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                     1)     Kanne hylätään.
                                                                        2)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Asiassa T-39/01, Kabushiki Kaisha Fernandes, kotipaikka
Tokio (Japani), edustajinaan asianajajat R. Hacon, N. Phillips          (1 ) EYVL C 150, 19.5.2001.
ja I. Wood, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto
(tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehenään S. Laitinen),


title: Asia T-276/01: Mély Garronin 26.10.2001 Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne

text:
5.1.2002                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 3/47
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      messa kanteen Euroopan parlamenttia vastaan. Kantajan edus-
                                                                         tajana on asianajaja Georges Vandersanden.
Kantaja on freelance-tulkki, joka on työskennellyt säännönmu-
kaisesti Euroopan parlamentissa vuodesta 1986. Hän on                    Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
työskennellyt säännönmukaisesti tässä tehtävässä myös komis-
siossa. Sen kuukauden aikana, jona kantaja täytti 65 vuotta,             –     kumoaa Euroopan unionin toimielinten päätöksen, joka
hänelle ilmoitettiin suullisesti muuhun henkilöstöön sovelletta-               on mainittu 24.1.2001 päivätyssä G. Macarion kirjeessä
vien palvelussuhteen ehtojen 78 artiklan nojalla tehdystä                      ja jonka vuoksi Euroopan parlamentin on muuhun
komission päätöksestä, jonka mukaan 65 vuotta täyttäneiden                     henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen
freelance-tulkkien kanssa ei enää tehdä sopimuksia. Joulu-                     78 artiklan, sellaisena kuin se on muutettuna, soveltami-
kuuussa 2000 kantaja sai epävirallisesti tietää, että Euroopan                 sen perusteella jatkossa mahdotonta pitää palveluksessa ja
parlamentti oli katsonut olevansa velvollinen soveltamaan                      ottaa palvelukseen freelance-tulkkeja, jotka ovat kantajan
kyseistä päätöstä 1.4.2001 alkaen.                                             tavoin täyttäneet 65 vuotta
                                                                         –     kumoaa tarvittaessa Euroopan parlamentin puhemiehen
Kantaja on muun ohella valittanut ilmoituksesta, jossa tiedote-                20.7.2001 päivättyyn kirjeeseen sisältyvän päätöksen,
taan toimielinten päätöksestä olla enää ottamatta palvelukseen                 jolla on hylätty kantajan valitus
65 vuotta täyttäneitä freelance-tulkkeja. Euroopan parlamentin
puhemies on hylännyt kyseisen valituksen.                                –     tunnustaa tämän seurauksena kantajalle oikeuden tarjota
                                                                               edelleen 65 vuotta täytettyään palvelujaan Euroopan
                                                                               parlamentille tai muulle yhteisön toimielimelle
Kantaja vetoaa kanteensa tueksi siihen, että freelance-tulkkien
ikärajaksi ei voida vahvistaa 65 vuotta muuhun henkilöstöön              –     velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajalle aiheutuneen
sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 78 artiklan perusteella.                aineellisen ja aineettoman vahingon, jonka suuruudeksi
Kyseessä on poikkeussäännös henkilöstösäännöistä, ja siinä                     on väliaikaisesti arvioitu 1 euro
viitataan Euroopan parlamentin, Euroopan neuvoston ja Länsi-
Euroopan unionin edustajakokouksen väliseen sopimukseen.
                                                                         –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut ko-
Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen
                                                                               konaisuudessaan.
78 artiklassa ei viitata nimenomaisesti eikä edes implisiittisesti
samojen ehtojen 74 artiklaan, jossa vahvistetaan, milloin
ylimääräisten toimihenkilöiden sopimus päättyy, eikä freelan-
ce-tulkeilla ole 74 artiklassa tarkoitettua sopimusta.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja vetoaa lisäksi syrjintäkiellon, taannehtivuuskiellon,
saavutettujen oikeuksien, luottamuksensuojan, hyvän hallin-              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
non ja oikeusvarmuuden periaatteisiin. Kumoamisvaatimuk-                 kuin asiassa T-251/01 (Alvarez Moreno v. parlamentti).
sensa ohella hän vaatii aineellisen vahingon ja henkisen
kärsimyksen korvaamista.
                                                                         Romuald Stevensin 26.10.2001 Euroopan yhteisöjen ko-
                                                                                missiota vastaan nostama kanne
Mély Garronin 26.10.2001 Euroopan parlamenttia vastaan
                           nostama kanne                                                           (Asia T-277/01)
                          (Asia T-276/01)                                                            (2002/C 3/82)
                            (2002/C 3/81)                                                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         Romuald Stevensin, kotipaikka Bertem (Belgia) on nostanut
                                                                         26.10.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                         tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
Mély Garroni, kotipaikka Rooma, on nostanut 26.10.2001                   vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Jean-Noël Louis
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                ja Véronique Peere ja prosessiosoite on Luxemburgissa


