title: Asia T-30/05: William Prym GmbH & Co. KG:n ja Prym Consumer GmbH & Co. KG:n 28.1.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               30.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/25

         William Prym GmbH & Co. KG:n ja Prym Consumer GmbH & Co. KG:n 28.1.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-30/05)
   (2005/C 106/57)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   William Prym GmbH & Co. KG ja Prym Consumer GmbH & Co KG, Stolberg (Saksa), ovat nostaneet 28.1.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajana on asianajaja H. J. Meyer-Lindemann, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa komission 26.10.2004 tekemän päätöksen C(2004) 4221 lopullinen asiassa COMP/F-1/38.338-PO — Neulat, sikäli kuin se koskee kantajia

               —

               toissijaisesti kumoaa kantajille yhteisvastuullisesti määrätyn 30 000 000 euron sakon tai (erittäin toissijaisesti) alentaa sakon määrää

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Riidanalaisessa päätöksessä komissio katsoi, että kantajat ja muut yritykset olivat 10.9.1994–31.12.1999 rikkoneet EY 81 artiklan 1 kohtaa noudattamalla yhdenmukaistettuja menettelytapoja ja tekemällä joukon muodollisesti kahdenvälisiä sopimuksia, joita on pidettävä kolmenvälisinä sopimuksina, joista seuraa ja joiden tarkoituksena on ensinnäkin Euroopan metallisten ja muovisten lyhyttavaratuotteiden markkinoiden jakaminen, joka vastaa tuotemarkkinoiden jakamista käsin neulontaan käytettävien neulojen ja erikoisneulojen markkinoiden kesken neulojen laajempien markkinoiden ja muiden metallisten ja muovisten lyhyttavaratuotteiden markkinoiden kanssa ja toiseksi Euroopan neulojen markkinoiden jakaminen, joka merkitsee neulojen maantieteellisten markkinoiden jakamista.
   Kanne perustuu kolmeen kanneperusteeseen. Ensimmäisessä kanneperusteessa väitetään, että oikeutta tulla kuulluksi ja perusteluvelvollisuutta on loukattu. Kantajien mukaan vastaaja on vastannut riittämättömällä tavalla useampiin kantajien väitteisiin eikä ole selvää, minkä vuoksi vastaaja on katsonut, että kyse on erityisen vakavasta rikkomisesta. Sakon määrää koskeva perustelu on myös pelkästään muodollinen, joten kantajat eivät voi saada selville, onko heille suosiollisia olosuhteita otettu huomioon. Kantajat esittävät lopuksi, että perusteluja on korjattu jälkikäteen.
   Kantajat viittaavat toisen kanneperusteen osalta useampiin väitettyihin aineellisiin virheisiin EY 81 artiklan 1 kohdan soveltamisessa. Ensimmäiselle kantajalle ei voida määrätä sakkoa, koska toisen kantajan toimintaa ei voida lukea sen syyksi. Lisäksi vastaaja ei ole ottanut huomioon sitä, että toinen kantaja on tehnyt tappiota kyseessä olevilla tuotteilla, ja että sopimus markkinoiden alueellisesta jakamisesta on edellytys muun osallisena olevan yrityksen tuloon silmäneulamarkkinoille, ja että tämä sopimus rajoittaa tämän vuoksi kilpailua, jota ei ilman sitä edes voisi olla. Vastaaja on lisäksi aliarvioinut tämän muun yrityksen kokoa ja taloudellista voimaa.
   Kolmas kanneperuste koskee sakon määrän vahvistamista. Kantajien käsityksen mukaan noin suuri sakko on rikosoikeudellisen rangaistuksen kaltainen, jollaisen määräämiseen asetuksen (1) 23 artiklan 3 kohdan säännös ei riitä, koska lainsäätäjä on itse todennut riittävän täsmällisesti, minkä periaatteen mukaisesti sakon määrä on yksittäistapauksessa vahvistettava. Joka tapauksessa sakko on vastoin asetuksen 1/2003 23 artiklan 2 kohtaa, koska sen määrä on yli 10 % kummankin kahden kantajan kokonaisliikevaihdosta ja se on täysin epäsuhteessa sääntöjen rikkomisen taloudellisiin vaikutuksiin sekä muulle osallisena olleelle yritykselle määrättyyn sakkoon. Menettelyn ”lyhyttavarat: neulat” mielivaltainen erillään käsittely menettelystä ”lyhyttavarat: lukot” on sitä paitsi epäedullista kantajille. Lopuksi vastaaja on jättänyt ottamatta huomioon erilaisia kantajille edullisia lieventäviä asianhaaroja ja jättänyt alentamatta sakkoa sillä perusteella, että kantajat eivät ole kiistäneet asiasisältöä.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16 päivänä joulukuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 1 4.1.2003, s. 1).


title: Asia C-619/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.2.2013 (tribunal du travail de Bruxellesin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Patricia Dumont de Chassart v. Office national d’allocations familiales pour travailleurs salariés (ONAFTS) (Sosiaaliturva — Asetus (ETY) N:o 1408/71 — 72 artikla, 78 artiklan 2 kohdan b alakohta ja 79 artiklan 1 kohdan a alakohta — Orpojen perhe-etuudet — Vakuus- ja työskentelykausien yhteenlaskeminen — Jälkeenjääneen vanhemman toisessa jäsenvaltiossa täyttämät kaudet — Huomioon ottamatta jättäminen)

text:
               20.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 114/16

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.2.2013 (tribunal du travail de Bruxellesin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Patricia Dumont de Chassart v. Office national d’allocations familiales pour travailleurs salariés (ONAFTS)
   (Asia C-619/11) (1)

   (Sosiaaliturva - Asetus (ETY) N:o 1408/71 - 72 artikla, 78 artiklan 2 kohdan b alakohta ja 79 artiklan 1 kohdan a alakohta - Orpojen perhe-etuudet - Vakuus- ja työskentelykausien yhteenlaskeminen - Jälkeenjääneen vanhemman toisessa jäsenvaltiossa täyttämät kaudet - Huomioon ottamatta jättäminen)
   2013/C 114/22
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   tribunal du travail de Bruxelles

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Patricia Dumont de Chassart

      Vastaaja: Office national d’allocations familiales pour travailleurs salariés (ONAFTS)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal du travail de Bruxelles — EY 17, EY 39 ja EY 43 artiklan sekä sosiaaliturvajärjestelmän soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2) 72 artiklan ja 79 artiklan 1 kohdan tulkinta — Asuinvaltiosta maksettavat orvonetuudet — Sellaisien unionin oikeussäännön hyväksyttävyys yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteiden kannalta, jossa oikeuden saamiseksi etuuteen edellytetään, että tietyt vakuutuskaudet ovat täyttyneet nimenomaisesti edesmenneen eivätkä elossa olevan vanhemman osalta — Suotuisampi kansallinen lainsäädäntö, joka antaa myös elossa olevalle vanhemmalle mahdollisuuden hyötyä vakuutuskausien rinnastamista koskevista säännöistä — Sellaisten elossa olevien vanhempien epäedullisempi kohtelu, jotka ovat käyttäneet työntekijöinä oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen — Syrjintä

      Tuomiolauselma

   Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna 29.4.1999 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1399/99, 72 artiklaa, 78 artiklan 2 kohdan b alakohtaa ja 79 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että kun jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä säädetään, että sekä kuolleen vanhemman että jälkeenjääneen vanhemman, jos näillä on työntekijän asema, tilannetta voidaan käyttää perusteena haettaessa orpojen etuuksia, näissä säännöksissä edellytetään, että jälkeenjääneen vanhemman osalta toisessa jäsenvaltiossa täyttyneet vakuutus- ja työskentelykaudet on otettava huomioon sellaisia kausia yhteen laskettaessa, jotka ovat tarpeen etuuksia koskevan oikeuden saamiseksi ensin mainitussa jäsenvaltiossa. Tässä yhteydessä merkitystä ei ole sillä, että jälkeenjäänyt vanhempi ei voi vedota minkään vakuutus- tai työskentelykauden täyttymiseen tässä jäsenvaltiossa kyseisessä kansallisessa lainsäädännössä tämän oikeuden saamiseksi edellytetyn viitekauden aikana.

      (1)  EUVL C 49, 18.2.2012.


title: Asia T-12/06: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2011 — Deltafina v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Raakatupakan oston ja ensimmäisen jalostuksen Italian markkinat — Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan — Hintojen vahvistaminen ja markkinoiden jakaminen — Sakkoimmuniteetti — Yhteistyö — Sakot — Oikeasuhteisuus — Rikkomisen vakavuus — Lieventävät olosuhteet)

text:
               22.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2011 — Deltafina v. komissio
   (Asia T-12/06) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Raakatupakan oston ja ensimmäisen jalostuksen Italian markkinat - Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan - Hintojen vahvistaminen ja markkinoiden jakaminen - Sakkoimmuniteetti - Yhteistyö - Sakot - Oikeasuhteisuus - Rikkomisen vakavuus - Lieventävät olosuhteet)
   2011/C 311/53
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Deltafina SpA (Orvieto, Italia) (edustajat: asianajajat R. Jacchia, A. Terranova, I. Van Bael, J.-F. Bellis ja F. Di Gianni)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi A. Whelan ja F. Amato, sitten A. Whelan ja V. Di Bucci ja lopuksi É. Gippini Fournier ja L. Malferrari)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus Deltafinalle [EY] 81 artiklan 1 kohdan mukaisesta menettelystä (Asia COMP/C.38.281/B.2 — Italian raakatupakka-ala) 20.10.2005 tehdyn komission päätöksen K(2005) 4012 lopullinen 2 artiklalla määrätyn sakon kumoamiseksi tai toissijaisesti sen määrän alentamiseksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Deltafina SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 60, 11.3.2006.


