title: Asia C-356/03: Bundesgerichtshofin 9.7.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Elisabeth Mayer vastaan Versorgungsanstalt des Bundes und Länder

text:
C 264/18                FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                          1.11.2003
7.    Koskeeko Euroopan ihmisoikeussopimukseen (Rooman                         myös sellaisia kiinteistön ostosopimuksia, joita on pidet-
      yleissopimus vuodelta 1950) liittyvässä pöytäkirjassa nro                tävä ainoastaan luottorahoitetun pääomasijoitusmallin
      1 olevassa 1 artiklassa määrätty omistusoikeuden suoja,                  osana ja joiden osalta sopimuksen tekemiseen asti käydyt
      joka on sisällytetty myös 7.10.2000 Nizzassa laaditun                    sopimusneuvottelut tapahtuvat sekä kiinteistön ostosopi-
      Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklaan, myös                    muksen että myös pelkästään rahoitusta koskevan lai-
      viinien alkuperänimityksiin liittyviä immateriaalioikeuk-                nasopimuksen osalta Haustürwiderrufsgesetzin (koti-
      sia ja niiden käyttöä, ja estääkö näiden oikeuksien suoja                myyntitilanteessa tehtyjen sopimusten peruuttamisesta
      näin ollen Euroopan yhteisöjen ja Unkarin tasavallan                     annettu laki) 1 §:ssä tarkoitetussa kotimyyntitilanteessa?
      välisen viinien nimitysten vastavuoroista suojaa ja valvon-
      taa koskevan sopimuksen (EYVL L 337, 31.12.1994)                  2.     Onko sellainen kansallinen lainsäädäntö tai sen tulkinta,
      liitteenä olevaan kirjeenvaihtoon sisältyvien sellaisten                 jonka mukaan lainasopimuksen peruuttamisen oikeudel-
      määräysten soveltamisen, joita ei ole otettu itse sopimuk-               liset seuraamukset rajoitetaan vain lainasopimuksen pur-
      seen ja joiden nojalla friulilaiset viininviljelijät eivät saa           kamiseen myös sellaisten pääomasijoitusmallien yhtey-
      käyttää nimitystä ”Tocai Friulano”, kun otetaan huomioon                 dessä, joissa lainaa ei ylipäänsä voida myöntää ilman
      myös se, etteivät Friulin viininviljelijät saa minkäänlaista             kiinteistön hankintaa, suojelun korkeaa tasoa kuluttajan-
      korvausta tästä pakkolunastuksesta, se, ettei tätä pakkolu-              suoja-alalla koskevan periaatteen (EY 95 artiklan 3 kohta)
      nastusta voida perustella yleisellä intressillä, sekä se, ettei          sekä direktiivillä 85/577/ETY vahvistetun tehokkaan ku-
      suhteellisuusperiaatetta ole noudatettu?                                 luttajansuojan periaatteen mukainen?
8.    Jos Euroopan yhteisöjen ja Unkarin tasavallan välisen             3.     Riittääkö direktiivin 85/577/ETY 5 artiklan 2 kohdan
      viinien nimitysten vastavuoroista suojaa ja valvontaa                    mukaisen peruuttamisoikeuden suojelemiseksi lainasopi-
      koskevan sopimuksen (EYVL L 337, 31.12.1994) ja/                         muksen peruuttamisen oikeusvaikutuksia koskeva sellai-
      tai siihen liitetyssä kirjeenvaihdossa olevat määräykset                 nen kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan sopimuksen
      todetaan lainvastaisiksi edellä esitetyistä kysymyksistä                 peruuttavan kuluttajan on maksettava rahoittavalle pan-
      ilmenevin tavoin, onko asetuksen (EY) N:o 753/2002 (2)                   kille takaisin lainasumma, vaikka lainan tarkoituksena on
      niitä säännöksiä, joiden nojalla nimityksen ”Tocai Friula-               pääomasijoituskonseptin mukaan ainoastaan kiinteistön
      no” käyttö on kiellettyä 31.3.2007 jälkeen (19 artiklan                  hankinnan rahoittaminen ja lainasumma on maksettu
      2 kohta), pidettävä pätemättöminä ja siis vaikutuksetto-                 välittömästi kiinteistön myyjälle?
      mina?
                                                                        4.     Onko sellainen kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan
                                                                               peruuttamisesta on seurauksena se, että kuluttaja on
                                                                               peruuttamisen jälkeen velvollinen välittömästi maksa-
(1) Annettu tiedoksi 23.11.1993.
(2) EYVL L 118, 4.5.2002, s. 1.                                                maan takaisin siihen asti vielä kokonaan lyhentämättö-
                                                                               män lainan markkinakorkoineen pääomasijoitusta varten
                                                                               kehitetyn konseptin perusteella, ristiriidassa suojelun kor-
                                                                               keaa tasoa kuluttajansuoja-alalla koskevan periaatteen
                                                                               (EY 95 artiklan 3 kohta) sekä direktiivillä 85/577/ETY
                                                                               vahvistetun tehokkaan kuluttajansuojan periaatteen
                                                                               kanssa?
                                                                        (1) Neuvoston direktiivi 85/577/ETY, annettu 20 päivänä joulukuuta
Landgericht Bochum 29.7.2003 tekemällään päätöksellä
                                                                            1985, muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa neuvotel-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1. Lisabeth Schul-
                                                                            tuja sopimuksia koskevasta kuluttajansuojasta. EYVL, erityispai-
te, 2. Wolfgang Schulte vastaan Deutsche Bausparkasse                       nos 1985, 15/nide 6, s. 83.
                           Badenia AG
                         (Asia C-350/03)
                         (2003/C 264/28)
                                                                        Bundesgerichtshofin 9.7.2003 tekemällään päätöksellä
                                                                        esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Elisabeth Mayer
                                                                            vastaan Versorgungsanstalt des Bundes und Länder
Landgericht Bochum, on pyytänyt 29.7.2003 tekemällään
                                                                                (Asia C-356/03)
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
11.8.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
ratkaisua asiassa 1. Elisabeth Schulte, 2. Wolfgang Schulte                                       (2003/C 264/29)
vastaan Deutsche Bausparkasse Badenia AG, seuraaviin kysy-
myksiin:
                                                                        Bundesgerichtshof, on pyytänyt 9.7.2003 tekemällään päätök-
1.    Koskeeko muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimiti-             sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 18.8.2003,
      loissa neuvoteltuja sopimuksia koskevasta kuluttajansuo-          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-
      jasta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston                sa Elisabeth Mayer vastaan Versorgungsanstalt de Bundes und
      direktiivin 85/577/ETY (1) 3 artiklan 2 kohdan a alakohta         Länder, seuraaviin kysymyksiin:
 ---pagebreak--- 1.11.2003                FI                               Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 264/19
1.     Ovatko ETY:n perustamissopimuksen 119 artiklan ja/tai                      7 päivänä huhtikuuta 1998 annetun neuvoston direktii-
       direktiivin 92/85/ETY (1) 11 artiklan 2 kohdan                             vin 98/24/EY (neljästoista direktiivin 89/391/ETY 16 ar-
       a alakohdan sekä direktiivin 86/378/ETY (2), sellaisena                    tiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (1) 14 artik-
       kuin se on muutettuna direktiivillä 96/97/EY (3), 6 artiklan               lan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
       1 kohdan g alakohdan kanssa ristiriidassa nyt esillä                       kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
       olevassa asiassa kyseessä olevan lisäturvajärjestelmän kal-                asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä eikä ainakaan il-
       taiset kansalliset säännöt, joiden mukaan naispuoliselle                   moittanut siitä komissiolle,
       työntekijälle ei kerry hänen lakisääteisen äitiyslo-
       mansa aikana (tässä 16.12.1992–5.4.1993 sekä                         2)    velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
       17.1.–22.4.1994 välisinä aikoina) oikeutta eläkkeeseen,                    tikulut.
       joka maksettaisiin hänelle kuukausittain siinä tapauk-
       sessa, että hän jää ennenaikaisesti pakollisen eläkevakuu-
       tusjärjestelmän ulkopuolelle vakuutustapahtuman (eläke-
       ikä, työkyvyttömyys) toteuduttua, koska tällaisten eläke-
       oikeuksien syntyminen riippuu siitä, että työntekijä saa             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       kulloiseltakin ajanjaksolta veronalaista ansiotuloa, mutta
       naispuoliselle työntekijälle äitiysloman aikana myönnet-
       täviä etuuksia ei kansallisen lainsäädännön mukaan pidetä            Direktiivin täytäntöönpanon määräaika päättyi 5.5.2001.
       veronalaisena ansiotulona?
2.     Päteekö tämä erityisesti, kun otetaan huomioon, että                 (1) EYVL 1998, L 131, s. 11.
       vakuutusetuuksien tarkoituksena ei – kuten pakollisen
       vakuutuksen voimassa ollessa vakuutustapahtuman sat-
       tuessa maksettava työeläke – ole työntekijän turvaaminen
       vanhuuden ja työkyvyttömyyden varalta, vaan sillä on
       tarkoitus hyvittää hänestä pakollisen vakuutuksen aikana
       suoritetut maksut?
(1) Neuvoston direktiivi 92/85/ETY, annettu 19 päivänä lokakuuta
    1992, toimenpiteistä äskettäin synnyttäneiden tai imettävien            Euroopan yhteisöjen komission 19.8.2003 Itävallan tasa-
    työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannus-                           valtaa vastaan nostama kanne
    tamiseksi työssä (kymmenes direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan
    1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi). EYVL, erityispainos 1992,
    5/nide 6, s. 3.                                                                                (Asia C-358/03)
(2) Neuvoston direktiivi 86/378/ETY, annettu 24 päivänä heinäkuuta
    1986, miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen
    toteuttamisesta ammatillisissa sosiaaliturvajärjestelmissä. EYVL,                                 (2003/C 264/31)
    erityispainos 1986, 5/nide 4, s. 83.
(3) Neuvoston direktiivi 96/97/EY, annettu 20 päivänä joulukuuta
    1996, miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen
    toteuttamisesta ammatillisissa sosiaaliturvajärjestelmissä annetun
    direktiivin 86/3787ETY muuttamisesta. EYVL L 46, 17.2.1997,             Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.8.2003 Euroo-
    s. 20–24.                                                               pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
                                                                            vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat komission oikeudellisen
                                                                            yksikön virkamies Denis Martin ja kansallisen virkamiesvaih-
                                                                            don yhteydessä komission oikeudellisen yksikön palvelukseen
                                                                            asetettu Horstpeter Kreppel, prosessiosoite Luxemburgissa.
Euroopan yhteisöjen komission 19.8.2003 Itävallan tasa-
                  valtaa vastaan nostama kanne
                           (Asia C-357/03)                                  Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                           (2003/C 264/30)                                  1.    toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut terveyttä
                                                                                ja turvallisuutta varten asetettavista vähimmäisvaatimuk-
                                                                                sista sellaisessa käsin tapahtuvassa taakkojen käsittelyssä,
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.8.2003 Euroo-                         johon liittyy erityisesti työntekijän selän vahingoittumisen
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa                      vaara (neljäs direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 koh-
vastaan. Kantajan asiamiehet ovat Euroopan komission oikeu-                       dassa tarkoitettu erityisdirektiivi) 29 toukokuuta 1990
dellisen yksikön jäsen Denis Martin ja komission oikeudelli-                      annetun neuvoston direktiivin 90/269/ETY (1) 9 artiklan
sessa yksikössä kansallisena asiantuntijana työskentelevä                         mukaisia velvoitteitaan, koska ei ole antanut direktiivin
Horstpeter Kreppel, prosessiosoite Luxemburgissa.                                 täydellisen noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia
                                                                                ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut näistä
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                      toimenpiteistä.
1)     toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut työnteki-
       jöiden terveyden ja turvallisuuden suojelemisesta työpai-            2)    velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
       kalla esiintyviin kemiallisiin tekijöihin liittyviltä riskeiltä            tikulut.


