title: Asia T-92/05: Movingpeople.net International B.V:n 25.2.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne

text:
               14.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 115/26

         Movingpeople.net International B.V:n 25.2.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne
   (Asia T-92/05)
   (2005/C 115/48)
   Kieli, jolla kanne on laadittu: englanti
   Movingpeople.net International B.V, kotipaikka Helmond (Alankomaat), on nostanut 25.2.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat G.S.C.M. van Roeyen ja T. Berendsen.
   Muuna osapuolena valituslautakunnassa oli Thomas Schäfer, kotipaikka Schashagen (Saksa).
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen niin, että hakemus nro 1997733 yhteisön tavaramerkiksi hyväksytään kaikkien haettujen tavaroiden osalta, jotka kuuluvat luokkiin 10, 12 ja 20

               —

               velvoittaa SMHV:n ja/tai väitteentekijän korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Movingpeople.net International B.V

               Haettu yhteisön tavaramerkki:

               Kuvamerkki ”movingpeople.net” luokkiin 10, 12 ja 20 kuuluville tavaroille (ajoneuvot; maalla, ilmassa tai vedessä liikkumiseen tarkoitetut laitteet …; kaikki edellä mainitut tavarat, jotka on erityisesti tarkoitettu vammaisille ja muille apua tarvitseville henkilöille; …) hakemus nro 1997733

               Väitemenettelyssä vedotun tavaramerkin tai merkin haltija:

               Thomas Schäfer.

               Vedottu tavaramerkki tai merkki:

               Kansallinen sanamerkki ”MOVING PEOPLE” luokkiin 12 ja 37 kuuluville tavaroille (ajoneuvot; lentolaitteet, sähköllä toimivat rullatuolit ja potilasrullatuolit …)

               Väiteosaston päätös:

               Tavaramerkkihakemuksen hylkääminen kiistanalaisten tavaroiden osalta

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Valituksen hylkääminen

               Kanneperusteet:

               Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan vastaisuus


title: Asia C-276/10: Kanne 2.6.2010 — Euroopan komissio v. Tšekin tasavalta

text:
               31.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/30

         Kanne 2.6.2010 — Euroopan komissio v. Tšekin tasavalta
   (Asia C-276/10)
   ()
   2010/C 209/42
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Pardo Quintillán ja L. Jelínek)

      Vastaaja: Tšekin tasavalta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että Tšekin tasavalta ei ole noudattanut pohjaveden suojelusta pilaantumiselta ja huononemiselta 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/118/EY (1) 12 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiiviin noudattamisen edellyttämiä lakeja ja asetuksia tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut niitä komissiolle

               —

               Tšekin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Määräaika direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä päättyi 16.1.2009.

      (1)  EUVL L 372, s. 19


title: Asia C-34/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 29.11.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2003/109/EY — Pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asema — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               26.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/14

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 29.11.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-34/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2003/109/EY - Pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asema - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2008/C 22/26)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: M. Condou-Durande)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta (asiamies: C. Schiltz)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemasta 25.11.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/109/EY (EUVL 2004, L 16, s. 44) määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti
   Tuomiolauselma

               1)

               Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemasta 25.11.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/109/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 69, 24.3.2007.


title: Asia F-29/05: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 30.9.2010 — Vivier v. komissio (Henkilöstö — Väliaikaiset toimihenkilöt — Palkkaluokan määrittäminen — Hakuilmoituksessa mainitut palkkaluokat — Toimihenkilöiden palkkaluokan määrittämistä koskevien sääntöjen muutos — Siirtymämääräykset — Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 12 artiklan 3 kohta — Analoginen soveltaminen)

text:
               4.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/58

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 30.9.2010 — Vivier v. komissio
   (Asia F-29/05) (1)

   (Henkilöstö - Väliaikaiset toimihenkilöt - Palkkaluokan määrittäminen - Hakuilmoituksessa mainitut palkkaluokat - Toimihenkilöiden palkkaluokan määrittämistä koskevien sääntöjen muutos - Siirtymämääräykset - Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 12 artiklan 3 kohta - Analoginen soveltaminen)
   2010/C 328/91
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Jean-François Vivier (Petten, Alankomaat) (edustajat: aluksi asianajajat S. Orlandi, A. Coolen ja É. Marchal, sittemmin asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja É. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi H. Krämer ja K. Herrmann, sittemmin J. Currall)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kantajan palkkaluokan määrittämistä palkkaluokaksi A*6, kun hänet otettiin palvelukseen väliaikaisena toimihenkilönä, koskevan päätöksen kumoaminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan komission päätös palkkaluokan määrittämisestä, sellaisena kuin se on liitetty Vievierin 10.6.2004 allekirjoittaman väliaikaisen toimihenkilön sopimuksen 21.7.2004 päivättyyn muutokseen, kumotaan.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Vivierin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 193, 6.8.2005, s. 31. (Asia kirjattiin alun perin Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa numerolla T-196/05 ja se siirrettiin Euroopan unionin virkamiestuomioistuimeen 15.12.2005 annetulla määräyksellä.)


title: Asia C-71/05: Euroopan yhteisöjen komission 14.2.2005 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
               2.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/23

         Euroopan yhteisöjen komission 14.2.2005 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-71/05)
   (2005/C 82/47)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.2.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Mikko Huttunen.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut meluun liittyvien toimintarajoitusten asettamista yhteisön lentoasemilla koskevien sääntöjen ja menettelyjen vahvistamisesta 26 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/30/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               2)

               velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä päättyi 28.9.2003.

      (1)  EYVL L 85, 28.3.2002, s. 40.


title: Asia C-174/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 29.10.2009 (Østre Landsretin (Tanska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — NCC Construction Danmark A/S v. Skatteministeriet (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — 19 artiklan 2 kohta — Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen — Osittain verovelvollinen henkilö — Tavarat ja palvelut, joita käytetään sekä arvonlisäverollisiin liiketoimiin että arvonlisäverosta vapautettuihin liiketoimiin — Vähennyksen suhdeluvun laskeminen — Liitännäisten kiinteistöliiketoimien käsite — Toimitukset itselle — Verotuksen neutraalisuuden periaate)

text:
               19.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 312/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 29.10.2009 (Østre Landsretin (Tanska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — NCC Construction Danmark A/S v. Skatteministeriet
   (Asia C-174/08) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 19 artiklan 2 kohta - Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen - Osittain verovelvollinen henkilö - Tavarat ja palvelut, joita käytetään sekä arvonlisäverollisiin liiketoimiin että arvonlisäverosta vapautettuihin liiketoimiin - Vähennyksen suhdeluvun laskeminen - Liitännäisten kiinteistöliiketoimien käsite - Toimitukset itselle - Verotuksen neutraalisuuden periaate)
   2009/C 312/08
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Østre Landsret

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: NCC Construction Danmark A/S

      Vastaaja: Skatteministeriet

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Østre Landsret — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 19 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen tulkinta — Rakennusyhtiö, joka harjoittaa sellaisten kiinteistöjen myyntitoimintaa, jotka se on itse rakentanut omaan lukuunsa jälleenmyyntitarkoituksessa — Tavarat ja palvelut, joita käytetään sekä ostoihin sisältyvän arvonlisäveron vähennykseen oikeuttaviin liiketoimiin että vähennykseen oikeuttamattomiin liiketoimiin — Vähennyksen suhdeluvun laskeminen — Liitännäisten kiinteistöliiketoimien käsite

      Tuomiolauselma

               1)

               Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 19 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että silloin kun kyse on rakennusyrityksestä, tämän yrityksen omaan lukuunsa rakentamien kiinteistöjen myyntiä ei voida katsoa tässä säännöksessä tarkoitetuksi ”liitännäiseksi kiinteistöliiketoimeksi”, koska se on verollisen liiketoiminnan välitön, pysyvä ja välttämätön seuraus. Tällaisessa tilanteessa ei ole arvioitava konkreettisesti, missä laajuudessa tässä myyntitoiminnassa, kun sitä tarkastellaan erikseen, käytetään arvonlisäverollisia tavaroita ja palveluja.

               2)

               Verotuksen neutraalisuuden periaate ei ole esteenä sille, että rakennusyritys, joka maksaa arvonlisäveroa omaan lukuunsa suorittamistaan rakennussuorituksista (toimitukset itselle), ei saa vähentää täysimääräisesti näiden suoritusten toteuttamisen johdosta syntyneihin yleiskustannuksiin sisältyvää arvonlisäveroa sen vuoksi, että näin rakennettujen rakennusten myynnistä seuraava liikevaihto on vapautettu arvonlisäverosta.

      (1)  EUVL C 171, 5.7.2008.


title: Asia T-473/13: Kanne 3.9.2013 — G-Star Raw v. SMHV — PepsiCo (PEPSI RAW)

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/57

         Kanne 3.9.2013 — G-Star Raw v. SMHV — PepsiCo (PEPSI RAW)
   (Asia T-473/13)
   2013/C 344/105
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: G-Star Raw CV (Amsterdam, Alankomaat) (edustajat: asianajajat J. van Manen, M. van de Braak ja L. Fresco)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: PepsiCo, Inc. (Purchase, New York, Yhdysvallat)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 25.6.2013 asiassa R 1586/2012-2 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               velvoittamaan vastapuolen valituslautakunnassa korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos se osallistuu asian käsittelyyn, ja SMHV:ssä käydyssä menettelyssä aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”PEPSI RAW”, luokkaan 32 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 6 788 004

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkki ”RAW” luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkki nro 4 743 225

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen ja yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen hylkääminen kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: Riidanalaisen päätöksen kumoaminen

