title: Asia C-553/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tallinna Ringkonnakohus (Viro) on esittänyt 28.10.2013 — Statoil Fuel & Retail Eesti AS v. Tallinna Ettevõtlusamet

text:
               18.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 15/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tallinna Ringkonnakohus (Viro) on esittänyt 28.10.2013 — Statoil Fuel & Retail Eesti AS v. Tallinna Ettevõtlusamet
   (Asia C-553/13)
   2014/C 15/10
   Oikeudenkäyntikieli: viro

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tallinna Ringkonnakohus

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Statoil Fuel & Retail Eesti AS

      Vastaaja: Tallinna Ettevõtlusamet

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko julkisen henkilöliikenteen harjoittamisen rahoittamista alueellisen julkisyhteisön alueella pitää neuvoston direktiivin 2008/118/EY (1) 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna erityistarkoituksena, jos tällaisen tehtävän täyttäminen ja rahoittaminen kuuluvat alueellisen julkisyhteisön velvoitteisiin?

               2)

               Jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi, onko neuvoston direktiivin 2008/118/EY 1 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että on tämän säännöksen mukaista säätää kansallisessa oikeudessa välillisestä verosta, joka suoritetaan valmisteveron alaisen tavaran myynnistä loppukäyttäjälle ja josta saadut tulot käytetään yksinomaan julkisen henkilöliikenteen harjoittamiseen, jos julkisen henkilöliikenteen harjoittaminen on veronsaajana olevan alueellisen julkisyhteisön velvoite, joka on täytettävä tällaisesta välillisestä verosta riippumatta, ja jos julkisen henkilöliikenteen harjoittamisen rahoituksen määrä ei viime kädessä perustu automaattisesti verotulojen määrään, koska julkisen henkilöliikenteen harjoittamiseen osoitetun rahamäärän suuruus on vahvistettu tarkasti, joten jos välillisistä veroista saadut tulot ovat suuremmat, viranomaiset varaavat vastaavasti vähemmän muita rahoitusvaroja julkisen henkilöliikenteen harjoittamiseen, ja päinvastoin, jos myyntiveroa kertyy vähemmän, alueellisen julkisyhteisön on vastaavasti lisättävä muita rahoitusvaroja julkisen henkilöliikenteen harjoittamista varten, mutta verotulojen poiketessa ennusteista on mahdollista muuttaa julkisen henkilöliikenteen harjoittamiseen varattujen menojen määrää muuttamalla alueellisen julkisyhteisön talousarviota?

               3)

               Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko neuvoston direktiivin 2008/118/EY 1 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että on tämän säännöksen mukaista kantaa valmisteveron alaisesta tavarasta lisäksi välillistä veroa, jonka tarkoitus vahvistetaan sen jälkeen, kun velvollisuus tämän veron maksamiseen on syntynyt?

      (1)  Valmisteveroja koskevasta yleisestä järjestelmästä ja direktiivin 92/12/ETY kumoamisesta 16.12.2008 annettu neuvoston direktiivi 2008/118/EY (EUVL L 9, s. 12).


title: Asia F-80/15: Virkamiestuomioistuimen määräys 11.11.2015 – GK ja GH v. komissio

text:
               21.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 429/30

         Virkamiestuomioistuimen määräys 11.11.2015 – GK ja GH v. komissio
   (Asia F-80/15) (1)

   (2015/C 429/42)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 279, 24.8.2015, s. 58.


title: Asia C-267/14 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 10.3.2016 – Valittajana Buzzi Unicem SpA ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Kilpailu — Sementin ja sen oheistuotteiden markkinat — Hallinnollinen menettely — Asetus (EY) N:o 1/2003 — 18 artiklan 1 ja 3 kohta — Päätös tietojensaantipyynnöstä — Perustelut — Pyynnön täsmällisyys)

text:
               2.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 10.3.2016 – Valittajana Buzzi Unicem SpA ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-267/14 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Kilpailu - Sementin ja sen oheistuotteiden markkinat - Hallinnollinen menettely - Asetus (EY) N:o 1/2003 - 18 artiklan 1 ja 3 kohta - Päätös tietojensaantipyynnöstä - Perustelut - Pyynnön täsmällisyys))
   (2016/C 156/08)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Buzzi Unicem SpA (edustajat: avvocato C. Osti, avvocata A. Prastaro ja avvocata A. Sodano)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Cappelletti ja L Malferrari, avustajanaan avvocato M. Merola

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin yleisen tuomioistuimen 14.3.2014 antama tuomio Buzzi Unicem v. komissio (T-297/11, EU:T:2014:122) kumotaan.

               2)

               Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 18 artiklan 3 kohdan soveltamismenettelystä 30.3.2011 tehty komission päätös K(2011) 2356 lopullinen (asia COMP/39520 – Sementti ja sen oheistuotteet) kumotaan.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Buzzi Unicem SpA:lle yleisen tuomioistuimen asiassa T-297/11 ja tästä muutoksenhausta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 282, 25.8.2014.


title: Asia C-455/04: Euroopan yhteisöjen komission 28.10.2004 Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
               8.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/30

         Euroopan yhteisöjen komission 28.10.2004 Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-455/04)
   (2005/C 6/54)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 28.10.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on C. O'Reilly, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut vähimmäisvaatimuksista tilapäisen suojelun antamiseksi siirtymään joutuneiden henkilöiden joukottaisen maahantulon tilanteissa, ja toimenpiteistä näiden henkilöiden vastaanottamisen ja vastaanottamisesta jäsenvaltioille aiheutuvien rasitusten tasapuolisen jakautumisen edistämiseksi 20 päivänä heinäkuuta 2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/55/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle;

               2.

               velvoittaa Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika, jossa direktiivi oli saatettava osaksi kansallista oikeusjärjestystä, on päättynyt 31.12.2002.

      (1)  EYV L 212, 7.8.2001, s. 12.


