title: Asia T-2/04: Cemender Korkmazin, The Corner Housen ja the Kurdish Human Rights Projectin 2.1.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 71/32                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                           20.3.2004
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana           ilmenevät ”rahoitustileistä”, eikä se selitä, miten on mahdollista
ovat asianajajat Carlos Botelho Moniz, Eduardo Maia Cadete ja         ottaa huomioon investointikustannuksina kulut, jotka liittyvät
Margarida Rosado da Fonseca ja prosessiosoite on rua Castilho,        sellaisten tavaroiden hankintaan, joiden olemassaolosta tilin-
n.o 75,1.o, 1250-068 Lissabon (Portugal).                             tarkastajien mukaan ole edes todistetta.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                      Kantaja vetoaa oikeudelliseen virheeseen sen osalta, että tiettyjä
                                                                      toimenpiteitä ei ole luokiteltu EY 87 artiklan 1 kohdan
kumoaa Portugalin soveltamista toimenpiteistä RTP:n hyväksi           mukaiseksi valtiontueksi; näihin toimenpiteisiin kuuluu va-
15.10.2003 tehdyn Euroopan yhteisöjen komission päätöksen             pauttaminen maksuista, televisioverkoston käyttämiseen liitty-
C(2003)3526 lopull.                                                   vien maksujen keventäminen ja lainojen myöntäminen.
Kanneperusteet ja pääasialliset perustelut                            Kantaja väittää myös, että riidanalaisessa päätöksessä on
                                                                      EY 86 artiklan 2 kohdan soveltamisedellytyksiä koskeva
                                                                      oikeudellinen virhe, koska Portugalin valtio ei myöntänyt
1.    Huolenpitovelvollisuuden ja puolueettomuusvelvollisuu-          televisiopalveluja koskevaa toimilupaa RTP:lle avoimessa ja
      den laiminlyöminen,                                             syrjimättömässä menettelyssä. Komissio ei myöskään ole nou-
                                                                      dattanut EY 86 artiklan 2 kohdan soveltamisperusteita sellaise-
2.    tosiseikkoja koskeva virhe,                                     na kuin se itse ne määritteli valtiontukia koskevien määräysten
                                                                      soveltamisesta julkisoikeudelliseen yleisradiotoimintaan anta-
3.    perustelujen puuttuminen riidanalaisessa päätöksessä ”in-       massaan tiedonannossa. Lisäksi kantaja väittää RTP:n suoritta-
      vestointikustannusten” huomioon ottamisen yhtedyessä,           mien julkisten palvelujen osalta, että komission päätöksen
                                                                      tueksi ei ole mitään kirjallista todistetta siitä, että RTP tosiasial-
                                                                      lisesti suorittaa julkisia palveluja, jotka valtion on antanut
4.    oikeudellien virhe siltä osin kuin tietyt toimenpiteet on
                                                                      sen tehtäväksi, sillä käytännössä kaikki menettelyssä esitetyt
      jätetty luokittelematta valtiontueksi,
                                                                      tosiseikat tukevat sitä olettamaa, että riita-asiassa kyseessä
                                                                      olevan aikana yhtään sellaista palvelua, jonka suorittamiseen
5.    EY 86 artiklan 2 kohdan virheellinen soveltaminen.              RPL:llä piti olla sopimuksen perusteella velvollisuus, ei tosi-
                                                                      asiallisesti oltu suoritettu.
Kantaja väittää huolenpitovelvollisuuden ja puolueettomuus-
velvollisuuden laiminlyönnin osalta, että riidanaisessa päätök-
sessä kulminoituu komission salamyhkäinen, puolueellinen
ja hätiköity menettely, joka johti riidanalaisen päätöksen
tekemiseen, ja jossa tavoitteena oli oikeuttaa menettelyyn
oikeuttamattomat seikat ja jättää ottamatta huomioon ne
tosiseikat, jotka olivat ratkaisevia sen arvioimiseksi, miten RTP
oli ”noudattanut” julkisten palvelujen velvoitteitaan. Kantaja
väittää, että komissio ei ollut menetellyt riippumattomasti eikä
puolueettomasti asiassa kyseessä olevien intressien suhteen,          Cemender Korkmazin, The Corner Housen ja the Kurdish
koska sen toteuttamat toimenpiteet eivät olleet tuloksena             Human Rights Projectin 2.1.2004 Euroopan yhteisöjen
oikeudellisesti suojattujen intressien tyhjentävästä punnin-                         komissiota vastaan nostama kanne
nasta.
                                                                                (Asia T-2/04)
Tosiseikkoja koskevasta virheestä kantaja väittää muun
muassa, että julkisoikeudelliselle toimijalle vuonna 1998
myönnettyjä valtiontukia ei oltu otettu huomioon, mutta sitä                                     (2004/C 71/60)
vastoin ”investointikustannuksina” otettiin huomioon määrät,
joita riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat eivät pitäneet
ratkaisevina.                                                                             (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Kantajan mukaan komissio ei myöskään ole selvittänyt, suorit-
taako RTP tosiasiallisesti julkisia palveluja.
                                                                      Cemender Korkamaz, kotipaikka Flers (Ranska), The Corner
                                                                      House, kotipaikka Newton (Yhdistynyt kuningaskunta) ja the
Kantaja väittää, että ”investointikustannusten” huomioon otta-        Kurdish Human Rights Project, kotipaikka Lontoo (Yhdistynyt
minen riidanalaisessa päätöksessä ei ole perusteltua, koska           kuningaskunta) ovat 2.1.2004 nostaneet Euroopan yhteisöjen
komissio ei ilmoita syitä, joiden vuoksi se ottaa lopullisessa        ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
päätöksessä huomioon mainitut määrät eikä sitä, minkä vuoksi          pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien asiamiehet ovat
se ei epäjohdonmukaisesti ota huomioon määriä, jotka perus-           barrister P. Moser ja lakimies A. Stock ja prosessiosoite
tuvat ”kertomuksiin” RTP:n ”julkisista palveluista”, mutta jotka      Luxemburgissa.
 ---pagebreak--- 20.3.2004                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                                      C 71/33
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin          valmistelevaa rahoitustukea, ja katsovat toisaalta, että komissio