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia T-771/14: Kanne 21.11.2014 – ANKO v. komissio

text:
               23.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/36

         Kanne 21.11.2014 – ANKO v. komissio
   (Asia T-771/14)
   (2015/C 065/50)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: ANKO Antiprosopeion, Emporeiou kai Viomichanias (Ateena, Kreikka) (asiamies: asianajaja V. Christianos)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että komission kantajalle DOC@HAND-hanketta varten maksama määrä eli 2 96  149,77 euroa vastaa tukikelpoisia menoja, eikä kantajan näin ollen tarvitse palauttaa sitä perusteettomasti maksettuna, ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanne koskee komissiolle SEUT 272 artiklan nojalla kuuluvaa vastuuta sopimuksesta nro 508015, joka koskee DOC@HAND-nimisen hankkeen toteuttamista. Kantaja väittää erityisesti, että vaikka se on täyttänyt sopimusvelvoitteensa, komissio on vaatinut takaisin ANKO:lle maksettuja määriä tukikelvottomina kustannuksina, ja tämä on kantajan vastoin edellä mainittua sopimusta, vilpittömän mielen periaatetta, oikeuksien väärinkäyttöä koskevaa kieltoa ja suhteellisuusperiaatetta.
   Tästä syystä kantaja väittää ensinnäkin, että komissio tukeutuu täysin perusteettomiin väitteisiin, joita ei ole mitenkään näytetty toteen, ja hylkää lähes kaikki ANKO:n menot tukikelvottomina kustannuksina ja vaatii ANKO:lle DOC@HAND-hanketta varten maksetun määrän palauttamista. Kantaja väittää toiseksi, että hylätessään 99,59 % maksuosuudesta sillä perusteella, että se ei vastaa tukikelpoisia menoja, joista kantajan on täytynyt vastata hankkeen tarpeita varten, komissio on toiminut oikeuksien väärinkäyttöä koskevan kiellon ja suhteellisuusperiaatteen vastaisesti.


title: Asia T-237/05: Éditions Odile Jacob SAS:n 17.6.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               20.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/32

         Éditions Odile Jacob SAS:n 17.6.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-237/05)
   (2005/C 205/59)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Èditions Odile Jacob SAS, kotipaikka Pariisi, on nostanut 17.6.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Wilko van Weert ja Olivier Fréget.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               1.

               kumoaa riidanalaisen päätöksen, jossa kieltäydyttiin luovuttamasta kantajalle tämän pyytämiä asiakirjoja, koska

                           —

                           komissio ei ole tutkinut kutakin kantajan pyytämää asiakirjaa konkreettisesti ja itsenäisesti

                           —

                           komissio on soveltanut virheellisesti asetuksen N:o 1039/2001 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia

                           —

                           komissio on joka tapauksessa jättänyt huomioon ottamatta kantajan oikeuden saada tutustua pyydettyjen asiakirjojen osiin

                           —

                           komissio on loukannut suhteellisuusperiaatetta, kun se ei ole tehnyt intressivertailua asetuksen N:o 1039/2001 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen poikkeusten soveltamisen ja sen suuremman intressin välillä joka oikeuttaa asiakirjojen luovuttamiseen

               2.

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja on nostanut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kaksi kumoamiskannetta; ensimmäisen (asia T-279/04 (1)) sitä komission 7.1.2004 tekemää päätöstä vastaan, jossa julistettiin yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi keskittymä, jossa Lagardère hankki määräysvallan Vivendi Universal Publishing -yhtiöltä, jollei sen tekemien sitoumusten kunnioittamisesta muuta johdu (asia COMP.M/2978 — Lagardère/Natexis/VUP) ja toisen (asia T-452/04 (2)) komission 30.7.2004 tekemää päätöstä vastaan, joka koskee Wendel Investissementin hyväksymistä Lagardèren luovuttamien omaisuuserien ostajaksi 7.1.2004 tehdyn päätöksen mukaisesti.
   Kantaja pyysi 27.1.2005 komissiolta EY 255 artiklan ja asetuksen N:o 1049/2001 nojalla oikeutta tutustua tiettyihin tätä samaa asiaa koskeviin asiakirjoihin. Komissio toimitti sille vain yhden pyydetyistä asiakirjoista ja vetosi muiden osalta yleisön oikeudesta saada tutustua asiakirjoihin tehtyihin poikkeuksiin. Kantaja esitti 18.2.2005 uuden pyynnön, jonka komissio niin ikään hylkäsi 7.4.2005.
   Kantaja esittää viimeksi mainittua päätöstä koskevan kanteensa tueksi ensiksi, että riidanalainen päätös on mitätön, koska se perustui pyydettyjen sopimusten asiakirjaluokkia koskevaan tutkimiseen kunkin asiakirjan konkreettisen ja itsenäisen tutkimisen sijasta.
   Kantaja väittää lisäksi, että komissio on tehnyt ilmeisen virheen arvioidessaan kutakin asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdassa säädettyä poikkeusta, joilla se perusteli riidanalaisen pyynnön hylkäämisen. Konkreettisemmin kysymys on tutkintatoimien tarkoituksen suojasta, taloudellisten etujen suojasta, päätöksentekomenettelyn suojasta ja komission oikeudellisen neuvonannon suojasta. Kantajan mukaan komissio ei ole soveltanut mitään näistä poikkeuksista asianmukaisesti.
   Kantaja väittää myös, että komissio on jättänyt huomiotta kantajan oikeuden tutustua ainakin asiakirjojen osiin.
   Kantaja vetoaa lopuksi suhteellisuusperiaatteeseen sillä perusteella, että komissio ei sen mukaan ole ei ole tehnyt intressivertailua asetuksen N:o 1039/2001 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen poikkeusten soveltamisen ja sen suuremman intressin välillä, joka oikeuttaa pyydettyjen asiakirjojen luovuttamiseen.

      (1)  EYVL C 262, 23.10.2004, s. 33

      (2)  EYVL C 45, 19.2.2005, s. 24


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 13 päivänä heinäkuuta 2004, asiassa T-115/03, Samar SpA vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin GAS STATION rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen kuviomerkki BLUE JEANS GAS — Rekisteröinnin epääminen)

text:
               25.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/21

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   13 päivänä heinäkuuta 2004,
   asiassa T-115/03, Samar SpA vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin GAS STATION rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen kuviomerkki BLUE JEANS GAS - Rekisteröinnin epääminen)
   (2004/C 239/44)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asiassa T-115/03, Samar SpA, kotipaikka Mottalciata (Italia), edustajanaan asianajaja A. Ruo, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehinään O. Montalto ja M. L. Capostagno), SMHV:n valituslautakunnassa käydyn menettelyn vastapuolena ja väliintulijana ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa Grotto SpA, kotipaikka Vicence (Italia), edustajinaan asianajaja M. Bosshard ja asianajaja S. Verea, jossa kantaja on nostanut kanteen SMHV:n kolmannen valituslautakunnan 30.1.2003 tekemästä päätöksestä (asia R 340/2002-3), joka koskee sitä, että kansallisen kuviomerkin BLUE JEANS GAS haltija vastustaa sanamerkistä GAS STATION koostuvan yhteisön tavaramerkin rekisteröintiä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Pirrung sekä tuomarit A. W. H. Meij ja N. J. Forwood, kirjaaja: johtava hallintovirkamies J. Palacio González, on 13.7.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 135, 7.6.2003.


title: Asia C-428/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 16.7.2009 (High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Divisionin (Administrative Court) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Mark Horvath v. Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs (Yhteinen maatalouspolitiikka — Suorat tukijärjestelmät — Asetus (EY) N:o 1782/2003 — 5 artikla ja liite IV — Maatalouden ja ympäristön kannalta hyvän kunnon vähimmäisvaatimukset — Kulkuväylien ylläpito — Täytäntöönpano jäsenvaltiossa — Toimivaltuuksien siirto jäsenvaltion alueellisille viranomaisille — Yhteisön oikeuden vastainen syrjintä)

text:
               12.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 220/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 16.7.2009 (High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Divisionin (Administrative Court) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Mark Horvath v. Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs
   (Asia C-428/07) (1)

   (Yhteinen maatalouspolitiikka - Suorat tukijärjestelmät - Asetus (EY) N:o 1782/2003 - 5 artikla ja liite IV - Maatalouden ja ympäristön kannalta hyvän kunnon vähimmäisvaatimukset - Kulkuväylien ylläpito - Täytäntöönpano jäsenvaltiossa - Toimivaltuuksien siirto jäsenvaltion alueellisille viranomaisille - Yhteisön oikeuden vastainen syrjintä)
   2009/C 220/05
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Mark Horvath

      Vastaaja: Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) — Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71, (EY) N:o 1254/1999 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 (EUVL L 270, s. 1) 5 artiklan ja liitteen IV tulkinta — Asetuksen 5 artiklassa ja liitteessä IV määritellyt hyvän maatalouden ja ympäristön vaatimukset — Mahdollisuus sisällyttää niihin näkyvien yleisten kulkuväylien kunnossapitoa koskevia vaatimuksia — Jäsenvaltion sisäinen järjestelmä, jossa alueellisilla viranomaisilla on lainsäädäntövalta jäsenvaltion eri osiin nähden, mistä seuraa, että näissä eri osissa hyvän maatalouden ja ympäristön vaatimukselle asetetaan eri vaatimustaso

      Tuomiolauselma

               1)

               Jäsenvaltio voi sisällyttää yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71, (EY) N:o 1254/1999 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 5 artiklassa ja liitteessä IV tarkoitettuihin maatalouden ja ympäristön kannalta hyvää kuntoa koskeviin standardeihin vaatimuksia, jotka koskevat näkyvien yleisten kulkuväylien ylläpitoa, kunhan nämä vaatimukset osaltaan vaikuttavat näiden väylien ylläpitoon maastopiirteinä tai tarvittaessa elinympäristön tilan heikentymisen välttämiseen.

               2)

               Kun jäsenvaltion perustuslaillisen järjestelmän mukaan alueellisilla viranomaisilla on lainsäädäntövaltaa, vielä pelkästään se, että kyseiset viranomaiset antavat asetuksen N:o 1782/2003 5 artiklassa ja liitteessä IV tarkoitettuja maatalouden ja ympäristön kannalta hyvää kuntoa koskevia erilaisia standardeja, ei merkitse yhteisön oikeuden vastaista syrjintää.