title: Asia T-221/08: Kanne 6.6.2008 — Strack v. komissio

text:
               30.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/45

         Kanne 6.6.2008 — Strack v. komissio
   (Asia T-221/08)
   (2008/C 223/79)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Guido Strack (Köln, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Tettenborn)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Euroopan komission tosiasiallisesti tekemät tai asetuksen (EY) N:o 1049/2001 8 artiklan 3 kohdan mukaisen hylkäämisolettaman mukaiset päätökset, erityisesti sen 19.5.2008 tekemä päätös, jotka liittyvät kantajan 18.1. ja 19.1.2008 tekemiin hakemuksiin, jotka koskevat oikeutta tutustua asiakirjoihin, ja sen 22.2., 18.4. ja erityisesti 21.4.2008 tekemiin uudistettuihin hakemuksiin, on kumottava siltä osin niissä hylätään kantajan hakemukset kokonaan tai osittain

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava suorittamaan kantajalle asianmukainen vahingonkorvaus hänen hakemuksensa käsittelystä aiheutuneista aineettomista vahingoista ja henkisestä kärsimyksestä, kuitenkin vähintään yhden euron suuruinen symbolinen vahingonkorvaus

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja pyysi komissiolta 18.1 ja 19.1.2008, että hän saisi tutustua useisiin asiakirjoihin. Hän on nostanut tämän kanteen, koska näitä asiakirjoja ei annettu hänelle edes osittain tutustuttavaksi tätä varten asetetussa määräajassa.
   Kantaja perustelee kannettaan erityisesti sillä, että vastaaja on rikkonut EY 255 artiklaa ja asetusta (EY) N:o 1049/2001 (1). Lisäksi kantaja väittää, että hyvän hallinnon periaatetta on loukattu, perusoikeusasiakirjan 41 ja 42 artiklaa on rikottu ja EY 253 artiklan mukaista periaatetta, jonka mukaan hylkäävät päätökset on perusteltava, on loukattu.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).


title: Asia T-69/06 R: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 2.8.2006 — Aughinish Alumina v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Valtiontuki — Kiireellisyys)

text:
               14.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/10

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 2.8.2006 — Aughinish Alumina v. komissio
   (Asia T-69/06 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Valtiontuki - Kiireellisyys)
   (2006/C 249/27)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Aughinish Alumina Ltd (Askeaton, Irlanti) (edustajat: solicitor J. Handoll ja solicitor C. Waterson)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: N. Khan ja K. Walkerová)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Gardannen alueella, Shannonin alueella ja Sardiniassa alumiinioksidin valmistuksessa polttoaineena käytettävien kivennäisöljyjen vapauttamisesta valmisteverosta, jonka Ranska, Irlanti ja Italia ovat panneet täytäntöön, 7 päivänä joulukuuta 2005 tehdyn komission päätöksen 2006/323/EY täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus sikäli kuin kyseinen päätös koskee kantajaa
   Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-570/08: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.7.2010 — Deutsche Post v. komissio (Kumoamiskanne — Valtiontuet — Velvoittaminen antamaan tietoja — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Tutkimatta jättäminen)

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 234/35

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.7.2010 — Deutsche Post v. komissio
   (Asia T-570/08) (1)

   (Kumoamiskanne - Valtiontuet - Velvoittaminen antamaan tietoja - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Tutkimatta jättäminen)
   2010/C 234/63
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Deutsche Post AG (Bonn, Saksa) (edustajat: asianajajat J. Sedemund ja T. Lübbig)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamies: B. Martenczuk)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota komission 30.10.2008 päiväämään kirjeeseen sisältyväksi väitetty päätös velvoittamisesta antamaan tietoja Deutsche Post AG:n hyväksi myönnettyä valtiontukea koskevassa menettelyssä [C 36/2007 (ex NN 25/2007)].

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Deutsche Post AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 55, 7.3.2009.


title: Asian C-159/05 poistaminen rekisteristä

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/33

         Asian C-159/05 poistaminen rekisteristä (1)

   (2006/C 60/71)

      (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 8.12.2005 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-159/05, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta.

      (1)  EUVL C 132, 28.5.2005.


title: Carlos Alberto Leite Mateusin 19.1.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-21/98)

text:
C 94/36                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       28.3.98
jana oleva toimielin saa riidanalaisten päätösten johdosta          hylätty sillä perusteella, että hän oli jo virkamies, joten
perusteetonta etua, kun taas kantaja on todellisuudessa             hän ei voinut osallistua väliaikaisten toimihenkilöiden
vastannut niistä asumiskustannuksista, jotka hänelle on             valintamenettelyyn.
korvattu. Vaikka kantaja omistaa asunnon, jossa hän
asuu, todellisuudessa hänelle silti aiheutuu ilmoitetun suu-        Kantaja väittää hakemuksen hylkäämistä koskevan pää-
ruiset asumiskustannukset.                                          töksen olevan virheellinen ensinnäkin siitä syystä, että se
                                                                    on henkilöstösääntöjen 25 artiklan 2 kohdan vastainen,
Lisäksi missään henkilöstösääntöjen liitteen X määräyk-             koska vastaaja ei ole esittänyt kantajalle sellaisia seikkoja,
sissä ei sallita sitä, että toimielin voisi kieltäytyä korvaa-      joiden perusteella tämä voisi arvioida, onko riidanalainen
masta niitä asumiskustannuksia, joita aiheutuu kolman-              päätös asianmukainen.
nessa maassa toimivalle virkamiehelle, joka omistaa asun-
non, jossa hän asuu kyseisessä maassa, johon toimielin on           Kantaja vetoaa myös siihen, että muuhun henkilöstöön
hänet lähettänyt toimielimen edun vuoksi.                           sovellettavia palvelussuhteen ehtoja on rikottu ja että
                                                                    avointa tointa koskeva ilmoitus on ollut lainvastainen,
                                                                    koska se poissulkemisperuste, johon viranomainen, jolla
Lopuksi kantaja esittää, että riidanalaisilla päätöksillä lou-      on toimivalta tehdä työsopimuksia, vetosi osoittaakseen
kataan virkamiesten yhdenvertaisen kohtelun periaatetta,            hakemuksen hylkäämisen olevan perusteltua ja jota ei edes
koska päätökset perustuvat sisäisiin ohjeisiin, joiden              ole nimenomaisesti mainittu avointa tointa koskevassa
mukaan korjauskerrointa vahvistettaessa ei oteta huomi-             ilmoituksessa, ei ole sellainen keino, jolla voitaisiin saavut-
oon asuntotekijää, jos virkamies on hankkinut omistuk-              taa edellä mainitun määräyksen tavoite, eli varmistaa se,
seensa asunnon tai kiinteistön, jossa hän asuu.                     että toimielin saa palvelukseensa mahdollisimman päteviä,
                                                                    tehokkaita ja ehdottoman luotettavia henkilöitä.
                                                                    Kantaja väittää lopuksi, että viranomainen, jolla on toimi-
                                                                    valta tehdä työsopimuksia, on tehnyt ilmeisen arviointivir-
                                                                    heen katsoessaan, ettei kantajan hakemusta voida ottaa
    Carlos Alberto Leite Mateusin 19.1.1998 Euroopan                huomioon kantajan hakemaa tointa täytettäessä, vaikka
       yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                  kantajan pätevyys, koulutus ja kokemus vastaavat täydelli-
                                                                    sesti kyseisen toimen vaatimuksia.
                         (Asia T-21/98)
                          (98/C 94/84)
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                    Scottish Soft Fruit Growers Limitedin 21.1.1998 Euroopan
Carlos Alberto Leite Mateus, kotipaikka Zaventem (Bel-                      yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
gia), on nostanut 19.1.1998 Euroopan yhteisöjen ensim-                                     (Asia T-22/98)
mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat                                       (98/C 94/85)
asianajajat Jean-NoeÈl Louis, Ariane Tornel ja FrancËoise
Parmentier, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa on                            (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange.
                                                                    Scottish Soft Fruit Growers Limited on nostanut
                                                                    21.1.1998 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-             tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
tuin                                                                vastaan. Kantajan edustajana on Fergus Randolph, ja
                                                                    prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Arndt
Ð kumoaa 11.3.1997 tehdyn komission päätöksen, jolla                & Medernach, 8Ð10, rue Mathias Hardt.
    on hylätty kantajan hakemus toimeen NPPR/2002/96,
                                                                    Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasateen tuomiois-
                                                                    tuin
Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                    Ð kumoaa komission kantajalle 12.11.1997 tiedoksian-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     netun päätöksen, jolla on hylätty kantajalle maksetun
                                                                        kiinteän tuen palauttamiseen liittyvä Scottish Officen
                                                                        hakemus ja
Kantaja, joka on ollut komission palkkaluokan B virka-
mies vuodesta 1988, toteaa tehneensä hakemuksen sen
14.10.1996 julkaistun kiinnostuksen ilmaisupyynnön                  Ð velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku-
mukaisesti, joka koski väliaikaisten toimihenkilöiden otta-             lut.
mista tutkimusbudjetin alaisuuteen kuuluviin toimiin.
Hänelle ilmoitettiin hakemuksen hylkäämisestä 11.3.1997             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
päivätyllä muistiolla. Kantaja teki tästä päätöksestä vali-
tuksen, minkä johdosta viranomainen, jolla on toimivalta            Kantaja selvittää, että se perustettiin vuonna 1992 Yhdis-
tehdä työsopimuksia, ilmoitti, että kantajan hakemus oli            tyneen kuningaskunnan vadelmantuottajien etujärjestöksi.


