title: Bundesverwaltungsgerichtin 15.7.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Sezgin Ergat vastaan Stadt Ulm (Asia C-329/97)

text:
C 357/14             [ FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        22.11.97
    on sekoitettuja tai sekoittamattomia tuotteita terapeut       komissiota vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat professori
    tisia tai ennaltaehkäisevää käyttöä varten — vähittäis        Joao Mota de Campos, tohtori Luis Fernandes ja tohtori
    myyntimuodoissa tai -pakkauksissa — on luokiteltava            Maria Luisa Duarte, ja prosessiosoite Luxemburgissa on
    sellaiset vitamiinitabletit kuin Taxofit Vitamin C + CA -      Portugalin suurlähetystö, 33 allee Scheffer.
    poretabletit ja Taxofit Vitamin C -purutabletit, jotka
    sisältävät tablettia kohti 1000 tai 500 milligrammaa
     C-vitamiinia ( askorbiinihappoa ) ja jotka asetetaan          Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
    vähittäismyynnissä sillä tavoin kaupan, että niitä olisi
    käytettävä pakkaukseen sisältyvän kirjallisen käyttöoh
    jeen sisältämien tietojen mukaan tietyllä tavalla annos       — kumoaa Portugalin yrityksen EPAC — Empresa para a
    teltuna muun muassa " vastustuskyvyn parantamiseen:                Agroalimentação e Cereais SA — hyväksi suorittamista
     vilustumissairauksissa ja flunssaan liittyvissä tulehdus
                                                                       toimenpiteistä 9 päivänä heinäkuuta 1997 tehdyn
    taudeissa — allergioissa " tai "ennaltaehkäisevästi sel           komission päätöksen C(97) 2130 lopull .,
     laisina aikoina, jolloin sairastumisvaara on suuri ", ja
    joita saadaan myydä lääkkeenä Saksan liittotasaval
     lassa ?
                                                                   — velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeuden
                                                                       käyntikulut.
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Bundesvenwaltungsgerichtin 15.7.1997 tekemällään pää
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Sezgin
                    Ergat vastaan Stadt Ulm                        — EY:n perustamissopimuksen 190 artiklan rikkominen
                         (Asia C-329/97)
                                                                       ( päätös on perusteltu ristiriitaisesti ja puutteellisesti ).
                          ( 97/C 357/25 )
                                                                   — EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan rik
Bundesverwaltungsgericht on pyytänyt 15.7.1997 tekemäl                kominen: Portugalin hallituksen 30 miljardin escudon
lään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 22.9.1997                   suuruinen takaus pankkilainalle, jonka tarkoituksena
saapuneella päätöksellään Euroopan yhteisöjen tuomiois                oli EPAC:n lyhytaikaisen velan muuttaminen keskipit
                                                                       kän aikavälin velaksi, ei ollut valtion tukea EPAC:lle .
tuimelta ennakkoratkaisua asiassa Sezgin Ergat vastaan
Stadt Ulm seuraavaan kysymykseen:                                      Siihen, että myönnetään takaus pelkälle julkisen yri
                                                                       tyksen velan uudelleenjärjestelylle, ei liity valtion varo
                                                                       jen siirtoa kyseiselle yritykselle. EPAC:n ja kansainväli
Täyttääkö sellainen Turkin kansalainen, joka on tullut                 sen pankkikonsortion välillä neuvoteltujen lainojen
säännönmukaisille työmarkkinoille kuuluvan turkkilaisen                korkoprosentti ainoastaan heijastaa asiaan osallisten
työntekijän perheenjäsenenä maahan maahantuloa koske                  luottolaitosten halua toteuttaa sellainen rahoitustoi
van     kansallisen    ulkomaalaislainsäädännön     mukaisesti
                                                                       menpide, jonka tarkoituksena on EPAC:n maksukykyä
ilman velvollisuutta hankkia oleskelulupaa ja jolla on                 uhkaavan, vanhan lyhytaikaisen velan uudelleenjärjes
myöhemmin ollut tiettyjä ajanjaksoja lukuunottamatta                   tely ja näiltä pankeilta olevien luottojen muuttaminen
oleskelulupa mutta joka on esittänyt hakemuksen viimeksi               pitkäaikaisiksi veloiksi.
voimassa olleen oleskeluluvan jatkamiseksi 26 päivää
luvan voimassaolon päättymisen jälkeen, assosiaation
kehittymisestä tehdyn ETY—Turkki-assosiaationeuvoston
                                                                       EPAC on täysin julkisin varoin rahoitettu yritys. Koska
päätöksen N:o 1/80 7 artiklan 1 kohdassa asetetut edelly
tykset, joiden mukaan hänen on täytynyt asua " säännön                valtio omistaa yrityksen koko pääoman, se pyrkii
mukaisesti tässä jäsenvaltiossa vähintään kolme vuotta "               takaamaan sen yleistä etua palvelevan toiminnan jat
(ensimmäinen luetelmakohta ) tai " vähintään viisi vuotta "            kumisen, jota varten yritys on perustettu, ja erityisesti
(toinen luetelmakohta ) silloin, kun kansalliset viranomai            sen tavoitteen toteutumisen, että yritys turvaa viljojen
set ovat hylänneet hakemuksen oleskeluluvan jatkami
                                                                       ostamisen kansallisilta tuottajilta ja perushyödykkeen
sesta ?
                                                                       huoltotilanteen maassa. Portugalin valtiolla on aino
                                                                       ana osakkeenomistajana ja yleisen edun turvaajana
                                                                       oikeus ja samaan aikaan yksinomainen velvollisuus
                                                                       tukea EPAC:tä . Kun valtio käytännössä toteutti tämän
                                                                       tuen myöntämällä takauksen, se ei antanut EPAC:lle
                                                                       sellaista taloudellista tai rahoituksellista etua, jota se ei
                                                                       olisi voinut antaa markkinataloudessa toimivan sijoit
   Portugalin tasavallan 23.9.1997 Euroopan yhteisöjen                 tajan peruskriteerin mukaisesti.
              komissiota vastaan nostama kanne
                         (Asia C-330/97
                          ( 97/C 357/26 )                              Valtio ei myöntänyt EPACale mitään tukea. Se on
                                                                       ainoastaan eräällä vähäisellä toimenpiteellä kohtuulli
                                                                       sessa määrin korjannut aikaisemman, yritystä suuresti
Portugalin tasavalta on nostanut 23.9.1997 Euroopan                    vahingoittaneen toimintansa seuraukset. Kun Portuga
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                lin hallitus perusti Siloporin, se ei sijoittanut tähän sel


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto) 7 päivänä lokakuuta 2004, asiassa C-103/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivit 75/442/ETY ja 91/689/ETY — Jätemäärän käsite — Vapautus toimilupaa koskevasta velvollisuudesta)

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/5

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   7 päivänä lokakuuta 2004,
   asiassa C-103/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivit 75/442/ETY ja 91/689/ETY - Jätemäärän käsite - Vapautus toimilupaa koskevasta velvollisuudesta)
   (2004/C 300/09)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asiassa C-103/02, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 20.3.2002, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään R. Wainwright ja R. Amorosi) vastaan Italian tasavalta (asiamiehenään I. M. Braguglia, avustajanaan M. Fiorilli), yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit A. Rosas, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts ja S. von Bahr (esittelevä tuomari), julkisasiamies: M. Poiares Maduro, kirjaaja: R. Grass, on antanut 7.10.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Italian tasavalta ei ole noudattanut jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 18.3.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY, 10 artiklan ja 11 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole 5.2.1998 annetussa asetuksessa sellaisten vaarattomien jätteiden määrittämisestä, joihin sovelletaan 5.2.1997 annetussa asetuksessa nro 22 olevassa 31 ja 33 §:ssä tarkoitettuja yksinkertaistettuja hyödyntämismenettelyjä, määritellyt jätelajeittain enimmäismääriä jätteille, jotka voidaan hyödyntää lupavaatimusten soveltamatta jättämistä koskevan järjestelmän puitteissa.

               2)

               Italian tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 75/442, sellaisena kuin se on muutettuna, 11 artiklan 1 kohdan ja vaarallisista jätteistä 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/689/ETY 3 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole määritellyt täsmällisesti mainitun asetuksen liitteessä 1 oleviin teknisiin normeihin 5.9 ja 7.8 liittyviä jätelajeja.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 118, 18.5.2002.


title: Asia T-478/10: Kanne 4.10.2010 — Départment du Gers v. komissio

text:
               18.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 346/49

         Kanne 4.10.2010 — Départment du Gers v. komissio
   (Asia T-478/10)
   ()
   2010/C 346/95
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Départment du Gers (Auch, Ranska) (edustajat: asianajaja S. Mabile ja asianajaja J.-P. Mignard)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               On kumottava 28.7.2010 tehty Euroopan komission päätös 2010/419/EU, jolla myönnettiin lupa muuntogeenisestä maissista Bt11 (SYN-BTØ11-1) koostuvien, sitä sisältävien tai siitä valmistettujen tuotteiden markkinoille saattamiseen Euroopan parlamentin ja komission asetuksen (EY) N:o 1829/2003 mukaisesti

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja, joka on Ranskassa sijaitseva kunta, jossa harjoitetaan paljon maanviljelyä ja jossa on pinta-alaltaan suuria maissiviljelmiä, vaatii sen komission päätöksen 2010/419/EU kumoamista, jolla myönnettiin lupa muuntogeenistä maissia sisältävien tai siitä valmistettujen tuotteiden markkinoille saattamiseen.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen, jotka perustuvat seuraavassa esitettyyn.

