title: Asia F-41/15: Kanne 9.3.2015 – ZZ ym. v. Euroopan poliisiakatemia (CEPOL)

text:
               1.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/28

         Kanne 9.3.2015 – ZZ ym. v. Euroopan poliisiakatemia (CEPOL)
   (Asia F-41/15)
   (2015/C 178/31)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: ZZ ym.

      Vastaaja: Euroopan poliisiakatemia (CEPOL)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sellaisten Euroopan poliisiakatemian (CEPOL) tekemien päätösten kumoaminen, joiden johdosta kantajat joko irtisanoutuivat toimistaan CEPOLissa tai muuttivat Lontoosta Budapestiin taloudellisella tappiolla, sekä tästä väitetysti aiheutuneen aineellisen vahingon ja henkisen kärsimyksen korvaaminen

      Vaatimukset

               —

               CEPOLin 23.5.2014 tekemä päätös nro 17/2014/DIR, jossa todetaan, että mukaan CEPOL uudelleensijoitetaan Budapestiin Unkariin 1.10.2014 alkaen, ja jossa kantajille ilmoitetaan, että ”tämän määräyksen noudattamatta jättämisen katsotaan merkitsevän irtisanoutumista 30.9.2014 lukien”, on kumottava

               —

               myös CEPOLin 28.11.2014 tekemät päätökset, joilla hylättiin kantajien 8.–21.8.2014 edellä mainitusta päätöksestä tekemät valitukset, on tarvittaessa kumottava

               —

               myös CEPOLin 22.12.2014 tekemät päätökset, joilla CEPOL ”hyväksyi” kahden kantajan irtisanoutumisen, on tarvittaessa kumottava

               —

               kantajille aiheutunut aineellinen vahinko on korvattava

               —

               kantajille aiheutunut henkinen kärsimys on korvattava

               —

               CEPOL on velvoitettava korvaamaan kaikki kantajille käsiteltävästä kanteesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-327/00: ICAT FOODS S.p.a:n 20.10.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 372/14                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       23.12.2000
ICAT FOODS S.p.a:n 20.10.2000 Euroopan yhteisöjen                        Turkin viranomaiset ovat vahvistaneet laadittujen ATR 1
               komissiota vastaan nostama kanne                          -todistusten pätevyyden, millä ne ovat tehneet tiettäväksi,
                                                                         etteivät ne ole tulleet harhaan johdetuiksi vientiyritysten
                                                                         antamien ilmoitusten johdosta. Näin ollen komission pääpe-
                          (Asia T-327/00)                                rusteena ollut väite, jonka mukaan nämä viranomaiset eivät
                                                                         ole tehneet aktiivista virhettä, ei ole pitävä.
                          (2000/C 372/28)
                                                                         Niihin kahteen muuhun edellytykseen, joista 222 artiklassa
                                                                         säädetään, komissio on vedonnut ainoastaan epäsuorasti.
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                         Sekoittamista koskevien oikeussääntöjen virheellistä tulkintaa
ICAT FOOD S.p.a. on nostanut 20.10.2000 Euroopan yhteisö-                koskevan väitteen osalta kantaja toteaa, että komission kanta,
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu-                jonka mukaan turkkilaisia tavaroita ja yhteisötavaroita ei saa
roopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina                sekoittaa, on johtanut siihen, että yhteisön tarkastajat ovat
ovat asianajajat Roberto Delfino, Genova, Massimo Merola,                laiminlyöneet laskea, kuinka suuri kolmansista maista peräisin
Rooma, Flora Santaniello, Lecce, ja Daniele P. Domincucci,               olevan raaka-aineen osuus oli, ja tarkastaa, miltä osin tämä
Pescara, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto             mahdollisesti ylitti EY-Turkki–assosiaationeuvoston päätök-
Alain Lorang, 51 rue Albert I.                                           sessä määrätyn toleranssirajan (10 prosenttia).
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa 19.6.2000 tehdyn päätöksen C(2000) 1612,
      jolla komissio hylkäsi yhteisön tullikoodeksin 220 artik-
      lan 2 kohdan b alakohdan mukaisen hakemuksen siitä,
      ettei jälkikäteen perittäisi tulleja kolmen Turkista tuodun
      tonnikalaerän osalta (IM4-tuontiselvityslomakkeet nro              Mario Costacurtan 24.10.2000 Euroopan yhteisöjen ko-
      548/P – 8.9.1995, nro 866/E – 9.1.1996 ja nro 2656/H                              missiota vastaan nostama kanne
      – 24.1.1996);
                                                                                (Asia T-328/00)
–     velvoittaa vastaajana olevan komission korvaamaan kan-
      tajan oikeudenkäyntikulut ensimmäisen oikeusasteen
      tuomioistuimessa kantajan oikeudellisesta avustamisesta                                     (2000/C 372/29)
      aiheutuneet kulut mukaan lukien.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Mario Costacurta, kotipaikka Luxemburg, on nostanut
Kanteessa riitautetaan yhteisön viranomaisten kanta olla hy-             24.10.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
väksymättä Turkissa laadittuja ATR 1 -todistuksia, jotka koski-          tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vat Genovan tullin kautta vapaaseen liikkeeseen laskettavaa              vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Marc Petit, Luxem-
kolmea erää purkitettua tonnikalaa. Nämä erät oli ostettu                burg.
turkkilaiselta Kervitas-nimiseltä yhtiöltä. Näitä todistuksia ei
hyväksytty siksi, koska suuri osa vientituotteiden valmistuk-            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
sessa käytetyistä raaka-aineista oli muuta kuin yksinomaan
turkkilaista alkuperää ja koska kyseiset yritykset eivät olleet
ryhtyneet toimiin alkuperältään turkkilaisen ja muun raaka-              –     kumoaa implisiittisen päätöksen, jolla kantajan 6.6.2000
aineen konkreettiseksi erottamiseksi toisistaan.                               tekemä hakemus on hylätty
                                                                         –     vahvistaa henkilöstösääntöjen liitteen X 3 artiklan mukai-
Kanteessa väitetään, että yhteisön tullikoodeksin 220 artiklan                 sesti kantajan määräämisen uusiin tehtäviin kolmanteen
2 kohdan b alakohtaa on rikottu ja että suhteellisuusperiaatetta               maahan 1.9.2000 lukien
on loukattu. Myöskään EY 253 artiklan mukaista perusteluvel-
vollisuutta ei ole noudatettu.
                                                                         –     velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan
                                                                               kaikki oikeudenkäynnistä aiheutuvat oikeudenkäynti-
Tullikoodeksin 220 artiklasta kantaja toteaa, että vaikka tullien              kulut
kantaminen jälkikäteen olisi oikeutettua (mikä on vähintäänkin
kyseenalaista) ja vaikka Turkin viranomaiset olisivat tehneet            –     varaa kantajalle oikeuden vedota erityisesti vahingonkor-
virheen laatiessaan alkuperätodistuksia, tämä virhe on kuiten-                 vauksen osalta kaikkiin muihin oikeuksiin, saataviin,
kin katsottava niin sanotusti aktiiviseksi virheeksi.                          oikeudellisiin perusteisiin ja ryhtyä tarvittaviin toimiin.


title: Asia C-359/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van Cassatie (kassaatiotuomioistuin) (Belgia) on esittänyt 24.6.2016 – Ömer Altun, Abubekir Altun, Sedrettin Maksutogullari, Yunus Altun, Absa NV, M. Sedat BVBA ja Alnur BVBA v. Openbaar Ministerie

text:
               12.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 335/38

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van Cassatie (kassaatiotuomioistuin) (Belgia) on esittänyt 24.6.2016 – Ömer Altun, Abubekir Altun, Sedrettin Maksutogullari, Yunus Altun, Absa NV, M. Sedat BVBA ja Alnur BVBA v. Openbaar Ministerie
   (Asia C-359/16)
   (2016/C 335/52)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hof van Cassatie (kassaatiotuomioistuin)

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Ömer Altun, Abubekir Altun, Sedrettin Maksutogullari, Yunus Altun, Absa NV, M. Sedat BVBA ja Alnur BVBA

      Vastapuoli: Openbaar Ministerie

      Ennakkoratkaisukysymys

   Voiko jokin muu tuomioistuin kuin lähettävän jäsenvaltion tuomioistuin mitätöidä tai jättää huomiotta E 101 todistuksen, joka on annettu sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä 21.3.1972 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72 (1) 11 artiklan 1 kohdan nojalla, sellaisena kuin sitä sovellettiin ennen kyseisen asetuksen kumoamista sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 883/2004 täytäntöönpanomenettelystä annetun asetuksen (EY) N:o 987/2009 (2) 96 artiklan 1 kohdalla, jos tuomioistuimen arvioitavaksi esitettyjen seikkojen nojalla voidaan todeta, että todistus on hankittu tai siihen vedotaan vilpillisin keinoin?

      (1)  (EYVL 1972, L 74, s. 1).

      (2)  Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 883/2004 täytäntöönpanomenettelystä 16.9.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 987/2009 (EUVL 2009, L 284, s. 1).


title: Asia T-218/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.10.2015 – Mabrouk v. neuvosto

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/77

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.10.2015 – Mabrouk v. neuvosto
   (Asia T-218/14) (1)

   (2015/C 398/89)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Kahdeksannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 194, 24.6.2014.


title: Asia C-119/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Rüsselsheim (Saksa) on esittänyt 12.3.2014 – Henricus Cornelis Maria Niessen ym. v. Condor Flugdienst GmbH

text:
               26.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 159/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Rüsselsheim (Saksa) on esittänyt 12.3.2014 – Henricus Cornelis Maria Niessen ym. v. Condor Flugdienst GmbH
   (Asia C-119/14)
   2014/C 159/18
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Henricus Cornelis Maria Niessen, Angelique Francisca Niessen Steeghs, Melissa Alexandra Johanna Niessen ja Kenneth Gerardus Henricus Niessen

      Vastaaja: Condor Flugdienst GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko omalla vastuullaan toimivien kolmansien, jotka ovat saaneet hoidettavakseen lentoliikenteen harjoittajalle kuuluvia tehtäviä, suorittamat toimet katsottava asetuksen (1) 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuiksi poikkeuksellisiksi olosuhteiksi?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko asiaa arvioitaessa merkitystä sillä, kuka (lentoyhtiö, lentoaseman pitäjä) on antanut tehtävän kolmannen hoidettavaksi?