title: Asia C-472/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 17.7.2014 (Corte suprema di cassazionen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Panasonic Italia SpA, Panasonic Marketing Europe GmbH ja Scerni Logistics S.r.l. v. Agenzia delle Dogane di Milano (Ennakkoratkaisupyyntö — Asetus (ETY) N:o 2658/87 — Yhteinen tullitariffi — Tariffiluokittelu — Yhdistetty nimikkeistö — Nimikkeet 8471 ja 8528 — Plasmanäytöt — Tietokonenäytön ominaisuudet — Televisionäytön mahdolliset toiminnot videokortin asentamisen jälkeen)

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 17.7.2014 (Corte suprema di cassazionen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Panasonic Italia SpA, Panasonic Marketing Europe GmbH ja Scerni Logistics S.r.l. v. Agenzia delle Dogane di Milano
   (Asia C-472/12) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (ETY) N:o 2658/87 - Yhteinen tullitariffi - Tariffiluokittelu - Yhdistetty nimikkeistö - Nimikkeet 8471 ja 8528 - Plasmanäytöt - Tietokonenäytön ominaisuudet - Televisionäytön mahdolliset toiminnot videokortin asentamisen jälkeen))
   2014/C 315/07
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte suprema di cassazione

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Panasonic Italia SpA, Panasonic Marketing Europe GmbH ja Scerni Logistics S.r.l.

      Vastaaja: Agenzia delle Dogane di Milano

      Tuomiolauselma

               1)

               Näyttöjen, joilla on pääasiassa kyseessä olevat objektiiviset ominaisuudet, tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna 13.10.2000 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2388/2000, 6.8.2001 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2031/2001, 1.8.2002 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1832/2002 ja 11.9.2003 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1789/2003, olevan yhdistetyn nimikkeistön mukaista tariffiluokittelua varten on otettava huomioon niille ominainen käyttötarkoitus, joka käsittää yhtäältä automaattisesta tietojenkäsittelykoneesta tulevien tietojen ja toisaalta yhdistettyjen videosignaalien toistamisen. Tällaiset näytöt on luokiteltava yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 8471 60 90, jos niitä käytetään yhdistetyn nimikkeistön 84 ryhmän 5 huomautuksen B kohdan a alakohdassa tarkoitetulla tavalla yksinomaan tai pääasiassa automaattisessa tietojenkäsittelyjärjestelmässä, tai kyseisen nimikkeistön alanimikkeeseen 8528 21 90, mikäli näin ei ole, mikä on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen ratkaistava pääasiassa kyseessä olevien näyttöjen objektiivisten ominaisuuksien perusteella ja muun muassa niiden ominaisuuksien perusteella, jotka on mainittu harmonisoitua tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmää koskevalla 14.6.1983 Brysselissä tehdyllä kansainvälisellä yleissopimuksella ja sen 24.6.1986 tehdyllä muutospöytäkirjalla käyttöön otetun harmonoidun järjestelmän nimikettä 8471 koskevissa ja etenkin sen automaattisten tietojenkäsittelykoneiden näyttöyksiköitä koskevan I luvun D kohdan 1–5 alakohdassa olevissa selityksissä.

               2)

               Tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 21.4.2004 annettua komission asetusta (EY) N:o 754/2004 ei voida soveltaa taannehtivasti.