title: Euroopan yhteisöjen komission 25.11.1997 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-398/97)

text:
C 26/4                 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        24.1.98
päättynyt 1.1.1995, mutta Italian tasavalta ei ole toteutta-        Euroopan yhteisöjen komission 2.12.1997 Saksan liitto-
nut komission vaatimuksissa mainittujen direktiivien nou-                         tasavaltaa vastaan nostama kanne
dattamisen edellyttämiä toimenpiteitä.                                                     (Asia C-403/97)
(1) EYVL L 340, 31.12.1993, s. 35.                                                           (98/C 26/08)
(2) EYVL L 340, 31.12.1993, s. 39.
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissio nostanut 2.12.1997 yhteisö-
                                                                    jen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasavaltaa vas-
                                                                    taan. Kantajan asiamiehinä ovat komission oikeudellisen
Euroopan yhteisöjen komission 25.11.1997 Italian tasaval-           yksikön virkamies Hans Stùvlbñk ja samassa yksikössä
                  taa vastaan nostama kanne                         kansallisten virkamiesten vaihto-ohjelmassa työskentelevä
                                                                    kansallinen virkamies Karin Schreyer, ja prosessiosoite
                        (Asia C-398/97)
                                                                    Luxemburgissa on c/o Euroopan yhteisöjen komission
                          (98/C 26/07)                              oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz,
                                                                    Centre Wagner 254, Kirchberg.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 25.11.1997
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat oikeudellisen          Komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
osaston virkamiehet Francesco Ruggeri Laderchi ja GeÂrard
Berscheid ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o oikeudel-
lisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre             1. toteaa, että Saksan liittotasavalta on laiminlyönyt
Wagner, Kirchberg.                                                       lääkkeitä koskevien direktiivien 65/65/ETY, 75/318/
                                                                         ETY ja 75/319/ETY muuttamisesta 14 päivänä kesä-
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             kuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/39/
                                                                         ETY (1) 4 artiklan ja eläinlääkkeitä koskevan jäsenval-
Ð toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut kol-                 tioiden lainsäädännön lähentämisestä annettujen direk-
     mansista maista tuotavan siansukuisista kotieläimistä               tiivien 81/851/ETY ja 81/852/ETY muuttamisesta
     peräisin olevan tuoreen lihan trikiinitutkimuksesta                 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direk-
     (Trichinelle spiralis) annetun neuvoston direktiivin 77/            tiivin 93/40/ETY (2) 3 artiklan mukaiset velvoitteensa,
     96/ETY liitteiden muuttamisesta kolmannen kerran                    koska se ei ole antanut näiden direktiivien noudattami-
     2 päivänä joulukuuta 1994 annetun komission direk-                  sen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää-
     tiivin 94/59/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei            räyksiä, lukuun ottamatta kummankin direktiivin
     ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyt-             1 artiklan 7 kohtaa;
     tämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai
     ei ole ainakaan ilmoittanut näistä toimenpiteistä
     komissiolle, ja                                                2. velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Ð velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeuden-
     käyntikulut.                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                    EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan 3 kohdan
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklassa, jonka mukaan              mukaan direktiivit ovat luonteeltaan velvoittavia, minkä
direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden               takia jäsenvaltiot, joille direktiivit on osoitettu, ovat vel-
jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, asetetaan jäsen-     vollisia saattamaan direktiivin säännökset osaksi kansal-
valtioille velvollisuus noudattaa direktiiveissä niiden täy-        lista oikeusjärjestystään siten, että niillä on täysi oikeusvai-
täntöönpanolle asetettua määräaikaa. Tämä määräaika on              kutus viimeistään täytäntöönpanolle säädetyn määräajan
päättynyt 1.1.1995, mutta Italian tasavalta ei ole toteutta-        päättyessä. Tämä määräaika päättyi 1.1.1995 ilman että
nut komission vaatimuksissa mainittujen direktiivien nou-           Saksan liittotasavalta olisi ryhtynyt tarpeellisiin toimenpi-
dattamisen edellyttämiä toimenpiteitä.                              teisiin.
(1) EYVL L 315, 8.12.1994, s. 18.
                                                                    (1) EYVL L 214, 24.8.1993, s. 22.
                                                                    (2) EYVL L 214, 24.8.1993, s. 31.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 24 päivänä kesäkuuta 2004 asiassa C-49/02 (Bundespatentgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Heidelberger Bauchemie GmbH (Tavaramerkit – Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Direktiivi 89/104/ETY – Merkit, jotka voivat muodostaa tavaramerkin – Väriyhdistelmät – Sininen ja keltainen väri tiettyjä rakennusalan tavaroita varten)

text:
               7.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 201/2

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (toinen jaosto)
   24 päivänä kesäkuuta 2004
   asiassa C-49/02 (Bundespatentgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Heidelberger Bauchemie GmbH (1)

   (Tavaramerkit - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Direktiivi 89/104/ETY - Merkit, jotka voivat muodostaa tavaramerkin - Väriyhdistelmät - Sininen ja keltainen väri tiettyjä rakennusalan tavaroita varten)
   (2004/C 201/03)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-49/02, jonka Bundespatentgericht (Saksa) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Heidelberger Bauchemie GmbH, ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston ensimmäisen direktiivin 89/104/ETY (EYVL 1989, L 40, s. 1) 2 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari), R. Schintgen ja N. Colneric, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 24.6.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Sellaiset värit tai väriyhdistelmät, jotka halutaan rekisteröidä tavaramerkeiksi abstraktissa ja ääriviivattomassa muodossa ja joiden värisävyt on täsmennetty sanallisesti ja esittämällä värimalli sekä nimetty tarkoin kansainvälisesti hyväksytyn väriluokittelujärjestelmän mukaisesti, voivat muodostaa tavaramerkin jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY 2 artiklassa tarkoitetussa mielessä, jos

               —

               osoitetaan, että kyseiset värit tai väriyhdistelmät esiintyvät käyttöyhteydessään todellakin merkkinä, ja jos

               —

               rekisteröintihakemukseen sisältyy systemaattinen sommitelma, jossa kyseessä olevat värit on yhdistetty keskenään ennalta määrätyllä ja muuttumattomalla tavalla.

         Vaikka väriyhdistelmä täyttäisi direktiivin 2 artiklassa asetetut tavaramerkkikelpoisuutta koskevat edellytykset, tavaramerkkien rekisteröimiseen toimivaltaisen viranomaisen on tämän lisäksi tutkittava, täyttääkö kyseinen yhdistelmä muut edellytykset, joista säädetään erityisesti samaisen direktiivin 3 artiklassa, jotta se voitaisiin rekisteröidä tavaramerkiksi rekisteröintiä hakeneen yrityksen tavaroita tai palveluita varten. Tutkimuksessa on otettava huomioon kaikki kyseiseen tapaukseen liittyvät seikat, joihin kuuluu tilanteesta riippuen sen merkin käyttö, jonka rekisteröintiä tavaramerkiksi haetaan. Tällaisessa tutkimuksessa on myös otettava huomioon yleinen etu, jonka mukaan sen tyyppisiä tavaroita tai palveluja, joita varten rekisteröintiä on haettu, tarjoavien toisten toimijoiden mahdollisuutta käyttää värejä ei saa aiheettomasti rajoittaa.

      (1)  EYVL C 131, 1.6.2002.


title: Asian C-424/04 poistaminen rekisteristä

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/33

         Asian C-424/04 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 217/72)

      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 17.5.2005 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-424/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta.

      (1)  EUVL C 300, 4.12.2004.


title: Asia C-231/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 18.7.2007 (Korkeimman hallinto-oikeuden (Suomi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Oy AA (Sijoittautumisvapaus — Tuloverolainsäädäntö — Konserniavustuksena maksettujen summien vähennyskelpoisuus yhteisön verotuksessa — Se, että myös avustuksen saajana olevan yhteisön kotipaikan on oltava kyseisessä jäsenvaltiossa)

text:
               6.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/3

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 18.7.2007 (Korkeimman hallinto-oikeuden (Suomi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Oy AA
   (Asia C-231/05) (1)

   (Sijoittautumisvapaus - Tuloverolainsäädäntö - Konserniavustuksena maksettujen summien vähennyskelpoisuus yhteisön verotuksessa - Se, että myös avustuksen saajana olevan yhteisön kotipaikan on oltava kyseisessä jäsenvaltiossa)
   (2007/C 235/05)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Korkein hallinto-oikeus
   Pääasian asianosainen

      Kantaja: Oy AA
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Korkein hallinto-oikeus — EY 43, EY 56 ja EY 58 artiklan tulkinta — Tuloverolainsäädäntö — Se, että yhteisön oikeus vähentää konserniavustuksena maksamansa summat edellyttää sitä, että myös konserniavustuksen saajana olevan yhteisön kotipaikka on kyseisessä jäsenvaltiossa
   Tuomiolauselma
   EY 43 artiklan kanssa ei ole ristiriidassa pääasiassa kyseessä olevan kaltainen jäsenvaltion lainsäädännöllä perustettu järjestelmä, jonka mukaan tytäryhteisö, joka asuu tässä jäsenvaltiossa, voi vähentää veronalaisesta tulostaan emoyhteisölleen antamansa konserniavustuksen vain, jos emoyhteisön kotipaikka on tässä samassa jäsenvaltiossa.

      (1)  EUVL C 193, 6.8.2005.


title: Asia C-78/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Italia) on esittänyt 13.2.2007 — Ispettorato Provinciale dell'Agricoltura di Enna, Assessorato all'agricoltura e foreste della regione Sicilia, Regione Sicilia v. Domenico Valvo

text:
               26.5.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 117/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Italia) on esittänyt 13.2.2007 — Ispettorato Provinciale dell'Agricoltura di Enna, Assessorato all'agricoltura e foreste della regione Sicilia, Regione Sicilia v. Domenico Valvo
   (Asia C-78/07)
   (2007/C 117/03)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Consiglio di giustizia amministrativa per la Regione siciliana
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Ispettorato Provinciale dell'Agricoltura di Enna, Assessorato all'agricoltura e foreste della regione Sicilia, Regione Sicilia

      Vastaaja: Domenico Valvo
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Voidaanko asetuksessa (ETY) N:o 2328/91 (sellaisena kuin sen on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3669/93) ja maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta 20.5.1997 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 950/97 (1) tarkoitettu luonnonhaittakorvaus evätä viljelijältä, kun hän saa lisäksi eläkettä ja erityisesti palvelusaikaan perustuvaa eläkettä?