      (1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 295/91 (EUVL L 46, s. 1).


title: Asia C-252/10 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 21.7.2011 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Euroopan meriturvallisuusvirasto (EMSA) (Muutoksenhaku — Julkiset hankinnat — Euroopan meriturvallisuusvirasto (EMSA) — SafeSeaNet-sovellusta koskeva tarjouspyyntö — Päätös, jolla tarjoajan tarjous hylätään — Tarjouskilpailun ratkaisuperusteet — Osaperusteet — Perusteluvelvollisuus)

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/15

         Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 21.7.2011 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Euroopan meriturvallisuusvirasto (EMSA)
   (Asia C-252/10 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Julkiset hankinnat - Euroopan meriturvallisuusvirasto (EMSA) - SafeSeaNet-sovellusta koskeva tarjouspyyntö - Päätös, jolla tarjoajan tarjous hylätään - Tarjouskilpailun ratkaisuperusteet - Osaperusteet - Perusteluvelvollisuus)
   2011/C 269/24
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (edustaja: dikigoros N. Korogiannakis)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan meriturvallisuusvirasto (EMSA) (asiamies: J. Menze, avustajinaan advocaat J. Stuyck ja advocaat A.-M. Vandromme)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-70/05, Evropaïki Dynamiki v. EMSA, 2.3.2010 antamasta tuomiosta siltä osin kuin siinä hylätään valittajan vaatimus Euroopan meriturvallisuusviraston (EMSA) 6.1.2005 tekemän päätöksen, jolla hylättiin valittajan SafeSeaNet-sovelluksen validointia ja kehittämistä koskevassa tarjouspyyntömenettelyssä tekemä tarjous, kumoamisesta

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 221, 14.8.2010.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 11 päivänä marraskuuta 1999 asiassa C-48/98 (Finanzgericht Bremenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Firma Söhl & Söhlke vastaan Hauptzollamt Bremen (Yhteisön tullikoodeksi ja sen soveltamisasetus – Väliaikaisesti varastoitujen muiden kuin yhteisötavaroiden tullaamiselle varattujen määräaikojen ylittäminen – Sellaisen laiminlyönnin käsite, joka ei tosiasiallisesta vaikuta väliaikaisen varastoinnin tai kyseisen tullimenettelyn asianmukaiseen toimintaan – Määräajan pidentäminen – Ilmeisen huolimattomuuden käsite)

text:
C 47/2                     FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             19.2.2000
ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia vel-                 vireillä olevassa asiassa Firma Söhl & Söhlke vastaan Hauptzol-
voitteitaan, koska se ei ole hyväksynyt tiettyjen yhteisön                 lamt Bremen ennakkoratkaisun yhteisön tullikoodeksista
vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheutta-               12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen
masta pilaantumisesta 4 päivänä toukokuuta 1976 annetun                    (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1) 49, 204 ja 239
neuvoston direktiivin 76/464/ETY (EYVL L 129, s. 23) mukai-                artiklan tulkinnasta ja asetuksen N:o 2913/92 212 a artiklan
sia, laatutavoitteita sisältäviä ohjelmia kyseisen direktiivin             tulkinnasta, sellaisena kuin kyseinen asetus on muutettuna
liitteessä olevaan luetteloon II kuuluvien aineiden aiheuttaman            19.12.1996 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston
pilaantumisen vähentämiseksi, yhteisöjen tuomiostuin (kuudes               asetuksella (EY) N:o 82/97 (EYVL 1997, L 17, s. 1), sekä tietyistä
jaosto), toimien kokoonpanossa: toisen jaoston puheenjohtaja               yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY)
R. Schintgen, joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjohtajan                 N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä
tehtäviä (esittelevä tuomari), sekä tuomarit G. Hirsch ja                  heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (EY) N:o
H. Ragnemalm, julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: johtava hal-            2454/93 (EYVL L 253, s. 1) 859 artiklan pätevyydestä ja
lintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut 11.11.1999                  tulkinnasta sekä kyseisen asetuksen 900 ja 905 artiklan
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                 tulkinnasta, sellaisena kuin kyseinen asetus on muutettuna
                                                                           19.12.1994 annetun komission asetuksen (EY) N:o 3254/94
1. Saksan tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen yhteisön vesiym-          (EYVL L 346, s. 1) 1 artiklan 29 kohdalla, yhteisöjen tuomiois-
     päristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamasta pi-        tuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: toisen jaoston
     laantumisesta 4 päivänä toukokuuta 1976 annetun neuvoston             puheenjohtaja R. Schintgen (esittelevä tuomari), joka hoitaa
     direktiivin 76/464/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole       kuudennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit
     hyväksynyt direktiivin 7 artiklan mukaisia, laatutavoitteita          P. J. G. Kapteyn ja H. Ragnemalm, julkisasiamies: F. G. Jacobs,
     sisältäviä ohjelmia vähentääkseen pilaantumista, jota aiheuttavat     kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut
     direktiivin liitteessä olevaan luetteloon I kuuluvat 99 ainetta,      11.11.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
     joita on luettelon II ensimmäisen luetelmakohdan mukaan
     käsiteltävä jälkimmäiseen luetteloon kuuluvina aineina.
2. Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-          1. Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen
     kulut.                                                                     (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päi-
                                                                                vänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o
                                                                                2454/93 859 artiklassa säädetään pätevästi ja tyhjentävästi
(1) EYVL C 212, 12.7.1997.                                                      yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun
                                                                                neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 204 artiklan 1 koh-
                                                                                dan a alakohdassa tarkoitetuista laiminlyönneistä, jotka ”eivät
                                                                                tosiasiallisesti vaikuta väliaikaisen varastoinnin tai tullimenette-
                                                                                lyn asianmukaiseen toimintaan”.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                           2. a) Asetuksen N:o 2913/92 212 a artiklan, sellaisena kuin
                             (kuudes jaosto)                                         kyseinen asetus on muutettuna 19.12.1996 annetulla
                                                                                Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o
                   11 päivänä marraskuuta 1999                                       82/97, asetuksen N:o 2913/92 239 artiklan ja asetuksen
                                                                                N:o 2454/93 859 artiklan saksankielisissä versioissa huoli-
asiassa C-48/98 (Finanzgericht Bremenin esittämä ennak-                              mattomuuden asteen kuvailemisessa käytetyillä ilmaisuilla
koratkaisupyyntö), Firma Söhl & Söhlke vastaan Haupt-                                on yksi ja sama merkitys. Saksankielisessä versiossa näillä
                           zollamt Bremen (1)                                        ilmaisuilla on katsottava olevan merkitys ”offensichtliche
                                                                                Fahrlässigkeit” (ilmeinen huolimattomuus).
(Yhteisön tullikoodeksi ja sen soveltamisasetus – Väliaikai-
sesti varastoitujen muiden kuin yhteisötavaroiden tullaami-
selle varattujen määräaikojen ylittäminen – Sellaisen laimin-                   b) On mahdotonta katsoa, että kyseessä ei olisi asetuksen N:o
lyönnin käsite, joka ei tosiasiallisesta vaikuta väliaikaisen                        2913/92 239 artiklan 1 kohdan toisessa luetelmakohdassa
varastoinnin tai kyseisen tullimenettelyn asianmukaiseen                             tarkoitettu ilmeinen huolimattomuus silloin, kun tullivelka
toimintaan – Määräajan pidentäminen – Ilmeisen huolimat-                             on syntynyt asetuksen N:o 2913/92 204 artiklan 1 kohdan
                            tomuuden käsite)                                         a alakohdan mukaisesti sellaisen käyttäytymisen johdosta,
                                                                                joka merkitsee asetuksen N:o 2454/93 859 artiklan toisessa
                              (2000/C 47/03)                                         luetelmakohdassa tarkoitettua ilmeistä huolimattomuutta.
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                c) Arvioitaessa sitä, onko kyseessä asetuksen N:o 2913/92
                                                                                239 artiklan 1 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettu
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                     ”ilmeinen laiminlyönti”, on otettava huomioon erityisesti
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                               niiden säännösten monitahoisuus, joiden noudattamatta
                                                                                jättäminen on johtanut tullivelan syntymiseen, sekä taloudel-
Asiassa C-48/98, jonka Finanzgericht Bremen (Saksa) on                               lisen toimijan kokemus alalta ja huolellisuus. Kansallisen
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on                           tuomioistuimen tehtävänä on arvioida näiden harkintaperus-
tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-                       teiden avulla, onko taloudellinen toimija menetellyt ilmeisen
teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa                           huolimattomasti.
 ---pagebreak--- 19.2.2000                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                C 47/3
3. Yhteisön oikeus ei estä sitä, että kansallinen tuomioistuin                   on asetuksen N:o 2454/93, sellaisena kuin se on muutettuna
   tarkastelee täysin itsenäisesti, täyttyykö asetuksen N:o 2454/93              asetuksen N:o 3254/94 1 artiklan 29 kohdalla, 900 artiklan
   859 artiklan 1 alakohdassa asetettu edellytys eli olisiko määrä-              1 kohdan o alakohdassa tarkoitetussa tilanteessa.
   aikaa pitänyt pidentää, kun tulliviranomaiset ovat hylänneet
   ajoissa tehdyn määräajan pidennyshakemuksen päätöksellä,                 (1) EYVL C 137, 2.5.1998.
   johon ei enää voida hakea muutosta.
4. a) Asetuksen N:o 2913/92 49 artiklan 1 kohdassa tarkoitet-
         tua määräaikaa voidaan pidentää ainoastaan sellaisten
         olosuhteiden perusteella, joiden johdosta määräajan piden-                  YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
         nyksen hakija joutuu muihin samaa toimintaa harjoittaviin
         taloudellisiin toimijoihin nähden poikkeukselliseen asemaan.                                     (viides jaosto)
         Tällaisia olosuhteita voivat olla poikkeukselliseen olosuhteet,
         jotka – vaikka ne eivät olisikaan taloudelliselle toimijalle                          11 päivänä marraskuuta 1999
         tuntemattomia – eivät ole tapahtumia, joita jokainen
         taloudellinen toimija normaalisti kohtaa toiminnassaan.            asiassa C-315/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
         Tulliviranomaisten ja kansallisten tuomioistuinten tehtävänä                                  Italian tasavalta (1)
         on arvioida tapauskohtaisesti, ovatko kyseessä tällaiset olo-
                                                                            (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
         suhteet.
                                                                                vi 95/21/EY)
                                                                                (2000/C 47/04)
   b) Yhteisön oikeus ei estä taloudellista toimijaa tekemästä yhtä
         ainoata pidennyshakemusta sellaisen määräajan osalta, joka                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
         on varattu tulliselvitysmuodon osoittamiseksi tavaroille, jois-
         ta on tehty useita yleisilmoituksia. Myös siinä tapauksessa,
         että tehdään vain yksi ainoa hakemus, määräaikaa voidaan           (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
         kuitenkin pidentää vain sellaisten tavaroiden osalta, joiden                      tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
         osalta tulliselvitysmuodon osoittamiseen varattu määräaika
         ei vielä ole päättynyt.                                            Asiassa C-315/98, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
                                                                            hinään B. Mongin ja L. Pignataro) vastaan Italian tasavalta
                                                                            (asiamiehenään professori U. Leanza, avustajanaan D. Del
                                                                            Gaizo), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta totea-
5. Asetuksen N:o 2454/93, sellaisena kuin se on muutettuna                  maan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut alusturvallisuuta,
   19.12.1994 annetun komission asetuksen (EY) N:o 3254/94                  saastumisen ehkäisemistä ja alusten asumis- ja työskentelyolo-
   1 artiklan 29 kohdalla, 900 artiklan 1 kohdan o alakohta                 suhteita koskevien kansainvälisten standardien soveltamisesta
   soveltuu tapauksiin, joissa tavaroille olisi voitu myöntää yhteisö-      yhteisön satamia käyttäviin ja jäsenmaiden lainkäyttövaltaan
   kohtelu tai tullietuuskohtelu, mutta ei tapauksiin, joissa tavaroille    kuuluvilla vesillä purjehtiviin aluksiin (satamavaltioiden suorit-
   olisi voitu myöntää muita edullisia kohteluja.                           tama valvonta) 19 päivänä kesäkuuta 1995 annetun neuvoston
                                                                            direktiivin 95/21/EY (EYVL L 157, s. 1) ja EY:n perustamissopi-
                                                                            muksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
6. Asetuksen N:o 2454/93, sellaisena kuin se on muutettuna                  kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuk-
   asetuksen N:o 3254/93 1 artiklan 29 kohdalla, 900 artiklan               sia ja hallinnollisia määräyksiä, yhteisöjen tuomioistuin (viides
   1 kohdan o alakohtaan perustuvaa palautushakemusta käsitte-              jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
   levän tulliviranomaisen tai kansallisen tuomioistuimen on viran          D. A. O. Edward sekä tuomarit J. C. Moitinho de Almeida,
   puolesta tutkittava, voidaanko hakemus hyväksyä asetuksen                L. Sevón (esittelevä tuomari), C. Gulmann ja J. P. Puissochet,
   N:o 2454/93 900 ja 901-904 artiklan muiden säännösten                    julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: R. Grass, on antanut
   perusteella, jos se ei voi 900 artiklan 1 kohdan o alakohdan             11.11.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   nojalla myöntää haettua palautusta. Jos hakemusta käsittelevä
                                                                            1. Italian tasavalta ei ole noudattanut alusturvallisuutta, saastumi-
   viranomainen ei voi esitetyt perusteet huomioon ottaen tehdä
                                                                                sen ehkäisemistä ja alusten asumis- ja työskentelyolosuhteita
   tullien palauttamista tai peruuttamista koskevaa päätöstä asetuk-
                                                                                koskevien kansainvälisten standardien soveltamisesta yhteisön
   sen N:o 2454/93 899 artiklan perusteella, sen on tällöin viran
                                                                                satamia käyttäviin ja jäsenmaiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla
   puolesta tutkittava, onko olemassa todisteita asetuksen N:o
                                                                                vesillä purjehtiviin aluksiin (satamavaltioiden suorittama valvon-
   2454/93 905 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta ”erityistilantees-
                                                                                ta) 19 päivänä kesäkuuta 1995 annetun neuvoston direktiivin
   ta, joka johtuu muusta kuin asianomaisen vilpillistä menettelyä
                                                                                95/21/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
   tai ilmeistä välinpitämättömyyttä osoittavista olosuhteista”, jotka
                                                                                säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edel-
   edellyttävät, että komissio tutkii asian.
                                                                                lyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
                                                                            2. Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
7. Tuonti- tai vientitullien palautus- tai peruutushakemusta käsitte-
   levä tulliviranomainen tai kansallinen tuomioistuin ei voi katsoa,       (1) EYVL C 327, 24.10.1998.
   että asianomainen ei ole menetellyt vilpillisesti tai ilmeisen
   huolimattomasti, pelkästään sillä perusteella, että asianomainen


