title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 29 päivänä kesäkuuta 1995, asiassa T-30/91, Solvay SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu - Yhdenmukaistetut menettelytavat - Syyttömyysolettama - Hallinnollinen menettely - Puolustautumisoikeudet - Käytettävien keinojen yhdenvertaisuus - Oikeus tutustua asiakirja-aineistoon)

text:
12.8.95                FI |                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 208/21
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           kumoamista ( IV/33 . 133-B : Soodakarbonaatti — Solvay,
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                              CFK )( 2 ), yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                   29 päivänä kesäkuuta 1995 ,                      ( laajennettu ensimäinen jaosto ), toimien kokoonpanossa
                                                                    presidentti J. L. Cruz Vilaça, tuomarit D. P. M. Barrington,
asiassa T-30/91 , Solvay SA vastaan Euroopan yhteisöjen             A. Saggio, H. Kirschner ja A. Kalogeropoulos, kirjaaja H.
                            komissio ! 1 )                          Jung, on 29.6.1995 antanut tuomion, jonka tuomiolaus
(Kilpailu — Yhdenmukaistetut menettelytavat — Syyttö               elma on seuraava :
myysolettama — Hallinnollinen menettely — Puolustautu
misoikeudet — Käytettävien keinojen yhdenvertaisuus —               1 ) ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamis
               Oikeus tutustua asiakirja-aineistoon)                       menettelystä 19 päivänä joulukuuta 1990 tehty komis
                          ( 95/C 208/44 )                                 sion päätös 91 /298/ETY (IV/33 . 133-B : Soodakarbo
                                                                           naatti — Solvay, CFK) kumotaan kantajaa koskevin
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                            osin .
Asiassa T-30/91 , Solvay SA, aikaisemmin Solvay et Cie SA,          2 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
kotipaikka Bryssel , edustajinaan asianajaja Lucien Simont,                lut.
Cour de cassation, Belgia , ja asianajajat Paul-Alain Foriers
ja Guy Block, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa                 (M EYVL N:o C 153 , 11.6.1991
Jacques Loeschin toimisto, 11 , rue Goethe, vastaan Euro           ( 2 ) EYVL N:o L 152 , 15.6.1991 , s . 16
opan yhteisöjen komissio ( asiamiehinään Berend Jan Drij
ber ja Nicole Coutrelis ), jossa vaaditaan ETY:n perustamis
sopimuksen 85 artiklan soveltamismenettelystä 19 päivänä
joulukuuta 1990 tehdyn komission päätöksen 91 /297/ETY
kumoamista ( IV/33 . 133-A : Soodakarbonaatti — Solvay,                   YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
ICI )( 2 ), ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( laajennettu                      TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
ensimmäinen jaosto ), toimien kokoonpanossa presidentti                                29 päivänä kesäkuuta 1995 ,
J. L. Cruz Vilaça , tuomarit D. P. M. Barrington, A. Saggio,
H. Kirschner ja A. Kalogeropoulos, kirjaaja H. Jung, on             asiassa T-32/91 , Solvay SA vastaan Euroopan yhteisöjen
29.6.1995 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on                                              komissio ^)
seuraava :                                                           (Kilpailu — Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö —
                                                                    Komission työjärjestys — Komissaarien kollegion tekemän
1 ) ETY:n perustamissopimuksen 86 artiklan soveltamis                          päätöksen todistusvoimaiseksi saattaminen)
       menettelystä 19 päivänä joulukuuta 1990 tehty komis
      sion päätös 9 1 /299/ETY (IV/33 . 133-A : Soodakarbo                                   ( 95/C 208/46 )
       naatti — Solvay, ICI) kumotaan.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
2 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäytiku
       lut.
                                                                    Asiassa T-32/91 , Solvay SA, aikaisemmin Solvay et Cie SA,
                                                                    kotipaikka Bryssel, edustajinaan asianajaja Lucien Simont,
(M EYVL N:o C 153 , 11.6.1991
                                                                    Cour de cassation, Belgia ja asianajajat Paul-Alain Foriers ja
( 2 ) EYVL N:o L 152 , 15.6.1991 , s . 1
                                                                    Guy Block, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa Jacques
                                                                    Loeschin toimisto, 11 , rue Goethe , vastaan Euroopan
                                                                    yhteisöjen komissio, asiamiehinään Berend Jan Drijber ja
                                                                    Nicole Coutrelis , jossa vaaditaan ETY:n perustamissopi
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           muksen 86 artiklan soveltamismenettelystä 19 päivänä
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                             joulukuuta 1990 tehdyn komission päätöksen 91/299/ETY
                   29 päivänä kesäkuuta 1995 ,                      kumoamista ( IV/33 . 133-C : Soodakarbonaatti — Solvay)( 2 ),
asiassa T-31 /91 , Solvay SA vastaan Euroopan yhteisöjen            yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( laajen
                             komissio ^)                            nettu ensimmäinen jaosto ), toimien kokoonpanossa presi
                                                                    dentti J. L. Cruz Vilaça , tuomarit D. P. M. Barrington, A.
 (Kilpailu — Markkinoiden jakamista koskeva sopimus —               Saggio, H. Kirschner ja A. Kalogeropoulos , kirjaaja H. Jung,
Komission työjärjestys — Komissaarien kollegion tekemän             on 29.6.1995 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
            päätöksen todistusvoimaiseksi saattaminen)              seuraava :
                          ( 95/C 208/45 )
                                                                     1 ) ETY:n perustamissopimuksen 86 artiklan soveltamis
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                            menettelystä 19 päivänä joulukuuta 1990 tehty komis
                                                                           sion päätös 91 /299/ETY (IV/33 . 133-C: Soodakarbo
Asiassa T-31 /91 , Solvay SA, aikaisemmin Solvay et Cie SA,                naatti — Solvay) kumotaan.
kotipaikka Bryssel, edustajinaan asianajaja Lucien Simont,
Cour de cassation, Belgia ja asianajajat Paul-Alain Foriers ja      2 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
Guy Block , Bryssel , prosessiosoite Luxemburgissa Jacques                 lut.
Loeschin toimisto, 11 , rue Goethe , vastaan Euroopan
yhteisöjen komissio , asiamiehinään Berend Jan Drijber ja           (') EYVL N:o C 153 , 11.6.1991
Nicole Coutrelis, jossa vaaditaan ETY:n perustamissopi             ( 2 ) EYVL N:o L 152 , 15.6.1991 , s . 21
muksen 85 artiklan soveltamismenettelystä 19 päivänä
joulukuuta 1990 tehdyn komission päätöksen 91 /298/ETY


title: Asia C-330/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien (Itävalta) on esittänyt 16.7.2007 — Jobra Vermögensverwaltungs-Gesellschaft mbH v. Finanzamt Amstetten Melk Scheibbs

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien (Itävalta) on esittänyt 16.7.2007 — Jobra Vermögensverwaltungs-Gesellschaft mbH v. Finanzamt Amstetten Melk Scheibbs
   (Asia C-330/07)
   (2007/C 269/33)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien
   Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Jobra Vermögensverwaltungs-Gesellschaft mbH

      Valittajan vastapuoli: Finanzamt Amstetten Melk Scheibbs
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Onko sijoittautumisvapautta (EY 43 artikla ja sitä seuraavat artiklat) ja/tai palvelujen tarjoamisen vapautta (EY 49 artikla ja sitä seuraavat artiklat) koskevien määräysten vastaista, että 31.12.2003 voimassa olleen kansallisen lainsäädännön mukaan veroedun myöntäminen yritykselle uusien aineellisten hyödykkeiden hankkimiseksi liiketoimintaa varten (investointihyvitys) riippuu muun muassa siitä, että kyseisiä hyödykkeitä käytetään yksinomaan kotimaisessa toimipaikassa, ja että samaa veroetua (investointihyvitys) ei myönnetä sellaisten uusien aineellisten hyödykkeiden hankkimiseksi, joita käytetään ulkomaisessa, mukaan lukien muualla Euroopan unionissa sijaitsevassa, toimipaikassa?


title: Asia T-175/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.12.2010 — Neuvosto v. Stols (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Ylennys — Ansioiden vertailu — Ilmeinen arviointivirhe — Selvitysaineiston vääristäminen)

text:
               5.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/12

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.12.2010 — Neuvosto v. Stols
   (Asia T-175/09) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Ylennys - Ansioiden vertailu - Ilmeinen arviointivirhe - Selvitysaineiston vääristäminen)
   2011/C 38/20
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan unionin neuvosto (asimiehet: M. Bauer ja G. Kimberley)

      Muu osapuoli: Willem Stols (Halsteren, Alankomaat) (edustajat: asianajaja S. Rodrigues ja asianajaja C. Bernard Glanz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-51/08, Stols v. neuvosto, 17.2.2009 antamasta tuomiosta (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) ja vaatimus mainitun tuomion kumoamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-51/08, Stols v. neuvosto, 17.2.2009 antama tuomio (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) kumotaan.

               2)

               Asia palautetaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimeen.

               3)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 167, 18.7.2009.


title: Asia T-491/17: Kanne 1.8.2017 – Opere Pie d’Onigo v. komissio

text:
               2.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 330/14

         Kanne 1.8.2017 – Opere Pie d’Onigo v. komissio
   (Asia T-491/17)
   (2017/C 330/19)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Istituzione Pubblica di Assistenza e Beneficienza ”Opere Pie d’Onigo” (Pederobba, Italia) (edustaja: asianajaja G. Maso)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan, kokonaan tai osittain, 27.3.2017 annetun komission päätöksen (SA.38825) Valtiontuki – Italia, oletettu valtiontuki yksityisille terveyspalvelujen tuottajille.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio on rikkonut SEUT 107 artiklaa ja tehnyt virheen pitäessään perusteltuna julkisten terveyspalveluja tuottavien yksiköiden valikoivaa sulkemista pois INPS:n (Istituto nazionale di previdenza sociale (kansallinen sosiaaliturvalaitos)) hoitamasta äitiysvakuutusjärjestelmästä ja niiden kustannusten korvaamisesta, jotka johtuvat perheenjäseniään, joilla on vakava vamma, avustavien työntekijöiden poissaoloista.

               2.