      (1)  EUVL C 399, 22.12.2012.


title: Avointa kilpailua koskeva ilmoitus

text:
5.5.2000        FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   C 126/3
                                                             III
                                                        (Tiedotteita)
                                               TUOMIOISTUIN
                                          AVOINTA KILPAILUA KOSKEVA ILMOITUS
                                                    (2000/C 126/03)
         Euroopan yhteisöjen tuomioistuin julkaisee 5.5.2000 ilmestyvässä Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä
         C 126 A seuraavan avointa kilpailua koskevan ilmoituksen:
         Espanjankielinen laitos:
         CJ/LA/1 (espanjankieliset tulkit)
         Tämän virallisen lehden voi tilata Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen henkilöstöosastolta, L-2925 Lu-
         xemburg.
         Hakemusasiakirjojen viimeinen jättöpäivä on 29.6.2000.


title: Asia C-443/05 P: Common Market Fertilizers SA:n (CMF)  14.12.2005  tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu ensimmäinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-134/03 ja T-135/03, Common Market Fertilizers SA (CMF) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,  27.9.2005  antamasta tuomiosta

text:
               11.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 36/26

         Common Market Fertilizers SA:n (CMF) 14.12.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu ensimmäinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-134/03 ja T-135/03, Common Market Fertilizers SA (CMF) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 27.9.2005 antamasta tuomiosta
   (Asia C-443/05 P)
   (2006/C 36/52)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Common Market Fertilizers SA (CMF) on valittanut 14.12.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu ensimmäinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-134/03 ja T-135/03, Common Market Fertilizers SA:n (CMF) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 27.9.2005 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajina ovat asianajaja A. Sutton ja asianajaja N. Flandin.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               kumoaa riitautetun tuomion kokonaisuudessaan

               —

               hyväksyy kokonaisuudessaan kantajan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esittämät vaatimukset

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut sekä valituksen että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsittelyn osalta

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Kantaja vetoaa kumoamiskanteensa tueksi neljään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tekemään oikeudelliseen virheeseen, jotka ovat seuraavat:

               —

               asiaa koskevat oikeussäännöt on esitetty puutteellisesti, mistä on seurannut asetuksen N:o 3319/94 (1) erityistullin käyttöönoton edellytysten virheellinen tulkinta ja neuvoa-antavan komitean luonteen oikeudellisesti virheellinen tulkinta

               —

               tosiseikat on esitetty puutteellisesti, mistä on seurannut niiden vääristely ja asetuksen N:o 3319/94 virheellinen soveltaminen siltä osin, katsotaanko kyseessä olevan epäsuora laskutus

               —

               yhteisön tullikoodeksin (2) 239 artiklan mukaisia edellytyksiä on tulkittu oikeudellisesti virheellisesti, erityisesti ilmeisen laiminlyönnin puuttumista koskevan edellytyksen osalta.

      (1)  Lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Bulgariasta ja Puolasta peräisin olevan tästä tullista vapauttamattomien yhtiöiden viemän virtsa-aineen (urean) ja ammoniumnitraatin liuosseoksen tuonnissa ja väliaikaisen tullin vakuutena olleiden määrien lopullisesta kantamisesta 22 päivänä joulukuuta 1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 3319/94 (EYVL L 350, s. 20).

      (2)  Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1).


title: Asia C-321/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Centrale Raad van Beroep (Alankomaat) on esittänyt 2.7.2012 — F. van der Helder ja D. Farrington v. College voor zorgverzekeringen (Cvz)

text:
               22.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Centrale Raad van Beroep (Alankomaat) on esittänyt 2.7.2012 — F. van der Helder ja D. Farrington v. College voor zorgverzekeringen (Cvz)
   (Asia C-321/12)
   2012/C 287/39
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Centrale Raad van Beroep

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: F. van der Helder ja D. Farrington

      Vastapuoli: College voor zorgverzekeringen (Cvz)

      Ennakkoratkaisukysymys

   Tarkoitetaanko asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (1) 28 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla lainsäädännöllä, jonka alainen henkilö on ollut pisimmän ajan, sairaus- ja äitiysetuuksia koskevaa lainsäädäntöä, eläke-etuuksia koskevaa lainsäädäntöä vai sitä asetuksen 4 artiklassa lueteltuja sosiaaliturvan aloja koskevaa lainsäädäntöä kokonaisuudessaan, jota sovelletaan asetuksen II osaston nojalla?