title: Asia T-210/01: General Electric Companyn 12.9.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 331/24                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       24.11.2001
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                              Päätös ei perustu taloudelliseen analyysiin, eikä siinä
                                                                                esitetä todisteita tai lukuja sidonnan, ristisubvention tai
                                                                                saalistuksen väitetyistä vaikutuksista Honeywellin kilpaili-
                                                                                joihin.
Käsiteltävänä olevassa asiassa kantaja on huipputeknologian
tuotteita kehittävä ja valmistava yritys, jonka kotipaikka on              –     Päätös myös loukkaa kantajan puolustautumisoikeuksia,
Delawaren osavaltio (Yhdysvallat). Se vaatii komission yritys-                   koska siinä turvaudutaan uusiin ristisubventioita ja saalis-
keskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 anne-                        tusta koskeviin teorioihin, joita ei ole joko mainittu tai
tun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89, sellaisena kuin                       joita ei ole kehitelty väitetiedoksiannossa niin, että kantaja
se on viimeksi muutettuna 30 kesäkuuta 1997 annetulla                            voisi puolustautua.
asetuksella (EY) N:o 1310/97 (”sulautuma-asetus”), 8 artiklan
3 kohdan nojalla 3.7.2001 tekemän päätöksen (C(2001)1746                   Kantaja korostaa, että käsiteltävänä oleva asia koskee samoja
lopullinen) kumoamista.                                                    markkinoita ja erästä samaa osapuolta kuin komission alle
                                                                           20 kuukautta ennen riidanalaisen päätöksen tekemistä käsitte-
                                                                           lemä ja hyväksymä sulautuma, joka herätti samanlaisia kysy-
                                                                           myksiä.
Tässä yhteydessä kiinnitetään huomiota siihen, että General
Electric Company (GE), teollisuuden monialayhtiö, jonka koti-
paikka on New Yorkin osavaltio (Yhdysvallat), ilmoitti
5.2.2001 komissiolle sulautuma-asetuksen 4 artiklan mukai-
sesti keskittymähankkeesta, jolla GE oli sopinut hankkivansa
Honeywellin koko osakepääoman.
                                                                           General Electric Companyn 12.9.2001 Euroopan yhteisö-
                                                                                jen komissiota vastaan nostama kanne
Riidanalaisessa päätöksessä komissio totesi, että ilmoitettu                                         (Asia T-210/01)
keskittymä on yhteismarkkinoille soveltumaton sekä ETA-
sopimuksen vastainen. Kyseisen päätöksen mukaan sulautu-
mahanke johtaisi määräävän markkina-aseman luomiseen tai                                             (2001/C 331/40)
vahvistumiseen useilla markkinoilla, mikä haittaisi huomatta-
vasti tehokasta kilpailua yhteismarkkinoilla.                                                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                           General Electric Company, jonka kotipaikka on New Yorkin
Väitteidensä tueksi kantaja esittää käsityksenään seuraavaa:
                                                                           osavaltio (Yhdysvallat), on nostanut 12.9.2001 Euroopan
                                                                           yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
                                                                           teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
–     Päätös ei kuvaa esitettyjä tosiasioita, ja sen johtopäätökset        jat ovat Nicholas Green, QC, Cherie Booth, QC, Jessica Simor,
      pohjautuvat ilmeisiin ja vakaviin tosiasiavirheisiin. Erityi-        Kelyn Bacon, Simon Baxter ja Marleen Van Kerckhove, Clifford
      sesti vailla tosiasiapohjaa ovat päätöksessä esitetyt väitteet       Chance, Bryssel, ja Louis Vogel ja Joseph Vogel, Vogel & Vogel,
      siitä, että sidonta (bundling) on yleinen käytäntö ilmailu-          Pariisi.
      teollisuudessa, että Honeywell on harjoittanut laajamit-
      taista sidontaa menneisyydessä tai että sulautumahanke
      GB:n kanssa olisi antanut sulautumalle mahdollisuuden                Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      sulkea kilpailijat markkinoiden ulkopuolelle tai heikentää
      näitä sidontaan turvautumalla.                                       –     kumoaa komission 3.7.2001 asiassa N:o COMP/M.2220
                                                                                – General Electric/Honeywell tekemän päätöksen
                                                                                C(2001)1746;
–     Päätös perustuu ilmeisiin virheisiin tosiasia-arvioinneis-
      saan muun muassa kun siinä päätellään, että kyseinen                 –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      sulautuma kannustaisi ja tarjoaisi keinot sidontaan ryhty-
      miseen ostajan spesifioimina asennettujen laitteiden eli
      BFE (Buyer Furnished Equipment) -tuotteiden, valmistajan
                                                                           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      toimittamien laitteiden eli SFE (Supplier Furnished Equip-
      ment) -tuotteiden ja SFE-vaihtoehtotuotteiden (SFE-op-
      tion) suhteen, että ilmailuteollisuuden asiakkaat hyväksy-           Käsiteltävänä olevassa asiassa kantaja on teollisuuden moniala-
      vät sidonnan ja että sidonta heikentää Honeywellin                   yhtiö, jonka kotipaikka on New Yorkin osavaltio (Yhdysvallat).
      kilpailijoita ja sulkee ne markkinoiden ulkopuolelle.                Kantaja ilmoitti 5.2.2001 komissiolle ”sulautuma-asetuksen”
                                                                           4 artiklan mukaisesti keskittymähankkeesta, jolla kantaja oli
                                                                           sopinut hankkivansa itselleen Honeywellin, huipputeknolo-
–     Päätös on riittämättömästi perusteltu siksi, että siinä ei           gian tuotteita kehittävän ja valmistavan monialayhtiön, jonka
      esitetä todisteita johtopäätöksinä esitetyistä väitteistä,           kotipaikka on Delawaren osavaltio (Yhdysvallat), koko osake-
      jotka koskevat sidonnan olemassaoloa ja vaikutusta.                  pääoman.
 ---pagebreak--- 24.11.2001               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 331/25
Kantaja riitauttaa komission päätöksen, jonka mukaan ilmoi-               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
tettu yrityskeskittymä on yhteismarkkinoille soveltumaton ja              pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on
ETA-sopimuksen vastainen.                                                 asianajaja Juan Ramon Iturriagagoitia.
Väitteensä tueksi kantaja esittää käsityksenään, että kyseisessä
päätöksessä ei sovellettu oikein neuvoston asetuksen 4064/89              Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
2 artiklassa määriteltyä testiä yhteenliittymän julistamisesta
yhteismarkkinoille soveltumattomaksi. Kantajan mukaan pää-
töksessä ei käsitelty kysymystä määräävän markkina-aseman                 ensisijaisesti:
luomisesta tai vahvistumisesta eikä myöskään kilpailun merkit-
tävän estymisen käsitettä.
                                                                          –     kumoaa 16.11.2000 tehdyn komission päätöksen;
Päätöksessä ei kantajan mukaan esitetty riittäviä todisteita
väitetystä lentokonemoottoreiden ja lentoelektroniikkatuottei-            –     määrää vahingonkorvausta 125 000 euroa mahdollisin
den ja muiden kuin lentoelektroniikkatuotteiden sekasidonnas-                   varauksin;
ta (mixed bundling). Päätöksen tueksi ei myöskään esitetty
taloudellista mallia, jolla osoitettaisiin kyseisen käytännön             –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut;
haitallinen vaikutus kilpailuun. Päätöksessä ei myöskään esitet-
ty todisteita kantajan liikenne- ja liikelentokoneiden leasing-
yhtiöistä ja Honeywellin starttimoottorien myymisestä moot-               toissijaisesti:
torinvalmistajille aiheutuvan väitetyn vertikaalisen integraation
soveltumattomuudesta yhteismarkkinoille. Väitetystä horison-
taalisesta päällekkäisyydestä kyseisten kahden yrityksen välillä          –     toteaa, että virkamiesten tapaturma- ja ammattitautiva-
suurten alueellisten suihkulentokoneiden moottorien, liikelen-                  kuutusta koskevien määräysten tulkinnasta annettujen
tokoneiden suihkumoottorien ja pienten merikaasuturbiinien                      sääntöjen 14 artikla on lainvastainen.
markkinoilla ei myöskään esitetty riittävästi todisteita.
Kantaja huomauttaa edelleen, että komissio hylkäsi ne sitou-
mukset, joihin kantaja oli valmis, arvioimatta niitä asianmukai-          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
sesti.
Kantaja toteaa myös, että komissio kuvaa nyt markkinoita
                                                                          Tämän asian kantaja, jonka pysyvän työkyvyttömyyden asteek-
aivan eri tavalla kuin 18 kuukautta aikaisemmin tekemässään
                                                                          si on 15.4.1994 tehdyssä päätöksessä vahvistettu 130 prosent-
samoja markkinoita ja erästä samaa yhteenliittymän osapuolta
                                                                          tia, valittaa siitä, että nimittävä viranomainen ei ole myöntänyt
koskeneessa päätöksessä.
                                                                          hänen ammattitautinsa vakavoitumista, joka saattaa johtaa
                                                                          pysyvään työkyvyttömyyteen; kyse on virkamiesten tapatur-
Kantaja väittää lisäksi, että komissio ei kunnioittanut sen               ma- ja ammattitautivakuutusta koskevien määräysten tulkin-
puolustautumisoikeuksia, koska kaikki asiaankuuluvat asiakir-             nasta annettujen sääntöjen 14 artiklasta (jäljempänä säännöt).
jat eivät olleet julkisia ja koska joihinkin julkisiin asiakirjoihin
tutustumiseen ei ollut riittävästi aikaa. Kantaja väittää edelleen,
että sen oikeutta tulla kuulluksi ei kunnioitettu tutkimusten
alkuvaiheessa.                                                            Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin seikkoihin:
                                                                          –     Sääntöjen 14 artikla, jonka mukaan korvausten yhteis-
                                                                                määrä ei voi ylittää 100 prosenttia, on kantajan mukaan
                                                                                pätemätön, koska henkilöstösääntökomitealla ei ole riittä-
                                                                                viä toimivaltuuksia, jotka olisi ehdoitta annettu henkilös-
                                                                                tösäännöissä tai virkamiesten tapaturma- ja ammattitauti-
Arnaldo Lucaccionin 14.9.2001 Euroopan yhteisöjen ko-                           vakuutusta koskevissa määräyksissä.
                missiota vastaan nostama kanne
                          (Asia T-212/01)                                 –     Komissio on loukannut hyvän hallintotavan, huolenpito-
                                                                                velvollisuuden, luottamuksensuojan ja syrjintäkiellon pe-
                          (2001/C 331/41)                                       riaatteita.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                         –     Komissio on tässä tapauksessa syyllistynyt harkintavallan
                                                                                väärinkäyttöön.
Arnaldo Lucaccioni (kotipaikka St-Leonard-on-Sea, Yhdistynyt
kuningaskunta) on nostanut 14.9.2001 Euroopan yhteisöjen


title: Asia T-257/06: Kanne 15.9.2006 — Budějovický Budvar v. SMHV — Anheuser-Busch (sanamerkki BUD)

text:
               18.11.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/39

         Kanne 15.9.2006 — Budějovický Budvar v. SMHV — Anheuser-Busch (sanamerkki BUD)
   (Asia T-257/06)
   (2006/C 281/70)
   Kannekirjelmän kieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Budějovický Budvar, národní podnik (České Budějovice, Tshekin tasavalta) (edustaja: asianajaja F. Fajgenbaum)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Anheuser-Busch Incorporated
   Vaatimukset

               —

               SMHV:n toisen valituslautakunnan 28.6.2006 tekemä riidanalainen päätös R 802/2004-2 on kumottava

               —

               yhteisön sanamerkin BUD rekisteröintiä koskeva hakemus nro 1 737 121 luokkiin 35, 38, 41 ja 42 kuuluvia palveluja varten on hylättävä

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tekemä päätös on toimitettava tiedoksi SMHV:lle

               —

               Anheuser-Busch on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Anheuser-Busch Incorporated

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki BUD luokkiin 35, 38, 41 ja 42 kuuluvia palveluja varten — hakemus nro 1 737 121

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Oikeus olutta varten suojattuun alkuperänimitykseen BUD

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 40/94 (1) 62 artiklan 1 kohdan ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 2868/95 (2) 20 artiklan rikkominen, koska kantajan mukaan valituslautakunnalla ei ole toimivaltaa lausua kantajan väitteensä yhteydessä mainitseman alkuperänimityksen pätevyydestä. Kantaja väittää myös, että merkki BUD on Ranskassa ja Itävallassa suojattu alkuperänimitys. Kantaja väittää lisäksi, että asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 4 kohtaa on sovellettu virheellisesti, koska sen mukaan alkuperänimitys BUD on liike-elämässä käytetty merkki.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).

      (2)  Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13 päivänä joulukuuta 1995 annettu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL 1995, L 303, s. 1).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys, (kuudes jaosto) 28 päivänä syyskuuta 2004, asiassa C-115/03 (Tribunale di Genovan esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Eco Eridania Srl vastaan ympäristöministeriö ja valtioneuvoston kanslia (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta — Jätehuolto — Vaaralliset jätteet — Direktiivi 91/689/ETY — 4 artikla — Käsite ”jätteiden tuottaja” — Luonnollisten henkilöiden kuuluminen käsitteen alaan)

text:
               18.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/3

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   (kuudes jaosto)
   28 päivänä syyskuuta 2004,
   asiassa C-115/03 (Tribunale di Genovan esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Eco Eridania Srl vastaan ympäristöministeriö ja valtioneuvoston kanslia (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta - Jätehuolto - Vaaralliset jätteet - Direktiivi 91/689/ETY - 4 artikla - Käsite ”jätteiden tuottaja” - Luonnollisten henkilöiden kuuluminen käsitteen alaan)
   (2004/C 314/05)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asiassa C-115/03, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Tribunale di Genova on esittänyt 10.3.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 17.3.2003, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Eco Eridania Srl vastaan ympäristöministeriö ja valtioneuvoston kanslia, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet sekä tuomarit S. von Bahr (esittelevä tuomari) ja A. Borg Barthet, julkisasiamies: M. Poiares Maduro, kirjaaja: R. Grass, on 28.9.2004 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
   Vaarallisista jätteistä 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/689/ETY 4 artiklaan perustuva velvollisuus pitää vaarallisia jätteitä koskevaa rekisteriä on kaikilla tällaisten jätteiden tuottajilla, ja näihin kuuluvat hammaslääkärit, eivätkä vain sellaiset vaarallisten jätteiden tuottajat, jotka harjoittavat toimintaansa yrityksenä tai laitoksena.