title: Asia T-87/17: Kanne 8.2.2017 – Kuka Systems v. EUIPO (Matrix light)

text:
               3.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/62

         Kanne 8.2.2017 – Kuka Systems v. EUIPO (Matrix light)
   (Asia T-87/17)
   (2017/C 104/86)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Kuka Systems GmbH (Augsburg, Saksa) (edustajat: asianajajat B. Maneth ja C. Huch-Hallwachs)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki ”Matrix light” – Rekisteröintihakemus nro 14 779 714

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 1.12.2016 asiassa R 886/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen.


title: Asia T-309/01: Peter Biegi Nahrungsmittel GmbH:n 12.12.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 56/14                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         2.3.2002
Jean-Paul François’n 10.12.2001 Euroopan yhteisöjen ko-                    Peter Biegi Nahrungsmittel GmbH:n 12.12.2001 Euroopan
                missiota vastaan nostama kanne                                     yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                          (Asia T-307/01)                                                            (Asia T-309/01)
                                                                                (2002/C 56/27)
                            (2002/C 56/26)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                           Peter Biegi Nahrungsmittel GmbH, Frankfurt am Main (Saksa)
Jean-Paul François, kotipaikka Wavre (Belgia), on nostanut                 on nostanut 12.12.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
10.12.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                    oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                    komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat Rechtsanwalt
vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Anne Colson, proses-              K. Landry ja Rechtsanwalt L. Harings.
siosoite Luxemburgissa.
                                                                           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                           –     kumoaa komission 14.8.2001 tekemän päätöksen
                                                                                nro REC 4/00 siltä osin kuin komissio on määrännyt
–     kumoaa siltä osin kuin on tarpeellista kurinpitolautakun-                  siinä kirjaamaan jälkikäteen tileihin 218 605,65 Saksan
      nan 9.3.2000 antaman lausunnon                                             markkaa tuontimaksuja,
–     kumoaa nimittävän viranomaisen 5.4.2001 tekemän pää-                 –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäynnin kan-
      töksen, jolla kantajalle määrätään kurinpitoseuraamukse-                   nalta tarpeelliset kulut.
      na ikälisien alentaminen
–     kumoaa nimittävän viranomaisen 10.9.2001 tekemän
      päätöksen, jolla kantajan tekemä valitus kumotaan                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     hyväksyy kantajan tekemän vahingonkorvausvaatimuk-
      sen velvoittamalla komission maksamaan hänelle                       Kantaja mukaan toimivaltaiset tulliviranomaiset olivat antaneet
      37 000 euron suuruinen summa, sillä varauksella, että                suullisesti tiedon, jonka mukaan kahden konkreettisen kiintiön
      aiheutunut taloudellinen vahinko ja henkinen kärsimys                puitteissa tapahtuvaan kanojen tuontiin ei vaadita tuontitodis-
      muuttuu suuremmaksi tai pienemmäksi vahingonkor-                     tusta, ja se ilmoitti tämän perusteella Thaimaasta peräisin
      vausvaatimuksen käsittelyn aikana                                    olevat, CN-koodiin 0207 41 10 kuuluvat jäädytetyt kanan osat
                                                                           tuotavaksi yhteisöön. Viranomainen katsoi aluksi, että tuonti
                                                                           tapahtuu tuontimaksuitta, mutta kantoi kuitenkin myöhem-
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut                  min kantajalta tuontimaksuja jälkikantona 259 270,23 Saksan
                                                                           markkaa. Kantaja vastusti tätä päätöstä ja kansalliset viran-
                                                                           omaiset saattoivat asian komission ratkaistavaksi.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                           Kantaja esittää, että kanteen kohteena olevalla päätöksellä
                                                                           rikotaan EY:n perustamissopimuksen määräyksiä ja yhteisön
                                                                           oikeuden       yleisiä oikeusperiaatteita           sekä asetuksen
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa siihen, että kurinpitomenette-             N:o 2913/92 (1) 220 artiklan 2 kohdan b kohtaa. Kantajan
lyä koskevia henkilöstösääntöjen säännöksiä on loukattu ja                 mukaan kysymyksessä on kiistatta Saksan tulliviranomaisten
että on tapahtunut ilmeinen arviointivirhe. Kantajan mukaan                tekemä erehdys, jota kantaja ei voinut havaita. Oikeudentila
hänen puolustautumisoikeuksiaan on loukattu, koska hänelle                 oli ollut epäselvä ja kantaja on toiminut sitä koskevan huolelli-
ei muun muassa ole annettu tilaisuutta tutustua kaikkiin asiaan            suusvelvollisuuden edellyttämällä tavalla.
liittyviin asiakirjoihin. Lisäksi tiettyjä hänestä esitettyjä väitteitä
ei ole hänen mukaansa näytetty toteen riittävällä tavalla.
Lopuksi kantaja vetoaa siihen, että syrjintäkielon periaatetta ja          (1) Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annettu
perusteltua luottamusta on loukattu.                                           neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 11 päivänä lokakuuta 2001 asiassa C-111/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Itävallan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi 97/65/EY)

text:
C 348/8                   FI                               Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        8.12.2001
1)    Itävallan tasavalta ei ole noudattanut työntekijöiden suojelemi-                työssä, annetun neuvoston direktiivin 90/679/ETY mukautta-
      sesta vaaroilta, jotka liittyvät biologisille tekijöille altistumiseen          misesta tekniseen kehitykseen kolmannen kerran 26 päïvänä
      työssä, annetun neuvoston direktiivin 90/679/ETY (seitsemäs                     marraskuuta 1997 annetun komission direktiivin 97/65/EY
      direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu                       2 artiklan 1 kohdan mukaisia jäsenyysvelvoitteitaan, koska se
      erityisdirektiivi) mukauttamisesta tekniseen kehitykseen 7 päi-                 ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin
      vänä lokakuuta 1997 annetun komission direktiivin 97/59/EY                      noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
      2 artiklan 1 kohdan mukaisia jäsenyysvelvoitteitaan, koska se                   määräyksiä.
      ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin
      noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia            2)    Itävallan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
      määräyksiä.                                                                     kulut.
2)    Itävallan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
      kulut.                                                                    (1) EYVL C 163, 10.6.2000.
(1) EYVL C 163, 10.6.2000.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (viides jaosto)
                             (neljäs jaosto)
                                                                                25 päivänä lokakuuta 2001
                     11 päivänä lokakuuta 2001
asiassa C-111/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                          asiassa C-189/00 (Sozialgericht Trierin esittämä ennakko-
                         Itävallan tasavalta (1)                                ratkaisupyyntö), Urszula Ruhr vastaan Bundesanstalt für
                                                                                Arbeit (1)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
                              vi 97/65/EY)                                      (Asetus N:o 1408/71 – Kolmansien maiden kansalaiset –
                                                                                Työntekijän perheenjäsen – Oma oikeus ja johdannainen
                            (2001/C 348/13)                                                            oikeus – Työttömyys)
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                                      (2001/C 348/14)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan                                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-111/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
nään N. Yerrell ja C. Ladenburger) vastaan Itävallan tasavalta
(asiamiehenään C. Pesendorfer), jossa kantaja vaatii yhteisöjen
tuomioistuinta toteamaan, että Itävallan tasavalta ei ole nou-                  Asiassa C-189/00, jonka Sozialgericht Trier (Saksa) on saatta-
dattanut työntekijöiden suojelemisesta vaaroilta, jotka liittyvät               nut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsitel-
biologisille tekijöille altistumiseen työssä, annetun neuvoston                 täväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
direktiivin 90/679/ETY mukauttamisesta tekniseen kehityk-                       olevassa asiassa Urszula Ruhr vastaan Bundesanstalt für Arbeit
seen kolmannen kerran 26 päivänä marraskuuta 1997 annetun                       ennakkoratkaisun sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yh-
komission direktiivin 97/65/EY (EYVL L 335, s. 17) 2 artiklan                   teisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin
1 kohdan mukaisia jäsenyysvelvoitteitaan, koska se ei ole                       ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä
antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,                 kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja/tai ilmoittanut näistä                N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajantasaistet-
komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien                   tuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella N:o 118/97
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja S. von Bahr sekä                           (EYVL 1997, L 28, s. 1), sellaisena kuin jälkimmäinen asetus
tuomarit D. A. O. Edward, A. La Pergola (esittelevä tuomari) ja                 on muutettuna 8.2.1999 annetulla neuvoston asetuksella
C. W. A. Timmermans, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja:                  N:o 307/1999 (EYVL L 38, s. 1), 2 artiklan 1 kohdan
R. Grass, on antanut 11.10.2001 tuomion, jonka tuomiolau-                       tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien
selma on seuraava:                                                              kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit
                                                                                L. Sevón ja M. Wathelet (esittelevä tuomari), julkisasiamies:
1)    Itävallan tasavalta ei ole noudattanut työntekijöiden suojelemi-          S. Alber, kirjaaja: R. Grass, on antanut 25.10.2001 tuomion,
      sesta vaaroilta, jotka liittyvät biologisille tekijöille altistumiseen    jonka tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia C-67/17: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 14.6.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Rayonen sad Varna – Bulgaria) – Todor Iliev v. Blagovesta Ilieva (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Asetus (EU) N:o 1215/2012 — 1 artiklan 2 kohdan a alakohta — Soveltamisala — Soveltamisalan ulkopuolelle jäävät asiat — Aviovarallisuussuhteet — Avioliiton purkaminen — Avioliiton aikana hankitun omaisuuden ositus)

text:
               31.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/15

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 14.6.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Rayonen sad Varna – Bulgaria) – Todor Iliev v. Blagovesta Ilieva
   (Asia C-67/17) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus (EU) N:o 1215/2012 - 1 artiklan 2 kohdan a alakohta - Soveltamisala - Soveltamisalan ulkopuolelle jäävät asiat - Aviovarallisuussuhteet - Avioliiton purkaminen - Avioliiton aikana hankitun omaisuuden ositus))
   (2017/C 249/22)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rayonen sad Varna

      Asianosaiset

      Kantaja: Todor Iliev

      Vastaaja: Blagovesta Ilieva

      Määräysosa

   Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1215/2012 1 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen oikeusriita, joka koskee aviopuolisoiden, jotka ovat jäsenvaltion kansalaisia mutta joiden kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, avioliiton aikana hankkiman irtaimen omaisuuden ositusta avioeron julistamisen jälkeen, ei kuulu mainitun asetuksen soveltamisalaan vaan aviovarallisuussuhteiden alaan, joten kyseistä asetusta ei sen 1 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaan sovelleta kyseiseen oikeusriitaan.