                                                                       on laiminlyönyt toimintavelvollisuutensa, kun se ei ole määri-
                                                                       tellyt kantaansa ja tehnyt neuvostolle suositusta koskien Turkin
–     toteaa, että mainitussa komission 5.11.2003 antamassa            liittymistä valmistelevaa rahoitustukea. Kantajien mukaan ko-
      kertomuksessa esitetty asian kannalta merkityksellinen           missio on laiminlyönyt velvollisuutensa tehdä neuvostolle
      toteamus on pätemätön                                            ehdotus asetuksen N:o 390/2001 (1) 4 artiklan mukaisesti.
                                                                       Kantajien mukaan komission olisi pitänyt tehdä tällainen
                                                                       ehdotus, koska Turkki ei ole edennyt edellytetyllä tavalla
–     toteaa, että komissio on EY:n perustamissopimuksen               Kööpenhaminan arviointiperusteiden ja yhteisön säännöstön
      vastaisesti laiminlyönyt toimintavelvollisuutensa                täyttämiseksi, mitkä asetuksen N:o 2500/2001 (2) 5 artiklan
                                                                       mukaisesti ovat olennaisia edellytyksiä liittymistä valmistele-
–     määrää, että komissio ehdottaa neuvostolle, että liittymis-      van rahoitustuen jatkamiseksi.
      tä valmisteleva rahoitustuki jäädytetään siihen asti kun
      annetaan päätöslauselma siitä, että Turkki ei ole noudatta-
      nut komission esittämiä EU:hun liittymisen kriteerejä
                                                                       Kantajat väittävät tältä osin myös, että Turkki ei ole lähestynyt
–     määrää, että komissio ryhtyy EU-Turkki -assosiaatiosopi-
                                                                       yhteisön koko sekundäärisen lainsäädännön järjestelmää ja
      muksen elinten kautta toimenpiteisiin sen suhteen, että
                                                                       erityisesti hallinnon ja oikeusjärjestelmän valmiuksia sekä
      Turkki on rikkonut liittymisedellytyksiä
                                                                       ympäristövaikutusten arviointia koskevaa direktiiviä (3), mitkä
                                                                       myös ovat liittymistä valmistelevan rahoitustuen myöntämisen
–     määrää, että komissio suosittelee neuvostolle, että tämä         olennaisia edellytyksiä päätöksen 2001/235 (4) liitteen 4 mu-
      lykkäisi liittymisneuvotteluja Turkin kanssa siihen asti         kaisesti.
      kunnes annetaan päätöslauselma siitä, että Turkki on
      rikkonut liittymisedellytyksiä
–     velvoittaa komission korvaamaan kantajalle tästä menet-
      telystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.                         Kantajat katsovat edelleen, että koska komissio ei ole tehnyt
                                                                       vaadittua ehdotusta, se on laiminlyönyt velvollisuutensa tulkita
                                                                       yhteisön lainsäädäntöä kansainvälisen oikeuden sääntöjen mu-
                                                                       kaisesti ja erityisesti suhteessa siihen velvollisuuteen, joka
                                                                       Euroopan unionilla on YK:n biologista monimuotoisuutta
                                                                       koskevan vuoden 1992 yleissopimuksen 8 artiklan nojalla.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Tämän asian taustana ovat sopimukset, joita Turkki ja öljyput-         Kantajat katsovat lopuksi, että komissio ei ole perustellut
kiyhtiöt ovat tehneet Baku-Tbilisi-Ceyhan -öljyputkihankkeen           toimiaan ja toimimatta jättämistään.
yhteydessä. Kantajat katsovat, että Turkin parlamentti on
luonut näissä sopimuksissa ”vallitsevan oikeusjärjestelmän”,
joka koskee öljyputkihankkeen aluetta ja täytäntöönpanoa ja
jolla kansallisia lakeja kumotaan asianomaisten öljy-yhtiöiden
eduksi. Kantajien mukaan tämä merkitsee sitä, että oikeutta
                                                                       (1) Turkille osana liittymistä valmistelevaa strategiaa annettavasta
saattaa asia tuomioistuimen käsiteltäväksi ja maankäyttöoi-
                                                                            avusta ja erityisesti liittymistä valmistelevan kumppanuuden luo-
keutta on rajoitettu, Kööpenhaminassa määritellyt ihmisoi-                  misesta 26 päivänä helmikuuta 2001 annettu neuvoston asetus
keuksien arviointiperiaatteet, laillisuusperiaate ja vähemmistö-            (EY) N:o 390/2001 (EYVL L 58, s. 1).
jen suojelu ovat heikentyneet ja Turkki on etääntynyt yhteisön         (2) Liittymistä valmistelevasta rahoitustuesta Turkille ja asetusten
säännöstöstä (acquis communautaire), mihin kuuluu se, että                  (ETY) N:o 3906/89, (EY) N:o 1267/1999, (EY) N:o 1268/1999 ja
sen on mahdotonta toteuttaa yhteisön oikeuden ensisijaisuu-                 (EY) N:o 555/2000 muuttamisesta 17 päivänä joulukuuta 2001
den periaatetta ja se, että ympäristövaikutusten arviointiperus-            annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2500/2001 (EYVL L 342, s. 1).
teita on rikottu.                                                      (3) Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten
                                                                            arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annettu neuvoston
                                                                            direktiivi 85/337/ETY (EYVL L 175, s. 40).
                                                                       (4) Turkin tasavallan liittymistä valmistelevan kumppanuuden peri-
                                                                            aatteista, ensisijaisista tavoitteista, välitavoitteista ja edellytyksistä
Tämän vuoksi kantajat ovat vaatineet komissiota ryhtymään                   8 päivänä maaliskuuta 2001 tehty neuvoston päätös 2001/235/
toimenpiteisiin Turkille maksettavan liittymistä valmistelevan              EY (EYVL L 85, s. 13).
rahoitustuen jäädyttämiseksi ja toimimaan EU-Turkki -assosi-
aatiosopimuksen järjestelmän kautta. Tällä kanteellaan kantajat
vaativat yhtäältä sitä, että kumotaan komission ”vuoden 2003
määräaikaiskertomus Turkin etenemisestä kohti liittymistä”
siltä osin kuin siihen sisältyy kielteinen kanta siihen, että
neuvostolle annettaisiin suositus koskien Turkin liittymistä