      (1)  EYVL L 142, s. 1.


title: Asia T-292/03: Messe Berlin GmbH:n 20.8.2003 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
1.11.2003                FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 264/33
Kantaja väittää lopuksi, että komission olisi pitänyt aloittaa          –     sen kielen kokeita, jonka hakijat olivat ilmoittaneet
EY 88 artiklan 2 kohdan mukainen virallinen tutkintamenette-                  pääkielekseen, ei testattu joidenkin hakijoiden osalta,
ly kantajan esittämien tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja                 joiden lukumäärä ei ole tiedossa
koskevien väitteiden monimutkaisuuden ja tarvittavan talou-
dellisen analyysin vuoksi.                                              –     kantajan koetta kolmannessa hänen ilmoittamassaan kie-
                                                                              lessä ei testattu ja hakijoita kohdeltiin (kantajan mukaan)
                                                                              eri tavalla siltä osin kuin oli kyse kolmannen kielen ja
(1) Asia C-53/00, Ferring, tuomio 22.11.2001, Kok. 2001, s. I-9067            hakijoiden mahdollisesti osaamien tätä useampien kielten
    ja asia C-280/00, Altmark Trans GmbH ja Regierungspräsidium               testaamisesta
    Magdeburg, tuomio 24.7.2003, ei vielä julkaistu oikeustapausko-
    koelmassa.
(2) Muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien,         –     valintalautakuntaan on määrätty niiden jäsenten lisäksi,
    asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä         joita siinä alun perin oli, muita jäseniä sen jälkeen, kun
    direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta (kolmas               suulliseen kokeeseen hyväksyttyjen hakijoiden nimet oli
    vahinkovakuutusdirektiivi) 18 päivänä kesäkuuta 1992 annettu              julkaistu, ja siitä, että valintalautakunnassa oli kaksi
    neuvoston direktiivi 92/49/ETY (EYVL L 228, s. 1).                        henkilöstökomitean nimeämää jäsentä, vaikka niitä olisi
                                                                              pitänyt olla vain yksi, sekä siitä, että valintalautakunnalla
                                                                              oli muutettu kokoonpano suullisten kokeiden aikana.
Georgios Pantoulisin 18.8.2003 Euroopan yhteisöjen ko-
                missiota vastaan nostama kanne
                                                                        Messe Berlin GmbH:n 20.8.2003 sisämarkkinoiden har-
                           (Asia T-290/03)                              monisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nosta-
                                                                                ma kanne
                          (2003/C 264/56)
                                                                                (Asia T-292/03)
                     (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
                                                                                (2003/C 264/57)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Georgios Pantoulis, kotipaikka Bryssel, Belgia, on nostanut
18.8.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Charisios Tagaras.
                                                                        Messe Berlin, GmbH, Berliini, on nostanut 20.8.2003 Euroo-
                                                                        pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin              kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit
                                                                        ja mallit) vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat R. Lange
–     kumoaa kilpailun KOM/A/6/01 – ala 02 valintalautakun-             ja E. Schalast.
      nan päätöksen olla kirjaamatta kantajaa kilpailussa hyväk-
      syttyjen hakijoiden luetteloon ja vastaajan 10.6.2003
      antaman hylkäävän vastauksen kantajan 10.2.2003 teke-             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      mään hallinnolliseen valitukseen nro R/55/2003, jossa
      vaadittiin valintalautakunnan päätöksen kumoamista                –     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
                                                                              merkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 5.6.2003
–     velvoittaa vastaajaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                   tekemän päätöksen (valitus R 646/2001-2)
                                                                        –     velvoittaa viraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kilpailuilmoituksen noudatta-           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
matta jättämiseen, valintalautakunnan toimintaa säätelevien
periaatteiden ja sääntöjen rikkomiseen, yhdenvertaisen kohte-
lun periaatteen loukkaamiseen sekä henkilöstösääntöjen (liit-           Haettu yhteisön tavara-         Sanamerkki HOMETECH – hake-
teen III) rikkomiseen, mitkä ilmenevät seuraavista seikoista:           merkki:                         mus nro 1985118
 ---pagebreak--- C 264/34                 FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                      1.11.2003
Tavarat tai palvelut:           Luokkaan 16 ja 41 kuuluvat tava-         Proteco S.r.l.:n 29.8.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota
                                rat ja palvelut                                               vastaan nostama kanne
Valituslautakunnan rat-         Tutkijan tekemä rekisteröinnin
kaistavaksi saatettu pää-       epääminen luokkaan 16 kuulu-                                        (Asia T-296/03)
tös:                            vien ”painotuotteiden” ja luok-
                                kaan 41 kuuluvien ”messujen,                                       (2003/C 264/59)
                                näyttelyiden, seminaarien ja kon-
                                gressien järjestämisen ja organi-
                                soinnin” osalta                                               (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Valituslautakunnan rat-         Valituksen hylkääminen
kaisu:
Kanneperusteet:                 –      Tavaramerkki on erottamis-        Proteco S.r.l. on nostanut 29.8.2003 Euroopan yhteisöjen
                                       kykyinen asetuksen N:o 40/        ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
                                       94 7 artiklan 1 kohdan b ala-     pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on
                                       kohdassa tarkoitetulla tavalla    asianajaja Michele Arcangelo Calabrese.
                                –      Tavaramerkki ei muodostu
                                       asetuksen N:o 40/94 7 artik-      Kantaja vaatii ensisijaisesti, että ensimmäisen oikeusasteen
                                       lan 1 kohdan c alakohdassa        tuomioistuin
                                       tarkoitetusta    kuvailevasta
                                       merkinnästä                       –     kumoaa kanteen kohteena olevan kielteisen päätöksen
                                                                         –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Poli Sud S.r.l.:n 29.8.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                     vastaan nostama kanne
                           (Asia T-295/03)                               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
                                                                         kuin asiassa T-139/03, Nuova Agricast S.r.l. vastaan Euroopan
                                                                         yhteisöjen komissio (1).
                          (2003/C 264/58)
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                       (1) EYVL C 146, 21.6.2003, s. 43.
Poli Sud S.r.l. on nostanut 29.8.2003 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on
asianajaja Michele Arcangelo Calabrese.
                                                                         Tomasetto Achille S.a.s.:n (Tomasetto Andrea & C.)
Kantaja vaatii ensisijaisesti, että ensimmäisen oikeusasteen             29.8.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta-
tuomioistuin
                                                                                ma kanne
–     kumoaa kanteen kohteena olevan kielteisen päätöksen
                                                                                (Asia T-297/03)
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut
                                                                                (2003/C 264/60)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
kuin asiassa T-139/03, Nuova Agricast S.r.l. vastaan Euroopan
yhteisöjen komissio (1).
                                                                         Tomasetto Achille S.a.s. (Tomasetto Andrea & C.) on nostanut
                                                                         29.8.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
(1) EYVL C 146, 21.6.2003, s. 43.                                        tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                         vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Michele Arcangelo
                                                                         Calabrese.


title: Asia T-409/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.6.2011 — Evropaïki Dynamiki v. komissio (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Julkiset palveluhankinnat — Tarjouksentekijän tarjouksen hylkääminen — Päätöksen kumoaminen unionin yleisen tuomioistuimen tuomiolla — Vanhentuminen — Määräaikojen pidentäminen pitkien etäisyyksien vuoksi — Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
               13.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 238/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.6.2011 — Evropaïki Dynamiki v. komissio
   (Asia T-409/09) (1)

   (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Julkiset palveluhankinnat - Tarjouksentekijän tarjouksen hylkääminen - Päätöksen kumoaminen unionin yleisen tuomioistuimen tuomiolla - Vanhentuminen - Määräaikojen pidentäminen pitkien etäisyyksien vuoksi - Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)
   2011/C 238/26
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat N. Korogiannakis ja M. Dermitzakis)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Wilderspin ja E. Manhaeve)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vahingonkorvauskanne, jolla vaaditaan korvausta vahingosta, joka kantajalle on väitetysti aiheutunut komission 15.9.2004 tekemästä päätöksestä, jolla kantajan kalastuksen pääosaston tietojärjestelmiin liittyvien tietotekniikka- ja muiden palveluiden toimittamista koskevassa tarjouspyyntömenettelyssä tekemää tarjousta ei hyväksytty ja hankinta annettiin hyväksytylle tarjoajalle.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 11, 16.1.2010.


title: Asia C-418/12 P: Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 7.5.2013 — Valittajana TME SpA — Termomeccanica Ecologia ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Julkiset palveluhankinnat — Tarjouspyyntö, joka koskee Bukarestin jätevesienkäsittelyaseman kunnostamista, jota rakennerahasto ISPA tukee — Romanian viranomaisten väitetysti säännösten vastainen päätös hylätä kantajan tekemä tarjous — Komission kieltäytyminen aloittaa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä tai rahoitusta koskevaa korjausta koskeva menettely Romaniaa vastaan)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/51

         Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 7.5.2013 — Valittajana TME SpA — Termomeccanica Ecologia ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-418/12 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Julkiset palveluhankinnat - Tarjouspyyntö, joka koskee Bukarestin jätevesienkäsittelyaseman kunnostamista, jota rakennerahasto ISPA tukee - Romanian viranomaisten väitetysti säännösten vastainen päätös hylätä kantajan tekemä tarjous - Komission kieltäytyminen aloittaa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä tai rahoitusta koskevaa korjausta koskeva menettely Romaniaa vastaan)
   2013/C 225/90
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: TME SpA — Termomeccanica Ecologia (edustaja: avvocato C. Malinconico ja avvocato A. Gigliola)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Aresu ja P. van Nuffel)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-329/11, TME v. Euroopan komissio, 4.7.2012 antamasta määräyksestä, jolla unionin yleinen tuomioistuin on todennut, että yhtäältä 20.4.2011 päivätyn komission kirjeen, joka koski TME -nimisen yhtiön kantelua, joka koski sitä, että Romania olisi loukannut Euroopan unionin oikeutta hankkeessa ”Bucharest Wastewater Treatment Plant Rehabilitation: Stage I ISPA 2004/RO/16/P/PE/003-03”, joka koski Bukarestin jätevesienkäsittelyaseman kunnostamista, kumoamisvaatimuksen ja toisaalta vahingonkorvausvaatimuksen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat — Kanteen kohteen ymmärtäminen väärin — Guide pratique des procédures contractuelles dans le cadre des actions extérieures (Käytännön opas ulkoisia toimia koskevista sopimusmenettelyistä) — Komission velvollisuus antaa perusteltu lausunto siinä tapauksessa, että tarjouspyyntömenettelyn kuluessa ilmenee sääntöjenvastaisuuksia tai rikkomuksia