      (1)  EUVL C 112, 10.4.2017.


title: Asia C-384/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de grande instance de Paris (Ranska) on esittänyt 29.9.2009 — Prunus SARL v. Directeur des services fiscaux

text:
               19.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 312/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de grande instance de Paris (Ranska) on esittänyt 29.9.2009 — Prunus SARL v. Directeur des services fiscaux
   (Asia C-384/09)
   2009/C 312/27
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal de grande instance de Paris

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Prunus SARL

      Vastaaja: Directeur des services fiscaux

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko EY:n perustamissopimuksen 56 artikla ja sitä seuraavat artiklat esteenä sen kaltaiselle lainsäädännölle, josta on kyse yleisen verolain 990 D §:ssä ja sitä seuraavissa pykälissä ja jossa myönnetään oikeushenkilöille, joiden tosiasiallinen johto sijaitsee Ranskassa tai 1.1.2008 lähtien toisessa Euroopan unionin jäsenvaltiossa, mahdollisuus vapautukseen riidanalaisesta verosta ja jossa asetetaan tämän mahdollisuuden edellytykseksi sellaisten oikeushenkilöiden osalta, joiden tosiasiallinen johto sijaitsee kolmannen valtion alueella, joko se, että Ranskan ja kyseisen valtion välillä on tehty sopimus hallinnollisesta avunannosta veropetosten ja veron kiertämisen estämiseksi, tai se, että sellaisen sopimuksen, johon sisältyy kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltävä lauseke, mukaan kyseisiä oikeushenkilöitä ei saa verottaa ankarammin kuin oikeushenkilöitä, joiden tosiasiallinen johto sijaitsee Ranskassa?

               2)

               Ovatko EY:n perustamissopimuksen 56 artikla ja sitä seuraavat artiklat esteenä sen kaltaiselle lainsäädännölle, josta on kyse yleisen verolain 990 F §:ssä ja sitä seuraavissa pykälissä ja jossa sallitaan se, että veroviranomaiset saattavat yhteisvastuuseen yleisen verolain 990 D §:ssä ja sitä seuraavissa pykälissä säädetyn veron maksamisesta kaikki oikeushenkilöt, joiden asema sijoittuu verovelallisen tai verovelallisten ja kiinteistöjen tai kiinteistöihin kohdistuvien oikeuksien väliin?


title: Request for an advisory opinion from the EFTA Court by Oslo byrett by decision of that court of 22 April 1997 in the case of Fridtjof Frank Gundersen v. Oslo kommune (Case E-1/97)

text:
Avis juridique important

|

E1997P0001

Virallinen lehti nro C 282 , 18/09/1997 s. 0013 - 0013

Oslo byrettin 22 päivänä huhtikuuta 1997 tekemällään päätöksellä esittämä pyyntö saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa Fridtjof Frank Gundersen vastaan Oslo kommune (Asia E-1/97) (97/C 282/10)Norjalainen Oslo byrett (Oslon raastuvanoikeus) päätti 22 päivänä huhtikuuta 1997 tekemällään päätöksellä esittää EFTAn tuomioistuimelle pyynnön, joka saapui tuomioistuimen kansliaan 19 päivänä huhtikuuta 1997, saada asiassa Fridtjof Frank Gundersen vastaan Oslo kommune neuvoa-antava lausunto seuraavista kysymyksistä:1. Rikotaanko ETA-sopimuksen 16 artiklaa, jossa määrätään että "ei syrjitä EY:n jäsenvaltioiden eikä EFTA-valtioiden kansalaisia", jos jonkin kyseisen maan kansalaiselta kielletään oikeus myydä punaviiniä, valkoviiniä ja roséviiniä (viini) vähittäismyyntitasolla sillä perusteella, että viiniä saa vähittäismyyntitasolla myydä ainoastaan valtion kauppamonopolin kautta; kuitenkin olutta, jonka alkoholipitoisuus on alle 4,75 tilavuusprosenttia (keskivahva olut), saa myydä kauppamonopolin ulkopuolella, kun on saanut kunnalta siihen luvan?2. Jos vastaus kysymykseen 1. on myönteinen, voivatko alkoholipoliittiset ja/tai terveydelliset näkökohdat - ennen kaikkea pyrkimys vähentää alkoholin saatavuutta ja kulutusta - olla perusteena viinin ja keskivahvan oluen myyntiin liittyvälle, kysymyksessä 1. tarkoitetulle eriarvoiselle kohtelulle, joka ei kuulu ETA-sopimuksen 16 artiklan soveltamisalaan?3. a) Sovelletaanko 4 artiklaa ja/tai 11 artiklaa viinin vähittäismyyntiin?b) Jos vastaus kysymykseen 3. a) on kokonaan tai osittain myönteinen, onko myyntiin liittyvä, kysymyksessä 1. tarkoitettu eriarvoinen kohtelu 4 artiklan ja/tai 11 artiklan vastaista?c) Jos vastaus kysymykseen 3. b) on kokonaan tai osittain myönteinen, voivatko kysymyksessä 2. tarkoitetut alkoholipoliittiset ja/tai terveydelliset näkökohdat olla peruste ETA-sopimuksen 13 artiklassa tarkoitetun poikkeuksen soveltamiselle?


title: Asia T-6/12: Kanne 5.1.2012 — Godrej Industries ja VVF v. neuvosto

text:
               18.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 49/33

         Kanne 5.1.2012 — Godrej Industries ja VVF v. neuvosto
   (Asia T-6/12)
   2012/C 49/59
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Godrej Industries Ltd (Mumbai, Intia), V V F Ltd (Mumbai) (edustaja: lawyer B. Servais)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               Kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tiettyjen Intiasta, Indonesiasta ja Malesiasta peräisin olevien rasva-alkoholien ja niiden seosten tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 8.11.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1138/2011 (EUVL L 293, 11.11.2011, s. 1) kantajia koskevilta osiltaan

               —

               Velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan

                           —

                           Neuvosto, joka ei ole myöntänyt valuutan muuntamisen oikaisua, jota kantajat olivat vaatineet vuoden 2010 tammikuun ja kesäkuun välillä euroissa tehdyn kaupan osalta, ja kun otetaan huomioon, että Intian rupian (INR) arvo suhteessa euroon oli jatkanut vahvistumistaan melkein koko tutkimusajanjakson ajan, on rikkonut polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1) 2 artiklan 10 kohtaa (ja etenkin sen j alakohtaa), sellaisena kuin sitä on tulkittu tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen VI artiklan täytäntöönpanosta tehdyn Maailman kauppajärjestön vuoden 1994 yleissopimuksen 2.4 ja 2.4.1 artiklan mukaisesti;

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan

                           —

                           Neuvosto on rikkonut 30.11.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 3 artiklan 2, 6 ja 7 kohtaa sekä sen 9 artiklan 4 kohtaa, koska se ei ole jättänyt pois unionin tuotannonalan tekemiä tarkasteltavan tuotteen ostoja laskiessaan vahinkoanalyysiä ja vahinkomarginaalia

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan

                           —

                           Neuvosto on rikkonut 30.11.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 1 artiklan 1 kohtaa ja 2 artiklan 10 kohtaa, kun niitä tulkitaan tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen VI artiklan täytäntöönpanosta tehdyn Maailman kauppajärjestön vuoden 1994 yleissopimuksen 9 artiklan 1 kappaleen mukaisesti, koska se ei ole jättänyt pois unionin tuotannonalan tekemiä tarkasteltavan tuotteen ostoja polkumyyntimarginaalia laskiessaan, ja lisäksi se on rikkonut suhteellisuus- ja kohtuullisuusperiaatteita.

      (1)  EUVL L 343, 22.12.2009, s. 51.


title: Asia T-101/17: Kanne 15.2.2017 – Apple Distribution International v. komissio

text:
               18.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 121/39

         Kanne 15.2.2017 – Apple Distribution International v. komissio
   (Asia T-101/17)
   (2017/C 121/58)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Apple Distribution International (Cork, Irlanti) (edustajat: asianajajat S. Schwiddessen, H. Lutz, N. Niejahr ja A. Patsa)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan komission 1.9.2016 antaman päätöksen (EU) 2016/2042

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin rikkomiseen

                           —

                           Komissio rikkoi ensinnäkin audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin 2 artiklan 1 kohtaa, 2 artiklan 2 kohtaa ja 3 artiklaa katsoessaan, ettei elokuvaveroon sovelleta alkuperämaan periaatetta. Toiseksi komissio rikkoi audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin 13 artiklan 1 kohtaa katsomalla, että kyseisessä artiklassa annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus asettaa muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneille tilausvideopalvelujen tarjoajille vero, jolla rahoitetaan eurooppalaisten teosten tuotantoa.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 110 artiklan rikkomiseen

                           —

                           Euroopan komissio rikkoi SEUT 110 artiklaa katsoessaan, ettei muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneilta tilausvideopalvelujen tarjoajilta kannettava vero ole syrjivä.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu SEUT 56 artiklan rikkomiseen

                           —

                           Euroopan komissio jätti tutkimatta, merkitseekö muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneilta tilausvideopalvelujen tarjoajilta kannettava vero SEUT 56 artiklan rikkomista

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu direktiivin 98/34/EY rikkomiseen

                           —

                           Euroopan komissio jätti tutkimatta, edellyttikö muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneilta tilausvideopalvelujen tarjoajilta kannettava vero direktiivin 98/34/EY mukaista ilmoitusta.