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan tuki on peräisin valtiolta, koska kantajan mukaan varat, joilla on tarkoitus kattaa yksityisten yritysten kulut, jotka aiheutuvat äitiysvakuutuksesta ja perheenjäseniään, joilla on vakava vamma, avustavien työntekijöiden poissaoloista johtuvista kustannuksista, myöntää INPS eli Italian valtio valtion varoista.

               3.

               Kolmas kanneperuste, jossa kantaja väittää, että kyseisillä toimenpiteillä suositaan yksityisiä yrityksiä, koska nämä saavat edun verrattuna julkisiin samoja palveluja tuottaviin yksiköihin, joiden on päinvastoin vastattava kaikista kuluista, jotka liittyvät äitiydestä ja perheenjäsenten, joilla on vakava vamma, avustamisesta johtuviin poissaolojaksoihin, mistä aiheutuu merkittäviä taloudellisia seurauksia.

               4.

               Neljäs kanneperuste, jossa kantaja väittää, että riidanalaiset toimenpiteet vaikuttavat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, koska ne hyödyttävät monikansallisia konserneja ja ulkomaista pääomaa saaneita italialaisia yrityksiä, jotka voittoa tavoitellen investoivat Italiaan, ja saattavat päinvastoin epäedulliseen asemaan kooltaan rajalliset voittoa tavoittelemattomat julkiset yksiköt muuttamalla niiden työvoimakustannusten rakennetta.


title: Yhdistetyt asiat T-8/95 ja T-9/95: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 3.11.2008 — Pelle ja Konrad v. neuvosto ja komissio (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Maito — Lisämaksu — Viitemäärä — Asetus (EY) N:o 2187/93 — Tuottajien saamat korvaukset — Vanhentumisen keskeytyminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/34

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 3.11.2008 — Pelle ja Konrad v. neuvosto ja komissio
   (Yhdistetyt asiat T-8/95 ja T-9/95) (1)

   (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Maito - Lisämaksu - Viitemäärä - Asetus (EY) N:o 2187/93 - Tuottajien saamat korvaukset - Vanhentumisen keskeytyminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   (2009/C 32/64)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantajat: Wilhelm Pelle (Kluse-Ahlen, Saksa) ja Ernst-Reinhard Konrad (Löllbach, Saksa) (edustajat: asianajajat B. Meisterernst, M. Düsing, D. Manstetten, F. Schulze ja W. Haneklaus)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi A. Brautigam ja A.-M. Colaert, sittemmin A.-M. Colaert) ja Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aluksi D. Booß ja M. Niejahr, sittemmin M. Niejahr ja T. van Rijn, avustajinaan aluksi H.-J. Rabe ja G. Berrisch, sittemmin H.-J. Rabe ja M. Núñez-Müller)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, jossa vaaditaan EY:n perustamissopimuksen 178 artiklan (josta on tullut EY 235 artikla) ja EY:n perustamissopimuksen 215 artiklan toisen kohdan (josta on tullut EY 288 artiklan toinen kohta) nojalla korvattavaksi vahinkoja, jotka kantajille on väitetysti aiheutunut asetuksen (ETY) N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun maksun soveltamista maito- ja maitotuotealalla koskevista yleisistä säännöistä 31.3.1984 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 857/84 (EYVL L 90, s. 13), sellaisena kuin se on täydennettynä asetuksen N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun lisämaksun yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 16.5.1984 annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 1371/84 (EYVL L 132, s. 11), soveltamisesta
   Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen näistä kanteista raukeaa.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 74, 25.3.1995.


title: Asia F-71/14: Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 30.4.2015 – Maraoud v. EUH (Henkilöstö — EUH:n henkilöstö — Sopimussuhteinen toimihenkilö — Työtehtävä kolmannessa valtiossa — Työtehtäviä suoritettaessa tapahtunut onnettomuus — Elinolokorvaus — Käyttämättömät lomapäivät — Hoitojen vastattavaksi ottaminen — Oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn noudattamatta jättäminen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               15.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 198/50

         Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 30.4.2015 – Maraoud v. EUH
   (Asia F-71/14) (1)

   ((Henkilöstö - EUH:n henkilöstö - Sopimussuhteinen toimihenkilö - Työtehtävä kolmannessa valtiossa - Työtehtäviä suoritettaessa tapahtunut onnettomuus - Elinolokorvaus - Käyttämättömät lomapäivät - Hoitojen vastattavaksi ottaminen - Oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn noudattamatta jättäminen - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
   (2015/C 198/68)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Hayet Maraoud (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat L. F. de Castro Fernandez ja J.-L. Gillain)

      Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne päätöksestä olla maksamatta elinolokorvausta, täydentävää korvausta kantajan asemapaikan elinolojen perusteella ja päivärahaa sekä palkkaa 49 vuosilomapäivältä, joita ei ole käytetty vuonna 2012, sekä vahingonkorvausvaatimus heitteillejätöstä ja hylkäämisestä kantajalle sattuneen työtapaturman vuoksi.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Hayet Maraoud vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan ulkosuhdehallinnon oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 388, 3.11.2014, s. 29.


title: Yhdistetyt asiat T-239/05, T-240/05, T-245/05 — T-247/05, T-255/05, T-274/05 — T-280/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 15.5.2007 — Black & Decker v. SMHV ja Atlas Copco (Keltamustaa sähkötyökalua kuvaava kolmiulotteinen merkki) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Määräaika väitemenettelylle — Faksina lähettäminen — Tutkittavaksi ottaminen — Indication claire de la marque antérieure — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 18 säännön 1 kohta)

text:
               23.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 140/21

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 15.5.2007 — Black & Decker v. SMHV ja Atlas Copco (Keltamustaa sähkötyökalua kuvaava kolmiulotteinen merkki)
   (Yhdistetyt asiat T-239/05, T-240/05, T-245/05 — T-247/05, T-255/05, T-274/05 — T-280/05) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Määräaika väitemenettelylle - Faksina lähettäminen - Tutkittavaksi ottaminen - Indication claire de la marque antérieure - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 18 säännön 1 kohta)
   (2007/C 140/36)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: The Black & Decker Corporation (Towson, Maryland, Yhdysvallat) (edustajat: H. Carr, QC ja solicitor P. Harris)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Atlas Copco AB (Tukholma, Ruotsi) (edustajat: barrister R. Meade ja solicitor M. Gilbert)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kolmetoista kannetta SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 19.4.2005 tekemistä päätöksistä R 727/2004-1, R 729/2004-1, R 723/2004-1, R 730/2004-1 ja R 724/2004-1, 27.4.2005 tekemästä päätöksestä R 722/2004-1 sekä 3.5.2005 tekemistä päätöksistä 788/2004-1, R 789/2004-1, R 790/2004-1, R 791/2004-1, R 792/2004-1, R 793/2004-1 ja R 794/2004-1, jotka liittyvät Atlas Copco AB:n ja Black & Decker Corporationin välisiin väitemenettelyihin
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanteet hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 205, 20.8.2005.


title: Yhdistetyt asiat T-415/07 ja T-416/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 30.11.2009 — RedEnvelope v. SMHV — Red Letter Days (redENVELOPE)

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/69

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 30.11.2009 — RedEnvelope v. SMHV — Red Letter Days (redENVELOPE)
   (Yhdistetyt asiat T-415/07 ja T-416/07) (1)

   2010/C 24/125

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä yhdistetyt asiat on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 8, 12.1.2008.


title: Asian C-291/99 poistaminen rekisteristä

text:
C 102/16                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        8.4.2000
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                      Asian C-399/95 (1) poistaminen rekisteristä
1. toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut lääkäreiden vapaan                                     (2000/C 102/29)
     liikkuvuuden sekä heidän tutkintotodistustensa, todistus-
     tensa ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asia-          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.12.1999
     kirjojensa vastavuoroisen tunnustamisen helpottamisesta             antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
     annetun direktiivin 93/16/ETY (1) muuttamisesta 8 päivänä           tu asia C-399/95, Saksan liittotasavalta vastaan Euroopan
     huhtikuuta 1998 annettua direktiiviä 98/21/EY (2), koska            yhteisöjen komissio.
     se ei ole ilmoittanut direktiivin noudattamisen edellyttä-
     mistä laeista, asetuksista tai hallinnollisista määräyksistä
     taikka ei ole ryhtynyt tarvittaviin toimiin direktiivin nou-        (1) EYVL C 77, 16.3.1996.
     dattamiseksi, ja
2. velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                Asian C-195/96 (1) poistaminen rekisteristä
EY 249 artikla (entinen EY:n perustamissopimuksen 189 ar-
tikla), jonka mukaan direktiivi sitoo saavutettavaan tulokseen                                    (2000/C 102/30)
nähden jokaista jäsenvaltiota, sisältää implisiittisesti jäsenval-
tiota koskevan velvoitteen noudattaa direktiivissä asetettua             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.12.1999
määräaikaa tämän täytäntöönpanoa varten. Kyseinen                        antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
määräaika päättyi 31.12.1998, eikä Irlanti ollut antanut sään-           tu asia C-195/96, Saksan liittotasavalta vastaan Euroopan
nöksiä komission kanteessa mainitun direktiivin asianmukai-              yhteisöjen komissio.
seksi täytäntöönpanemiseksi.
                                                                         (1) EYVL C 247, 24.8.1996.
(1) EYVL L 165, 7.7.1993, s. 1.
(2) EYVL L 119, 22.4.1998, s. 15.
                                                                                Asian C-333/98 (1) poistaminen rekisteristä
         Asian C-255/92 P (1) poistaminen rekisteristä                                            (2000/C 102/31)
                          (2000/C 102/27)                                Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 17.1.2000
                                                                         antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                         tu asia C-333/98 (Commissione dei ricorsi contro i provvedi-
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 9.12.1999
                                                                         menti dell’Ufficio Italiano Brevetti e Marchin esittämä ennakko-
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                         ratkaisupyyntö), Merck & Co. Inc. vastaan Ufficio Italiano
tu asia C-255/92 P, BASF AG vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                         Brevetti e Marchi.
komissio.
                                                                         (1) EYVL C 327, 24.10.1998.
(1) EYVL C 187, 24.7.1992.
                                                                                Asian C-291/99 (1) poistaminen rekisteristä
          Asian C-129/99 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2000/C 102/32)
                          (2000/C 102/28)
                                                                         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 18.1.2000
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 10.12.1999                antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-           tu asia C-291/99 (Tribunale di Triesten, Prima Sezione Civilen
tu asia C-129/99, Saksan liittotasavalta vastaan Euroopan                esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Crossbow Srl vastaan Minis-
yhteisöjen komissio.                                                     tero delle Finanze.
(1) EYVL C 188, 3.7.1999.                                                (1) EYVL C 314, 30.10.1999.