title: Asia T-361/16: Kanne 4.7.2016 – TBWA\London v. EUIPO (MEDIA ARTS LAB)

text:
               29.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/31

         Kanne 4.7.2016 – TBWA\London v. EUIPO (MEDIA ARTS LAB)
   (Asia T-361/16)
   (2016/C 314/43)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: TBWA\London Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: solicitor D. Farnsworth)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanaosan MEDIA ARTS LAB sisältävä tavaramerkki – Rekisteröintihakemus nro 13 238 308

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 19.4.2016 asiassa R 958/2015-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen niiltä osin kuin siinä pysytettiin tutkijan päätös, jonka mukaan haettu tavaramerkki on kuvaileva ja että siltä puuttuu erottamiskyky niiden tavaroiden ja palvelujen osalta, joita kuvaavina sitä pidettiin ja jolta puuttuu erottamiskyky

               —

               sallii EU-tavaramerkin hakemuksella nro 13 238 308 julkaisemisen ja

               —

               velvoittaa EUIPO:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet

               —

               EUIPO ei ole ottanut asianmukaisesti huomioon palveluja, joita varten hakemus on tehty

               —

               EUIPO ei ole asianmukaisesti arvioinut haettua tavaramerkkiä kokonaisuutena. Se on pikemminkin jakanut tavaramerkin osiin käyttäen sanaosia MEDIA ARTS ja MEDIA LAB määrittelyssään ja väitti, että nämä osat ovat kuvailevia. Se ei ole käsitellyt tavaramerkkiä kokonaisuutena

               —

               EUIPO ei ole ottanut huomioon, että tavaramerkki on huomattavasti vaikeaselkoisempi kuin PIPELINE -päätöksessä, johon se vetoaa

               —

               Huolimatta yhdenvertaisen kohtelun periaatteesta (ja sen vastaisesti) EUIPO ei ole noudattanut aikaisempaa käytäntöään sanaosan MEDIA sisältävien tavaramerkkien hyväksymisessä tai sen esiintymiseen mainontaan liittyvissä muissa ”epätavanomaisissa” yhteyksissä.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 7 päivänä joulukuuta 2000 asiassa C-94/99 (Bundesvergabeamtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), ARGE Gewässerschutz vastaan Bundesministerium für Land- und Forstwirtschaft (Julkiset palveluhankinnat – Direktiivi 92/50/ETY – Julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekomenettely – Tarjoajien yhdenvertainen kohtelu – Kansalaisuuteen perustuva syrjintä – Palvelujen tarjoamisen vapaus)

text:
7.4.2001                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 108/1
                                                                         I
                                                                   (Tiedonantoja)
                                                          TUOMIOISTUIN
                                                                 TUOMIOISTUIN
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                          palveluhankintamenettelyyn saavat osallistua yksiköt, jotka
                                                                                saavat tältä hankintaviranomaiselta tai muilta hankintaviran-
                           (kuudes jaosto)                                         omaisilta jossain muodossa tukea, joka mahdollistaa sen, että
                                                                                tällaiset yksiköt voivat tehdä tarjouksia hinnoilla, jotka ovat
                    7 päivänä joulukuuta 2000                                      olennaisesti alempia kuin tällaista tukea saamattomien, kilpai-
                                                                                levien tarjoajien hinnat.
asiassa C-94/99 (Bundesvergabeamtin esittämä ennakko-
ratkaisupyyntö), ARGE Gewässerschutz vastaan Bundes-                         2)    Pelkästään se, että hankintaviranomainen päättää, että tällaiset
        ministerium für Land- und Forstwirtschaft (1)                              yksiköt saavat osallistua julkiseen palveluhankintamenettelyyn,
                                                                                ei merkitse EY:n perustamissopimuksen 59 artiklassa (josta on
(Julkiset palveluhankinnat – Direktiivi 92/50/ETY – Julkisia                       muutettuna tullut EY 49 artikla) kiellettyä peiteltyä syrjintää
hankintoja koskevien sopimusten tekomenettely – Tarjoajien                         eikä rajoitusta.
yhdenvertainen kohtelu – Kansalaisuuteen perustuva syrjin-
               tä – Palvelujen tarjoamisen vapaus)                           (1) EYVL C 160, 5.6.1999.
                          (2001/C 108/01)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                            20 päivänä lokakuuta 2000
Asiassa C-94/99, jonka Bundesvergabeamt (Itävalta) on saatta-                asiassa C-242/99 (Sozialgericht Augsburgin esittämä en-
nut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on tullut                  nakkoratkaisupyyntö), Johann Vogler vastaan Landwirt-
EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväk-                            schaftliche Alterskasse Schwaben (1)
si saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
olevassa asiassa ARGE Gewässerschutz vastaan Bundesministe-                  (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Sosiaaliturva –
rium für Land- und Forstwirtschaft ennakkoratkaisun julkisia                 Sijoittautumisvapaus – Sovellettavan lainsäädännön määrit-
palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yh-                  täminen – Itsenäinen ammatinharjoittaminen useassa jäsen-
teensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neu-                    valtiossa – Asetuksen (ETY) N:o 1408/71 13 artiklan
voston direktiivin 92/50/ETY (EYVL L 209, s. 1) sekä EY:n                    1 kohta ja 14 a artiklan 2 kohta – Yhden sovellettavan
perustamissopimuksen 59 artiklan (josta on muutettuna tullut                                        lainsäädännön periaate)
EY 49 artikla) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. Gul-
                                                                                (2001/C 108/02)
mann (esittelevä tuomari) sekä tuomarit J.-P. Puissochet ja
F. Macken, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: johtava hallintovir-
kamies H.A. Rühl, on antanut 7.12.2000 tuomion, jonka                                              (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
tuomiolauselma on seuraava:
1)    Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettely-         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
      jen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetussa                          tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
      neuvoston direktiivissä 92/50/ETY tarkoitettua tarjoajien yh-
      denvertaisen kohtelun periaatetta ei ole loukattu pelkästään sillä     Asiassa C-242/99, jonka Sozialgericht Augsburg (Saksa) on
      perusteella, että hankintaviranomainen päättää, että julkiseen         saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on


title: Asia T-469/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.2.2012 — Kreikka v. komissio (EMOTR — Tukiosasto — Yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Tomaattien jalostuksen ja riisin varastoinnin alat — Olennainen valvonta — Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskeva yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä — Suhteellisuusperiaate)

text:
               17.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.2.2012 — Kreikka v. komissio
   (Asia T-469/09) (1)

   (EMOTR - Tukiosasto - Yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Tomaattien jalostuksen ja riisin varastoinnin alat - Olennainen valvonta - Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskeva yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä - Suhteellisuusperiaate)
   2012/C 80/25
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: I. K. Chalkias ja S. Papaïoannou)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Rossi ja A. Markoulli)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 24.9.2009 annettua komission päätöstä 2009/721/EY (EUVL L 257, s. 28) koskeva kumoamisvaatimus.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 24, 30.1.2010.


title: Tribunal de police de Toulousen 4.4.1994 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ministère public v. Jean-Louis Maurin (Asia C-144/95)