title: Asia F-47/09: Kanne 7.5.2009 — Fries Guggenheim v. CEDEFOP

text:
               4.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 153/52

         Kanne 7.5.2009 — Fries Guggenheim v. CEDEFOP
   (Asia F-47/09)
   2009/C 153/101
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Eric Mathias Fries Guggenheim (Liège, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Lucas)

      Vastaaja: Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus (CEDEFOP)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   CEDEFOPin sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla on päätetty olla uudistamatta kantajan tekemää, palvelusta väliaikaisena toimihenkilönä koskevaa sopimusta, ja jollei kantajaa oteta uudelleen palvelukseen, vastaajan velvoittaminen suorittamaan kantajalle korvausta tälle aiheutuneesta aineettomasta vahingosta

      Vaatimukset

               —

               CEDEFOPin 7.7.2008 tekemä päätös, jolla on päätetty olla uusimatta kantajan sopimusta ja vahvistettu, että kantajan palvelussuhde päättyy 15.10.2008, on kumottava

               —

               CEDEFOPin 18.7.2008 tekemä päätös, jolla edellä mainittu päätös vahvistetaan sen jälkeen, kun kantaja oli lähettänyt 9.7.2008 päivätyn kirjeen ja kun hän oli 17.7.2008 osallistunut henkilöstön edustajien kanssa pidettyyn kokoukseen, on kumottava niiltä osin kuin on tarpeen

               —

               jollei kantajaa oteta uudelleen palvelukseen, CEDEFOP on velvoitettava suorittamaan hänelle korvauksena aineettomasta vahingosta määrän, jonka virkamiestuomioistuin katsoo asianmukaiseksi

               —

               jollei kantajaa oteta uudelleen palvelukseen, kantajalle on annettava mahdollisuus — jos hän katsoo sen tarpeelliseksi — määrittää itse hänen uralleen aiheutunut vahinko rahamääräisenä tai velvoitettava CEDEFOP korvaamaan hänelle kyseinen vahinko virkamiestuomioistuimen asianmukaiseksi katsoman suuruisena

               —

               CEDEFOP on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-150/17: Kanne 8.3.2017 – Asolo v. EUIPO – Red Bull (FLÜGEL)

text:
               24.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/34

         Kanne 8.3.2017 – Asolo v. EUIPO – Red Bull (FLÜGEL)
   (Asia T-150/17)
   (2017/C 129/53)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Asolo LTD (Limassol, Kypros) (edustaja: asianajaja W. Pors)

      Vastaaja: Euroopan Unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Itävalta)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Sanaosan FLÜGEL sisältävä EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkki nro 637 686

      Menettely EUIPO:ssa: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 17.11.2016 asiassa R 282/2015-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen kokonaisuudessaan

               —

               hylkää mitättömäksi julistamista koskevan hakemuksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n ja Red Bullin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 54 artiklan 2 kohdan rikkominen

               —

               Asetuksen 207/2009 53 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa, rikkominen.


title: Asia C-309/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Itävalta) on esittänyt 31.5.2016 – Corbin Opportunity Fund, L.P., Corbin Capital Partners, Redwood Drawdown Master Fund, L.P., Redwood Opportunity Master Fund Ltd, Redwood Capital Management LLC, Pontus Holdings Ltd ja RMF Financial Holdings Sàrl v. Finanzmarktaufsichtsbehörde

text:
               12.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 335/33

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Itävalta) on esittänyt 31.5.2016 – Corbin Opportunity Fund, L.P., Corbin Capital Partners, Redwood Drawdown Master Fund, L.P., Redwood Opportunity Master Fund Ltd, Redwood Capital Management LLC, Pontus Holdings Ltd ja RMF Financial Holdings Sàrl v. Finanzmarktaufsichtsbehörde
   (Asia C-309/16)
   (2016/C 335/44)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesverwaltungsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Corbin Opportunity Fund, L.P., Corbin Capital Partners, Redwood Drawdown Master Fund, L.P., Redwood Opportunity Master Fund Ltd, Redwood Capital Management LLC, Pontus Holdings Ltd ja RMF Financial Holdings Sàrl

      Vastaaja: Finanzmarktaufsichtsbehörde

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä sekä neuvoston direktiivin 82/891/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2001/24/EY, 2002/47/EY, 2004/25/EY, 2005/56/EY, 2007/36/EY, 2011/35/EU, 2012/30/EU ja 2013/36/EU ja asetusten (EU) N:o 1093/2010 ja (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 15.5.2014 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2014/59/EU (1), erityisesti sen 1 artiklan 1 kohtaa ja 2 artiklan 1 kohdan 2 alakohtaa, soveltaa ajallisesti ja aineellisesti pääasiassa tarkoitetun kaltaiseen likvidaatioyhtiöön, jonka likvidaatio aloitettiin kansallisten mekanismien avulla jo ennen direktiivin täytäntöönpanolle asetetun määräajan päättymistä ja jonka likvidaatiota on jatkettu mainitun määräajan päättymisen jälkeen kyseisen direktiivin täytäntöön panemiseksi annettujen kansallisten normien nojalla?

               2)

               Myönnetäänkö direktiivissä 2014/59/EU tällaisen likvidaatioyhtiön velkojille, jotka ovat esittäneet kriisinratkaisuviranomaisille pyynnön tutkia ja kieltää tietyt likvidaatioyhtiön suunnittelemat tai jo toteuttamat oikeustoimet (esim. tuomioistuimen vahvistama sovinto) muiden velkojien kanssa, oikeuksia, joiden suojelemiseksi ne saavat osallistua hallinnolliseen ja tuomioistuinmenettelyyn?

      (1)  EUVL 2014, L 173, s. 190–348


title: Asia C-419/17 P: Deza, a.s:n 11.7.2017 tekemä valitus Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen viides jaosto) 11.5.2017 asiassa T-115/15 Deza, a.s. v. ECHA antamasta tuomiosta

text:
               4.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 293/23

         Deza, a.s:n 11.7.2017 tekemä valitus Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen viides jaosto) 11.5.2017 asiassa T-115/15 Deza, a.s. v. ECHA antamasta tuomiosta
   (Asia C-419/17 P)
   (2017/C 293/28)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Asianosaiset

      Kantaja: Deza, a.s. (edustaja: asianajaja P. Dejl)

      Muut osapuolet: Euroopan kemikaalivirasto, Tanskan kuningaskunta, Alankomaiden kuningaskunta, Ruotsin kuningaskunta ja Norjan kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen 11.5.2017 asiassa T-115/15 on kumottava

               —

               ECHA:n 12.12.2014 tekemä päätös nro ED/108/2014 on kumottava

               —

               ECHA on velvoitettava korvaamaan kantajalle valitusmenettelystä tuomioistuimessa ja aikaisemmasta menettelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi ja sovelsi REACH-asetusta virheellisesti.
               Unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi ja sovelsi REACH-asetusta virheellisesti. Kantaja katsoo, että ECHA:n päätös tehtiin ilman toimivaltaa (ultra vires), koska (i) ECHA:lla ei ole toimivaltaa täydentää DEHP-aineen tunnistetietoja REACH-asetuksen 57 artiklan c alakohdan mukaisesti kyseisen aineen uusilla tunnistetiedoilla REACH-asetuksen 57 artiklan f alakohdan mukaisesti (ii) ECHA:n päätös tehtiin sääntöjenvastaisessa menettelyssä ja (iii) ECHA:n päätöksellä kierrettiin neuvoston ja Euroopan parlamentin säätämiä oikeudellisesti sitovia menettelyjä aineiden, joilla on hormonitoimintaa häiritseviä ominaisuuksia, tunnistetietojen yleisten ja yhdenmukaistettujen kriteerien antamiseksi.