title: Asia T-86/17: Kanne 10.2.2017 – Le Pen v. parlamentti

text:
               3.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/61

         Kanne 10.2.2017 – Le Pen v. parlamentti
   (Asia T-86/17)
   (2017/C 104/85)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Marine Le Pen (Saint-Cloud, Ranska) (edustajat: asianajajat M. Ceccaldi ja J.–P. Le Moigne)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan parlamentin pääsihteerin 5.12.2016 tekemän päätöksen joka tehtiin ”Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevien sääntöjen soveltamisohjeista”19.5. ja 9.7.2008 tehdyn Euroopan parlamentin puhemiehistön päätöksen 2009/C 159/01, sellaisena kuin se on muutettuna, nojalla ja jossa todetaan, että kantajaan kohdistuu 298 497,87 euron suuruinen saatava parlamentin jäsenten avustajiin liittyvinä aiheettomasti maksettuina määrinä, perustellaan saatavan takaisinperintä ja määrätään toimivaltaiselle tulojen ja menojen hyväksyjälle tehtäväksi periä tämä summa takaisin Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevien sääntöjen soveltamisohjeiden 68 artiklan nojalla ja varainhoitoasetuksen 66, 78, 79 ja 80 artiklan nojalla,

               —

               kumoamaan 6.12.2016 päivätyn veloitusilmoituksen nro 2016–1560, jossa kantajalle ilmoitettiin, että häneen kohdistuva 298 497,87 euron suuruinen saatava oli todettu 5.12.2016 päivätyllä pääsihteerin päätöksellä, joka koski parlamentin jäsenten avustajiin liittyvien aiheettomasti maksettujen määrien takaisinperintää parlamentin jäsenten asemaa koskevien sääntöjen soveltamisohjeiden 68 artiklan ja varainhoitoasetuksen 66, 78, 79 ja 80 artiklan nojalla,

               —

               velvoittamaan Euroopan parlamentin korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut

               —

               velvoittamaan Euroopan parlamentin maksamaan Le Penille korvattavina oikeudenkäyntikuluina 50 000 euroa

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa 12 kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee toimenpiteen antajan toimivallan puuttumista. Kantaja katsoo, että Euroopan parlamentin pääsihteerin 5.12.2016 tekemä päätös (jäljempänä riidanalainen päätös) kuuluu Euroopan parlamentin puhemiehistön toimivaltaan ja ettei päätöksen allekirjoittaja ole osoittanut, että hän olisi saanut minkäänlaista valtuutusta.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka koskee riidanalaisen päätöksen väitetysti puuttuvia perusteluita, joita koskevasta vaatimuksesta määrätään Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka koskee olennaisten menettelymääräysten rikkomista siltä osin kuin riidanalaisessa päätöksessä viitataan Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksesta, joka saatettiin päätökseen 26.7.2016, laadittuun loppukertomukseen, jota ei väitetysti luovutettu kantajalle. Näin ollen kantajaa ei kuultu eikä hän voinut pätevästi esittää puolustustaan, koska pääsihteeri hänen mukaansa kieltäytyi luovuttamasta hänelle riidanalaisen päätöksen perusteena olevia asiakirjoja.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan Euroopan parlamentin pääsihteeri ei arvioinut asiakirja-aineistoa henkilökohtaisesti. Kantaja väittää, että tämä viimeksi mainittu vain toisti omissa nimissään OLAFin kertomuksen eikä koskaan arvioinut hänen tilannettaan henkilökohtaisesti.

               5)

               Viides kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisen päätöksen tueksi esitetyt tosiseikat ja siihen liittyvä veloitusilmoitus (jäljempänä riidanalaiset toimet) ovat vailla perusteita, koska todetut tosiseikat ovat virheellisiä.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka koskee todistustaakan kääntämistä. Kantaja katsoo tästä, ettei hänen tehtävänsä ole esittää näyttöä hänen avustajansa työstä vaan että toimivaltaisten viranomaisten on osoitettava asian olevan toisin.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, joka koskee suhteellisuusperiaatteen loukkaamista siltä osin kuin kantajan vaatimaa summaa ei ole perusteltu sen yksityiskohtien osalta eikä laskumenetelmän osalta ja siltä osin kuin siinä oletetaan, ettei avustaja ole koskaan työskennellyt kantajan palveluksessa.

               8)

               Kahdeksas kanneperuste, joka koskee harkintavallan väärinkäyttöä, koska riidanalaiset toimet annettiin siinä tarkoituksessa, että kantajalta, joka on Euroopan parlamentin jäsen, evätään edustajantoimessaan toimimisen edellytykset.

               9)

               Yhdeksäs kanneperuste, joka koskee menettelyn väärinkäyttöä. Kantaja katsoo, että välttyäkseen toimittamasta hänelle OLAFin kertomusta, pääsihteeri toimitti sitä koskevan tutustumispyynnön lainvastaisella tavalla OLAFille, joka ei väitetysti luovuttanut sitä.

               10)

               Kymmenes kanneperuste, joka koskee syrjintää ja fumus persecutionisia, koska tässä riita-asiassa kyseessä oleva tilanne koskee ainoastaan kantajaa ja hänen puoluettaan.

               11)

               Yhdestoista kanneperuste, joka koskee parlamentin jäsenen riippumattomuuden loukkaamista ja sitovien toimintaohjeiden puuttumisen seurauksia. Riidanalaisilla toimilla pyrittiin kantajan mukaan selvästi rajoittamaan hänen vapauttaan harjoittaa edustajantoimeaan epäämällä häneltä taloudelliset resurssit, jotka ovat tarpeen hänen tehtävänsä suorittamista varten. Parlamentin jäsen katsoo myös, ettei pääsihteeri voi antaa taloudellisten seuraamusten uhalla määräyksiä siitä, millä tavalla hänen on edustajantoimeaan hoidettava.

               12)

               Kahdestoista kanneperuste, jonka mukaan OLAF ei ole riippumaton elin, koska se ei tarjoa minkäänlaisia takeita puolueettomuudestaan tai rehellisyydestään ja on kantajan mukaan riippuvainen Euroopan komissiosta.


title: Asia T-277/09: Kanne 16.7.2009 — Trasys v. komissio

text:
               10.10.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 244/5

         Kanne 16.7.2009 — Trasys v. komissio
   (Asia T-277/09)
   2009/C 244/08
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Trasys (Woluwe-Saint-Lambert, Belgia) (edustajat: asianajajat M. Martens ja P. Hermant)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               komission päätös, joka on annettu kantajalle tiedoksi 9.6.2009 päivätyllä kirjeellä ja jolla on hylätty kantajan tarjous erien C ja E osalta tarjouskilpailumenettelyssä nro 10017 ja päätetty tehdä sopimus menestyksekkäiden tarjoajien kanssa

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii käsiteltävänä olevassa asiassa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan vastaajan päätökset, joilla on hylätty tarjous, jonka kantaja teki erien C ja E osalta sellaisessa tarjouskilpailumenettelyssä, joka koski julkaisutoimistolle ja sen CORDIS-yksikölle annettavaa tukea julkaisu- ja viestintäpalvelujen tarjoamisessa, (1) ja päätetty tehdä sopimus menestyksekkään tarjoajan kanssa.
   Kantaja esittää vaatimustensa tueksi neljä kanneperustetta.
   Kantaja väittää ensinnäkin, että vastaaja loukkasi varainhoitoasetuksen (2) 100 artiklassa ja 89 artiklan 1 kohdassa vahvistettua avoimuusperiaatetta rajoittamalla perusteettomasti mahdollisuutta saada olennaisia tietoja ja epäämällä kantajalta siten mahdollisuuden saada tietoonsa tarjousten arvioinnissa sovellettu menetelmä ja ne syyt, miksi sen tarjous hylättiin.
   Toiseksi kantaja väittää, että sen tarjousta on arvioitu sellaisten tarjousten arviointia koskevaa menetelmää noudattaen, joka on varainhoitoasetuksessa vahvistettujen periaatteiden, kuten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja avoimuusperiaatteen, vastainen.
   Kolmanneksi kantaja väittää, etteivät tarjouskilpailua koskevat eritelmät olleet kylliksi selkeät ja että hankintaviranomainen toimitti täsmennykset myöhässä, minkä takia kantaja ei voinut suunnitella tarjoustaan ja ottaa huomioon sitä tapaa, jolla sitä arvioitaisiin.
   Neljänneksi kantaja väittää, että hankintaviranomainen on arvioinut sen tarjousta perusteettomalla ja suhteettomalla tavalla, mikä on johtanut sellaisiin arviointivirheisiin, jotka tekevät lopullisesta päätöksestä virheellisen.