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               TME SpA — Termomeccanica Ecologia velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 373, 1.12.2012.


title: Asia C-520/09 P: Valitus, jonka Arkema France SA on tehnyt 15.12.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-168/05, Arkema v. komissio, 30.9.2009 antamasta tuomiosta

text:
               13.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/27

         Valitus, jonka Arkema France SA on tehnyt 15.12.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-168/05, Arkema v. komissio, 30.9.2009 antamasta tuomiosta
   (Asia C-520/09 P)
   2010/C 37/34
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Arkema France SA (edustaja: asianajaja M. Debroux)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-168/05 30.9.2009 antama tuomio on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää valituksensa tueksi neljä valitusperustetta.
   Ensimmäisessä valitusperusteessaan valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut sääntöjä, jotka koskevat tytäryhtiön kilpailunvastaisen toiminnan lukemista emoyhtiön syyksi. Valittajan mukaan tältä osin valituksenalaisen tuomion ilmaisut ovat keskenään ristiriidassa, koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa tässä tuomiossa, että olettama emoyhtiön ratkaisevasta vaikutusvallasta tytäryhtiöönsä nähden on kumottavissa oleva olettama, joka voidaan kumota, jos emoyhtiö ja/tai tytäryhtiö esittävät todisteita, jotka osoittavat tytäryhtiön toiminnan itsenäisyyden, ja toisaalta samanaikaisesti vahvistaa, että emoyhtiön tehtävä on varmistaa tytäryhtiöiden johdon yhtenäisyys konsernissa erityisesti budjettivalvonnan kautta. Tästä seuraa oikeudellisesti olettama emoyhtiön ratkaisevasta vaikutusvallasta tytäryhtiöihinsä nähden, joka ei ole kumottavissa, ja tämän ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toteamuksen valossa tytäryhtiön on mahdotonta todistaa toimivansa itsenäisesti markkinoilla.
   Toisessa valitusperusteessaan Arkema väittää, että syrjintäkiellon periaatetta on loukattu johtuen siitä, että olettama emoyhtiön ratkaisevasta vaikutusvallasta tytäryhtiöihinsä nähden ei ole kumottavissa, koska tämän vuoksi kartelliin osallistuneita kohdellaan eri tavalla riippuen siitä, kuuluvatko ne konserniin vai eivät.
   Kolmannessa valitusperusteessaan valittaja väittää, että valituksenalaisessa tuomiossa loukataan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevaa periaatetta siltä osin kuin vastauksena valittajan kanneperusteeseen, joka koskee olennaisten menettelymääräyksien rikkomista perustelujen puutteellisuuden johdosta, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tutkinut vain Arkeman emoyhtiön Elf Aquitainen väitteet eikä se ole tutkinut Arkeman esittämiä väitteitä. Vaikka onkin selvää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole velvollinen esittämään tyhjentävää selvitystä kaikista riidan asianosaisten esittämistä päätelmistä, valittajan on ainakin saatava tietoonsa valituksenalaisen tuomion perusteluista tarkasti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päättely, joka koskee valittajaa.
   Lopuksi Arkema väittää neljännessä ja viimeisessä valitusperusteessaan, että suhteellisuusperiaatetta on loukattu siltä osin kuin komissio on ottanut sen liikevaihdon huomioon kaksinkertaisesti määrittäessään sakon asteikkoa ja että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt virheen väittäessään, että komissiolla ei ollut muuta mahdollisuutta, jos se ei halunnut poiketa suuntaviivojen laskentatavasta. Näin tehdessään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on itse asiassa antanut komission suuntaviivoille ehdottoman sitovan vaikutuksen, jota niillä ei ole. Valittajan mukaan nämä suuntaviivat on rinnastettava pikemminkin noudatettavaa käytäntöä koskeviin viitteellisiin menettelysääntöihin kuin oikeussääntöihin, joita viranomaiset ovat velvollisia noudattamaan kaikissa olosuhteissa.


title: Asia T-134/12: Kanne 27.3.2012 — Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT v. komissio

text:
               2.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 157/9

         Kanne 27.3.2012 — Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT v. komissio
   (Asia T-134/12)
   2012/C 157/16
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT, SA (Alicante, Espanja) (edustaja: asianajaja M. Jiménez Perona)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa tarkastuskertomukseen 09-INFS-001/041 liittyvien veloituslaskujen antamisesta 19.1.2012 tehdyn Euroopan komission päätöksen Ref. Ares (2012)39854 ja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan vahingot, jotka kantaja on kärsinyt kanteen kohteena olevan komission lainvastaisen menettelyn seurauksena ja joiden määrä on 732 788 euroa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja on tehnyt komission kanssa useita tutkimus- ja kehitysalan sopimuksia, joita koskevista puitesäännöistä määrätään komission 23.10.2003 tekemässä päätöksessä K(2003) 3834 ja jotka koostuvat vakiosopimuksesta FP 5 tai FP 6 ja yleisistä ehdoista FP 5 ja FP 6.
   OLAF:n suorittaman tutkinnan ja komission tarkastuksen tulosten perusteella komissio päätti peruuttaa mainittuihin sopimuksiin liittyvät avustukset.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahdeksaan kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste koskee puolustautumisoikeuksien loukkaamista mainitun tarkastuksen toteuttamistavan seurauksena.

               2)

               Toinen kanneperuste koskee oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamista sen vuoksi, ettei kantajalla ollut missään vaiheessa tiedossaan asiaan sovellettavia oikeussääntöjä.

               3)

               Kolmas kanneperuste koskee sitä, ettei vastaajana oleva toimielin noudattanut velvoitetta perustella toimensa.

               4)

               Neljäs kanneperuste koskee syyttömyysolettaman periaatteen loukkaamista INFSO-pääosaston tarkastuskertomuksessa käyttämän tyylin vuoksi.

               5)

               Viides kanneperuste koskee sitä, että oikeutta hyvään hallintoon loukattiin, mikä puolestaan johtui siitä, etteivät tarkastajat noudattaneet heille kuuluvia puolueettomuus- ja tasapuolisuusvelvollisuuksia.

               6)

               Kuudes kanneperuste koskee luottamuksensuojan periaatteen loukkaamista, joka liittyy erityisesti ulkopuolisten tarkastajien hyväksymisen puuttumiseen ja itse tarkastusmenettelyn alkusyyhyn.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste koskee suhteellisuusperiaatteen loukkaamista.

               8)

               Kahdeksas kanneperuste koskee yksityisyyden suojaa koskevan oikeuden loukkaamista.


title: Asia C-230/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbeitsgericht Passau (Saksa) on esittänyt 16.5.2011 — Konstantin Toltschin v. Kaiser GmbH

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbeitsgericht Passau (Saksa) on esittänyt 16.5.2011 — Konstantin Toltschin v. Kaiser GmbH
   (Asia C-230/11)
   2011/C 269/39
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Arbeitsgericht Passau

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Konstantin Toltschin

      Vastaaja: Kaiser GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko 12.12.2007 tehdyn Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohtaa tai tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY (1) 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle tai käytännölle, joiden mukaan oikeutetusti määrätyn lyhennetyn työajan (Kurzarbeit) aikana tapahtuva viikoittaisten työpäivien määrän vähentäminen vaikuttaa lyhennettyä työaikaa tekevän työntekijän oikeuteen palkalliseen vuosilomaan pro rata temporis samassa suhteessa kuin lyhennetyn työajan aikana tehtävien viikoittaisten työpäivien määrä on suhteessa kokopäiväisen työntekijän viikoittaisiin työpäiviin ja lyhennettyä työaikaa tekevän työntekijän lomaoikeus on siten lyhennetyn työajan ajalta vastaavalla tavalla vähäisempi?

               2)

               Mikäli vastaus ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen on myönteinen:
               Onko 12.12.2009 tehdyn Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohtaa tai tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle tai käytännölle, joiden mukaan oikeutetusti määrätyn ”nollan tunnin lyhennetyn työajan” (Kurzarbeit Null) aikana tapahtuva viikoittaisten työpäivien vähentäminen nollaan vaikuttaa siten, että lyhennettyä työaikaa tekevän työntekijän oikeus palkalliseen vuosilomaan pro rata temporis vähennetään nollaan ja kyseisellä työntekijällä ei näin ollen ole lomaoikeutta ”nollan tunnin lyhennetyn työajan” ajalta?