               2.

               Unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi ja sovelsi oikeusvarmuuden periaatetta virheellisesti, koska
               (i) ECHA:n päätöksellä luotiin epäselvä, epätarkka ja ennalta arvaamaton oikeudellinen tilanne, jonka vuoksi kantajan on mahdotonta selvittää siihen kohdistuvien velvollisuuksien laajuutta (ii) aineille, joilla on hormonitoimintaa häiritseviä ominaisuuksia, ei ole yleisiä ja yhdenmukaistettuja kriteerejä aineiden tunnistetietojen antamiseksi ja (iii) koska ECHA:lla ei ole toimivaltaa täydentää DEHP-aineen nykyisiä tunnistetietoja REACH-asetuksen 57 artiklan c alakohdan mukaisesti antamalla sille tunnistetietoja REACH-asetuksen 57 artiklan f alakohdan mukaisesti, unionin yleisen tuomioistuimen toteamus siitä, ettei ECHA:n päätös ole ristiriidassa oikeusvarmuuden periaatteen kanssa on virheellinen.

               3.

               Unionin yleinen tuomioistuin arvioi ECHA:n päätöstä EU:n toimielimille ja elimille asetettujen oikeudellisen arvioinnin vaatimusten vastaisesti ja vääristeli tosiseikkoja ja todisteita.

               4.

               Edellä esitetyn perusteella unionin yleinen tuomioistuin rikkoi kantajan oikeuksia ja loukkasi ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä yleissopimuksessa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjassa taattuja periaatteita, erityisesti oikeutta oikeudenmukaiseen menettelyyn, oikeutta nauttia rauhassa omaisuudestaan ja oikeusvarmuuden periaatetta.


title: Asia C-245/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 22.12.2010 (Arbeidshof te Brusselin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Omalet NV v. Rijksdienst voor Sociale Zekerheid (Palvelujen tarjoamisen vapaus — EY 49 artikla — Jäsenvaltioon sijoittautunut urakoitsija — Samaan jäsenvaltioon sijoittautuneiden sopimuspuolten käyttäminen — Täysin jäsenvaltion sisäinen tilanne — Ennakkoratkaisupyynnön tutkimatta jättäminen)

text:
               26.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 22.12.2010 (Arbeidshof te Brusselin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Omalet NV v. Rijksdienst voor Sociale Zekerheid
   (Asia C-245/09) (1)

   (Palvelujen tarjoamisen vapaus - EY 49 artikla - Jäsenvaltioon sijoittautunut urakoitsija - Samaan jäsenvaltioon sijoittautuneiden sopimuspuolten käyttäminen - Täysin jäsenvaltion sisäinen tilanne - Ennakkoratkaisupyynnön tutkimatta jättäminen)
   2011/C 63/08
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Arbeidshof te Brussel

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Omalet NV

      Vastaaja: Rijksdnsiet voor Sociale Zekerheid

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Arbeidshof te Brussel — EY 49 artiklan tulkinta — Sosiaalilainsäädäntö — Belgiaan sijoittautuneen urakoitsijan käyttämät sopimuspuolet, jotka ovat sijoittautuneet samaan jäsenvaltioon mutta joita kansalliset viranomaiset eivät ole rekisteröineet — EY 49 artiklan soveltuminen

      Tuomiolauselma

   Arbeidshof te Brusselin (Belgia) 25.6.2009 tekemällä välipäätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö jätetään tutkimatta.

      (1)  EUVL C 220, 12.9.2009.


title: Asia T-563/10 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.12.2011 — De Luca v. komissio (Muutoksenhaku — Vastavalitus — Henkilöstö — Virkamiehet — Nimittäminen ylempään tehtäväryhmään avoimen kilpailun seurauksena — Uusien henkilöstösääntöjen voimaantulo — Siirtymämääräykset — Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 12 artiklan 3 kohta)

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.12.2011 — De Luca v. komissio
   (Asia T-563/10 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Vastavalitus - Henkilöstö - Virkamiehet - Nimittäminen ylempään tehtäväryhmään avoimen kilpailun seurauksena - Uusien henkilöstösääntöjen voimaantulo - Siirtymämääräykset - Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 12 artiklan 3 kohta)
   2012/C 32/51
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Patrizia De Luca (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat J. N. Louis ja S. Orlandi)

      Valittajan vastapuolet: Euroopan komissio (asiamies: J. Currall) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer ja K. Zieleśkiewicz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, jossa vaaditaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa F-20/06, De Luca v. komissio (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa), 30.9.2010 antaman tuomion kumoamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Vastavalitukset hylätään.

               2)

               Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) 30.9.2010 asiassa F-20/06, De Luca v. komissio (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa), antama tuomio kumotaan.

               3)

               Asia palautetaan virkamiestuomioistuimeen.

               4)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 63, 26.2.2011.


title: Asia C-19/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 29.7.2010 — Euroopan komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Asetukset (EY) N:o 273/2004 ja (EY) N:o 111/2005 — Huumausaineiden lähtöaineet — Unionin sisäinen valvonta ja seuranta — Unionin ja kolmansien maiden välisen kaupan valvonta — Seuraamukset)

text:
               11.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 246/15

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 29.7.2010 — Euroopan komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-19/10) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Asetukset (EY) N:o 273/2004 ja (EY) N:o 111/2005 - Huumausaineiden lähtöaineet - Unionin sisäinen valvonta ja seuranta - Unionin ja kolmansien maiden välisen kaupan valvonta - Seuraamukset)
   2010/C 246/26
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Oliver ja S. Mortoni)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamiehet: G. Palmieri ja valtionasiamies S. Fiorentino)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Huumausaineiden lähtöaineista 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 273/2004 (EUVL L 47, s. 1) 12 artiklan ja yhteisön ja kolmansien maiden välisen huumausaineiden lähtöaineiden kaupan valvontaa koskevista säännöistä 22.12.2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 111/2005 (EUVL 2005, L 22, s. 1) 31 artiklan noudattamisen edellyttämiä säännöksiä ei ole annettu asetetussa määräajassa

      Tuomiolauselma

               1)

               Italian tasavalta ei ole noudattanut huumausaineiden lähtöaineista 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 273/2004 ja yhteisön ja kolmansien maiden välisen huumausaineiden lähtöaineiden kaupan valvontaa koskevista säännöistä 22.12.2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 111/2005 mukaisia velvoitteitaan, yhtäältä koska se ei ole ryhtynyt toimenpiteisiin ensiksi mainitun asetuksen 12 artiklan noudattamiseksi, ja toisaalta koska se ei ole ryhtynyt toimenpiteisiin toiseksi mainitun asetuksen 31 artiklan noudattamiseksi.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 80, 27.3.2010.


               26.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 277/14

         EFTAn tuomioistuimen päätös, annettu 9 päivänä marraskuuta 2012
   2013/C 277/11
   Asiassa E-14/10 KULUT,
   Konkurrenten.no AS vastaan EFTAn valvontaviranomainen

      (Kulujen verotus)

   Asiassa E-14/10 KULUT, Konkurrenten.no AS vastaan EFTAn valvontaviranomainen, on esitetty HAKEMUS tuomioistuimen asiassa E-14/10, Konkurrenten.no AS vastaan EFTAn valvontaviranomainen, 22 päivänä elokuuta 2011 antaman tuomion (EFTAn tuomioistuimen kertomus 2011, s. 266) johdosta korvattavien kulujen verottamiseksi. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti sekä tuomarit Per Christiansen ja Páll Hreinsson (esittelevä tuomari), on antanut 9 päivänä marraskuuta 2012 päätöksen, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   EFTAn valvontaviranomaisen Konkurrenten.no AS:lle maksettavaksi tulevien kulujen kokonaismääräksi vahvistetaan 93 002 EUR.


title: Asia C-469/11 P: Valitus, jonka Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE on tehnyt 14.9.2011 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-409/09, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Euroopan komissio, 22.6.2011 antamasta määräyksestä

text:
               12.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/13

         Valitus, jonka Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE on tehnyt 14.9.2011 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-409/09, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Euroopan komissio, 22.6.2011 antamasta määräyksestä
   (Asia C-469/11 P)
   2011/C 331/22
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (edustaja: dikigoros N. Korogiannakis)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta

               —

               kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-409/09 antaman määräyksen;

               —

               hylkäämään komission esittämän oikeudenkäyntiväitteen kokonaisuudessaan;

               —

               palauttamaan asian unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi;

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut, mukaan luettuna oikeudenkäyntikulut ensimmäisessä oikeusasteessa, myös vaikka valitus hylättäisiin, sekä oikeudenkäyntikulut tässä oikeusasteessa, mikäli valitus hyväksytään.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vaatii, että riidanalaisen määräys kumotaan seuraavilla perusteilla:

               —

               unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se ei ole soveltanut työjärjestyksen 102 artiklan 2 kohtaa, jonka mukaan prosessuaalisia määräaikoja pidennetään pitkien etäisyyksien vuoksi kymmenellä päivällä, tapauksiin, joissa on kyse sopimuksen ulkopuolisesta Euroopan unionin toimielinten vastuusta;

               —

               unionin yleinen tuomioistuin on loukannut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja oikeusvarmuuden periaatetta, kun se ei ole soveltanut 102 artiklan 2 kohdan määräyksiä;

               —

               unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on katsonut, että vanhentumisaika alkoi kulua siitä hetkestä, jona komission päätös hylätä valittajan tarjous annettiin valittajalle tiedoksi.


title: Asia C-372/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 17.9.2009 — Josep Penarroja Fa v. Procureur général près la Cour d’appel de Paris

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/29

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 17.9.2009 — Josep Penarroja Fa v. Procureur général près la Cour d’appel de Paris
   (Asia C-372/09)
   2009/C 282/50
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Josep Penarroja Fa

      Vastaaja: Procureur général près la Cour d’appel de Paris

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko EY 50 artiklaa tulkittava siten, että se voi koskea kansallisen tuomioistuimen käsiteltäväksi saatetussa asiassa sellaiselle ammatinharjoittajalle asiantuntijana annettua toimeksiantoa, jonka asiaa käsittelevä tuomioistuin määrää tehtäväänsä [ennakkoratkaisupyynnössä] kuvatuin edellytyksin?