text:
N:o C 208/2         FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        12.8.95
kaikista muista henkilöistä ", minkä vuoksi heidän EY:n                 kansiementen tuottajille markkinointivuodelle 1994/95
perustamissopimuksen 173 artiklan perusteella nostamansa                14 päivänä helmikuuta 1995 annetun komission asetuk
kanne on yhteisön oikeuden mukainen.                                    sen ( EY ) N:o 307/95 ( 1 );
Yhteisön oikeuskäytännössä todettujen periaatteiden mu
kaan riidanalainen päätös koskee erikseen kantajina olevia          — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                        lut.
yhdistyksiä, koska " valtuus neuvotella (määrättyyn poli
tiikkaan liittyvistä ) yhteisön asioista " on sellainen valtuus,
jonka perusteella henkilöryhmää edustava yhdistys voi
nostaa sellaista päätöstä koskevan kanteen, jota ei ole             Oikeudelliset perusteet ia pääasialliset perustelut
osoitettu suoraan sille, mutta joka koske tätä " politiik
kaa ".
                                                                    — ( Portugalilaisille auringonkukansiementen tuottajille
(M EYVL N:o C 146 , 28.5.1994, s . 8                                    maksettavien tukien viitemäärien vähentäminen 20 pro
                                                                        sentilla riidanalaisen asetuksen liitteessä I olevassa
                                                                        II.2 kohdassa ) — Virhe portugalilaisten auringonkukan
                                                                        siementen tuottajien taatun enimmäispinta-alan (TEP)
                                                                        ylityksen laskemisessa .
Tribunal de police de Toulousen 4.4.1994 tekemällään
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Mini                — ETY-12:n perusviljelyalan kesannoinnista myönnet
              stere public v. Jean-Louis Maurin                              tävää vähennystä ei sovellettu portugalilaisiin tuot
                                                                             tajiin, joihin kohdistetaan liittymisasiakirjan mukai
                        (Asia C-144/95 )                                     sesti markkinointivuonna 1994/95 erilainen koh
                          ( 95/C 208/03)                                     telu. Näin ollen komission olisi laskettava portuga
                                                                             lilaisten tuottajien auringonkukanviljelyn TEP:n yli
Tribunal de police de Toulouse on esittänyt Euroopan                         tys suhteessa 122 000 hehtaarin TEP:hen eikä tähän
yhteisöjen tuomioistuimelle 4.4.1995 tekemällään päätök                     pinta-alaan 15 prosentin kesannointivähennyksellä
sellä ennakkoratkaisupyynnön, joka on saapunut Euroopan                      vähennettynä, kuten komissio on tehnyt.
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 10.5.1995 , saadak
seen asiassa Ministere public v. Jean-Louis Maurin ennak
koratkaisun seuraavaan kysymykseen:                                     — Komissio on laskenut virheellisesti sen pinta-alan
                                                                             suuruuden, jolla portugalilaiset tuottajat voivat seu
Onko rikkomusten toteamiseen liittyvä menettely, kuten                       raamuksetta viljellä auringonkukkia kyseisen mark
elintarvikkeiden etiketöintiin ja ulkoasuun liittyviä tuotteita              kinointivuoden aikana . Blair House -sopimuksessa,
ja palveluksia koskevista petoksista ja väärennöksistä                       joka on saatettu osaksi yhteisön oikeutta, määrä
 1.8.1905 annetussa laissa säädetty menettely, ja tarkemmin                  tään, että komissio ei saa laskea yhteisön alueen
se seikka, että henkilöllä , jota tutkimus koskee, ei allekir               pienten tuottajien viljelemää pinta-alaa kansallisten
joiteta esitutkintapöytäkirjaa, yhteensopiva Euroopan                        viitepinta-alojen ylityksiin — vaan ainoastaan ylei
yhteisöjen tuomioistuimen korostamien yleisten oikeusperi                   sen järjestelmän perusteella korvausta hakevien
aatteiden, kuten puolustautumisoikeuksien ja vastapuolen                     tuottajien (" ammattimaisten " tuottajien ) viljelemän
kuulemisperiaatteen kanssa ?                                                 pinta-alan. Koska portugalilaiset " ammattimaiset "
                                                                             viljelijät viljelevät 103 875 hehtaaria 103 700 heh
                                                                             taarin sijasta ( 122 000 — 15 prosenttia, jotka
                                                                             vastaavat kesannointia ), joiden viljeleminen on
                                                                             luvallista ilman seuraamuksia, TEP:n ylitys on ollut
                                                                             käytännössä olematon.
Portugalin tasavallan 12.5.1995 Euroopan yhteisöjen
             komissiota vastaan nostama kanne
                                                                        — Vaikka komissio olisi perustellusti jättänyt vähentä
                        (Asia C- 15 0/95 )                                   mättä pientuottajien viljelemän pinta-alan aurin
                          ( 95/C 208/04 )                                    gonkukkien viljelyä varten Portugalille vahvistetun
                                                                             TEP:n ylityksestä, komission velvollisuutena oli
                                                                             vähentää TEP:stä 21 397 hehtaarin ala, toisin
Portugalin tasavalta, asiamiehinään professori, tohtori Joao
Mota de Campos ja tohtori Luis Fernandes, prosessiosoite                     sanoen se alue, jota todellisuudessa viljelevät kesan
Luxemburgissa Portugalin suurlähetystö, 33 , allee Scheffer,                 nointivelvoitteesta vapautetut pientuottajat, lasket
on nostanut 12.5.1995 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                             taessa kesannoitavaa pinta-alaa. Näin ollen tässä
                                                                             yhteydessä ankarin mahdollinen seuraamus portu
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
jen komissiota vastaan.                                                      galilaisille tuottajille olisi 17 prosentin vähennys
                                                                             komission laskeman 20 prosentin sijasta .
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
istuin                                                                  — Kantaja väittää nimenomaisesti neuvoston asetusten
                                                                             (ETY ) N:o 1762/92 ( 2 ) ja ( ETY ) N:o 232/94 ( 3 )
— kumoaa korjattujen lopullisten alueellisten viitemäärien                   säännösten olevan yhteisön oikeuden vastaisia,
     vahvistamisesta soijapapujen, rapsin- ja auringonku                    koska ne loukkaavat tullitariffeja ja kauppaa koske


title: Asia T-628/11: Kanne 5.12.2011 — Biogas Nord v. komissio

text:
               18.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 49/27

         Kanne 5.12.2011 — Biogas Nord v. komissio
   (Asia T-628/11)
   2012/C 49/49
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Biogas Nord AG (Bielefeld, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Birkemeyer)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               SEUT 264 nojalla kumoamaan Saksan myöntämästä valtiontuesta C 7/10 (ex CP 250/09 ja NN 5/10) (KStG-lain ”saneerauslauseke”) 26.1.2011 tehdyn komission päätöksen K(2011) 275

               —

               velvoittamaan unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan perusteella komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu yksityisen velkojan periaatteen noudattamiseen

                           —

                           Kantaja väittää ensimmäisellä kanneperusteellaan, että Saksan yhteisöverolain (Körperschaftsteuergesetz, KStG) 8 c §:n 1 a momentin osalta kyseessä ei ole SEUT 107 artiklassa ja sitä seuraavassa artiklassa tarkoitettu valtiontuki, koska edun saavat yritykset suorittavat samanarvoisen vastineen, mikä on verrattavissa markkinataloudessa toimivan yksityisen velkojan menettelyyn.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu valikoivuuden puuttumiseen

                           —

                           Kantaja väittää tältä osin, ettei KStG:n 8 c §:n 1 a momentin suhteen kyseessä ole SEUT 107 artiklassa ja sitä seuraavassa artiklassa tarkoitettu valtiontuki, koska kyseisen säännöksen suotuisat vaikutukset eivät ole valikoivia.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu luottamuksensuojaan