      (1)  EUVL C 112, 10.5.2003.


title: Asia C-158/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 14.6.2012 (Cour de cassationin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Auto 24 SARL v. Jaguar Land Rover France SAS (Kilpailu — SEUT 101 artikla — Moottoriajoneuvoala — Asetus (EY) N:o 1400/2002 — Ryhmäpoikkeus — Valikoiva jakelujärjestelmä — ”Tiettyjen perusteiden” käsite määrällisen valikoivan jakelujärjestelmän osalta — Kieltäytyminen hyväksymästä tiettyä tahoa uusien moottoriajoneuvojen jälleenmyyjäksi — Täsmällisten, objektiivisten, oikeasuhteisten ja syrjimättömien määrällisten valintaperusteiden puuttuminen)

text:
               28.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 227/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 14.6.2012 (Cour de cassationin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Auto 24 SARL v. Jaguar Land Rover France SAS
   (Asia C-158/11) (1)

   (Kilpailu - SEUT 101 artikla - Moottoriajoneuvoala - Asetus (EY) N:o 1400/2002 - Ryhmäpoikkeus - Valikoiva jakelujärjestelmä - ”Tiettyjen perusteiden” käsite määrällisen valikoivan jakelujärjestelmän osalta - Kieltäytyminen hyväksymästä tiettyä tahoa uusien moottoriajoneuvojen jälleenmyyjäksi - Täsmällisten, objektiivisten, oikeasuhteisten ja syrjimättömien määrällisten valintaperusteiden puuttuminen)
   2012/C 227/07
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Auto 24 SARL

      Vastapuoli: Jaguar Land Rover France SAS

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Cour de cassation — Perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta vertikaalisten sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin moottoriajoneuvoalalla 31.7.2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1400/2002 (EYVL L 203, s. 30) 1 artiklan 1 kohdan f alakohdan tulkinta — Valikoiva jakelujärjestelmä — Kieltäytyminen hyväksymästä tiettyä tahoa uusien Land Rover -merkkisten moottoriajoneuvojen jälleenmyyjäksi — ”Tiettyjen perusteiden” käsite määrällisen valikoivan jakelun yhteydessä — Täsmällisten, objektiivisten, oikeasuhteisten ja syrjimättömien määrällisten valintaperusteiden puuttuminen

      Tuomiolauselma

   Perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta vertikaalisten sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin moottoriajoneuvoalalla 31.7.2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1400/2002 1 artiklan 1 kohdan f alakohdassa olevalla ilmaisulla ”tietyt perusteet” tarkoitetaan kyseisessä asetuksessa tarkoitetun määrällisen valikoivan jakelujärjestelmän osalta perusteita, joiden täsmällinen sisältö voidaan tarkastaa. Kyseisessä asetuksessa säädetyn poikkeuksen soveltamiseksi ei ole tarpeen, että tällainen järjestelmä perustuu perusteisiin, jotka ovat objektiivisesti perusteltavissa ja joita sovelletaan yhdenmukaisesti ja erottelematta kaikkiin valtuutushakemusten tekijöihin.

      (1)  EUVL C 179, 18.6.2011.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 15 päivänä lokakuuta 1998, asiassa C-326/97: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Belgian kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 95/27/EY - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
C 378/4                 FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     5.12.98
1) Ranskan tasavalta ei ole noudattanut eläinlääkkeitä                  misen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
     koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä              määräyksiä.
     annettujen direktiivien 81/851/ETY ja 81/852/ETY
     muuttamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun               2) Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
     neuvoston direktiivin 93/40/ETY mukaisia velvoittei-               käyntikulut.
     taan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa
     kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,       (1) EYVL C 331, 1.11.1997.
     asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
2) Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
     käyntikulut.
(1) EYVL C 318, 18.10.1997.                                              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (kuudes jaosto),
                                                                                15 päivänä lokakuuta 1998,
                                                                   asiassa C-326/97: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Belgian kuningaskunta (1)
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                            (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Ð Direk-
                         (kuudes jaosto),                          tiivi 95/27/EY Ð Direktiivin määräajassa tapahtuvan
                                                                                täytäntöönpanon laiminlyönti)
                 15 päivänä lokakuuta 1998,
                                                                                (98/C 378/08)
asiassa C-324/97: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                       Italian tasavalta (1)                                        (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Ð Direk-
tiivi 95/27/EY Ð Direktiivin määräajassa tapahtuvan                   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                täytäntöönpanon laiminlyönti)                          yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                          (98/C 378/07)                            Asiassa C-326/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
                                                                   henään Paolo Stancanelli), vastaan Belgian kuningaskunta
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)                     (asiamiehenään Anni Snoecx), jossa kantaja vaatii yhteisö-
                                                                   jen tuomioistuinta toteamaan, että Belgian kuningaskunta
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan           ei ole noudattanut hydraulikaivureiden, köysikäyttöisten
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)             kaivureiden, puskutraktoreiden, kuormaajien ja kaivuri-
                                                                   kuormaajien melupäästöjen rajoittamisesta annetun neu-
                                                                   voston direktiivin 86/662/ETY muuttamisesta 29 päivänä
Asiassa C-324/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
                                                                   kesäkuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvos-
henään Paolo Stancanelli) vastaan Italian tasavalta (asia-
                                                                   ton direktiivin 95/27/EY (EYVL L 168, 18.7.1995, s. 14)
miehenään Umberto Leanza, avustajanaan Pier Giorgio
                                                                   sekä EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan,
Ferri), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta totea-
                                                                   koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen
maan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut hydraulikai-
                                                                   edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,
vureiden, köysikäyttöisten kaivureiden, puskutraktoreiden,
                                                                   yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoon-
kuormaajien ja kaivurikuormaajien melupäästöjen rajoitta-
                                                                   panossa: jaoston puheenjohtaja P. J. G. Kapteyn sekä tuo-
misesta annetun neuvoston direktiivin 86/662/ETY muut-
                                                                   marit G. Hirsch, G. F. Mancini, H. Ragnemalm ja R.
tamisesta 29 päivänä kesäkuuta 1995 annetun Euroopan
                                                                   Schintgen (esittelevä tuomari), julkisasiamies: N. Fennelly,
parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/27/EY (EYVL
                                                                   kirjaaja: R. Grass, on antanut 15.10.1998 tuomion, jonka
L 168, 18.7.1995, s. 14) mukaisia velvoitteitaan, koska se
                                                                   tuomiolauselma on seuraava:
ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttä-
miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska
                                                                   1) Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut hydraulikai-
se ei ainakaan ole ilmoittanut niistä komissiolle, yhteisöjen
                                                                        vureiden, köysikäyttöisten kaivureiden, puskutraktorei-
tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa:
                                                                        den, kuormaajien ja kaivurikuormaajien melupäästöjen
jaoston puheenjohtaja P. J. G. Kapteyn sekä tuomarit G.
                                                                        rajoittamisesta annetun neuvoston direktiivin 86/662/
Hirsch, G. F. Mancini, H. Ragnemalm ja R. Schintgen
                                                                        ETY muuttamisesta 29 päivänä kesäkuuta 1995 anne-
(esittelevä tuomari), julkisasiamies: N. Fennelly, kirjaaja:
                                                                        tun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/
R. Grass, on antanut 15.10.1998 tuomion, jonka tuomio-
                                                                        27/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
lauselma on seuraava:
                                                                        säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudatta-
                                                                        misen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
1) Italian tasavalta ei ole noudattanut hydraulikaivurei-               määräyksiä.
     den, köysikäyttöisten kaivureiden, puskutraktoreiden,
     kuormaajien ja kaivurikuormaajien melupäästöjen               2) Belgian kuningaskunta          velvoitetaan   korvaamaan
     rajoittamisesta annetun neuvoston direktiivin 86/662/              oikeudenkäyntikulut.
     ETY muuttamisesta 29 päivänä kesäkuuta 1995 anne-
     tun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/         (1) EYVL C 331, 1.11.1997.
     27/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
     säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudatta-