               2)

               Onko osallistumista EY 45 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun julkisen vallan käyttöön tulkittava siten, että se kattaa ranskalaisen tuomioistuimen antaman asiantuntijatoimeksiannon, sellaisena kuin siitä on säädetty Ranskan siviiliprosessilaissa, rikosprosessilaissa, ja 29.6.1971 annetussa laissa nro 71-498 ja 23.12.2004 annetussa asetuksessa nro 2004-1463?

               3)

               Onko EY 43 ja EY 49 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä 29.6.1971 annetusta laista nro 71-198 ja 23.12.2004 annetusta asetuksesta nro 2004-1463, sellaisina kuin ne ovat muutettuina, ilmenevälle lainsäädännölle, jonka mukaan cour d’appelin pitämään luetteloon merkitsemiselle on asetettu ikää, pätevyyttä, nuhteettomuutta ja riippumattomuutta koskevat edellytykset eikä siinä ole säädetty sen huomioon ottamisesta, että sen jäsenvaltion tuomioistuimet, josta hakija on lähtöisin, ovat jo tunnustaneet hänelle asiantuntijan aseman, tai sellaisten muiden yksityiskohtaisten sääntöjen käyttöönottamisesta, joiden avulla hänen ansionsa voidaan tarkastaa?


title: Asia T-160/04: Gerasimos Potamianoksen 26.4.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               26.6.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 168/12

         Gerasimos Potamianoksen 26.4.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-160/04)
   (2004/C 168/23)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Gerasimos Potamianos, jonka kotipaikka on Grimbergen (Belgia), on nostanut 26.4.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis ja Etienne Marchal ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa viranomaisen, jolla on toimivalta tehdä palvelussopimuksia, päätöksen olla uudistamatta kantajan palvelussopimusta väliaikaisena toimihenkilönä;

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Kantaja riitauttaa viranomaisen, jolla on toimivalta tehdä palvelussopimuksia, päätöksen kieltäytyä uudistamasta kantajan palvelussopimusta väliaikaisena toimihenkilönä.
   Tässä suhteessa täsmennetään, että riitautettu päätös perustuu yksinomaan tutkimuspääosaston voimassa olevaan väliaikaisen henkilökunnan käyttöä rajoittavaan toimintalinjaan, jonka seurauksena palvelukseen ei oteta toimihenkilöitä, joiden virkaikä komission palveluksessa on yli kuusi vuotta, joka on enemmän kuin muiden, kilpailuun hyväksyttyjen toimihenkilöiden virkaikä.
   Kantajan mukaan tämä rajoitus on muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 12 artiklan 1 kohdan, jossa kaiken palvelukseen ottamisen tavoitteeksi asetetaan sen varmistaminen, että toimielin saa palvelukseensa mahdollisimman päteviä, tehokkaita ja ehdottoman luotettavia henkilöitä. Rajoitus on kantajan mukaan myös hallintopääosaston sellaisen päätöksen vastainen, jossa mahdollistetaan lyhytaikaisten 2b (toimintabudjetti) — tai 2d (tutkimusbudjetti) — ryhmään kuuluvien väliaikaisten toimihenkilöiden sopimusten pidentämisen 30.4.2004 saakka.
   Väitteidensä tueksi kantaja korostaa, että syrjintäkiellon periaatetta on loukattu ja että tässä tapauksessa kyse on harkintavallan väärinkäytöstä.


title: Asia T-51/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  18.10.2005  — Carlos Alberto Leite Mateus v. Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö — Urakehitystä koskeva kertomus — Arviointiajanjakso 2001/2002)

text:
               24.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 330/21

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 18.10.2005 — Carlos Alberto Leite Mateus v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-51/04) (1)

   (Henkilöstö - Urakehitystä koskeva kertomus - Arviointiajanjakso 2001/2002)
   (2005/C 330/52)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Carlos Alberto Leite Mateus (Zaventem, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja H. Krämer)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Vaatimus muutoksenhakuviranomaisena toimineen arvioitsijan 14.3.2003 tekemän päätöksen, joka sisälsi kantajan urakehitystä arviointiajanjaksolla 2001/2002 koskevan kertomuksen, kumoamisesta.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 94, 17.4.2004.


title: Zino Davidoff SA:n ja Davidoff & Cie SA:n 26.10.1998 Euroopan parlamenttia ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne (Asia T-177/98)

text:
C 397/32              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    19.12.98
Ð kumoaa tarpeellisilta osin implisiittisen päätöksen                Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
     hylätä kantajan 27.5.1998 kirjattu vaatimus siitä, että         tuin
     hänen palkkaluokakseen määriteltäisiin A 4 ja että
     hänelle annettaisiin henkilöstösääntöjen mukainen ikä-
     lisähyvitys;                                                    Ð toteaa, että neuvostossa 18.9.1997 alkaen voimassa
                                                                          ollut sairauspoissaoloihin sovellettava menettely on
                                                                          lainvastainen,
Ð velvoittaa joka tapauksessa vastaajan vastaamaan
     oikeudenkäyntikuluista.
                                                                     Ð kumoaa neuvoston päätöksen, jossa kantajan todettiin
                                                                          olleen poissa työstä sääntöjenvastaisesti 9.Ð22.2.1998
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       ja jossa kyseinen poissaolo vähennettiin hänen vuosilo-
                                                                          mastaan,
Kantaja väittää, että kun nimittävä viranomainen on mää-
rittänyt kantajan palkkaluokaksi A 5 ja palkkatasoksi 5              Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
sen sijaan, että se olisi määrittänyt palkkaluokaksi A 4
ikälisähyvityksin, se ei ole ottanut huomioon kantajan
ammattikokemusta eikä hänen erikoistumistaan eikä ole                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
mitenkään konkreettisesti selvittänyt kantajan tilannetta,
millä se on rikkonut henkilöstösääntöjen 5 artiklan 1 koh-
dan 2 alakohtaa, 5 artiklan 3 kohtaa, 25 artiklan 2 koh-             Kantaja väittää ensinnäkin, ettei vastaaja ole noudattanut
taa, 31 artiklaa ja 32 artiklaa sekä liitettä I.                     nyt esillä olevassa asiassa ºsairaudesta tai työtapaturmasta
                                                                     johtuviin poissaoloihin sovellettavaa menettelyäº, jonka se
                                                                     on itse ottanut käyttöön ja antanut henkilökunnalle tie-
Lisäksi riidanalaisella päätöksellä rikotaan palvelukseen            doksi 18.9.1997 päivätyllä muistiolla nro 117/97.
ottamisen yhteydessä tapahtuvasta palkkaluokan ja palk-
katason määrittämisestä vuonna 1983 tehtyä soveltamis-
päätöstä, sellaisena kuin tämä päätös on muutettuna                  Kantaja kiistää lisäksi tämän täytäntöönpanomääräyksen
7.2.1986.                                                            lainmukaisuuden siltä osin kuin siinä määrätään, että sil-
                                                                     loin kun valvontalääkärintarkastuksen johtopäätökset rii-
                                                                     tautetaan, sovelletaan ºvälimiesmenettelyäº, jossa asian-
Yleisten oikeusperiaatteiden mukaan nimittävän viran-                omaisen puolustautumisoikeuksia ei kunnioiteta, koska
omaisen on lisäksi noudatettava virkamiesten yhdenvertai-            asianomaisella ei ole mahdollisuutta nimetä valitsemaansa
sen kohtelun periaatetta ja tehtävä sellaisia hallinnollisia         lääkäriä puolustamaan läsnäolollaan asianomaisen oikeuk-
päätöksiä, joiden perusteet ovat lailliset eli joiden osalta ei      sia ja etuja.
ole tehty ilmeistä oikeudellista tai tosiseikkoja koskevaa
virhettä.
                                                                     Kantajan mukaan silloin kun hallintoviranomaisen käsitel-
                                                                     täväksi saatetaan tämän kaltainen riitauttaminen, sen on
Lopuksi kantaja vetoaa luottamuksensuojan periaatteen                saatettava asia työkyvyttömyyslautakunnan käsiteltäväksi
loukkaamiseen ja toimivallan ylittämiseen.                           henkilöstösääntöjen 59 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
                                                                     Kantaja väittää vielä, että kanteen kohteena olevista pää-
                                                                     töksistä puuttuvat perustelut kokonaan.
Maria Adelina Biasutton 15.10.1998 Euroopan unionin
              neuvostoa vastaan nostama kanne
                       (Asia T-171/98)
                        (98/C 397/63)                                Zino Davidoff SA:n ja Davidoff & Cie SA:n 26.10.1998
                                                                     Euroopan parlamenttia ja Euroopan unionin neuvostoa
                                                                                vastaan nostama kanne
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                               (Asia T-177/98)
                                                                                (98/C 397/64)
Maria Adelina Biasutto, kotipaikka Bryssel, on nostanut
15.10.1998 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvos-                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
toa vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Jean-
NoeÈl Louis ja FrancËoise Parmentier, Bryssel, ja prosessi-
osoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de                Zino Davidoff SA ja Davidoff & Cie SA, kotipaikat Frei-
Cessange.                                                            burg ja Geneve (Sveitsi), ovat nostaneet 26.10.1998
 ---pagebreak--- 19.12.98               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 397/33
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-              nen kohtelu ja elinkeinovapaus) on loukattu. Kantajat
tuimessa kanteen Euroopan parlamenttia ja Euroopan                  väittävät myös, että TRIPS-sopimusta (tekijän- ja teollisoi-
unionin neuvostoa vastaan. Kantajien edustajana on asian-           keuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehty sopimus)
ajaja, professori Rolf Wägenbaur, Bryssel, prosessiosoite           on rikottu.
asianajotoimisto Arendt & Medernach, 8Ð10 rue Matt-
hias Hardt, Luxembourg.                                             (1) Asia T-175/98, Una Film GmbH v. parlamentti ja neuvosto.
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin
1. kumoaa tupakkatuotteiden mainontaa ja niiden                     JoseÂ Cuenda Guijarron ynnä muiden 29.10.1998 Euroo-
     hyväksi tapahtuvaa sponsorointia koskevien jäsenvalti-                 pan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
     oiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten
                                                                                (Asia T-179/98)
     lähentämisestä 6 päivänä heinäkuuta 1998 annetun
     Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/43/                                     (98/C 397/65)
     EY (EYVL L 213, 30.7.1998, s. 9) ainakin siltä osin,
     kuin siinä kielletään tai tehdään vaikeammaksi sponso-
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
     rointi ja mainonta käyttäen sellaisia tavaramerkkejä,
     joita jo 30.7.1998 mennessä oli käytetty myös muussa
     kuin tupakkatuotteita koskevassa mainonnassa;                  JoseÂ Cuenda Guijarro, Eva Hellgren, Petri Samuli Laakso-
                                                                    nen, Hans Lund, Daniel Marlier, Maria Augusta Santos,
                                                                    Agneta Sederowsky, NoeÂ Youssouroum ja Jacqueline Wil-
2. velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.             lems, kaikkien kotipaikka Belgiassa, edustajinaan asianaja-
                                                                    jat Jean-NoeÈl Louis ja FrancËoise Parmentier, Bryssel,
                                                                    prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL, 30
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 rue de Cessange, ovat nostaneet 29.10.1998 Euroopan
                                                                    yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
                                                                    kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan.
Kantajat ovat Sveitsin oikeuden mukaan perustettuja yhti-
öitä. Kantajista ensin mainitulla on oikeus tavaramerkin
ºDavidoffº käyttämiseen muissa kuin tupakkaa koskevissa             Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
yhteyksissä, ja se luovuttaa maailmanlaajuisesti lisenssejä         tuin
tämän tavaramerkin ja siihen liittyvien tavaramerkkien
käyttämiseen diversifioiduissa tuotteissa. Toisella kanta-
                                                                    Ð kumoaa 12.1.1998 tehdyn neuvoston päätöksen;
jista on oikeus tämän tavaramerkin käyttämiseen tupakka-
tuotteissa ja tupakointivälineissä kuten tupakansytytti-
missä.                                                              Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Alun perin tavaramerkillä ºDavidoffº myytiin ainoastaan             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
tupakkatuotteita ja tupakointivälineitä, mutta nykyisin
tällä tavaramerkillä varustettuna markkinoidaan myös                Kantajat, jotka ovat Euroopan unionin neuvoston virka-
monia muita diversifioituja tuotteita, jotka säännönmukai-          miehiä, ovat todenneet vikoja, puutteellisuuksia, rakennus-
sesti ovat lisenssinsaajien valmistamia. Näitä tuotteita ovat       virheitä ja muita virheitä heidän toimipaikkanaan olevassa
esimerkiksi kosmetiikka, väkijuomat, nahkatavarat, sol-             Justus Lipsius -rakennuksessa.
miot, kellot ja silmälasit. Kantajien mukaan tupakkatuot-
teiden ja muiden diversifioitujen tuotteiden mainonta eroa-
vat ratkaisevasti toisistaan, eikä diversifioitujen tuotteiden      He ovat useiden epävirallisten pyyntöjensä jälkeen esittä-
mainonnassa ole havaittavasti kytkentää Davidoff-tavara-            neet virallisen vaatimuksen,
merkillä myytäviin tupakkatuotteisiin ja tupakointivälinei-
siin.                                                               Ð että määrättäisiin yhteisymmärryksessä henkilöstön
                                                                         edustajien kanssa nimettävä asiantuntija, sitten kun
                                                                         tällä on ollut tilaisuus tutustua kaikkiin Justus Lipsius
Kantajat pitävät välttämättömänä sitä, että lisenssinsaajat              -rakennusta koskeviin asiakirjoihin, toteamaan kaikki
voivat edelleenkin markkinoida Davidoff-tavaramerkillä                   rakennuksessa olevat viat ja rakennusvirheet, jotka
varustettuja diversifioituja tuotteita, jotta voidaan taata              vaarantavat henkilökunnan ja vierailijoiden turvalli-
näiden tuotteiden pysyminen markkinoilla ja näihin tuot-                 suutta, sekä osoittamaan asiantilan korjaamiseksi tar-
teisiin liittyvien työpaikkojen säilyminen.                              vittavat työt ja valvomaan niiden asianmukaista suorit-
                                                                         tamista;
Oikeudellisesti kantajat vetoavat perusteluihin, jotka vas-
taavat asiassa T-175/98 (1) jo esitettyjä. Lisäksi kantajat         Ð että neuvosto sitoutuisi siihen, että kaikki edellä maini-
väittävät, että harkintavaltaa on käytetty väärin ja että                tun asiantuntijan osoittamat työt tehdään tai teetetään
perustavanlaatuisia oikeuksia (lehdistönvapaus, nimioikeu-               rakennuksen saattamiseksi asiantuntijalausunnossa
det persoonallisuusoikeuksien ilmentymänä, yhdenvertai-                  edellytettyyn kuntoon;