title: Asia C-324/05 P: Plus Warenhandelsgesellschaft mbH:n  28.7.2005  tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-34/04, Plus Warenhandelsgesellschaft mbH vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)  22.6.2005  antamasta tuomiosta

text:
               26.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/12

         Plus Warenhandelsgesellschaft mbH:n 28.7.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-34/04, Plus Warenhandelsgesellschaft mbH vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) 22.6.2005 antamasta tuomiosta
   (Asia C-324/05 P)
   (2005/C 296/24)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Plus Warenhandelsgesellschaft mbH on valittanut 28.7.2005 (faksi 27.7.2005) Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-34/04, Plus Warenhandelsgesellschaft mbH vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) antamasta tuomiosta. Valittajan edustajina ovat asianajajat P. H. Kort, M. W. Husemann ja B. Piepenbrink, asianajotoimisto Kort (GBR), Ellerstraβe 123/125, D-40227 Düsseldorf, Saksa.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-34/04 (1)22.6.2005 antaman tuomion

               —

               antaa lopullisen ratkaisun asiassa ja hyväksyy ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esitetyt vaatimukset tai toissijaisesti palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen

               —

               velvoittaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut (asia C-324/05 P)
   Valittaja pyrkii valituksellaan estämään sen, että sanamerkin POWER käyttö haetussa tavaramerkissä (TURKISH POWER) johtaisi aikaisempaan tavaramerkkiin liittyvien oikeuksien käyttöön. Se perustelee mainittua tuomiota vastaan tekemäänsä valitusta siten, että yhteisön tavaramerkkiä koskevaa yhteisön oikeutta on sovellettu virheellisesti ja että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä on — yhdenvertaisen kohtelun periaatetta loukaten — muutettu riidanalaisella ratkaisulla:

               1.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole tunnustanut, että aikaisempaan tavaramerkkiin perustuvia oikeuksia loukataan, kun haettuun tavaramerkkiin on otettu itsenäisenä leimallinen sana POWER. Saksassa sanalle POWER myönnetyn suojan ala on rajoittamaton, mistä seuraa, että sanaan liittyy yksinomainen tunnusmerkkioikeus kyseessä olevia tavaroita varten. Aiempaa tavaramerkkiä on voitava rajoittamatta yhdistää vapaana oleviin sana- tai kuvioelementteihin, kun tämä on tarpeellista sen markkinoinnissa. Riidanalainen päätös kuitenkin rajoittaa valittajan luomisvapautta.

               2.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole tunnustanut, että haetussa tavaramerkissä käytetään aikaisemman tavaramerkin sisältämää sanaa leimallisella tavalla uudelleen ja että se on otettu tavaramerkiksi. Sanan POWER hallitseva asema haetussa tavaramerkissä ei lievene sanalla TURKISH, koska tuo sana liittyy alalle tyypillisellä tavalla tupakkamarkkinoilla usein käytettyyn savukekuvaukseen ”turkish blend” ja sen vuoksi se voidaan katsoa viittaukseksi Turkista peräisin olevaan tupakkasekoitukseen, jonka tavaramerkki on POWER. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi tämän vuoksi virheellisesti, että sanayhdistelmä TURKISH POWER luo sanasta POWER erillisen suggestiivisen vaikutelman.

               3.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on erehtynyt katsoessaan, että verrattavien tavaramerkkien lausuntatapojen välillä on riittävä ero, koska lausuntatavasta aiheutuva sekaannusvaara verrattavien tavaramerkkien välillä estää jo sellaisenaan haetun merkin rekisteröinnin. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on verrattavien tavaramerkkien ulkoasun samankaltaisuuden osalta jättänyt ottamatta huomioon, että tavaramerkeille ovat myös visuaalisesti leimallisia etupäässä niiden sanaelementit, koska kuluttaja havaitsee ja muistaa sanat paremmin kuin kuviot. Toteamus, että kuvioelementti hallitsee haetun tavaramerkin sanaosia, ei näin ollen ole perusteltu.

               4.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on olettanut virheellisesti, että kohdeyleisö on erityisen tarkkaavainen: ei ole osoitettu, että kuluttajat toimisivat savukkeita ostaessaan tarkkaavaisemmin kuin elintarvikkeita tai muita kulutustavaroita ostaessaan. Vaikka erityinen tarkkaavaisuus pitäisikin paikkansa, ei voida sulkea pois sitä, että kuluttajat muistavat sanan POWER välityksellä aikaisemman tavaramerkin ja yhdistävät haetun tavaramerkin välittömästi valittajan yritykseen, nimittäin katsovat sen POWER savukkeen alatavaramerkiksi turkkilaiselle sekoitukselle.

      (1)  EYVL C 205, s. 21.


title: Asia T-620/11: Kanne 2.12.2011 — GFKL Financial Services v. komissio

text:
               11.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 39/18

         Kanne 2.12.2011 — GFKL Financial Services v. komissio
   (Asia T-620/11)
   2012/C 39/35
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: GFKL Financial Services AG (Essen, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Schweda, S. Schultes-Schnitzlein, J. Eggers ja M. Knebelsberger)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Saksan myöntämästä valtiontuesta C 7/10 (ex CP 250/09 ja NN 5/10) (KStG-lain ”saneerauslauseke”) 26.1.2011 tehdyn komission päätöksen K(2011) 275 (EUVL L 235, s. 26)

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin seikkoihin:

               1)

               SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen: saneerauslauseke ei ole valikoiva toimenpide

                           —

                           Kantajan mukaan vastaajan päätöksen perustana on väärin ymmärretty Saksan yhteisövero-oikeus. Erityisesti siinä määritellään ratkaiseva viitejärjestelmä väärin. Siinä lähdetään virheellisesti siitä, että Saksan yhteisöverolain (Körperschaftsteuergesetz, KStG) 8 c §:n 1 momentti, jonka mukaan tietyissä omistusoikeuden hankintatapauksissa sellaisinaan tasauskelpoiset tappiot menetetään, olisi osa viitejärjestelmää. Tosiasiallisesti tämä säännös on poikkeus viitejärjestelmästä. Viitejärjestelmä muodostuu yleisestä mahdollisuudesta siirtää tappiot seuraaville tilikausille. Tämä ilmenee ennen kaikkea (perustuslaillisesta) objektiivisesta nettoperiaatteesta.

                           —

                           Saneerauslauseke on lisäksi kantajan mukaan yleinen veropoliittinen toimenpide, jolla ei myönnetä valikoivaa etua, sillä sillä ei suosita tiettyjä yrityksiä tai tuotannonaloja, eikä sillä käsitellä eri tavoin talouden toimijoita, jotka verotusjärjestelmän tavoitteen kannalta ovat toisiinsa nähden vertailukelpoisessa tosiasiallisessa tai oikeudellisessa tilanteessa.

                           —

                           Saneerauslauseke on lopuksi myös oikeutettu Saksan verotusjärjestelmän sisäisen rakenteen perusteella, sillä se edesauttaa Saksan yhteisövero-oikeuden perusperiaatteiden (muun muassa verokausien välisen tappionvähennyksen periaatteen) soveltamista.

               2)

               SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen: kyseessä ei ole valtion varoista myönnetty tuki

                           —

                           Tässä yhteydessä kantaja väittää, että saneerauslausekkeella säilytetyt tappiontasaukset eivät ole SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtion varoista saatua tukea, sillä saneerauslausekkeella ei myönnetä taloudellista etua, vaan sillä ainoastaan säilytetään jo olemassa oleva taloudellinen asema.

               3)

               Perusteluvelvollisuuden laiminlyönti

                           —

                           Kantaja toteaa tältä osin, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan olennaisia menettelymääräyksiä. Kantajan mukaan vastaajan päätöksen perustana olevaa viitejärjestelmää ei ole perusteltu ymmärrettävällä tavalla. Lisäksi päätöksen perustana olevaan Saksan yhteisövero-oikeutta koskevaan arviointiin liittyvät useat vastaajan virheet johtavat kokonaisuudessaan siihen, ettei vastaajan keskeisiä päätelmiä voida enää tunnistaa. Kantaja väittää, ettei riidanalaisesta päätöksestä voida tunnistaa niitä tosiasiallisia ja oikeudellisia seikkoja, joihin vastaaja perustaa näkemyksensä siitä, että saneerauslauseke täyttää tuen tunnusmerkistön.

               4)

               Luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen

                           —

                           Tässä yhteydessä kantaja väittää, että riidanalainen päätös on lainvastainen myös siltä osin kuin siinä määrätään (väitettyjen) tukien palauttamisesta viipymättä ja tosiasiallisesti ilman, että Saksan annettaisiin ottaa huomioon tuensaajien perusteltu luottamus tuen olemassaoloon. Riidanalainen päätös loukkaa siten unionin oikeuden kirjoittamatonta luottamuksensuojan periaatetta.


title: Asia C-13/13 P: Valitus, jonka Syndicat des thoniers méditerranéens, Marc Carreno, Jean Louis Donnarel, Jean-François Flores, Gérald Jean Lubrano, Hervé Marin, Nicolas Marin, Sébastien Marin ja Serge Antoine José Perez Pourvoi ovat tehneet 10.1.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-574/08, Syndicat des thoniers méditerranéens ym. vastaan komissio, 7.11.2012 antamasta tuomiosta

text:
               9.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/12

         Valitus, jonka Syndicat des thoniers méditerranéens, Marc Carreno, Jean Louis Donnarel, Jean-François Flores, Gérald Jean Lubrano, Hervé Marin, Nicolas Marin, Sébastien Marin ja Serge Antoine José Perez Pourvoi ovat tehneet 10.1.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-574/08, Syndicat des thoniers méditerranéens ym. vastaan komissio, 7.11.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-13/13 P)
   2013/C 71/19
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittajat: Syndicat des thoniers méditerranéens, Marc Carreno, Jean Louis Donnarel, Jean-François Flores, Gérald Jean Lubrano, Hervé Marin, Nicolas Marin, Sébastien Marin ja Serge Antoine José Perez (edustaja: avocate C. Bonnefoi)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, Gérard Buono, Jean-Luc Buono, Roger Del Ponte, Serge Antoine Di Rocco, Jean Gérald Lubrano, Jean Lubrano, Jean Lucien Lubrano, Fabrice Marin ja Robert Marin

      Vaatimukset

               —

               valittajien valitus perusteineen ja vaatimuksineen on hyväksyttävä

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) 7.11.2012 asiassa T-574/08 antama tuomio on kumottava siltä osin kuin siinä hylättiin valittajien nostama kanne

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) 7.11.2012 asiassa T-574/08 antama tuomio on kumottava oikeudenkäyntikuluja koskevan ratkaisun osalta

