title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 8 päivänä heinäkuuta 2004 asiassa C-292/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Suomen tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristö — Romuajoneuvot — Direktiivi 2000/53/EY)

text:
               28.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/8

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (neljäs jaosto)
   8 päivänä heinäkuuta 2004
   asiassa C-292/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Suomen tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Ympäristö - Romuajoneuvot - Direktiivi 2000/53/EY)
   (2004/C 217/14)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Asiassa C-292/03, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään M. Konstantinidis ja P. Aalto) vastaan Suomen tasavalta (asiamiehenään A. Guimaraes-Purokoski), jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Suomen tasavalta ei ole noudattanut romuajoneuvoista 18 päivänä syyskuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/53/EY (EYVL L 269, s. 34) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ei ainakaan ole ilmoittanut niistä komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. N. Cunha Rodrigues sekä tuomarit F. Macken (esittelevä tuomari) ja K. Lenaerts, julkisasiamies: M. Poiares Maduro, kirjaaja: R. Grass, on antanut 8.7.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Suomen tasavalta ei ole noudattanut romuajoneuvoista 18 päivänä syyskuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/53/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Suomen tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 213, 6.9.2003.


title: Asia C-609/10 P: Valitus, jonka Dieter C. Umbach on tehnyt 23.12.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-474/08, Dieter C. Umbach v. Euroopan komissio, 21.10.2010 antamasta tuomiosta

text:
               19.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/8

         Valitus, jonka Dieter C. Umbach on tehnyt 23.12.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-474/08, Dieter C. Umbach v. Euroopan komissio, 21.10.2010 antamasta tuomiosta
   (Asia C-609/10 P)
   2011/C 89/16
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Dieter C. Umbach (edustaja: asianajaja M. Stephani)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Yleisen tuomioistuimen asiassa T-474/08, Umbach v. Euroopan komissio, 21.10.2010 antaman tuomion tuomiolauselman 1 kohta on kumottava,

               —

               Euroopan komission 2.9.2008 tekemä päätös D(2008) 6991 (asiakirjatunniste SG.E.3/MV/psi) on julistettava mitättömäksi

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan yleisessä tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut ja tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valitus koskee unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-474/08 21.10.2010 antamaa tuomiota, jolla hylättiin kantajan hakemus saada tutustua TACIS-sopimukseen sisältyviin tiettyihin asiakirjoihin ja jota valittaja tässä valituksessa vaatii kumottavaksi.
   Valittaja katsoo, että jo primaarioikeuteen perustuvien velvoitteiden ja erityisesti perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan b alakohdan perusteella hänellä on oikeus tutustua itseään koskeviin asiakirjoihin etenkin käsillä olevassa tilanteessa, jossa Euroopan komissio on nostanut häntä vastaan takaisinmaksua koskevan kanteen erään jäsenvaltion tuomioistuimessa ja jossa hänen on välttämätöntä saada tutustua Euroopan komission asiakirjoihin voidakseen puolustautua kyseistä kannetta vastaan.
   Euroopan komissio puolestaan katsoo, että asiaan on sovellettava ainoastaan asetusta (EY) N:o 1049/2001 ja että sillä on näin ollen oikeus rajoittaa oikeutta tutustua asiakirjoihin tai jopa evätä se kokonaan.
   Valittaja katsoo asetuksen (EY) N:o 1049/2001 osalta, että siltä osin kuin kyseistä asetusta sovelletaan, Euroopan komission harkintavalta valittajan perusoikeuksien suhteen on rajoitettu, minkä seurauksena johdetun oikeuden perusteella päädytään samaan lopputulokseen kuin primaarioikeuden perusteella eli edellä mainittua perusoikeuskirjan määräystä soveltamalla.


title: Asia T-447/09: Kanne 6.11.2009 — Centre national de la recherche scientifique v. komissio

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/55

         Kanne 6.11.2009 — Centre national de la recherche scientifique v. komissio
   (Asia T-447/09)
   2010/C 24/98
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Centre national de la recherche scientifique (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja N. Lenoir)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               Sopimukseen FP7 239108 ICT — VAMDC/=PF= perustuvan saamisen kuittaamisesta yhteisöllä NEMAGENETAG-sopimuksen perusteella CNRS:ltä olevalla väitetyllä saamisella 28.8.2009 tehty päätös on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Centre national de la recherche scientifique (CNRS) vaatii esillä olevalla kanteella kumoamaan 28.8.2009 tehtyyn päätökseen BUDG/C3 D(2009) 10.5 — 1232 sisältyvän kuittaustoimen, jolla komissio peri määrät, jotka kantajalle on suoritettu teknologisen tutkimuksen ja kehityksen kuudennen puiteohjelman yhteydessä tehdyn NEMAGENETAG-sopimuksen perusteella.
   Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi kolmeen kanneperusteeseen, jotka koskevat

               —

               puolustautumisoikeuksien loukkaamista siltä osin kuin päätös on tehty ilman että komissio on tutkinut CNRS:n lopullisessa tilintarkastuskertomuksessa esittämiä yksityiskohtaisia vastauksia;

               —

               päätöstä rasittavaa oikeudellista virhettä ja tosiseikkojen arviointia koskevaa ilmeistä virhettä, jotka johtivat siihen, että komissio yhtäältä hylkäsi kustannukset muuttamalla rahoitettavien menojen arviointikriteerejä, ja toisaalta jätti virheellisesti ottamatta huomioon hankkeesta aiheutuneita menoja koskevat todisteet;

               —

               varainhoitoasetuksen 73 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska ensinnäkin riidanalaisen saamisen ei voitu katsoa olevan ”selvä, rahassa määritelty ja erääntynyt saaminen” sitä vastaan esitetyn vakavan väitteen vuoksi, toiseksi kuitattujen saamisten ei voitu katsoa olevan vastavuoroisia, koska toinen niistä oli kollektiivinen ja toinen henkilökohtainen, ja lopuksi VAMDC-sopimukseen perustuva ennakkorahoitus ei ollut erääntynyt kuittaustoimen toteuttamishetkellä.


title: Asia T-358/06: Kanne 5.12.2006 — Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans v. komissio

text:
               27.1.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 20/25

         Kanne 5.12.2006 — Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans v. komissio
   (Asia T-358/06)
   (2007/C 20/37)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans BV (edustajat: asianajajat M.F.A.M. Smeets ja A.M. van den Oord)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Heijmans N.V:lle ja Heijmans Infrastructuur B.V:lle osoitettu päätös on kumottava kokonaan tai osittain.

               —

               Heijmans N.V:lle ja Heijmans Infrastructuur B.V:lle määrätty sakko on kumottava tai sitä on ainakin alennettava.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa EY 81 artiklan mukaisesti menettelystä 13.9.2006 tehdyn komission päätöksen (asia nro COMP/38.456 — Bitumi — Alankomaat). Vaikka päätöstä ei ole osoitettu kantajalle, kantaja katsoo päätöksen koskevan sitä suoraan ja erikseen, koska päätöksessä sen mainitaan muodostavan osan Heijmans-konsernia ja koska sen on päätöksen perusteella otettava huomioon se, että sitä tullaan arvostelemaan kyseisistä menettelytavoista.
   Kannekirjelmänsä tueksi kantaja vetoaa ensinnäkin EY 81 artiklan sekä asetuksen 1/2003 2 ja 7 artiklan sekä 23 artiklan 2 kohdan rikkomiseen, sillä komissio on sen mukaan perusteettomasti katsonut, että Heijmans Infrastructuur B.V:lle vastaisen näytön arvioimiseksi Alankomaiden tienrakennusbitumimarkkinat muodostivat relevantin taloudellisen kontekstin. Lisäksi komissio on kantajan mukana perusteettomasti katsonut, että Heijmans Infrastructuur B.V. kuului tienrakennusbitumin ostoalan pysyvään tienrakennusyritysten yhteistyöliittymään ja että se tässä ominaisuudessa oli Alankomaissa osallisena bitumin toimittajien kanssa yhteistoiminnassa, jonka tarkoituksena oli kilpailun rajoittaminen. Lopuksi kantaja esittää, että komissio on horisontaalista yhteistyötä koskeviin sopimuksiin sovellettavien suuntaviivojen (1) perusteella perusteettomasti jättänyt tarkastelematta ainoastaan niitä seurauksia, joita Heijmans Infrastructuur B.V:n osallisuudella kyseiseen yhteistoimintaan oli.
   Toiseksi kantaja vetoaa EY 81 artiklan sekä asetuksen 1/2003 11 ja 16 artiklan rikkomiseen sekä huolellisuusperiaatteen, hyvän hallinnon yleisperiaatteen, yhdenvertaisuusperiaatteen sekä puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen, sillä komissio on sivuuttanut Heijmans Infrastructuur B.V:n ja Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans B.V:n hallinnollisessa menettelyssä puolustuksekseen esittämät perustellut tosiseikkoja ja menettelyä koskevat väitteet ”viattomana tapahtumien tulkintana”.
   Kolmanneksi kantaja vetoaa perusteluvelvollisuuden loukkaamiseen, sillä päätös on sen mukaan olennaisilta osin epäselvä tai ristiriitainen.
   Toissijaisesti kantaja vetoaa siihen, että komissio ei ole esittänyt selvitystä tai että se on esittänyt puutteellista selvitystä siitä, että Heijmans Infrastructuur B.V. on ollut osallisena tapahtuneeksi väitettyyn lainsäädännön rikkomiseen koko kyseisen rikkomisen keston ajan.
   Kantaja vetoaa toissijaisesti myös siihen, että komissio on arvioinut rikkomisen vakavuutta ja törkeyttä virheellisesti. Kantaja esittää, että Heijmans Infrastructuur B.V:llä on ollut ainoastaan vähäinen merkitys relevanteilla markkinoilla.