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 12 päivänä kesäkuuta 2003 asiassa C-446/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Espanjan kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi 75/442/ETY – Ympäristö – Jätehuolto)

text:
C 184/14                 FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                            2.8.2003
vireillä olevassa asiassa Design Concept SA ja Flanders Expo SA            yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä:
ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön              yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta
yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä:                  1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY
yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta                   tulkinnasta (EYVL L 145, s. 1), yhteisöjen tuomioistuin (kuudes
1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY                    jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
(EYVL L 145, s. 1) 9 artiklan 2 kohdan e alakohdan tulkinnasta,            J.-P. Puissochet sekä tuomarit C. Gulmann, F. Macken,
yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa:            N. Colneric ja J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari),
jaoston       puheenjohtaja       M.     Wathelet     sekä    tuomarit     julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallin-
C. W. A. Timmermans, D. A. O. Edward, A. La Pergola ja                     tovirkamies L. Hewlett, on antanut 26.6.2003 tuomion, jonka
S. von Bahr (esittelevä tuomari), julkisasiamies: F. G. Jacobs,            tuomiolauselma on seuraava:
kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut
5.6.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                           Kun henkilöyhtiö ottaa yhtiömiehen rahapanosta vastaan, se ei suorita
                                                                           yhtiömiehelle jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmu-
Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta –        kaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen
yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste        määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun
– 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direk-            neuvoston kuudennen direktiivin 77/388/ETY 2 artiklan 1 kohdassa
tiivin 77/388/ETY 9 artiklan 2 kohdan e alakohtaa on tulkittava            tarkoitettua vastikkeellista palvelua.
niin, että sitä sovelletaan mainospalveluihin, jotka suoritetaan välilli-
sesti mainostajalle ja joista laskutetaan välikätenä toimivaa palvelujen
vastaanottajaa, joka puolestaan laskuttaa niistä mainostajaa. Sillä, että  (1) EYVL C 56, 2.3.2002.
mainostaja ei tuota sellaista tavaraa tai palvelua, jonka hintaan
kyseisten mainospalveluiden kustannukset voitaisiin sisällyttää, ei ole
merkitystä määritettäessä välikätenä toimivalle palvelujen vastaanotta-
jalle suoritettavien palvelujen suorituspaikkaa.
(1) EYVL C 84, 6.4.2002.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (kolmas jaosto)
                                                                                12 päivänä kesäkuuta 2003
          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                           asiassa C-446/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Espanjan kuningaskunta (1)
                             (kuudes jaosto)
                                                                           (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi
                     26 päivänä kesäkuuta 2003                                          75/442/ETY – Ympäristö – Jätehuolto)
asiassa C-442/01, (Bundesfinanzhof esittämä ennakkorat-                                                (2003/C 184/27)
kaisupyyntö), KapHag Renditefonds 35 Spreecenter
Berlin-Hellersdorf 3. Tranche GbR vastaan Finanzamt
                           Charlottenburg (1)                                                    (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
(Kuudes arvonlisäverodirektiivi – Soveltamisala – Palvelujen               (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
tarjoaminen vastiketta vastaan – Yhtiömiehen ottaminen                                    tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
      henkilöyhtiöön rahapanoksen suorittamista vastaan)
                            (2003/C 184/26)                                Asiassa C-446/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
                                                                           nään G. Valero Jordana) vastaan Espanjan kuningaskunta (asia-
                                                                           miehenään L. Fraguas Gadea), jossa kantaja vaatii yhteisöjen
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                        tuomioistuinta toteamaan, että Espanjan kuningaskunta ei ole
                                                                           noudattanut jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen           direktiivin 75/442/ETY (EYVL L 194, s. 39) mukaisia velvoittei-
                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                    taan, sellaisena kuin tämä direktiivi on muutettuna 18.3.1991
                                                                           annetulla direktiivillä 91/156/ETY (EYVL L 78, s. 32), koska se
                                                                           ei ole toteuttanut tiettyjen jätteidenkäsittelypaikkojen osalta
                                                                           kyseisen direktiivin 4, 9 ja osin 13 artiklan soveltamisen
Asiassa C-442/01, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on saattanut               takaamiseksi välttämättömiä toimenpiteitä, yhteisöjen tuomiois-
EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-               tuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä             johtaja J.-P. Puissochet sekä tuomarit C. Gulmann ja
olevassa asiassa KapHag Renditefonds 35 Spreecenter Berlin-                J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari), julkisasiamies:
Hellersdorf 3. Tranche GbR ja Finanzamt Charlottenburg                     L. A. Geelhoed, kirjaaja: R. Grass, on antanut 12.6.2003
ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön              tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
 ---pagebreak--- 2.8.2003                  FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                                C 184/15
1)    Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut jätteistä 15 päivänä       sosiaaliturvalainsäädäntöjen yhteensovittaminen, tilanteeseen, jossa
      heinäkuuta 1975 annetun direktiivin 75/442/ETY mukaisia              asianomaiselle, joka saa useita eläkkeitä kuuluttuaan eri jäsenvaltioiden
      velvoitteitaan, sellaisena kuin tämä direktiivi on muutettuna        sosiaaliturvajärjestelmiin, on maksettu eläkkeen lisäosaa perusteetto-
      18.3.1991 annetulla direktiivillä 91/156/ETY, koska se ei ole        masti sallitun tulojen enimmäismäärän ylittymisen vuoksi, on sovellet-
      toteuttanut Torreblancan, San Lorenzo de Tormesin, Santalla del      tava kansallista oikeutta. Asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se
      Bierzon, Sa Rocan ja Campellon (Espanja) jätteidenkäsittely-         on muutettuna, 94, 95, 95 a ja 95 b artiklassa tarkoitettua kahden
      paikkojen osalta kyseisen direktiivin 4 ja 9 artiklan ja kahden      vuoden määräaikaa ei voida soveltaa analogisesti tällaiseen tilantee-
      ensin mainitun jätteidenkäsittelypaikan osalta kyseisen direktiivin  seen.
      13 artiklan soveltamisen takaamiseksi välttämättömiä toimenpi-
      teitä.                                                               Kansallisessa oikeudessa on kuitenkin noudatettava yhteisön vastaa-
                                                                           vuusperiaatetta, jonka mukaan sellaisten tilanteiden käsittelyä
2)    Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyn-         koskevat menettelysäännöt, joissa on kyse yhteisön perusvapauden
      tikulut.                                                             käyttämisestä, eivät saa olla epäedullisempia kuin puhtaasti kansal-
                                                                           listen tilanteiden käsittelyä koskevat menettelysäännöt, sekä yhteisön
(1) EYVL C 31, 2.2.2002.
                                                                           tehokkuusperiaatetta, jonka mukaan nämä menettelysäännöt eivät saa
                                                                           olla sellaisia, että yhteisön oikeuteen perustuvasta tilanteesta johtuvien
                                                                           oikeuksien käyttäminen on käytännössä mahdotonta tai suhteettoman
                                                                           vaikeaa.
                                                                           Näitä periaatteita sovelletaan kaikkiin sellaisten tilanteiden käsittelyä
          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                 koskeviin menettelysääntöihin, joissa on kyse yhteisön perusvapauden
                                                                           käyttämisestä, liittyivätpä nämä menettelysäännöt hallintomenettelyyn
                              (viides jaosto)                              tai oikeudenkäyntimenettelyyn, kuten esimerkiksi kansallisiin säännök-
                                                                           siin, joita sovelletaan perusteettoman edun vanhentumiseen ja palaut-
                     19 päivänä kesäkuuta 2003                             tamiseen tai joiden mukaan toimivaltaisten laitosten on otettava
                                                                           huomioon asianomaisten vilpitön mieli tai valvottava säännöllisesti
asiassa C-34/02, (Tribunale ordinario di Roma esittämä
                                                                           heidän eläketilannettaan.
ennakkoratkaisupyyntö), Sante Pasquini vastaan Istituto
          nazionale della previdenza sociale (INPS) (1)
                                                                           (1) EYVL C 84, 6.4.2002.
(Sosiaaliturva – Vanhuusetuudet – Uudelleenlaskeminen –
Perusteettoman edun palauttaminen – Vanhentuminen –
      Sovellettava oikeus – Menettelymääräykset – Käsite)
                             (2003/C 184/28)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                       (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                                24 päivänä kesäkuuta 2003
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                 tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                   asiassa C-72/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Portugalin tasavalta (1)
Asiassa C-34/02, jonka Tribunale ordinario di Roma (Italia) on             (Jäsenyysvelvoitteiden          noudattamatta          jättäminen        –
saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen                Direktiivit 92/43/ETY ja 79/409/ETY – Luontotyyppien ja
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa                                luonnonvaraisten lintujen suojelu)
vireillä olevassa asiassa Sante Pasquini ja Istituto nazionale della
previdenza sociale (INPS), ennakkoratkaisun sosiaaliturvajärjes-                                        (2003/C 184/29)
telmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin
työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän                                       (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on               (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla                                   tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97 (EYVL 1997, L 28,
s. 1), sekä asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenet-
telystä 21 päivänä maaliskuuta 1972 annetun neuvoston                      Asiassa C-72/02, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään
asetuksen (ETY) N:o 574/72, sellaisena kuin se on muutettuna               A. Caeiros) vastaan Portugalin tasavalta (asiamiehinään
ja ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 118/97, tulkinnasta,            L. Fernandes, M. Telles Romão ja M. João Lois), jossa kantaja
yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa:            vaatii todettavaksi, että koska Portugalin tasavalta ei ole saat-
jaoston       puheenjohtaja       M.     Wathelet     sekä     tuomarit    tanut oikeusjärjestyksensä osaksi
C. W. A. Timmermans, D. A. O. Edward, P. Jann ja A. Rosas
(esittelevä tuomari), julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: apulaiskir-
jaaja H. von Holstein, on antanut 19.6.2003 tuomion, jonka                 –      luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja
tuomiolauselma on seuraava:                                                       kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun
                                                                                neuvoston direktiivin 92/43/ETY (EYVL L 206, s. 7)
Koska sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikku-
                                                                                3 artiklan 3 kohtaa, 10 ja 11 artiklaa sekä 12 artiklan
viin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja
                                                                                4 kohtaa, ja
heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetussa
neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on             –      luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta
muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston               1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY (EYVL
asetuksella (EY) N:o 118/97, taataan ainoastaan jäsenvaltioiden                   L 103, s. 1) 7, 8 ja 12 artiklaa, ja koska


title: Asia C-549/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Højesteret (Tanska) on esittänyt 2.12.2014 – Finn Frogne A/S v. Rigspolitiet ved Center for Beredskabskommunikation

text:
               16.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Højesteret (Tanska) on esittänyt 2.12.2014 – Finn Frogne A/S v. Rigspolitiet ved Center for Beredskabskommunikation
   (Asia C-549/14)
   (2015/C 056/10)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Højesteret

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Finn Frogne A/S

      Vastapuoli: Rigspolitiet ved Center for Beredskabskommunikation

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (1) 2 artiklaa yhdessä tuomion Pressetext, C-454/06, ja tuomion Wall, C-91708, kanssa tulkittava siten, että sovittelusopimus, joka sisältää sopimuspuolten aiemman tarjouspyynnön perusteella tekemässä hankintasopimuksessa alun perin sopimien palvelujen rajoituksia ja muutoksia samoin kuin vastavuoroisen pidättymisen laiminlyöntimenettelyistä tulevien oikeusriitojen välttämiseksi, on itsessään hankintasopimus, joka edellyttää tarjouspyynnön esittämistä, jos alkuperäiseen hankintasopimukseen on kohdistunut häiriöitä?