               —

               lainvastaisuusväite, joka koskee muuntogeenisistä elintarvikkeista ja rehuista 22.9.2003 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1829/2003 (1), jonka nojalla riidanalainen päätös on tehty, sillä:

                           —

                           asetus N:o 1829/2003 loukkaa toimielinten välistä tasapainoa koskevaa periaatetta sikäli kuin i) Euroopan parlamentilla ei kantajan mukaan ole valtaa markkinoille saattamista koskevan luvan myöntämismenettelyssä, kun taas komissiolla on samassa menettelyssä liikaa valtaa, ja ii) sikäli kuin jäsenvaltioille ei myönnetä harkintavaltaa

                           —

                           asetuksella N:o 1829/2003 loukataan varovaisuusperiaatetta, koska siinä ei oteta riittävällä tavalla huomioon vaaraa, jonka muuntogeeniset elintarvikkeet ja rehut kantajan mukaan ihmisten terveydelle, ympäristölle, maanviljelylle ja eläintaloudelle aiheuttavat

                           —

                           asetuksella N:o 1829/2003 loukataan kuluttajien oikeuksia yhtäältä siksi, että siinä ei säädetä lainkaan keinoja, joilla kuluttajat saisivat tietoja siitä, että niiden elintarvikkeina käyttämät eläimet on ravittu muuntogeenisillä organismeilla, ja toisaalta siksi, että sellaisten tuotteiden osalta, jotka sisältävät muuntogeenisiä organismeja mutta ainoastaan vähemmän kuin 0,9 prosenttia, kyseinen asetus mahdollistaa aineellisesti virheellisen tiedon, jonka mukaan tuote ei sisällä muuntogeenisiä organismeja

               —

               riidanalaisen päätöksen lainvastaisuus seuraavilla perusteilla:

                           —

                           perusteluvelvollisuuden laiminlyöminen ja siten olennaisen muotomääräyksen rikkominen, koska komission päätöksessä ainoastaan viitataan Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (jäljempänä EFSA) lausuntoon

                           —

                           perusteeton toimivallan puuttumiseen vetoaminen ja siten menettelyn väärinkäyttö, koska komissio pidättäytyi käyttämästä sille kuuluvaa harkintavaltaa

                           —

                           varovaisuusperiaatteen loukkaaminen, koska EFSA:n käyttämät arviointimenetelmät olivat epätäydellisiä ja Bt11-maissia koskeva arviointi liian epävarmaa

                           —

                           kuluttajien oikeuksien loukkaaminen, koska eläinten ravitsemista Bt11-maisilla ei ole mainittu tuotemerkinöillä ja koska Bt11-maissia vähemmän kuin 0,9 prosenttia sisältävien tuotteiden osalta avoimuus ei toteudu.

      (1)  EUVL L 268, s. 1.


title: Asia T-370/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 4.12.2012 — Rubinetterie Flero v. komissio

text:
               2.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 4.12.2012 — Rubinetterie Flero v. komissio
   (Asia T-370/10) (1)

   2013/C 32/43
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 288, 23.10.2010.


title: Asia C-64/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 12.9.2013 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Anton Schlecker, toiminimellä ”Firma Anton Schlecker” v. Melitta Josefa Boedeker (Sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista tehty Rooman yleissopimus — Työsopimus — 6 artiklan 2 kohta — Sovellettava laki lakiviittauksen puuttuessa — Sen maan laki, jossa työntekijä ”tavallisesti työskentelee” — Sopimus, joka liittyy läheisemmin johonkin toiseen jäsenvaltioon)

text:
               9.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 325/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 12.9.2013 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Anton Schlecker, toiminimellä ”Firma Anton Schlecker” v. Melitta Josefa Boedeker
   (Asia C-64/12) (1)

   (Sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista tehty Rooman yleissopimus - Työsopimus - 6 artiklan 2 kohta - Sovellettava laki lakiviittauksen puuttuessa - Sen maan laki, jossa työntekijä ”tavallisesti työskentelee” - Sopimus, joka liittyy läheisemmin johonkin toiseen jäsenvaltioon)
   2013/C 325/09
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Anton Schlecker, toiminimellä ”Firma Anton Schlecker”

      Vastaaja: Melitta Josefa Boedeker

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisukysymys — Hoge Raad der Nederlanden — Sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista tehdyn, Roomassa 19.6.1980 allekirjoitettavaksi avatun yleissopimuksen (EYVL 1980 L 266, s. 1) 6 artiklan 2 kohdan tulkinta — Lakiviittauksen puuttuessa sovellettava laki — Työsopimus — Sen maan laki, jossa työskentely tavallisesti tapahtuu — Työntekijä, joka on työskennellyt pitkäaikaisesti ja yhtäjaksoisesti jäsenvaltiossa — Työsopimus, joka tapauksen kaikkien muiden olosuhteiden perusteella liittyy läheisesti johonkin toiseen jäsenvaltioon

      Tuomiolauselma

   Sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista tehdyn, Roomassa 19.6.1980 allekirjoitettavaksi avatun yleissopimuksen 6 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että silloinkin, kun työntekijä työskentelee työsopimuksen perusteella tavallisesti, pitkäaikaisesti ja yhtäjaksoisesti samassa valtiossa, kansallinen tuomioistuin voi kyseisen määräyksen loppuosan perusteella jättää soveltamatta sen valtion lakia, jossa työtä tavallisesti tehdään, jos kaikista olosuhteista ilmenee, että kyseinen sopimus liittyy läheisemmin johonkin toiseen valtioon.

      (1)  EUVL C 126, 28.4.2012.


title: Asia T-424/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 4.3.2009 – Italia v. komissio (Valtiontuet — Tukiohjelma, jonka Italian viranomaiset ovat toteuttaneet markkina-arvoltaan pieniin ja keskisuuriin yrityksiin erikoistuneiden yhteissijoitusyritysten hyväksi — Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi — Perusteluvelvollisuus — Toimenpiteen valikoivuus — Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja kilpailun vääristyminen — EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohta)

text:
               18.4.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 90/24

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 4.3.2009 – Italia v. komissio
   (Asia T-424/05) (1)

   (Valtiontuet - Tukiohjelma, jonka Italian viranomaiset ovat toteuttaneet markkina-arvoltaan pieniin ja keskisuuriin yrityksiin erikoistuneiden yhteissijoitusyritysten hyväksi - Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi - Perusteluvelvollisuus - Toimenpiteen valikoivuus - Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja kilpailun vääristyminen - EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohta)
   2009/C 90/37
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: avvocato dello Stato P. Gentili)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: V. Di Bucci ja E. Righini)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Tukiohjelmasta, jonka Italia on toteuttanut säännellyillä markkinoilla julkisesti noteerattuihin markkina-arvoltaan pieniin ja keskisuuriin yrityksiin erikoistuneiden yhteissijoitusyritysten hyväksi, 6.9.2005 tehdyn komission päätöksen 2006/638/EY (EYVL 2006 L 268, s. 1) kumoaminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 22, 28.1.2006.


title: Asia T-548/08: Kanne 16.12.2008 — Total v. komissio

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/59

         Kanne 16.12.2008 — Total v. komissio
   (Asia T-548/08)
   (2009/C 44/102)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Total SA (Courbevoie, Ranska) (edustajat: asianajajat E. Morgan de Rivery ja A. Noël-Baron)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               ensisijaisesti on kumottava EY 230 artiklan nojalla 1.10.2008 tehty Euroopan yhteisöjen komission päätös (2008) 5476 lopullinen, TOTAL SA:ta koskevilta osin;

               —

               toissijaisesti on kumottava EY 230 artiklan nojalla 128 163 000 euron suuruinen sakko, joka on määrätty TOTAL FRANCE:lle ja TOTAL SA:lle yhdessä ja yhteisvastuullisesti 1.10.2008 tehdyn Euroopan yhteisöjen komission päätöksen K(2008) 5476 lopullinen 2 artiklassa;

               —

               vaihtoehtoisesti on alennettava 128 163 000 euron suuruista sakkoa, joka on määrätty TOTAL FRANCE:lle ja TOTAL SA:lle yhdessä ja yhteisvastuullisesti 1.10.2008 tehdyn Euroopan yhteisöjen komission päätöksen K(2008) 5476 lopullinen 2 artiklassa;

               —

               joka tapauksessa Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii esillä olevalla kanteella kumoamaan osittain 1.10.2008 tehdyn Euroopan yhteisöjen komission päätöksen K(2008) 5476 lopullinen, asiassa COMP/39.181 — kynttilävahat, jossa komissio totesi, että tietyt yritykset, muun muassa kantaja, ovat rikkoneet EY 81 artiklan 1 kohtaa ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaa, koska ne ovat sopineet hinnoista ja jakaneet markkinoita parafiinivahojen osalta Euroopan talousalueella ja jalostamattoman parafiinin osalta Saksassa.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seuraaviin yhdeksään kanneperusteeseen:

               —

               puolustautumisoikeuksien ja kantajan syyttömyysolettaman loukkaaminen, koska kanteen kohteena olevassa päätöksessä ei noudateta näiden oikeuksien henkilöllistä soveltamisalaa, tutkintavaiheessa tehtyjen menettely koskevien virheiden ja itse päätöksessä omaksutun kehäpäätelmän vuoksi;

               —

               perustelujen ristiriitaisuus i) tarpeesta selvittää, onko emoyhtiö todella harjoittanut ratkaisevaa määräysvaltaa tytäryhtiöönsä nähden ja ii) sen määräysvallan sisällöstä, jota emoyhtiöllä on oltava tytäryhtiöönsä nähden, jotta voidaan katsoa, että emoyhtiö on vastuussa rikkomisesta;

               —

               niiden sääntöjen rikkominen, jotka koskevat konsernin vastuuta EY 81 artiklassa tarkoitetuista rikkomisista, siltä osin kuin i) kanteen kohteena olevassa päätöksessä todetaan virheellisesti, että komissiolla ei ole velvollisuutta selostaa seikkoja, jotka tukevat olettamaa, ja ii) kanteen kohteena olevassa päätöksessä loukataan tytäryhtiöiden taloudellisen ja oikeudellisen autonomian periaatetta, johon yhtiöoikeutta koskevat kansalliset säännökset perustuvat;

               —

               ilmeinen arviointivirhe siltä osin kuin i) se, että TOTAL SA nimittää TOTAL France:n hallintoneuvoston jäsenet, ei vahvista olettamaa ratkaisevasta määräysvallasta ja ii) TOTAL SA:n esittämän näytön avulla voidaan kiistatta kääntää olettama ratkaisevasta määräysvallasta;

               —

               henkilökohtaista vastuuta ja rangaistusten henkilökohtaisuutta koskevien periaatteiden sekä laillisuusperiaatteen loukkaaminen, koska komissio on katsonut, että TOTAL SA ja TOTAL FRANCE muodostavat yhden ainoan taloudellisen yksikön;

               —

               oikeusvarmuuden ja hyvän hallinnon periaatteiden loukkaaminen siltä osin kuin i) se, että TOTAL SA:n katsotaan olevan vastuussa TOTAL FRANCE -tytäryhtiön rikkomisista, perustuu uuteen arviointiperusteeseen ja ii) komissio ei ole arvioinut tilannetta tapauskohtaisesti niin kuin se oli ilmoittanut tekevänsä;

               —

               harkintavallan väärinkäyttö, koska asetuksen N:o 1/2003 tarkoituksena on rangaista yritystä kilpailusääntöjen rikkomisesta eikä maksimoida seuraamusta katsomalla, että emoyhtiö on vastuussa;

               —

               suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen, koska kantajalle ja sen tytäryhtiölle määrätyn sakon lopullinen määrä ei ole millään tavalla yhteydessä niiden tuotteiden myyntiin, joita päätöksessä väitetty rikkomus koski; ja

               —

               sakon määrän alentamista koskeva vaatimus, koska väitetty toiminta ei ole niin vakavaa eikä pitkäkestoista kuin komissio on katsonut, ja koska kantajan puolustautumisoikeuksia on loukattu ilmeisellä tavalla.


title: Asia C-68/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovenia) on esittänyt 10.2.2012 — Slovenská sporiteľňa, a.s. v. Protimonopolný úrad Slovenskej republiky

text:
               9.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovenia) on esittänyt 10.2.2012 — Slovenská sporiteľňa, a.s. v. Protimonopolný úrad Slovenskej republiky
   (Asia C-68/12)
   2012/C 165/13
   Oikeudenkäyntikieli: slovakia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Slovenská sporiteľňa, a.s.