      (1)  Suuntaviivat EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamisesta horisontaalista yhteistyötä koskeviin sopimuksiin (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EYVL 2001 C 3, s. 2).


title: Asia T-275/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  9.11.2005  — Focus Magazin Verlag v. SMHV (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin Hi-FOCuS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki FOCUS — Valituslautakunnan suorittaman tutkinnan laajuus — Valituslautakunnalle esitettyjen seikkojen arviointi)

text:
               14.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 10/19

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 9.11.2005 — Focus Magazin Verlag v. SMHV
   (Asia T-275/03) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin Hi-FOCuS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki FOCUS - Valituslautakunnan suorittaman tutkinnan laajuus - Valituslautakunnalle esitettyjen seikkojen arviointi)
   (2006/C 10/38)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Focus Magazin Verlag GmbH (München, Saksa) (edustaja: asianajaja U. Gürtler)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamiehet: A. von Mühlendahl, B. Müller ja G. Schneider)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: ECI Telecom Ltd (Petah Tikva, Israel)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kyse on kanteesta, joka on nostettu SMHV:n neljännen valituslautakunnan 30.4.2003 tekemästä päätöksestä (asia R 913/2001-4), joka koskee Focus Magazin Verlag GmbH:n ja ECI Telecom Ltd:n välistä väitemenettelyä
   Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 30.4.2003 tekemä päätös (asia R 913/2001-4) kumotaan.

               2)

               Vastaaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 251, 18.10.2003.


title: Asia C-446/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgia) on esittänyt 17.11.2009 — Koninklijke Philips Electronics NV v. Lucheng Meijing Industrial Company Ltd ym.

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/29

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgia) on esittänyt 17.11.2009 — Koninklijke Philips Electronics NV v. Lucheng Meijing Industrial Company Ltd ym.
   (Asia C-446/09)
   2010/C 24/54
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Koninklijke Philips Electronics NV

      Vastaajat: Lucheng Meijing Industrial Company Ltd ym.

      Ennakkoratkaisukysymys

   Muodostaako 22.12.1994 annetun asetuksen (EY) N:o 3295/94 (1) (vanha tulliasetus) 6 artiklan 2 kohdan b alakohta yhtenäistetyn yhteisön oikeuden sellaisen säännön, joka sitoo jäsenvaltion sellaista tuomioistuinta, johon oikeudenhaltija saattoi asian asetuksen 7 artiklan nojalla, ja merkitseekö tämä säännös sitä, että tuomioistuin ei saa ottaa arvioinnissaan huomioon sitä, että tavarat ovat väliaikaisessa varastoinnissa/passituksessa, vaan sen on lähdettävä fiktiosta, jonka mukaan tavarat on valmistettu samassa jäsenvaltiossa ja sen on sitten ratkaistava tämän jäsenvaltion oikeuden perusteella, loukkaavatko tällaiset tavarat kysymyksessä olevaa teollis- ja tekijänoikeutta?

      (1)  Väärennettyjen ja laittomasti valmistettujen tavaroiden vapaaseen liikkeeseen luovutuksen, viennin, jälleenviennin tai suspensiomenettelyyn asettamisen kieltämistä koskevista toimenpiteistä 22.12.1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 3295/94 (EYVL L 341, s. 8).


title: Rothmans Group Holdings B.V:n 24.6.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-188/97)

text:
N:o C 252/38          1 FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        16.8.97
Rothmans Group Holdings B.V:n 24.6.1997 Euroopan                    taja katsoo, että toimitetut asiakirjat yhdessä niiden asia
         yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                kirjojen kanssa, joiden toimittamisesta kieltäydyttiin, eivät
                         ( Asia T-188/97 )                          voi olla kaikki ne asiakirjat, joita kantaja tarkoitti.
                           ( 97/C 252/80 )
                                                                    Sen vuoksi kantaja on nostanut EY:n perustamissopimuk
                                                                    sen 173 ja 174 artiklan nojalla tämän kanteen, jossa se
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                   esittää, että riidanalaiset päätökset, joissa kieltäydyttiin
                                                                    antamasta oikeutta tutustua kyseisiin asiakirjoihin, ovat
                                                                    osin perusteettomia ja osin virheellisesti perusteltuja jollei
Rothmans Group Holdings B.V. on nostanut 24.6.1997                  vat suorastaan vanhentuneeseen käytäntöön perustuvia .
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .
Kantajan edustajana on Scott Crosby, ja prosessiosoite              Kantaja katsoo, että PO XXI:n laiminlyönti antaa vastaus,
Luxemburgissa on asianajotoimisto Victor Elvinger, 31 rue           jossa se määrittelisi kantansa yhden kuukauden kuluessa
d'Eich .                                                            tietojen saamista koskevan hakemuksen vastaanottami
                                                                    sesta, tarkoittaa sitä, että se aikoi kieltäytyä myöntämästä
                                                                    tutustumisoikeutta asiakirjajulkisuutta koskevan päätök
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois             sen 2 artiklan 4 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tar
tuin
                                                                    koitetulla tavalla . Tämän lisäksi pääsihteerin laiminlyönti
                                                                    määritellä kantansa kohtuullisessa ajassa selvitystä koske
                                                                    van hakemuksen vastaanottamisesta vastaa mainitun
— kumoaa komission 15.5.1997 tekemän päätöksen,                     2 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettua kiel
     jolla tämä kieltäytyi antamasta oikeutta tutustua
                                                                    täytymistä .
     yhteenkään niistä kirjeistä, joita komissio oli lähettä
     nyt jäsenvaltioille ja tullikoodeksikomitean passitus
     osaston jäsenille,                                             Kantajan mukaan komission kanta on ristiriidassa sen
                                                                    asiakirjajulkisuutta koskevan säännöstön pääperiaatteen
— kumoaa komission 15.5.1997 tekemän päätöksen,                     kanssa, jonka mukaan " yleisöllä on oltava mahdollisuus
      jolla tämä kieltäytyi antamasta oikeutta tutustua pyyn       saada mahdollisimman laajalti tietoja komission ja neuvos
      nössä mainittuun kyselylomakkeeseen, selvitykseen ja          ton hallussa olevista asiakirjoista "; lisäksi kanta on epäde
      muistiinpanoon,
                                                                    mokraattinen ja täysin ristiriidassa yhteisön lainsäätäjän ja
                                                                    korkeiden sopimuspuolten tarkoitusten kanssa .
:— kumoaa komission 15.5.1997 tekemän päätöksen,
      jolla tämä kieltäytyi antamasta oikeutta tutustua tulli
      koodeksikomitean passitusosaston pöytäkirjoihin, tai
      toissijaisesti kumoaa sen siltä osin kuin sitä sovelletaan
      ennen 6.6.1996 laadittuihin pöytäkirjoihin; taikka
                                                                    Maanviljelijä Heinrich Mehlhopin 27.6.1997 Euroopan
                                                                    unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota
— toissijaisesti kumoaa komission 24.4.1997 tekemän                                     vastaan nostama kanne
      päätöksen, jolla tämä hylkäsi kantajan 23.1.1997 teke                                ( Asia T-l 93/97 )
      mässä tietojen saamista koskevassa hakemuksessa yksi
      löimän pyynnön saada perusteluja esittämättä tutustua                                    97/C 252/81 )
      kaikkiin asiakirjoihin, ja
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
 — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut
      ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyk
      sen 87 artiklan mukaisesti .                                   Heinrich Mehlhop, kotipaikka Asendorf ( Saksan liittotasa
                                                                     valta ), on nostanut 27.6.1997 Euroopan yhteisöjen ensim
                                                                     mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vas
                                                                     taan. Kantajan edustajana on asianajaja Eckhard Mehl
                                                                     hop, asianajotoimisto Lohoff-Werner ja Mehlhop,
 Kantaja on holdingyhtiö, jolla on useita tytäryhtiöitä              Hamein, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoi
 Euroopan yhteisössä . Yhtiöryhmän pääasiallinen toiminta            misto Dupong & associés, 14 A rue des Bains .
 muodostuu tupakkatuotteiden ja varsinkin savukkeiden
 valmistuksesta, jakelusta ja myynnistä .
                                                                     Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                     tuin
 Kantaja lähetti PO XXI:lle ja pääsihteerille useita kirjeitä
 yrittäen näin saada oikeutta tutustua edellä mainittuihin
 asiakirjoihin, jotka suoraan vaikuttavat sen taloudellisiin         — velvoittaa komission ja neuvoston maksamaan kanta
 etuihin; se sai kuitenkin vain eräitä asiakirjoja, mitä perus           jalle yhteisvastuullisesti 76 857,95 Saksan markkaa
 teltiin väitteellä asiakirjojen luottamuksellisuudesta . Kan            8 prosentin korkoineen 1.10.1993 lähtien,


title: Asia C-36/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 30.9.2010 — Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivit 96/82/EY ja 2003/105/EY — Vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunta — 12 artiklan 1 kohdan toinen alakohta — Direktiivin virheellinen täytäntöönpano)

text:
               20.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 317/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 30.9.2010 — Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-36/10) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivit 96/82/EY ja 2003/105/EY - Vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunta - 12 artiklan 1 kohdan toinen alakohta - Direktiivin virheellinen täytäntöönpano)
   2010/C 317/23
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Sipos ja J.-B. Laignelot)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta (asiamies: T. Materne)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta 9.12.1996 annetun neuvoston direktiivin 96/82/EY (EYVL 1997, L 10, s. 13), sellaisena kuin se on muutettuna 16.12.2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/105/EY (EUVL L 345, s. 97), noudattamisen edellyttämiä kaikkia toimenpiteitä ei ole toteutettu

      Tuomiolauselma

               1)

               Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta 9.12.1996 annetun neuvoston direktiivin 96/82/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 16.12.2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/105/EY, 12 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyssä määräajassa ryhtynyt tarpeellisiin toimenpiteisiin direktiivin kyseisen säännöksen asianmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi.

               2)

               Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 80, 27.3.2010.


title: Asia C-146/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 14.3.2016 – Verband Sozialer Wettbewerb e.V v. DHL Paket GmbH

text:
               4.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 14.3.2016 – Verband Sozialer Wettbewerb e.V v. DHL Paket GmbH
   (Asia C-146/16)
   (2016/C 243/16)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Verband Sozialer Wettbewerb e.V.

      Vastapuoli: DHL Paket GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2005/29/EY (1) 7 artiklan 4 kohdan b alakohdassa tarkoitetut tiedot elinkeinonharjoittajan maantieteellisestä osoitteesta ja henkilöllisyydestä esitettävä jo konkreettisia tuotteita koskevassa painetussa mainoksessa siinäkin tapauksessa, että kuluttajat voivat hankkia mainostetut tuotteet yksinomaan ilmoituksessa mainitun mainostavan yrityksen verkkosivuston kautta ja saada direktiivin 7 artiklan 4 kohdan mukaan tarvittavat tiedot yksinkertaisesti tältä verkkosivustolta tai tämän verkkosivuston kautta?