      (1)  EUVL 2008/S 242-32376

      (2)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EYVL L 248, s. 1)


title: Asia T-351/08: Kanne 25.8.2008 — Matratzen Concord v. SMHV — Barranco Schnitzler ja Barranco Rodriguez (MATRATZEN CONCORD)

text:
               8.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 285/45

         Kanne 25.8.2008 — Matratzen Concord v. SMHV — Barranco Schnitzler ja Barranco Rodriguez (MATRATZEN CONCORD)
   (Asia T-351/08)
   (2008/C 285/84)
   Kannekirjelmän kieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Matratzen Concord GmbH (Köln, Saksa) (edustaja: Rechtsanwalt J. Albrecht)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuolet valituslautakunnassa: Pablo Barranco Schnitzler (Sant Just Desvern, Espanja) ja Mariano Barranco Rodriguez (Sant Just Desvern, Espanja)
   Vaatimukset

               —

               Vastaajan (toisen valituslautakunnan) 30.5.2008 tekemä päätös (asia R 1034/2007-2) on kumottava

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valitusmenettelystä aiheutuvat kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki MATRATZEN CONCORD luokkiin 10, 20 ja 24 kuuluvia tavaroita varten (hakemus N:o 3 355 369)

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Pablo Barranco Schnitzler ja Mariano Barranco Rodriguez

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: kansallinen sanamerkki MATRATZEN luokkaan 20 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Tavaramerkkihakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska kyseessä olevien tavaramerkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa, ja saman asetuksen 43 artiklan 2 kohdan rikkominen, koska väitteen perusteena olevan tavaramerkin tosiasiallisesta käytöstä ei ole esitetty näyttöä.


title: Asia T-229/12: Kanne 25.5.2012 — Advance Magazine Publishers v. SMHV — Eduardo López Cabré (VOGUE)

text:
               28.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 227/27

         Kanne 25.5.2012 — Advance Magazine Publishers v. SMHV — Eduardo López Cabré (VOGUE)
   (Asia T-229/12)
   2012/C 227/46
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, Yhdysvallat) (edustaja: barrister C. Aikens)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Eduardo López Cabré (Barcelona, Espanja)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 26.3.2012 tekemän päätöksen (R 1170/2011-4)

               —

               toissijaisesti hyväksymään väitteen vain siltä osin kuin se koskee seuraavia tavaroita: sateenvarjot, päivänvarjot sekä sateenvarjojen ja päivänvarjojen tarvikkeet ja

               —

               velvoittamaan vastapuolen korvaamaan kantajalle aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ”VOGUE” luokkiin 3, 9, 14, 16, 18, 21, 24, 26, 28, 35, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44 ja 45 kuuluville tavaroille ja palveluille — yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 4 023 041

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: yhteisön ja kansallinen sanamerkki ”VOGUE” ja kansallinen kuviomerkki ”VOGUE moda en lluvia” luokkaan 18 kuuluville tavaroille

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen osittainen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia C-489/01: Euroopan yhteisöjen komission 17.12.2001 Yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
6.4.2002                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 84/49
Euroopan yhteisöjen komission 17.12.2001 Yhdistynyttä                    komissio vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat H. G. Sevenster,
            kuningaskuntaa vastaan nostama kanne                         C. M. Wissels ja J. van Bakel.
                          (Asia C-489/01)
                            (2002/C 84/84)                               Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa kanteen
                                                                         kohteena olevan päätöksen (1) siltä osin kuin siinä vahvistetaan
                                                                         klassisen sikaruton hävittämiseksi Alankomaissa myönnetty
                                                                         yhteisön taloudellisen tuen kokonaismäärä sellaiseksi, että
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.12.2001 Euroo-               eläinten kasvattajille maksettavaa vahingonkorvausta pienen-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Yhdistynyttä kunin-              netään 25 prosentilla, ja velvoittaa komission korvaamaan
gaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Christina Tufves-             oikeudenkäyntikulut.
son, prosessiosoite on Luxemburgissa.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
1)    toteaa, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut
      sijoittajien korvausjärjestelmistä 3 päivänä maaliskuuta           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direk-
      tiivin 97/9/EY (1) 15 artiklan mukaisia velvoitteitaan,
      koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen            –     Virheellinen tosiasiaperusta: komission valitsemissa kuu-
      edellyttämiä, Gibraltarin aluetta koskevia, lakeja, asetuksia            dessa asiakirjakansiossa ei ole kyse sellaisista sääntöjen-
      ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole                vastaisuuksista, jotka olisivat niin toistuvia ja järjestelmäl-
      ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.                           lisiä, että ne voisivat muodostaa tosiasiaperustan vähen-
                                                                               nyksen soveltamiselle.
2)    velvoittaa Yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oi-
      keudenkäyntikulut.
                                                                         –     Lainsäädännön rikkominen: tietyistä eläinlääkintäalan
                                                                               kustannuksista        tehdyssä      neuvoston      päätöksessä
                                                                               90/424/ETY (2) ei anneta mitään mahdollisuutta soveltaa
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            geneeristä vähentämistä. ”Riittävän” korvauksen käsitettä
                                                                               (päätöksen 90/424/ETY 3 artiklan 2 kohdan seitsemäs
                                                                               luetelmakohta) ei ole määritetty direktiivissä 80/217/ETY,
EY 249 artiklaan, jossa määrätään, että direktiivi velvoittaa                  päätöksessä 90/424/ETY eikä missään muussakaan yhtei-
saavutettavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, sisältyy               sön säännöksessä. Komission väitteessä, jonka mukaan
implisiittisesti velvollisuus, jonka mukaan jäsenvaltioiden on                 Alankomaiden soveltama riittävän korvauksen käsite on
noudatettava direktiivissä säädettyä määräaikaa direktiivin täy-               johtanut siihen, että sikojen arvo on arvioitu liian korke-
täntöönpanemiseksi. Tämä määräaika päättyi 26.9.1998, eikä                     aksi, ei oteta huomioon asiaan soveltuvan Alankomaiden
Yhdistynyt kuningaskunta ole antanut komission vaatimuk-                       lainsäädännön sisältöä eikä ulottuvuutta. Komissio on
sissa mainitun direktiivin noudattamisen edellyttämiä, Gibral-                 myös perusteettomasti sivuuttanut yhteisön oikeudessa
tarin aluetta koskevia, säännöksiä.                                            vahvistetun harkintavallan.
(1) EYVL L 84, 26.3.1977, s. 22.
                                                                         –     Suhteellisuusvaatimuksen noudattamatta jättäminen.
                                                                         –     Oikeusvarmuusperiaatteen loukkaaminen.
                                                                         –     Perusteluvelvollisuuden rikkominen.
Alankomaiden kuningaskunnan 24.12.2001 Euroopan yh-
          teisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                          (Asia C-501/01)                                (1) Yhteisön taloudellisen tuen kokonaismäärästä klassisen sikaruton
                                                                             hävittämiseksi Alankomaista vuonna 1998 17 päivänä lokakuuta
                                                                             2001 tehty komission päätös.
                            (2002/C 84/85)                               (2) EYVL 1990, L 224, s. 19.
Alankomaiden kuningaskunta on nostanut 24.12.2001 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen


title: Asia F-71/13: Kanne 15.7.2013 — ZZ v. EEA

text:
               21.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 274/32

         Kanne 15.7.2013 — ZZ v. EEA
   (Asia F-71/13)
   2013/C 274/53
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat S. Orlandi, J.-N. Louis ja D. Abreu Caldas)

      Vastaaja: Euroopan ympäristökeskus (EEA)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla on hylätty kantajan vaatimus aloittaa hallinnollinen tutkimus ahdistelun tosiseikkojen vahvistamiseksi tai täsmentämiseksi.

      Vaatimukset

               —

               Työsopimusten tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen (jäljempänä AHCC) 20.9.2012 tekemä päätös, jolla hylättiin kantajan vaatimus aloittaa hallinnollinen tutkimus ahdistelun tosiseikkojen vahvistamiseksi tai täsmentämiseksi, on kumottava

               —

               AEE on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut


title: Asia C-429/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 17.2.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Liettua) – Air Baltic Corporation AS v. Lietuvos Respublikos specialiųjų tyrimų tarnyba (Ennakkoratkaisupyyntö — Lentoliikenne — Montrealin yleissopimus — 19, 22 ja 29 artikla — Lentoliikenteen harjoittajan vastuu matkustajien kansainvälisen kuljetuksen viivästyksen tapauksessa — Matkustajien työnantajan tekemä kuljetussopimus — Viivästyksestä aiheutunut vahinko — Työnantajalle aiheutunut vahinko)

text:
               25.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 17.2.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Liettua) – Air Baltic Corporation AS v. Lietuvos Respublikos specialiųjų tyrimų tarnyba
   (Asia C-429/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Lentoliikenne - Montrealin yleissopimus - 19, 22 ja 29 artikla - Lentoliikenteen harjoittajan vastuu matkustajien kansainvälisen kuljetuksen viivästyksen tapauksessa - Matkustajien työnantajan tekemä kuljetussopimus - Viivästyksestä aiheutunut vahinko - Työnantajalle aiheutunut vahinko))
   (2016/C 145/09)
   Oikeudenkäyntikieli: liettua

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Air Baltic Corporation AS

      Vastapuoli: Lietuvos Respublikos specialiųjų tyrimų tarnyba

      Tuomiolauselma

   Eräiden kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtenäistämisestä Montrealissa 28.5.1999 tehtyä ja Euroopan yhteisön nimissä 5.4.2001 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2001/539/EY hyväksyttyä yleissopimusta ja erityisesti sen 19, 22 ja 29 artiklaa on tulkittava siten, että lentoliikenteen harjoittaja, joka on tehnyt pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen kansainvälisen kuljetussopimuksen matkustajina kuljetettavien henkilöiden työnantajan kanssa, on vastuussa tähän työnantajaan nähden vahingosta, joka johtuu niiden lentojen, joille sen työntekijät ovat kyseisen sopimuksen perusteella osallistuneet, viivästymisestä ja joka muodostuu mainitulle työnantajalle aiheutuneista lisäkustannuksista.