                           —

                           Kantaja väittää kolmannella kanneperusteellaan, että yrityksillä, jotka ennen kuin ne saivat tiedon komission SEUT 108 artiklan 2 kohdan perusteella aloittamasta menettelystä olivat tehneet omaisuusjärjestelyjä, on luottamuksensuoja riidanalaiseen päätöksen nähden.


title: André Hecqin 25.2.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-35/98)

text:
11.4.98                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 113/19
     artiklan vastaisesti ottamalla käyttöön polkumyyntitul-        Republica SA:n 23.2.1998 Euroopan unionin neuvostoa
     lin saattamatta asiaa assosiaationeuvoston tietoon;                                vastaan nostama kanne
     lisäksi kanteen kohteena olevan asetuksen perustelut                                   (Asia T-34/98)
     ovat tältä osin riittämättömät;
                                                                                (98/C 113/46)
Ð ylittäneet harkintavaltansa rajat normaaliarvon määrit-
     tämisessä käyttäessään tähän perusasetuksen 3 artiklan                        (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
     4 kohdan kolmannen alakohdan mukaista 20 prosen-
     tin sääntöä määritettäessä, onko myyntiä kustannukset          Republica SA on nostanut 23.2.1998 Euroopan yhteisöjen
     alittavin hinnoin esiintynyt merkittävässä määrin;             ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
                                                                    Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan edustajana
                                                                    on Alfred L. Merckx, ja prosessiosoite Luxemburgissa on
Ð rikkoneet perusasetuksen 2 artiklan 11 kohtaa ja arvi-
                                                                    asianajotoimisto Duro & Lorang, 4 Boulevard Royal.
     oineet tosiseikkoja ilmeisen virheellisesti polkumyynti-
     marginaalia määrittäessään, kun
                                                                    Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
     Ð asiassa ei ole millään tavoin selvitetty, miksi paino-       tuin:
          tetun keskimääräisen normaaliarvon vertailu jokai-
          seen yksittäiseen vientihintaan kuvaa polkumyyn-
                                                                    Ð kumoaa neuvoston asetuksen (EY) N:o 2320/97 1
          nin täyttä laajuutta paremmin kuin tavanomaiset
                                                                        artiklan kantajaa koskevilta osin;
          menetelmät;
     Ð polkumyyntiarviointi perustuu tutkimusajanjakson             Ð kumoaa neuvoston asetuksen (EY) N:o 2320/97 2
          ulkopuolisiin tekijöihin;                                     artiklan kantajaa koskevilta osin; ja
     Ð asiassa ei ole osoitettu vientihintojen vaihdelleen          Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
          yhdenmukaisesti eri ostajien, alueiden tai ajanjak-
          sojen suhteen;
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Ð arvioineet tosiseikkoja ilmeisen virheellisesti vahinkoa
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
     määrittäessään; asiassa onkin jäänyt osoittamatta
                                                                    samat kuin asiassa T-33/98, Petrotub SA v. neuvosto.
     perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdissa edellytetyin
     tavoin, että yhteisön tuotannonalan kärsimä merkit-
     tävä vahinko olisi aiheutunut tutkimuksen kohteena
     olevista maista peräisin olevasta tuonnista;
Ð laiminlyöneet perusasetuksen 20 artiklan 2 kohdassa
                                                                    AndreÂ Hecqin 25.2.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota
     edellytetyn ja perusoikeuksien noudattamisen vaatiman
                                                                                vastaan nostama kanne
     asianosaisten kuulemisen yhteisön etua koskevista
     näkökohdista.                                                                          (Asia T-35/98)
                                                                                (98/C 113/47)
Kantaja esittää lopuksi, että yhteisöjen toimielinten kan-
teen kohteena olevan asetuksen 2 artiklassa tuonnin                                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
vapauttamiselle polkumyyntitullista asettamat edellytykset
loukkaavat perusasetuken 8 artiklan 1 kohtaa, vuonna
1994 GATT:in piirissä solmittua polkumyynnin vastaista              AndreÂ Hecq, kotipaikka Bonlez (Belgia), joka toimii sekä
sopimusta, Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden            omissa nimissään että SFIE:n puolesta, on nostanut
ja Romanian assosiaatiosopimuksen 34 artiklan 2 ja 3                25.2.1998 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
kohtaa, Eurooppa-neuvoston Essenissä tekemiä päätöksiä              tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
Keski- ja Itä-Euroopan assosioituneiden maiden liittymistä          vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Lucas Vogel,
edeltävän toimintastrategian perusteista ja EY:n perusta-           Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoi-
missopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa. Viimeksi mainitulta             misto Christian Kremer, 8Ð10 bte 39, rue Mathias Hardt.
osin kanteessa väitetään, että vaatiessaan kantajan asetta-
van hintansa Euroopan tuottajien tasolle yhteisöjen toimi-          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
elimet ovat pakottaneet kantajan eurooppalaisen kilpailu-           tuin:
oikeuden sääntöjen kanssa ristiriidassa olevaan yhtenäis-
hinnoitteluun.
                                                                    Ð kumoaa 17.11.1997 tehdyn päätöksen, joka annettiin
(1) EYVL L 322, 25.11.1997, s. 1.
                                                                        kantajalle tiedoksi 24.11.1997 ja jossa hylättiin kanta-
                                                                        jan valitus 20.3.1997 tehdystä päätöksestä, joka teh-
                                                                        tiin kantajan henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdan
                                                                        nojalla tekemän valituksen johdosta ja jossa kieltäy-