title: Asia T-269/14: Kanne 28.4.2014 – City Index v. SMHV – Citigroup ja Citibank (CITY INDEX)

text:
               4.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 253/32

         Kanne 28.4.2014 – City Index v. SMHV – Citigroup ja Citibank (CITY INDEX)
   (Asia T-269/14)
   2014/C 253/47
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: City Index Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja B. Brandreth)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Citigroup, Inc. ja Citibank, NA (New York, Yhdysvallat)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan osittain sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 19.2.2014 asiassa R 172/2013-2 tekemän päätöksen, jolla hyväksyttiin väite luokkiin 9, 16 ja 36 kuuluvien tavaroiden osalta

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajalle valituslautakunnassa ja unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”CITY INDEX” luokkiin 9, 16, 36 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten – yhteisön tavaramerkkihakemus nro 7 4 85  094.

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Citigroup, Inc. ja Citibank, NA.

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”citi” luokkiin 9, 16, 36 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten, kuviomerkistä koostuvat yhteisön tavaramerkit ja kansalliset tavaramerkit, jotka sisältävät sanaosat ”citifinancial” ja ”citibank”, sekä sanamerkistä koostuvat yhteisön tavaramerkit ja kansalliset tavaramerkit ”CITICAPITAL”, ”CITIMONEY”, ”CITIFINANCIAL”, ”CITI”, ”CITIBOND”, ”CITICONNECT”, ”CITIBANK” ja ”CITICARD”

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston ratkaisu kumottiin osittain, ja hakemus yhteisön tavaramerkiksi hylättiin osittain.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia F-38/05: Virkamiestuomioistuimen määräys 18.6.2009 — Delplancke ja Governatori v. komissio

text:
               15.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/37

         Virkamiestuomioistuimen määräys 18.6.2009 — Delplancke ja Governatori v. komissio
   (Asia F-38/05) (1)

   2009/C 193/64

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 193, 6.8.2005, s. 37.


               12.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/2

         Ensimmäisen julkisasiamiehen nimittäminen
   (2005/C 281/03)
   Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 10 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan mukaan yhteisöjen tuomioistuimen ensimmäiseksi julkisasiamieheksi on 7.10.2005 lähtien yhdeksi vuoden ajaksi nimitetty julkisasiamies Stix-Hackl.


title: Asia C-578/11 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 12.6.2014 – Valittajana Deltafina SpA ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Raakatupakan oston ja ensijalostuksen markkinat Italiassa — Päätös, jossa todetaan EY 81 artiklan rikkominen — Sakkoimmuniteetti — Yhteistyövelvollisuus — Puolustautumisoikeudet — Tuomioistuinvalvonnan rajat — Oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin — Todistajien tai asianosaisten kuuleminen — Oikeudenkäynnin kohtuullinen kesto — Yhdenvertaisen kohtelun periaate)

text:
               25.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 12.6.2014 – Valittajana Deltafina SpA ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-578/11 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Raakatupakan oston ja ensijalostuksen markkinat Italiassa - Päätös, jossa todetaan EY 81 artiklan rikkominen - Sakkoimmuniteetti - Yhteistyövelvollisuus - Puolustautumisoikeudet - Tuomioistuinvalvonnan rajat - Oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin - Todistajien tai asianosaisten kuuleminen - Oikeudenkäynnin kohtuullinen kesto - Yhdenvertaisen kohtelun periaate))
   2014/C 282/02
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Deltafina SpA (edustajat: avvocato J.-F. Bellis, avvocato F. Di Gianni ja avvocato G. Coppo)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: É. Gippini Fournier ja L. Malferrari)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Deltafina SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 25, 28.1.2012.


title: Asia C-122/12 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 3.10.2013 — Valittajana Bernhard Rintisch sekä muina osapuolina sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Valfleuri Pâtes alimentaires SA (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 40/94 — 74 artiklan 2 kohta — Asetus (EY) N:o 2868/95 — 50 säännön 1 kohdan ensimmäinen ja kolmas alakohta — Aikaisemman tavaramerkin haltijan tekemä väite — Tavaramerkin olemassaolo — Todisteiden, jotka on esitetty väitteen tueksi tätä varten asetetun määräajan päättymisen jälkeen, huomiotta jättäminen — Valituslautakunnan harkintavalta — Päinvastainen säännös — Olosuhteet, jotka estävät uusien tai täydentävien todisteiden huomioon ottamisen)

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/25

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 3.10.2013 — Valittajana Bernhard Rintisch sekä muina osapuolina sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Valfleuri Pâtes alimentaires SA
   (Asia C-122/12 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 40/94 - 74 artiklan 2 kohta - Asetus (EY) N:o 2868/95 - 50 säännön 1 kohdan ensimmäinen ja kolmas alakohta - Aikaisemman tavaramerkin haltijan tekemä väite - Tavaramerkin olemassaolo - Todisteiden, jotka on esitetty väitteen tueksi tätä varten asetetun määräajan päättymisen jälkeen, huomiotta jättäminen - Valituslautakunnan harkintavalta - Päinvastainen säännös - Olosuhteet, jotka estävät uusien tai täydentävien todisteiden huomioon ottamisen)
   2013/C 344/42
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Bernhard Rintisch (edustaja: Rechtsanwalt A. Dreyer)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider) ja Valfleuri Pâtes alimentaires SA (edustaja: avocat F. Baujoin)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-152/09, Rintisch vastaan SMHV — Valfleuri Pâtes alimentaires, 16.12.2011 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi luokkiin 5, 29, 30 ja 32 kuuluvia tavaroita varten rekisteröityjen sellaisten tiettyjen yhteisön sekä kansallisten sanamerkkien, sellaisen kansallisen kuviomerkin ja sellaisen liikenimen, jotka sisältävät sanan ”PROTI”, haltijan nostaman kumoamiskanteen sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) neljännen valituslautakunnan 3.2.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 1661/2007-4) hylätä siitä väiteosaston päätöksestä tehty valitus, jolla hylättiin valittajan esittämä väite, joka koski sanamerkin ”PROTIACTIVE” rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi luokkiin 5, 29 ja 30 kuuluvia tavaroita varten — Asiakirjojen esittäminen liian myöhään — Asetuksen (EY) N:o 40/94 74 artiklan 2 kohtaan (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta) perustuva harkintavalta

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Bernhard Rintisch velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 165, 9.6.2012.


title: Asia T-303/11: Kanne 14.6.2011 — Leopardi Dittajuti v. SMHV — Llopart Vilarós (CONTE LEOPARDI DITTAJUTI)

text:
               13.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 238/29