      (1)  EUVL C 421, 24.11.2014.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 28 päivänä marraskuuta 2002 asiassa T-40/01, Scan Office Design SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Julkiset hankinnat – Toimistokalusteiden hankinta – Vahingonkorvauskanne)

text:
C 44/26                  FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                        22.2.2003
jat J. Sambon ja P.-P. Van Gehuchten, prosessiosoite Luxembur-          Richard John Harrison, Doncaster, South Yorkshire (Yhdisty-
gissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään              nyt kuningaskunta), edustajinaan barrister M. Edenborough
C. Berardis-Kayser ja D. Waelbroeck), jossa kantaja vaatii              ja solicitor S. Pilling, jossa kantaja on nostanut kanteen
yhtäältä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa             sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mal-
komission päätöksen olla nimittämättä kantajaa kilpailun                lit) ensimmäisen valituslautakunnan 4.12.2000 tekemästä pää-
pääosaston linjalla D ”palvelualat” olevan yksikön 3 ”kauppa            töksestä (asia R 116/2000-1), ensimmäisen oikeusasteen tuo-
ja muut palvelut” päällikön virkaan (KOM\001\00), sekä                  mioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
päätöksen, jolla se nimitti toisen hakijan tähän virkaan, ja            puheenjohtaja M. Vilaras sekä tuomarit V. Tiili ja P. Mengozzi,
toisaalta, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin velvoit-          kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers, on antanut 12.12.2002
taa komission maksamaan kantajalle vahingonkorvausta, yh-               tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
teisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaos-
to), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Jaeger
                                                                        1)     Kanne hylätään.
sekä tuomarit K. Lenaerts ja J. Azizi, kirjaaja: johtava hallinto-
virkamies J. Palacio González, on antanut 12.12.2002 tuo-
                                                                        2)     Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
1)     Komission 4.3.2000 tekemät päätökset, joilla kilpailun pää-      (1 ) EYVL C 150, 19.5.2001.
       osaston linjalla D ”palvelualat” olevan yksikön 3 ”kauppa ja
       muut palvelut” päällikön virkaan nimitettiin Evans ja joilla
       hylättiin kantajan tätä virkaa koskeva hakemus, kumotaan.
2)     Komissio velvoitetaan maksamaan kantajalle 2 500 euroa.
3)     Kanne hylätään muilta osin.                                             YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
4)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                28 päivänä marraskuuta 2002
( 1) EYVL C 45, 10.2.2001.
                                                                        asiassa T-40/01, Scan Office Design SA vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio (1)
                                                                        (Julkiset hankinnat – Toimistokalusteiden hankinta – Vahin-
                                                                                gonkorvauskanne)
        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                                        (2003/C 44/49)
                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                   12 päivänä joulukuuta 2002
asiassa T-39/01, Kabushiki Kaisha Fernandes vastaan sisä-
markkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mal-                 Asiassa T-40/01, Scan Office Design SA, kotipaikka Bryssel
                            lit) (SMHV) (1)                             (Belgia), edustajinaan asianajajat B. Mertens ja C. Steyaert,
                                                                        vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään L. Par-
                                                                        pala ja D. Martin), jossa kantaja vaatii sellaisen vahingon
(Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Aikaisempi sana-              korvaamista, jonka se väittää itselleen aiheutuneen komission
merkki HIWATT – Sanamerkin HIWATT rekisteröintiä                        päätöksestä tehdä toimistokalusteiden hankintaa koskevan
yhteisön tavaramerkkinä koskeva hakemus – Aikaisemman                   tarjouskilpailun nro 96/31/IX/C1 perusteella hankintasopimus
tavaramerkin tosiasiallisesta käytöstä esitettävä näyttö –              kolmannen osapuolen kanssa, ensimmäisen oikeusasteen tuo-
Asetuksen N:o 40/94 43 artiklan 2 ja 3 kohta ja asetuksen               mioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
                      N:o 2868/95 22 sääntö)                            puheenjohtaja M. Jaeger sekä tuomarit K. Lenaerts ja J. Azizi,
                                                                        kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González, on antanut
                           (2003/C 44/48)                               28.11.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                     1)     Kanne hylätään.
                                                                        2)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Asiassa T-39/01, Kabushiki Kaisha Fernandes, kotipaikka
Tokio (Japani), edustajinaan asianajajat R. Hacon, N. Phillips          (1 ) EYVL C 150, 19.5.2001.
ja I. Wood, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto
(tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehenään S. Laitinen),


title: Asia F-50/11: Kanne 19.4.2011 — ZZ v. parlamentti

text:
               25.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 186/36

         Kanne 19.4.2011 — ZZ v. parlamentti
   (Asia F-50/11)
   2011/C 186/69
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat P. Nelissen Grade ja G. Leblanc)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Nimittävän viranomaisen sen päätöksen kumoaminen, jossa kantajalle annettiin vain yksi etusijapiste vuotta 2009 koskevassa arvioinnissa

      Vaatimukset

               —

               Nimittävän viranomaisen 20.1.2011 tekemä päätös, jolla hylättiin kantajan valitus, on kumottava

               —

               nimittävän viranomaisen 11.5.2010 tekemä päätös, joka annettiin kantajalle tiedoksi 27.5.2010 ja jossa annettiin kantajalle vain yksi etusijapiste vuotta 2009 koskevassa arvioinnissa, on kumottava

               —

               nimittävälle viranomaiselle on ilmaistava, mitkä ovat riidanalaisten päätösten kumoamisen vaikutukset

               —

               kantajalle on myönnettävä 2 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä.

               —

               parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-37/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 3.9.2009 (VAT and Duties Tribunal, Londonin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — RCI Europe v. Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Verotuksellinen liittymäkohta — Kiinteään omaisuuteen liittyvät palvelut — Palvelut, joilla pyritään auttamaan lomakiinteistöjä koskevien aikaosuuksien haltijoita vaihtamaan käyttöoikeuksiaan)

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/15

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 3.9.2009 (VAT and Duties Tribunal, Londonin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — RCI Europe v. Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs
   (Asia C-37/08) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Verotuksellinen liittymäkohta - Kiinteään omaisuuteen liittyvät palvelut - Palvelut, joilla pyritään auttamaan lomakiinteistöjä koskevien aikaosuuksien haltijoita vaihtamaan käyttöoikeuksiaan)
   2009/C 267/25
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   VAT and Duties Tribunal, London

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: RCI Europe

      Vastaaja: Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — VAT and Duties Tribunal, London — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 9 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja 26 artiklan tulkinta (EYVL L 145, s. 1) — Verotuksellisen liittymäkohdan valinta — Palvelut, joita verovelvollinen suorittaa tätä varten perustamaansa yhdistykseen kuuluvien lomanviettäjillä lomakäyttöön tarkoitetussa kiinteistössä olevien käyttöoikeuksien vaihtamiseksi muiden tällaisten oikeudenhaltijoiden oikeuksiin

      Tuomiolauselma

   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 9 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että sellaisen yhteenliittymän suorittamien palvelujen suorituspaikka, jonka liiketoiminta käsittää sen jäsenillä olevien aikaosuusasuntoihin kohdistuvien käyttöoikeuksien vaihdon järjestämisen jäsenten välillä sen näiltä vastikkeena perimiä liittymismaksuja, vuosittaisia jäsenmaksuja ja vaihtomaksuja vastaan, on sen kiinteistön sijaintipaikka, johon kohdistuvan aikaosuuden haltija kyseinen jäsen on.

      (1)  EUVL C 92, 12.4.2008.


title: Asia C-471/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Efeteio Athinon (Kreikka) on esittänyt 21.11.2006 — Farmakemporiki Anonimi Etaireia Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton v. Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Biomihinaki Etaireia Farmakeftikon Proїonton

text:
               27.1.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 20/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Efeteio Athinon (Kreikka) on esittänyt 21.11.2006 — Farmakemporiki Anonimi Etaireia Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton v. Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Biomihinaki Etaireia Farmakeftikon Proїonton
   (Asia C-471/06)
   (2007/C 20/06)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Trimeles Efeteio Athinon
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Farmakemporiki Anonimi Etaireia Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton

      Vastaaja: Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Biomihinaki Etaireia Farmakeftikon Proїonton
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Merkitseekö se, että määräävässä asemassa oleva yritys kieltäytyy toimittamasta täysimääräisesti lääkealan tukkukauppiaiden sille tekemiä tilauksia aikomuksenaan rajoittaa tukkukauppiaiden vientitoimintaa ja sen kautta sitä vahinkoa, jota rinnakkaiskaupasta sille koituu, sellaisenaan EY 82 artiklassa tarkoitettua väärinkäyttöä? Onko edellä esitettyyn kysymykseen annettavan vastauksen kannalta merkitystä sillä, että rinnakkaiskauppa on erityisen kannattavaa tukkukauppiaille sen vuoksi, että hinnat ovat Euroopan unionin jäsenvaltioissa muotoutuneet valtion asiaan puuttumisen johdosta erilaisiksi, eli sillä, että lääkemarkkinoilla eivät vallitse pelkästään vapaan kilpailun lait vaan järjestelmä, joka suurelta osin määräytyy valtion toimenpiteiden nojalla? Onko viime kädessä kansallisen tuomioistuimen velvollisuutena soveltaa yhteisön kilpailusääntöjä samalla tavalla kilpailuun perustuvilla markkinoilla ja markkinoilla, joilla valtion toimenpiteet vääristävät kilpailua?

               2)

               Jos yhteisöjen tuomioistuin katsoo, että rinnakkaiskaupan rajoittaminen edellä esitetyistä syistä ei aina merkitse väärinkäyttöä, kun rinnakkaiskauppaa rajoittaa määräävässä asemassa oleva yritys, kuinka mahdollista väärinkäyttöä arvioidaan?

         Erityisesti kysytään seuraavaa:

               2.1)

               Onko asianmukaista käyttää perusteena prosenttiosuutta, jolla tavanomainen kotimainen kulutus ylitetään, ja/tai vahinkoa, joka määräävässä asemassa olevan yrityksen koko liikevaihdolle ja kokonaisvoitolle koituu? Mikäli näin on, kuinka määritetään tämän prosenttiosuuden suuruus ja vahingon suuruus — jälkimmäinen prosenttiosuutena liikevaihdosta ja kokonaisvoitosta — siten, että sitä suuremman ylityksen tai vahingon johdosta kyseistä käyttäytymistä pidetään väärinkäyttönä?

               2.2)

               Onko intressien vertaileminen asianmukainen lähestymistapa, ja mikäli näin on, mitkä ovat ne intressit, joita on vertailtava?
               Erityisesti kysytään,

                           a)

                           onko vastauksen kannalta merkitystä sillä, että loppukuluttajalle/potilaalle koituu vain vähän taloudellista hyötyä rinnakkaiskaupasta,

                           b)

                           otetaanko, ja jos otetaan, niin missä määrin, huomioon sairasvakuutuslaitosten intressi siihen, että markkinoilla on halvempia lääkkeitä?