               2)

               Onko ensimmäiseen kysymykseen annettavan vastauksen kannalta merkityksellistä se, mainostaako painetussa muodossa mainostava yritys myydäkseen omia tuotteitaan ja viittaako se direktiivin 2005/29/EY 7 artiklan 4 kohdan mukaan tarvittavien tietojen osalta suoraan omalle verkkosivustolleen vai koskeeko mainos tuotteita, joita muut yritykset myyvät mainostajan internetfoorumilla, jolloin kuluttajat voivat saada direktiivin 7 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut tiedot vasta yhden tai useamman jatkovaiheen (klikkauksen) jälkeen käyttäen näiden muiden yritysten verkkosivustoja koskevaa linkkiä, joka annetaan käyttöön ainoastaan mainoksessa ilmoitetulla foorumin ylläpitäjän verkkosivustolla?

      (1)  Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/29/EY (EUVL L 149, s. 22).


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto), 27 päivänä kesäkuuta 1996, asiassa C-240/95 (Cour d'appel de Metzin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), rikosoikeudenkäynti Rémy Schmitiä vastaan (Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Autot - Vuosimallin ilmoittamista koskeva kansallinen järjestelmä - Rinnakkaistuonnin syrjintä)

text:
9.11.96                Ql                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 336/3
     sellaista eroa, jonka vuoksi tällainen erilainen kohtelu       — kansallisen oikeuden mukaan emoyhtiö ja tytäryhtiö
     voisi olla perusteltu.                                             muodostavat konsernin,
3 ) Perustamissopimuksen 52 artikla estää sen, että jäsen          — molemmilla yhtiöillä on sama tilikausi,
     valtio voisi korkeamman tuloverokannan avulla ottaa
                                                                    — tytäryhtiön yhtiökokous on vahvistanut sen kyseisen
     huomioon sen , että verovelvollinen ei ole sovellettavan            tilikauden tilinpäätöksen ennen kuin emoyhtiön kysei
     lainsäädännön määräämistä koskevien , sosiaaliturva               sen vuoden tilinpäätös on tarkastettu,
     järjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin
     palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä        — tytäryhtiön yhtiökokouksen vahvistamasta kyseisen tili
      14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuk                kauden tilinpäätöksestä ilmenee, että tytäryhtiö oli
     sen (ETY) N:o 1408/71 asiaankuuluvien säännösten                   jakanut voittoa emoyhtiölle tytäryhtiön tilipäätös
     nojalla velvollinen maksamaan kansallisen sosiaaliva              päivänä eili tilikauden viimeisenä päivänä, ja
     kuutusjärjestelmän maksuja. Tämän osalta merkitystä
     ei ole sillä seikalla, että verovelvollinen kuuluu asuin      — kansallinen tuomioistuin on vakuuttunut siitä, että
     valtionsa sosiaaliturvajärjestelmään, siten kuin asetuk            tytäryhtiön kyseisen tilikauden tilinpäätöksessä anne
     sessa (ETY) N:o 1408/71 myös säädetään .                            taan oikea ja riittävä kuva sen varoista ja vastuista,
                                                                         rahoitusasemasta sekä tuloksesta ,
(•) EYVL N:o C 132 , 14.5.1994                                      yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä
                                                                    perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan
                                                                    nojalla 25 päivänä heinäkuuta 1978 annetun neljännen
                                                                    neuvoston direktiivin 78/660/ETY (EYVL L 222 , s. 11 ),
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                             sellaisena kuin se on muutettuna konsolidoiduista tilinpää
                                                                    töksistä perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g
                           ( viides jaosto ),                       alakohdan nojalla 13 päivänä kesäkuuta 1983 annetulla
                   27 päivänä kesäkuuta 1996,                       seitsemännellä neuvoston direktiivillä 83/349/ETY, 31 ar
                                                                    tiklan 1 kohdan c alakohdan aa alakohdan vastaista ei ole
asiassa C-234/94 ( Bundesgerichtshofin esittämä ennakko
                                                                    se, että kansallinen tuomioistuin katsoo, että kyseinen
ratkaisupyyntö ), Waltraud Tomberger vastaan Gebrüder
                    van der Wettern GmbH ( 1 )                      tytäryhtiön voitto on ilmoitettava emoyhtiön sen tilikauden
                                                                    tilinpäätöksessä, jonka aikana toteutuneen voiton tytäryh
(Direktiivi 78/660/ETY — Tilinpäätös — Tase — Voiton                tiö on jakanut.
                      toteutumisen ajankohta)
                            ( 961 C 336/05 )                        (') EYVL N:o C 288 , 15.10.1994
                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                ( viides jaosto ),
Asiassa C-234/94, jonka Bundesgerichtshof on saattanut                                Tl päivänä kesäkuuta 1996 ,
EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti yhtei            asiassa C-240/95 ( Cour d'appel de Metzin esittämä ennak
söjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan           koratkaisupyyntö ), rikosoikeudenkäynti Remy Schmitiä
sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Wal
                                                                                vastaan ( 1 )
traud Tomberger vastaan Gebrüder von der Wettern GmbH
ennakkoratkaisun yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden            ( Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Autot — Vuosimallin
tilinpäätöksistä perustamissopimuksen 54 artiklan 3 koh            ilmoittamista koskeva kansallinen järjestelmä — Rinnak
dan g alakohdan nojalla 25 päivänä heinäkuuta 1978                                        kaistuonnin syrjintä)
annetun neljännen neuvoston direktiivin 78/660/ETY                                            ( 96/C 336/06 )
( EYVL L 222 , s . 11 ), sellaisena kuin se on muutettuna
konsolidoiduista tilinpäätöksistä perustamissopimuksen                               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla 13 päivänä
kesäkuuta 1983 annetulla seitsemännellä neuvoston direk            ( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
tiivillä 83/349/ETY ( EYVL L 193 , s . 1 ), 31 artiklan 1              yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
kohdan ja 59 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin
( viides jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjoh       Asiassa C-240/95 , jonka Cour d'appel de Metz ( Ranska ) on
taja D. A. O. Edward ( esittelevä tuomari ) sekä tuomarit J. P.     saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukai
Puissochet, J. C. Moitinho de Almeida , C. Gulmann ja M.            sesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen
                                                                    tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa rikos
Wathelet, julkisasiamies : G. Tesauro, kirjaaja : apulaiskir
jaaja H. von Holstein, on antanut 27.6.1996 tuomion ,               asiassa , jossa vastaajana on Remy Schmit, ennakkoratkai
jonka tuomiolauselma on seuraava :                                  sun EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan tulkinnasta ,
                                                                    yhteisöjen tuomioistuin ( viides jaosto ), toimien kokoonpa
Jos                                                                 nossa : jaoston puheenjohtaja D. A. O. Edward sekä
                                                                    tuomarit J.-P . Puissochet, C. Gulmann, P. Jann ja M.
— yhtiö (emoyhtiö) on ainoa osakas toisessa yhtiössä                Wathelet ( esittelevä tuomari ), julkisasiamies : M. B. Elmer,
     (tytäryhtiö) ja jos emoyhtiöllä on määräämisvalta kysei       kirjaaja : hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut
     sessä tytäryhtiössä,                                           27.6.1996 tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :
 ---pagebreak--- N:o C 336/4             FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         9.11.96
Sellainen auton vuosimallin ilmoittamista koskeva jäsenval               laboratoriotestien tekemistä silloin, kun samat kokeet ja
tion säännöstö on ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen                 testit on jo tehty tässä toisessa jäsenvaltiossa ja kun
30 artiklan kanssa, jonka perusteella jäsenvaltion viran                 niiden tulokset ovat näiden viranomaisten saatavilla tai
omaiset ja tämän jäsenvaltion taloudelliset toimijat katso               ne voidaan pyynnöstä toimittaa näiden viranomaisten
vat, että kahdesta samanmerkkisestä, samaa mallia olevasta                saataville.
ajoneuvosta, jotka on myyty tässä jäsenvaltiossa 30.6.
jälkeen, vain rinnakkaistuonnilla maahan tuodun ajoneu              (') EYVL N:o C 370, 24.12.1994
von ilmoittaminen seuraavan vuoden vuosimalliksi on
kiellettyä.
(') EYVL N:o C 229 , 2.9.1995
                                                                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                2 päivänä heinäkuuta 1996,
                                                                     asiassa C-473/93 , Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                             Luxemburgin suurherttuakunta ( 1 )
                     ( ensimmäinen jaosto ),                         (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Henki
                                                                     löiden vapaa liikkuvuus — Julkishallinnon palvelussuh
                 27 päivänä kesäkuuta 1996 ,                                                        teet)
asiassa C-293/94 ( Rechtbank van eerste aanleg te Turnhou                                    ( 96/C 336/08 )
tin esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), rikosoikeudenkäynti
               Jacqueline Brandsmaa vastaan (')                                       (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Poikkeukset — Kansan
terveyden suojeleminen — Jäsenvaltioiden toimivalta —                ( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                               Biosidit)                                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                           ( 96/C 336/07 )                           Asiassa C-473/93 , Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie
                                                                     henään Dimitrios Gouloussis ) vastaan Luxemburgin suur
                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                      herttuakunta ( edustajanaan Alain Lorang ), jossa kantaja
(Väliaikainen käännös -,       lopullinen käännös julkaistaan        vaatii yhteisöjen tuomioistuinta vahvistamaan, että Luxem
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                burgin suurherttuakunta ei ole täyttänyt sille ETY:n perus
                                                                     tamissopimuksen 48 artiklan ja työntekijöiden vapaasta
Asiassa C-293/94 , jonka Rechtbank van eerste aanleg te              liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta
Turnhout ( Belgia ) on saattanut EY:n perustamissopimuk             1968 annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1612/68
sen 177 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen                ( EYVL L 257, s . 2 ) 1 ja 7 artiklan mukaan kuuluvia
käsiteltäväksi saadakseen ensin mainitussa tuomioistui              velvollisuuksia , kun se on jatkuvasti edellyttänyt, että
messa vireillä olevassa rikosasiassa , jossa vastaajana on           muiden jäsenvaltioiden kansalaisia olevien työntekijöiden
Jacqueline Brandsma , ennakkoratkaisun EY:n perustamis              on täytettävä kansalaisuusvaatimus päästäkseen virkamie
sopimuksen 30 ja 36 artiklan tulkinnasta , yhteisöjen                hiksi tai toimenhaltijoiksi tutkimuksen , opetuksen , tervey
tuomioistuin ( ensimmäinen jaosto ), toimien kokoonpa               denhoidon, maaliikenteen sekä postitoiminnan ja televies
nossa : jaoston puheenjohtaja D. A. O. Edward sekä                   tinnän julkishallinnon aloille sekä veden-, kaasun- ja säh
tuomarit L. Sevon ( esittelevä tuomari ) ja M. Wathelet,             könjakelusta huolehtiviin julkisiin laitoksiin, yhteisöjen
julkisasiamies : N. Fennelly , kirjaaja : johtava hallintovirka     tuomioistuin , toimien kokoonpanossa : presidentti G. C.
mies     D.   Louterman-Hubeau ,         on antanut  27.6.1996       Rodríguez Iglesias , jaostojen puheenjohtajat C. N. Kakou
tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :                         ris, D. A. O. Edward, J.-P . Puissochet ja G. Hirsch sekä
                                                                     tuomarit G. F. Mancini , F. A. Schockvveiler, J. C. Moitinho
1 ) Jäsenvaltion oikeussääntö , jolla kielletään sellaisten          de Almeida , P. J. G. Kapteyn , C. Gulmann , J. L. Murray, P.
     muutoin kuin maataloudessa käytettävien torjunta              Jann ( esittelevä tuomari ), H. Ragnemalm , L. Sevon ja M.
     aineiden , joille ei ole ennakolta myönnetty lupaa,             Wathelet, julkisasiamies : P. Leger, kirjaaja : johtava hallin
     markkinoille saattaminen, hankkiminen, tarjoaminen,             tovirkamies D. Louterman-Hubeau , on antanut 2.7.1996
     näytteille asettaminen tai myyntiin saattaminen, hallus        tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :
     sapito, valmistus, kuljettaminen , myynti, luovuttami
     nen vastiketta vastaan tai vastikkeetta , maahantuonti          1 ) Luxemburgin suurherttuakunta on jättänyt noudatta
     tai käyttö, on EY:n perustamissopimuksen 30 artiklassa               matta sille ETY:n perustamissopimuksen 48 artiklan ja
     tarkoitettu määrällisiä rajoituksia vaikutukseltaan                  työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alu
     vastaava toimenpide.                                                 eella 15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston
                                                                          asetuksen (ETY) N:o 1612/68 1 artiklan mukaan
2 ) Kansallinen lainsäädäntö, jolla kielletään esillä olevassa            kuuluvia velvoitteita, kun se ei ole rajannut vaatimusta
     asiassa kyseessä olevan kaltaisen, vaarallisia aineita               Luxemburgin kansalaisuudesta koskemaan vain pääsyä
     sisältävän biosidituotteen markkinoille saattaminen                  sellaiseen virkamiehen ja muun toimenhaltijan palvelus
     ilman toimivaltaisten viranomaisten ennakolta myöntä                suhteeseen , johon liittyy suoraan tai välillisesti julkisen
     mää lupaa, on perusteltu EY:n perustamissopimuksen                   vallan käyttämistä, tai palvelussuhteeseen , johon sisäl
     36 artiklan nojalla, vaikka tälle tuotteelle on toisessa             tyy tehtäviä, joilla on tarkoitus valvoa valtion tai
    jäsenvaltiossa jo myönnetty myyntilupa. Toimivaltai                  muiden julkisyhteisöjen yleistä etua, tutkimuksen, ope
     silla viranomaisilla ei kuitenkaan ole oikeutta tarpeet             tuksen, terveydenhoidon , maaliikenteen sekä postitoi
     tomasti vaatia teknisten tai kemiallisten kokeiden tai               minnan ja televiestinnän julkishallinnon aloilla sekä