      (1)  EUVL L 134, s. 114.


title: Asia C-372/13: Unionin tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 30.1.2014 (Polymeles Protodikeio Athinonin (Kreikka) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Warner – Lambert Company LLC ja Pfizer Ellas AE v. SiegerPharma Anonymi Farmakeftiki Etaireia (Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Ennakkoratkaisukysymykset, jotka ovat täysin samat kuin kysymykset, joista unionin tuomioistuin on jo lausunut — Teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehty sopimus (TRIPS-sopimus) — 27 artikla — Patentin kohde — 70 artikla — Olemassa olevan aineiston suoja)

text:
               10.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 175/18

         Unionin tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 30.1.2014 (Polymeles Protodikeio Athinonin (Kreikka) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Warner – Lambert Company LLC ja Pfizer Ellas AE v. SiegerPharma Anonymi Farmakeftiki Etaireia
   (Asia C-372/13) (1)

   ((Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Ennakkoratkaisukysymykset, jotka ovat täysin samat kuin kysymykset, joista unionin tuomioistuin on jo lausunut - Teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehty sopimus (TRIPS-sopimus) - 27 artikla - Patentin kohde - 70 artikla - Olemassa olevan aineiston suoja))
   2014/C 175/22
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Polymeles Protodikeio Athinon

      Asianosaiset

      Kantajat: Warner – Lambert Company LLC ja Pfizer Ellas AE

      Vastaaja: SiegerPharma Anonymi Farmakeftiki Etaireia

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – Polymeles Protodikeio Athinon – Teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen (TRIPS), joka on Maailman kauppajärjestön perustamisesta tehdyn sopimuksen (EUVL 1994, L 336, s. 214) liitteessä, 27 ja 70 artiklan tulkinta – Yhteisön oikeuteen kuuluvien alojen ja jäsenvaltioiden toimivaltaan kuuluvien alojen välinen erottelu – Patenttien ala – Kemikaali- ja lääkevalmisteet

      Määräysosa

               1)

               Teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen, joka on Maailman kauppajärjestön (WTO) perustamisesta tehdyn sopimuksen, joka on allekirjoitettu Marrakeshissa 15.4.1994 ja hyväksytty Uruguayn kierroksen monenvälisissä kauppaneuvotteluissa (1986–1994) laadittujen sopimusten tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta yhteisön toimivaltaan kuuluvissa asioissa 22.12.1994 tehdyllä neuvoston päätöksellä 94/800/EY, liitteessä 1 C, 27 artikla kuuluu yhteisen kauppapolitiikan alaan.

               2)

               Teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen 27 artiklaa on tulkittava siten, että lääkkeen vaikuttavan aineen kaltainen farmaseuttista tuotetta koskeva keksintö voi, ellei kyseisen artiklan 2 tai 3 kohdan nojalla ole muuta säädetty, olla patentin kohteena mainitun artiklan 1 kohdan mukaisin edellytyksin.

               3)

               Patentin, joka on saatu sellaisen hakemuksen perusteella, jossa on vaadittu keksinnölle patenttisuojaa sekä farmaseuttisen tuotteen valmistusmenetelmän että kyseisen farmaseuttisen tuotteen itsensä osalta, mutta joka on myönnetty yksinomaan valmistusmenetelmän osalta, ei ole syytä saman sopimuksen 27 ja 70 artiklan määräysten vuoksi katsoa koskevan kyseisen sopimuksen voimaantulosta lähtien mainittua farmaseuttista tuotetta keksintönä.

      (1)  EUVL C 78, 15.3.2014.


title: Asia C-93/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Alicante (Espanja) on esittänyt 15.2.2016 – The Irish Dairy Board Co-operative Limited v. Tindale & Stanton Ltd España SL

text:
               2.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/28

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Alicante (Espanja) on esittänyt 15.2.2016 – The Irish Dairy Board Co-operative Limited v. Tindale & Stanton Ltd España SL
   (Asia C-93/16)
   (2016/C 156/37)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Audiencia Provincial de Alicante

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: The Irish Dairy Board Co-operative Limited

      Vastapuoli: Tindale & Stanton Ltd España SL

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko yhteisön tavaramerkkiasetuksen (1) 9 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, siltä osin kuin siinä edellytetään sekaantumisvaaraa, jotta yhteisön tavaramerkin haltija voi kieltää muita ilman hänen suostumustaan käyttämästä elinkeinotoiminnassa merkkiä asetuksessa säädetyissä tapauksissa, tulkita siten, että siinä sallitaan sekaantumisvaaran poissulkeminen silloin, kun aikaisempi tavaramerkki on esiintynyt ongelmitta rinnakkain tavaramerkin haltijan suvaitsevuuden vuoksi vuosien ajan kahdessa unionin jäsenvaltiossa samankaltaisten kansallisten tavaramerkkien kanssa, niin että sekaannusvaaran puuttuminen näissä kahdessa jäsenvaltiossa ekstrapoloituu muihin jäsenvaltioihin tai unioniin kokonaisuudessaan, kun otetaan huomion, että yhteisön tavaramerkki velvoittaa yhtenäiseen kohteluun?

               2)

               Onko edellisessä kohdassa esitetyssä tapauksessa mahdollista ottaa huomioon maantieteelliset, väestölliset, taloudelliset tai muunlaiset niiden jäsenvaltioiden ominaisuudet, joissa rinnakkain esiintyminen on ilmennyt, sekaannusvaaraa arvioitaessa, niin että sekaannusvaaran puuttumien kyseisissä valtioissa voi ekstrapoloitua kolmanteen valtioon tai unioniin kokonaisuudessaan?

               3)

               Onko yhteisön tavaramerkkiasetuksen 9 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetyssä tapauksessa kyseistä säädöstä tulkittava niin, että jos aiempi tavaramerkki on esiintynyt rinnakkain riidanalaisen merkin kanssa tietyn vuosimäärän ajan kahdessa unionin jäsenvaltiossa ilman aikaisemman tavaramerkin haltijan riitauttamista, tämä tavaramerkin haltijan myöhäisemmän merkin käyttämistä kohtaan osoittama suvaitsevuus näissä kahdessa valtiossa erityisesti, voi ekstrapoloitua unionin jäljelle jääneelle alueelle, mistä määräytyy, että myöhäisemmän tavaramerkin käytölle kolmannen toimesta on olemassa perusteltu syy siksi, että yhteisön tavaramerkki velvoittaa yhtenäiseen kohteluun?

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


title: Asia C-127/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.3.2013 (Arbeidshof te Antwerpenin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Aldegonda van den Booren v. Rijksdienst voor Pensioenen (Siirtotyöläisten sosiaaliturva — Asetuksen (ETY) N:o 1408/71 46 a artikla — Päällekkäisyyden estävät kansalliset säännökset — Vanhuuseläke — Jäsenvaltion maksaman määrän korottaminen — Leskeneläke — Toisen jäsenvaltion maksaman määrän pienentäminen)

text:
               27.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 123/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.3.2013 (Arbeidshof te Antwerpenin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Aldegonda van den Booren v. Rijksdienst voor Pensioenen
   (Asia C-127/11) (1)

   (Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Asetuksen (ETY) N:o 1408/71 46 a artikla - Päällekkäisyyden estävät kansalliset säännökset - Vanhuuseläke - Jäsenvaltion maksaman määrän korottaminen - Leskeneläke - Toisen jäsenvaltion maksaman määrän pienentäminen)
   2013/C 123/03
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Arbeidshof te Antwerpen

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Aldegonda van den Booren

      Vastaaja: Rijksdienst voor Pensioenen

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Arbeidshof te Antwerpen — EY 10, EY 39 ja EY 42 artiklan (nykyisin SEU 4 artiklan 3 kohta, SEUT 45 artikla ja SEUT 48 artikla) sekä sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston direktiivin (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2) 46 a artiklan 3 kohdan a alakohdan tulkinta — Etuudet — Päällekkäisten etuuksien estämiseen tarkoitetut säännöt — Ensimmäisen jäsenvaltion maksaman jälkeenjääneiden eläkkeen alentaminen toisen jäsenvaltion maksaman vanhuuseläkkeen korottamisen vuoksi

      Tuomiolauselma

   Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna 5.6.2001 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1386/2001, 46 a artiklaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä jäsenvaltion sellaisen lainsäädännön soveltamiselle, johon sisältyvän säännöksen mukaan kyseisessä jäsenvaltiossa maksettavaa leskeneläkettä pienennetään sen johdosta, että toisen jäsenvaltion lainsäädännön nojalla maksettavaa vanhuuseläkettä korotetaan, jollei erityisesti 46 a artiklan 3 kohdan d alakohdassa säädetyistä edellytyksistä muuta johdu.
   SEUT 45 artiklaa on tulkittava siten, ettei myöskään se ole esteenä tällaisen kansallisen lainsäädännön soveltamiselle, jos tämän seurauksena asianomainen ei joudu epäedulliseen tilanteeseen sellaiseen henkilöön nähden, jonka tilanteeseen ei liity rajat ylittäviä tekijöitä ja — jos tällaisen epäedullisen tilanteen olemassaolo todetaan — jos kyseinen lainsäädäntö on oikeutettu sen vuoksi, että se perustuu objektiivisiin syihin ja että se on oikeassa suhteessa kansallisessa oikeudessa hyväksyttävästi tavoiteltuun päämäärään, minkä arvioiminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävä.