 ---pagebreak--- C 113/20               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      11.4.98
     dyttiin ryhtymästä tarpeellisiin toimenpiteisiin henki-          Foreign Trade Associationin (FTA), HypermarcheÂ Auchan
     löstökomitean Brysselin paikallisosaston kollegiaalisen          SA:n, Karstadt Aktiengesellschaftin, Kaufhof Warenhaus
     ja suhteellisen kokoonpanon varmistamiseksi muun                 AG:n, La Blanche Porten, Otto Versand GmbH & Co:n,
     muassa vaatimalla tämän osaston uuden perustamisko-              Quelle Schickedanz AG & Co:n ja Textilimportörernan
     kouksen koollekutsumista, ja                                     2.3.1998 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama
                                                                                kanne
Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                                        (Asia T-37/98)
                                                                                (98/C 113/48)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Kantaja, joka toimii sekä omissa nimissään että SFIE:n
puolesta, riitauttaa hallintoviranomaisen päätöksen kiel-             Foreign Trade Association (FTA), HypermarcheÂ Auchan
täytyä puuttumasta henkilöstökomitean Brysselin paikalli-             SA, Karstadt Aktiengesellschaft, Kaufhof Warenhaus AG,
sosaston johtoryhmän kokoonpanoon. Kantaja väittää                    La Blanche Porte, Otto Versand GmbH & Co, Quelle
tältä osin, että henkilöstökomitean Brysselin paikallisosas-          Schickedanz AG & Co ja Textilimportörerna ovat nosta-
ton jäsenten helmikuussa 1997 pidettyjen vaalien jälkeen              neet 2.3.1998 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
kyseinen osasto on pitänyt perustamiskokouksen nimit-                 teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvos-
tääkseen johtoryhmänsä jäsenet. Sen sijaan, että kolme                toa vastaan. Kantajien edustajana on Ursula Schliessner, ja
ammattijärjestöä olisivat jakaneet johtoryhmän paikat kol-            prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Arendt
legiaalisesti suhteessa vaalituloksiin, ne ovat omineet itsel-        & Merdernach, 8Ð10 rue Mathias Hardt.
leen kaikki paikat sen vähäisen äänienemmistön voimin,
joka näillä kolmella järjestöllä oli Brysselin paikallisosas-         Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tossa. Mikään muu ammattijärjestö ei saanut paikkoja                  tuin:
johtoryhmässä. Tämä kanne on nostettu, koska hakemus,
jolla nimittävää viranomaista pyydettiin puuttumaan asi-              Ð julistaa neuvoston asetuksen (EY) N:o 2398/97 laitto-
aan ja korjaamaan tilanne, hylättiin.                                      maksi ja mitättömäksi,
Kantaja vetoaa väitteidensä tueksi siihen, että riidanalai-           Ð ryhtyy muihin oikeuden toteuttamisen vaatimiin toi-
sessa päätöksessä rikotaan:                                                menpiteisiin, ja
Ð henkilöstösääntöjen 2 artiklan 1 kohtaa sekä henkilös-              Ð velvoittaa komission korvaamaan kantajille tästä asi-
     tösäännöissä nimittävälle viranomaiselle annettuja val-               asta aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.
     taoikeuksia koskevaa komission päätöstä, joka on jul-
     kaistu Hallinnollisissa tiedotuksissa nro 498 7.4.1986,          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     koska riidanalaisen päätöksen on allekirjoittanut hen-
     kilöstöstä ja hallinnosta vastaava komission jäsen,
     vaikka ainoastaan komissiolla kokonaisuudessaan tai              Kanteen kohteena olevalla asetuksella on otettu käyttöön
     henkilöstöstä ja hallinnosta vastaavalla pääjohtajalla           lopullinen polkumyyntitulli Intiasta, Pakistanista ja Egyp-
     olisi ollut toimivalta allekirjoittaa se, ja                     tistä peräisin olevien, puuvillakuiduista puhtaina tai sekoi-
                                                                      tettuina keinokuitujen tai pellavan kanssa valmistettujen
                                                                      vuodeliinavaatteiden tuonnissa.
Ð     henkilöstökomitean kokoonpanoa ja toimintaa koske-
     van säännöstön, jonka komissio on antanut 25.4.1998,             Muut kantajat kuin Foreign Trade Association (FTA) ovat
     9, 10, 11 ja 14 artiklaa samoin kuin henkilöstökomi-             merkittävimmät vuodeliinavaatteiden Eurooppaan tuojat
     tean Brysselin paikallisosaston työjärjestyksen 7 ja 32          ja vähittäiskauppiaat. Jokainen näistä on jäsenenä Foreign
     artiklaa, koska komissio on päättänyt, ettei se puutu            Trade Associationissa (FTA), joka on eurooppalaisten
     asiaan eikä varmista henkilöstökomitean Brysselin pai-           tuonnin ja vähittäiskaupan harjoittajien etujärjestö pääa-
     kallisosaston johtoryhmän kokoonpanon ºkollegiali-               siassa tekstiili- ja kulutustavara-alalla. FTA:han kuuluu
     suuttaº ja ºsuhteellisuuttaº kyseisten vaalien jälkeen.          jäseninä myös kansallisia tuonnin harjoittajien järjestöjä.
Kantaja lisää, että edellä mainittujen säännösten nojalla ei          Kantajat vetoavat polkumyynnin vastaisen perusasetuksen
ole mahdollista, että tietyt henkilöstökomitean paikallis-            (EY) N:o 384/94 (jäljempänä perusasetus) 1 artiklan 4
osaston jäsenet omivat itselleen pienen ääntenenemmistön              kohdan rikkomiseen esittäen komission käyttäneen harkin-
turvin kaikki johtoryhmän paikat. Tällainen mahdollisuus              tavaltaansa väärin määritettäessä samankaltaisia tuotteita,
loukkaa henkilöstösääntöjen 9 artiklan 3 kohdassa säädet-             kun se, hyläten kantajien tätä koskevat vaatimukset, ei
tyä pääperiaatetta, jonka tavoitteena on, että kaikki henki-          perustellut tätä ratkaisuaan edes viittauksin kantajien tar-
löstön parista löydettävät mielipidesuuntaukset voidaan               joaman tosiasiallisen selvitysaineiston tai niiden esittämien
yhdessä ilmaista siten, ettei enemmistö tukahduta vähem-              selitysten tasoon.
mistöä, joka näin tapahtuessa jäisi vaille todellista ja teho-
kasta edustusta.
                                                                      Kantajat katsovat lisäksi, että neuvosto on tehnyt ilmeisen
                                                                      virheen arvioidessaan perusasetuksen 21 artiklan mukai-
                                                                      sesti yhteisön etua erityisesti siltä osin kuin kysymys on