      (1)  EUVL L 299, s. 9.


title: Asia C-487/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 18.9.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n ° 1 de Ourense – Espanja) – Vueling Airlines SA v. Instituto Galego de Consumo de la Xunta de Galicia (Ennakkoratkaisupyyntö — Lentoliikenne — Lentoliikenteen harjoittamisen yhteiset säännöt Euroopan unionissa — Asetus (EY) N:o 1008/2008 — Hinnoittelun vapaus — Matkatavaroiden lennolle kirjaaminen — Lisämaksu — Lentohintojen käsite — Kuluttajansuoja — Sakon määrääminen lentoliikenteen harjoittajalle kohtuuttoman sopimusehdon vuoksi — Kansallisen oikeuden sääntö, jonka mukaan matkustajan kuljettamisen ja matkatavaran lennolle kirjaamisen on sisällyttävä lentolipun perushintaan — Yhteensoveltuvuus unionin oikeuden kanssa)

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 18.9.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 1 de Ourense – Espanja) – Vueling Airlines SA v. Instituto Galego de Consumo de la Xunta de Galicia
   (Asia C-487/12) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Lentoliikenne - Lentoliikenteen harjoittamisen yhteiset säännöt Euroopan unionissa - Asetus (EY) N:o 1008/2008 - Hinnoittelun vapaus - Matkatavaroiden lennolle kirjaaminen - Lisämaksu - Lentohintojen käsite - Kuluttajansuoja - Sakon määrääminen lentoliikenteen harjoittajalle kohtuuttoman sopimusehdon vuoksi - Kansallisen oikeuden sääntö, jonka mukaan matkustajan kuljettamisen ja matkatavaran lennolle kirjaamisen on sisällyttävä lentolipun perushintaan - Yhteensoveltuvuus unionin oikeuden kanssa))
   2014/C 421/06
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 1 de Ourense

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Vueling Airlines SA

      Vastaaja: Instituto Galego de Consumo de la Xunta de Galicia

      Tuomiolauselma

   Lentoliikenteen harjoittamisen yhteisistä säännöistä yhteisössä 24.9.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1008/2008 22 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan lentoliikenteen harjoittajien on kaikissa tilanteissa kuljetettava lentolipun hinnalla paitsi matkustaja myös tämän lennolle kirjaamat matkatavarat, jos kyseiset matkatavarat täyttävät tietyt muun muassa niiden painoa koskevat vaatimukset, eikä tällaisten matkatavaroiden kuljettamisesta voida vaatia minkäänlaista lisämaksua.

      (1)  EUVL C 26, 26.1.2013.


title: Asia C-421/12: Kanne 13.9.2012 — Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta

text:
               17.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 355/11

         Kanne 13.9.2012 — Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-421/12)
   2012/C 355/18
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. van Beek ja M. Owsiany-Hornung)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta

      Vaatimukset

   Unionin tuomioistuimen on todettava, että

               —

               Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskevan direktiivin 2005/29/EY (1) 3 artiklan eikä 2 artiklan b ja d alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on jättänyt 5.6.2007 annetun lain, jolla pannaan kyseinen direktiivi täytäntöön, soveltamisalan ulkopuolelle vapaiden ammattien harjoittajat sekä hammaslääkärit ja fysioterapeutit

               —

               Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskevan direktiivin 2005/29/EY 4 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa markkinakäytännöistä ja kuluttajansuojasta 6.4.2010 annetun lain 20, 21 ja 29 §:n

               —

               Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskevan direktiivin 2005/29/EY 4 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa liikkuvan kaupan ja markkinatoiminnan harjoittamisesta ja järjestämisestä 25.6.1993 annetun lain 4 §:n 1 momentin 3 kohdan, sellaisena kuin se otettiin käyttöön 4.7.2005 annetun lain, jolla muutettiin liikkuvan kaupan harjoittamisesta ja yleisten markkinoiden järjestämisestä 25.6.1993 annettua lakia, 7 §:llä, sekä liikkuvan kaupan harjoittamisesta ja järjestämisestä 24.9.2006 tehdyn kuninkaan päätöksen 5 §:n 1 momentin 4 kohdan

               —

               Belgian kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Määräaika direktiivin 2005/29/EY täytäntöönpanolle päättyi 12.6.2007.

      (1)  Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) (EUVL L 149, s. 22)


title: Asia C-549/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 18.9.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Vergabekammer Arnsberg – Saksa) – Bundesdruckerei GmbH v. Stadt Dortmund (Ennakkoratkaisupyyntö — SEUT 56 artikla — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Rajoitukset — Direktiivi 96/71/EY — Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyt — Kansallinen lainsäädäntö, jossa asetetaan tarjoajille ja niiden aliurakoitsijoille velvoite sitoutua maksamaan julkisen hankintasopimuksen toteuttamisen edellyttämät suoritukset tekevälle henkilöstölle vähimmäispalkkaa — Toiseen jäsenvaltioon sijoittautunut aliurakoitsija)

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/17

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 18.9.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Vergabekammer Arnsberg – Saksa) – Bundesdruckerei GmbH v. Stadt Dortmund
   (Asia C-549/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - SEUT 56 artikla - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Rajoitukset - Direktiivi 96/71/EY - Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyt - Kansallinen lainsäädäntö, jossa asetetaan tarjoajille ja niiden aliurakoitsijoille velvoite sitoutua maksamaan julkisen hankintasopimuksen toteuttamisen edellyttämät suoritukset tekevälle henkilöstölle vähimmäispalkkaa - Toiseen jäsenvaltioon sijoittautunut aliurakoitsija))
   2014/C 421/23
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Vergabekammer Arnsberg

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Bundesdruckerei GmbH

      Vastapuoli: Stadt Dortmund

      Tuomiolauselma

   Pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa tarjoaja aikoo toteuttaa julkisen hankintasopimuksen käyttäen ainoastaan sellaisen aliurakoitsijan työntekijöitä, joka on sijoittautunut muuhun jäsenvaltioon kuin siihen, johon hankintaviranomainen kuuluu, SEUT 56 artikla on esteenä jäsenvaltion, johon hankintaviranomainen kuuluu, sellaisen lainsäädännön soveltamiselle, jossa tämä aliurakoitsija velvoitetaan maksamaan näille työntekijöille tämän lainsäädännön mukaista vähimmäispalkkaa.

      (1)  EUVL C 24, 25.1.2014.


title: Asia T-793/16: Kanne11.11.2016 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret v. EUIPO – Zaharieva (Laatikot)

text:
               23.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/41

         Kanne11.11.2016 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret v. EUIPO – Zaharieva (Laatikot)
   (Asia T-793/16)
   (2017/C 022/57)
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ (Şehitkamil Gaziantep, Turkki) (edustaja: asianajaja T. Tsenova)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Elka Zaharieva (Plovdiv, Bulgaria)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen mallin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen malli: Yhteisömalli ”Laatikot” – Yhteisömalli nro 002 343 244-0002

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 12.9.2016 asiassa R 1143/2015-3 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen;

               —

               toteamaan yhteisömallin nro 002343244-0002 ”Bobo cornet” mitättömäksi; ja

               —

               velvoittamaan EUIPO:n ja Elka Zaharievan korvaamaan Sölenille menettelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa ja menettelyn hallinnollisessa vaiheessa EUIPO:ssa aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan e alakohdan rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan f alakohdan rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 62 artiklan ja 63 artiklan 1 kohdan rikkominen


title: Asia T-6/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.1.2015 – NICO v. neuvosto (Kumoamiskanne — Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Kanteen nostamisen määräaika — Alkamisajankohta — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               16.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.1.2015 – NICO v. neuvosto
   (Asia T-6/13) (1)

   ((Kumoamiskanne - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Kanteen nostamisen määräaika - Alkamisajankohta - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
   (2015/C 089/29)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl (Pully, Sveitsi) (edustajat: solicitor J. Grayston sekä asianajajat G. Pandey, P. Gjørtler, D. Rovetta, D. Sellers ja N. Pilkington)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bishop ja I. Rodios)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 15.10.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/635/YUTP (EUVL L 282, s. 58) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 15.10.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 945/2012 (EUVL L 282, s. 16) osittaiseksi kumoamiseksi siltä osin kuin kantajan nimi on merkitty niiden henkilöiden ja yhteisöjen luetteloon, joihin näitä rajoittavia toimenpiteitä sovelletaan

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 71, 9.3.2013.


title: Asia T-87/05: EDP-Energias de Portugal S.A:n 25.2.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               2.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/44

         EDP-Energias de Portugal S.A:n 25.2.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-87/05)
   (2005/C 82/78)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   EDP-Energias de Portugal S.A., kotipaikka Lissabon (Portugali), on nostanut 25.2.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat C. Botelho Moniz, R. García-Gallardo, A. Weitbrecht ja J. Ruiz Calzado.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa komission asiassa COMP/M.3440 EDP/GNI/GDP 9.12.2004 tekemän päätöksen, jolla keskittymä, jolla Energias de Portugal SA ja ENI Portugal S.p.A. hankkivat yhteisen määräysvallan Gás de Portugal SGPS S.A:ssa, todettiin yhteismarkkinoille soveltumattomaksi;

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien kantajan kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Riitautetulla päätöksellä komissio totesi yhteismarkkinoille soveltumattomaksi keskittymän, jolla kantaja hankki yhdessä ENI Portugal Investments S.p.A:n kanssa yhteisen määräysvallan Gás de Portugal SGPS S.A:ssa, joka on yhtiö, jonka toiminta kaasualalla kattaa kaikki jakelu- ja toimitusketjun tasot Portugalissa.
   Kanteensa tueksi kantaja esittää ensinnäkin, että riitautettuun päätökseen johtanutta menettelyä suorittaessaan komissio loukkasi hyvän hallintotavan periaatetta ja laiminlöi olennaisia menettelyyn liittyviä edellytyksiä, kun se ei myöntänyt vastaajalle riittävää mahdollisuutta tutustua keskittymän osapuolten ehdottamia sitoumuksia koskevan markkinatestin lopputulokseen ja kun se ei tehnyt puolueetonta ja huolellista arviointia ehdotetuista sitoumuksista arvioidessaan markkinatestiä.
   Kantaja väittää lisäksi, että komissio rikkoi myös EY 253 artiklan mukaista velvollisuuttaan perustella asianmukaisesti päätöksensä, koska se vetosi luottamuksellisiksi katsomiinsa tietoihin, joita ei paljastettu kantajalle.
   Kantaja vetoaa myös siihen seikkaan, että Portugalin kaasumarkkinat on luokiteltava direktiivin 2003/55 (1) 28 artiklan 2 kohdan mukaisesti ”uusiksi” ja niiden hyväksi sovelletaan huhtikuuhun 2007 saakka poikkeusta tästä direktiivistä. Kantaja katsoo, että arvioimalla keskittymän vaikutuksia markkinoilla, jotka eivät ole avoimina kilpailulle, komissio rikkoi Portugalin hallituksen oikeutta järjestää uudelleen kaasualan rakenne poikkeuskauden aikana. Lisäksi se väittää, että komissio sovelsi väärin asetuksen 4064/89 (2) 2 artiklan mukaista aineellista arviointia väittäessään arvioivansa ehdotetun keskittymän vaikutukset poikkeuskauden lopussa usean vuoden kuluttua.
   Kantajan mukaan tätä artiklaa ja perusteluvelvollisuutta on lisäksi rikottu, kun komissio ei ole arvioinut, estääkö kantajan ja Gás de Portugalin määräävän aseman vahvistuminen kaasu- ja sähkömarkkinoilla merkittävästi kilpailua.
   Lopuksi kantaja esittää, että komissio rikkoi asetuksen 4064/89 8 artiklan 2 kohtaa ja 8 artiklan 3 kohtaa toteamalla, että ehdotettu kauppa on julistettava yhteismarkkinoille soveltumattomaksi huolimatta osapuolten ehdottamista sitoumuksista.