      (1)  EUVL C 152, 21.5.2011.


title: Asia F-108/10: Kanne 26.10.2010 — Filice ym. v. Euroopan unionin tuomioistuin

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/65

         Kanne 26.10.2010 — Filice ym. v. Euroopan unionin tuomioistuin
   (Asia F-108/10)
   ()
   2011/C 30/128
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Stefania Filice (Luxemburg, Luxemburg) ym. (edustajat: asianajajat B. Cortese, C. Cortese ja F. Spitaleri)

      Vastaaja: Euroopan unionin tuomioistuin

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vastaajan kantajien palkkatodistuksissa tekemien päätösten rajoittaa 23.12.2009 annetun neuvoston (EU, Euratom) asetuksen N:o 1296/2009 perusteella virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden vuosittaisen mukautuksen yhteydessä kantajien palkkojen mukauttaminen heinäkuusta 2009 lähtien 1,85 prosentin suuruiseen korotukseen kumoaminen

      Vaatimukset

               —

               Vuoden 2010 tammikuun ja sitä seuraavien kuukausien kantajien palkkakuiteissa ja vuoden 2009 maksamattomia palkkoja koskevissa kuiteissa ilmenevät Euroopan unionin tuomioistuimen päätökset on kumottava siltä osin kuin niissä on sovellettu 1,85 prosentin mukautusprosenttia 3,7 prosentin mukautusprosentin sijasta

               —

               Unionin tuomioistuin on määrättävä korvaamaan asetuksen N:o 1296/09 nojalla tässä asiassa annettavan tuomion antamiseen asti maksettujen palkan määrien ja niiden palkan määrien välinen ero, jotka olisi pitänyt maksaa, jos mukautus olisi laskettu oikein, lisättynä Euroopan keskuspankin kyseistä ajanjaksoa varten perusrahoitusoperaatioiden osalta vahvistaman korkokannan mukaisella korolla, johon lisätään 3,5 prosenttia, siitä päivästä alkaen, jona pääasiassa vaaditut määrät oli maksettava

               —

               Euroopan unionin tuomioistuin on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-338/01: Euroopan yhteisöjen komission 7.9.2001 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
27.10.2001               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 303/13
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                             sesti markkinointivuonna 1996, maksettiin markkinointi-
                                                                                vuonna 1995 esitettyjen hakemusten perusteella, mikä ei
                                                                                ollut sovellettavien yhteisön säännösten mukaista, koska
Valittaja väittää, että asiassa on rikottu asetuksen (ETY)                      lisämaksuja voitiin suorittaa sellaisille edunsaajille, joilla
N:o 4253/88 24 artiklaa ja erityisesti siinä vahvistettuja                      ei olisi markkinointivuonna 1996 ollut oikeutta näihin
menettelysääntöjä, joiden mukaan komission on kehotettava                       lisämaksuihin. Espanjan kuningaskunta on tästä eri miel-
asianomaista jäsenvaltiota esittämään huomautuksensa, ennen                     tä. Koska maksut oli suoritettava 15.10.1996 mennessä,
kuin komissio tekee päätöksen tuen vähentämisestä tai kes-                      Espanjan kuningaskunnan oli turvauduttava asetuksen
keyttämisestä. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi                    1357/96/EY 5 artiklassa säädettyyn poikkeukseen, jota
tätä säännöstä ottamatta huomioon sen sanamuotoa ja tarkoi-                     varten vaaditut objektiiviset edellytykset vahvistettiin mi-
tusta, jonka mukaan komissio ja jäsenvaltiot toimivat välittö-                  nisteriön määräyksissä. Näin ollen Espanjan kuningaskun-
mässä yhteistyössä hallinnoidessaan ja arvioidessaan myönnet-                   ta käytti hyväkseen 5 artiklassa säädettyä poikkeusta,
tyjä tukia, eikä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin myös-                    jotta sen ei tarvinut noudattaa 1 ja 2 artiklassa säädettyjä
kään ottanut huomioon yhteisön oikeuskäytäntöä, jonka mu-                       vaatimuksia. Se oletti, että sen velvollisuutta suorittaa
kaan tämänkaltaisissa tilanteissa asianomaisen jäsenvaltion                     1 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja lisämaksuja pidennet-
kanta on olennainen.                                                            tiin. Tämä tarkoittaa, että toisin kuin komissio väittää,
                                                                                takaisin perimistä koskevia säännöksiä ei voitu soveltaa
                                                                                vuonna 1996, koska 5 artiklassa säädetään, että sen
                                                                                soveltaminen estää 1–4 artiklan soveltamisen.
                                                                         –      Komissio ei ole noudattanut sovellettavissa yhteisön
                                                                                oikeussäännöissä asetettuja määräaikoja: Espanjan kunin-
                                                                                gaskunta on toteuttanut tässä kanteessa riitautetun rahoi-
Espanjan kuningaskunnan 6.9.2001 Euroopan yhteisöjen                            tusoikaisun kohteena olevat menot neuvoston asetuksen
               komissiota vastaan nostama kanne                                 1258/1999/EY (5) 7 artiklan 4 kohdan mukaisessti 24:ää
                                                                                kuukautta ennen komission asianomaiselle jäsenvaltiolle
                                                                                toimittamaa tarkastusten tuloksia koskevaa kirjallista tie-
                          (Asia C-331/01)                                       doksiantoa.
                          (2001/C 303/21)
                                                                         (1) EYVL L 200, 25.7.01, s. 28.
                                                                         (2) Kyse on 185 046 088 pesetan suuruisesta lisämaksusta, joka
Espanjan kuningaskunta on nostanut 6.9.2001 Euroopan                         suoritettiin naudanlihan tuottajille BSE:n aiheuttaman kriisin
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                      vuoksi.
komissiota vastaan. Kantajan asiamiehenä on valtionasiamies              (3) Vuonna 1996 suoritettavista lisämaksuista naudanliha-alan
Mónica López-Monis Gallego, jonka prosessiosoite Luxembur-                 yhteisestä markkinajärjestelystä neuvoston asetus (ETY)
gissa on Espanjan suurlähetystö, 4–6, boulevard Servais.                     N:o 805/68 tarkoitettujen palkkioiden osalta sekä kyseisen asetuk-
                                                                             sen muttamisesta 8 päivänä heinäkuuta 1996 annettu neuvoston
                                                                             asetus (EY) N:o 1357/96 ( EYVL L 175, 13.7.1996, s. 9).
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             (4) BOE 228, 20.9.1996, Ministerio de Agricultura, Pesca y Alimenta-
                                                                             ción (maatalous-, kalastus- ja elintarvikeministeriö).
                                                                         (5) Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17 päivänä touko-
–     kumoaa 11.7.2001 tehdyn komission päätöksen (1) Eu-                    kuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1258/1999 (EYVL
      roopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR)                     L 160, 26.6.99, s. 103).
      tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen me-
      nojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle, siltä
      osin kuin päätös koskee niitä Espanjan kuningaskunnalle
      määrättyjä rahoitusoikaisuja, joista tässä kanteessa on
      kyse (2),
–     velvoittaa vastaajana olevan toimielimen korvaamaan
      oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 7.9.2001 Euroopan unio-
                                                                                nin neuvostoa vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääsialliset perustelut                                                  (Asia C-338/01)
–     Sovellettavissa yhteisön säännöksissä lisätukien myöntä-                                      (2001/C 303/22)
      miseksi asetetut edellytykset täyttyvät: komission mukaan
      neuvoston asetukseen 1357/96/EY (3) perustuvat BSE:n
      vuoksi säädetyt lisämaksut, jotka Espanjassa suoritettiin          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.9.2001 Euroo-
      19.9.1996 annetun ministeriön määräyksen (4) mukai-                pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
 ---pagebreak--- C 303/14                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      27.10.2001
neuvostoa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Richard Lyal,                 Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
prosessiosoite on Luxemburgissa.
                                                                         –     toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomiostuin                                    EY 28 artiklan mukaisia velvoitteitaan, kun se ei ole
                                                                               päästänyt Espanjan markkinoille muissa jäsenvaltioissa
1)    kumoaa keskinäisestä avunannosta Euroopan maatalou-                      laillisesti valmistettuja ja myytäviä tuotteita, jotka on
      den ohjaus- ja tukirahaston rahoitusjärjestelmään kuulu-                 varustettu nimellä ”limpiador con lejı́a” (lipeäpitoiset
      vista toimista johtuvien saatavien sekä maatalousmaksu-                  puhdistusaineet) tai samankaltaisella nimellä, jos nämä
      jen ja tullien perinnässä sekä arvonlisäverosta ja tietyistä             tuotteet sisältävät aktiivista klooria alle 35 grammaa
      valmisteveroista annetun direktiivin 76/308/ETY muutta-                  litralta, ja
      misesta 15 päivänä kesäkuuta 2001 annetun neuvoston
      direktiivin 2001/44/EY (1)                                         –     velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
                                                                               denkäyntikulut.
2)    pitää voimassa direktiivin vaikutukset siihen asti, kunnes
      oikean oikeudellisen perustan nojalla annettu direktiivi
      on tullut voimaan
3)    velvoittaa Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oi-               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      keudenkäyntikulut.
                                                                         Espanjassa voimassa olevissa säännökset, sellaisina kuin Espan-
                                                                         jan viranomaiset niitä tulkitsevat ja soveltavat, sisältävät rajoi-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         tuksia, joita sovelletaan erotuksetta kotimaisiin ja tuotuihin
                                                                         tuotteisiin ja jotka koskevat kyseessä olevien tuotteiden (”lim-
Neuvosto antoi direktiivin 2001/44/EY EY 93 ja 94 artiklan               piador con lejı́a”) nimeä ja pakkausmerkintöjä. Vaikka näitä
perusteella komission ehdottaman EY 95 artiklan sijaan määri-            kansallisia toimenpiteitä, joilla rajoitetaan yhteisön sisäistä
tellen toimenpiteen veroja koskevaksi säännökseksi.                      kauppaa, voitaisiin perustella kuluttajansuojaan liittyvällä ta-
                                                                         voitteella, näiden toimenpiteiden on oltava välttämättömiä
                                                                         tämän tavoitteen saavuttamiseksi ja asianmukaisessa suhteessa
Komission mielestä kyseisen lainsäädännön tarkoituksena on               tähän tavoitteeseen.
sisämarkkinoiden loppuun saattaminen eikä sitä voida pitää
toimenpiteenä, jolla yhdenmukaistetaan veroja koskevaa lain-
säädäntöä. Oikea oikeudellinen perusta on tämän vuoksi EY                Komissio hylkää Espanjan viranomaisten esittämän väitteen,
95 artikla.                                                              jonka mukaan espanjalaisten kuluttajien suojaamiseksi olisi
                                                                         välttämätöntä vahvistaa aktiivisen kloorin pitoisuusaste
                                                                         35 grammaksi litralta, koska kuluttajien käsityksen mukaan
Komission mielestä direktiivin oikeudellinen perusta on näin             nimeä ”lipeä” ei voida erottaa tuotteesta, jonka desinfiontikapa-
ollen väärä, ja kyseinen direktiivin pitäisi kumota.                     siteetti riippuu aktiivisen kloorin pitoisuusasteesta. Ensinnä-
                                                                         kään ei voida – joten olisi myös suhteetonta – edellyttää,
(1) EYVL L 175, 28.6.2001, s. 17.
                                                                         että useista ainesosista (mm. lipeä) valmistetulla jalostetulla
                                                                         tuotteella (esim. lipeäpitoiset puhdistusaineet) pitäisi olla samat
                                                                         desinfiointiominaisuudet kuin pelkästään yhdellä näistä aine-
                                                                         sosista (lipeä). Toiseksi komissio katsoo, että kuluttansuoja
                                                                         voidaan toteuttaa käyttämällä muita keinoja kuin rajoittamalla
                                                                         tiettyjen myyntinimien käyttöä. Esimerkkinä tällaisista keinois-
                                                                         ta se on maininnut asianmukaiset pakkausmerkinnät. Lisäksi
                                                                         komissio muistuttaa, että vaarallisten valmisteiden luokitusta,
Euroopan yhteisöjen komission 19.9.2001 Espanjan ku-                     pakkaamista ja merkintöjä koskevien jäsenvaltioiden lakien,
             ningaskuntaa vastaan nostama kanne                          asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä on
                                                                         annettu neuvoston direktiivi 88/379/ETY (1) ja puhdistusainei-
                                                                         den ja siivoustuotteiden pakkausmerkinnöistä on annettu
                          (Asia C-358/01)                                komission suositus 89/542/ETY (2). Jos näitä säännöksiä ja
                                                                         määräyksiä sovelletaan, kuluttaja saa tietoja hankkimansa
                          (2001/C 303/23)                                tuotteen koostumuksesta.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.9.2001 Euroo-
                                                                         (1) EYVL L 187, 16.7.1988, s. 14.
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-
kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön            (2) EYVL L 291, 10.10.1989, s. 55.
virkamies Gregorio Valero Jordana, prosessiosoite Luxembur-
gissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Luis Escobar Guerre-
ro, Centre Wagner.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 15 päivänä marraskuuta 2000 asiassa T-157/00, Nicole Robert vastaan Euroopan parlamentti (Henkilöstö – Kannetta edeltävä hallinnollinen valitus – Määräajat – Ennen valituksen hylkäystä nostettu kanne – Tutkimatta jättäminen)