               —

               Syndicat des Thoniers de la Méditerranéen (STM) valitus, vahingonkorvausvaatimus mukaan lukien, on otettava tutkittavaksi ja hyväksyttävä

               —

               unionin tuomioistuimeen valittaneiden henkilöiden unionin yleisessä tuomioistuimessa esittämät vaatimukset on hyväksyttävä

               —

               valittajien unionin yleisessä tuomioistuimessa esittämät vaatimukset on hyväksyttävä siltä osin kuin kyse on vahingon kattavan korvauksen periaatteesta

               —

               valittajien unionin yleisessä tuomioistuimessa esittämät vaatimukset on hyväksyttävä siltä osin kuin ne koskevat alkuperäisessä kannekirjelmässä vaadittua mutta sen jälkeen, kun toimintatappioiden laskentaan vaikuttavat seikat vakiintuivat ja todisteet saatiin kerättyä, täsmennettyä vahingonkorvauksen määrää

               —

               jos edellisen kohdan vaatimus hylätään, asiantuntija on nimitettävä Euroopan komission kustannuksella laskemaan maksettavat korvaukset unionin tuomioistuimen hyväksymien laskentasääntöjen mukaisesti

               —

               komissio on velvoitettava vastaamaan kaikista oikeudenkäyntikuluista ja korvaamaan kaikki STM:n ja yksittäisten kantajien asianajo-, menettely-, kuljetus- ja matkakulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat esittävät valituksensa tueksi neljä valitusperustetta.
   Ensinnäkin Syndicat des Thoniers de la Méditerranée katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin otti vääristyneellä tavalla huomioon asiakirja-aineistoon sisältyvät seikat, kun se katsoi, ettei STM:llä ole oikeussuojan tarvetta, ja totesi, ettei sen nostamaa kannetta voida ottaa tutkittavaksi.
   Toiseksi kantajat katsovat, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se tulkitsi asiassa C-221/09, AJD Tuna, 17.3.2011 annettua tuomiota siten, että siinä hyväksyttäisiin asetuksen (EY) N:o 530/2008 (1) pitäminen lainvastaisena säädöksenä. Valittajien mukaan kyseinen asetus on lainmukainen mutta osittain pätemätön.
   Kolmanneksi valittajat moittivat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta siitä, ettei se todennut lainmukaisesta toimesta johtuvaa komission vastuuta, joka perustuu siihen, ettei vahinko, johon asiassa vedottiin, ylittänyt niiden taloudellisten riskien rajoja, jotka ovat ominaisia kalastuksen harjoittamiselle.
   Viimeiseksi valittajat moittivat unionin yleistä tuomioistuinta siitä, että se antoi ratkaisunsa niiden sääntöjen vastaisesti, joiden noudattamista sen on valvottava, koska se ei antanut ratkaisua perusteista ja vaatimuksista sellaisina kuin asianosaiset esittivät ne mainitussa tuomioistuimessa. Erityisesti valittajat moittivat unionin yleistä tuomioistuinta siitä, ettei se antanut ratkaisua asetuksella (EY) N:o 530/2008 toteutettua espanjalaisten nuotta-alusten ja valittajien nuotta-alusten erilaista kohtelua koskevista perusteista ja vaatimuksista.

      (1)  Tonnikalaa Atlantin valtamerellä pituuspiirin 45° läntistä pituutta itäpuolella sekä Välimerellä kalastavia kurenuotta-aluksia koskevista kiireellisistä toimenpiteistä 12.6.2008 annettu komission asetus (EY) N:o 530/2008 (EUVL L 155, s. 9).


title: Asia T-221/99: Gitte Rasmussenin 30.9.1999 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
18.12.1999             FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 366/29
Vahingot                                                               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
1. Perutuista ja tekemättä jääneistä varauksista johtuva tulojen       Kantaja kiistää poissaolojensa luvattomuuden ja väittää, että:
    menetys
                                                                       — neuvosto on rikkonut henkilöstösääntöjen 59 artiklan
    a) Peruutetut varaukset                                                 3 kohtaa kieltäytymällä kutsumasta koolle työkyvyttö-
                                                                            myyslautakuntaa, jotta se tutkisi kantajan sairauspoissaolo-
    b) Tekemättä jääneet varaukset                                          jensa perustelemiseksi esittämien lääkärintodistusten päte-
                                                                            vyyden ja että
2. Kantajina olevien yritysten käyttämien hintojen alenemi-
    sesta johtuva tulojen menetys                                      — neuvosto on laiminlyönyt perusteluvelvollisuutensa ja lou-
                                                                            kannut puolustuksen oikeuksia, kun se ei ole antanut
                                                                            kantajaa hoitavalle lääkärille mitään lääketieteellisiä tietoja
3. Suunniteltua suuremman lainanoton aiheuttamasta uusien                   siitä, miksi valvovat lääkärit ovat epäilleet kantajan toimit-
    alusten rakentamisbudjetin suurenemisesta johtuva va-                   tamien lääkärintodistusten pätevyyttä.
    hinko
                                                                       Kantaja toteaa, että hänelle on määrätty kurinpitoseuraamus
4. Voittojen menetys tulevien kausien tulojen menetyksen               kontrollitutkimuksista kieltäytymisen vuoksi. Hän korostaa
    sekä asiakkaiden menetyksen johdosta.                              tältä osin, että hän kieltäytyi näistä tutkimuksista häntä
                                                                       hoitaneen lääkärin neuvosta, sillä tämä arvioi kontrollitutki-
                                                                       musten voivan olla vahingollisia hänen terveydelleen, mikä
                                                                       kanta on kantajan mukaan myöhemmin vahvistettu työkyvyt-
                                                                       tömyyslautakunnan 23.3.1999 tekemällä päätöksellä, jossa
                                                                       hänen sairautensa vakavuus huomioon ottaen hänen todetaan
                                                                       olevan pysyvästi kykenemätön hoitamaan tehtäviään. Tämän
                                                                       perusteella kantaja katsoo, ettei hän ole laiminlyönyt hen-
                                                                       kilöstösäännön mukaisia velvoitteitaan ja että kurinpi-
                                                                       topäätöksellä ei siten ole oikeudellista perustetta ja päätökseen
Gitte Rasmussenin 30.9.1999 Euroopan unionin neuvos-                   liittyy ainakin ilmeinen arviointivirhe.
                  toa vastaan nostama kanne
                                                                       Kantaja katsoo myös, että neuvosto on määrämällä hänen
                         (Asia T-221/99)
                                                                       terveydelleen haitallisia kontrollitutkimuksia syyllistynyt usei-
                                                                       siin virkavirheisiin, jotka synnyttävät vahingonkorvausvas-
                         (1999/C 366/62)                               tuun.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Gitte Rasmussen, kotipaikka Bryssel, on nostanut 30.9.1999
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
messa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan
edustajat ovat asianajajat Jean-Noël Louis, Greta-Françoise
Parmentier ja Véronique Peere, Bryssel, prosessiosoite Luxem-          Jean-Claude Martinezin ja Charles de Gaullen 5.10.1999
burgissa Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange.                            Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-222/99)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                (1999/C 366/63)
— kumoaa neuvoston päätöksen, jossa kantajan poissaolot
    28.9.1998-18.3.1999 todetaan luvattomiksi,
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
— kumoaa neuvoston päätöksen määrätä kantajalle kurinpi-
    toseuraamuksena kirjallinen varoitus,
                                                                       Jean-Claude Martinez, kotipaikka Montpellier (Ranska), ja
                                                                       Charles de Gaulle, kotipaikka Pariisi, ovat nostaneet 5.10.1999
— määrää neuvoston maksamaan korvauksena kantajan hen-
                                                                       Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
    kisistä kärsimyksistä yhden euron symbolisen määrän ja
                                                                       messa kanteen Euroopan parlamenttia vastaan. Kantajien edus-
                                                                       taja on asianajaja François Wagner, Nizza, 2 rue de la
— määrää vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                     Poissonnerie.


title: Asia C-610/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 11.12.2012 — Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Valtiontuet — Unionin tuomioistuimen tuomio, jolla jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen todetaan — Oikeudenkäyntiväite — EY 228 artiklan 2 kohta ja SEUT 260 artiklan 2 kohta — Täytäntöönpanon laiminlyönti — Rahamääräiset seuraamukset)

text:
               9.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 11.12.2012 — Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-610/10) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Valtiontuet - Unionin tuomioistuimen tuomio, jolla jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen todetaan - Oikeudenkäyntiväite - EY 228 artiklan 2 kohta ja SEUT 260 artiklan 2 kohta - Täytäntöönpanon laiminlyönti - Rahamääräiset seuraamukset)
   2013/C 38/03
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Stromsky ja C. Urraca Caviedes)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: N. Díaz Abad)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek, D. Hadroušek ja J. Očková)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — SEUT 260 artikla — Yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-499/99 2.7.2002 antaman tuomion (Kok., s. I-6031) täytäntöönpanon laiminlyönti — Uhkasakon määräämistä koskeva vaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut SEUT 260 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut Euroopan komission SEUT 260 artiklan 2 kohdan nojalla 18.3.2010 antamassa täydentävässä virallisessa huomautuksessa asetetun määräajan päättymispäivään mennessä kaikkia asiassa C-499/99, komissio vastaan Espanja, 2.7.2002 annetun tuomion, joka muun muassa koskee keskushallituksen ja useiden itsehallintoalueiden hallitusten MAGEFESAlle, joka on ruostumattomasta teräksestä tehtyjen kotitaloustarvikkeiden ja pienten sähkölaitteiden valmistaja, Espanjassa myöntämästä tuesta 20.12.1989 tehdyllä komission päätöksellä 91/1/ETY sääntöjenvastaisiksi ja yhteismarkkinoille soveltumattomiksi todettujen tukien takaisinperintää, täytäntöönpanemiseksi tarvittavia toimenpiteitä.

               2)

               Tämän tuomion julistamispäivästä lukien siihen saakka, kunnes edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Espanja annettu tuomio on pantu täytäntöön, Espanjan kuningaskunta velvoitetaan maksamaan Euroopan komissiolle ”Euroopan unionin omat varat” -tilille 50 000 euron suuruinen uhkasakko kultakin päivältä, jolla edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Espanja annetun tuomion noudattamisen kannalta tarpeellisten toimien toteuttaminen viivästyy.

               3)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan maksamaan Euroopan komissiolle ”Euroopan unionin omat varat” -tilille 20 miljoonan euron suuruinen kiinteämääräinen hyvitys.