               2.3)

               Mitä muita perusteita ja lähestymistapoja on asianmukaista käyttää nyt käsiteltävässä asiassa?


title: Asia C-165/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Roma on esittänyt  27.3.2006  — Leasys SpA v. Agenzia Entrate Ufficio Roma 7

text:
               1.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 154/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Roma on esittänyt 27.3.2006 — Leasys SpA v. Agenzia Entrate Ufficio Roma 7
   (Asia C-165/06)
   (2006/C 154/14)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Commissione tributaria provinciale di Roma
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Leasys SpA

      Vastaaja: Agenzia Entrate Ufficio Roma 7
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Onko direktiivin 77/388/CEE (1) (sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/680/CEE (2)) 33 artiklaa tulkittava siten, että se estää IRAP:n kantamisen sellaisen nettotuotannon arvosta, joka on saatu hyödykkeiden tuotantoa ja vaihdantaa tai palvelujen tarjoamista varten organisoidun itsenäisen yksikön tavanomaisesta toiminnasta?

      (1)  EYVL L 145, s. 1.

      (2)  EYVL L 376, s. 1.


title: Oikaistaan virallisessa lehdessä julkaistu tiedonanto asiassa T-159/09 ( EUVL C 153, 4.7.2009, s. 44 )

text:
               29.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/52

         Oikaistaan virallisessa lehdessä julkaistu tiedonanto asiassa T-159/09
   (
         Euroopan unionin virallinen lehti C 153, 4. heinäkuuta 2009, s. 44
      )
   2009/C 205/95
   Virallisessa lehdessä asiassa T-159/09, Biofrescos v. komissio julkaistu tiedonanto kuuluu seuraavasti:

         ”Kanne 21.4.2009 — Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares Lda v. Euroopan yhteisöjen komissio
         (Asia T-159/09)
         2009/C 193/67
         Oikeudenkäyntikieli: portugali

            Asianosaiset

            Kantaja: Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares Lda (Linda-a-Velha, Portugali) (edustaja: asianajaja A. Magalhães e Menezes)

            Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

            Vaatimukset

                     —

                     On kumottava 16.1.2009 tehty komission päätös K(2009) 72 lopull., jolla hylätään kantajan vaatimus 41 271,09 euron suuruisten tuontitullien peruuttamisesta ja jossa määrätään niiden kantamisesta jälkikäteen

            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

         Kantaja toi syyskuun 2003 ja helmikuun 2005 välisenä aikana Indonesiasta useita eriä pakastettuja katkarapuja, joiden osalta se vaati tuontitullien peruuttamista yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (1) 220 artiklan 2 kohdan b alakohdan, 236 artiklan ja 239 artiklan 1 kohdan nojalla.
         Kantaja väittää, että komissio on rikkonut ainakin edellä mainittuja säännöksiä seuraavista syistä: se ei ensinnäkään ole lausunut kaikista kantajan tuontitullien peruuttamishakemuksessa esittämistä väitteistä, toiseksi sen esittämät perustelut ovat riittämättömät, virheelliset ja käsittämättömät, kolmanneksi se on tulkinnut virheellisesti Indonesian viranomaisten itsensä tekemää erehdystä ja neljänneksi se on esittänyt todisteina tosiseikkoja, jotka eivät todellisuudessa ole sellaisia ja joita koskeva todistustaakka kuuluu eri viranomaisille, jotka ovat menettelyn kuluessa osallistuneet asiaan, eikä missään tapauksessa kantajalle.

      (1)  EYVL L 97, s. 38.”


title: Asia C-14/12 P: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 30.5.2013 — Valittajina Sheilesh Shah ja Akhil Shah sekä muina osapuolina Three-N-Products Private Ltd ja sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 40/94 — 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Hakemus sanamerkin AYUURI NATURAL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempien yhteisön sana- ja kuviomerkkien AYUR haltijan tekemä väite — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat ja joka on selvästi perusteeton)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/43

         Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 30.5.2013 — Valittajina Sheilesh Shah ja Akhil Shah sekä muina osapuolina Three-N-Products Private Ltd ja sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   (Asia C-14/12 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 40/94 - 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Hakemus sanamerkin AYUURI NATURAL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempien yhteisön sana- ja kuviomerkkien AYUR haltijan tekemä väite - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat ja joka on selvästi perusteeton)
   2013/C 225/73
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Sheilesh Shah ja Akhil Shah (edustaja: barrister M. Chapple)

      Muut osapuolet: Three-N-Products Private Ltd (edustaja: Rechtsanwältin C. Jäger) ja sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: D. Botis ja D. Walicka)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-313/10, Three-N-Products Private v. SMHV — Shah (AYUURI NATURAL) 10.11.2011 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin kumosi sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) neljännen valituslautakunnan 1.6.2010 tekemän päätöksen R 1005/2009-4, jolla kumottiin väiteosaston päätös, jolla hylättiin hakemus sanamerkin ”AYUURI NATURAL” rekisteröimiseksi luokkiin 3 ja 5 kuuluville tavaroille luokkiin 3 ja 5 kuuluville tavaroille rekisteröityjen yhteisön kuviomerkin ja sanamerkin, joissa on sanaosa ”AYUR”, haltijan tekemän väitteen johdosta — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan tulkinta ja soveltaminen — Sekaannusvaara — Tavaramerkkien samankaltaisuus

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Sheilesh Shah ja Akhil Shah velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan

      (1)  EUVL C 73, 10.3.2012.


title: Asia C-322/09 P: Valitus, jonka NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB on tehnyt 12.8.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-152/06, NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB v. komissio, 9.6.2009 antamasta tuomiosta

text:
               26.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 233/12

         Valitus, jonka NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB on tehnyt 12.8.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-152/06, NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB v. komissio, 9.6.2009 antamasta tuomiosta
   (Asia C-322/09 P)
   2009/C 233/21
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB (edustajat: asianajajat M. Merola ja L. Armati)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuin

               —

               kumoaa valituksenalaisen tuomion kokonaisuudessaan

               —

               ottaa Destination Stockholmin kanteen asiassa T-125/06 tutkittavaksi sekä toteaa sen perustelluksi ja hyväksyy siksi ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt vaatimukset

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut

         Toissijaisesti

               —

               valituksenalainen tuomio on kumottava kokonaisuudessaan, ja Destination Stockholmin kanne asiassa T-152/06 on otettava tutkittavaksi

               —

               asia on palautettava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaistavaksi

               —

               on määrättävä, että ensimmäisessä oikeusasteessa aiheutuneista kuluista ja valituksen kuluista päätetään myöhemmin

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää, että valituksenalaisessa tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               on soveltanut virheellisesti EY 230 artiklaa, koska se on selvästi vääristellyt riidanalaisten kirjeiden sisältöä, niiden kirjoittajan tarkoitusta ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esitettyä näyttöä

               —

               on luokitellut virheellisesti komission riidanalaisia toimenpiteitä koskevan kannan alustavaksi ja esittänyt samassa kysymyksessä ristiriitaisia perusteluja

               —

               on viitannut epäasianmukaisesti EY 88 artiklan 1 kohtaan arvioidessaan, että komissio hylkäsi pyynnön, joka koski suositusta aiheellisista toimenpiteistä

               —

               on soveltunut virheellisesti asetuksen N:o 659/1999 (1) 4, 10, 13 artiklaa sekä 20 artiklan 2 kohtaa erityisesti katsoessaan, että se seikka, että komissio oli luokitellut riidanalaiset toimenpiteet olemassa olevaksi tueksi merkitsi, että kantelun hylkäämistä ei voitu riitauttaa

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1).


title: Asia C-666/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 20.11.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Düsseldorf – Saksa) – Rohm Semiconductor GmbH v. Hauptzollamt Krefeld (Ennakkoratkaisupyyntö — Tulliliitto — Tariffiluokittelu — Yhteinen tullitariffi — Yhdistetty nimikkeistö — Nimikkeet 8541 ja 8543 — Moduulit, joilla lähetetään ja vastaanotetaan tietoja lähietäisyydellä — Alanimikkeet 8543 89 95 ja 8543 90 80 — Sähkökoneiden ja -laitteiden osien käsite)

text:
               26.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 20.11.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Düsseldorf – Saksa) – Rohm Semiconductor GmbH v. Hauptzollamt Krefeld
   (Asia C-666/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Tulliliitto - Tariffiluokittelu - Yhteinen tullitariffi - Yhdistetty nimikkeistö - Nimikkeet 8541 ja 8543 - Moduulit, joilla lähetetään ja vastaanotetaan tietoja lähietäisyydellä - Alanimikkeet 8543 89 95 ja 8543 90 80 - Sähkökoneiden ja -laitteiden osien käsite))
   (2015/C 026/09)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Rohm Semiconductor GmbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Krefeld

      Tuomiolauselma

               1)

               Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteeseen I, sellaisena kuin se on muutettuna 1.8.2002 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1832/2002, sisältyvää yhdistettyä nimikkeistöä on tulkittava siten, että moduulit, joista jokainen muodostuu valoa säteilevän diodin, fotodiodin ja useiden muiden puolijohdekomponenttien välikytkennöistä ja joita voidaan käyttää infrapunalähettiminä tai -vastaanottimina, kun niihin syötetään virtaa laitteista, joihin ne on asennettu, kuuluvat kyseisen nimikkeistön nimikkeeseen 8543.

               2)

               Asetuksen N:o 2658/87 liitteeseen I, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1832/2002, sisältyvää yhdistettyä nimikkeistöä on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisia moduuleja, jotka on asennettu laitteisiin, joiden mekaanisen tai sähköisen toiminnan kannalta ne eivät ole välttämättömiä, ei ole pidettävä kyseisen nimikkeistön alanimikkeessä 8543 90 80 tarkoitettuina osina, vaan ne kuuluvat mainitun nimikkeistön alanimikkeeseen 8543 89 95, joka koskee muita sähkökoneita tai -laitteita, joilla on itsenäinen tehtävä ja jotka eivät kuulu muualle yhdistetyn nimikkeistön 85 ryhmään.

      (1)  EUVL C 85, 22.3.2014.


title: Asia T-636/15: Kanne 13.11.2015 – Infratel Italia ym. v. komissio

text:
               18.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/49

         Kanne 13.11.2015 – Infratel Italia ym. v. komissio
   (Asia T-636/15)
   (2016/C 016/59)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantajat: Infrastrutture e telecomunicazioni per l’Italia SpA (Infratel Italia SpA) (Rooma, Italia), Ericsson telecomunicazioni SpA (Rooma), Italdata SpA (Avellino, Italia), Linea Com Srl (Cremona, Italia) (edustajat: asianajajat G. M. Roberti, I. Perego, M. S. Serpone ja M. Serpone)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan päätöksen kokonaan tai osittain

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanne koskee päätöstä, joka sisältyy 28.8.2015 päivättyyn Euroopan komission kirjeeseen (Ref. Ares[2015]3551496), Termination of grant agreement 621078 project VIRGO.
   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu puolustautumisoikeuksien ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen ja perusoikeuskirjan 41 ja 48 artiklan, unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta annetun asetuksen (EU/Euratom) N:o 966/2012 (EYVL L 298, s. 1) 135 artiklan, unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 29.10.2012 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 (EYVL L 362, s. 1) 208 artiklan ja perusteluvelvollisuuden rikkomiseen.