      (1)  Maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 98/30/EY kumoamisesta 26 päivänä kesäkuuta 2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/55/EY, EUVL L 176, s. 57.

      (2)  Yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 4064/89, EYVL 1990, L 257, s. 13.


title: Asia T-109/04: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.4.2010 — DB Schenker Rail Deutschland v. komissio

text:
               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/56

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.4.2010 — DB Schenker Rail Deutschland v. komissio
      (Asia T-109/04) (1)

      (2010/C 161/89)

         Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Kahdeksannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

         (1)  EUVL C 146, 29.5.2004.


title: Asia T-206/03: Panayotis Adamopoulosin ynnä muiden 11.6.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
2.8.2003                FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 184/53
–     kumoaa toimivaltaisen viranomaisen päätöksen korvata                    miehiä) vuosittaisten matkakulujen laskentatapaa Kreik-
      määrittelemättömästä vuodesta alkaen (1993, 1996, 1997                  kaan suuntautuvia matkoja varten siltä osin kuin on kyse
      tai muu vuosi ja sen ajanjakson ajaksi, jolloin kantajat                Brindisin kautta kulkevasta reitistä, joka on otettu
      olivat Euroopan yhteisöjen komission virkamiehiä) laiva-                huomioon Ateenaan suuntautuvia matkoja varten
      matka Brindisistä Kreikan eri rajapaikkakunnille (Korfu,
      Igoumenitsa, Patras) ”aircraft type seats” -hintaisen lipun             tai toissijaisesti
      perusteella
                                                                        –     kumoaa toimivaltaisen viranomaisen päätöksen korvata
–     kumoaa kaikki kantajien palkkakuitit, joissa sovelletaan                määrittelemättömästä vuodesta alkaen (1993, 1996, 1997
      kumoamiskanteen kohteena olevia päätöksiä                               tai muu vuosi ja sen ajanjakson ajaksi, jolloin kantajat
                                                                              olivat Euroopan yhteisöjen komission virkamiehiä) laiva-
–     korvaa kantajille kaikki kumoamiskanteen kohteena                       matka Brindisistä Kreikan eri rajapaikkakunnille (Korfu,
      olevan päätöksen täytäntöönpanon vuoksi maksamatta                      Igoumenitsa, Patras) ”aircraft type seats” -hintaisen lipun
      jääneet summat laillisine korkoineen                                    perusteella
–     päättää oikeudenkäyntikuluista ja velvoittaa Euroopan             –     kumoaa kaikki kantajien palkkakuitit, joissa sovelletaan
      yhteisöjen komission korvaamaan ne.                                     kumoamiskanteen kohteena olevia päätöksiä
                                                                        –     korvaa kantajille kaikki kumoamiskanteen kohteena
                                                                              olevan päätöksen täytäntöönpanon vuoksi maksamatta
                                                                              jääneet summat laillisine korkoineen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        –     päättää oikeudenkäyntikuluista ja velvoittaa Euroopan
Tämän asian kantajat vaativat komission sen päätöksen kumoa-                  yhteisöjen komission korvaamaan ne.
mista, jolla muutettiin vuosittaisten matkakorvausten laskenta-
tapaa Kreikkaan suuntautuvia matkoja varten.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut, joihin kantajat
vetoavat kanteensa tueksi, ovat samankaltaiset kuin ne, joihin          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kantajat vetosivat asioissa T-221/02 (1) ja T-44/03 (2).
                                                                        Tämän asian kantajat vaativat komission sen päätöksen kumoa-
(1) Tiedonanto EYVL C 247, 12.10.2002, s. 17.                           mista, jolla muutettiin vuosittaisten matkakorvausten laskenta-
(2) Tiedonanto EYVL C 101, 26.4.2003, s. 40.                            tapaa Kreikkaan suuntautuvia matkoja varten.
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut, joihin kantajat
                                                                        vetoavat kanteensa tueksi, ovat samankaltaiset kuin ne, joihin
                                                                        kantajat vetosivat asioissa T-221/02 (1) ja T-44/03 (2).
                                                                        (1) Tiedonanto EYVL C 247, 12.10.2002, s. 17.
Panayotis Adamopoulosin ynnä muiden 11.6.2003 Euroo-                    (2) Tiedonanto EYVL C 101, 26.4.2003, s. 40.
      pan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                            (Asia T-206/03)
                           (2003/C 184/111)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      Athanassios Rammosin 11.6.2003 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
Panayotis Adamopoulos, kotipaikka Bryssel, ja 118 muuta                                            (Asia T-207/03)
virkamiestä ovat nostaneet 11.6.2003 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan                                        (2003/C 184/112)
yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajat ovat asiana-
jajat Gilles Bounéou ja Frédéric Frabetti, prosessiosoite Luxem-
burgissa.                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                        Athanassios Rammos, kotipaikka Uccle (Belgia) on nostanut
–     kumoaa toimivaltaisen viranomaisen päätöksen, jolla               11.6.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
      muutettiin määrittelemättömästä vuodesta alkaen (1993,            tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
      1996, 1997 tai muu vuosi ja sen ajanjakson ajaksi, jolloin        vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Gilles Bounéou ja
      kantajat olivat Euroopan yhteisöjen komission virka-              Frédéric Frabetti, prosessiosoite Luxemburgissa.


title: Asia T-560/08 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.5.2010 — komissio v. Meierhofer (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Palvelukseen ottaminen — Avoin kilpailu — Päätös, jossa todetaan hakijan epäonnistuneen suullisessa kokeessa — Komission kieltäytyminen vastaamasta prosessinjohtotoimeen)

text:
               3.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/38

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.5.2010 — komissio v. Meierhofer
   (Asia T-560/08 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Palvelukseen ottaminen - Avoin kilpailu - Päätös, jossa todetaan hakijan epäonnistuneen suullisessa kokeessa - Komission kieltäytyminen vastaamasta prosessinjohtotoimeen)
   2010/C 179/65
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja B. Eggers, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

      Valittajan vastapuoli: Stefan Meierhofer (München, Saksa) (edustaja: asianajaja H. G. Schiessl)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, joka on tehty Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-74/07, Meierhofer vastaan komissio, 14.10.2008 antamasta tuomiosta (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) ja jolla vaaditaan kyseisen tuomion kumoamista.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-74/07, Meierhofer vastaan komissio, 14.10.2008 antama tuomio (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) kumotaan.

               2)

               Asia palautetaan virkamiestuomioistuimen ratkaistavaksi.

               3)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 55, 7.3.2009.


title: Asia T-246/07: Kanne 13.7.2007 — Coesagro v. neuvosto ja komissio

text:
               8.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/47

         Kanne 13.7.2007 — Coesagro v. neuvosto ja komissio
   (Asia T-246/07)
   (2007/C 211/87)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: S. Coop. And. Ecijana de Servicios Agropecuarios (Coesagro) (Sevilla, Espanja) (edustaja: asianajaja L. Ortiz Blanco)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Nyt esillä oleva vahingonkorvauskanne on hyväksyttävä EY 288 artiklan nojalla ja neuvosto ja komissio on velvoitettava yhteisvastuullisesti maksamaan kantajalle yhteensä 1 035 466 euron suuruinen korvaus

               —

               vastaajina olevat toimielimet on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-217/07, Las Palmeras v. neuvosto ja komissio.


title: Asia T-392/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.4.2013 — AEPI v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Tekijänoikeudet, jotka koskevat musiikkiteosten julkista esittämistä internetin, satelliitin ja kaapelin välityksellä — Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan — Maantieteellisten markkinoiden jakaminen — Kahdenväliset sopimukset kansallisten tekijänoikeusjärjestöjen välillä — Yhdenmukaistettu menettelytapa, joka sulkee pois mahdollisuuden myöntää lisenssejä monilla eri alueilla ja moniin eri teosvalikoimiin — Näyttö — Syyttömyysolettama)

text:
               1.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.4.2013 — AEPI v. komissio
   (Asia T-392/08) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Tekijänoikeudet, jotka koskevat musiikkiteosten julkista esittämistä internetin, satelliitin ja kaapelin välityksellä - Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan - Maantieteellisten markkinoiden jakaminen - Kahdenväliset sopimukset kansallisten tekijänoikeusjärjestöjen välillä - Yhdenmukaistettu menettelytapa, joka sulkee pois mahdollisuuden myöntää lisenssejä monilla eri alueilla ja moniin eri teosvalikoimiin - Näyttö - Syyttömyysolettama)
   2013/C 156/44
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: aluksi asianajajat P. Xanthopoulos ja T. Asprogerakas Grivas, sitten T. Asprogerakas Grivas)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Christoforou ja F. Castillo de la Torre, avustajanaan aluksi asianajaja M. Moustakali, sitten asianajaja S. Dempegiotis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 16.7.2008 tehtyä komission päätöstä K(2008) 3435 lopullinen (Asia COMP/C2/38.698 — CISAC) koskevasta osittaisesta kumoamisvaatimuksesta

      Tuomiolauselma

               1)

               [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 16.7.2008 tehdyn komission päätöksen K(2008) 3435 lopullinen (Asia COMP/C2/38.698 — CISAC) 3 artikla kumotaan siltä osin kuin se koskee AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE:tä.