      Vastapuoli: Protimonopolný úrad Slovenskej republiky

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko SEUT 101 artiklan 1 kohtaa (aiemmin EY 81 artiklan 1 kohta) tulkita siten, että oikeudellisesti merkitykselliseksi katsotaan se, että kilpailija (elinkeinonharjoittaja), jolle aiheutuu haittaa kanssakilpailijoiden (elinkeinonharjoittajien) kartellisopimuksesta, harjoittaa toimintaansa lainvastaisesti merkityksellisillä markkinoilla kartellisopimuksen tekohetkellä?

               2)

               Onko SEUT 101 artiklan 1 kohdan (aiemmin EY 81 artiklan 1 kohta) tulkinnan kannalta oikeudellisesti merkityksellistä se, että kartellisopimusta tehtäessä toimivaltaiset valvontaviranomaiset eivät olleet puuttuneet kyseisen kilpailijan (elinkeinonharjoittaja) Slovakian tasavallassa harjoittaman toiminnan lainvastaisuuteen?

               3)

               Voidaanko SEUT 101 artiklan 1 kohtaa (aiemmin EY 81 artiklan 1 kohta) tulkita siten, että jotta sopimus voidaan todeta kilpailua rajoittavaksi, on voitava esittää näyttö siitä, että yrityksen sääntömääräinen edustaja on henkilökohtaisesti syyllistynyt kyseiseen menettelyyn tai on henkilökohtaisesti hyväksynyt valtuutuksen muodossa yrityksen palveluksessa olevan sellaisen henkilön menettelyn, joka on tai on voinut osallistua kilpailua rajoittavaan sopimukseen, tilanteessa, jossa yritys ei ole irrottautunut ja pysyttäytynyt erillään alaisensa menettelystä ja sopimus on myös pantu täytäntöön?

               4)

               Voidaanko SEUT 101 artiklan 3 kohtaa (aiemmin EY 81 artiklan 3 kohta) tulkita siten, että sitä voidaan soveltaa myös SEUT 101 artiklan 1 kohdassa (aiemmin EY 81 artiklan 1 kohta) kiellettyyn sopimukseen, joka on luonteeltaan sellainen, että sillä estetään sellaisen erikseen yksilöidyn kilpailijan (elinkeinonharjoittaja) pääsy markkinoille, jonka on myöhemmin todettu tehneen liiketoimia ulkomaan valuutassa muiden kuin käteismaksujen markkinoilla, vaikka sillä ei ollut tältä kansallisessa lainsäädännössä edellytettyä lupaa?


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (neljäs jaosto), 12 päivänä marraskuuta 1998, asiassa C-269/96 (Tribunal administratif de Parisin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) Sucreries et Raffineries d'Erstein SA, vastaan Fonds d'intervention et de régularisation du marché du sucre (FIRS) (Neuvoston asetukset (ETY) N:o 1785/81 ja (ETY) N:o 2225/80 - Ranskan merentakaisissa departementeissa tuotetun ruokosokerin myyntiä koskeva tuki - Puhdistamon käsite)

text:
C 397/14               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      19.12.98
     kuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY             yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta
     1 artiklan b alakohdan toista alakohtaa on tulkittava          1981 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1785/81
     niin, että lainsäätäjä on tehnyt eron toisaalta luonteel-      (EYVL L 177, 1.7.1981, s. 4) ja toimenpiteistä Ranskan
     taan muiden kuin teollisten tai kaupallisten yleisen           merentakaisissa departementeissa tuotettujen sokerien
     edun mukaisten tarpeiden ja toisaalta luonteeltaan             myymiseksi ja hintaedellytysten yhtenäistämiseksi etuus-
     teollisten tai kaupallisten yleisen edun mukaisten tar-        kohtelun alaisen raakasokerin kanssa 15 päivänä heinä-
     peiden välillä.                                                kuuta 1986 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2225/
                                                                    86 (EYVL L 194, 17.7.1986, s. 7) tulkinnasta, yhteisöjen
2) Luonteeltaan muiden kuin teollisten tai kaupallisten             tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaos-
     yleisen edun mukaisten tarpeiden käsitteen ulkopuo-            ton puheenjohtaja P. J. G. Kapteyn sekä tuomarit H. Rag-
     lelle eivät jää tarpeet, joita myös yksityiset yritykset       nemalm ja K. M. Ioannou (esittelevä tuomari), julkisasia-
     tyydyttävät tai voivat tyydyttää.                              mies: N. Fennelly, kirjaaja: R. Grass, on antanut
                                                                    12.11.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
3) Julkisoikeudellisen laitoksen luonne ei riipu luonteel-
     taan muiden kuin teollisten tai kaupallisten yleisen           Teollisuuslaitoksessa, joka käsittää
     edun mukaisten tarpeiden tyydyttämisen merkityksestä
     kyseessä olevan laitoksen toiminnan kannalta. On               Ð laitteita, joilla sokerijuurikkaat käsitellään tuotanto-
     myöskin merkityksetöntä, hoitaako kaupallista toimin-               prosessin alkuvaiheessa ja joilla niistä uutetaan sokeri-
     taa sellainen erillinen oikeushenkilö, joka kuuluu lai-             mehu, ja
     toksen kanssa samaan ryhmään tai konserniin.
                                                                    Ð laitteita, joilla muutetaan tuotantoprosessin myöhem-
4) Direktiivin 92/50/ETY 1 artiklan b alakohdan toista                   mässä vaiheessa valkoiseksi sokeriksi kyseiset mehut ja
     alakohtaa on tulkittava niin, että luonteeltaan muiden              siirapit, joita rikastutetaan lisäämällä niihin merenta-
     kuin teollisten tai kaupallisten yleisen edun mukaisten             kaisista departementeista tuotua raakaa ruokosokeria,
     tarpeiden olemassaoloa tai puuttumista on arvioitava
     objektiivisesti, joten niiden säännösten, joissa nämä
     tarpeet on ilmaistu, oikeudellisella muodolla ei ole           näitä laitteita ei voida pitää merentakaisista departemen-
     tässä suhteessa merkitystä.                                    teista tuodun raa'an ruokosokerin käsittelyä varten pysy-
                                                                    västi tai väliaikaisesti sokerialan yhteisestä markkinajärjes-
                                                                    telystä 30 päivänä kesäkuuta 1981 annetun neuvoston ase-
(1) EYVL C 388, 21.12.1996.
                                                                    tuksen (ETY) N:o 1785/81, sellaisena kuin se on
                                                                    muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1482/85, 9 artiklan 4
                                                                    kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettuina teknisinä
                                                                    yksikköinä tai puhdistamoina.
                                                                    (1) EYVL C 294, 5.10.1996.
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                         (neljäs jaosto),
                 12 päivänä marraskuuta 1998,
asiassa C-269/96 (Tribunal administratif de Parisin esit-
tämä ennakkoratkaisupyyntö) Sucreries et Raffineries                       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
d'Erstein SA, vastaan Fonds d'intervention et de reÂgulari-
              sation du marcheÂ du sucre (FIRS) (1)                                           (kuudes jaosto),
(Neuvoston asetukset (ETY) N:o 1785/81 ja (ETY)                                      12 päivänä marraskuuta 1998,
N:o 2225/80 Ð Ranskan merentakaisissa departemen-                   asiassa C-352/96, Italian tasavalta vastaan Euroopan
teissa tuotetun ruokosokerin myyntiä koskeva tuki Ð                                         unionin neuvosto (1)
                      Puhdistamon käsite)
                                                                    (Kumoamiskanne Ð Asetus (EY) N:o 1522/96 Ð Riisin ja
                         (98/C 397/22)                              rikkoutuneiden riisinjyvien tuontia koskevien tiettyjen
                                                                              tariffikiintiöiden avaaminen ja hallinnointi)
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (98/C 397/23)
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                               (Oikeudenkäyntikieli: italia)
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                       (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
Asiassa C-269/96, jonka Tribunal administratif de Paris
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Ranska) on saattanut EY:n perustamissopimuksen
177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-
väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa               Asiassa C-352/96, Italian tasavalta (asiamiehenään Umber-
vireillä olevassa asiassa Sucreries et Raffineries d'Erstein        to Leanza, avustajanaan Danilo Del Gaizo) vastaan Euroo-
SA, vastaan Fonds d'intervention et de reÂgularisation du           pan unionin neuvosto (asiamiehenään Antonio Tanca),
marcheÂ du sucre (FIRS), ennakkoratkaisun sokerialan                jossa kantaja vaatii riisin ja rikkoutuneiden riisinjyvien


title: Euroopan yhteisöjen komission Saksan liittotasavaltaa vastaan 31.3.1995 nostama kanne (Asia C-108/95)