text:
C 95/14                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     24.3.2001
1)    Amfepramonia sisältävien ihmisten käyttöön tarkoitettujen         Franz-Martin Wasmeierin 20.12.2000 Euroopan yhteisö-
      lääkkeiden markkinoille saattamista koskevan luvan peruutta-                  jen komissiota vastaan nostama kanne
      misesta 9 päivänä maaliskuuta 2000 tehdyn komission
      päätöksen [K(2000)453] täytäntöönpanoa lykätään kantajan
      osalta.                                                                                (Asia T-381/00)
2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                                                  (2001/C 95/28)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                        Franz-Martin Wasmeier, kotipaikka München (Saksa) on nosta-
                                                                        nut 20.12.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
                                                                        teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissio-
                                                                        ta vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Gerhard Maier,
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                        asianajotoimisto Kalaitzis, Türck & Maier, Bernau am Chiemsee
                  MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                        (Saksa).
                 15 päivänä marraskuuta 2000
                                                                        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
 asiassa T-157/00, Nicole Robert vastaan Euroopan parla-
                             mentti (1)                                 –     kumoaa 7.9.2000 tehdyn komission päätöksen kantajan
                                                                              tekemästä valituksesta sekä 24.9.1999 tehdyn komission
                                                                              päätöksen kantajan luokittelusta palkkaluokkaan A7,
(Henkilöstö – Kannetta edeltävä hallinnollinen valitus –
Määräajat – Ennen valituksen hylkäystä nostettu kanne –
                                                                        –     velvoittaa komission tekemään uuden päätöksen täydelli-
                     Tutkimatta jättäminen)
                                                                              sine perusteluineen kantajan luokittelusta palkkaluok-
                                                                              kaan,
                          (2001/C 95/27)
                                                                        –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Asiassa T-157/00, Nicole Robert, Euroopan parlamentin virka-
mies, kotipaikka Strassen (Luxemburg), edustajanaan asianajaja
A. Lorang, Luxemburg, prosessiosoite Luxemburgissa tämän                Kantaja nimitettiin avoimen kilpailun jälkeen komission virka-
asianajotoimisto, 2 rue des Dahlias, vastaan Euroopan parla-            mieheksi ja hänet luokiteltiin palkkaluokkaan A7/1. Kantaja
mentti (asiamiehinään Y. Pantalis ja D. Moore), jossa vaaditaan         valitti tästä päätöksestä ja vaati, että hänet luokiteltaisiin
kumottavaksi parlamentin päätöstä olla ylentämättä kantajaa             palkkaluokkaan A6.
palkkaluokkaan B1 vuoden 1999 ylennyskierroksella sekä
päätöksiä, jotka koskevat muiden virkamiesten ylentämistä
kyseisenä vuonna, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                 Kanne on nostettu komission päätöksestä hylätä kantajan
(viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja           valitus. Kantaja väittää muun muassa,
P. Lindh sekä tuomarit R. Garcı́a-Valdecasas ja J. D. Cooke,
kirjaaja: H. Jung, on 15.11.2000 antanut määräyksen, jonka
määräysosa on seuraava:                                                 –     että komission päätökseen sisältyy arviointivirhe,
1)    Kanne jätetään tutkimatta.                                        –     että komissio ei sääntöjenvastaisesti ole huolellisesti ar-
                                                                              vioinut kantajan pätevyyttä ja
2)    Osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                        –     että luottamuksensuojan ja yhdenvertaisen kohtelun peri-
                                                                              aatteita on loukattu.
(1) EYVL C 247, 26.8.2000.


title: Asia T-142/14: Kanne 28.2.2014 – SolarWorld ym. v. neuvosto

text:
               12.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/42

         Kanne 28.2.2014 – SolarWorld ym. v. neuvosto
   (Asia T-142/14)
   2014/C 142/55
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: SolarWorld AG (Bonn, Saksa), Brandoni solare SpA (Castelfidardo, Italia) ja Solaria Energia y Medio Ambiente, SA (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajaja L. Ruessmann ja solicitor J. Beck)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi

               —

               kumoamaan neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1239/2013 (1) 2 artiklan

               —

               yhdistämään tämän asian asiaan T-507/13

               —

               velvoittamaan vastaajan maksamaan kantajien oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisen asetuksen 2 artiklan taustalla on ilmeinen arviointivirhe ja että sillä rikotaan tukien vastaisen perusasetuksen (2) 13 artiklaa siltä osin kuin sillä vapautetaan toimenpiteistä sellaiset kiinalaiset tuottajat, joiden yhteisen sitoumuksen komissio hyväksyi loukaten kantajien oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, hyvän hallinnon periaatetta ja kantajien puolustautumisoikeuksia sekä rikkoen tukien vastaisen perusasetuksen 13 artiklan 4 kohtaa ja 29 artiklan 2 kohtaa.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisen asetuksen 2 artiklan taustalla on ilmeinen arviointivirhe ja että sillä rikotaan tukien vastaisen perusasetuksen 13 artiklaa siltä osin kuin sillä vapautetaan toimenpiteistä kiinalaiset tuottajat, joiden lainvastaisen yhteisen sitoumuksen komissio hyväksyi.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisen asetuksen 3 artiklalla rikotaan SEUT 101 artiklan 1 kohtaa siltä osin kuin sillä vapautetaan tietyt kiinalaiset tuottajat kyseisistä toimenpiteistä sellaisen sitoumustarjouksen perusteella, joka hyväksyttiin ja vahvistettiin komission täytäntöönpanopäätöksellä 2013/707/EU (3) ja komission päätöksellä 2013/423/EU (4) ja joka on horisontaalinen hintojenvahvistamisjärjestely.