title: Asia F-118/10: Kanne 15.11.2010 — Psarras v. ENISA

text:
               26.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/34

         Kanne 15.11.2010 — Psarras v. ENISA
   (Asia F-118/10)
   2011/C 63/61
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Aristidis Psarras (Heraklion, Kreikka) (edustajat: asianajajat E. Boigelot ja S. Woog)

      Vastaaja: Euroopan verkko- ja tietoturvavirasto (ENISA)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Yhtäältä sen päätöksen kumoaminen, jolla kantaja erotetaan viraston kirjanpitäjän virastaan ja nimitetään toinen henkilö tähän samaan virkaan. Toisaalta vaatimus siitä, että kantajalle on maksettava korvausta vahingosta, joka on aiheutunut riidanalaisista toimista ja kiusaamisesta, jonka kohteeksi kantaja väittää joutuneensa.

      Vaatimukset

               —

               ENISA:n johtokunnan 7.2.2010 tekemä päätös, jolla kantaja erotetaan viraston kirjanpitäjän virastaan välittömästi ja nimitetään toinen henkilö kirjanpitäjän virkaan toistaiseksi, on kumottava

               —

               edellä mainitun 7.2.2010 tehdyn päätöksen liite 1 on kumottava, koska se on valmisteleva toimi; tämä liite 1 on pääjohtajan johtokunnalle tekemä ehdotus siitä, että kirjanpitäjän tehtävät annetaan vakituisesti toisen henkilön tehtäväksi ja kantaja erotetaan kirjanpitäjän virastaan

               —

               siltä osin kuin se on tarpeen, on kumottava 1.3.2010 tehty päätös, jonka pääjohtaja on tämän seurauksena tehnyt ja jolla kantaja siirretään henkilöstösääntöjen 7 artiklan mukaisesti toiseen tehtävään

               —

               näiden kumoamisten seurauksena kantajalle on palautettava viraston kirjanpitäjän virka

               —

               ENISA on velvoitettava maksamaan kantajalle 10 000 euroa korvauksena yhtäältä vahingosta, joka on aiheutunut riidanalaisista päätöksistä, ja toisaalta henkisestä kärsimyksestä, joka on aiheutunut kantajaan kohdistuneesta henkisestä häirinnästä; tätä summaa voidaan korottaa oikeudenkäynnin kuluessa

               —

               ENISA on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-202/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hannover (Saksa) on esittänyt 13.4.2017 – Peter Rebbe, Hans-Peter Rebbe ja Harmine Rebbe v. TUIfly GmbH

text:
               17.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 231/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hannover (Saksa) on esittänyt 13.4.2017 – Peter Rebbe, Hans-Peter Rebbe ja Harmine Rebbe v. TUIfly GmbH
   (Asia C-202/17)
   (2017/C 231/15)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Hannover

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Peter Rebbe, Hans-Peter Rebbe ja Harmine Rebbe

      Vastaaja: TUIfly GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko se, että lennon suorittamista varten merkittävä osa lentoliikenteen harjoittajan henkilöstöstä on poissa sairauden vuoksi, asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu poikkeuksellinen olosuhde? Jos tähän vastataan myöntävästi: Miten suuri poissaolo-osuuden on oltava, jotta tällaisen olosuhteen voitaisiin katsoa olevan olemassa?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: Onko se, että lennon suorittamista varten merkittävä osa lentoliikenteen harjoittajan henkilöstöstä on spontaanisti poissa työoikeudellisesti ja työehtosopimusoikeudellisesti laittoman työn keskeytyksen (”villi lakko”) vuoksi asetuksen (EY) N:o 261/2004 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu poikkeuksellinen olosuhde? Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Miten suuri poissaolo-osuuden on oltava, jotta tällaisen olosuhteen voitaisiin katsoa olevan olemassa?

               3)

               Jos ensimmäiseen tai toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Täytyykö poikkeuksellisen olosuhteen liittyä itse peruutettuun lentoon vai onko lentoliikenteen harjoittajalla oikeus laatia uusi lentoaikataulu taloudellisten seikkojen perusteella?

               4)

               Jos ensimmäiseen tai toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Liittyykö vältettävyys poikkeukselliseen olosuhteeseen vai poikkeuksellisen olosuhteen seurauksiin?

      (1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).