                           —

                           Komissio ei ole kuullut kantajia ennen kuin se teki päätöksen, jolla se lakkautti tukisopimuksen ja määräsi, että ennakkorahoituksena saadut määrät oli palautettava takaisin. Kantajien mukaan komissio on loukannut niiden puolustautumisoikeuksia ja rikkonut asetuksen N:o 966/2012 135 artiklaa, asetuksen N:o 1268/2012 208 artiklaa ja perusoikeuskirjan 41 ja 48 artiklaa. Lisäksi komissio on perustanut päätöksen pelkästään ulkopuolisten asiantuntijoiden arvioihin, ja se on viitannut näihin arvioihin lisäämättä päätökseen itsenäisiä perusteluja. Tästä syystä komissio on niiden mukaan loukannut hyvän hallinnon periaatetta ja rikkonut velvollisuutta toimittaa asianmukaiset perustelut.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu arviointivirheisiin ja perusteluvelvollisuuden, syrjintäkiellon periaatteen sekä asetuksen N:o 966/2012 135 artiklan ja asetuksen N:o 1268/2012 208 artiklan rikkomiseen.

                           —

                           Komission ja sen ulkopuolisten asiantuntijoiden arviot, joihin päätös perustuu, on tehty tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevien virheellisten arviointien seurauksena, eikä niitä ole tuettu johdonmukaisin ja asianmukaisin perustein. Lisäksi komissio on kantajien mukaan rikkonut asetuksen N:o 966/2012 135 artiklan 3 ja 4 kohtaa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu arviointivirheisiin ja suhteellisuusperiaatteen ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen sekä perusteluvelvollisuuden, asetuksen N:o 966/2012 135 artiklan ja asetuksen N:o 1268/2012 208 artiklan sekä Guide to Financial Issues relating to ICT PSP Grant Agreement -nimisen asiakirjan rikkomiseen.

                           —

                           Kantajien mukaan komissio ei ole arvioinut asianmukaisesti hankkeen yksittäisten tulosten erilaista merkitystä ja se on siten loukannut hyvän hallinnon periaatetta sekä Guide to Financial Issues relating to ICT PSP Grant Agreement -nimisessä asiakirjassa vahvistettuja sääntöjä. Komissio ei ole myöskään toimittanut tätä koskevia erityisiä ja asianmukaisia perusteluja.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 966/2012 135 artiklan ja asetuksen N:o 1268/2012 208 artiklan, suhteellisuusperiaatteen ja perusteluvelvollisuuden rikkomiseen.

                           —

                           Kantajien mukaan komissio on määrännyt palautettavaksi ennakkorahoituksen koko määrän ottamatta asianmukaisesti huomioon hankkeen merkitystä unionin politiikoille ja konsortion toteuttaman työn jälleenkäyttömahdollisuutta. Tällä tavalla toimiessaan komissio on rikkonut asetuksen N:o 966/2012 135 artiklaa ja asetuksen N:o 1268/2012 208 artiklaa ja loukannut suhteellisuusperiaatetta.


title: Asia C-422/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 18.6.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2004/35/EY — Ympäristövastuu — Ympäristövahinkojen ehkäiseminen ja korjaaminen — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/22

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 18.6.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-422/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2004/35/EY - Ympäristövastuu - Ympäristövahinkojen ehkäiseminen ja korjaaminen - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   2009/C 180/37
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: U. Wölker ja B. Schöfer)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta (asiamies: E. Riedl)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristövastuusta ympäristövahinkojen ehkäisemisen ja korjaamisen osalta 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/35/EY (EUVL L 143, s. 56) noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä ei ole toteutettu määräajassa

      Tuomiolauselma

               1)

               Itävallan tasavalta ei ole noudattanut ympäristövastuusta ympäristövahinkojen ehkäisemisen ja korjaamisen osalta 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/35/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Itävallan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 301, 22.11.2008.


title: Asia C-384/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.3.2010 (Tribunale Amministrativo Regionale del Lazion (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Attanasio Group Srl v. Comune di Carbognano (EY 43 ja EY 48 artikla — Alueellinen lainsäädäntö, jossa edellytetään teiden varrella sijaitsevien polttoaineenjakeluasemien vähimmäisetäisyyttä toisistaan — Unionin tuomioistuimen toimivalta ja ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottaminen — Sijoittautumisvapaus — Rajoitus)

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.3.2010 (Tribunale Amministrativo Regionale del Lazion (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Attanasio Group Srl v. Comune di Carbognano
   (Asia C-384/08) (1)

   (EY 43 ja EY 48 artikla - Alueellinen lainsäädäntö, jossa edellytetään teiden varrella sijaitsevien polttoaineenjakeluasemien vähimmäisetäisyyttä toisistaan - Unionin tuomioistuimen toimivalta ja ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottaminen - Sijoittautumisvapaus - Rajoitus)
   2010/C 113/14
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Attanasio Group Srl

      Vastaaja: Comune di Carbognano

      Muu osapuoli: Felgas Petroli Srl

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sellaisen kansallisen säännöstön, jossa säädetään maanteiden varsilla sijaitsevien polttoaineiden jakelupaikkojen välisistä pakollisista vähimmäisetäisyyksistä, yhteensoveltuvuus EY 43, 48, 49 ja 56 artiklan sekä taloudellista kilpailua ja syrjintäkieltoa koskevien yhteisön periaatteiden kanssa

      Tuomiolauselma

   EY 43 artiklaa, luettuna yhdessä EY 48 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että pääasian oikeudenkäynnin kohteena olevien kaltaiset sisäisen oikeuden säännökset, joissa säädetään pakollisista vähimmäisetäisyyksistä teiden varrella sijaitsevien polttoaineenjakeluasemien välillä, merkitsevät perustamissopimuksessa vahvistetun sijoittautumisvapauden rajoitusta. Pääasian oikeudenkäynnissä kysymyksessä olevan kaltaisessa tilanteessa tämä rajoitus ei näytä olevan perusteltavissa liikenneturvallisuutta, terveyden ja ympäristön suojelua ja käyttäjille tarjottavan palvelun järkeistämistä koskevilla tavoitteilla, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava.

      (1)  EUVL C 301, 22.11.2008.


title: Asia T-65/17: Kanne 1.2.2017 – Westbrae Natural v. EUIPO – Kaufland Warenhandel (COCONUT DREAM)

text:
               20.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/32

         Kanne 1.2.2017 – Westbrae Natural v. EUIPO – Kaufland Warenhandel (COCONUT DREAM)
   (Asia T-65/17)
   (2017/C 086/42)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Westbrae Natural, Inc. (Delaware, Yhdysvallat) (edustaja: D. McFarland, barrister)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Kaufland Warenhandel GmbH & Co. KG (Neckarsulm, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”COCONUT DREAM” – Rekisteröintihakemus nro 13 599 501

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 2.11.2016 asiassa R 182/2016-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               määrää kantajan oikeudenkäyntikulut korvattaviksi

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kuudes jaosto) 3 päivänä maaliskuuta 2005, asiassa C-499/03 P, Peter Biegi Nahrungsmittel GmbH ja Commonfood Handelsgesellschaft für Agrar-Produkte mbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Yhteinen tullitariffi — Tuontitullien jälkikannosta luopumisen edellytykset — Asetuksen (ETY) N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohta — Tulliviranomaisten virhe — Havaittavissa oleva virhe — Yhdistetty nimikkeistö — Maininnat — Ulottuvuus)

text:
               30.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/8

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kuudes jaosto)
   3 päivänä maaliskuuta 2005,
   asiassa C-499/03 P, Peter Biegi Nahrungsmittel GmbH ja Commonfood Handelsgesellschaft für Agrar-Produkte mbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteinen tullitariffi - Tuontitullien jälkikannosta luopumisen edellytykset - Asetuksen (ETY) N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohta - Tulliviranomaisten virhe - Havaittavissa oleva virhe - Yhdistetty nimikkeistö - Maininnat - Ulottuvuus)
   (2005/C 106/14)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-499/03 P, jossa on kyse yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 56 artiklaan perustuvasta valituksesta, joka on pantu vireille 25.11.2003, Peter Biegi Nahrungsmittel GmbH, kotipaikka Frankfurt am Main (Saksa), ja Commonfood Handelsgesellschaft für Agrar-Produkte mbH, kotipaikka Langen (Saksa), edustajinaan Rechtsanwalt K. Landry ja Rechtsanwalt L. Harings, ja jossa vastapuolena on Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään X. Lewis ja J. Schieferer, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto) toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Borg Barthet sekä tuomarit J.-P. Puissochet ja J. Malenovský (esittelevä tuomari), julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: R. Grass, on antanut 3.3.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kumotaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-309/01 ja T-239/02, Biegi Nahrungsmittel ja Commonfood vastaan komissio, 17.9.2003 antama tuomio.

               2)

               Kumotaan komission 14.8.2001 tekemä päätös K(2001) 2533 (REC 4/00) siltä osin kuin siinä määrätään kirjattavaksi jälkikäteen tileihin Peter Biegi Nahrungsmittel GmbH:lle 218 605,64 DEM:n suuruiset tuontitullit.

               3)

               Kumotaan komission 5.3.2002 tekemä päätös K(2002) 857 (REC 4/01), jossa määrätään kirjattavaksi jälkikäteen tileihin Commonfood Handelsgesellschaft für Agrar-Produkte mbH:lle 222 116,06 DEM:n suuruiset tuontitullit.