               4)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               5)

               Tšekin tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 72, 5.3.2011.


title: Asia T-555/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.5.2012 — JBF RAK v. neuvosto (Tuet — Iranista, Pakistanista ja Yhdistyneistä arabiemiirikunnista peräisin olevan polyeteenitereftalaatin tuonti — Lopullinen tasoitustulli ja väliaikaisen tullin lopullinen kantaminen — Asetuksen (EY) N:o 597/2009 11 artiklan 8 kohta, 15 artiklan 1 kohta ja 30 artiklan 5 kohta — Hyvän hallinnon periaate)

text:
               7.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 200/13

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.5.2012 — JBF RAK v. neuvosto
   (Asia T-555/10) (1)

   (Tuet - Iranista, Pakistanista ja Yhdistyneistä arabiemiirikunnista peräisin olevan polyeteenitereftalaatin tuonti - Lopullinen tasoitustulli ja väliaikaisen tullin lopullinen kantaminen - Asetuksen (EY) N:o 597/2009 11 artiklan 8 kohta, 15 artiklan 1 kohta ja 30 artiklan 5 kohta - Hyvän hallinnon periaate)
   2012/C 200/26
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: JBF RAK LLC (Ras Al Khaimah, Yhdistyneet Arabiemiirikunnat) (edustaja: asianajaja B. Servais)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamies: B. Driessen, avustajinaan asianajaja G. Berrisch ja barrister N. Chesaites)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: H. van Vliet, M. França ja G. Luengo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta ja väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta tietyn Iranista, Pakistanista ja Yhdistyneistä arabiemiirikunnista peräisin olevan polyeteenitereftalaatin tuonnissa 27.9.2010 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 857/2010 (EUVL L 254, s. 10) kumoamisvaatimus.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               JBF RAK LLC vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 30, 29.1.2011.


title: Asia C-313/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 16.10.2008 (Juzgado de lo Mercantilin (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Kirtruna SL ja Elisa Vigano v. Red Elite de Electrodomésticos SA, Cristina Delgado Fernández de Heredia, Sergio Sabini Celio, Miguel Oliván Bascones ja Electro Calbet SA (Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 2001/23/EY — Yrityksen luovutus — Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen — Maksukyvyttömyysmenettely — Vuokrasopimuksen siirtyminen uudelle vuokralaiselle)

text:
               6.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 16.10.2008 (Juzgado de lo Mercantilin (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Kirtruna SL ja Elisa Vigano v. Red Elite de Electrodomésticos SA, Cristina Delgado Fernández de Heredia, Sergio Sabini Celio, Miguel Oliván Bascones ja Electro Calbet SA
   (Asia C-313/07) (1)

   (Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 2001/23/EY - Yrityksen luovutus - Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen - Maksukyvyttömyysmenettely - Vuokrasopimuksen siirtyminen uudelle vuokralaiselle)
   (2008/C 313/13)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Juzgado de lo Mercantil
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Kirtruna SL ja Elisa Vigano

      Vastaajat: Red Elite de Electrodomésticos SA, Cristina Delgado Fernández de Heredia, Sergio Sabini Celio, Miguel Oliván Bascones ja Electro Calbet SA
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Juzgado de lo Mercantil — Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12.3.2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/23/EY (EYVL L 82, s. 16) tulkinta
   Tuomiolauselma
   Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12.3.2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/23/EY 3 artiklan 1 kohdassa ei edellytetä, että kun yritys luovutetaan, liikehuoneiston vuokrasopimus, jonka yrityksen luovuttaja on tehnyt kolmannen osapuolen kanssa, pidetään voimassa siitä huolimatta, että kyseisen sopimuksen päättäminen saattaa johtaa luovutuksensaajalle siirrettyjen työsopimusten päättämiseen.

      (1)  EUVL C 211, 8.9.2007.


title: Asia F-106/06: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 22.1.2008 — Erbežnik v. parlamentti

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/71

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 22.1.2008 — Erbežnik v. parlamentti
   (Asia F-106/06) (1)

   (2008/C 64/117)

      Oikeudenkäyntikieli: sloveeni

   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä sovintoratkaisun jälkeen.

      (1)  EUVL C 281, 18.11.2006, s. 46.


title: Asia T-321/16: Kanne 24.6.2016 – Ansell Healthcare Europe v. komissio

text:
               16.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/29

         Kanne 24.6.2016 – Ansell Healthcare Europe v. komissio
   (Asia T-321/16)
   (2016/C 296/38)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja(t): Ansell Healthcare Europe NV (Anderlecht, Belgia) (edustajat: lawyer H. Gilliams ja lawyer J. Bocken)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Belgian kuningaskunnan liian suurten voittojen vapautuksiin soveltamasta valtiontukiohjelmasta SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) 11.1.2016 annetun komission päätöksen (riidanalainen päätös);

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2–4 artiklan;

               —

               joka tapauksessa kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2–4 artiklan niiltä osin kuin a) niissä määrätään, että tuki on perittävä takaisin muilta kuin niiltä yrityksiltä, joiden kanssa on tehty kyseisessä päätöksessä määritelty ”liian suuria voittoja koskeva järjestely”, ja kuin b) niissä määrätään tuensaajan verosäästöjä vastaava määrä perittäväksi takaisin ilman, että Belgian annettaisiin ottaa huomioon sitä, että toinen veroviranomainen on todellisuudessa tehnyt niitä korottavan oikaisun;

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen, harkintavallan väärinkäyttöön ja siihen, ettei riidanalaisessa päätöksessä ole esitetty asiallisia syitä sille, miksi siinä katsotaan valtiontuen olevan olemassa.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisella päätöksellä on rikottu SEUT 107 artiklaa ja perusteluvelvollisuutta luokiteltaessa kyseinen ohjelma valikoivaksi toimenpiteeksi.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisella päätöksellä on rikottu SEUT 107 artiklaa ja siinä on tehty ilmeinen arviointivirhe katsottaessa, että kyseisellä ohjelmalla annetaan etu.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisella päätöksellä on rikottu SEUT 107 artiklaa, loukattu perusteltua luottamusta, siinä on ilmeinen arviointivirhe ja harkintavaltaa on käytetty väärin, ja jonka mukaan siinä esitetä asiallisia syitä määräykselle, jonka mukaan Belgian on perittävä kyseinen tuki takaisin.


title: Alankomaiden Raad van Staten hallintolainkäytön osaston 8. 3. 1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa BV Aannemersbedrijf P. K. Kraaijeveld ja muut vastaan Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland (Asia C-72/95)