      (1)  Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2).


title: Asia T-212/02: Commune de Champagnen ym. 10.7.2002 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
28.9.2002              FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 233/27
Muut asianosaiset valituslautakunnan käsittelyssä: Juan Espada-         Kanneperusteet:                 –   Neuvoston asetuksen N:o
for Caba, Granada, Espanja.                                                                                40/94 (1)43 artiklan rikko-
                                                                                minen, koska ei ole osoitettu,
                                                                                että vedottua merkkiä olisi
                                                                                todella käytetty
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                –   Neuvoston asetuksen N:o
                                                                                40/94 8 artiklan 1 kohdan b
–    kumoaa vastaajan ensimmäisen valituslautakunnan                                                        alakohdan rikkominen, kos-
     8.4.2002 asiassa R 1046/2000-1 tekemän päätöksen, ja                                                   ka sekaannusvaaraa eräiden
                                                                                tavaroiden osalta ei ole
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                        (1) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu
                                                                            neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
Tavaramerkin hakija:           Kantaja
Kyseessä oleva tavara-         Sanamerkki ”VITAFRUIT” luok-
merkki:                        kiin 5, 29 ja 32 kuuluville tava-
                               roille (mm. oluet, mineraalivedet
                               ja hiilihapolliset vedet sekä muut       Commune de Champagnen ym. 10.7.2002 Euroopan unio-
                               alkoholittomat juomat, hedelmä-          nin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
                               ja vihannesjuomat, hedelmäme-                                       nostama kanne
                               hut; siirapit ja muut juomien val-
                               mistukseen käytettävät valmisteet;
                               yrtti- ja vitamiinijuomat)                                         (Asia T-212/02)
Väitemenettelyssä vedo-        Juan Espadafor Caba
tun tavaramerkin haltija:                                                                         (2002/C 233/50)
Väitemenettelyssä      ve-     Kansallinen sanamerkki ”VITA-
dottu merkki:                  FRUT” luokkiin 30 ja 32 kuulu-                               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                               ville tavaroille (mm. alkoholitto-
                               mat ja muut kuin terapeuttiset
                               hiilihappojuomat, käymättömät
                               hedelmä- ja vihannesmehut, sit-
                               ruuna- ja appelsiinijuomat, kyl-
                                                                        Commune de Champagne ym., canton de Vaud (Sveitsi)
                               mät juomat, soodavesi)                   ovat nostaneet 4.2.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                        oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
Väiteosaston päätös:           Väitteen hyväksyminen siltä osin         komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat Pierre Bos ja
                               kuin se perustuu tavaroihin ”käy-        Morten Nissen, Dorsey & Whitney LLP ja prosessiosoite on
                               mättömät hedelmä- ja vihannes-           Brysselissä (Belgia).
                               mehut, sitruuna- ja appelsiinijuo-
                               mat” ja siltä osin kuin se oli koh-
                               distettu tavaroita ”oluet, mineraa-
                               livedet ja hiilihapolliset vedet sekä    Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
                               muut alkoholittomat juomat, he-
                               delmä- ja vihannesjuomat, hedel-
                               mämehut; siirapit ja muut juo-           –     kumoaa seitsemän sopimuksen tekemisestä Sveitsin vala-
                               mien valmistukseen käytettävät                 liiton kanssa 4 päivänä huhtikuuta 2002 tehdyn neuvos-
                               valmisteet; yrtti- ja vitamiinijuo-            ton ja, tiede- ja teknologiayhteistyötä koskevan sopimuk-
                               mat” vastaan                                   sen osalta, komission päätöksen 2002/309/EY, Euratom
                                                                              1 artiklan siltä osin kuin neuvosto ja komissio hyväksyvät
                                                                              siinä Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton sopimuksen
Valituslautakunnan pää-        Valituksen hylkääminen                         maataloustuotteiden kaupasta liitteessä 7 olevan II osas-
tös:                                                                          ton 5 artiklan 8 kohdan (samppanjalauseke);