         Kanne 14.6.2011 — Leopardi Dittajuti v. SMHV — Llopart Vilarós (CONTE LEOPARDI DITTAJUTI)
   (Asia T-303/11)
   2011/C 238/50
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Piervittorio Francesco Leopardi Dittajuti (Numana, Italia) (edustajat: asianajajat D. De Simone, D. Demarinis ja G. Orsoni)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Pedro Llopart Vilarós (Sant Sadurní D'Anoia, Espanja

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 6.4.2011 asiassa R 1437/2010-2 tekemän päätöksen ja velvoittamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston noudattamaan näin annettua tuomiota, ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikissa oikeusasteissa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”CONTE LEOPARDI DITTAJUTI” luokkiin 33, 35, 40 ja 43 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — Yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus N:o 6428338

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Espanjassa numerolla 2073540 rekisteröity kuviomerkki ”Leopardi” luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen tiettyjen riidanalaisten tavaroiden osalta

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen tutkimatta jättäminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 60 artiklaa, komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 49 säännön 1 kohtaa ja 20 säännön 7 kohdan c alakohtaa, joita sovelletaan valitusmenettelyyn komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 50 säännön 1 kohdan nojalla, on tulkittu virheellisesti, koska valituslautakunta i) on virheellisesti jättänyt lykkäämättä asian käsittelyä eikä se ole suorittanut osapuolten yhdessä vaatimaa määräajan siirtämistä; ii) on toiminut virheellisesti ottaessaan huomioon osapuolten yhteisen vaatimuksen vasta perustelujen toimittamiselle varatun määräajan päättymisen jälkeen ja on täten tosiasiassa estänyt osapuolta toimittamasta perusteluja määräpäivään mennessä ja aiheuttanut näin ollen määräajan päättymisen ja iii) on rikkonut menettelymääräyksiä jättäessään huomiotta valitusperusteet, vaikka asiaa koskevia perusteluja ei toimitettu asetetun määräajan puitteissa, eikä ole noudattanut prosessiekonomian periaatetta eikä varmistanut oikeudenkäyntiaineiston pätevyyttä.


title: Asia T-521/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.12.2015 – Ruotsi v. komissio (Asetus (EU) N:o 528/2012 — Biosidivalmisteet — Laiminlyöntikanne — Tieteellisten kriteerien täsmentäminen hormonitoimintaa häiritsevien ominaisuuksien määrittämiseksi — Komission laiminlyönti hyväksyä delegoituja säädöksiä — Toimimisvelvollisuus)

text:
               8.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/48

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.12.2015 – Ruotsi v. komissio
   (Asia T-521/14) (1)

   ((Asetus (EU) N:o 528/2012 - Biosidivalmisteet - Laiminlyöntikanne - Tieteellisten kriteerien täsmentäminen hormonitoimintaa häiritsevien ominaisuuksien määrittämiseksi - Komission laiminlyönti hyväksyä delegoituja säädöksiä - Toimimisvelvollisuus))
   (2016/C 048/54)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Asianosaiset

      Kantaja: Ruotsin kuningaskunta (asiamiehet: A. Falk, K. Sparrman ja L. Swedenborg)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamies: D. Kukovec, avustajanaan asianajaja M. Johansson)

      Väliintulijat, jotka tukevat kantajan vaatimuksia: Tanskan kuningaskunta (asiamiehet: C. Thorning ja N. Lyshøj), Ranskan tasavalta (asiamiehet: D. Colas ja S. Ghiandoni), Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: aluksi M. Bulterman ja M. Noort, sitten M. Bulterman ja C. Schillemans), Suomen tasavalta (asiamies: H. Leppo), Euroopan parlamentti (asiamiehet: A. Neergaard ja P. Schonard) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Moore ja A. Norberg)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus, jonka mukaan on todettava, että komissio on lainvastaisesti pidättynyt hyväksymättä delegoituja säädöksiä, joilla täsmennetään tieteellisiä kriteerejä hormonitoimintaa häiritsevien ominaisuuksien määrittämiseksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan komissio ei ole noudattanut biosidivalmisteiden asettamisesta saataville markkinoilla ja niiden käytöstä 22.5.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 528/2012 5 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on jättänyt hyväksymättä delegoituja säädöksiä, joilla täsmennetään tieteellisiä kriteerejä hormonitoimintaa häiritsevien ominaisuuksien määrittämiseksi.

               2)

               Komission vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Ruotsin kuningaskunnan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Tanskan kuningaskunta, Ranskan tasavalta, Alankomaiden kuningaskunta, Suomen tasavalta Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 431, 1.12.2014.


title: Asia F-74/13: Kanne 25.7.2013 — ZZ v. komissio

text:
               21.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 274/33

         Kanne 25.7.2013 — ZZ v. komissio
   (Asia F-74/13)
   2013/C 274/56
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat S. Orlandi, J.-N. Louis ja D. Abreu Caldas)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sellaisen päätöksen kumoaminen, joka koskee kantajan eläkeoikeuksien siirtämistä unionin eläkejärjestelmään ja jossa sovelletaan virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevia 11 ja 12 artiklaa koskevia uusia yleisiä täytäntöönpanosäännöksiä.

      Vaatimukset

               —

               on kumottava päätös, jolla kantajan ennen palvelukseen tuloaan saamat eläkeoikeudet siirretään Euroopan unionin toimielinten eläkejärjestelmään sellaisten hyvityslaskelmien mukaisesti, jotka on toteutettu soveltamalla 3.3.2011 annettujen henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohtaa koskevia yleisiä täytäntöönpanosäännöksiä

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-413/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 13.7.2006 — Shandong Reipu Biochemicals v. neuvosto (Polkumyynti — Kiinasta peräisin olevan parakresolin tuonti — Laskennallisen normaaliarvon laskeminen — Sivutuotteiden kustannusten huomioon ottaminen — Komission ja neuvoston tutkintavelvollisuus)

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/35

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 13.7.2006 — Shandong Reipu Biochemicals v. neuvosto
   (Asia T-413/03) (1)

   (Polkumyynti - Kiinasta peräisin olevan parakresolin tuonti - Laskennallisen normaaliarvon laskeminen - Sivutuotteiden kustannusten huomioon ottaminen - Komission ja neuvoston tutkintavelvollisuus)
   (2006/C 224/76)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Shandong Reipu Biochemicals Co. Ltd (Shandong, Kiina) (edustajat: asianajajat O. Prost, V. Avgoustidi ja E. Berthelot)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamies: M. Bishop avustajanaan asianajaja G. Berrisch)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: T. Scharf ja K. Talabér-Ricz) ja Degussa Knottingley Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja F. Renard)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, jossa on kyse lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan parakresolin tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 11 päivänä syyskuuta 2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1656/2003 (EUVL L 234, s. 1) kumoamista koskevasta vaatimuksesta
   Tuomiolauselma

               1)

               Lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan parakresolin tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 11 päivänä syyskuuta 2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1656/2003 kumotaan kantajaa koskevilta osin.

               2)

               Neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Komissio ja Degussa Knottingley Ltd vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 59, 6.3.2004.


title: Asia T-213/11 P(I): Valitus, jonka Euroopan investointipankin henkilöstön edustajien kollegio ym. ovat tehneet 12.4.2011 virkamiestuomioistuimen toisen jaoston puheenjohtajan asiassa F-95/10, Bömcke v. Euroopan investointipankki, 17.3.2011 antamasta määräyksestä

text:
               21.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 152/31

         Valitus, jonka Euroopan investointipankin henkilöstön edustajien kollegio ym. ovat tehneet 12.4.2011 virkamiestuomioistuimen toisen jaoston puheenjohtajan asiassa F-95/10, Bömcke v. Euroopan investointipankki, 17.3.2011 antamasta määräyksestä
   (Asia T-213/11 P(I))
   2011/C 152/57
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittajat: Euroopan investointipankin henkilöstön edustajien kollegio (Luxemburg, Luxemburg), Marie-Christel Heger (Luxemburg), Jean-Pierre Bodson (Luxemburg), Evangelos Kourgias (Senningerberg, Luxemburg), Manuel Sutil (Nondkeil, Ranska) ja Patrick Vanhoudt (Gonderange, Luxemburg) (edustajat: asianajajat G. J. Wilson, A. Senes ja B. Entringer)

      Muut osapuolet: Eberhard Bömcke (Athus, Belgia) ja Euroopan investointipankki

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               muuttamaan virkamiestuomioistuimen toisen jaoston puheenjohtajan 17.3.2011 antamaa määräystä

               —

               tutkimaan ja hyväksymään virkamiestuomioistuimen presidentille ja jäsenille 12.1.2011 esitetyn väliintulohakemuksen sekä toteamaan, että valittajat ovat osapuolia Eberhard BÖMCKEn ja Euroopan investointipankin välillä vireillä olevassa oikeudenkäynnissä, koska siihen osallistuminen koskee suoraan valittajien etua Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 109 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa tarkoitetulla tavalla.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Virkamiestuomioistuimen toisen jaoston puheenjohtaja on 17.3.2011 antamallaan määräyksellä jättänyt myöhästyneenä tutkimatta väliintulohakemuksen, jonka yhtäältä Euroopan investointipankin henkilöstön edustajien kollegio ja toisaalta Heger, Bodson, Kourgias, Sutil ja Vanhoudt olivat tehneet asiassa F-95/10, Bömcke v. Euroopan investointipankki.
   Valituksensa tueksi valittajat vetoavat kolmeen valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste koskee väliintulohakemuksen määräajan virheellistä laskemista, koska virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 109 artiklassa määrättyä neljän viikon määräaikaa ja saman työjärjestyksen 100 artiklan 3 kohdassa määrättyä pitkien etäisyyksien vuoksi tehtävää kymmenen päivän pidennystä on pidettävä erillisinä ja toisistaan riippumattomina määräaikoina, joten lauantaina, sunnuntaina tai virallisena vapaapäivänä päättyvän määräajan jatkumista työjärjestyksen 100 artiklan 2 kohdan mukaisesti seuraavan työpäivän päättymiseen asti on sovellettava neljän viikon määräaikaan, sellaisena kuin se on ennen sen pidentämistä pitkien etäisyyksien vuoksi, eikä pidennyksen sisältävään yhteenlaskettuun määräaikaan.

               2)

               Toinen valitusperuste koskee unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-85/97, Horeca-Wallonie vastaan komissio, 20.11.1997 antaman määräyksen (Kok., s. II-2113, 25 ja 26 kohta) virheellistä soveltamista, koska kyseinen määräys koski muunlaista tilannetta kuin nyt käsiteltävä asia.