               2)

               Päätöksen K(2008) 3435 lopullinen 4 artikla kumotaan AEPI:tä koskevilta osin siltä osin kuin siinä viitataan kyseisen päätöksen 3 artiklaan.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja 50 prosentista AEPI:n oikeudenkäyntikuluja.

               5)

               AEPI vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan.

               6)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan välitoimimenettelyn osalta.

      (1)  EUVL C 301, 22.11.2008.


title: Asia T-301/00: Groupe Fremaux ja Palais Royal Inc. yhtymään kuuluvien yhtiöiden 20.9.2000 Euroopan yhteisöjen neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 355/32               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      9.12.2000
D      Asetuksen N:o 17 4 artiklan 1 kohdan                             Groupe Fremaux ja Palais Royal Inc. yhtymään kuuluvien
       ja 6 artiklan 1 kohdan rikkominen yh-                            yhtiöiden 20.9.2000 Euroopan yhteisöjen neuvostoa ja
       dessä EY 81 artiklan 3 kohdan kanssa                              Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
       Asetuksen N:o 17 4 artiklan 1 kohdan mukaan kyseisen                                       (Asia T-301/00)
       asetuksen 6 artiklan 1 kohdan nojalla tehdyt poikkeus-
       lupapäätökset voidaan tehdä vain sopimuksista, jotka
       on ilmoitettu. Kantajan mukaan riidanalaisella päätök-                                     (2000/C 355/70)
       sellä saatiin kuitenkin taannehtivasti aikaan poikkeuslu-
       van vaikutukset ennen ilmoitettuihin sopimuksiin teh-
       tyjä viimeisiä muutoksia, millä rikotaan asetuksen
       N:o 17 4 artiklan 1 kohtaa ja 6 artiklan 1 kohtaa                                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
       yhdessä EY 81 artiklan 3 kohdan kanssa.
                                                                        Groupe Fremaux, kotipaikka Pariisi, ja Palais Royal Inc.,
       Tämän lisäksi myönnetyn poikkeuksen kesto on kanta-              kotipaikka Charlottesville (Amerikan Yhdysvallat), yhtymään
       jan mielestä liiallinen ja järjenvastainen.                      kuuluvat yhtiöt ovat nostaneet 20.9.2000 Euroopan yhteisöjen
                                                                        ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
                                                                        pan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                        vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat Claude Lazarus
E      EY 233 artiklan rikkominen: ensim-                               ja Florent Prunet, Pariisi.
       mäisen oikeusasteen tuomioistuimen
       11.7.1996 antaman tuomion täytän-
       töönpanon laiminlyönti
                                                                        Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
       Kantaja väittää, että komission pääasiallinen tavoitteena
       oli välttää ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen              –     velvoittaa Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan
       tuomion oikeudelliset seraamukset.                                     yhteisöjen komission suorittamaan Groupe Fremaux:lle
                                                                              aiheutuneesta vahingosta 241 705 euroa korvauksena
                                                                              EY:n perustamissopimuksen 288 artiklan perusteella (ellei
                                                                              summaa ole tarkistettava)
F      Toimivallan väärinkäyttö
                                                                        –     velvoittaa Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan
       Koska komission on noudatettava EY 233 artiklan                        yhteisöjen komission suorittamaan Palais Royal Inc:lle
       vaatimuksia ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                    aiheutuneesta vahingosta 446 071 euroa korvauksena
       11.7.1996 antaman tuomion täytäntöönpanemiseksi,                       EY:n perustamissopimuksen 288 artiklan perusteella (ellei
       se käytti asetuksella N:o 17 sille annettua toimivaltaa,               summaa ole tarkistettava)
       mutta se ei tehnyt tätä taatakseen tuomion täytäntöön-
       panon EBU:n jäsenyyssäännöistä johtuvien kilpailunra-
       joitusten välttämättömyyden arvioimiseksi, vaan kier-            –     velvoittaa Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan
       tääkseen ja välttääkseen tuomion seuraamukset teke-                    yhteisöjen komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
       mällä uuden poikkeuslupapäätöksen, jolla sivuutetaan
       ja jätetään tahllisesti ottamatta huomioon kysymys,
       joka johti päätöksen 93/403/ETY kumoamiseen.
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
G      Toimivallan jakoa koskevan periaat-
       teen loukkaaminen                                                Kantajana oleva yhtiö Groupe Fremaux on erikoistunut puuvil-
                                                                        laisten vuodevaatteiden valmistukseen ja myy suuren osan
                                                                        tuotannostaan Amerikan yhdysvaltoihin tytäryhtiönsä Palais
       Komission menettely nyt esillä olevassa asiassa merkit-          Royalin välityksellä. Euroopan unionin, AKT-valtioiden ja
       see yhteisön täytäntöönpanovallan ja tuomiovallan                Yhdysvaltojen sekä muiden banaaneja tuottavien valtioiden
       välisen toimivallan jaon periaatteen vakavaa loukkaa-            välisen, banaaneja koskevan kauppakiistan vuoksi Yhdysvallat
       mista, koska komissio tarkisti riidanalaisella päätöksel-        asettivat 3.31999 määrättyjä tuotteita, kuten niitä, joita kanta-
       lään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen anta-               jat valmistavat ja myyvät, Yhdysvaltoihin tuoville eurooppalai-
       maa tuomiota.                                                    sille yrityksille velvollisuuden asettaa pankkivakuus, joka on
                                                                        suuruudeltaan 100 prosenttia tuotujen tuotteiden arvosta.
(1) EYVL L 179, s. 23.
                                                                        Kanteessa vaaditaan korvausta vahingosta, jonka kantajat
                                                                        katsovat niille aiheutuneen Yhdysvaltain viranomaisten asetta-
                                                                        mista kaupallisista sanktioista.
 ---pagebreak--- 9.12.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 355/33
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat           Kantaja esittää kanteensa tueksi kolme oikeudellista perustetta:
kuin asiassa T-297/00 (1).
                                                                         –     EY 81 ja EY 82 artiklaa on rikottu,
(1) Ks. tämän virallisen lehden sivu 30.                                 –     lääkäreiden vapaan liikkuvuuden sekä heidän tutkintoto-
                                                                               distustensa, todistustensa ja muiden muodollista kelpoi-
                                                                               suutta osoittavien asiakirjojensa vastavuoroisen tunnusta-
                                                                               misen helpottamisesta 5 päivänä huhtikuuta 1993 annet-
                                                                               tua neuvoston direktiiviä 93/16/ETY (1) on rikottu,
                                                                         –     yhteisön edun arviointia koskevia sääntöjä on rikottu.
                                                                         (1) EYVL L 165, 1993, s. 1.
Anthony Goldsteinin 21.9.2000 Euroopan yhteisöjen ko-
                missiota vastaan nostama kanne
                           (Asia T-302/00)
                           (2000/C 355/71)
                                                                         Marı́a Jesús Sáez Acevedon 22.9.2000 Euroopan yhteisö-
                                                                                jen komissiota vastaan nostama kanne
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                                (Asia T-304/00)
Anthony Goldstein on nostanut 21.9.2000 Euroopan yhteisö-
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu-
roopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on                                       (2000/C 355/72)
solicitor Raymond St John Murphy, Merriman White, Lontoo.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         Marı́a Jesús Sáez Acevedo, kotipaikka Bryssel, on nostanut
–      kumoaa komission 7.7.2000 tekemän päätöksen, jolla                22.9.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
       se hylkäsi kantajan asetuksen N:o 17 nojalla tekemän              tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
       kantelun siitä, että General Medical Council oli rikkonut         vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Juan Ramón Iturria-
       EY 81 ja 82 artiklaa,                                             gagoitia.
–      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –     kumoaa komission eläkeasioita hoitavan yksikön
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            13.12.1999 tekemän päätöksen 23.8.1999, 22.9.1999 ja
                                                                               3.12.1999 esitettyjen vaatimusten mukaisesti
Kantaja, jolla on yhteisössä tunnustettu reumatologian erikois-          –     määrää, että komission eläkeasioita hoitavan yksikön
lääkärin pätevyys, teki vuonna 1993 komissiolle neuvoston                      eläkeoikeuksien siirtoa käsittelevä osasto tutkii uudelleen
asetuksen N:o 17 3 artiklan 2 kohdan nojalla kantelun                          kantajaa koskevat asiakirjat hänen eläkeoikeuksiensa siir-
saadakseen komission toteamaan, että General Medical Coun-                     tämisen johdosta, koska se on saanut Espanjan sosiaalitur-
cil, joka on lääkärin ammatin sääntelystä Yhdistyneessä kunin-                 vajärjestelmästä siirretyt korot tuomion täytäntöönpane-
gaskunnassa vastaava lakisääteinen elin, oli rikkonut EY:n                     miseksi
perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklaa (joista on tullut EY
81 ja EY 82 artikla). Komissio ilmoitti kantajalle 7.7.2000
päivätyllä kirjeellään, että hänen kantelunsa oli hylätty (riidan-       –     määrää edellä mainitusta siirrosta johtuvat tarpeelliset
alainen päätös).                                                               laskelmat tehtäviksi


title: Asia C-153/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 1.4.2010 — Sony Logistics Europe BV v. Staatssecretaris van Financiën

text:
               3.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 1.4.2010 — Sony Logistics Europe BV v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-153/10)
   2010/C 179/24
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Sony Logistics Europe BV

      Vastapuoli: Staatssecretaris van Financiën

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhteisön oikeutta, erityisesti tullikoodeksin (1) 12 artiklan 2 ja 5 kohtaa ja 217 artiklan 1 kohtaa ja tullikoodeksin soveltamisasetuksen (2) 11 artiklaa, luettuna yhdessä tullikoodeksin 243 artiklan kanssa, tulkittava siten, että asianomainen voi riitauttaa kannettuja tulleja koskevassa menettelyssä tullien kantamisen esittämällä toisessa jäsenvaltiossa samoista tavaroista annetun sellaisen sitovan tariffitiedon, joka oli kyseisenä ajankohtana vasta riitautettu tuomioistuimessa mutta jota muutettiin lopulta?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen annetaan myöntävä vastaus, voiko tavaranhaltija, joka toimii omissa nimissään ja omaan lukuunsa, tavaroiden vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevia tulli-ilmoituksia tehdessään nyt esillä olevan kaltaisessa tilanteessa vedota menestyksekkäästi sitovaan tariffitietoon, jonka saajana ei ole tämä tavaranhaltija vaan sen kanssa samaan konserniin kuuluva sellainen yhtiö, jonka toimeksiannosta tavaranhaltija teki tulli-ilmoitukset?