text:
N:o C 119/8           [ FTI                    Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                         13.5.95
Kun kantajalla on oikeus kansalliseen sosiaaliturvaetuuteen             tilanteita varten annettu sääntely toteutetaan tai asetuk
miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteit           sen (ETY) N:o 404/93 19 artiklaa täydennetään ?
taisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyk
sissä 19 päivänä joulukuuta 1978 annetun neuvoston                 (M EYVL N:o L 47, 25 . 2 . 1993 , s. 1
direktiivin 79/7/ETY (*) nojalla, oikeuttaako yhteisöoikeus
tässä tapauksessa kantajan saamaan korkoa tälle edulle, ja
jos oikeuttaa, niin:
   i) Mistä päivästä korkoa on maksettava ?
                                                                   Alankomaiden Raad van Staten hallintolainkäytön osaston
 ii) Minkä korkokannan mukaan sitä on maksettava ?                 8. 3. 1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkai
                                                                   supyyntö asiassa BV Aannemersbedrijf P. K. Kraaijeveld ja
iii) Onko korko laskettava ainoastaan sille osuudelle, joka           muut vastaan Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland
       lankeaa maksettavaksi kansallisten päällekkäisyys
                                                                                (Asia C-72/95 )
       sääntöjen mukaisesti vasta muiden samalle kaudelle
       kohdistuvien etuuksien maksun lakkaamisen jälkeen ?                                   ( 95/C 119/17)
(!) EYVL N:o L 6, 10. 1 . 1979, s. 24                              Alankomaiden Raad van State on 8 . 3 . 1995 tekemällään
                                                                   päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomio
                                                                   istuimen kirjaamoon 14. 3 . 1995 , pyytänyt yhteisöjen
                                                                   tuomioistuimelta ensin mainitussa tuomioistuimessa vireillä
                                                                   olevassa asiassa BV Aannemersbedrijf P. K. Kraaijeveld ja
                                                                   muut vastaan Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland
                                                                   ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
Hessischer Verwaltungsgerichtshofin 9. 2. 1995 tekemäl
lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa            1 ) Onko tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden
Port GmbH & Co. KG vastaan Bundesanstalt fiir Land                    ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesä
        wirtschaft und Ernährung, väliintulijana Saksan                kuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/
                          liittotasavalta                              ETY (*) liitteen II käsitettä "kanavointi- ja tulvasuoje
                         (Asia C-68/95 )                               luhankkeet" tulkittava siten, että siihen sisältyvät myös
                                                                       tietyt vesiteiden pengertämiseen liittyvät toimenpi
                          ( 95/C 119/16                                teet ?
Hessischer Verwaltungsgerichtshof — 8 . Sénat — pyytää            2) Kun otetaan erityisesti huomioon direktiivissä käytetyt
9. 2. 1995 tekemällään ja yhteisöjen tuomioistuimen                    käsitteet "hankkeet" ja " hankkeiden muutokset ", onko
kirjaamoon 13 . 3 . 1995 saapuneella päätöksellä Euroopan              ensimmäiseen kysymykseen annettu vastaus erilainen,
yhteisöjen tuomioistuimen ennakkoratkaisua asiassa Port                kun kyseessä on:
GmbH & Co KG vastaan Bundesanstalt fiir Landwirtschaft
und Ernährung, väliintulijana Saksan liittotasavalta, seuraa          a ) uuden penkereen rakentaminen,
viin kysymyksiin:
                                                                       b ) olemassa olevan penkereen siirtäminen,
1 ) Onko komissio velvollinen 13 päivänä helmikuuta
      1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 404/                  c) olemassa olevan penkereen vahvistaminen ja/tai
      93 C1 ) 16 artiklan 3 kohdan taikka 30 artiklan peru                 leventäminen,
      steella säätelemään kohtuuttomia tilanteita, jotka syn
      tyvät siitä, että luokkaan A kuuluvat taloudelliset              d ) penkereen korvaaminen samalle paikalle rakennet
      toimijat joutuvat merkittäviin vaikeuksiin, koska niille              tavalla penkereellä, vaikkei se olisi rakenteeltaan
      on vahvistettu asetuksen (ETY) N:o 404/93 19 artiklan                 vahvempi tai leveämpi kuin poistettu penger, tai
      2 kohdan mukaisten viitevuosien perusteella epätavalli
     sen alhainen kiintiö eivätkä ne voi osallistua AKT- ja            e) yhdistelmä yhdestä tai useammasta a—d kohdassa
     yhteisöbanaanien markkinoille ?                                        esitetystä tilanteesta ?
2 ) Onko asetuksen (ETY) N:o 404/93 19 artiklan 2 kohta           3 ) Onko direktiivin 2 artiklan 1 kohtaa ja 4 artiklan 2
     mitätön siltä osin kuin siinä ei oteta huomioon yli              kohtaa tulkittava siten, että jos jäsenvaltio on direktiivin
     menokauden kohtuuttomuustilanteissa muita viite                  määräykset täytäntöönpanevassa lainsäädännössään
     vuosia ?                                                          määritellyt virheellisesti 4 artiklan 2 kohdassa tarkoite
                                                                       tut arviointiperusteet ja/tai rajat, jotka ovat tarpeen
                                                                       päätettäessä, mitkä hankkeet kuuluvat liitteessä II
3 ) Jos jompaankumpaan edellä mainittuun kysymykseen                   mainittuihin luokkiin, niin edellä mainitun 2 artiklan 1
     vastataan myöntävästi: Millä edellytyksillä kansallisella         kohdasta johtuu velvollisuus arvioida hankkeen ympä
     tuomioistuimella on toimivalta ryhtyä oikeudenkäyn               ristövaikutukset, jos tällä hankkeella on tässä 1 koh
     nissä väliaikaisiin toimenpiteisiin tilapäisen oikeus            dassa tarkoitettuja "laatunsa, kokonsa tai sijaintinsa
     suojan myöntämiseksi siihen asti, kunnes kohtuuttomia             vuoksi . . . merkittäviä ympäristövaikutuksia "?
 ---pagebreak--- 13.5.95              d]                          Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                    N:o C 119/9
4) Jos kolmanteen kysymykseen vastataan myönteisesti,                Hoge Raad der Nederlandenin 15 . 3 . 1995 tekemällään
     onko tämä arviointivelvollisuus välittömästi sovelletta        päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa CV
     vaa oikeutta siten, että yksityinen voi vedota siihen             Harnas & Helm vastaan Staatssecretaris van Financiën
     kansallisessa tuomioistuimessaan ja kansallisen tuomio                                   (Asia C-80/95 )
     istuimen on sovellettava sitä, vaikka siihen ei olisikaan
     vedottu kyseisessä asiassa ?                                                               ( 95/C 119/19 )
                                                                     Hoge Raad der Nederlanden on 15 . 3 . 1995 tekemällään
(!) EYVL N:o L 175 , 5 . 7. 1985 , s. 40                             päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomio
                                                                     istuimen kirjaamoon 17. 3 . 1 995 , pyytänyt yhteisöjen
                                                                     tuomioistuimelta ensin mainitussa tuomioistuimessa vireillä
                                                                     olevassa asiassa CV Harnas & Helm vastaan Staatssecreta
                                                                     ris van Financiën ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyk
                                                                     siin:
Hoge Raad van Nederlandenin 10. 3 . 1995 tekemällään                 1 ) Ovatko pelkät obligaatioiden (jotka ovat saatavia
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö riita-asiassa                   vaihdettavien arvopaperien muodossa ) omistusoikeu
          B. A. J. Hendrikman ja M. Feyen vastaan                          den hankkiminen ja hallinta, jotka eivät palvele muuta
               Magenta Druck & Verlag GmbH                                 yrityksen toimintaa, sekä niistä saatavien tulojen naut
                         (Asia C-78/95 )                                   timinen sellaista taloudellista toimintaa, jota kuuden
                                                                           nen direktiivin 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetaan ?
                          ( 95/C 119/18 )
                                                                     2 ) Jos vastaus tähän kysymykseen on myönteinen, onko
Hoge Raad van Nederlanden on 10 . 3 . 1995 tekemällään                     tällaista toimintaa pidettävä kuudennen direktiivin
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen                    13 artiklan B kohdan d alakohdan 1 tai 5 alakohdassa
kirjaamoon 16. 3 . 1995, pyytänyt Euroopan yhteisöjen                      tarkoitettuina liiketoimina, jolloin toimintaan liittyy
tuomioistuimelta ennakkoratkaisua ensin mainitussa tuo                    oikeus vähentää obligaatioiden hallinnasta ja tallessapi
mioistuimessa vireillä olevassa riita-asiassa B. A. J. Hendrik            dosta määrätty vero kuudennen direktiivin 17 artiklan 3
man ja M. Feyen vastaan Magenta Druck & Verlag GmbH                        kohdan johdantokappaleen sekä c alakohdan mukai
seuraaviin kysymyksiin:                                                    sesti, siltä osin kuin liiketoimet liittyvät yhteisön ulko
                                                                           puolelle sijoittautuneen toimipaikan liikkeelle laskemiin
1 ) Onko Brysselin yleissopimuksen 29 artiklaa tulkittava                  obligaatioihin ?
     niin, että sen tuomioistuimen, jossa tunnustamispyyntö
                                                                     3 ) Jos vastaus toiseen kysymykseen on myönteinen ja
     esitetään, on täysin pidättäydyttävä tutkimasta, onko                 mikäli verovelvollinen harjoittaa edellisissä kysymyk
     vastaaja ollut asianmukaisesti edustettuna toisessa sopi
                                                                           sissä tarkoitettua toimintaa ja pitää siten hallussaan
     musvaltiossa käydyssä oikeudenkäynnissä, vaikka siinä                 osakkeita, jotka eivät ole liikevaihtoveron alaisia yhtei
     oikeudenkäynnissä tuomioistuin ei ole asiasta lausu
     nut ?
                                                                           söjen tuomioistuimen 22 . 6 . 1994 antaman tuomion
                                                                           asiassa C-333/91 Satam SA mukaisesti, voidaanko tältä
                                                                           verovelvolliselta ennakkona kannettu vero vähentää
2 ) a ) Onko Brysselin yleissopimuksen 27 artiklan 1 koh                  kokonaan vai jääkö osakkeiden hallinnasta ennakkona
          taa tulkittava niin, että se estää tunnustamasta                 kannettu vero vähennysoikeuden ulkopuolelle ?
          toisessa sopimusvaltiossa annettua tuomiota, jos
          vastaaja ei ole ollut asianmukaisesti edustettuna          4 ) Jos edelliseen kysymykseen vastataan jälkimmäisellä
          siinä oikeudenkäynnissä eikä ole edes tiennyt siitä,             tavalla, miten lasketaan vähentämättä jäävä veron
          vaikka olisikin jälkikäteen saanut tiedon annetusta              määrä ?
          päätöksestä eikä ole valittanut siitä tämän sopimus
          valtion oikeudenkäyntimenettelyä koskevien sään
          nösten mukaisesti ?
     b ) Onko sillä tässä asiassa merkitystä, että määräaika         Tribunale di Genova, Sezione Prima Civilen 3 . 3 . 1995
          tällaisen valituksen tekemiselle on yksi kuukausi          tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
          laskettuna siitä päivästä, jolloin päätöksestä on          kyseisessä tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Inter
          saatu tieto ?
                                                                             cod Sri vastaan Amministrazione delle Finanze
                                                                                dello Stato
                                                                                (Asia C-81/95 )
 3 ) Onko Brysselin yleissopimuksen 27 artiklan 2 kohtaa
     tulkittava niin, että sitä voidaan soveltaa myös tapauk                                    ( 95/C 119/20 )
     seen, jossa tuomiota ei tosin ole annettu poisjäänyttä
     vastaajaa vastaan, mutta jossa vastaajalle ei ole annettu       Tribunale di Genova, Sezione Prima Civile on esittänyt
     haastehakemusta tai vastaavaa asiakirjaa asianmukai             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle 3 . 3 . 1 995 tekemäl
     sesti tiedoksi hyvissä ajoin, ja jossa vastaaja ei ole ollut     lään päätöksellä ennakkoratkaisupyynnön, joka on saapu
     oikeudenkäynnissä asianmukaisesti edustettuna ?                  nut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 17. 3 .
                                                                      1995 ja jossa on pyydetty ennakkoratkaisua kyseisessä
                                                                     tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Intercod Sri
                                                                     vastaan Amministrazione delle Finanze dello Stato ja jotka


title: Asia C-1/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Mainz (Saksa) on esittänyt 3.1.2011 — Interseroh Scrap and Metal Trading GmbH v. Sonderabfall-Management-Gesellschaft Rheinland-Pfalz mbH (SAM)

text:
               26.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Mainz (Saksa) on esittänyt 3.1.2011 — Interseroh Scrap and Metal Trading GmbH v. Sonderabfall-Management-Gesellschaft Rheinland-Pfalz mbH (SAM)
   (Asia C-1/11)
   2011/C 95/04
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Mainz

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Interseroh Scrap and Metal Trading GmbH

      Vastaaja: Sonderabfall-Management-Gesellschaft Rheinland-Pfalz mbH (SAM)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Koskeeko jätteiden siirrosta 14.6.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1013/2006 (1) 18 artiklan 4 kohta myös siirtomenettelyyn osallistuvia tahoja?

               2)

               Mikäli kysymykseen 1 vastataan kieltävästi: rajoittaako yhteisön primaarioikeus mainitun asetuksen 18 artiklan 1 kohtaa liikesalaisuuksien suojaamiseksi?

               3)

               Mikäli kysymykseen 1 vastataan myöntävästi: rajoittaako mainitun asetuksen 18 artiklan 4 kohta liikesalaisuuksien suojaamiseksi sitä 18 artiklan 1 kohdan mukaista velvoitetta, jonka mukaan jätteen siirron järjestävän henkilön on liitteen VII mukaisella asiakirjalla ilmoitettava jätteen tuottaja tai kerääjä myös jätteen vastaanottajalle?

               4)

               Mikäli kysymykseen 3 vastataan myöntävästi: riippuuko rajoituksen laajuus yksittäistapauksessa tehtävästä intressien punninnasta (yhtäältä kyseessä olevien liiketoiminnallisten intressien ja toisaalta ympäristönsuojeluintressin välillä)?

      (1)  EUVL L 190, s. 1.