               3)

               Kolmas valitusperuste koskee väliintulohakemuksen tekijöiden perusoikeuksien loukkaamista, koska virkamiestuomioistuimen toisen jaoston puheenjohtajan omaksuma tulkinta on kanneoikeuden kannalta erittäin epäsuotuisa.


title: Ilmoitus avoimesta virasta — Tietoteknisen osaston johtaja (palkkaluokka AD 14 tai AD 15)

text:
               4.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               CA 28/1

         ILMOITUS AVOIMESTA VIRASTA
   Tietoteknisen osaston johtaja (palkkaluokka AD 14 tai AD 15)
   (2010/C 28 A/01)
   Euroopan unionin tuomioistuimen infrastruktuurien pääosastolla tulee piakkoin avoimeksi tietoteknisen osaston johtajan virka (palkkaluokka AD 14 tai AD 15). Virka täytetään henkilöstösääntöjen 29 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
   Työnkuva
   Tietoteknisen osaston johtaja johtaa tietoteknistä osastoa ja koordinoi sen toimintaa. Hän toimii infrastruktuurien pääosaston pääjohtajan alaisuudessa.
   Johtaja neuvoo tuomioistuimen päättäjiä tietotekniikkaan liittyvissä asioissa ja valmistelee ehdotuksia ja raportteja. Hän vastaa tulevaisuudennäkymistä, budjettisuunnittelusta ja teknisestä suunnittelusta tuomioistuimen asettamien suuntaviivojen mukaisesti. Johtajan alaisuudessa toimii neljä hallinnollista yksikköä, joihin kuuluu yhteensä noin 70 virkamiestä. Lisäksi johtaja valvoo ulkoisia yhtiöitä, jotka on valittu suorittamaan tietoteknisiä tehtäviä. Hän vastaa siitä, että tietotekniikkajärjestelmät ovat voimassaolevien sääntöjen ja säännösten mukaisia.
   Tietotekniikka-osasto vastaa kaikista tuomioistuimen tietoteknisistä palveluista mukaan lukien televiestintä- ja multimediapalvelut.
   Pätevyysvaatimukset

               —

               Ylempi korkeakoulututkinto.

               —

               Osoitettu kyky johtaa huomattavaa hallinnollista palvelua.

               —

               Tietoteknisten strategioiden erittäin hyvä tuntemus ja alalla hankittu erittäin hyvä työkokemus. Oikeusalan työkokemus katsotaan eduksi.

               —

               Kokemusta tietoteknisten projektien hallinnasta.

               —

               Kyky kaavailla tulevaisuutta, suunnitella strategioita ja raportoida niistä, sekä näihin tehtäviin liittyvä työkokemus.

               —

               Budjetin hallinnoinnin ja isojen hankintamenettelyiden erittäin hyvä tuntemus, sekä näihin tehtäviin liittyvä erittäin hyvä työkokemus.

               —

               Varainhoitoasetuksen, sen täytäntöönpanosäännösten ja muiden osaston toimintaan sovellettavien yhteisön säännösten hyvä tuntemus.

               —

               Hyvä englannin ja ranskan kielen taito.

         Hakemusten jättäminen
   Tätä virkaa koskevat hakemukset on lähetettävä unionin tuomioistuimeen  osoitteeseen DIR-DTI-CURIA@curia.europa.eu viimeistään 26. helmikuuta 2010 kello 18.00. Hakemuksiin on liitettävä yksityiskohtainen ansioluettelo ja muut tarpeelliset asiakirjat.


title: Asia T-206/06: Kanne 4.8.2006 — Total ja Elf Aquitaine v. komissio

text:
               28.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/19

         Kanne 4.8.2006 — Total ja Elf Aquitaine v. komissio
   (Asia T-206/06)
   (2006/C 261/37)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantajat: Total ja Elf Aquitaine (Courbevoie, Ranska) (asiamiehet: asianajajat E. Morgan de Rivery ja S. Thibault-Liger)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               pääasiallisesti on kumottava 31.5.2006 tehdyn komission päätöksen C(2006) 2098 lopullinen 1 artiklan c ja d kohta, 2 artiklan b kohta, sekä 3 ja 4 artikla

               —

               toissijaisesti on muutettava 31.5.2006 tehdyn komission päätöksen C(2006) 2098 lopullinen 2 artiklan b kohtaa, jolla Arkema SA, Altuglas International SA ja Altumax Europe SAS määrätään yhdessä ja yhteisvastuullisesti maksamaan 21 913 125 miljoonan euron suuruinen sakko, josta Total SA ja Elf Aquitaine vastaavat yhdessä ja yhteisvastuullisesti, ensin mainittu 140,4 miljoonan euron ja toiseksi mainittu 181,35 miljoonan euron määrään asti, ja kyseisen sakon määrää on alennettava siten, että se on asianmukainen

               —

               komissio on joka tapauksessa velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat vaativat kumoamaan asiassa COMP/F/38.645 — Metakrylaatti 31.5.2006 tehdyn komission päätöksen C(2006) 2098 (lopullinen), jossa komissio on katsonut, että kantajat ovat rikkoneet EY 81 artiklaa ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 53 artiklaa osallistumalla metakrylaatti-kartelliin, jossa neuvoteltiin hinnoista, sovittiin, otettiin käyttöön ja valvottiin hintasopimuksia joko nostamalla hintoja tai ainakin pysyttämällä olemassa oleva hintataso ennallaan, neuvoteltiin palvelujen lisäkustannusten vyöryttämisestä asiakkaille, vaihdettiin kaupallisesti tärkeitä ja luottamuksellisia markkinoihin ja/tai yrityksiin liittyviä tietoja ja osallistuttiin säännöllisiin kokouksiin ja muihin yhteydenpitoihin rikkomisen helpottamiseksi. Toissijaisesti ne vaativat, että niiden tytäryhtiölle, määrätyn sakon, josta ne vastaavat yhdessä ja yhteisvastuullisesti, määrää alennetaan.
   Pääasiallinen kanne perustuu yhdeksään kumoamisperusteeseen.
   Ensimmäisen kanneperusteen mukaan puolustautumisoikeuksia ja syyttömyysolettaman periaatetta on loukattu. Kantajat väittävät, että riidanalainen päätös on tehty sellaisen hallinnollisen menettelyn päätteeksi, jonka kuluessa ne eivät voineet asianmukaisesti puolustautua, koska komissio ei ollut ottanut kantaakseen sille kuuluvaa todistustaakkaa, laiminlyöden näin asianosaisten prosessuaalista yhdenvertaisuutta koskevan periaatteen.
   Toisessa kanneperusteessa ne katsovat, että riidanalaisessa päätöksessä on laiminlyöty perusteluvelvollisuus, mitä kantajien mukaan vakavoittaa se, että komission kanta on uusi. Ne väittävät, että riidanalaisessa päätöksessä, jossa kantajat tuomitaan niiden tytäryhtiön riidanalaisesta rikkomuksesta, kantajien vastuu perustetaan vain siihen, että niillä oletetaan olevan määräävä vaikutusvalta tytäryhtiöönsä siitä syystä, että ne omistavat lähes 100 prosenttia sen osakepääomasta, eikä oletuksen vahvistavia tai kumoavia tosiseikkoja ole otettu huomioon. Lisäksi ne väittävät, että riidanalaisessa päätöksessä on tiettyjä ristiriitaisuuksia, jotka johtuvat siitä, että käsite rikkomisesta vastaava yritys/taloudellinen yksikkö ja käsite taloudellinen yksikkö, jolle päätös on osoitettu, on sekoitettu keskenään. Tässä perusteessa kantajat moittivat komissiota myös siitä, että se on pidättäytynyt riittävällä tavalla vastaamasta niiden tytäryhtiönsä itsenäisyydestä esittämiin lausumiin.
   Kolmannessa kanneperusteessa kantajat väittävä, että komissio on päätöksessään rikkonut EY 81 artiklassa ja asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun yrityksen käsitteen yhtenäisyyttä. (1)

   Neljännessä kanneperusteessa ne väittävät, että komissio on rikkonut sääntöjä, jotka koskevat tytäryhtiöiden tekemien rikkomusten lukemista emoyhtiöiden syyksi. Kantajat katsovat, että komissio on syyksilukemista koskevan arviointiperusteen määrittämisen osalta jättänyt huomiotta toimivaltansa rajat, tulkiten virheellisesti siihen liittyvää oikeuskäytäntöä ja toimimalla vastoin omaa tämän alan ratkaisukäytäntöään. Kantajien mukaan komissio on lisäksi loukannut oikeushenkilön itsenäisyyden periaatetta.
   Viides kanneperuste koskee kaikkien jäsenvaltioiden tunnustamien, yhteisön oikeusjärjestelmän kiinteän osan muodostavien olennaisten periaatteiden, kuten syrjintäkiellon periaatteen, teon henkilökohtaisuutta koskevan periaatteen, periaatteen, jonka mukaan rangaistukset ovat henkilökohtaisia ja laillisuusperiaatteen, loukkaamista.
   Kuudennessa kanneperusteessaan kantajat väittävät, että komissio on loukannut hyvän hallinnon periaatetta.
   Seitsemäs kanneperuste koskee sitä, että komissio on loukannut oikeusvarmuuden periaatetta kantajien suhteen.
   Kahdeksannessa kanneperusteessa kantajat väittävät, että riidanalaisella päätöksellä käytetään väärin harkintavaltaa, koska siinä kantajien katsotaan olevan vastuussa riidanalaisesta yhdenmukaistetusta menettelytavasta ja tuomitaan ne maksamaan sakko yhteisvastuullisesti tytäryhtiönsä kanssa.
   Yhdeksännessä kanneperusteessa kantajat katsovat, että komissio on rikkonut tiettyjä sakkojen vahvistamiseen liittyviä perustavanlaatuisia periaatteita, kuten yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, koska se ei soveltanut 25 prosentin suuruista alennusta kantajien maksettavaksi määrättyyn alkumäärään, vaikka se sovelsi sitä erääseen toiseen riidanalaisen päätöksen adressaattiin siitä syystä, ettei se tiennyt rikkomisesta kokonaisuudessaan. Kantajat väittävät lisäksi, että syyttömyysolettamaa ja oikeusvarmuutta koskevia perustavanlaatuisia periaatteita on loukattu siitä syystä, että niiden mukaan komissio ei ole huomioinut niitä rajoja, jotka on asetettu sen toimivallalle, kun se ottaa huomioon varoittavan vaikutuksen.
   Toissijaisesti kantajat katsovat, että niiden tytäryhtiölle määrätty sakko, josta ne vastaavat yhdessä ja yhteisvastuullisesti, pitäisi sovittaa oikeisiin mittasuhteisiin. Ne vaativat, että määrää alennetaan 25 prosentilla sakon alkumäärästä siitä syystä, etteivät ne tienneet rikkomisesta, ja että niihin sovellettaisiin lieventäviä asianhaaroja, koska ne on lähes samanaikaisesti tuomittu huomattaviin sakkoihin kahdessa samanlaisessa asiassa.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1).