text:
N:o C 159/ 8           FI                       Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                          24.6.95
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat       Luxemburgissa Georgios Kremlisin toimisto, Centre Wag
asiassa C-79/95 esitettyjä ; määräaika direktiivin täytän          ner, Kirchberg, on nostanut Euroopan yhteisöjen tuomio
töönpanemiseksi on kulunut umpeen 1.1.1993 . Toisin kuin            istuimessa 31.3.1995 kanteen Italian tasavaltaa vastaan .
vastaaja on esittänyt, direktiivin täydellinen ja asianmukai
nen täytäntöönpano ei ole ollut mahdotonta sen vuoksi, että         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:
direktiivin 13 artiklassa tarkoitettuja täydentäviä säännök
siä , jotka koskevat ruokinta-, juotto- ja lepoaikoja sekä          toteaa , että Italian tasavalta,
sallittua eläinten määrää kuljetusvälineissä , ei ole vielä
säädetty .                                                          — koska se ei ole tiedottanut vesi- ja energiahuollon,
                                                                         liikenteen ja teletoiminnan alalla toimivien yksiköiden
                                                                         hankintamenettelystä 17 päivänä syyskuuta 1990 anne
(!) EYVL N:o L 340 , 11.12.1991 , s . 17                                 tun neuvoston direktiivin 90/531/ETY ( 1 ) noudattami
                                                                         sen edellyttämiä lakeja , asetuksia ja hallinnollisia määrä
                                                                         yksiä koskevista velvoitteista, tai koska se ei ole ryhtynyt
                                                                         välttämättömiin toimiin täyttääkseen direktiivissä asete
                                                                         tut velvollisuudet, tämän direktiivin 37 artiklan 1
                                                                         kohdan vastaisesti ja
Euroopan yhteisöjen komission Saksan liittotasavaltaa
              vastaan 31.3.1995 nostama kanne                       — koska se ei ole saattanut voimaan julkisia palveluhan
                          ( Asia C-108/95 )                              kintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteen
                                                                         sovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun
                            ( 95/C 159/ 16 )
                                                                         neuvoston direktiivin 92/50/ETY (2 ) noudattamisen
                                                                         edellyttämiä lakeja , asetuksia ja hallinnollisia määräyk
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut Euroopan yhtei                 siä asetetussa määräajassa eikä tiedottanut näitä koske
söjen tuomioistuimessa 31.3.1995 kanteen Saksan liittota                vista velvoitteista , tämän direktiivin 44 artiklan 1
savaltaa vastaan . Oikeudenkäyntiasiamies on komission                   kohdan ensimmäisen alakohdan vastaisesti,
oikeudellisen osaston virkamies Dr . Klaus-Dieter Bor
chardt. Oikeudenkäyntiasiakirjoja vastaanottamaan on val           on rikkonut yhteisön oikeuden mukaisia jäsenyysvelvoittei
tuutettu Georgios Kremlis, Centre Wagner C 254, Kirch              taan .
berg, Luxemburg.
                                                                    — velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn
                                                                         tikulut .
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
1 , toteaa , että Saksan liittotasavalta on jättänyt noudatta      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
      matta sille ETY:n perustamissopimuksen ja yhteisöjen          asiassa C-79/95 esitettyjä ; säännösten saattamiselle osaksi
      perussiemenperunoiden luokittelusta sekä näihin luok         kansallista oikeusjärjestystä asetetut määräajat päättyivät
      kiin sovellettavista edellytyksistä ja nimityksistä 30        1.7.1992 ( direktiivi 90/531 /ETY ) ja 1.7.1993 ( direktiivi
                                                                    9 2/5 O/ETY ) .
      päivänä maaliskuuta 1993 annetun komission direktii
      vin 93/17/ETY ( ! ) mukaan kuuluvat velvollisuudet jättä
      mällä toteuttamatta määräajassa tämän direktiivin             (M EYVL N:o L 297, 29.10.1990 , s. 1
                                                                    (2 ) EYVL N:o L 209 , 24.7.1992 , s. 1
      täytäntöönpanemiseksi vaadittavat toimenpiteet,
2 , velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
      lut .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 0stre Landsretin 24.3.1995 tekemällään päätöksellä esit
                                                                    tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Texaco A/S vastaan
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat                              Middelfart Havn ym.
asiassa C-79/95 olevia perusteita ja perusteluja ; täytäntöön                                Asia C-114/95
panoa varten asetettu määräaika oli päättynyt 1.6 . 1993 .                                    ( 95/C 159/ 18
(M EYVL N:o L 106 , 3 0.4.1993 , s . 7                              0stre Landsret on esittänyt Euroopan yhteisöjen tuomio
                                                                    istuimelle 24.3.1995 tekemällään päätöksellä ennakkorat
                                                                    kaisupyynnön, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
                                                                    kirjaamoon 3.4.1995 , saadakseen asiassa Texaco A/S
                                                                    vastaan Middelfart Havn ym. ennakkoratkaisun seuraa
                                                                    vissa kysymyksissä :
Euroopan yhteisöjen komission 31.3.1995 Italian tasaval
                  taa vastaan nostama kanne                         1 ) Onko sellaisen yleiseen tavaramaksuun tehdyn 40 %
                          ( Asia C-1 13/95 )                              lisäyksen, joka vaaditaan jäsenvaltiolta sen tuodessa
                                                                          meritse tavaroita toisesta jäsenvaltiosta, yhteensopi
                            (9 SIC 159/ 17 )
                                                                          vuutta yhteisön oikeuden kanssa arvioitava :
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään oikeudelli                   A ) — perustamissopimuksen 9— 13 artiklan perus
sen osaston virkamies Antonio Aresu, prosessiosoite                                teella ja mahdollisesti yhdessä 18—29 artiklan