               4)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 21, 24.1.2004


title: Asia T-610/17: Kanne 6.9.2017 – ICL IP Terneuzen ja ICL Europe Coöperatief v. komissio

text:
               23.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 357/30

         Kanne 6.9.2017 – ICL IP Terneuzen ja ICL Europe Coöperatief v. komissio
   (Asia T-610/17)
   (2017/C 357/39)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: ICL-IP Terneuzen BV (Terneuzen, Alankomaat) ja ICL Europe Coöperatief UA (Amsterdam, Alankomaat) (edustajat: asianajajat R. Cana ja E. Mullier)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi

               —

               kumoamaan kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 liitteen XIV muuttamisesta 13.6.2017 annetun komission asetuksen (EU) 2017/999 (EUVL 2017, L 150, s. 7) siltä osin kuin siinä sisällytetään nPB REACH-asetuksen liitteeseen XIV

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja

               —

               toteuttamaan muut tarpeellisiksi katsotut toimenpiteet.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisen kanneperusteen mukaan Euroopan komissio teki ilmeisen arviointivirheen, kun se ei ottanut huomioon kaikkia merkityksellisiä seikkoja ja kun se loukkasi hyvän hallinnon periaatetta.

                           —

                           Kantajat väittävät, että Euroopan komissio teki ilmeisen arviointivirheen, kun se ei ottanut huomioon huolellisesti ja puolueettomasti kantajien sille toimittamia merkityksellisiä tietoja, joista ilmeni, että aine ei täytä aineiden etusijajärjestystä ja niiden REACH-asetuksen liitteeseen XIV sisällyttämistä koskevia perusteita. Kantajat katsovat, että jos Euroopan komissio olisi ottanut tiedot huomioon, aineen saamat pisteet olisivat olleet alhaisemmat tai samat kuin muiden aineiden, joita ei asetettu etusijalle samalla kierroksella, jolla etusijajärjestys määritettiin eikä ainetta olisi sisällytetty riidanalaisella asetuksella REACH-asetuksen liitteeseen XIV.

               2)

               Toisen kanneperusteen mukaan riidanalaisella asetuksella rikotaan REACH-asetuksen 55 artiklaa, ja se on REACH-asetuksen kilpailukykyä koskevan tavoitteen vastainen ja vaikuttaa oikeuteen käydä kauppaa.

                           —

                           Kantajat väittävät, että riidanalainen asetus on REACH-asetuksen kilpailukykyä koskevien tavoitteiden vastainen ja erityisesti sen lupamenettelyä koskevan VII osaston vastainen ja että näin ollen se vaikuttaa kantajien kilpailuasemaan ja rajoittaa kantajien oikeuksia kaupankäyntiin asettamalla aineen etusijalle huolimatta siitä tiedosta, jolla osoitettiin, ettei aine täyttänyt etusijalle asettamiseen ja liitteeseen XIV sisällyttämisen perusteita.

               3)

               Kolmannen kanneperusteen mukaan Euroopan komissio loukkasi kantajien puolustautumisoikeuksia ja rikkoi sille kuuluvaa perusteluvelvollisuutta.

                           —

                           Kantajat väittävät, että Euroopan komissio loukkasi kantajien puolustautumisoikeutta ja rikkoi sille kuuluvaa perusteluvelvollisuutta, kun se ei esittänyt perusteluja siitä, miksi se ”ryhmitteli” aineen samaan ryhmään trikloorietyleenin kanssa siitä huolimatta, että Euroopan kemikaalivirasto on nimenomaisesti todennut (etusijajärjestyksen laatimista koskevassa oppaassa), että jos otetaan huomioon ”ryhmittelyn” kaltaiset tekijät, jotka eivät kuulu 58 artiklan 3 kohdan muodollisiin perusteisiin, syyt etusijalle asettamiseen on esitettävä selvästi, ja niiden on oltava yhdenmukaisia lupamenettelyyn sisältyvän suositusvaiheen aseman ja tarkoituksen kanssa.

               4)

               Neljännen kanneperusteen mukaan riidanalaisella asetuksella loukataan kantajien perusteltua luottamusta.

                           —

                           Kantajat väittävät, että riidanalaisen asetuksen antamisella loukataan kantajien perusteltua luottamusta siltä osin kuin asetus ei ole etusijajärjestyksen laatimista koskevan oppaan mukainen. Kantajat väittävät erityisesti, että nPB:n asettamisella etusijalle ja sisällyttämisellä liitteeseen XIV loukattiin kantajien perusteltua luottamusta siihen, että pitoisuutta koskevaa kriteeriä ja ryhmittelyä koskevia seikkoja sovelletaan etusijajärjestyksen laatimista koskevassa oppaassa ja yleistä lähestymistapaa koskevassa oppaassa esitetyllä tavalla.

               5)

               Viidennen kanneperusteen mukaan riidanalaisella asetuksella loukataan suhteellisuusperiaatetta.

                           —

                           Kantajat väittävät, että Euroopan komission olisi pitänyt katsoa asianmukaiseksi lykätä nPB:n sisällyttämistä liitteeseen XIV riidanalaisessa asetuksessa ja että tämä olisi ollut kantajien kannalta lievempi toimenpide, sillä kantajat eivät olisi joutuneet kärsimään liitteeseen XIV sisällyttämisen aiheuttamista seurauksista heti vaan vasta sitten, kun nPB olisi sisällytetty liitteeseen XIV oikein todellisen suhteellisen korkean ensisijaisuuden valossa.

               6)

               Kuudennen kanneperusteen mukaan riidanalaisella asetuksella loukataan yhdenvertaisen kohtelun ja syrjimättömyyden periaatteita.

                           —

                           Kantajat väittävät, että riidanalaisella asetuksella loukataan yhdenvertaisen kohtelun ja syrjimättömyyden periaatteita kohtelemalla ainetta eri tavalla – sisällyttämällä se REACH-asetuksen liitteeseen XIV – kuin muita aineita, muun muassa pyroklooria. Kantajien mukaan molemmat aineet olivat samassa tilanteessa: niiden molempien katsottiin olevan mukana samalla kierroksella, jolla etusijajärjestys määritettiin, ne molemmat saivat (tai niiden olisi pitänyt saada) kokonaispistemääräksi 17, ja molemmissa tapauksissa niiden etusijan arviointiin liittyi ryhmittelyyn liittyviä näkökohtia. Kantajien väitteen mukaan ECHA ja Euroopan komissio kohtelivat niitä eri tavalla, sillä aine suositeltiin sisällytettäväksi liitteeseen XIV ja myöhemmin se myös sisällytettiin siihen, kun taas pyroklooria ei suositeltu sisällytettäväksi liitteeseen XIV eikä sitä sen vuoksi sisällytetty siihen.


title: Asia C-120/09: Kanne 1.4.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/28

         Kanne 1.4.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-120/09)
   2009/C 141/50
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. van Beek ja J.-B. Laignelot)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut kaatopaikoista 26.4.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole varmistanut tämän direktiivin 2 artiklan f, j ja k alakohdan sekä liitteessä III olevan 4 kohdan C alakohdan saattamista osaksi Vallonian oikeutta, ja

               —

               Belgian kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Euroopan komissio vetoaa kahteen väitteeseen kanteensa tueksi.
   Yhtäältä se arvostelee vastaajaa siitä, että se ei ole saattanut kaatopaikoista annetun direktiivin 1999/31/EY 2 artiklan f, j ja k alakohdassa säädettyjä käsitteitä ”maanalainen varasto”, ”kaatopaikkakaasu” ja ”eluaatti” osaksi Vallonian alueen oikeusjärjestystä. Komissio korostaa näiden käsitteiden merkitystä, jotka ovat direktiivin soveltamisen avainkäsitteitä ja jotka on myös toistettu muissa, viimeksi mainitun säännöksen perusteella annetuissa säännöksissä.
   Toisaalta kantaja toteaa, että Vallonian oikeudessa ei ole lainkaan säännöksiä kynnystasosta, jonka ylittyessä voidaan katsoa, että kaatopaikka aiheuttaa merkittäviä haittavaikutuksia pohjavesien laatuun. Direktiivin liitteessä III olevan 4 kohdan C alakohdan säännös, jossa säädetään tällaisten säännösten laatimisesta, on kuitenkin erittäin tärkeä pohjavesien laadun tehokkaan valvonnan takaamiseksi ja siten ympäristönsuojelun, joka on direktiivin olennainen tavoite, varmistamiseksi.

      (1)  EYVL L 182, s. 1.


title: Asia T-445/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 4.3.2009 – Associazione italiana del risparmio gestito ja Fineco Asset Management v. komissio (Valtiontuet — Tukiohjelma, jonka Italian viranomaiset ovat toteuttaneet markkina-arvoltaan pieniin ja keskisuuriin yrityksiin erikoistuneiden yhteissijoitusyritysten hyväksi — Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi — Kumoamiskanne — Päätös koskee kantajia suoraan ja erikseen — Tutkittavaksi ottaminen — Perusteluvelvollisuus — Toimenpiteen valikoivuus — Takaisinperimisvelvollisuus)

text:
               18.4.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 90/24

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 4.3.2009 – Associazione italiana del risparmio gestito ja Fineco Asset Management v. komissio
   (Asia T-445/05) (1)

   (Valtiontuet - Tukiohjelma, jonka Italian viranomaiset ovat toteuttaneet markkina-arvoltaan pieniin ja keskisuuriin yrityksiin erikoistuneiden yhteissijoitusyritysten hyväksi - Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi - Kumoamiskanne - Päätös koskee kantajia suoraan ja erikseen - Tutkittavaksi ottaminen - Perusteluvelvollisuus - Toimenpiteen valikoivuus - Takaisinperimisvelvollisuus)
   2009/C 90/38
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantajat: Associazione italiana del risparmio gestito (Rooma, Italia) ja Fineco Asset Management SpA (Rooma) (edustajat: asianajajat G. Escalar, G. Cipolla ja V. Giordano)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: V. Di Bucci ja E. Righini)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Tukiohjelmasta, jonka Italia on toteuttanut säännellyillä markkinoilla julkisesti noteerattuihin markkina-arvoltaan pieniin ja keskisuuriin yrityksiin erikoistuneiden yhteissijoitusyritysten hyväksi, 6.9.2005 tehdyn komission päätöksen 2006/638/EY (EYVL 2006 L 268, s. 1) kumoaminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 48, 25.2.2006.