      (1)  EUVL C 297, 8.12.2007.


title: Asia C-129/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Symvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 11.3.2010 — Amaltheia I Navtiki Etaireia v. Ypourgos Emporikis Navtilias

text:
               22.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/26

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Symvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 11.3.2010 — Amaltheia I Navtiki Etaireia v. Ypourgos Emporikis Navtilias
   (Asia C-129/10)
   2010/C 134/39
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Symvoulio tis Epikrateias

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Amaltheia I Navtiki Etaireia

      Vastaaja: Ypourgos Emporikis Navtilias

      Ennakkoratkaisukysymys

   Sallitaanko palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi) 7.12.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3577/92 (EYVL L 364) 1 ja 2 artiklassa, kun niitä tulkitaan yhdenmukaisesti palvelujen vapaan tarjoamisen periaatteen kanssa, se, että annetaan kansallisia säännöksiä, joiden mukaan laivanvarustajat voivat tarjota merikabotaasipalveluja vain sen jälkeen, kun ne ovat saaneet hallinnollisen ennakkoluvan, joka myönnetään lupajärjestelmässä, jolla muun muassa pyritään valvomaan sitä, että kun otetaan huomioon tietyssä satamassa vallitsevat olosuhteet, laivanvarustajan ilmoittamat reitit voidaan liikennöidä aluksen kannalta turvallisesti ja siten, että järjestys säilyy satamassa, sekä sitä, että liikennöivä alus pystyy saapumaan esteettä tiettyyn satamaan sinä aikana, jonka laivanvarustaja on ilmoittanut tietyn reitin halutuksi suoritusajaksi, ilman, että aiemmin olisi oikeussäännöllä säädetty perusteista, joiden perusteella hallintoviranomainen arvioi näitä kysymyksiä, erityisesti siinä tapauksessa, jossa yhtä useampi laivanvarustaja on kiinnostunut lähestymään tänä samana ajankohtana tätä samaa satamaa?


title: Asia F-9/13: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 9.11.2013 – Marcuccio v. komissio (Henkilöstö — Kanteen nostamisen määräaika — Myöhässä nostettu kanne — Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/54

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 9.11.2013 – Marcuccio v. komissio
   (Asia F-9/13) (1)

   ((Henkilöstö - Kanteen nostamisen määräaika - Myöhässä nostettu kanne - Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat))
   2014/C 421/76
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja G. Gattinara)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Komission sen päätöksen kumoaminen, jolla se päätti kuitata oikeudenkäyntikuluja vastaavan määrän, jonka unionin yleinen tuomioistuin velvoitti sen maksamaan asiassa T-176/04, ja sen tätä suuremman määrän, joka kantajan on maksettava asiassa T-241/03 annetun määräyksen perusteella, keskenään.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Luigi Marcuccio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 215, 27.7.2013, s. 20.


title: Asia C-376/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden on esittänyt 3.8.2007 — Staatssecretaris van Financiën v. Kamino International Logistics B.V.

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden on esittänyt 3.8.2007 — Staatssecretaris van Financiën v. Kamino International Logistics B.V.
   (Asia C-376/07)
   (2007/C 269/46)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hoge Raad der Nederlanden
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Staatssecretaris van Financiën

      Vastaaja: Kamino International Logistics B.V.
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhdistetyn nimikkeistön 84 ryhmän 5 huomautuksen versiota, joka on 11.9.2003 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1789/2003 (1) liitteessä I tulkittava siten, että värimonitoria, joka voi toistaa sekä yhdistetyn nimikkeistön nimikkeessä 8471 tarkoitetusta automaattisesta tietojenkäsittelylaitteesta että muista lähteistä tulevia signaaleja, ei voida luokitella yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 8471?

               2)

               Jos ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitettua värimonitoria ei voida luokitella yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 8471, minkä seikkojen perusteella on määritettävä, onko yksikkö tyyppiä, jota käytetään yksinomaan tai pääasiassa automaattisessa tietojenkäsittelyjärjestelmässä?

               3)

               Kuuluuko riidanalainen monitori tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 21.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 754/2004 (2) soveltamisalaan? Jos vastaus tähän on myöntävä, onko kyseinen asetus pätevä, kun otetaan huomioon kahteen ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen annetut vastaukset?

      (1)  Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 11.9.2003 annettu komission asetus (EY) N:o 1789/2003 (EYVL L 281, s. 1).

      (2)  EUVL L 118, s. 32.


title: Asia T-114/05: Joerg Peter Blockin ynnä muiden 28.2.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               14.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 115/33

         Joerg Peter Blockin ynnä muiden 28.2.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-114/05)
   (2005/C 115/59)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Joerg Peter Block, kotipaikka Sterrebeek (Belgia), ja 12 muuta henkilöä ovat nostaneet 28.2.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat Stéphane Rodrigues ja Alice Jaume, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa nimittävän viranomaisen päätökset, joilla kantajien valitukset hylättiin ja jotka tehtiin samaan aikaan kuin nimittävän viranomaisen 1.5.2004 tekemät päätökset, joilla kantajien palkkaluokaksi muutettiin tapauksen mukaan A*8 tai B*8

               —

               kumoaa kantajien palkkalaskelmat, joissa sovelletaan nimittävän viranomaisen päätöstä muuttaa 1.5.2004 alkaen kantajien palkkaluokaksi tapauksen mukaan A*8 tai B*8

               —

               ilmoittaa nimittävälle viranomaiselle ne seuraukset, joita aiheutuu riidanalaisten päätösten kumoamisesta ja erityisesti siitä, että kantajien uudeksi palkkaluokaksi määritellään takautuvasti 1.5.2004 alkaen tapauksen mukaan A*9 tai B*9

               —

               toissijaisesti vaatii komissiota myöntämään, että kantajat ovat seuraavassa ylennyksessään kelpoisia ylennettäviksi tapauksen mukaan palkkaluokkaan A*10 tai B*10

               —

               velvoittaa komission korvaamaan vahingon, joka kantajille on aiheutunut siitä, että heitä ei 1.5.2004 alkaen määritelty tapauksen mukaan palkkaluokkaan A*9 tai B*9

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kaikki kantajat ovat komission virkamiehiä, jotka oli nimitetty palkkaluokkiin A7 ja B2 ennen kuin uudet henkilöstösäännöt tulivat voimaan 1.5.2004. He riitauttavat päätökset, joilla heidät määritellään henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 2 artiklan nojalla palkkaluokkaan A*8 tai B*8.
   Kanteensa tueksi kantajat väittävät, että tämän viimeksi mainitun säännöksen soveltaminen heihin on lainvastaista, rikkoo henkilöstösääntöjen 6 artiklaa sekä loukkaa vanhan ja uuden urarakenteen välisen vastaavuuden ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteita sekä kantajien luottamuksensuojaa ja saavutettuja oikeuksia. Kantajat vetoavat myös harkintavallan väärinkäyttöön.


title: Yhdistetyt asiat C-402/07 ja C-432/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 19.11.2009 (Bundesgerichtshofin ja Handelsgericht Wienin (Itävalta ja Saksa) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Christopher Sturgeon, Gabriel Sturgeon ja Alana Sturgeon (C-402/07) sekä Stefan Böck ja Cornelia Lepuschitz (C-432/07) v. Condor Flugdienst GmbH (C-402/07) ja Air France SA (C-432/07) (Lentoliikenne — Asetus (EY) N:o 261/2004 — 2 artiklan l alakohta sekä 5, 6 ja 7 artikla — Lennon viivästymisen ja peruuttamisen käsitteet — Oikeus korvaukseen viivästymisen johdosta — Poikkeuksellisten olosuhteiden käsite)

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 19.11.2009 (Bundesgerichtshofin ja Handelsgericht Wienin (Itävalta ja Saksa) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Christopher Sturgeon, Gabriel Sturgeon ja Alana Sturgeon (C-402/07) sekä Stefan Böck ja Cornelia Lepuschitz (C-432/07) v. Condor Flugdienst GmbH (C-402/07) ja Air France SA (C-432/07)
   (Yhdistetyt asiat C-402/07 ja C-432/07) (1)

   (Lentoliikenne - Asetus (EY) N:o 261/2004 - 2 artiklan l alakohta sekä 5, 6 ja 7 artikla - Lennon viivästymisen ja peruuttamisen käsitteet - Oikeus korvaukseen viivästymisen johdosta - Poikkeuksellisten olosuhteiden käsite)
   2010/C 24/06
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytäneet tuomioistuimet

   Bundesgerichtshof ja Handelsgericht Wien

      Pääasioiden asianosaiset

      Kantajat: Christopher Sturgeon, Gabriel Sturgeon ja Alana Sturgeon (C-402/07) sekä Stefan Böck ja Cornelia Lepuschitz (C-432/07)

      Vastaajat: Condor Flugdienst GmbH (C-402/07) ja Air France SA (C-432/07)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyynnöt — Bundesgerichtshof ja Handelsgericht Wien — Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 (EUVL L 46, s. 1) 2 artiklan l alakohdan ja 5 artiklan 1 kohdan c alakohdan tulkinta — Lennon alkaminen paljon aikataulun mukaista lähtöaikaa myöhemmin — Käsitteiden ”viivästyminen” ja ”peruuttaminen” välinen ero

      Tuomiolauselma

               1)

               Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 2 artiklan l alakohtaa ja 5 ja 6 artiklaa on tulkittava siten, että viivästynyttä lentoa ei viivästymisen kestosta riippumatta voida pitää peruutettuna, vaikka viivästys olisi pitkäaikainenkin, kun lento toteutetaan lentoliikenteen harjoittajan alkuperäisen lentosuunnitelman mukaisesti.

               2)

               Asetuksen N:o 261/2004 5, 6 ja 7 artiklaa on tulkittava siten, että viivästyneiden lentojen matkustajat voidaan rinnastaa peruutettujen lentojen matkustajiin korvausta koskevan oikeuden soveltamisen kannalta ja että he voivat näin ollen vedota asetuksen 7 artiklan mukaiseen korvausta koskevaan oikeuteen, kun heille aiheutuu viivästyneen lennon johdosta vähintään kolmen tunnin pituinen ajan menetys eli kun he saapuvat lopulliseen määräpaikkaansa vähintään kolme tuntia lentoliikenteen harjoittajan ilmoittaman aikataulun mukaista saapumisaikaa myöhemmin. Tällainen viivästyminen ei kuitenkaan perusta matkustajalle oikeutta korvaukseen, jos lentoliikenteen harjoittaja pystyy osoittamaan, että pitkäaikainen viivästyminen johtuu poikkeuksellisista olosuhteista, joita ei olisi voitu välttää, vaikka kaikki kohtuudella edellytettävät toimenpiteet olisi toteutettu, eli olosuhteista, jotka eivät ole lentoliikenteen harjoittajan tosiasiallisesti hallittavissa.

               3)

               Asetuksen N:o 261/2004 5 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että lentokoneessa ilmennyt tekninen vika, josta seuraa lennon peruuttaminen tai viivästyminen, ei kuulu tässä säännöksessä tarkoitettujen poikkeuksellisten olosuhteiden käsitteen alaan, jollei tämä vika johdu tapahtumista, jotka eivät luonteensa tai alkuperänsä perusteella liity asianomaisen lentoliikenteen harjoittajan tavanomaiseen toiminnan harjoittamiseen ja jotka eivät ole tämän tosiasiallisesti hallittavissa.