title: Asia T-109/03: Arran Aromatics Limitedin, Iain Russelin ja Allastair Rennickin 28.3.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
7.6.2003                FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 135/33
seen 2 ( 3). Nykyisen MMA-päätöksen liitteessä III olevan 5 ar-        olevan sokerin että muusta kuin AKT-maasta peräisin olevan
tiklan 1 kohdan g alakohdassa säädetään kuitenkin, että                sokerin kohdalla. MMA-päätöksen liitteessä III olevan 37 artik-
sokerin värjäys tai sokeripalojen muodostus on riittämätön             lan 7 kohdassa ei säädetä sellaisesta vertailusta, eikä poikkeuk-
käsittelytoimi MMA-alkuperän saamiseksi. Kantajan näitä tuot-          sen myöntämistä koskevaa pyyntöä voida hylätä kyseisen
teita ei täten pidetä enää MMA-alkuperää olevina tuotteina.            perustan nojalla.
                                                                       (1 ) Merentakaisten maiden ja alueiden assosioinnista Euroopan ta-
Alankomaiden kuningaskunta pyysi tämän jälkeen tekemään                     lousyhteisöön 25 päivänä heinäkuuta 1991 tehty neuvoston
poikkeuksen kantajan hyväksi. Pyyntö hylättiin nyt riitautetulla            päätös 91/482/ETY (EYVL L 263, s. 1).
päätöksellä.                                                           (2 ) Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta Euroopan yhtei-
                                                                            söön (”päätös merentakaisten alueiden assosiaatiosta”) 27 päivänä
                                                                            marraskuuta 2001 tehty neuvoston päätös 2001/822/EY (EYVL
                                                                            L 314, s. 1).
                                                                       (3 ) Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta Euroopan yhtei-
Kantaja katsoo ensinnäkin, että MMA-päätöksen liitteessä III                söön (”päätös merentakaisten alueiden assosiaatiosta”) 27 päivänä
oleva 5 artiklan 1 kohdan g alakohta on lainvastainen. Kantajan             marraskuuta 2001 tehdyn neuvoston päätöksen 2001/822/EY
mukaan siinä on katsottu virheellisesti, että sokerin värjäys tai           (EYVL L 324, s. 1) liitteeseen III kuuluva poikkeus 2.
sokeripalojen muodostus olisivat riittämättömiä käsittelytoi-
mia MMA-alkuperän saamiseksi. Se jatkaa, että tällä säännök-
sellä loukataan syrjimättömyysperiaatetta, se on mielivaltainen
ja ristiriidassa luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden peri-
aatteiden kanssa.
Komissiolla ei ollut asiassa toimivaltaa kun otetaan huomioon,
                                                                       Arran Aromatics Limitedin, Iain Russelin ja Allastair
että riidanalainen päätös tehtiin MMA-päätöksen liitteessä III
                                                                       Rennickin 28.3.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota
olevan 37 artiklan 8 kohdan a alakohdassa säädetyn 75 työ-
                                                                                vastaan nostama kanne
päivän kuluttua. Kantajan mukaan poikkeusta koskeva pyyntö
oli katsottava täten MMA-päätöksen liitteessä III olevan 37 ar-
tiklan 8 kohdan b alakohdan mukaisesti hyväksytyksi.                                               (Asia T-109/03)
                                                                                (2003/C 135/54)
Asiassa on lisäksi rikottu MMA-päätöksen liitteessä III olevaa
37 artiklaa ja arvioitu tosiseikat ilmeisen väärin. Kantaja katsoo
komission sekoittaneen MMA-päätöksen liitteessä III olevan                                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
37 artiklan edellytykset keskenään.
Kantaja toteaa, ettei alkuperäkumulaatio ole sen kannalta              Arran Aromatics Limited, kotipaikka Isle of Arran, Skotlanti,
vaihtoehtoinen ratkaisu. AKT-sokerin tuontia ei voida pitää            Iain Russel, kotipaikka Isle of Arran, Skotlanti ja Allastair
kannatettavana sen korkean hinnan vuoksi. Sellainen sokeri ei          Rennick, kotipaikka Isle of Arran, Skotlanti ovat nostaneet
lisäksi sovellu laadullisesti. Myös MMA-päätöksen 37 artiklan          28.3.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
4 kohdassa asetettu edellytys poikkeuksen myöntämiselle                tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
täyttyy.                                                               vastaan. Kantajien edustajat ovat solicitor C. Pouncey ja
                                                                       asianajaja L. Van Den Hende.
Kantaja katsoo, että kuten MMA-päätöksen liitteessä III olevan         Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
37 artiklan 3 kohdan b alakohdassa on säädetty, voimassa
olevien alkuperäsääntöjen soveltaminen vähentää merkittäväs-           –      velvoittaa vastaajan korvaamaan EY 288 artiklan mukai-
ti sen mahdollisuuksia jatkaa tavaran vientiä EU:hun. Komissio                sesti vahingon, joka on aiheutunut kannekirjelmässä
katsoo virheellisesti, että poikkeuksen myöntäminen edellyttäi-               kuvatulla tavalla yhteisön oikeuden rikkomisista johtunei-
si välttämättä, että voimassa olevien alkuperäsääntöjen sovelta-              na menetyksinä sekä jokaiselle korvausmäärälle hyvitys-
misen on johdettava toiminnan lakkaamiseen.                                   korkoa 8 prosenttia siitä päivästä lukien, jolloin vahinko
                                                                              ilmeni
Komissio on lisäksi soveltanut MMA-päätöksen liitteessä III            –      velvoittaa vastaajan maksamaan laillista korkoa 8 pro-
olevan 37 artiklan 7 kohtaa väärin. Komissio on siten virheelli-              senttia tuomituille korvausmäärille
sesti hylännyt poikkeusta koskevan pyynnön sillä perusteella,
että arvonlisäys oli yli 45 prosenttia sekä AKT-maasta peräisin        –      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- C 135/34                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                             7.6.2003
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-
                                                                       rastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan. Kantajan edus-
                                                                       tajana on asianajaja X. Buffet Delmas d’Autane.
Maailman kauppajärjestö totesi vuonna 1999, että EU:n banaa-
nien tuontijärjestelmä, sellaisena kuin se on muutettuna neu-
voston asetuksella N:o 1637/98 (1) ja komission asetuksella
                                                                       Valituslautakunnassa käydyn menettelyn vastapuolena: Revlon
N:o 2362/98 ( 2), ei ollut yhteensopiva WTO:n kanssa. Tämän
                                                                       (Suisse) S.A.
päätöksen seurauksena Yhdysvallat ryhtyi WTO:n luvalla tiet-
tyihin EU-tuotteisiin kohdistuviin vastatoimenpiteisiin. Näihin
toimenpiteisiin kuului EU:sta Yhdysvaltoihin vietäviin kylpy-
valmisteisiin kohdistuva 100 prosentin tulli. Ensimmäinen              Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
kantaja on skotlantilainen yhtiö, joka tuottaa muun muassa
kylpytuotteita, joista sillä oli tapana viedä suuri osa Yhdysval-
toihin. Kaksi muuta kantajaa ovat kyseisen yhtiön toimihenki-          –     kumoaa       SMHV:n        neljännen        valituslautakunnan
löitä. Kantajat väittävät, että vastatoimenpiteiden seurauksena              15.1.2003 valitusasiassa nro R 0396/2001-4 tekemän,
ensimmäisen kantajan myynti Yhdysvaltoihin laski olennai-                    väitemenettelyä nro B 215048 (yhteisön tavaramerkkiha-
sesti, minkä seurauksena se kärsi vakavia taloudellisia menetyk-             kemus nro 1011576) koskevan päätöksen,
siä, ja kaksi muuta kantajaa kärsivät stressistä ja ahdistuneisuu-
desta, mikä aiheutti heille aineetonta vahinkoa. Kantajat vaati-       –     veloittaa SMHV:n korvaamaan kanteesta ja valituksesta
vat vahingonkorvauksia EY 235 ja EY 288 artiklan nojalla.                    aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.
Kanteensa tueksi ne esittävät, että antamalla asetuksen
N:o 2362/98 vastaaja loukkasi perustavanlaatuista toimintape-
riaatetta, jonka mukaan ”banaanijärjestelmästä” on tarkoitus
tehdä yhteensopiva WTO:n kanssa, sekä Eurooppaneuvoston
vastaavasti antamaa selkeää valtuutusta. Sen lisäksi ne väittävät,     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
että asetuksella N:o 2362/98 loukataan kaupankäynnin tai
elinkeinon harjoittamisen vapautta, suhteellisuusperiaatetta,
syrjimättömyysperiaatetta sekä kansainvälisen oikeuden vilpit-         Yhteisön     tavaramerkin       L’Oréal S.A.
tömän mielen periaatetta ja sitä luottamuksensuojaa, jota              hakija:
elinkeinonharjoittajat sen johdosta voivat nauttia. Kantajien
mukaan kyseessä on ilmeinen ja vakava lain rikkominen ja
rikottuja lain säännöksiä voidaan pitää yksityisiä suojaavina          Haettu yhteisön tavara-         Sanamerkki FLEXI AIR tiettyjä
oikeussääntöinä. Sen lisäksi asetuksen N:o 2362/98 lainvastai-         merkki:                         luokkaan 3 kuuluvia tavaroita var-
suuden ja väitetyn kantajien kärsimän vahingon välillä on syy-                                         ten (sampoot; geelit, vaahdot ja
yhteys, joka oikeuttaa kantajat saamaan korvausta.                                                     balsamit; eteeriset öljyt ym.) (Ha-
                                                                                kemus nro 1011576).
( 1) EYVL L 210, 28.7.1998, s. 28.                                     Niiden tavaramerkkien           Revlon (Suisse) S.A.
( 2) EYVL L 293, 31.10.1998, s. 32.                                    haltija, joihin väiteme-
                                                                       nettelyssä on vedottu:
                                                                       Tavaramerkit, joihin väi-       Useat kansalliset sanamerkit FLEX
                                                                       temenettelyssä on vedot-        luokkiin 3 ja 34 kuuluvia tavaroi-
                                                                       tu:                             ta varten (saippuat, eteeriset öljyt,
                                                                                sampoot).
L’Oréal S.A.:n 27.3.2003 sisämarkkinoiden harmonisointi-               Väiteosaston ratkaisu:          Yhteisön tavaramerkin rekisterö-
virastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama
                                                                                intiä koskevan hakemuksen hyl-
                                kanne                                                                  kääminen.
                          (Asia T-112/03)                              Valituslautakunnan rat-         L’Oréal S.A.:n tekemän valituksen
                                                                       kaisu:                          hylkääminen.
                          (2003/C 135/55)
                                                                       Kanneperusteet:                 –      Neuvoston               asetuk-
                                                                                sen N:o 40/94 (1) 43 artiklan
(Oikeudenkäyntikieli määräytyy ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                                             2 kohdan ja komission ase-
tuimen työjärjestyksen 131 artiklan 2 kohdan mukaisesti – hake-                                               tuksen N:o 2868/95 (2)
                        muksen kieli: englanti)                                                               22 säännön 1 kohdan rikko-
                                                                                minen, koska kantajan mu-
                                                                                kaan tavaramerkin hakijalle
                                                                                ei ole asetettu mitään määrä-
L’Oréal S.A., kotipaikka Pariisi (Ranska), on nostanut                                                        aikaa, jossa käytön todista-
27.3.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                                                        mista on vaadittava.


title: Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessäEYVL C 323, 21.12.2002

text:
11.1.2003         FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                    C 7/27
                                                           III
                                                      (Tiedotteita)
                                                    (2003/C 7/50)
                      Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä
          EYVL C 323, 21.12.2002
          Luettelo aiemmista julkaisuista
          EYVL C 305, 7.12.2002
          EYVL C 289, 23.11.2002
          EYVL C 274, 9.11.2002
          EYVL C 261, 26.10.2002
          EYVL C 247, 12.10.2002
          EYVL C 233, 28.9.2002
                                             Nämä tekstit ovat saatavilla:
                                          EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex
                                           CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Asia C-124/14: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 23.1.2015 – Euroopan komissio v. Italian tasavalta

text:
               20.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 127/16

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 23.1.2015 – Euroopan komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-124/14) (1)

   (2015/C 127/22)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 175, 10.6.2014.


title: Asia C-222/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tartu Ringkonnakohus (Viro) on esittänyt 11.5.2012 — A. Karuse AS v. Politsei- ja Piirivalveamet

text:
               14.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tartu Ringkonnakohus (Viro) on esittänyt 11.5.2012 — A. Karuse AS v. Politsei- ja Piirivalveamet
   (Asia C-222/12)
   2012/C 209/08
   Oikeudenkäyntikieli: viro

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tartu Ringkonnakohus

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: A. Karuse AS

      Vastapuoli: Politsei- ja Piirivalveamet

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 561/2006 (1) 13 artiklan 1 kohdan h alakohdassa sallitun poikkeuksen määrittelemisessä käytettyä ilmaisua ”maanteiden kunnossapidossa” tulkittava siten, että se kattaa enimmäismassaltaan 25,5 tonnin painoiset kippiautot, jotka kuljettavat yleistä maantietä pitkin soraa soranottopaikalta tien korjaus- ja kunnossapitotöiden paikalle?

      (1)  Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 3821/85 ja (EY) N:o 2135/98 muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 kumoamisesta 15.3.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 561/2006 (EUVL L 102, s. 1).


title: Asia C-214/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal Administrativo (Portugali) on esittänyt 11.5.2015 – Município de Vila Pouca de Aguiar v. Sá Machado & Filhos SA ja Norcep Construções e Empreendimentos Lda

text:
               3.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 254/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal Administrativo (Portugali) on esittänyt 11.5.2015 – Município de Vila Pouca de Aguiar v. Sá Machado & Filhos SA ja Norcep Construções e Empreendimentos Lda
   (Asia C-214/15)
   (2015/C 254/09)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supremo Tribunal Administrativo

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Município de Vila Pouca de Aguiar

      Vastapuolet: Sá Machado & Filhos SA ja Norcep Construções e Empreendimentos Lda

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko unionin oikeuden ja erityisesti direktiivin 2004/18/EY (1) 55 artiklan mukaan julkista rakennusurakkaa koskevan sopimuksen tekemiseksi järjestetyssä tarjouskilpailumenettelyssä mahdollista hylätä välittömästi tarjoajan tarjous, johon tarjousta jättäessä ei ole liitetty asiakirjaa, jossa perustellaan ”poikkeuksellisen alhainen hinta” tilanteessa, jossa tämän edellytyksen täyttäminen on vahvistettu arviointiperusteeksi tarjouskilpailuasiakirjoissa [ks. tarjouskilpailuohjelman 9 kohdan C1 alakohta]?

      (1)  Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/18/EY (EUVL L 134, s. 114).