 ---pagebreak--- C 233/28                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        28.9.2002
–      tarvittaessa kumoaa kyseisen päätöksen siltä osin kuin           nimitystä samppanja on käytetty alueella useiden vuosien ajan
       neuvosto ja komissio hyväksyvät Euroopan yhteisön                tuotetun viinin osalta, ja sitä on siten pidettävä kantajien
       ja Sveitsin valaliiton sopimuksen maataloustuotteiden            teollisena ja kaupallisena oikeutena.
       kaupasta muita artikloja sekä Euroopan yhteisön ja
       Sveitsin valaliiton sopimuksen vaatimustenmukaisuuden
       arvioinnin vastavuoroisesta tunnustamisesta, Euroopan            Sitä paitsi kantajille asetettu ehdoton kielto käyttää nimitystä
       yhteisön ja Sveitsin valaliiton sopimuksen tietyistä julki-      samppanja ei ole suhteellisuusperiaatteen mukainen. Kantajat
       siin hankintoihin liittyvistä näkökohdista, Euroopan yh-         huomauttavat, että niiden tuottama viini ei ole kuohuviintä
       teisön ja Euroopan atomienergiayhteisön sekä Sveitsin            eikä se kilpaile ranskalaisen samppanjan kanssa. Sekaannusvaa-
       valaliiton sopimuksen tiede- ja teknologiayhteistyöstä,          raa ei siten ole. Saman tavoitteen saavuttamiseksi on lisäksi
       Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton sopimuksen              olemassa vähemmän rajoittavia keinoja, kuten alkuperämaan
       rautateiden ja maanteiden tavara- ja henkilöliikenteestä,        ilmoittaminen etiketissä.
       Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton sopimuksen
       lentoliikenteestä sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenval-
       tioiden sekä Sveitsin valaliiton sopimuksen henkilöiden
       vapaasta liikkuvuudesta;
–      toteaa yhteisön, jota neuvosto ja Euroopan komissio
       edustavat, olevan sopimussuhteen ulkopuolisessa vas-
                                                                        SNF S.A:n 12.7.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota
       tuussa ja velvoittaa vastaajat korvaamaan kantajille, jotka
                                                                                vastaan nostama kanne
       ovat viininviljelijöitä, kaiken samppanjalausekkeesta ai-
       heutuvan vahingon;
                                                                                (Asia T-213/02)
–      velvoittaa neuvoston ja komission korvaamaan oikeuden-                                    (2002/C 233/51)
       käyntikulut.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                        SNF S.A. on nostanut 12.7.2002 Euroopan yhteisöjen ensim-
                                                                        mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yh-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     teisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat Koen Van
                                                                        Maldegem ja Claudio Mereu, ja prosessiosoite on McKenna
                                                                        Long & Aldridge LLP, Bryssel, Belgia.
Kantajat ovat Champagnen alueella Vauden hallintopiirissä               Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Sveitsissä sijaitsevien viinitarhojen omistajia sekä näiden viinin-
viljelijöiden edun valvojia.                                            –     kumoaa kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioi-
                                                                              den lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston
                                                                              direktiivin 76/768/ETY liitteiden II, III ja VII mukauttami-
                                                                              sesta tekniikan kehitykseen 15 päivänä huhtikuuta 2002
                                                                              annetun kahdennenkymmenennenkuudennen komission
                                                                              direktiivin 2002/34/EY (1) osittain siten, että polyakryylia-
Neuvosto ja komissio hyväksyivät riidanalaisella päätöksellä
                                                                              midi poistetaan kyseisestä säännöksestä
seitsemän Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton kahdenvälis-
tä sopimusta, joista eräs koskee maataloustuotteiden kauppaa.
Tämän sopimuksen eräässä liitteessä on säännös, jossa kielle-           –     velvoittaa komission korvaamaan kantajan oikeuden-
tään nimittämästä Vauden hallintopiiristä peräisin olevaa viiniä              käyntikulut.
samppanjaksi.
                                                                        Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
Kanteensa tueksi kantajat väittävät ensinnäkin, että yleisiä
oikeusperiaatteita, muun muassa oikeutta tiettyyn nimitykseen,          Kantaja hakee yllä mainitun direktiivin osittaista kumoamista
omaisuudensuojaa ja elinkeinovapautta on loukattu. Nimitystä            sen takia, että komissio on asettanut rajoituksia kantajan
samppanja suojataan myös Sveitsin oikeusjärjestyksessä, jonka           tuotteiden, polyakryyliamidien, käyttämiselle kosmeettisten
mukaan se on valvottu alueellinen alkuperänimitys. Lisäksi              valmisteiden ainesosina. Kantaja väittää, että menetellessään