      (1)  EUVL C 283, 24.11.2007.


title: Maaseutuelinkeinojen valituslautakunnan 9.1.1997 tekemällään välipäätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö Raija-Liisa Jokelan vireille panemassa asiassa (Asia C-9/97)

text:
8.3.97                 I H                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 74/15
Jos asia on näin, missä tapauksissa ja millä perusteilla on              vain kotiinkantopalvelua, vaan että se osana kokonais
otettava huomioon ne yhtiöt, jotka ovat osa konsernin                    sopimusta käyttää myös muita tarjottuja palveluja ( ku
määräävässä asemassa olevaa oikeushenkilöä ?                             ten myyntipisteiden käyttöä ja painopalveluja )?
(') EYVL N: o C 132, 14.5.1994, s. 4 .
                                                                     Maaseutuelinkeinojen valituslautakunnan 9.1.1997 teke
                                                                     mällään välipäätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                              Raija-Liisa Jokelan vireille panemassa asiassa
Oberlandesgericht Wienin 1.7.1996 tekemällään päätök
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö kilpailuoikeudelli                                          Asia C-9/97 )
sessa asiassa Oscar Bronner Gesellschaft mbH & Co. KG
vastaan 1 ) Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag                                         ( 97/C 74/31 )
Gesellschaft mbH & Co. KG, 2 ) Mediaprint Zeitungs
vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG ja 3 ) Mediaprint
              Anzeigengesellschaft mbH & Col. KG
                                                                     Maaseutuelinkeinojen valituslautakunta on pyytänyt
                           ( Asia C-7/97 )                           9.1.1997 tekemällään välipäätöksellä, joka on saapunut
                            ( 97/C 74/30 )                           Euroopan         yhteisöjen       tuomioistuimen      kirjaamoon
                                                                     16.1.1997, yhteisöjen tuomioistuimelta Raija-Liisa Jokelan
                                                                     vireille panemassa asiassa ennakkoratkaisua seuraaviin
                                                                     kysymyksiin:
Oberlandesgericht Wien on ( kilpailuoikeudellista asiaa kä
sittelevänä tuomioistuimena ) pyytänyt 1.7.1996 tekemäl
lään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen               1 . Onko maatalouden rakentieden tehokkuuden paranta
tuomioistuimen kirjaamoon 15.1.1997, Euroopan yhteisö                   misesta annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 2238/
jen tuomioistuimelta kilpailuoikeudellisessa asiassa Oscar               91 (') 17 ja 18 artiklan säännösten ja vuoristoalueiden
Bronner Gesellschaft mbH & Co . KG vastaan 1 ) Media                    ja eräiden epäsuotuisten alueiden maataloudesta anne
print Zeitungs- und Zeitschriftenverlag Gesellschaft mbH                 tun neuvoston direktiivin 75/268/ETY (2 ) 1 artiklan ta
& Co. KG, 2 ) Mediaprint Zeitungsvertriebsgesellschaft                   voitteiden mukaista myöntää luonnonhaittojen perus
mbH & Co. KG ja 3)Mediaprint Anzeigengesellschaft                        teella tasaushyvitystä viljelijälle, jos hän ei asu sanotun
mbH & Co. KG, ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyk                       direktiivin mukaisella epäsuotuisella alueella Suomessa
siin :
                                                                         omistamallaan tai hallitsemallaan maatilalla, vaan
                                                                         asuu pääosan vuodesta sanotun alueen ulkopuolella ?
1 ) Onko EY:n perustamissopimuksen 86 artiklaa tulkitta
       va siten, että sanomalehtiä kustantava, julkaiseva ja             Jos vastaus edellä mainittuun kysymykseen on osittain
       myyvä yritys, jolla on Itävallan sanomalehtimarkki               kin tai ehdollisesti myönteinen,
       noilla ylivertainen asema ( nimittäin 46,8 prosenttia ko
       konaislevikistä, 42 prosenttia ilmoitustuloista ja
       71 prosentin kattavuus koko sanomalehtimarkkinoilla )             a ) onko edellä mainittujen artiklojen ja Rooman sopi
       ja Itävallan ainoa valtakunnallinen kotiinkantojärjes                  muksen 5 artiklan, 40 artiklan 3 kohdan 2 alakoh
       telmä tilaajille, käyttää väärin määräävää markkina
                                                                               dan ja 42 artiklan 2 kohdan a alakohdan periaat
       asemaansa markkinoille pääsyn estämisessä kieltäy
                                                                               teiden mukaan, ja tällöin erityisesti viljelijäin
       tyessään tekemästä toiselle itävaltalaiselle niin ikään
                                                                               yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja siihen liitty
       sanomalehtiä kustantavalle, julkaisevalle ja myyvälle                   vän syrjintäkiellon huomioon ottaen, voitu kansal
       yritykselle sitovaa tarjousta sen sanomalehtien liittämi               lisen valtioneuvoston päätöksen ( 861 /1995 ) 6 §: ssä
       sestä kotiinkantojärjestelmäänsä, kun tämän tarjousta
                                                                               luonnonhaittakorvauksen saamiseksi tilanteessa,
       pyytäneen yrityksen ei pienen levikin ja siitä johtuvan                 jossa viljelijä asuu tilan ulkopuolella yli 12 kilomet
       pienen ilmoitusmyynnin vuoksi ole mahdollista yksin
                                                                               rin tie-etäisyydellä talouskeskuksesta, edellyttää,
       tai yhteistyössä markkinoiden muiden sanomalehtiyri
                                                                               että viljelijä paitsi saa vähintään puolet kokonais
       tysten kanssa järkevin kustannuksin luoda omaa ko
                                                                               tuloistaan maa-, puutarha- ja metsätaloudesta ja
       tiinkantojärjestelmää ja ylläpitää sitä kannattavasti ?
                                                                               eräistä muista tilalla harjoitetuista toiminnoista
                                                                               myös harjoittaa maataloutta tilalla omatoimisesti ;
                                                                               sekä
2 ) Onko EY:n perustamissopimuksen 86 artiklassa tarkoi
       tettua väärinkäyttöä, kun — ensimmäisessä kysymyk
       sessä jo tarkemmin selostetuissa olosuhteissa — sano              b ) onko varsinkin yhteisön oikeusjärjestyksessä nou
       malehtien kotiinkantojärjestelmästä vastaava yritys                     datettavan oikeusvarmuusperiaatteen kanssa yh
       asettaa liikesuhteen aloittamisen edellytykseksi kilpai                teensopivaa aina lisäksi edellyttää, että erityinen
       levan kustantamon kanssa sen, että tämä ei käytä                        syy on olemassa ?
 ---pagebreak--- N:o C 74/16            1 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      8.3.97
2 . Onko erityisesti sellaisen viljelijän osalta, joka asuu               missopimuksen 85 artiklan määräyksen kanssa, kun
      pääosan vuodesta EU:n toisessa jäsenvaltiossa yhdessä               niitä tarkastellaan suhteessa ennakkoratkaisupyynnön
      sanotun maatilan toisena omistajana olevan ja Suomen                esittämistä koskevan päätöksen perusteluissa esitettyi
      valtion diplomaattiedustajana työskentelevän puoli                 hin yksittäisiin määräyksiin, siltä osin kuin nämä
      sonsa kanssa, syrjintäkiellon, suhteellisuusperiaatteen             pankkisäännöt ovat omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioi
      tai muutoin yhteisön oikeudessa noudatettavien peri                den väliseen kauppaan ja kun niiden tarkoituksena on
      aatteiden vastaista jättää hänet kyseisen korvauksen                estää, rajoittaa tai vääristää kilpailua yhteismarkki
      ulkopuolelle ?                                                      noilla;
(') Annettu 15 päivänä heinäkuuta 1991 , maatalouden rakentei        4 ) jos edellä kolmannessa kysymyksessä tarkoitetut sään
     den tehokkuuden parantamisesta ( EYVL Erityispainos 1994,            nöt mahdollisesti todetaan yhteensopimattomiksi, mitä
     03/Nide 38 , s. 120 ).                                               vaikutuksia sillä voi olla yleisvakuutta koskevien sopi
(2 ) Annettu 28 päivänä huhtikuuta 1975 , vuoristoalueiden ja eräi
     den epäsuotuisten alueiden maataloudesta ( EYVL Erityispainos
                                                                          musten määräyksiin ja yksittäisten pankkien vakioso
     1994 , 03/Nide 06 , s . 74 ).                                        pimusten perusteella tekemiin varsinaisiin sopimuksiin,
                                                                          kun otetaan huomioon, että ABI:n jäsenpankkien voi
                                                                          daan yhdessä katsoa olevan perustamissopimuksen
                                                                          86 artiklassa tarkoitetussa määräävässä asemassa kan
                                                                          sallisilla luottomarkkinoilla ja niiden harjoittamaa ky
                                                                          seisten sääntöjen konkreettista soveltamista pidetään
Tribunale di Genovan (Sesta Sezione Civile) 18.12.1996                    väärinkäyttönä .
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
asioissa 1 ) Palmira Ieropoli ja 2 ) Giovanni Sgambellone
                     vastaan Banca Carige SpA
                             ( Asia C-23/97 )
                               ( 97/C 74/32 )                              Euroopan yhteisöjen komission 17.1.1997 Saksan
                                                                                liittotasavaltaa vastaan nostama kanne
Tribunale di Genova ( Sesta Sezione Civile ) on pyytänyt                                       (Asia C-24/97)
18.12.1 996 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yh
teisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 17.1.1997, Euroopan                                           ( 97/C 74/33 )
yhteisöjen tuomioistuimelta asioissa 1 ) Palmira Ieropoli ja
2 ) Giovanni Sgambellone vastaan Banca Carige SpA. en                Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.1.1997 Eu
nakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                                roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liitto
                                                                      tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Euroopan
1 ) Ovatko ABI:n (Associazione Bancaria Italiana ) jäsenil           komission oikeudellisen yksikön virkamiehet Peter Hillen
      leen asettamat, luotollisen shekkitilin avaamissopimus         kamp ja Pieter Jan Kuijper, ja prosessiosoite Luxembur
      ta koskevat yhtenäiset pankkisäännöt, joita ABI:n               gissa on c/o komission oikeudellisen yksikön virkamies
      jäseninä olevat pankit soveltavat yhtenäisesti ja sito         Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner C 254, Kirch
      vasti, yhteensopivia perustamissopimuksen 85 artiklan           berg, Luxembourg.
      kanssa, kun niissä asetetaan luoton myöntämiselle
      edellytyksiä, jotka liittyvät sellaisen korkokannan mää
      rittelyyn, jonka suuruutta ei ole ennalta määritetty            Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      asiakkaalle ja jota hän ei kykene määrittämään, kun
      pankkisäännöt ovat omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioi            a ) toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut
      den väliseen kauppaan ja kun niiden tarkoituksena on                sille EY:n perustamissopimuksen 48 , 52 ja 59 artiklan
      estää, rajoittaa tai vääristää kilpailua yhteismarkki              eikä jäsenvaltioiden työntekijöiden ja heidän perhei
      noilla;                                                             densä liikkumista ja oleskelua yhteisön alueella koske
                                                                          vien rajoitusten poistamisesta 15 päivänä lokakuuta
2 ) jos edellä ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitetut                     1968 annetun neuvoston direktiivin 68/360/ETY (')
      säännökset mahdollisesti todetaan yhteensopimatto                  4 artiklan 1 kohdan eikä sijoittautumiseen ja palvelu
      miksi, mitä vaikutuksia sillä voi olla luotollisten                 jen tarjoamiseen liittyvää jäsenvaltioiden kansalaisten
      shekkitilien sellaisten avaamissopimusten vastaaviin                liikkumista ja oleskelua yhteisön alueella koskevien ra
      määräyksiin, joita jäsenpankit ovat tehneet vakiosopi              joitusten poistamisesta 21 päivänä toukokuuta 1973
      musten perusteella yksittäisten asiakkaiden kanssa,                 annetun neuvoston direktiivin 73/148/ETY ( 2) 4 artik
      kun otetaan huomioon, että ABI:n jäsenpankkien voi                 lan 1 kohdan mukaan kuuluvia velvoitteita, koska se
      daan yhdessä katsoa olevan perustamissopimuksen                     kohtelee alueellaan AufenthG/EWG:n 12 a pykälän 2
      86 artiklassa tarkoitetussa määräävässä asemassa kan               ja 3 momentin mukaisesti syyllisyysasteen ja sakotusta-
      sallisilla luottomarkkinoilla, ja niiden harjoittamaa               son osalta suhteettoman eri tavoin yhteisön muiden jä
      ( luoton korkoprosentin määrittelemiseen liittyvää ) ky            senvaltioiden kansalaisia verrattuna omiin kansalai
      seisen säännöksen konkreettista soveltamista pidetään               siinsa, jotka ovat vastaavalla tavalla rikkoneet
      väärinkäyttönä;                                                     henkilötodistusta koskevaa velvollisuutta ( Personalaus
                                                                          weisG:n 5 pykälän 1 ja 2 momentti luettuna yhdessä
3 ) ovatko ABI:n jäsenilleen asettamat, luoton myöntämi                  Owig:n 17 pykälän 1 momentin kanssa );
      sen vakuudeksi asetettavaa yleisvakuutta koskevat
      yhtenäiset pankkisäännöt, joita ABI:n jäsenpankit so           b) velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeu
      veltavat yhtenäisesti ja sitovasti, yhteensopivia perusta          denkäyntikulut.