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 14 päivänä lokakuuta 1999 asiassa T-309/97, The Bavarian Lager Company Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Avoimuus - Tiedonsaanti - Yleisön oikeudesta saada tietoja komission asiakirjoista tehty komission päätös 94/90/EHTY, EY, Euratom - Yleisen edun turvaamiseen perustuvan poikkeuksen ulottuvuus - EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan (josta on tullut EY 226 artikla) mukaista perusteltua lausuntoa koskeva luonnos)

text:
C 352/34                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       4.12.1999
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                     MIOISTUIMEN TUOMIO                                                       MIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                7 päivänä lokakuuta 1999
                   14 päivänä lokakuuta 1999
                                                                          asiassa T-42/98, Maria Paola Sabbatucci vastaan Euroopan
                                                                                parlamentti (1)
asiassa T-309/97, The Bavarian Lager Company Ltd vas-
             taan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                        (Julkishallinto – Vaalilautakunnan päätösten kumoamista
                                                                          koskeva kanne – Euroopan parlamentin vaalisääntöjen tul-
                                                                          kinta – Kantajan sulkeminen pois henkilöstökomiteaan
(Avoimuus – Tiedonsaanti – Yleisön oikeudesta saada tietoja                                 valittujen henkilöiden joukosta)
komission asiakirjoista tehty komission päätös 94/90/EHTY,
EY, Euratom – Yleisen edun turvaamiseen perustuvan poik-                                            (1999/C 352/61)
keuksen ulottuvuus – EY:n perustamissopimuksen 169 ar-
tiklan (josta on tullut EY 226 artikla) mukaista perusteltua
                    lausuntoa koskeva luonnos)                                                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                          Asiassa T-42/98, Maria Paola Sabbatucci, Euroopan parlamen-
                         (1999/C 352/60)                                  tin virkamies, kotipaikka Luxemburg, edustajinaan asianajajat
                                                                          Alberto Dal Ferro ja Andrea Cevese, Vicence, prosessiosoite
                                                                          asianajotoimisto Morresi, 67 avenue des Nerviens, Bryssel,
                                                                          vastaan Euroopan parlamentti (asiamiehinään Antonio Caiola
                                                                          ja Evelyn Waldherr), jossa kantaja vaatii, että yhteisöjen
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                       ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa 27.1.1998 ja
                                                                          17.2.1998 tehdyt vaalilautakunnan päätökset, siltä osin kuin
                                                                          kantaja suljetaan niissä pois henkilöstökomiteaan valittujen
Asiassa T-309/97, The Bavarian Lager Company Ltd, kotipaik-               henkilöiden joukosta, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
ka Lancashire (Yhdistynyt kuningaskunta), edustajanaan solici-            tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: pu-
tor Stephen Hornsby, prosessiosoite Luxemburgissa asianajo-               heenjohtajan tehtäviä hoitava tuomari K. Lenaerts, sekä tuoma-
toimisto André Marc, 36-58, rue Charles Martel, vastaan                   rit V. Tiili ja J. Azizi, kirjaaja: A. Mair, on 7.10.1999 antanut
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään Carmel O’Reilly               tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
ja Ulrich Wölker sekä suullisessa käsittelyssä Xavier Lewis),
jota tukee Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt ku-             1. Kanne hylätään.
ningaskunta (asiamiehinään John Collins sekä suullisessa käsit-
telyssä Jessica Simor), jossa kantaja vaatii kumottavaksi                 2. Kumpikin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
18.9.1997 tehdyn komission päätöksen, jolla komissio kieltäy-
tyi antamasta kantajalle tietoja laatimastaan luonnoksesta
                                                                          (1) EYVL C 137, 2.5.1998.
EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan (josta on tullut EY
226 artikla) mukaiseksi perustelluksi lausunnoksi, yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. M. Moura Ramos
sekä tuomarit V. Tiili ja P. Mengozzi, kirjaaja: johtava hallinto-
virkamies B. Pastor, on 14.10.1999 antanut tuomion, jonka
tuomiolauselma on seuraava:
                                                                          YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                MIOISTUIMEN TUOMIO
1. Kanne hylätään.
                                                                                7 päivänä lokakuuta 1999
2. Kantaja velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntiku-               asiassa T-119/98, André Hecq vastaan Euroopan yhteisö-
     luistaan ja korvaamaan lisäksi vastaajan oikeudenkäyntikulut.                                   jen komissio (1)
                                                                          (Henkilöstö – Työmatkakulut – Päivärahan laskeminen –
3. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta           Työmatkan kesto – Kuljetus henkilökohtaisella ajoneuvolla)
     vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                                (1999/C 352/62)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(1) EYVL C 55, 20.2.1998.
                                                                          Asiassa T-119/98, André Hecq, Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                          sion virkamies, kotipaikka Bonlez (Belgia), edustajanaan asian-
                                                                          ajaja Lucas Vogel, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                          asianajotoimisto Christian Kremer, 6, rue Heinrich Heine,
                                                                          vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään Florence


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 18 päivänä maaliskuuta 1997, asiassa C-282/95 P, Guérin automobiles vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku - Kilpailu - Valitus - Laiminlyöntikanne - Asetuksen N:o 99/63/ETY 6 artiklaan perustuva tiedonanto - Kannan määrittely, joka lopettaa laiminlyönnin - Vastavalitus, joka koskee ainoastaan oikeudenkäyntikuluja)

text:
10.5.97              I   rl    |                  Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 142/3
1 ) Ranskan tasavalta ei ole noudattanut miesten ja nais             1 ) Valitukset hylätään.
     ten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta
     mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen
     ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9 päivänä helmi           2 ) Guérin automobiles ja Euroopan yhteisöjen komissio
     kuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY
                                                                           vastaavat kumpikin omista oikeudenkäyntikuluistaan.
     5 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se
     on pitänyt voimassa code du travail '« L 213-1 pykä
     län, jossa kielletään naisten yötyö teollisuudessa, vaik        (') EYVL N:o C 268 , 14.10.1995 .
     ka tätä kieltoa ei sovelleta miehiin .
2 ) Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeuden
     käyntikulut.
                                                                             YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
(') EYVL N:o C 233 , 10.8.1996 .                                                       18 päivänä maaliskuuta 1997,
                                                                      asiassa C-343/95 , Diego Cali & Figli Srl vastaan Servizi
                                                                                ecologici porto di Genova SpA (SEPG) (')
                                                                      (Satama-alan yritys — Saastumisen ehkäiseminen — Lain
                                                                      mukainen monopoli — Määräävän markkina-aseman vää
                                                                                rinkäyttö)
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                                        97/C 142/06 )
                 18 päivänä maaliskuuta 1997,
asiassa C-282/95 P, Guérin automobiles vastaan Euroopan                                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                       yhteisöjen komissio (')
(Muutoksenhaku — Kilpailu — Valitus — Laiminlyönti
kanne — Asetuksen N:o 99/63/ETY 6 artiklaan perustuva                     (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
tiedonanto — Kannan määrittely, joka lopettaa                             yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
laiminlyönnin — Vastavalitus, joka koskee ainoastaan
                       oikeudenkäyntikuluja)
                                                                      Asiassa C-343/95 , jonka Tribunale di Genova ( Italia ) on
                            ( 97/C 142/05 )
                                                                      saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla
                                                                      yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä
                                                                      kansallisessa tuomioistuimessa vireillä       olevassa asiassa
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        Diego Calì & Figli Sri vastaan Servizi ecologici porto di
                                                                      Genova SpA ( SEPG ) ennakkoratkaisun EY:n perustamisso
                                                                      pimuksen 86 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin,
                                                                      toimien kokoonpanossa : presidentti G. C. Rodriguez Igle
                                                                      sias, jaostojen puheenjohtajat G. E Mancini, J. L. Murray
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan             ja L. Sevon sekä tuomarit C. N. Kakouris, P. J. G. Kapteyn
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                ( esittelevä tuomari ), C. Gulmann, D. A. O. Edward, J.-P.
                                                                      Puissochet, H. Ragnemalm ja M. Wathelet, julkisasiamies :
                                                                      G. Cosmas, kirjaaja : hallintovirkamies L. Hewlett, on an
                                                                      tanut 18.3.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu
Asiassa C-282/95 P, Guérin automobiles (edustajana asian             raava :
ajaja Jean-Claude Fourgoux), jossa valittaja vaatii muu
toksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus
asteen      tuomioistuimen         asiassa  T-l 86/94 ,  Guérin       Perustamissopimuksen 86 artiklaa on sovellettava siten,
automobiles vastaan komissio, 27.6.1 995 antaman tuo                 että tämän artiklan soveltamisalaan ei kuulu sellainen
mion ( Kok. 1995 , s. 11-1753 ) kumoamista, vastapuolena :            saastumisen estämistä koskeva valvonta, jota yksityisoi
Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinä Giuliano Ma               keudellinen yksikkö harjoittaa jäsenvaltion öljysatamassa
renco ja Francisco Enrique Gonzälez-Diäz ), yhteisöjen tuo           ja jonka julkishallinto on antanut mainitulle yksikölle teh
mioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rod              täväksi, vaikka sataman käyttäjien on maksettava tämän
ríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat G. F. Mancini,              toiminnan rahoittamisen edellyttämä maksu.
J. C. Moitinho de Almeida ja J. L. Murray sekä tuomarit
C. N. Kakouris, P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, D. A. O.
Edward, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann, H. Ragne               (M EYVL N:o C 351 , 30.12.1995 .
malm ja M. Wathelet ( esittelevä tuomari ), julkisasiamies :
G. Tesauro, kirjaaja : R. Grass, on antanut 18.3.1997 tuo
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava :


title: Asia F-57/06: Kanne  12.5.2006  — Hinderyckx v. neuvosto

text:
               29.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/42

         Kanne 12.5.2006 — Hinderyckx v. neuvosto
   (Asia F-57/06)
   (2006/C 178/78)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Jacques Hinderyckx (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja A. Martin)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               päätös, jolla kantaja jätettiin ylentämättä palkkaluokkaan B*8 vuoden 2005 ylennyskierroksella, on kumottava

               —

               kantaja on ylennettävä palkkaluokkaan B*8

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan kantajalle 2 400 euroa korvauksena kaikista vahingoista

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, joka aloitti Euroopan parlamentin palveluksessa 1.4.1994, siirrettiin neuvoston pääsihteeristöön 16.7.2004 palkkaluokan B*7 virkamieheksi. Kanteessaan kantaja riitauttaa nimittävän viranomaisen päätöksen, jolla hänet jätettiin ylentämättä palkkaluokkaan B*8 vuoden 2005 ylennyskierroksella.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi kaksi oikeudellista perustetta, joista ensimmäinen liittyy hänen virkaikäänsä ura-alueella ja hänen erinomaisiin työsuorituksiinsa Euroopan parlamentissa.
   Toisen oikeudellisen perusteensa yhteydessä kantaja väittää, että nimittävän viranomaisen olisi pitänyt selittää, millä tavoin neuvoa-antava ylennyskomitea otti huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston arviointikertomusten väliset rakenteelliset eroavuudet. Lisäksi kantaja väittää, että eri toimielimistä lähtöisin olevien virkamiesten yhtäläisten mahdollisuuksien takaamiseksi neuvoston olisi pitänyt ottaa käyttöön täsmälliset, henkilöstösääntöjen mukaiset säännöt, joilla voidaan taata yhdenvertainen kohtelu ansioiden vertailussa. Koska tällaisia sääntöjä ei ole, neuvosto joutui kantajan mukaan tekemään harkinnanvaraisia päätöksiä.