      (1)  Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuontia koskevan lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta 2.12.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1239/2013 (EUVL L 325, s. 66)

      (2)  Muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 11.6.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 597/2009 (EUVL L 188, s. 93)

      (3)  Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuontia koskevassa polkumyynnin ja tukien vastaisessa menettelyssä tarjotun sitoumuksen hyväksymisen vahvistamisesta lopullisten toimenpiteiden soveltamiskauden ajaksi 4.12.2013 annettu komission täytäntöönpanopäätös 2013/707/EU (EUVL L 325, s. 214)

      (4)  Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot ja kiekot) tuontia koskevassa polkumyynnin vastaisessa menettelyssä tarjotun sitoumuksen hyväksymisestä 2.8.2013 annettu komission päätös 2013/423/EU (EUVL L 209, s. 26)


title: Asia C-493/08: Kanne 14.11.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               10.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/16

         Kanne 14.11.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-493/08)
   (2009/C 6/26)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: Iro Dimitriou ja P. Dejmek)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut pääomayhtiöiden rajatylittävistä sulautumisista 26.10.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/56/EY (1) 19 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika, jossa direktiivi oli pantava täytäntöön sisäisessä oikeusjärjestyksessä, on päättynyt 15.12.2007.

      (1)  EUVL L 310, 25.11.2005, s. 1.


title: Asia T-427/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.6.2014 – Gruppo Norton v. SMHV – Marín Nicolás (Gruppo Norton S.r.l.) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Gruppo Norton S.r.l. rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen kuviomerkki NORTON HISPAŃO — Asetuksessa (EY) N:o 2868/95 olevan säännön 49 1 kohta ja asetuksen (EY) N:o 207/2009 60 artikla — Valituslautakunta jättää kanteen tutkimatta — Ilmeisesti täysin perusteeton kanne)

text:
               4.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 253/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.6.2014 – Gruppo Norton v. SMHV – Marín Nicolás (Gruppo Norton S.r.l.)
   (Asia T-427/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Gruppo Norton S.r.l. rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen kuviomerkki NORTON HISPAŃO - Asetuksessa (EY) N:o 2868/95 olevan säännön 49 1 kohta ja asetuksen (EY) N:o 207/2009 60 artikla - Valituslautakunta jättää kanteen tutkimatta - Ilmeisesti täysin perusteeton kanne))
   2014/C 253/43
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Gruppo Norton Srl (Carini, Italia) (edustaja: asianajaja M. García Lirola)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: V. Melgar)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Victoriano Marín Nicolás (Alcantarilla, Espanja) (edustaja: asianajaja M. Ruiz Vázquez)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) neljännen valituslautakunnan 31.5.2013 (asia R 341/2013-4) tekemästä päätöksestä, joka koskee Victoriano Marín Nicolásin ja Gruppo Norton Srl:n välistä väitemenettelyä.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Gruppo Norton Srl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 313, 26.10.2013.


title: Asia T-364/05: Kanne  26.9.2005  — Saint-Gobain Pam SA v. SMHV

text:
               10.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/14

         Kanne 26.9.2005 — Saint-Gobain Pam SA v. SMHV
   (Asia T-364/05)
   (2005/C 315/27)
   Kannekirjelmän kieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Saint-Gobain Pam SA (Nancy, Ranska) (edustaja: asianajaja J. Blanchard)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Propamsa SA
   Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljännen valituslautakunnan 15.4.2005 tekemä päätös on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu tavaramerkki: sanamerkki ”PAM PLUVIAL” luokkiin 6 (metalliset tai metallipohjaiset putkistot ja putket, valurautaputkistot ja -putket, metalliliitokset edellä mainittuihin tuotteisiin) ja 17 (ei-metalliset liitokset ei-metallisiin jäykkiin putkistoihin ja putkiin) kuuluvia tavaroita varten.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Propamsa SA

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: espanjalainen sana- ja kuviomerkki nro 737 992”PAM PAM” luokkaan 19 kuuluvia tavaroita varten (rakennusaineet), espanjalainen sanamerkki nro 120 075”PAM” luokkaan 19 kuuluvia tavaroita varten (sementit) ja kansainvälinen tavaramerkki nro 463 089”PAM” luokkiin 1 (liima-aineet teollisiin tarkoituksiin) ja 19 (rakennusaineet (ei-metalliset)) kuuluvia tavaroita varten.

      Väiteosaston ratkaisu: väite hyväksytään ja rekisteröintihakemus hylätään.

      Valituslautakunnan ratkaisu: valitus hylätään.
   Kanneperusteet:
   Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston eri instanssien välisen toiminnallisen jatkuvuuden periaatetta on loukattu, sillä kyseisestä periaatteesta ei voi olla seurauksena se, että asianosainen, joka ei asian ensimmäisenä instanssina käsittelevässä yksikössä ole esittänyt eräitä tosiseikkoja tai oikeudellisia seikkoja kyseisen yksikön asettamassa määräajassa, ei ole yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 74 artiklan 2 kohdan nojalla oikeutettu vetoamaan näihin seikkoihin valituslautakunnassa.
   Kyseisen asetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (neljäs jaosto) 13 päivänä tammikuuta 2005, asiassa C-126/04 (College van Beroep voor het bedrijfslevenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Heineken Brouwerijen BV vastaan Hoofdproductschap Akkerbouw (Viljat — Tuontijärjestelmä — Yhteisön tariffikiintiö mallasohralle — Syrjintä)

text:
               19.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/1

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (neljäs jaosto)
   13 päivänä tammikuuta 2005,
   asiassa C-126/04 (College van Beroep voor het bedrijfslevenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Heineken Brouwerijen BV vastaan Hoofdproductschap Akkerbouw (1)

   (Viljat - Tuontijärjestelmä - Yhteisön tariffikiintiö mallasohralle - Syrjintä)
   (2005/C 69/02)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asiassa C-126/04, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka College van Beroep voor het bedrijfsleven (Alankomaat) on esittänyt 18.2.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 8.3.2004, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Heineken Brouwerijen BV vastaan Hoofdproductschap Akkerbouw, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts (esittelevä tuomari) sekä tuomarit E. Juhász ja M. Ilešič, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: R. Grass, on antanut 13.1.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Esitettyjen kysymysten tutkinnassa ei ole tullut esille mitään sellaisia seikkoja, jotka vaikuttaisivat yhteisön tariffikiintiön avaamisesta CN-koodiin 1003 00 kuuluvalle mallasohralle 14 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1269/1999 ja 24 päivänä huhtikuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 822/2001 pätevyyteen.

      (1)  EYVL C 106, 30.4.2004.


title: Asia C-30/05: Euroopan yhteisöjen komission 28.1.2005 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
               2.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/11

         Euroopan yhteisöjen komission 28.1.2005 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-30/05)
   (2005/C 82/24)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 28.1.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Claire Françoise Durand ja Florence Simonetti, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut

                           —

                           vaarallisten valmisteiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 31 päivänä toukokuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/45/EY (EYVL L 200, 30.7.1999, s. 1) ja

                           —

                           vaarallisten valmisteiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/45/EY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen 7 päivänä elokuuta 2001 annetun komission direktiivin 2001/60/EY (EYVL L 226, 22.8.2001, s. 5)

                     mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut näiden direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle

               2)

               velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanoa varten säädetty määräaika päättyi 30.7.2002.


title: Asia T-505/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.3.2014 – Stichting Sona ja Nao v. komissio

text:
               12.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/55

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.3.2014 – Stichting Sona ja Nao v. komissio
   (Asia T-505/13) (1)

   2014/C 142/74
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 344, 23.11.2013.


title: Asia T-148/09: Kanne 9.4.2009 — Trelleborg AB v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/52

         Kanne 9.4.2009 — Trelleborg AB v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-148/09)
   2009/C 141/107
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Trelleborg AB (Trelleborg, Ruotsi) (edustaja: Barrister J. Joshua ja lakimies E. Aliende Rodríguez)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               riidanalaisen päätöksen 1 artikla on kumottava siltä osin kuin se koskee kantajaa ja joka tapauksessa siltä osin kuin siinä katsotaan kantajan syyllistyneen mihinkään rikkomiseen ennen 21.6.1999

               —

               kantajalle 2 artiklassa määrättyä sakkoa on alennettava päätökseen sisältyvien ilmeisten virheiden oikaisemiseksi

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 28.1.2009 tehdyn komission päätöksen K (2008) 428 (lopullinen) (Asia COMP/39406 — merellä käytettävät letkut) kumoamista siltä osin kuin siinä katsotaan kantajan osallistuneen Euroopan talousalueella merellä käytettävien letkujen markkinoilla yhtenä kokonaisuutena pidettävään jatkettuun rikkomiseen, joka perustui tarjousten myöntämiseen, hintojen vahvistamiseen, kiintiöiden vahvistamiseen, myyntiehtojen vahvistamiseen, markkinoiden maantieteelliseen jakamiseen ja hintoja, myyntimääriä ja hankintoja koskevien arkaluontoisten tietojen vaihtoon. Kantaja vaatii lisäksi kantajille määrätyn sakon alentamista.
   Kantaja esittää vaatimustensa tueksi kaksi perustetta.
   Se toteaa ensiksi, että komissiolla ei ole ajallista toimivaltaa määrätä sakkoja 21.6.1999 edeltäviltä ajanjaksoilta asetuksen N:o 1/2003 25 artiklan 1 kohdan nojalla ja väittää, että komissio teki ilmeisen tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevan virheen todetessaan, että kantaja oli syyllistynyt yhtenä kokonaisuutena pidettävään jatkettuun rikkomiseen.
   Kantaja väittää toiseksi, että komissiolla ei ole oikeutettua intressiä todeta rikkomisen olemassaoloa ensimmäisen ajanjakson osalta, joka päättyi toukokuussa 1997.