               3)

               Jos toiseen kysymykseen annetaan kieltävä vastaus, onko yhteisön oikeus esteenä sille, että asianomainen voi nyt esillä olevan kaltaisessa tilanteessa vedota menestyksekkäästi kansalliseen ohjeistukseen, jossa kansalliset viranomaiset herättävät luottamuksen siihen, että ilmoitettujen tavaroiden osalta voidaan vedota kolmannelle annettuun samaa tavaraa koskevaan tariffitietoon?

      (1)  Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1).

      (2)  Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2454/93 (EYVL L 253, s. 1).


title: Asia C-74/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nógrád Megyei Bíróság (Unkarin tasavalta) on esittänyt 30.1.2008 — PARAT Automotive Cabrio Textiltetőket Gyártó Kft. v. Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály Észak-magyarországi Kihelyezett Hatósági Osztály

text:
               9.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 116/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nógrád Megyei Bíróság (Unkarin tasavalta) on esittänyt 30.1.2008 — PARAT Automotive Cabrio Textiltetőket Gyártó Kft. v. Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály Észak-magyarországi Kihelyezett Hatósági Osztály
   (Asia C-74/08)
   (2008/C 116/18)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Nógrád Megyei Bíróság
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: PARAT Automotive Cabrio Textiltetőket Gyártó Kft.

      Vastaaja: Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály Észak-magyarországi Kihelyezett Hatósági Osztály
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko liikevaihtoverosta vuonna 1992 annetun lain nro LXXIV (általános forgalmi adóról szóló 1992. évi LXXIV. törveny) 38 §:n 1 momentin a kohtaan 1.5.2004, eli Unkarin liittyessä Euroopan unioniin, otettu säännös neuvoston kuudennen direktiivin 77/388/ETY (1) 17 artiklan säännösten mukainen?

               2)

               Jos ei ole, onko kantajalla mahdollisuus soveltaa suoraan kuudennen direktiivin 17 artiklan mukaista verovähennysoikeutta vastoin liikevaihtoverolain 38 §:n 1 momentin a kohdan säännöksiä?

      (1)  EYVL L 145, s. 1.


title: Asia C-436/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto)  9.3.2006  (Hof van Cassatie van Belgiën esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — rikosoikeudenkäynti Léopold Henri van Esbroeckia vastaan (Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehty yleissopimus — 54 ja 71 artikla — Ne bis in idem -periaate — Ajallinen soveltaminen —  Saman teon  käsite — Huumausaineiden maahantuonti ja maastavienti, joista on nostettu syytteet eri sopimusvaltioissa)

text:
               3.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 131/18

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 9.3.2006 (Hof van Cassatie van Belgiën esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — rikosoikeudenkäynti Léopold Henri van Esbroeckia vastaan
   (Asia C-436/04) (1)

   (Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehty yleissopimus - 54 ja 71 artikla - Ne bis in idem -periaate - Ajallinen soveltaminen - ”Saman teon” käsite - Huumausaineiden maahantuonti ja maastavienti, joista on nostettu syytteet eri sopimusvaltioissa)
   (2006/C 131/31)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hof van Cassatie van België
   Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa
   Léopold Henri van Esbroeck
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Hof van Cassatie van België — Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 54 ja 71 artiklan tulkinta — Ne bis in idem -periaate — Henkilö, jota syytetään jäsenvaltiossa huumausaineiden laittomasta maastaviennistä, vaikka sama henkilö, jota on Norjassa syytetty huumausaineiden laittomasta maahantuonnista, on lainvoimaisesti tuomittu viimeksi mainitussa valtiossa ennen kuin Schengenin sopimus on tullut sovellettavaksi siellä
   Tuomiolauselma

               1)

               Tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla 14 päivänä kesäkuuta 1985 Benelux-talousliiton valtioiden, Saksan liittotasavallan ja Ranskan tasavallan hallitusten välillä tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen, joka allekirjoitettiin 19.6.1990 Schengenissä, 54 artiklaan sisältyvää ne bis in idem -periaatetta on sovellettava rikosasiassa silloin, kun tämä asia on pantu sopimusvaltiossa vireille teoista, joista kyseessä oleva henkilö jo on saanut tuomion toisessa sopimusvaltiossa, vaikka kyseinen yleissopimus ei vielä kyseistä tuomiota julistettaessa ollut voimassa tässä viimeksi mainitussa valtiossa, kunhan se on voimassa kyseessä olevissa sopimusvaltioissa silloin, kun toista rikosasiaa käsittelevä tuomioistuin tutkii ne bis in idem -periaatteen soveltamisedellytykset.

               2)

               Saman yleissopimuksen 54 artiklaa on tulkittava siten, että

                           —

                           kyseisen artiklan soveltamisen kannalta merkityksellisenä kriteerinä on tapahtuneiden tekojen identtisyyttä koskeva kriteeri, jolla tarkoitetaan sitä, että kyse on joukosta toisiinsa erottamattomasti liittyviä tekoja, riippumatta näiden tekojen oikeudellisesta luonnehdinnasta tai suojatusta oikeushyvästä

                           —

                           rangaistavat teot, jotka ovat samojen huumausaineiden maastavienti ja maahantuonti ja joista nostetaan syyte yleissopimuksen eri sopimusvaltioissa, on lähtökohtaisesti katsottava kyseisessä 54 artiklassa tarkoitetuksi ”samaksi teoksi”, mutta tätä koskeva lopullinen arviointi kuuluu toimivaltaisille kansallisille tuomioistuimille.

      (1)  EUVL C 300, 4.12.2004.


title: Asia C-298/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 18.6.2012 — Confédération paysanne v. Ministre de l'alimentation, de l'agriculture et de la pêche

text:
               8.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 273/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 18.6.2012 — Confédération paysanne v. Ministre de l'alimentation, de l'agriculture et de la pêche
   (Asia C-298/12)
   2012/C 273/08
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d'État

      Pääasian asianosaiset

      Hakija: Confédération paysanne

      Vastapuoli: Ministre de l'alimentation, de l'agriculture et de la pêche

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko 29.9.2003 annetun neuvoston asetuksen N:o 1782/2003 (1) 40 artiklan 1 ja 5 kohtaa, kun otetaan huomioon niiden sanamuoto ja tarkoitus, tulkittava siten, että niissä sallitaan, että jäsenvaltiot voivat käyttää niillä viljelijöillä, joiden tuotantoa ovat vakavasti haitanneet maatalouden ympäristösitoumukset, joita heillä oli koko viitekauden ajan tai viitekauden osan ajan, olevan, viitesumman tarkistamista koskevan oikeuden perustana vertailua sellaisten vuosien aikana, joina näitä sitoumuksia oli, maksettujen suorien tukien ja sellaisten vuosien aikana, joina näitä sitoumuksia ei ollut, maksettujen tukien välillä?

               2)

               Onko 29.9.2003 annetun neuvoston asetuksen N:o 1782/2003 40 artiklan 2 ja 5 kohtaa tulkittava siten, että niissä sallitaan, että jäsenvaltiot voivat käyttää niillä viljelijöillä, joiden tuotantoa ovat vakavasti haitanneet heillä koko viitekaudella olleet maatalouden ympäristösitoumukset, olevan, viitesumman tarkistamista koskevan oikeuden perusteena vertailua viimeisimmän sellaisen vuoden aikana maksettujen suorien tukien, jona maatalouden ympäristösitoumuksia ei ollut, myös jos tämä vuosi päättyi aikaisemmin kuin kahdeksan vuotta ennen viitekauden alkamista, ja viitekauden aikana maksettujen suorien tukien vuotuisen keskiarvon välillä?

      (1)  Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71, (EY) N:o 1254/1999 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003 (EUVL L 270, s. 1).


title: Asia T-874/16: Kanne 9.12.2016 – RA v. tilintarkastustuomioistuin

text:
               13.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/22

         Kanne 9.12.2016 – RA v. tilintarkastustuomioistuin
   (Asia T-874/16)
   (2017/C 046/25)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: RA (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

      Vastaaja: Euroopan unionin tilintarkastustuomioistuin

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa 4.3.2016 tehdyn päätöksen olla ylentämättä kantajaa palkkaluokkaan AD11 ja

               —

               velvoittaa tilintarkastustuomioistuimen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kolmeen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste, jossa kantaja esittää lainvastaisuusväitteen, joka koskee Euroopan unionin tilintarkastustuomioistuimessa voimassa olevaa ylennysjärjestelmää, joka on pantu täytäntöön ylennyksistä tehdyllä päätöksellä 53-2014, siltä osin kuin kyseinen järjestelmä vaikuttaa nimittävän viranomaisen kykyyn havaita järjestelmällisesti virkamiesten arviointitavassa olevat erot, sellaisena kuin toimielinten eri arvioijat tekevät näitä arviointeja oman subjektiivisen näkemyksensä mukaan.

               2.

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että 4.3.2016 tehdyssä päätöksessä olla ylentämättä kantajaa palkkaluokkaan AD11 rikotaan Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 45 artiklaa, koska nimittävä viranomainen ei ole vertaillut hänen ansioitaan yhdenvertaiselta ja objektiiviselta perustalta ja keskenään verrattavissa olevia tietolähteitä ja tietoja käyttäen.

               3.

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että valituksen hylkäävässä vastauksessa esitetyt perustelut tuovat esiin sen, että riidanalaisessa päätöksessä on tehty useita ilmeisiä arviointivirheitä.