title: Asia T-344/02: Air One S.p.A:n 21.11.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
8.2.2003                  FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 31/17
MMA-alkuperäkumulaatiotuotteiden tuontia koskevien suoja-                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
toimenpiteiden soveltamisen jatkamisesta 29 päivänä syyskuu-
ta 2000 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2081/2000
(EYVL L 246, s. 64) kumoamista ja toisaalta korvausta                     Kantajana oleva osakeyhtiö, jonka kotipaikka on Ateenassa ja
vahingosta, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas                 jonka toimialana on maataloustuotteiden tuotanto, pakkaami-
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja                     nen, standardisointi, säilyttäminen ja kauppa, perustettiin
M. Jaeger sekä tuomarit K. Lenaerts ja J. Azizi, kirjaaja:                sellaisen kehittämissuunnitelman perusteella, joka laadittiin
hallintovirkamies J. Plingers, on antanut 14.11.2002 tuomion,             asetusten (ETY) 355/77 ja 866/90 nojalla ja jonka rahoitukses-
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                         ta Euroopan yhteisön ja Helleenien tasavallan oli tarkoitus
                                                                          yhdessä vastata.
1)     Asiat T-332/00 ja T-350/00 yhdistetään tuomion antamista
       varten.                                                            Kantaja väittää, että sen jälkeen kun Kreikan viranomaiset
                                                                          olivat toteuttaneet teittyjä markkinoihin liittyviä oikeudellisia
2)     Kanteet hylätään.                                                  toimenpiteitä, kantaja joutui vaikeaan taloudelliseen tilantee-
                                                                          seen ja sen toiminta vaikeutui.
3)     Kukin kantaja vastaa omien oikeudenkäyntikulujensa lisäksi
       vireille panemassaan asiassa komissiolle aiheutuneista oikeu-
       denkäyntikuluista; asian T-350/00 kantaja vastaa myös niistä       Kanteellaan kantaja arvostelee komissiota saamattomuudesta
       oikeudenkäyntikuluista, jotka komissiolle on aiheutunut välitoi-   ja viivytystaktiikasta, koska siitä huolimatta, että kantaja on
       mimenettelystä.                                                    toistuvasta esittänyt kehotuksia ja kääntynyt yhteisön eri
                                                                          viranomaisten puoleen, vastaaja ei vieläkään ole
4)     Väliintulijat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                          –      peruuttanut yhteisön taloudellista tukea asetuksen 4253/
                                                                                88 ( 1) 23 artiklan nojalla
( 1) EYVL C 4, 6.1.2001 ja C 45, 10.2.2001.
                                                                          –      aloittanut Helleenien tasavaltaa vastaan EY 225 artiklan
                                                                                mukaista menettelyä yhteisön oikeuden rikkomisen pe-
                                                                                rusteella.
                                                                          Lisäksi kantaja vetoaa asetuksen (ETY) N:o 4253/88 rikkomi-
Tipopoiitiria Thivas A. E. – Biomixania Siskevasias Tipo-                 seen, komission harkintavallan rajojen ylittämiseen sekä yh-
piisis kai Sintirisis Agrotikon Proionton -nimisen yhtiön                 denvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen.
28.10.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nos-
                              tama kanne
                                                                          (1 ) Rakennerahastojen päämääristä ja tehokkuudesta ja niiden toimin-
                                                                               nan yhteensovittamisesta keskenään sekä Euroopan investointi-
                           (Asia T-334/02)                                     pankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa annetun
                                                                               asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta 19 päivänä joulukuu-
                            (2003/C 31/25)                                     ta 1988 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 4253/88 (EYVL
                                                                               L 374, s. 1).
                      (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
Tipopoiitiria Thivas A. E. – Biomixania Siskevasias Tipopiisis
kai Sintirisis Agrotikon Proionton -niminen yhtiö on nostanut
28.10.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                   Air One S.p.A:n 21.11.2002 Euroopan yhteisöjen komis-
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                                      siota vastaan nostama kanne
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Ioannis Stamouli,
Ateena, prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                                (Asia T-344/02)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                (2003/C 31/26)
–      hyväksyy tämän kanteen, jossa Euroopan yhteisöjen
       komission väitetään laiminlyöneen yhteisön tuen peruut-                                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)
       tamisen
–      toteaa Euroopan yhteisöjen komissio laiminlyöneen yh-
       teisön taloudellisen tuen peruuttamisen                            Air One S.p.A. on nostanut 21.11.2002 Euroopan yhteisöjen
                                                                          ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
–      velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan                pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on
       oikeudenkäyntikulut.                                               asianajaja Gianluca Belotti.
 ---pagebreak--- C 31/18                 FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                         8.2.2003
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                   esittämättä huomautuksia kolmannen erän maksusta,
                                                                             komissio ei ole ottanut huomioon rakenneuudistussuun-
                                                                             nitelman epäonnistumista eikä eräiden edellytysten nou-
–     kumoaa kanteen kohteena olevan päätöksen                               dattamatta jättämistä;
      a)    siltä osin kuin komissio on huomioinut Alitalia-           –     Rakenneuudistussuunnitelman päättyessä myönnetyt
            yhtiölle 15.7.1997 tehdyllä päätöksellä 97/789/EY,               tuet, jotka on käytetty Alitalian toiminnasta aiheutunei-
            joka on vahvistettu 18.7.2001 tehdyllä päätöksellä               den tappioiden kattamiseksi, muodostavat uusia tukia,
            2001/723/EY, myönnetyn tuen toisen erän maksun                   jotka poikkeavat hyväksytyistä tuista. Ne muodostavat
            ja on päättänyt olla esittämättä huomautuksia kol-               joka tapauksessa tuen väärinkäytön, koska niitä on käytet-
            mannen erän maksusta;                                            ty rakenneuudistussuunnitelman päättymisen jälkeen ai-
                                                                             heutuneen tappion kattamiseen, eli eri tarkoitukseen kuin
                                                                             mihin komissio oli antanut luvan;
      b)    samoin kuin siltä osin kuin se on päättänyt, että
            Alitalian pääomapohjan vahvistamista koskeva toi-
            mi, määrältään 1 432 miljoonaa euroa, jonka Italian        –     Kantaja toteaa siitä, että vastaaja on päättänyt, että
            viranomaiset antoivat tiedoksi 29–30.4.2002, ei ole              Alitalian uusi 1 432 miljoonan euron suuruinen pääoman
            valtion tuki;                                                    korottaminen, jonka Italian viranomaiset antoivat tiedok-
                                                                             si 29–30.4.2002, ei ole valtion tuki, että komissio on
                                                                             erityisesti yksityisen sijoittajan periaatteen osalta ja sen
–     toissijaisesti kumoaa toisen edellä mainituista päätöksen              osalta, että yrityksen kannattavuusmahdollisuuksia ei
      kohdista;                                                              ole tutkittu, toiminut virheellisesti jättäessään ottamatta
                                                                             huomioon seuraavat seikat: Alitalian yksityiset osakkee-
                                                                             nomistajat eivät ole osallistuneet uuteen pääoman koro-
–     velvoittaa joka tapauksessa vastaajan korvaamaan oikeu-                tukseen heille kuuluvasta etuoikeudesta huolimatta; yksi-
      denkäyntikulut.                                                        tyiset pankit ovat osallistuneet pääoman korotukseen
                                                                             vasta sen jälkeen, kun valtio oli virallisesti osallistunut
                                                                             siihen; uusien osakkeiden hinnat olivat kaksi kolmasosaa
                                                                             alhaisempia kuin se pääoman korotus, johon vain valtio
                                                                             osallistui rakenneuudistusta varten myönnetyn tuen toi-
                                                                             sen ja kolmannen erän ansiosta.
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
Komissio on huomioinut kanteen kohteena olevalla päätöksel-
lä Italian tasavallan Alitalia Linee Aeree Italiane S.p.A:n raken-
neuudistusta varten myöntämän tuen toisen erän maksun ja
on päättänyt olla esittämättä huomautuksia kolmannen erän
maksusta. Kyseinen tuki hyväksyttiin 15.7.1997 tehdyllä pää-
töksellä 97/789/EY, joka vahvistettiin 18.7.2001 tehdyllä
päätöksellä 2001/723/EY. Komissio päätti kanteen kohteena
                                                                       Quick Restaurants S.A:n 26.11.2002 sisämarkkinoiden
olevassa päätöksessä lisäksi, että Alitalian 1 432 miljoonan
                                                                       harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
euron suuruinen uusi pääoman korottaminen ei ole valtion
                                                                                vastaan nostama kanne
tuki.
                                                                                (Asia T-348/02)
Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi seuraaviin perusteisiin:
                                                                                (2003/C 31/27)
–     Perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan rikkominen,
      sillä perusteella, että Alitalian jätettyä noudattamatta
      ainakin kolmea tuen myöntämiselle asetettua edellytystä                              (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
      komission olisi pitänyt, voidakseen arvioida, soveltuuko
      tuen toisen ja kolmannen erän maksu yhteismarkkinoille,
      antaa kilpaileville yrityksille mahdollisuus esittää huo-
      mautuksensa;
                                                                       Quick Restaurants, jonka kotipaikka on Brysselissä, on nosta-
–     Vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakentei-       nut 26.11.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
      den uudistamiseksi tarkoitettua valtion tukea koskevien          teen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmoni-
      yhteisön suuntaviivojen rikkominen ja virheellinen sovel-        sointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan. Kantajan
      taminen sekä perustelujen puuttuminen sillä perusteella,         edustajana on asianajaja Louis Van Bunnen, prosessiosoite
      että päättäessään huomioida toisen erän maksun ja olla           Luxemburgissa.


title: Asian C-33/02 poistaminen rekisteristä

text:
29.11.2003               FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                     C 289/19
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                   Asian C-194/02 (1) poistaminen rekisteristä
1.    toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut
      bioteknologian keksintöjen oikeudellisesta suojasta 6 päi-                             (2003/C 289/39)
      vänä heinäkuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja
      neuvoston direktiivin 98/44/EY (1) 15 artiklan mukaisia
      velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin
      noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 30.6.2003
      lisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
      näistä toimenpiteistä komissiolle                               tu asia C-194/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
2.    velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-             Itävallan tasavalta.
      denkäyntikulut.
                                                                      (1) EYVL C 169, 13.7.2002.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Direktiivin täytäntöönpanolle vahvistettu määräaika päättyi
30.7.2000.
(1) EYVL L 213, 30.7.1998, s. 13.
                                                                               Asian C-226/02 (1) poistaminen rekisteristä
           Asian C-33/02 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2003/C 289/40)
                          (2003/C 289/38)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.6.2003              Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 8.5.2003
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-33/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Itäval-
                                                                      tu asia C-226/02 (Østre Landsretin esittämä ennakkoratkaisu-
lan tasavalta.                                                        pyyntö): Remedan af 1985 vastaan Skatteministeriet.
(1) EYVL C 84, 6.4.2002.
                                                                      (1) EYVL C 219, 14.9.2002.


title: Asia C-467/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Bergamo (Italia) on esittänyt 13.10.2013 – Rikosoikeudenkäynti Baldo Chiaraa vastaan

text:
               15.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 448/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Bergamo (Italia) on esittänyt 13.10.2013 – Rikosoikeudenkäynti Baldo Chiaraa vastaan
   (Asia C-467/14)
   (2014/C 448/18)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Bergamo

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Baldo Chiara

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko SEUT 49 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja sekä SEUT 56 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että avataan tarjouskilpailu, joka koskee aiemmin tehtyjä sopimuksia lyhytkestoisempia sopimuksia, kun myös Euroopan unionin tuomioistuimen [yhdistetyissä asioissa C-72/10 ja C-77/10] 16.2.2012 antamassa tuomiossa nro 72 vahvistetut periaatteet otetaan huomioon?

               2)

               Onko SEUT 49 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja sekä SEUT 56 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että sopimusten päättymisaikojen ajallista yhdenmukaistamista koskeva vaatimus olisi riittävä perustelu tarjouskilpailun kohteena olevien sopimusten aiemmin tehtyjen sopimusten kestoa lyhyemmälle kestolle, kun myös Euroopan unionin tuomioistuimen 16.2.2012 antamassa tuomiossa nro 72 vahvistetut periaatteet otetaan huomioon?