title: Patricia Brunko-Metzgerin ym:iden 6.5.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-154/97)

text:
N:o C 228/20            FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        26.7.97
Siegfried Schweiklen 5.5.1997 Euroopan yhteisöjen komis           kotipaikka Bryssel ja Harry Waterschoot, kotipaikka Brys
                  siota vastaan nostama kanne                      sel, ovat nostaneet 6.5.1997 Euroopan yhteisöjen ensim
                         ( Asia T-153/97 )                         mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
                                                                   yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajana on
                           ( 97/C 228/47 )                         asianajaja Marc-Albert Lucas, Bryssel, ja prosessiosoite
                                                                   Luxemburgissa asianajotoimisto Evelyne Korn, 21 avenue
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     de Nassau .
Siegfried Schweikle, kotipaikka Strassen ( Luxemburg), on          Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
nostanut 5.5.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                  tuin
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhtei
söjen komissiota vastaan . Kantajan edustajana on asian
                                                                   — kumoaa komission päätöksen, jolla se hylkäsi kanta
ajaja Nicolas Lhoëst, Bryssel, ja prosessiosoite Luxembur
                                                                          jien vaatimuksen heidän palkkaluokkansa uudelleen
gissa Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange .                         määrittämisestä ,
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuin
                                                                   — kumoaa komission päätöksen, jolla se hylkäsi kanta
                                                                          jien hallintovalituksen,
— kumoaa 3.9.1996 tehdyn komission päätöksen, jolla
     komissio hylkäsi kantajan vaatimuksen henkilöstö
                                                                   — valvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                          lut.
     sääntöjen 31 artiklan 2 kohdan mahdollisen soveltu
     vuuden arvioimisesta,
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
— kumoaa tarpeellisilta osin kantajan valituksen perus
     teella 3.2.1997 tehdyn komission nimenomaisen hyl            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
     käävän päätöksen,                                             samansisältöiset kuin asiassa T-16/97 (').
— velvoittaa vastaajan korvaamaan asian käsittelystä               f 1 ) EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s . 27.
     tässä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntiku
     lut .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                   Achim Bergen 9.5.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat                                 vastaan nostama kanne
samansisältöiset kuin asiassa T-16/97 (').                                                    Asia T-156/97 )
                                                                                ( 97/C 228/49 )
(') EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s . 27.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                   Achim Berge on nostanut 9.5.1997 Euroopan yhteisö
                                                                   jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
Patricia Brunko-Metzgerin ym:iden 6.5.1997 Euroopan                Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta
         yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne               jana on asianajaja Dr. Müller-Heidelberg, Bingen ( Saksan
                           Asia T-154/97 )                         littotasavalta ), ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajo
                                                                   toimisto Charles Duro, 4 boulevard Royal .
                           ( 97/C 228/48 )
                                                                   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     tuin
Patricia Brunko-Metzger, kotipaikka Bryssel, Mariette              — kumoaa (päätöksen 94/90/EHTY, EY, Euratom 2 artik
Colinet, kotipaikka Bryssel, Christiane Degueldre, koti                  lan 4 kohdan toisen alakohdan mukaisesti implisiitti
paikka Wemmel ( Belgia ), Nicole Dumont, kotipaikka Ath                   sesti tehdyn ) komission päätöksen, jolla hylättiin kan
( Belgia ), Emile Espagnet, kotipaikka Aalst ( Belgia ), Paul             tajan 19.12.1996 esittämä pyyntö saada tutustua
Fraix, kotipaikka La Bouverie ( Belgia ), Georgios Katalaga              komission asiakirjoihin,
rianakis, kotipaikka Overijse ( Belgia ), Danielle Lardinois,
kotipaikka Bryssel, Carlos Alberto Leite Mateus, koti
paikka Zaventem ( Belgia ), Liborio Licata, kotipaikka             — toteaa EY:n perustamissopimuksen 184 artiklan
Bryssel, Alberto Piazzi, kotipaikka Saint Genese ( Belgia ),              nojalla, että asiassa ei voida soveltaa päätöksen 94/90/
Cornelis Pot, kotipaikka Roosendaal NC ( Alankomaat),                     EHTY, EY, Euratom 2 artiklan 4 kohdan toisessa ala
Rita Sacca-George, kotipaikka Bryssel, Jacques Simon,                     kohdassa tarkoitettua hylkäämisolettamaa,


title: Asia C-119/11: Kanne 4.3.2011 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               14.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/16

         Kanne 4.3.2011 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-119/11)
   2011/C 145/22
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Dintilhac ja C. Soulay)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Ranskan tasavalta on jättänyt noudattamatta arvonlisäverodirektiivin (1) 99 ja 110 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on 1.1.2007 lähtien soveltanut 2,1 prosentin arvonlisäverokantaa konserttien, jotka järjestetään tiloissa, joissa asiakkailla on konsertin aikana mahdollisuus nauttia ruokia ja juomia, ensimmäisistä esityskerroista saataviin pääsylipputuloihin, ja

               —

               Ranskan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio moittii käsiteltävänä olevalla kanteella vastaajaa siitä, että tämä on 1.1.2007 lähtien soveltanut aikaisemman 5,5 prosentin arvonlisäverokannan sijasta 2,1 prosentin verokantaa konserttien, jotka järjestetään tiloissa, joissa asiakkailla on konsertin aikana mahdollisuus nauttia ruokia ja juomia, ensimmäisistä esityskerroista saataviin pääsylipputuloihin.
   Kantaja esittää, että arvonlisäverodirektiivin 110 artiklan mukaan jäsenvaltiot, jotka 1.1.1991 sovelsivat 5 prosentin vähimmäisverokantaa alhaisempia alennettuja verokantoja, voivat jatkaa niiden soveltamista. Kyseisessä artiklassa ei kuitenkaan anneta jäsenvaltioille oikeutta ottaa käyttöön uusia poikkeuksia tai laajentaa 1.1.1991 voimassa olleiden poikkeusten soveltamisalaa sen jälkeen, kun ne ovat kyseisen ajankohdan jälkeen supistaneet niitä. Käsiteltävän asian tilanne on kuitenkin täsmälleen tällainen, sillä vastaaja on 1.1.1997 lähtien supistanut 1.1.1991 voimassa olleen, alennettua arvonlisäverokantaa koskevan poikkeuksen soveltamisalaa ja sulkenut nimenomaisesti sen ulkopuolelle lippujen, jotka ”antavat oikeuden päästä konsertteihin, jotka järjestetään tiloissa, joissa asiakkailla on konsertin aikana mahdollisuus nauttia ruokia ja juomia”, myynnistä ensimmäisten esityskertojen osalta saatavat pääsylipputulot. Niinpä Ranskan tasavalta on jättänyt noudattamatta direktiivin tavoitteita, koska se on laajentanut direktiivistä myönnetyn poikkeuksen soveltamisalaa.

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 347, s. 1).


title: Asia T-255/08: Kanne 16.6.2008 — Montero Padilla v. SMHV — Padilla Requena (JOSE PADILLA)

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/65

         Kanne 16.6.2008 — Montero Padilla v. SMHV — Padilla Requena (JOSE PADILLA)
   (Asia T-255/08)
   (2008/C 209/115)
   Kannekirjelmän kieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Eugenia Montero Padilla (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat G. Aguillaume Gandasegui ja P. Linde Puelles)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: José María Padilla Requena
   Vaatimukset
   SMHV:n 1.3.2008 tekemä päätös on kumottava ja hakemus, joka koskee yhteisön tavaramerkin ”JOSE PADILLA” rekisteröintiä luokkiin 9, 25 ja 41 kuuluvia tavaroita varten, on hylättävä
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: José María Padilla Requena.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”JOSE PADILLA” (rekisteröintihakemus nro 2 844 066) luokkiin 9, 25 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Espanjalainen sanamerkki ”JOSE PADILLA” luokkaan 41 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (EY) N:o 40/94 4 artiklan, 7 artiklan 1 kohdan a, b, c ja f alakohdan ja 8 artiklan 1 ja 5 kohdan virheellinen soveltaminen.


title: Asia C-13/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 22.12.2008 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Menettelyn vireillepanijat: Erich Stamm ja Anneliese Hauser (Henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta tehty Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Sveitsin valaliiton sopimus — Yhdenvertainen kohtelu — Itsenäistä ammattia harjoittavat rajatyöntekijät — Maanvuokrasopimus — Maatalouden rakenne)

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/21

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 22.12.2008 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Menettelyn vireillepanijat: Erich Stamm ja Anneliese Hauser
   (Asia C-13/08) (1)