title: Asia T-308/06: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.11.2011 — Buffalo Milke Automotive Polishing Products v. SMHV — Werner & Mertz (BUFFALO MILKE Automotive Polishing Products) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin BUFFALO MILKE Automotive Polishing Products rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen kuviomerkki BÚFALO — Todisteiden esittäminen ensimmäisen kerran valituslautakunnassa — Asetuksen (EY) N:o 40/94 74 artiklan 2 kohtaan (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta) perustuva harkintavalta — Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen N:o 40/94 43 artiklan 2 ja 3 kohta (joista on tullut asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta))

text:
               7.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/12

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.11.2011 — Buffalo Milke Automotive Polishing Products v. SMHV — Werner & Mertz (BUFFALO MILKE Automotive Polishing Products)
   (Asia T-308/06) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin BUFFALO MILKE Automotive Polishing Products rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen kuviomerkki BÚFALO - Todisteiden esittäminen ensimmäisen kerran valituslautakunnassa - Asetuksen (EY) N:o 40/94 74 artiklan 2 kohtaan (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta) perustuva harkintavalta - Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen N:o 40/94 43 artiklan 2 ja 3 kohta (joista on tullut asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta))
   2012/C 6/19
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Buffalo Milke Automotive Polishing Products, Inc. (Pleasanton, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat F. de Visscher, E. Cornu ja D. Moreau)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Botis)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Werner & Mertz GmbH (Mainz, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Thewes, V. Wiot, sitten M. Thewes ja P. Reuter)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 8.9.2006 tekemästä päätöksestä (asia R 1094/2005-2), joka liittyy Werner & Mertz GmbH:n ja Buffalo Milke Automotive Polishing Products, Inc:n väliseen väitemenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Buffalo Milke Automotive Polishing Products, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 326, 30.12.2006.


title: Asia T-353/12: Kanne 6.8.2012 — Aleris v. SMHV — Carefusion 303 (ALARIS)

text:
               13.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/12

         Kanne 6.8.2012 — Aleris v. SMHV — Carefusion 303 (ALARIS)
   (Asia T-353/12)
   2012/C 311/15
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Aleris Holding AB (Tukholma, Ruotsi) (edustajat: asianajajat A. Kylhammar ja K. Westerberg)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Carefusion 303, Inc. (San Diego, Yhdysvallat)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) viidennen valituslautakunnan 11.5.2012 tekemän päätöksen (R 334/2011-5) ja mitättömyysosaston päätöksen toisen osan sekä antamaan kantajan vaatimuksen mukaisen ratkaisun ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki kulut, jotka kantajalle ovat aiheutuneet mitättömyysosastossa ja valituslautakunnassa pidetyissä menettelyissä ja jotka sille aiheutuvat unionin yleisessä tuomioistuimessa pidettävässä menettelyssä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka menetetyksi julistamista on vaadittu: Sanamerkki ”ALARIS” luokkiin 10, 37 ja 42 kuuluville tavaroille ja palveluille — yhteisön tavaramerkin rekisteröinti nro 571521

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Yhteisön tavaramerkin menettämistä koskevan vaatimuksen esittäjä: Kantaja

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Yhteisön tavaramerkin menettäminen vain osittain

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Käyttämättä jättämiseen perustuvassa menettämistä koskevassa menettelyssä sovellettavien perusperiaatteiden loukkaaminen. Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 15 ja 9 artiklan rikkominen.


title: Asia T-31/03: GRUPO SADA, P.A., S.A:n 31.1.2003 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne

text:
22.3.2003                FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 70/33
nostanut 30.1.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-            Kantaja vetoaa lopuksi ilmeiseen arviointivirheeseen. Kantaja
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-            väittää, että komission olisi pitänyt arvioida sitä, miten verova-
siota vastaan. Kantajan edustajat ovat Philip Bentley, QC, sekä       pautukset vaikuttavat niiden merenkulkijoiden työllisyyteen,
asianajajat Anders Worsøe ja Filip Ragolle.                           jotka asuvat jäsenvaltiossa ja jotka on otettu palvelukseen
                                                                      niiden ehtojen mukaisesti, jotka täyttävät yhteisössä vallitsevat
                                                                      korkeat vaatimukset.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                      (1 ) Meriliikenteen valtiontukea koskevat yhteisön suuntaviivat (EYVL
                                                                           1997, C 205, s. 5).
–     kumoaa komission 13.11.2002 tekemän päätöksen
      C(2002)4370 lopull. sikäli kuin siinä päätettiin olla
      vastustamatta niitä verotuksellisia toimenpiteitä, joita on
      sovellettu 1.1.1989 lähtien Tanskassa joko DAS- tai
      DIS-rekisteriin rekisteröidyillä aluksilla työskenteleviin
      merenkulkijoihin
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                      GRUPO SADA, P.A., S.A:n 31.1.2003 sisämarkkinoiden
                                                                      harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
                                                                                vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                                (Asia T-31/03)
                                                                                (2003/C 70/53)
Kantaja eli Tanskan erityistyöntekijöiden ammattiyhdistys kan-
teli komissiolle verojärjestelystä, jota sovelletaan Tanskan                               (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
kansainväliseen meriliikennerekisteriin (jäljempänä DIS) rekis-
teröidyillä laivoilla työskenteleviin merenkulkijoihin. Riidan-
alaisessa päätöksessä komissio päätti olla vastustamatta vero-
tuksellisia toimenpiteitä ja katsoi, että ne ovat valtiontukea,
mutta että ne kuitenkin soveltuivat ja soveltuvat yhteismarkki-       GRUPO SADA, P.A., S.A., kotipaikka Madrid (Espanja), on
noille EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella.               nostanut 31.1.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
                                                                      asteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmoni-
                                                                      sointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan. Kantajan
                                                                      edustajina ovat asianajajat D. Álvaro Aguilar De Armas ja José
Kyseessä olevilla verotuksellisilla toimenpiteillä myönnetään         María Marrero Ortega.
verovapautuksia kaikille DIS-rekisteriin rekisteröidyillä laivoilla
työskenteleville merenkulkijoille. Komissio katsoi, että tämä
oli niiden meriliikenteen valtiontukea koskevien yhteisön
                                                                      Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
suuntaviivojen ( 1) mukaista, joiden mukaan jäsenvaltiossa re-
kisteröidyillä laivoilla työskenteleviä EY:n merenkulkijoita kos-
kevat alennetut tuloverokannat soveltuvat yhteismarkkinoille.         –      kumoaa SMHV:n 20.11.2002 päivätyn päätöksen, jolla
                                                                             se on hylännyt Grupo Sadan rekisteröimisen yhteisön
                                                                             tavaramerkiksi, ja
Kantaja vetoaa kanteensa tueksi olennaisten menettelymää-             –      velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
räysten rikkomiseen ja hyvän hallintotavan periaatteen louk-
kaamiseen. Kantaja väittää, että asiaan liittyi vakavia vaikeuksia
ja että komission olisi pitänyt tämän vuoksi panna vireille EY
88 artiklan 2 kohdan mukainen tutkimus.
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja väittää lisäksi, että EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohtaa     Yhteisön      tavaramerkin       Kantaja.
yhdessä meriliikenteen valtiontukia koskevien yhteisön suunta-        hakija:
viivojen kanssa on rikottu ja luottamuksensuojan periaatetta
loukattu. Kantajan mukaan komissio oli väärässä tulkitessaan          Haettu yhteisön tavara-          Graafinen merkki GRUPO SADA
käsitettä ”EY:n merenkulkijat” siten, että se tarkoittaa ketä         merkki:                          – hakemus N:o 157545, joka kos-
tahansa jäsenvaltiossa rekisteröidyllä aluksella työskentelevää                                        kee luokkiin 29, 31 ja 35 kuuluvia
merenkulkijaa.                                                                                tavaroita.
 ---pagebreak--- C 70/34              FI                        Euroopan unionin virallinen lehti                                  22.3.2003
Sen tavaramerkki- tai    SADIA CONCORDIA S.A. INDU-                                      hylätty ja luokkiin 31 ja 35 kuulu-
merkkioikeuden haltija,  STRIA E COMERCIO.                                               via tavaroita koskeva hakemus on
johon väitemenettelyssä                                                                  hyväksytty.
on vedottu:
                                                                 Valituslautakunnan rat- Valitus on hylätty.
Tavaramerkki- tai merk-  Graafinen merkki SADIA (rekiste-        kaisu:
kioikeus, johon väiteme- röity kansallisesti Espanjassa, Ita-
nettelyssä on vedottu:   liassa ja Saksassa, N:ot 1919733,       Kanneperusteet:         Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan
                         642151 ja 2077409), joka koskee                                 1 kohdan b alakohdan sekä tava-
                         luokkaan 29 kuuluvia tavaroita.                                 ramerkkien kokonaisvaltaista ar-
                                                                                viointia ja sekaannusvaaraa koske-
Väiteosaston ratkaisu:   Luokkaan 29 kuuluvia tavaroita                                  van oikeuskäytännön virheellinen
                         koskeva rekisteröintihakemus on                                 soveltaminen.