title: Asia C-503/04: Euroopan yhteisöjen komission 7.12.2004 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               19.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/15

         Euroopan yhteisöjen komission 7.12.2004 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-503/04)
   (2005/C 45/29)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.12.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Bernhard Schima, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 228 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, kun se ei ole toteuttanut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-20/01 ja C-28/01, komissio vastaan Saksa, 10.4.2003 antaman tuomion (1), joka koskee Bockhornin kunnan tekemää jätevedenkäsittelysopimusta ja Braunschweigin kaupungin tekemää jätehuoltosopimusta, täytäntöön panemisen edellyttämiä toimenpiteitä.

               2)

               velvoittaa Saksan liittotasavallan maksamaan komissiolle Euroopan yhteisöjen omien varojen tilille päivittäistä uhkasakkoa
               31 680 euroa päivässä niiden toimenpiteiden toteuttamisen viivästyessä, joita edellytetään edellä mainitun tuomion täytäntöön panemiseksi Bockhornin kunnan tekemän jätevedenkäsittelysopimuksen osalta, sekä
               126 720 euroa päivässä niiden toimenpiteiden toteuttamisen viivästyessä, joita edellytetään edellä mainitun tuomion täytäntöön panemiseksi Braunschweigin kaupungin tekemän jätehuoltosopimuksen osalta
               annettavan tuomion tiedoksi antamisesta toimenpiteiden toteuttamiseen asti.

               3)

               velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Yhteisöjen tuomioistuin totesi 10.4.2003 antamassaan tuomiossa seuraavaa:

               —

               Koska Bockhornin kunta (Saksa) ei ole järjestänyt tarjouskilpailumenettelyä jätevedenkäsittelysopimuksesta eikä ole julkaissut sopimuksen tekomenettelyn tuloksia Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, Saksan liittotasavalta ei ole tässä julkisia palveluhankintoja koskevassa menettelyssä noudattanut julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY 8 artiklan sekä 15 artiklan 2 kohdan ja 16 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan.

               —

               Koska Braunschweigin kaupunki (Saksa) on tehnyt jätehuoltosopimuksen neuvottelumenettelyä noudattaen julkaisematta ennakolta tarjouskilpailuilmoitusta, vaikka direktiivin 92/50/ETY 11 artiklan 3 kohdassa säädetyt edellytykset, jotka koskevat neuvottelumenettelyssä tehtävien sopimusten tekemistä julkaisematta yhteisössä tarjouskilpailuilmoitusta, eivät olleet täyttyneet, Saksan liittotasavalta ei ole tässä julkisia palveluhankintoja koskevassa menettelyssä noudattanut direktiivin 92/50/ETY 8 artiklan ja 11 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisia velvoitteitaan.

         Komissio katsoo, että tästä tuomiosta ja EY 228 artiklasta Saksan liittotasavallalle johtuvien velvoitteiden noudattaminen edellyttää sitä, että julkisia hankintoja koskevien oikeussääntöjen vastaisesti tehdyt sopimukset puretaan.
   Saksan liittotasavallan tähän mennessä toteuttamat toimenpiteet eivät ole riittäviä yhteisöjen tuomioistuimen toteaman perustamissopimuksen vastaisuuden poistamiseksi.
   Jos Saksan liittotasavalta ei ennen tällä kanteella vaaditun tuomion antamista toteuta vaadittuja toimenpiteitä todetun perustamissopimuksen vastaisuuden poistamiseksi, komissio vaatii yhteisöjen tuomioistuinta asettamaan päivittäisen uhkasakon, jonka määrää se ehdottaa aiemmin soveltamiensa periaatteiden mukaisesti.

      (1)  Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.


title: Asia T-496/15 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.5.2016 – Valittajana CX ja muuna osapuolena komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Kurinpitomenettely — Kurinpitoseuraamus — Palkkaluokan alentaminen — Puolustautumisoikeudet — Henkilöstösääntöjen 4 ja 6 artikla — Henkilöstösääntöjen liitteessä IX oleva 9 artikla — Suhteellisuusperiaate — Ilmeinen arviointivirhe)

text:
               27.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 232/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.5.2016 – Valittajana CX ja muuna osapuolena komissio
   (Asia T-496/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Kurinpitomenettely - Kurinpitoseuraamus - Palkkaluokan alentaminen - Puolustautumisoikeudet - Henkilöstösääntöjen 4 ja 6 artikla - Henkilöstösääntöjen liitteessä IX oleva 9 artikla - Suhteellisuusperiaate - Ilmeinen arviointivirhe))
   (2016/C 232/26)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: CX (Enghien, Belgia) (edustaja: asianajaja É. Boigelot)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Ehrbar ja F. Simonetti)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) 18.6.2015 antamasta tuomiosta CX v. komissio (F-27/13, EU:H:2015:60) tehty valitus, jossa vaaditaan tämän tuomion kumoamista.

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               CX velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 371, 9.11.2015.


title: Asia T-26/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 10.9.2008 — Serviço Intermunicipalizado de Gestão de Resíduos do Grande Porto (Lipor) v. komissio (Kumoamiskanne — Koheesiorahastot — Asetus (EY) N:o 1164/94 — Rahoitustuen määrän pienentäminen — Toimi ei koske kantajaa suoraan — Tutkimatta jättäminen)

text:
               8.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 285/41

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 10.9.2008 — Serviço Intermunicipalizado de Gestão de Resíduos do Grande Porto (Lipor) v. komissio
   (Asia T-26/07) (1)

   (Kumoamiskanne - Koheesiorahastot - Asetus (EY) N:o 1164/94 - Rahoitustuen määrän pienentäminen - Toimi ei koske kantajaa suoraan - Tutkimatta jättäminen)
   (2008/C 285/76)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Serviço Intermunicipalizado de Gestão de Resíduos do Grande Porto (Lipor) (Baguim do Monte, Portugali) (edustajat: asianajajat P. Moura Pinheiro, M. Gorjão Henriques ja F. Quintela)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Guerra e Andrade ja A. Weimar)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Koheesiorahastosta jätteidenpolttolaitoksen perustamista Porton alueen kotitalousjätteistä huolehtimiseksi koskeville tietyille hankkeille myönnetyn taloudellisen tuen pienentämisestä 17.10.2006 tehtyä komission päätöstä K(2006) 5008 koskeva kumoamisvaatimus
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Serviço Intermunicipalizado de Gestão de Resíduos do Grande Porto (Lipor) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 82, 17.4.2007.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 5 päivänä kesäkuuta 1996, asiassa T-398/94, Kahn Scheepvaart BV vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtion tuki - Laivanrakennusteollisuus - Yleinen tukijärjestelmä - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen)