               3)

               Onko SEUT 49 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja sekä SEUT 56 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle määräykselle, jossa velvoitetaan luovuttamaan vastikkeettomasti sellaisten aineelliseen ja aineettomaan omaisuuteen kuuluvien hyödykkeiden käyttö, jotka muodostavat pelin hallinto- ja keräysverkoston, siinä tapauksessa, että toiminta päättyy sopimuksen määräajan päätyttyä tai päättämis- tai purkamistoimenpiteiden vuoksi, kun myös Euroopan unionin tuomioistuimen 16.2.2012 antamassa tuomiossa nro 72 vahvistetut periaatteet otetaan huomioon?


title: Atlantic Container Line AB:n ym. 27.1.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-18/97)

text:
22.3.97             I  fl                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 94/21
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut               tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa
                                                                  vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Deborah Kry
Kantajat, jotka ovat ranskalaisia naudanlihaa tuottavia yh       vian, Rouen, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi
tiöitä, ovat nostaneet kanteen naudanliha-alan yhteisestä         misto Marc Loesch, 1 1 rue Goethe.
markkinajärjestelystä annetun asetuksen ( ETY ) N:o 805/
68 muuttamisesta 18 päivänä marraskuuta 1996 annetusta            Kantajat vaativat, että einsimmäisen oikeusasteen tuo
neuvoston asetuksesta ( EY) N:o 2222/96 ( ! ) ja erityisesti      mioistuin
sen 1 artiklan 4 kohdasta, koska siinä velvoitetaan jäsen
valtiot maksamaan aikaistetusta markkinoille saattamises
                                                                  — kumoaa Euroopan unionin neuvoston 18.11.1 996 an
ta palkkiota, jonka ehdot ja laskentatavat ovat aiheutta             taman asetuksen ( EY ) N:o 2222/96 ja ainakin sen 1 ar
neet kantajille vakavaa vahinkoa .                                    tiklan 4 kohdan, joka on erotettavissa muista säännök
                                                                      sistä
Kantajat katsovat sen, että tässä säännöksessä säädetään
edellä mainitun palkkion myöntämisen osalta yhdenmu
kaisesta, jokaisessa maassa sovellettavasta teuraspainon          — velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                      lut .
alentamisesta 15 prosentilla sellaisten viitetunnuslukujen
perusteella, jotka määritellään vuotta 1995 koskevien ti
lastotietojen perusteella, johtavan siihen, että kantajille       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
määräytyvä teuraspainon tunnusluku, jonka perusteella
palkkio maksetaan, on 108 kiloa; tämä paino ei ole mis           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
sään tapauksessa oikein määritelty ottaen huomioon                asiassa T-14/97, Sofivo ym . vastaan neuvosto jo esitettyjä .
myynnin, koska ennen tätä asetusta tuotettujen eläinten
teuraspaino oli 127 kiloa .
Kantajat lisäävät, että samaan aikaan Alankomaissa , joka
on toiseksi suurin tuottajamaa Euroopassa ja vie 95 pro
senttia tuotannostaan, toimivat kilpailevat tuottajat ovat        Atlantic Container Line AB:n ym. 27.1.1997 Euroopan
tunnuslukujen kärjessä ja saavat palkkiota 138 kilon teu                 yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
raspainon perusteella, minkä vuoksi he ovat erityisen edul
                                                                                ( Asia T-18/97 )
lisissa kilpailuasemissa Ranskan markkinoilla . Koska se
teuraspaino ( alle 138 kg ), jonka perusteella palkkio Alan                               ( 97/C 94/45
komaissa maksetaan, on hyvin lähellä sitä mitä vaaditaan
Ranskan markkinoilla, sinne sijoittautuneet tuottajat voi                        (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
vat tuottaa Ranskan markkinoiden edellyttämiä nautoja ja
saada palkkiota 65 ecua ruholta, mikä kantajien mielestä          Atlantic Container Line AB ym., edustajinaan John Phea
johtaa sekä hintojen että tuotteiden täydelliseen erilaisuu      sant, Nicholas Bromfield ja Shaun Goodman, prosessiosoi
teen . Lisäksi se, että toimenpide pannaan täytäntöön näin        te Luxemburgissa asianajotoimisto Loesch & Wolter, 11
nopeasti häiritsee tuotantoa, koska tuotantoajaksi oli            rue Goethe, on 27.1.1997 nostanut yhteisöjen ensimmäi
aiemmin suunniteltu 22—14 viiikkoa, kun taas 108 kilon            sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yh
teuraspainoa, jonka perusteella palkkio maksetaan, koske         teisöjen komissiota vastaan.
va tunnusluku johtaa siihen, että lihotusaika lyhenee 15—
17 viikkoon .
                                                                  Kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                  ta
Vaatimustensa tueksi kantajina olevat yhtiöt väittävät, että
yhdenvertaisuusperiaatetta on loukattu ja että tässä asiassa
on kyse perustamissopimuksen 40 artiklan 3 kohdan toi            — kumoamaan Trans-Atlantic Conference -sopimuksesta
sen alakohdan vastaisesta kilpailua rajoittavasta tilantees          26.11.1996 tehdyn komission päätöksen C(96 ) 3414
ta .
                                                                  — velvoittamaan komission korvaamaan kantajien oikeu
m EYVL N:o L 296 , 21.11.1996 , s . 50 .                              denkäyntikulut.
                                                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                  Kantajat ovat kuusitoista niistä seitsemästätoista linjalii
                                                                  kenteen harjoittajasta, jotka ovat sopimuspuolia Trans
Kermene SA ja Vals SA -nimisten yhtiöiden 24.1.1997               Atlantic Conference -sopimuksessa, jonka mukaan ne yh
     Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne             dessä tarjoavat länteen ja itään suuntautuvia konttikulje
                         (Asia T-15/97)                           tuksia koskevia linjaliikennepalveluja Atlantin valtameren
                          ( 97/C 94/44 )                          yli rahdin kuljettamiseksi Pohjois-Euroopan ja Amerikan
                                                                  yhdysvaltojen sisämaassa olevien lähtöpaikkojen ja sata
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     mien välillä .
Kermene SA, kotipaikka Saint Jacut du Mene ( Ranska ) ja          Kantajat vaativat kumottavaksi riidanalaisen komission
Vals SA, kotipaikka Champagne ( Ranska ), ovat nostaneet          päätöksen, jolla komissio poisti vapautuksen sakoista, jon
24.1.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen            ka kantajat olivat saaneet ilmoittaessaan komissiolle
 ---pagebreak--- N:o C 94/22           I  FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       22.3.97
Trans-Atlantic Conference -sopimuksesta 5.7.1994 siltä              — velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle korvauk
osin kuin kyse on yhteisestä vallasta määrätä hinnastosta,               sen, jonka suuruus vastaa niitä palkkoja, jotka hän oli
joka koskee eri kuljetustapoja yhdistävän kuljetuspalvelun               si saanut, jos hänet olisi sijoitettu henkilöstösääntöjen
sisämaan osuutta Euroopan yhteisössä ( European                          40 artiklan 4 kohdan d alakohdan mukaisesti ensim
Intermodal Authority ).                                                  mäiseen vapautuvaan virkaan, lisättynä 8 prosentin
                                                                         vuotuisella viivästyskorolla, joka on laskettava niistä
                                                                         päivämääristä, jolloin palkat erääntyivät maksettavik
Kantajat väittävät, että riidanalaisella päätöksellä ei tar
                                                                         si, siihen päivään, jolloin ne maksetaan;
koiteta poistaa vapautusta sakoista European Intermodal
Authorityn osalta missään muussa yhteydessä . Kantajat
katsovat, että riidanalainen päätös on lainvastainen seu           — velvoittaa vastaajan maksamaan oikeudenkäyntikulut.
raavin perustein, ja väittävät, että jokainen peruste on
itsessään riittävä päätöksen kumoamiseksi:
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
— Yhteisöjen tuomioistuimen vahvistamat oikeudelliset
     edellytykset sakosta vapauttamisen poistamiseksi eivät
                                                                    Kantaja, Luxemburgissa työskentelevä palkkaluokan LA 7
     täyty tässä asiassa.
                                                                    virkamies, pyysi 15.12.1993 lähettämällään telekopiolla
                                                                    uudelleensijoittamistaan 16.2.1991 alkaneen henkilökoh
— Riidanalainen päätös on ristiriidassa Europan yhteisö            taisista syistä myönnetyn lomansa jälkeen. Hänet sijoitet
     jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presi             tiin 16.2.1995 käännöspalvelun G2-yksikköön Luxembur
     dentin asiassa T-395/94 R antaman sen määräyksen               gissa .
     ( Kok. II-1995 , s. 595 ) kanssa, jonka yhteisöjen tuo
     mioistuimen presidentti on vahvistanut asiassa C-149/
     95 P(R ) antamallaan määräyksellä .                            Kantaja väittää, että komissio rikkoi henkilöstösääntöjen
                                                                    40 artiklan 4 kohdan d alakohtaa , koska se ei tutkinut
                                                                    kantajan soveltuvuutta kahteen käännöspalvelun saksan
— Komissio on loukannut kantajien puolustautumisoi                 kielen yksikössä Brysselissä vapaaksi ilmoitettuun virkaan
     keuksia riidanalaisen päätöksen tekemiseen johta              silloin, kun kantaja oli pyytänyt uudelleensijoittamistaan,
     neessa menettelyssä .                                          eikä myöskään hänen soveltuvuuttaan 20 . 1 ., 20.6 . ja
                                                                    22.11.1994 A2, D2 ja E2 -yksiköissä vapaaksi ilmoitettui
                                                                    hin kolmeen muuhun virkaan .
                                                                    Kantaja vaatii lisäksi vahingonkorvausta EY:n perustamis
Claude Richterin 29.1.1997 Euroopan yhteisöjen komis               sopimuksen 179 ja 215 artiklan nojalla, koska hänelle ei
                   siota vastaan nostama kanne                      ole maksettu palkkaa 15.12.1993 jälkeen ( jolloin hän pyy
                                                                    si uudelleensijoittamistaan ). Tämän vuoksi komission on
                            (Asia T-19/97                           maksettava hänelle korvauksena ne palkat, jotka hän olisi
                             ( 97/C 94/46 )                         saanut uudelleensijoittamista koskevan pyyntönsä tekemi
                                                                    sestä lähtien tai viimeistään siitä lähtien, kyn kyseiset kak
                                                                    si virkaa ilmoitettiin vapautuneiksi, siihen saakka , kun hä
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     net sijoitettiin uudelleen 16.2.1995 .
 Claude Richter on nostanut 29.1.1997 Euroopan yhteisö
 jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta
 jina ovat asianajajat Jean-Noel Louis, Thierry Demaseure
 ja Ariane Tornel, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa Fi
 duciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange .                          Sofivon ym. 30.1.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                                vastaan nostama kanne
 Kantaja vaattii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois                                    (Asia T-20/97)
 tuin
                                                                                ( 97/C 94/47 )
 — kumoaa komission päätöksen, jolla komissio hylkäsi
      kantajan vaatimuksen saada vahingonkorvausta siitä,                             (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
      että komissio ei ollut sijoittanut kantajaa uudelleen en
      simmäiseen avoimeen virkaan, joka vastaa kantajan
                                                                     Sofivo, kotipaikka Conde sur Vire ( Ranska ), Sofivo Pro
      palkkaluokkaa ja soveltuvuutta;                                duction, kotipaikka Brece ( Ranska ), Sovinor, kotipaikka
                                                                     Conde sur Vire ( Ranska ), Denkavit France, kotipaikka
 — velvoittaa vastaajan vahvistamaan uudelleen kantajan              Montreuil-Bellay ( Ranska ), Sobeval Viande, kotipaikka
      uran 15.12.1993 lähtien tai viimeistään siitä päivä           Périgueux ( Ranska ), Serval, kotipaikka Sainte Eanne
      määrästä lähtien, jolloin julkaistiin ilmoitus ensimmäi       ( Ranska ), Besnier Industrie, kotipaikka Bourgbarre ( Rans
      sestä sellaisesta avoimesta virasta, joka vastaa kantajan      ka ), Sovida, kotipaikka Chateaubriand ( Ranska), Sica
      palkkaluokkaa ja soveltuvuutta;                                Ouest Elevage, kotipaikka Ploudaniel ( Ranska ), Guinde,