title: Asian T-75/98 poistaminen rekisteristä

text:
22.7.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 211/25
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               –    velvoittaa Euroopan parlamentin suorittamaan kantajalle
                                                                              viivästyskorkoa maksettavaksi erääntyneestä, mutta saa-
–   kumoaa sisäisen kilpailun COM/TA/99 valintalautakunnan                    matta olevasta sihteerikorvauksesta sekä maksamaan kan-
    päätöksen hylätä kantajan hakemus ja                                      tajalle Euroopan parlamentin häneen kohdistaneen syr-
                                                                              jivän menettelyn johdosta aiheutuneesta aineettomasta
–   velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                      vahingosta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oi-
                                                                              keaksi katsoman määrän
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      –    velvoittaa Euroopan parlamentin korvaamaan oikeuden-
                                                                              käyntikulut.
Käsiteltävänä olevan asian kantaja, joka on työskennellyt
B-palkkaluokan ylimääräisenä toimihenkilönä vuoden 1996
joulukuusta vuoden 1997 toukokuuhun ja joka on myöhem-
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
min vakinaistettu virkamieheksi, riitauttaa päätöksen hylätä
hänen hakemuksensa osallistua sisäisessä kilpailussa
COM/TA/99 hallintovirkamiesten ja johtavien hallintovirka-               Kantaja vastustaa sitä, että hänen palkkaansa on hänen mu-
miesten varallaololuettelon muodostamiseksi järjestettäviin              kaansa vähennetty sen jälkeen kun hänet on siirretty Euroopan
kokeisiin.                                                               yhteisöjen tuomioistuimesta asiassa vastaajana olevaan toimie-
                                                                         limeen. Kyseinen palkanvähennys on kantajan mukaan aiheu-
Hylkäämistä koskeva päätös perustuu toteamukseen, jonka                  tunut siitä, että kantaja ei ole saanut uusiin työtehtäviin
mukaan kilpailuilmoituksen II b kohdan vastaisesti kantaja ei            siirrosta sihteerikorvausta. Kantaja vastustaa niin ikään sitä,
ollut tullut komission palvelukseen viimeistään 1.2.1997, sekä           ettei häntä ole ylennetty palkkaluokkaan B 4, vaikka lähtöpai-
toteamukseen, jonka mukaan kantajan palkkaluokassa B saa-                kan toimielimen mukaan tällaiselle ylennykselle ei pitäisi olla
man työkokemuksen ei voida katsoa vastaavan kyseisen kilpai-             mitään esteitä, sillä samanlaisia ylennyksiä oli jo tehty aiemmin.
luilmoituksen I kohdassa mainituissa tehtävissä saatua työko-
kemusta.
                                                                         Kantaja katsoo oikeudenmukaisemmaksi sen, että palkan käsi-
                                                                         tettä ei tulkita suppeasti. Kantajan mukaan henkilöstösääntöjen
Kantaja esittää väitteidensä tueksi seuraavat perusteet:                 46 artiklaa ei pidä tulkita sananmukaisesti, koska ratkaiseva
                                                                         seikka asiassa on virkamiehen tai toimihenkilön kuukauden
–   Tapauksessa on kysymys ilmeisestä arviointivirheestä sekä            lopulla saaman korvauksen suuruus.
    harkintavallan väärinkäytöstä.
–   Henkilöstösääntöjen 5 ja 27 artiklaa on rikottu.                     Kantaja esittää lisäksi, että henkilöstösääntöjen 62 artiklaa sekä
                                                                         syrjintäkiellon periaatetta on rikottu.
–   Kilpailun COM/TA/99 kilpailuilmoitus on lainvastainen.
Daniela Tirellin 26.5.2000 Euroopan parlamenttia vastaan
                           nostama kanne                                            Asian T-75/98 (1) poistaminen rekisteristä
                          (Asia T-144/00)                                                          (2000/C 211/53)
                          (2000/C 211/52)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         men (yhden tuomarin kokoonpano: Vesterdorf) 22.5.2000
Daniela Tirelli, kotipaikka Dahlem (Luxemburg), on nosta-                antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
nut 26.5.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen               tu asia T-75/98, Arnaldo Lucaccioni vastaan Euroopan yhteisö-
tuomioistuimessa kanteen Euroopan parlamenttia vastaan.                  jen komissio.
Kantajan edustajat ovat asianajajat Gaston Vogel, Luxemburg,
ja Ferdinand Burg, Luxemburg.
                                                                         (1) EYVL C 234, 25.7.1998.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–   kumoaa päätöksen, jossa on vähennetty syyskuun 1999
    palkkaa


title: Asia T-554/08: Kanne 8.12.2008 — Evropaïki Dynamiki v. komissio

text:
               7.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/34

         Kanne 8.12.2008 — Evropaïki Dynamiki v. komissio
   (Asia T-554/08)
   (2009/C 55/62)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Evropaïki Dynamiki Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat N. Korogiannakis, P. Katsimani ja M. Dermitzakis)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Kantajalle 26.9.2008 päivätyllä kirjeellä tiedoksiannettu verotuksen ja tulliliiton pääosaston päätös, jolla hylättiin tarjous, jonka kantaja teki yhteisön tullien, valmisteverojen ja verotuksen alalla käytettäviin tietokonesovelluksiin liittyvien palvelujen tarjoamista koskevaa tarjouskilpailua TAXUD/2007/AO-005 (TIMEA) koskevan tarjouspyyntöilmoituksen (EUVL 2008/S 203-268728) perusteella, sekä kaikki tähän liittyvät myöhemmät päätökset, mukaan lukien päätös tehdä hankintasopimus tarjouskilpailun voittaneen tarjoajan kanssa, on kumottava

               —

               verotuksen ja tulliliiton pääosasto on velvoitettava maksamaan kantajalle 7 638 125 euron määrä korvauksena kantajalle kyseisestä tarjouskilpailumenettelystä aiheutuneesta vahingosta

               —

               verotuksen ja tulliliiton pääosasto on velvoitettava korvaamaan kantajalle tästä kanteesta aihetuvat oikeudenkäyntikulut ja muut kulut siinäkin tapauksessa, että kanne hylätään.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii kanteellaan EY 230 artiklan nojalla sen kantajalle 26.9.2008 päivätyllä kirjeellä tiedoksiannetun Euroopan yhteisöjen komission (verotuksen ja tulliliiton pääosasto) päätöksen kumoamista, jolla hylättiin tarjous, jonka kantaja teki yhteisön tullien, valmisteverojen ja verotuksen alalla käytettäviin tietokonesovelluksiin liittyvien palvelujen tarjoamista koskevaa tarjouskilpailua TAXUD/2007/AO-005 (TIMEA) (EUVL 2008/S 203-268728) koskevan kilpailuilmoituksen perusteella, sekä vahingonkorvausta.
   Kantaja väittää, että arviointikomitea teki kyseisen tarjouksen arvioinnissa ilmeisiä arviointivirheitä. Kantajan mukaan arviointikomitea poikkesi komission tavanomaisesta noudattamasta politiikasta, kun se ei ottanut huomioon TIMEAn tarjouseritelmää, jonka mukaan hankintaviranomaisen on tarjouskilpailun valintavaiheessa otettava yhteyttä tarjoajaan pyytääkseen tältä lisätietoja tai tarkennuksia. Kantaja väittää lisäksi, että hankintaviranomainen rikkoi varainhoitoasetuksen 100 artiklaa ja loukkasi hyvän hallinnon periaatetta sekä luottamuksensuojan periaatetta. Lisäksi kantaja väittää, että hankintaviranomainen syyllistyi harkintavallan väärinkäyttöön ja loukkasi varainhoitoasetuksen 93 artiklan 1 kohdassa säädettyjä avoimuuden ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteita.
   Kantaja väittää, että vastaaja ei esittänyt sille asianmukaista analyysiä kantajan esittämien kommenttien ja arviointikertomuksen perusteella suoritettujen tarkistusten tuloksista.
   Kantaja väittää, että vastaaja sovelsi valintakriteerejä väärin hylätäkseen kantajan tarjouksen. Näin tehdessään se rikkoi komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (1) 134 artiklan 2 kohtaa ja 148 artiklan 3 kohtaa sekä direktiivin 92/50 (2) 32 artiklan 2 kohtaa.

      (1)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23.12.2002 annettu komission asetus (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (EYVL L 357, s. 1).

      (2)  Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18.6.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/50/ETY (EYVL L 209, s. 1).


title: Asia F-48/13: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 10.7.2014 – CW v. parlamentti (Henkilöstö — Virkamiehet — Arviointikertomus — Arviointikertomukseen sisältyvät arvioinnit ja huomautukset — Ilmeiset arviointivirheet — Harkintavallan väärinkäyttöä ei ole tapahtunut)

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/51

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 10.7.2014 – CW v. parlamentti
   (Asia F-48/13) (1)

   ((Henkilöstö - Virkamiehet - Arviointikertomus - Arviointikertomukseen sisältyvät arvioinnit ja huomautukset - Ilmeiset arviointivirheet - Harkintavallan väärinkäyttöä ei ole tapahtunut))
   2014/C 421/71
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: CW (edustaja: asianajaja C. Bernard-Glanz)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: M. Dean ja S. Alves)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kantajan arviointikertomuksen kumoamisesta vuoden 2011 arvioinnin osalta

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               CW vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan parlamentin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 207, 20.7.2013, s. 63.


title: Asia C-99/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 17.3.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Christian Liffers v. Producciones Mandarina SL ja Mediaset España Comunicación SA, aiemmin Gestevisión Telecinco SA (Ennakkoratkaisupyyntö — Teollis- ja tekijänoikeudet — Direktiivi 2004/48/EY — 13 artiklan 1 kohta — Audiovisuaalinen teos — Loukkaava teko — Vahingonkorvaukset — Laskentatavat — Kiinteä määrä — Aineettoman vahingon kuuluminen kiinteän määrän piiriin)

text:
               2.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/15

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 17.3.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Christian Liffers v. Producciones Mandarina SL ja Mediaset España Comunicación SA, aiemmin Gestevisión Telecinco SA
   (Asia C-99/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Teollis- ja tekijänoikeudet - Direktiivi 2004/48/EY - 13 artiklan 1 kohta - Audiovisuaalinen teos - Loukkaava teko - Vahingonkorvaukset - Laskentatavat - Kiinteä määrä - Aineettoman vahingon kuuluminen kiinteän määrän piiriin))
   (2016/C 156/20)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Supremo

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Christian Liffers

      Vastapuolet: Producciones Mandarina SL ja Mediaset España Comunicación SA, aiemmin Gestevisión Telecinco SA

      Tuomiolauselma

   Teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY 13 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se estää henkilöä, jonka immateriaalioikeutta on loukattu ja joka vaatii korvausta sille aiheutuneesta aineellisesta vahingosta, jonka määrä on laskettu kyseisen artiklan 1 kohdan toisen alakohdan b alakohdan mukaisesti niiden rojaltien tai maksujen määrän perusteella, jotka oikeudenloukkaajan olisi pitänyt sille maksaa, jos oikeudenloukkaaja olisi pyytänyt siltä lupaa käyttää kyseistä immateriaalioikeutta, vaatimasta korvausta myös sille aiheutuneesta aineettomasta vahingosta, sellaisena kuin siitä säädetään mainitun artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a alakohdassa.

      (1)  EUVL C 171, 26.5.2015.