text:
24.8.96                  I FI I                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 247/ 11
3 ) Mikäli vastaus edelliseen kysymykseen on myöntävä,                           Asian C-306/95 ( ) poistaminen rekisteristä
      yhteisöjen tuomioistuinta pyydetään ratkaisemaan,                                          ( 96/C 247/21 )
       onko sellainen kansallinen säännös yhteensoveltuva
       yhteisön oikeussääntöjen kanssa , jonka mukaan van
       hentumisaika alkaa kulua ( jäsenvaltion sellaisen kansa
       laisen vahingoksi, joka vetoaa direktiivin säännöksiin          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 29 päi
       aiheettomasti suoritetun veron takaisinperimiseksi )            vänä huhtikuuta 1996 antamalla määräyksellä tuomioistui
       ennen kuin direktiivi on saatettu asianmukaisesti osaksi
                                                                       men rekisteristä on poistettu asia C-306/95 , Euroopan
       kansallista oikeutta ?
                                                                       yhteisöjen komissio vastaan Ison-Britannian ja Pohjois
                                                                       Irlannin yhdistynyt kuningaskunta .
( 1 ) Kok . 1993 , s . 1-1915
( 2 ) EYVL N:o L 249 , 3.10.1969 , s . 25
                                                                       (') EYVL N:o C 299 , 11.11.1995
                                              ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                   YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
                      5 päivänä kesäkuuta 1996,                                           6 päivänä kesäkuuta 1996,
asiassa T-398/94 , Kahn Scheepvaart BV vastaan Euroopan                asiassa T-262/94 , Jean Baiwir vastaan Euroopan yhteisöjen
                          yhteisöjen komissio (')                                                  komissio (')
( Valtion tuki — Laivanrakennusteollisuus — Yleinen tuki              (Henkilöstö — Lainvastaisuusväite — Valituksen ja kanteen
järjestelmä — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottami                    vastaavuus — Uusi urasuunnitelmien laskentatapa komis
                                    nen)                               sion ura-alueilla B, C ja D — Luettelo virkamiehistä, jotka
                              ( 96/C 247/22 )                          on arvioitu ylennyksen saamisen kannalta ansioituneim
                                                                       miksi — Henkilöstösääntöjen 5 artiklan 3 kohta ja 45 ar
                                                                       tikla — Syrjintäkiellon periaate — Tosiseikkojen ja oikeus
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                     seikkojen ilmeiset arviointivirheet — Vahingonkorvaus
                                                                                kanne)
                                                                                ( 96/C 247/23 )
Asiassa T-398/94, Kahn Scheepvaart BV, kotipaikka Rot
terdam ( Alankomaat), edustajinaan asianajajat Thomas
Jestaedt, Düsseldorf, ja Tom R. Ottervanger, Rotterdam,
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Carlos                                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Zeyen, 67 rue Ermesinde, vastaan Euroopan yhteisöjen
komissio ( asiamiehet Paul Nemitz ja Jean-Paul Keppenne ),
jossa kantaja vaatii sen 25.10.1994 tehdyn komission
päätöksen kumoamista , jossa hyväksyttiin saksalainen lai             Asiassa T-262/94 , Euroopan yhteisöjen komission virka
vanrakennusteollisuutta koskeva tukijärjestelmä vuodelle               mies Jean Baiwir, kotipaikka Court-Saint-Etienne ( Belgia ),
1994, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                 edustajanaan asianajaja Georges Vandersanden, Bryssel ,
( laajennettu kolmas jaosto ), toimien kokoonpanossa :                 prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL,
jaoston puheenjohtaja C. P. Briët sekä tuomarit B. Vester             1 rue Glesener, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
dorf, P. Lindh, A. Potocki ja J. D. Cooke, kirjaaja :                  ( asiamiehenään ensin Joseph Griesmar ja sitten Julian
hallintovirkamies J. Palacio Gonzalez, on antanut 5.6.1 996            Currall , joita avustaa asianajaja Denis Waelbroeck ), jossa
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                            kantaja vaatii yhtäältä kumoamaan luettelon ylennyksen
                                                                       saamisen kannalta ansioituneimmiksi arvioiduista virka
                                                                       miehistä ura-alueelle B 4 siirtymiseksi vuoden 1993 ylen
 1 . Kanne jätetään tutkimatta.                                        nyskauden aikana , siltä osin kuin kantajan nimi ei ollut
                                                                       listalla , ja toisaalta hänen virkauransa vahvistamista , siten
2 . Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku                  että häntä pidetään 1.1.1993 alkaen ura-alueen B 4 palk
       lut.                                                            katason 2 virkamiehenä , sekä aiheutuneen aineettoman
                                                                       vahingon korvaamista , ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                       istuin ( neljäs jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston
(') EYVL N:o C 400 , 31.12.1994                                        puheenjohtja K. Lenaerts sekä tuomarit P. Lindh ja J. D.
                                                                       Cooke ; kirjaaja : johtava hallintovirkamies B. Pastor, on
                                                                       antanut 6.6.1996 tuomion , jonka tuomiolauselma on seu
                                                                       raava :


title: Asia C-519/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Monomeles Prodikeio Athinon (Kreikka) on esittänyt 27.11.2008 — Archontia Koukou v. Kreikan valtio

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/30

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Monomeles Prodikeio Athinon (Kreikka) on esittänyt 27.11.2008 — Archontia Koukou v. Kreikan valtio
   (Asia C-519/08)
   (2009/C 44/50)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Monomeles Prodikeio Athinon
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Archontia Koukou

      Vastaaja: Kreikan valtio
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen, joka on direktiivin 1999/70/EY liitteenä, 5 lauseketta tulkittava siten, että perusteltuna syynä sopia perättäisistä määräaikaista työtä koskevista sopimuksista tai suhteista on pidettävä sitä, että nämä sopimukset on tehty sellaisen säännöksen johdosta, jossa säädetään määräaikaista työtä koskevista sopimuksista tai suhteista sopimisesta, riippumatta siitä, katetaanko näillä sopimuksilla tai suhteilla todellisuudessa työnantajan pysyviä ja jatkuvia tarpeita?

               2)

               Merkitseekö niiden edellytysten lisääminen, jotka väärinkäytöksen toteamiselle on asetettu toimenpiteillä, jotka otettiin käyttöön määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lausekkeen noudattamiseksi (esim. sopimusten enimmäiskesto ja uudistamisien enimmäismäärä, joiden sisällä sallitaan työskentely myös silloin, kun ei ole perusteltua syytä, jolla voidaan perustella määräaikaista työtä koskevista sopimuksista tai suhteista sopiminen tai niiden uudistaminen) edellä mainitun direktiivin 1999/79/EY [liitteenä oleva] puitesopimuksen 8 lausekkeen 3 kohdassa tarkoitettua työntekijöiden suojan yleisen tason heikentämistä, koska direktiiviä 1999/79/EY edeltävässä lakisääteisessä järjestelmässä ainoa peruste väärinkäytöksen toteamiselle oli se, että työskentely tapahtui määräaikaiseksi ilman perusteltua syytä sovitun työsopimuksen tai työsuhteen nojalla?

               3)

               Onko se, että on säädetty epämääräisistä ja avoimista poikkeusten luetteloista, kuten niistä, joista säädetään presidentin asetuksen 164/2004 pysyväissäännöksissä, joissa lähtökohtaisesti asetetaan enimmäisrajat perättäisistä määräaikaisista työsopimuksista tai työsuhteista sopimisille, määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lausekkeessa tarkoitettu tehokas toimenpide sellaisen väärinkäytöksen estämiseksi, joka aiheutuu perättäisten määräaikaisten työsopimusten tai työsuhteiden käytöstä?

               4)

               Voidaanko puitesopimuksen 5 lausekkeessa tarkoitetun väärinkäytöksen estämiseksi ja siltä suojaamiseksi pitää tehokkaina pääasiassa kyseessä olevan kaltaisia toimenpiteitä, jotka sisältyvät presidentin asetuksen 154/2004 7 §:ään, kun:

                           a)

                           niissä säädetään keinona, jolla estetään väärinkäytös ja suojellaan määräaikaisia työntekijöitä väärinkäytökseltä, työnantajalle velvollisuus maksaa palkka ja irtisanomista koskeva ”korvaus” siinä tapauksessa, että väärinkäytösluonteisesti on työskennelty perättäisillä määräaikaisilla työsopimuksilla, kun otetaan huomioon, että a) kansallisessa oikeudessa säädetään velvollisuudesta maksaa palkka ja irtisanomista koskeva ”korvaus” kaikissa tapauksissa, joissa on kyse työsuhteesta, ja että tällä velvollisuudella ei erityisesti pyritä estämään puitesopimuksessa tarkoitettua väärinkäytöstä, ja että ii) erityisesti velvollisuus maksaa ”korvaus” määräaikaisten työsopimusten tai työsuhteiden päättyessä muodostaa puitesopimuksen 4 lausekkeen, joka koskee sitä, ettei määräaikaisia työntekijä saa syrjiä vastaaviin vakituisiin työntekijöihin nähden, soveltamisen seurauksen, ja kun

                           b)

                           niissä säädetään keinona, jolla estetään väärinkäytös, seuraamuksen määrääminen työnantajan toimivaltaisille elimille siinä määrin kun on todettu, että samanlaiset tai vastaavanlaiset seuraamukset, joista myös menneisyydessä on säädetty julkisen sektorin osalta, olivat tehottomia sellaisen väärinkäytöksen estämiseksi, joka aiheutuu perättäisten määräaikaisten työsopimusten tai työsuhteiden käytöstä?

               5)

               Merkitsevätkö toimenpiteet, kuten presidentin asetuksen 164/2004 11 §:llä käyttöön otetut toimenpiteet, jotka tulivat voimaan 19.7.2004 eli direktiivissä 1999/70/EY asetetun määräajan jälkeen ja joille annettiin vain kolmen kuukauden pituinen takautuvuus, joten ne kattavat vain sellaiset perättäiset määräaikaiset työsopimukset tai työsuhteet, jotka olivat voimassa 19.4.2004 jälkeen, mutta eivät määräaikaisia työsopimuksia tai työsuhteita, joista edelleen sovittiin perättäisesti myös direktiivin 1999/70/EY täytäntöönpanolle varatun määräajan päättymisen jälkeen mutta ennen päivämäärää 19.4.2004, vaikka kyseiset toimenpiteet olisivat tehokkaita, direktiivin 1999/70/EY asianmukaista täytäntöönpanoa Kreikan oikeusjärjestyksessä?

               6)

               Siinä tapauksessa, että katsotaan, että presidentin asetuksella 164/2004 puitesopimuksen 5 lausekkeen noudattamiseksi käyttöön otetut toimenpiteet eivät ole tehokkaita, onko tuomioistuimen yhteisön oikeuden mukaista tulkintaa koskevan velvollisuuden nojalla tulkittava kyseistä presidentin asetusta edeltänyttä kansallista oikeutta (kuten lain 2112/1920 8 §:n 3 momenttia), jonka nojalla on mahdollista antaa kantajalle suojaa väärinkäytökseltä, direktiivin 1999/70/EY mukaisesti tavalla, joka johtaa yhteisön oikeuden rikkomisen seurausten poistamiseen?