title: Asia T-81/08: Kanne 18.2.2008 — Enercon v. SMHV (E-Ship)

text:
               26.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/34

         Kanne 18.2.2008 — Enercon v. SMHV (E-Ship)
   (Asia T-81/08)
   (2008/C 107/58)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Enercon GmbH (Aurich, Saksa) (edustaja: asianajaja R. Böhm)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
   Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 4.12.2007 tekemä päätös (muutoksenhakumenettely R 319/2007-1) on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”E-Ship” luokkiin 7, 9, 12 ja 39 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten (hakemus N:o 5 050 539)

      Tutkijan päätös: hakemus hylätään

      Valituslautakunnan ratkaisu: valitus hylätään

      Kanneperusteet: asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu, sillä haetun tavaramerkin vapaana pitämisen tarvetta ja erottamiskykyä on arvioitu väärin

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 24 päivänä kesäkuuta 2004 asiassa C-421/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi 85/337/ETY – Puutteellinen täytäntöönpano)

text:
               7.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 201/5

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (kolmas jaosto)
   24 päivänä kesäkuuta 2004
   asiassa C-421/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 85/337/ETY - Puutteellinen täytäntöönpano)
   (2004/C 201/08)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asiassa C-421/02, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään X. Lewis) vastaan Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehenään Ph. Ormond), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY (EYVL L 175, s. 40), sellaisena kuin se on muutettuna 3.3.1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY (EYVL L 73, s. 5), mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin 4 artiklan 2 kohdan noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä direktiivin liitteessä II olevan 1 kohdan b ja c alakohdassa lueteltujen hankkeiden osalta tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas sekä tuomarit R. Schintgen ja N. Colneric (esittelevä tuomari), julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 24.6.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 3.3.1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY, mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole Skotlannissa ja Pohjois-Irlannissa antanut tämän direktiivin 4 artiklan 2 kohdan noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä direktiivin liitteessä II olevan 1 kohdan c alakohdassa lueteltujen hankkeiden osalta ja koska se ei ole ilmoittanut tässä tarkoituksessa Englannissa ja Walesissa toteutetuista toimenpiteistä komissiolle.

               2)

               Yhdistynyt kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 7, 11.1.2002.


title: Yhdistetyt asiat C-188/10 ja C-189/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 22.6.2010 (Cour de cassationin (Ranska) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — asiat, joissa ovat vastaajina Aziz Melki (C-188/10) ja Sélim Abdeli (C-189/10) (Ennakkoratkaisupyyntö — SEUT 267 artikla — Sen tutkiminen, sopiiko kansallinen laki yhteen sekä unionin oikeuden että kansallisen perustuslain kanssa — Kansallinen säännöstö, jonka mukaan perustuslainmukaisuuden valvontaa koskeva erillinen menettely on ensisijainen — SEUT 67 artikla — Henkilöiden vapaa liikkuvuus — Rajavalvonnan poistaminen sisärajoilta — Asetus (EY) N:o 562/2006 — 20 ja 21 artikla — Kansallinen säännöstö, jossa sallitaan henkilöllisyyden tarkastukset vyöhykkeellä, joka sijaitsee Ranskan sellaisten valtioiden, jotka ovat sopimuspuolina Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyssä yleissopimuksessa, vastaisen maarajan ja siitä Ranskaan päin mitattuna 20 kilometrin etäisyydellä olevan linjan välissä)

text:
               14.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/14

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 22.6.2010 (Cour de cassationin (Ranska) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — asiat, joissa ovat vastaajina Aziz Melki (C-188/10) ja Sélim Abdeli (C-189/10)
   (Yhdistetyt asiat C-188/10 ja C-189/10) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - SEUT 267 artikla - Sen tutkiminen, sopiiko kansallinen laki yhteen sekä unionin oikeuden että kansallisen perustuslain kanssa - Kansallinen säännöstö, jonka mukaan perustuslainmukaisuuden valvontaa koskeva erillinen menettely on ensisijainen - SEUT 67 artikla - Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Rajavalvonnan poistaminen sisärajoilta - Asetus (EY) N:o 562/2006 - 20 ja 21 artikla - Kansallinen säännöstö, jossa sallitaan henkilöllisyyden tarkastukset vyöhykkeellä, joka sijaitsee Ranskan sellaisten valtioiden, jotka ovat sopimuspuolina Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyssä yleissopimuksessa, vastaisen maarajan ja siitä Ranskaan päin mitattuna 20 kilometrin etäisyydellä olevan linjan välissä)
   2010/C 221/23
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation

      Pääasioiden asianosaiset

   Aziz Melki (C-188/10) ja Sélim Abdeli (C-189/10)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Cour de cassation — Unionin oikeuden yleisten periaatteiden sekä SEUT 67 ja SEUT 267 artiklan tulkinta — Asian pakollinen saattaminen ensiksi Conseil constitutionnelin käsiteltäväksi tilanteessa, jossa kansallisen säännöksen oletettu perustuslainvastaisuus seuraa siitä, että kyseinen säännös on unionin oikeuden määräysten ja säännösten vastainen — Unionin oikeuden ensisijaisuus kansalliseen oikeuteen nähden — Henkilöiden vapaa liikkuvuus — Henkilötarkastusten poistaminen sisärajoilta

      Tuomiolauselma

               1)

               SEUT 267 artikla on esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa säädetään kansallisten lakien perustuslainmukaisuuden valvontaa koskevasta erillisestä menettelystä, siltä osin kuin tämän menettelyn ensisijaisuudesta seuraa, että sekä ennen perustuslainmukaisuutta koskevan kysymyksen siirtämistä lakien perustuslainmukaisuuden valvonnasta vastaavan kansallisen tuomioistuimen käsiteltäväksi että tämän tuomioistuimen mainitusta kysymyksestä mahdollisesti antaman ratkaisun jälkeen kaikki muut kansalliset tuomioistuimet eivät voi käyttää mahdollisuuttaan tai täyttää velvollisuuttaan saattaa ennakkoratkaisukysymyksiä unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi. SEUT 267 artikla ei sitä vastoin ole esteenä tällaiselle kansalliselle lainsäädännölle siltä osin kuin muilla kansallisilla tuomioistuimilla säilyy vapaus

                           —

                           saattaa missä tahansa asianmukaiseksi katsomassaan oikeudenkäyntimenettelyn vaiheessa, ja jopa perustuslainmukaisuuden valvontaa koskevan erillisen menettelyn päätyttyä, unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi minkä tahansa tarpeelliseksi katsomansa ennakkoratkaisukysymyksen

                           —

                           toteuttaa kaikki toimenpiteet, jotka ovat tarpeen väliaikaisen oikeussuojan varmistamiseksi unionin oikeusjärjestyksessä annetuille oikeuksille, ja

                           —

                           jättää soveltamatta tällaisen erillisen menettelyn päätyttyä kyseessä olevaa kansallista lainsäännöstä, jos ne katsovat sen unionin oikeuden vastaiseksi.

                     Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä on tutkia, voidaanko pääasioissa kyseessä olevaa kansallista lainsäädäntöä tulkita näiden unionin oikeudesta johtuvien vaatimusten mukaisesti.

               2)

               SEUT 67 artiklan 2 kohta sekä henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006 20 ja 21 artikla ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa annetaan kyseessä olevan jäsenvaltion poliisiviranomaisille toimivalta tarkastaa vain vyöhykkeellä, joka ulottuu 20 kilometrin etäisyydelle kyseisen valtion sellaisten valtioiden vastaisesta maarajasta, jotka ovat sopimuspuolina tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla 14.6.1985 Benelux-talousliiton valtioiden, Saksan liittotasavallan ja Ranskan tasavallan hallitusten välillä tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyssä Schengenissä (Luxemburg) 19.6.1990 allekirjoitetussa yleissopimuksessa, kunkin henkilön henkilöllisyys riippumatta tämän käyttäytymisestä ja yleiseen järjestykseen kohdistuvan vahingon riskin osoittavista erityisistä olosuhteista laissa säädettyjen, todistusten ja asiakirjojen hallussapitoa, mukana kuljettamista ja esittämistä koskevien velvollisuuksien noudattamisen tarkistamiseksi, eikä kyseisessä lainsäädännössä säädetä tällaisen toimivallan sellaisista välttämättömistä rajoista, joilla varmistetaan, että kyseisen toimivallan käyttämisellä käytännössä ei voi olla vastaavaa vaikutusta kuin rajatarkastuksilla.