title: Asia C-391/99: Portugalin tasavallan 13.10.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 302/14                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       21.10.2000
guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J. C. Moitinho de Almei-           Portugalin tasavallan 27.12.1999 Euroopan yhteisöjen
da, D. A. O. Edward, L. Sévon (esittelevä tuomari) ja R. Sching-                          komissiota vastaan nostama kanne
ten sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, A. La Pergola,
J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann, H. Ragnemalm, M. Wathe-
                                                                                (Asia C-509/99)
let, V. Skouris ja F. Macken, julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja:
R. Grass, on antanut 21.6.2000 määräyksen, jonka määräysosa
on seuraava:                                                                                (2000/C 302/26)
1)     Kanne jätetään tutkimatta.                                          Portugalin tasavalta on nostanut 27.12.1999 Euroopan yhtei-
                                                                           söjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-
2)     Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-           siota vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat ulkoasiainministeriön
       kulut.                                                              Euroopan yhteisöihin liittyvistä asioista vastaavan osaston
                                                                           oikeudellisen yksikön päällikkö Luı́s Fernandes, Lissabonin
(1) EYVL C 63, 4.3.2000.                                                   yliopiston oikeudellisen tiedekunnan professori Maria Luı́sa
                                                                           Duarte ja asianajajat Miguel Galvão Teles ja Mário Marques
                                                                           Mendes, Lissabon, ja prosessiosoite Luxemburgissa on Portuga-
                                                                           lin suurlähetystö, 24 rue Guillaume Schneider.
                                                                           Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Portugalin tasavallan 13.10.1999 Euroopan yhteisöjen                       1.     hyväksyy kanteen ja
               komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                a)   ensisijaisesti toteaa, että yrityskeskittymien valvon-
                                                                                nasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvos-
                            (Asia C-391/99)                                            ton asetuksen (ETY) N:o 4064/89 (1) 21 artiklan
                                                                                mukaisesta menettelystä 20 päivänä lokakuuta 1999
                            (2000/C 302/25)                                            tehty komission päätös C(1999) 3370 lopullinen
                                                                                (asia IV/M. 1616 – A. Champalimaud/BSCH) on
Portugalin tasavalta on nostanut 13.10.1999 Euroopan yhtei-                            oikeudellisesti pätemätön,
söjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-
siota vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat ulkoasiainministeriön                    b)   toissijaisesti kumoaa edellä mainitun päätöksen ja
Euroopan yhteisöihin liittyvistä asioista vastaavan osaston
oikeudellisen yksikön päällikkö Luis Fernandes, Lissabonin                 2.     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
yliopiston oikeudellisen tiedekunnan professori Maria Luisa
Duarte ja asianajajat Miguel Galvão Teles ja Mário Marques               Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 14.9.2000 anta-
Mendes, Lissabon, ja prosessiosoite Luxembourgissa on Portu-               malla määräyksellä tämä asia on poistettu tuomioistuimen rekiste-
galin suurlähetystö, 24 rue Guillaume Schneider.                           ristä.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                           (1) EYVL L 395, 30.12.1989, s. 1.
1.     hyväksyy kanteen ja
       a)    ensisijaisesti toteaa, että yrityskeskittymien valvon-
             nasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvos-
             ton asetuksen (ETY) N:o 4064/89 (1) 21 artiklan
             mukaisesta menettelystä 20 päivänä heinäkuuta
             1999 tehty komission päätös C(1999) 2406 lopulli-
             nen (asia IV/M.1616 – A. Champalimaud/BSCH) on                Bundesverwaltungsgerichtin 27.4.2000 tekemällään pää-
             oikeudellisesti pätemätön,                                    töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Strat-
                                                                           mann GmbH und Co. KG vastaan Landrätin des Kreises
       b)    toissijaisesti kumoaa edellä mainitun päätöksen ja                                            Wesel
2.     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (Asia C-284/00)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.9.2000 anta-
malla määräyksellä tämä asia on poistettu tuomioistuimen rekiste-                                     (2000/C 302/27)
ristä.
                                                                           Bundesverwaltungsgericht on pyytänyt 27.4.2000 tekemällään
(1) EYVL L 395, 30.12.1989, s. 1.                                          päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                           19.7.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                           ratkaisua asiassa Stratmann GmbH und Co. KG vastaan
                                                                           Landrätin des Kreises Wesel seuraavaan kysymykseen:


title: Asia C-363/15 P: Valitus, jonka Louis Vuitton Malletier on tehnyt 13.7.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-359/12, Louis Vuitton Malletier v. SMHV, Nanu-Nana, 21.4.2015 antamasta tuomiosta

text:
               14.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 414/13

         Valitus, jonka Louis Vuitton Malletier on tehnyt 13.7.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-359/12, Louis Vuitton Malletier v. SMHV, Nanu-Nana, 21.4.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-363/15 P)
   (2015/C 414/16)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Louis Vuitton Malletier (edustajat: avvocato P. Roncaglia, avvocato G. Lazzeretti, avvocato F. Rossi ja avvocato N. Parrotta)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että

               —

               Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) 21.4.2015 asiassa T-359/12 antama tuomio, joka annettiin tiedoksi valittajalle 29.4.2015, kumotaan

               —

               SMHV velvoitetaan korvaamaan sille tässä menettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

               —

               Nanu-Nana velvoitetaan korvaamaan sille tässä menettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Tällä valituksella Louis Vuitton Malletier (jäljempänä Louis Vuitton tai valittaja) vaatii, että unionin tuomioistuin kumoaa Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) 21.4.2015 asiassa T-359/12 antaman tuomion (jäljempänä valituksenalainen tuomio), jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi Louis Vuittonin kanteen SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 4.5.2012 asiassa R 1855/2011-1 tekemästä päätöksestä, jolla yhteisön tavaramerkkirekisteröinti nro 370445 (kuviomerkki) todettiin kokonaisuudessaan mitättömäksi erottamiskyvyn puuttumisen vuoksi.

               2.

               Tällä valituksella pyritään osoittamaan, että unionin yleinen tuomioistuin totesi virheellisesti, että yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 207/2009 (1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa sovelletaan kyseiseen tavaramerkkiin, sekä toteamaan, ettei tämän asetuksen 7 artiklan 3 kohtaa ja 52 artiklan 2 kohtaa sovelleta käsiteltävässä asiassa.

               3.

               Ensiksi unionin yleinen tuomioistuin rikkoi todistustaakkaa mitättömyysmenettelyssä koskevia sääntöjä, kun se vahvisti valituslautakunnan päätöksen, jolla kyseinen tavaramerkki julistettiin mitättömäksi puuttuvan ominaispiirteisiin perustuvan erottamiskyvyn vuoksi.

               4.

               Erityisesti valittaja väittää, että unionin yleisen tuomioistuimen olisi pitänyt kumota riidanalainen päätös noudattaakseen periaatteita rekisteröityjen yhteisön tavaramerkkien pätevyyttä koskevasta olettamasta ja todistustaakan jakautumisesta mitättömyysmenettelyssä, sillä Nanu-Nana ei ollut täyttänyt todistustaakkaansa, koska se ei ollut voinut osoittaa kyseisen toimialan yleisiä käytäntöjä ja tapoja kyseisen tavaramerkin hakemishetkellä eikä siis sitä, ettei kyseinen tavaramerkki eronnut niistä merkittävästi.

               5.

               Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin vaatiessaan, että näyttö erottamiskykyiseksi tulemisesta käytössä on toimitettava jokaisen Euroopan unionin jäsenvaltion osalta, rikkoi avoimesti unionin tuomioistuimen asiassa Lindt antamaa oikeuskäytäntöä, jonka mukaan ”vaikka – – on totta, että tavaramerkin tuleminen käytössä erottamiskykyiseksi on osoitettava siinä osassa unionia, jossa sillä ei alun perin ollut erottamiskykyä, olisi kohtuutonta vaatia, että todisteet tällaisesta erottamiskykyiseksi tulemisesta pitäisi esittää kunkin jäsenvaltion osalta erikseen” (ks. tuomio 24.5.2012, Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli v. SMHV, C-98/11 P, EU:C:2012:307, 62 kohta).

               6.

               Erityisesti valittaja esittää, että jos unionin yleinen tuomioistuin olisi soveltanut asianmukaisesti unionin tuomioistuimen ratkaisua asiassa Lindt, se olisi todennut, että kyseinen tavaramerkki on tullut käytössä erottamiskykyiseksi, ja vastaavasti kumonnut valituslautakunnan päätöksen tältä osin.

               7.

               Edellä esitetyillä perusteilla valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin kumoaa valituksenalaisen tuomion ja velvoittaa sekä SMHV:n että Nanu-Nanan korvaamaan valittajalle tässä menettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).