               7)

               Siinä tapauksessa, että katsotaan, että toimenpiteet, jotka otettiin käyttöön presidentin asetuksella 164/2004, eivät ole tehokkaita ja että on sovellettava kyseistä asetusta edeltänyttä lakisääteistä järjestelmää (lain 2112/1920 8 §:n 3 momenttia) kansallisen oikeuden yhteisön oikeuden mukaista tulkintaa koskevan velvollisuuden nojalla, onko yhteisön oikeuden kanssa sopusoinnussa se, että kansallisen oikeusjärjestyksen ylemmänasteisia oikeussääntöjä (perustuslain 103 §:n 8 momenttia) tulkitaan siten, että niissä ehdottomasti kielletään muuttamasta määräaikaisia sopimuksia toistaiseksi voimassa oleviksi, vaikka ilmenee, että todellisuudessa näistä sopimuksista on väärinkäytösluonteisesti sovittu käyttäen oikeudellisena perusteena säännöstä, joka koskee ylimääräisten ja väliaikaisten yleisten tarpeiden kattamista, vaikka näillä sopimuksilla katettiin julkiseen sektoriin kuuluvan työnantajan pysyviä ja jatkuvia tarpeita (näin Areios Pagosin täysistuntopäätökset 19/2007 ja 20/2007), kun on mahdollista tehdä myös sellainen tulkinta, jonka mukaan kyseinen kielto on rajattava koskemaan vain sellaisia määräaikaisia työsopimuksia, joista todellisuudessa sovittiin tilapäisten, odottamattomien, kiireellisten tai ylimääräisten tarpeiden kattamiseksi, mutta ei myös tapausta, jossa sopimuksista todellisuudessa sovittiin pysyvien ja jatkuvien tarpeiden kattamiseksi (näin Areios Pagosin täysistuntopäätös 18/2006)?

               8)

               Onko yhteisön oikeuden kanssa sopusoinnussa se, että presidentin asetuksen 164/2004 voimaantulon jälkeen määräaikaista työtä ja puitesopimuksen 5 lauseketta koskevat riidat kuuluvat hallintotuomioistuimien yksinomaiseen tuomiovaltaan, kun tämä vaikeuttaa kantajina olevan määräaikaisten työntekijöiden oikeutta saada asiansa käsitellyksi tuomioistuimessa, koska ennen presidentin asetuksen 164/2004 antamista kaikki määräaikaista työtä koskevat riidat kuuluivat siviiliasioita käsittelevien tuomioistuinten tuomiovaltaan ja ne käsiteltiin muotomääräysten noudattamisen kannalta lempeämmässä, yksinkertaisemmassa, vähemmän kuluja kantajana olevalle määräaikaiselle työntekijälle aiheuttavassa ja tavallisesti nopeammassa työriitoja koskevassa erityisessä menettelyssä?


title: Asia T-225/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.2.2014 – Lidl Stiftung v. SMHV – Lídl Music (LIDL express) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin LIDL express rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen kuviomerkki LÍDL MUSIC — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohta ja 42 artiklan 2 ja 3 kohta)

text:
               7.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.2.2014 – Lidl Stiftung v. SMHV – Lídl Music (LIDL express)
   (Asia T-225/12) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin LIDL express rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen kuviomerkki LÍDL MUSIC - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohta ja 42 artiklan 2 ja 3 kohta))
   2014/C 102/53
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Saksa) (edustajat: aluksi asianajajat M. Schaeffer, M. Wolter ja A. Marx, sittemmin asianajajat M. Wolter, A. Marx ja M. Kefferpütz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: L. Rampini)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Lídl Music spol. s r.o. (Brno, Tšekin tasavalta)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 21.3.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 2379/2010-1), joka koskee Lídl Music spol. s r.o:n ja Lidl Stiftung & Co. KG:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Lidl Stiftung & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 227, 28.7.2012.


title: Asia T-327/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.5.2014 – Simca Europe v. SMHV – PSA Peugeot Citroën (Simca) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki Simca — Vilpillinen mieli — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               24.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.5.2014 – Simca Europe v. SMHV – PSA Peugeot Citroën (Simca)
   (Asia T-327/12) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki Simca - Vilpillinen mieli - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2014/C 194/28
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Simca Europe Ltd (Birmingham, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja N. Haberkamm)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Schifko)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: GIE PSA Peugeot Citroën (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja P. Kotsch)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 12.4.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 645/2011-1), joka koskee GIE PSA Peugeot Citroënin ja Simca Europe Ltd:n välistä mitättömyysmenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Simca Europe Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 287, 22.9.2012.


title: Asia F-95/11: Kanne 28.9.2011 — ZZ v. Euroopan investointipankki

text:
               26.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/46

         Kanne 28.9.2011 — ZZ v. Euroopan investointipankki
   (Asia F-95/11)
   2011/C 347/88
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja N. Thieltgen)

      Vastaaja: Euroopan investointipankki

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Euroopan investointipankin implisiittisen päätöksen muuttaa kantajan työehtoja ja -tehtäviä kumoaminen sekä vahingonkorvausvaatimus

      Vaatimukset

               —

               Euroopan investointipankin implisiittinen päätös muuttaa kantajan työehtoja ja -tehtäviä on kumottava

               —

               Euroopan investointipankki on velvoitettava siirtämään kantaja tämän palkkaluokkaa ja tehtäviä vastaavan toimeen

               —

               on todettava, että on syyllistytty virkavirheisiin, jotka on luettava Euroopan investointipankin syyksi

               —

               on katsottava, että Euroopan investointipankki on vastuussa kantajalle päätöksen lainvastaisuudesta ja virkavirheistä, jotka on luettava sen syyksi

               —

               Euroopan investointipankki on velvoitettava korvaamaan kantajalle aiheutunut aineeton ja aineellinen vahinko, joka perustuu päätöksen lainvastaisuuteen ja virkavirheisiin, jotka on luettava Euroopan investointipankin syyksi, viivästyskorkoineen

                           —

                           kun on kyse päätöksen lainvastaisuudesta:

                                       —

                                       aineettomasta vahingosta: 20 000 euroa

                                       —

                                       aineellisesta vahingosta palkan menetyksen muodossa: 113 100 euroa

                           —

                           kun on kyse virkavirheistä, jotka on luettava Euroopan investointipankin syyksi:

                                       —

                                       Euroopan investointipankin huolenpito- ja suojeluvelvollisuuden laiminlyönnistä: 119 100 euroa

                                       —

                                       henkilöstösääntöjen 42 artiklan rikkomisesta: 10 000 euroa

               —

               Euroopan investointipankki on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-244/16: Kanne 13.5.2016 – Janukovytš v. neuvosto

text:
               4.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/49

         Kanne 13.5.2016 – Janukovytš v. neuvosto
   (Asia T-244/16)
   (2016/C 243/55)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Viktor Fedorovytš Janukovytš (Kiova, Ukraina) (edustaja: T. Beazley, QC)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2014/119/YUTP muuttamisesta 4.3.2016 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2016/318 (EUVL 2016, L 60, s. 76) siltä osin kuin se koskee kantajaa,

               —

               kumoamaan Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 208/2014 täytäntöönpanosta 4.3.2016 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/311 (EUVL 2016, L 60, s. 1), koska siinä ei kumota asetusta N:o 208/2014 siltä osin kuin se koskee kantajaa,

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan hänelle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että Euroopan unionin neuvostolla (jäljempänä neuvosto) ei ollut asianmukaista oikeusperustaa riidanalaisille toimille. Ensimmäiseksi riidanalaiset toimenpiteet eivät täyttäneet edellytyksiä sille, että neuvosto saattoi käyttää niiden perustana SEU 29 artiklaa. Erityisesti (i) neuvoston nimenomaisesti mainitsemat tavoitteet (oikeusvaltio ja ihmisoikeuksien noudattaminen Ukrainassa) ovat vain epämääräisiä toteamuksia, joihin ei voida pätevästi vedota näiden toimenpiteiden perustana; (ii) neuvoston valitsemalla perustalla ei ole riittävää yhteyttä asianmukaiseen oikeudelliseen valvontaan, jota asian olosuhteissa edellytetään; ja (iii) rajoittavien toimenpiteiden asettaminen kantajalle todellisuudessa tukee ja oikeuttaa Ukrainan uuden hallinnon toimintaa, joka itsessään asettaa kyseenalaiseksi oikeusvarmuuden ja oikeusvaltion ja jolla loukataan ja joka on suunniteltu järjestelmällisesti loukkaamaan ihmisoikeuksia. Toiseksi edellytykset SEUT 215 artiklan käyttämiselle oikeusperustana eivät täyttyneet, koska SEU V osaston 2 luvun mukaista pätevää päätöstä ei ollut tehty. Kolmanneksi sellaista riittävää yhteyttä ei ollut, että SEUT 215 artiklaan olisi voitu vedota kantajaa vastaan.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että neuvosto käytti toimivaltaansa väärin. Neuvoston varsinaiset tavoitteet ja syyt riidanalaisten toimenpiteiden toteuttamiselle eivät olleet ne, jotka riidanalaisissa päätöksissä mainitaan, vaan neuvosto pyrki pääsemään Ukrainan nykyisen hallinnon suosioon (jotta Ukraina voi solmia syvemmät suhteet EU:hun).

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei neuvosto esittänyt perusteluita. Riidanalaisissa päätöksissä kantajan nimen mainitsemiselle esitetyt ”syyt” ovat (sen lisäksi, että ne ovat virheellisiä) stereotyyppisiä, asiattomia ja epätäsmällisiä.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei kantaja täyttänyt kyseisenä ajankohtana luetteloon merkitsemistä varten asetettuja edellytyksiä.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että neuvosto teki ilmeisiä arviointivirheitä mainitessaan kantajan nimen riidanalaisissa toimenpiteissä. Kantajan mukaan neuvosto teki ilmeisen virheen mainitessaan kantajan uudelleen siitä huolimatta, että ”syyt” ja merkitykselliset luettelossa mainitsemisen edellytykset eivät selvästi olleet yhteydessä toisiinsa.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että kantajan puolustautumisoikeuksia on loukattu ja/tai että häneltä on evätty tehokas oikeussuoja. Kantaja väittää, ettei neuvosto muun muassa kuullut häntä asianmukaisella tavalla ennen riidanalaisten toimenpiteiden toteuttamista ja ettei hänelle myönnetty asianmukaista tai oikeudenmukaista mahdollisuutta korjata virheitä tai toimittaa tietoja, jotka koskevat hänen henkilökohtaista tilannettaan.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että kantajan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja omistusoikeuksia on loukattu siltä osin kuin muun muassa rajoittavat toimenpiteet ovat perusteettomia ja suhteettomia, koska muun muassa (i) mikään ei viittaa siihen, että kantajan väitetysti kavaltamat varat katsotaan siirretyiksi Ukrainan ulkopuolelle ja (ii) kaikkien kantajan varojen jäädyttäminen on tarpeetonta ja epäasianmukaista, koska Ukrainan viranomaiset ovat nyt arvioineet niiden menetettyjen varojen määrän, joita kantajalta väitetysti vaaditaan häntä vastaan aloitetuissa rikosoikeudenkäynneissä.