      (1)  EUVL C 161, 19.6.2010.


title: Asia C-450/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Niedersächsisches Finanzgericht (Saksa) on esittänyt 19.11.2009 — Ulrich Schröder v. Finanzamt Hameln

text:
               13.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Niedersächsisches Finanzgericht (Saksa) on esittänyt 19.11.2009 — Ulrich Schröder v. Finanzamt Hameln
   (Asia C-450/09)
   2010/C 37/04
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Niedersächsisches Finanzgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ulrich Schröder

      Vastaaja: Finanzamt Hameln

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko EY 56 tai EY 12 artiklan kanssa ristiriidassa se, että Saksassa rajoitetusti verovelvollinen perheenjäsen ei voi vähentää maksamiaan eläkkeitä kiinteistövuokratuloistaan erityismenoina, toisin kuin Saksassa rajoituksetta verovelvollinen?


title: Asia C-117/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 27.9.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Tšekin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2005/28/EY — Ihmisille tarkoitettujen tutkimuslääkkeiden hyvään kliiniseen tutkimustapaan liittyvät periaatteet ja yksityiskohtaiset ohjeet — Kyseisten lääkkeiden valmistus- tai tuontilupaa koskevat vaatimukset — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               24.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 27.9.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Tšekin tasavalta
   (Asia C-117/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2005/28/EY - Ihmisille tarkoitettujen tutkimuslääkkeiden hyvään kliiniseen tutkimustapaan liittyvät periaatteet ja yksityiskohtaiset ohjeet - Kyseisten lääkkeiden valmistus- tai tuontilupaa koskevat vaatimukset - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2007/C 283/08)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: B. Stromsky ja M. Šimerdová)

      Vastaaja: Tšekin tasavalta (asiamies: T. Boček)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Laiminlyönti toteuttaa määräajassa kaikki ihmisille tarkoitettujen tutkimuslääkkeiden hyvän kliinisen tutkimustavan periaatteista ja yksityiskohtaisista ohjeista sekä kyseisten valmisteiden valmistus- tai tuontilupaa koskevista vaatimuksista 8.4.2005 annetun komission direktiivin 2005/28/EY (EYVL L 91, s. 13) noudattamisen edellyttämät toimenpiteet
   Tuomiolauselma

               1)

               Tšekin tasavalta ei ole noudattanut ihmisille tarkoitettujen tutkimuslääkkeiden hyvän kliinisen tutkimustavan periaatteista ja yksityiskohtaisista ohjeista sekä kyseisten valmisteiden valmistus- tai tuontilupaa koskevista vaatimuksista 8.4.2005 annetun komission direktiivin 2005/28/EY 31 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Tšekin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 95, 28.4.2007.


title: Asia C-314/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 20.7.2006 — Société Pipeline Méditerranée et Rhône (SPMR) v. Administration des douanes et droits indirects ja Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières (DNRED)

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 20.7.2006 — Société Pipeline Méditerranée et Rhône (SPMR) v. Administration des douanes et droits indirects ja Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières (DNRED)
   (Asia C-314/06)
   (2006/C 224/47)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Cour de cassation
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Société Pipeline Méditerranée et Rhône (SPMR)

      Vastaajat: Administration des douanes et droits indirects ja Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières (DNRED)
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25 päivänä helmikuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/12/ETY (1) 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua väliaikaisen valmisteverottomuuden järjestelmässä tapahtuneen hävikin aiheuttavan ylivoimaisen esteen käsitettä tulkittava siten, että kyseessä ovat ennalta arvaamattomat ja väistämättömät tapahtumat, jotka johtuvat syistä, jotka eivät liity valtuutettuun varastonpitäjään, joka vetoaa näihin seikkoihin tukeakseen verovapautta koskevaa vaatimustaan, vai riittääkö se, että nämä seikat eivät ole olleet valtuutetun varastonpitäjän vältettävissä?

               2)

               Voidaanko tuotteen osittaisen hävikin öljyputkesta katsoa johtuvan edellä mainitun direktiivin 92/12 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla tuotteiden perusominaisuuksista, kun syynä ovat tuotteen nestemäisyys ja sen maaperän ominaisuudet, johon tuote on levinnyt, ja tämä estää aineen keräämisen ja aiheuttaa veron kantamisen?

      (1)  EYVL L 76, s. 1


title: Asia T-273/01: Innova Privat-Akademie GmbH:n 22.10.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
5.1.2002                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 3/45
–      rikkoo henkilöstösääntöjen VII liitteen 2, 3 ja 4 artiklaa,        Innova Privat-Akademie GmbH:n 22.10.2001 Euroopan
       hallintopäälliköiden 3.12.1987 tekemää päätöstä                            yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
       nro 178/87 sekä Euroopan yhteisöille maksettavan veron
       kantamisen edellytyksistä ja kantomenettelystä 29 päi-
       vänä helmikuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen                                             (Asia T-273/01)
       N:o 260/68 3 artiklan 3 ja 4 kohtaa, sellaisena kuin niitä
       on oikeuskäytännössä tulkittu, koska kantaja tosiasiassa                                       (2002/C 3/78)
       elättää lapsiaan ja koska tällä on oikeus siihen, että hänen
       puolisolleen kummankin vanhemman nimissä maksetut
       lisät otetaan huomioon veroa ja maastamuuttokorvausta                                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
       määrättäessä.
                                                                          Innova Privat-Akademie GmbH, kotipaikka Berliini, on nosta-
                                                                          nut 22.10.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
                                                                          teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissio-
                                                                          ta vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Thomas Kreutzfeld.
Philip Morris International Inc:n 15.10.2001 Euroopan
         yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                      Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                          (Asia T-272/01)                                 –     velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle 104 790 euroa
                                                                                korkoineen, joiden suuruus on peruskorko lisättynä
                                                                                5 prosenttiyksiköllä 9.6.1998 annetun Saksan liittotasa-
                            (2002/C 3/77)                                       vallan Diskontsatz-Überleitungs-Gesetzin (diskonttokor-
                                                                                koa koskeva siirtymäkauden laki) 1 §:n mukaisesti ja
                                                                                jotka lasketaan hakemuksen esittämispäivästä.
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                          –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Philip Morris International Inc. on nostanut 15.10.2001
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
jan edustajat ovat Jacques Derenne ja Eric Morgan de Rivery,
Liedekerke Siméon Wessing Houthoff, Bryssel (Belgia).
                                                                          Kantaja haki saksalaisen pankin kautta tukea Euroopan komis-
                                                                          siolta erään sellaisen hankkeen rahoittamiseen, joka kuului
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                EU:n ECIP-tukiohjelman piiriin. Kantajan hankkeen tavoitteena
                                                                          oli tutkia sellaisen yhteisyrityksen toimintamahdollisuuksia,
–      kumoaa riidanalaisen päätöksen kanteen nostamisesta                joka toimisi Intiassa ammattikoulutusalalla.
       tämän asian kantajaa vastaan; kanne jätettiin 6.8.2001
       New York District Courtiin kuten komissio ilmoitti
       julkisesti 6.11.2000 päivätyssä lehdistötiedotteessa               Vuoden 1999 maaliskuussa kyseinen pankki ilmoitti kantajalle,
       IP/01/1193,                                                        että hakemus oli hyväksytty ja tukea oli myönnetty
                                                                          115 328 euroa. Tämän tiedon pankki oli saanut komissiolta
–      velvoittaa komission korvaamaan kantajan oikeuden-                 epävirallisesti puhelimitse. Tämän jälkeen kantaja ei kuiten-
       käyntikulut.                                                       kaan saanut komissiolta lisätietoja.
                                                                          Vuonna 2000 ECIP-hanke keskeytettiin vuonna 1999 komis-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       siossa ilmi tulleiden säännöstenvastaisuuksien vuoksi. Kantaja
                                                                          ei myöskään kyseisestä lupauksesta huolimatta saanut ECIP-
                                                                          hankkeesta minkäänlaista maksua.
Kantajana tässä asiassa on sama yritys kuin asiassa
T-377/00 (1). Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perusteet
ovat yhdenmukaiset kyseisessä asiassa esitettyjen kanssa.                 Kantaja, joka uskoessan saavansa hankkeelleen rahoitusta teki
                                                                          konsulttiyrityksen kanssa toimintamahdollisuuksien tutkimi-
                                                                          seen liittyvän sopimuksen, vaatii korvausta vahingoista, joita
(1) Philip Morris International v. komissio (EYVL C 79, 10.3.2001,        se väittää itselleen aiheutuneen, ja väittää, että tuen maksamatta
    s. 23).                                                               jättäminen oli lainvastaista ja aiheutti kantajan vahingot.


title: Asia F-70/07: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 10.11.2009 — Marcuccio v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Vahingonkorvauskanne — Rinnakkaiseen oikeussuojakeinoon perustuva väite — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/78

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 10.11.2009 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-70/07) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Vahingonkorvauskanne - Rinnakkaiseen oikeussuojakeinoon perustuva väite - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   2010/C 24/146
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja C. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja J. Currall)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Komission sen päätöksen kumoaminen, jolla jätettiin hyväksymättä kantajan vaatimus, joka koski kantajan niiden oikeudenkäyntikulujen korvaamista, joiden korvaamiseen komissio velvoitettiin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-176/04 6.3.2006 antamassa määräyksessä — Vahingonkorvausvaatimus — Asia T-176/04 DEP, jonka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin palautti virkamiestuomioistuimeen 6.7.2009 annetussa määräyksessä

      Määräysosa

               1)

               Marcuccion kanteen ensimmäinen, toinen, kolmas ja kuudes vaatimus hylätään, koska niiden tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan Marcuccion kanteen ensimmäisen, toisen, kolmannen ja kuudennen vaatimuksen osalta, asiassa T-176/04 DEP käydyn menettelyn oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 223, 22.9.2007, s. 20.