title: Asia C-496/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Krajský súd v Prešove (Slovakia) on esittänyt 6.11.2012 — Spoločenstvo vlastníkov bytov MYJAVA v. Podtatranská vodárenská prevádzková spoločnosť, a.s.

text:
               23.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Krajský súd v Prešove (Slovakia) on esittänyt 6.11.2012 — Spoločenstvo vlastníkov bytov MYJAVA v. Podtatranská vodárenská prevádzková spoločnosť, a.s.
   (Asia C-496/12)
   2013/C 86/10
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Krajský súd v Prešove

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Spoločenstvo vlastníkov bytov MYJAVA

      Vastapuoli: Podtatranská vodárenská prevádzková spoločnosť, a.s.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Euroopan unionin direktiivejä, kuten kulutustavaroiden kauppaa ja niihin liittyviä takuita koskevista tietyistä seikoista 25.5.1999 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 1999/44/EY (1) ja tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 25.7.1985 annettua neuvoston direktiiviä 85/374/ETY (2) sekä muita kuluttajansuojaa koskevia direktiivejä, tulkittava siten, että oikeushenkilöt nauttivat samaa suojaa kuin kuluttajat, kun ne kyseisten direktiivien [soveltamisalaan kuuluvia] sopimuksia tehdessään toimivat muussa tarkoituksessa kuin elinkeinonsa harjoittamiseksi?

               2)

               Onko Euroopan unionin direktiivejä, kuten kulutustavaroiden kauppaa ja niihin liittyviä takuita koskevista tietyistä seikoista 25.5.1999 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 1999/44/EY ja tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 25.7.1985 annettua neuvoston direktiiviä 85/374/ETY, tulkittava siten, että niiden kanssa on ristiriidassa pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen säännös, jossa oikeus vaatia korvausta eli perusteettoman maksun palauttamista, kun toimitetussa tavarassa on virhe, rajoitetaan ajanjaksoon, joka alkaa vasta viimeisestä ennen pyynnön esittämistä suoritetusta viallisen vesimittarin luennasta?

      (1)  EYVL L 171, s. 12.

      (2)  EYVL L 210, s. 29.


title: Asia F-139/07: Kanne 10.12.2007 — Van Arum v. parlamentti

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/49

         Kanne 10.12.2007 — Van Arum v. parlamentti
   (Asia F-139/07)
   (2008/C 92/99)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Rinse van Arum (Winksele, Belgia) (edustaja: asianajaja W. van den Muijsenbergh)

      Vastaaja: parlamentti
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   Kantaja vaatii arviointikertomuksen muuttamista ja toissijaisesti sen kumoamista. Vieläkin toissijaisemmin hän vaatii määräämään, että kaikki ne todisteet, jotka ovat hänen arviointikertomuksessaan olevien tiettyjen riidanalaisten huomautusten perustana, ilmoitetaan hänelle, ja tekemään riidanalaisia tosiseikkoja ja arviointeja koskevan päätöksen. Kantaja vaatii, että nimittävä viranomainen velvoitetaan maksamaan 1 euro symbolisena vahingonkorvauksena.
   Vaatimukset

               —

               arviointikertomusta on muutettava

               —

               toissijaisesti hän vaatii, että se on kokonaan kumottava

               —

               vieläkin toissijaisemmin hän vaatii määräämään, että kaikki ne todisteet, jotka ovat hänen arviointikertomuksessaan olevien tiettyjen riidanalaisten huomautusten perustana, ilmoitetaan hänelle, ja tekemään riidanalaisia tosiseikkoja ja arviointeja koskevan päätöksen

               —

               nimittävä viranomainen on velvoitettava maksamaan 1 euro symbolisena vahingonkorvauksena

               —

               parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 5 päivänä toukokuuta 1998, asiassa C-391/96 P, Compagnie Continentale (France) SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Yhteisöjen hätäapu entisen Neuvostoliiton valtioille - Laina - Remburssi - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Yksityistä suoraan koskeva päätös)

text:
C 209/10              FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     4.7.98
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                  YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                 5 päivänä toukokuuta 1998,                                         5 päivänä toukokuuta 1998,
asiassa C-391/96 P, Compagnie Continentale (France) SA             asiassa C-403/96 P, Glencore Grain Ltd vastaan Euroopan
           vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                                    yhteisöjen komissio (1)
(Yhteisöjen hätäapu entisen Neuvostoliiton valtioille Ð            (Yhteisöjen hätäapu entisen Neuvostoliiton alueille Ð
Laina Ð Remburssi Ð Kumoamiskanne Ð Tutkittavaksi                  Laina Ð Remburssi Ð Kumoamiskanne Ð Tutkittavaksi
      ottaminen Ð Yksityistä suoraan koskeva päätös)                     ottaminen Ð Yksityistä suoraan koskeva päätös)
                        (98/C 209/19)                                                      (98/C 209/20)
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                      (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan              (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                 yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-391/96 P, Compagnie Continentale (France) SA,            Asiassa C-403/96 P, Glencore Grain Ltd, aikaisemmin
Ranskan oikeuden mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka               Richco Commodities Ltd, Bermudan oikeuden mukaan
Levallois-Perret (Ranska), edustajanaan asianajaja Patrick         perustettu yhtiö, kotipaikka Hamilton (Bermuda), edusta-
Chabrier, Pariisi, prosessiosoite Luxemburgissa asian-             jinaan asianajajat M. M. Slotboom, P. V. F. Bos ja J. G. A.
ajotoimisto Ernest Arendt, 8Ð10 rue Mathias Hardt, jossa           van Zuuren, Rotterdam, prosessiosoite Luxemburgissa
valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen             asianajotoimisto Marc Loesch, 11 rue Goethe, jossa valit-
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmannen                 taja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensim-
jaoston) asiassa T-494/93, Compagnie Continentale vas-             mäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmannen jaoston)
taan komissio, 24.9.1996 antaman tuomion (Kok. 1996,               asiassa T-491/93 Richco vastaan komissio, 24.9.1996
s. II-1157) kumoamista, vastapuolena: Euroopan yhteisö-            antaman tuomion (Kok. 1996, s. II-1131) kumoamista,
jen komissio (asiamiehinään Marie-JoseÂ Jonczy ja Nicholas         vastapuolena: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
Khan), yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa:             nään Berend Jan Drijber ja Nicholas Khan), yhteisöjen
presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjoh-         tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C.
tajat C. Gulmann, H. Ragnemalm, M. Wathelet (esittelevä            Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat C. Gulmann,
tuomari) ja R. Schintgen sekä tuomarit G. F. Mancini, J. C.        H. Ragnemalm, M. Wathelet (esittelevä tuomari) ja R.
Moitinho de Almeida, P. J. G. Kapteyn, J. L. Murray,               Schintgen sekä tuomarit G. F. Mancini, J. C. Moitinho de
D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann, L.          Almeida, P. J. G. Kapteyn, J. L. Murray, D. A. O. Edward,
Sevón ja K. Ioannou, julkisasiamies: A. La Pergola, kir-           J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann, L. Sevón ja K. M.
jaaja: johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on           Ioannou, julkisasiamies: A. La Pergola, kirjaaja: johtava
antanut 5.5.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-             hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut
raava:                                                             5.5.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
1) Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen              1) Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
     asiassa T-494/93, Compagnie Continentale vastaan                   asiassa T-491/93, Richo vastaan komissio, 24.9.1996
     komissio, 24.9.1996 antama tuomio kumotaan siltä                   antama tuomio kumotaan siltä osin kun siinä jätetään
     osin kun siinä jätetään tutkimatta Compagnie Conti-                tutkimatta Glencore Grain Ltd -nimisen yhtiön, aikai-
     nentale (France) -nimisen yhtiön nostama kumoamis-                 semmin Richco Commodities Ltd, nostama kumoamis-
     kanne.                                                             kanne.
2) Asia palautetaan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen            2) Asia palautetaan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
     tuomioistuimelle, jotta se ratkaisisi pääasian.                    tuomioistuimelle, jotta se ratkaisisi pääasian.
3) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                     3) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
(1) EYVL C 40, 8.2.1997.                                           (1) EYVL C 74, 8.3.1997.


               7.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 66/30

         EFTAn valvontaviranomaisen 30 päivänä marraskuuta 2012 Islantia vastaan nostama kanne
   (Asia E-13/12)
   2013/C 66/10
   EFTAn valvontaviranomainen, Rue Belliard 35, 1040 Bryssel, Belgium, asiamiehinään Xavier Lewis ja Maria Moustakali, on nostanut 30 päivänä marraskuuta 2012 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Islantia vastaan.
   EFTAn valvontaviranomainen on pyytänyt EFTAn tuomioistuinta

               1)

               julistamaan, että jättäessään hyväksymättä Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä I olevan I luvun 7.1 osan 10 kohdassa tarkoitetun säädöksen (neuvoston direktiivi 90/167/ETY, annettu 26 päivänä maaliskuuta 1990, lääkkeitä sisältävien rehujen valmistusta, markkinoille saattamista ja käyttöä koskevista vaatimuksista yhteisössä), sellaisena kuin se on mukautettuna sopimuksen pöytäkirjalla 1, täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet tai jättäessään ilmoittamatta kyseisistä toimenpiteistä valvontaviranomaiselle asetetun määräajan kuluessa Islanti on laiminlyönyt säädöksen ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa, ja

               2)

               velvoittamaan Islannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               EFTAn valvontaviranomainen toteaa, että Islannin edellytetään 26 päivänä maaliskuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/167/ETY 15 artiklan ja ETA-sopimuksen 7 artiklan nojalla toteuttavan tarvittavat toimenpiteet direktiivin täytäntöönpanemiseksi ja ilmoittavan toteutetuista toimenpiteistä EFTAn valvontaviranomaiselle.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen toteaa, ettei se ole saanut Islannin hallitukselta tällaista tietoa eikä mitään muitakaan tietoja, joiden perusteella valvontaviranomainen voisi päätellä, että Islanti on toteuttanut direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen toteaa, että Islanti on laiminlyönyt direktiivin 15 artiklan ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa jättäessään hyväksymättä direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet tai jättäessään ilmoittamatta kyseisistä toimenpiteistä valvontaviranomaiselle asetetun määräajan kuluessa.