   (Henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta tehty Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Sveitsin valaliiton sopimus - Yhdenvertainen kohtelu - Itsenäistä ammattia harjoittavat rajatyöntekijät - Maanvuokrasopimus - Maatalouden rakenne)
   (2009/C 44/35)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesgerichtshof
   Pääasian asianosaiset
   Erich Stamm, Anneliese Hauser

      Muu osapuoli: Regierungspräsidium Freiburg
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisukysymys — Bundesgerichtshof — Henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta tehdyn Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Sveitsin valaliiton sopimuksen, joka allekirjoitettiin Luxemburgissa 21.6.1999 (EYVL 2002, L 114, s. 6) liitteessä 1 olevan 12 artiklan 1 kohdan, 13 artiklan 1 kohdan ja 15 artiklan 1 kohdan tulkinta — Yhdenvertaisen kohtelun periaatteen soveltuvuus itsenäistä ammattia harjoittaviin rajatyöntekijöihin — Sveitsiläinen viljelijä, joka asuu Sveitsissä ja joka on vuokrannut Saksassa sijaitsevaa maatalousmaata
   Tuomiolauselma
   Henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta 21.6.1999 Luxemburgissa tehdyn Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Sveitsin valaliiton sopimuksen liitteessä I olevan 15 artiklan 1 kohdan mukaan sopimuspuolen on myönnettävä liitteen 13 artiklassa tarkoitetuille ’itsenäistä ammattia harjoittaville rajatyöntekijöille’ itsenäiseksi ammatinharjoittajaksi ryhtymisen ja itsenäisenä ammatinharjoittajana toimimisen osalta vastaanottavassa valtiossa yhtä edullinen kohtelu kuin sen omille kansalaisille myönnetty kohtelu.

      (1)  EUVL C 92, 12.4.2008.


title: Asia C-191/08: Kanne 7.5.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               5.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/27

         Kanne 7.5.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-191/08)
   (2008/C 171/41)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Condou-Durante ja A. Caeiros)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on ensisijaisesti todettava, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/83/EY (1) 38 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä;

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on toissijaisesti todettava, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut kyseisen direktiivin 2004/83/EY 38 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ainakaan ilmoittanut näistä säännöksistä tai määräyksistä komissiolle;

               —

               Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanon määräaika päättyi 10.10.2006.

      (1)  EYVL L 304, s. 12.


title: Asia F-65/12: Kanne 25.6.2012 — ZZ v. komissio

text:
               11.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/34

         Kanne 25.6.2012 — ZZ v. komissio
   (Asia F-65/12)
   2012/C 243/60
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal ja S. Orlandi)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Kanne komission päätöksestä, jolla kantajalta evätään oikeus perhelisään hänen vaimonsa pojasta, joka on syntynyt aikaisemmasta avioliitosta.

      Vaatimukset

               —

               On kumottava 17.8.2011 tehty komission päätös, jolla hylättiin kantajan 20.7.2011 tekemä vaatimus saada puolisonsa pojan osalta perhelisää ja siitä johtuvat etuudet sekä vuosittainen matkakulukorvaus

               —

               Siltä osin kuin on tarpeellista on kumottava päätös, jolla hylättiin hänen 13.3.2012 tekemänsä valitus

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-404/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 17.4.2008 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Quelle AG v. Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände (Kuluttajansuoja — Direktiivi 1999/44/EY — Kulutustavaroiden kauppa ja niihin liittyvät takuut — Myyjän oikeus vaatia kuluttajalta korvausta virheellisen tavaran käytöstä kyseistä tavaraa vaihdettaessa — Virheellisen tavaran käytön vastikkeettomuus)

text:
               7.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 17.4.2008 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Quelle AG v. Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände
   (Asia C-404/06) (1)

   (Kuluttajansuoja - Direktiivi 1999/44/EY - Kulutustavaroiden kauppa ja niihin liittyvät takuut - Myyjän oikeus vaatia kuluttajalta korvausta virheellisen tavaran käytöstä kyseistä tavaraa vaihdettaessa - Virheellisen tavaran käytön vastikkeettomuus)
   (2008/C 142/08)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesgerichtshof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Quelle AG

      Vastaaja: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesgerichtshof — Kulutustavaroiden kauppaa ja niihin liittyviä takuita koskevista tietyistä seikoista 25.5.1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/44/ETY (EYVL L 171, s. 12) 3 artiklan tulkinta — Myyjälle kansallisessa lainsäädännössä annettu mahdollisuus vaatia kuluttajalta korvausta sen hyödyn perusteella, jota kuluttaja on saanut tavaran, joka ei ole kauppasopimuksen mukainen, käytöstä ennen kyseisen tavaran vaihtamista
   Tuomiolauselma
   Kulutustavaroiden kauppaa ja niihin liittyviä takuita koskevista tietyistä seikoista 25.5.1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/44/EY 3 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan myyjä voi silloin, kun hän on myynyt kulutustavaran, jossa on virhe, vaatia kuluttajalta korvausta virheellisen tavaran käytöstä siihen saakka, kunnes se on vaihdettu uuteen tavaraan.

      (1)  EUVL C 310, 16.12.2006.


title: Asia C-281/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 13.6.2007 — Bayerische Hypotheken- und Vereinsbank AG v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               8.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 13.6.2007 — Bayerische Hypotheken- und Vereinsbank AG v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Asia C-281/07)
   (2007/C 211/31)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesfinanzhof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Bayerische Hypotheken- und Vereinsbank AG

      Vastaaja: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko viejälle perusteettomasti maksettujen vientitukien palauttamisessa sovellettava Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 (1) 3 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäistä virkettä, vaikka viejä ei ole menetellyt väärin?

         Mikäli tähän kysymykseen vastataan myönteisesti:

               2)

               Onko säännöstä sovellettava samalla tavalla tällaisten etujen sellaiselta osapuolelta vaadittuun palauttamiseen, jolle viejä on siirtänyt oikeutensa vientitukiin?

      (1)  EYVL L 312, s. 1.


title: Asia T-726/16: Kanne 13.10.2016 – VFP v. komissio

text:
               12.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 462/33

         Kanne 13.10.2016 – VFP v. komissio
   (Asia T-726/16)
   (2016/C 462/43)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Vlaamse Federatie van Persverkopers VZW (VFP) (Antwerpen, Belgia) (edustajat: asianajajat P. de Bandt, J. Dewispelaere ja J. Probst)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               toteaa, että kanne on otettava tutkittavaksi

               —

               kumoaa Euroopan komission 3.6.2016 tekemän päätöksen valtiontuki SA.42366 (2016/N) – Belgia – Valtion korvaukset bpostille julkisten palveluiden tarjoamiseksi aikavälillä 2016-2020 (1);

               —

               palauttaa asian komissiolle lisätutkimuksia ja uuden päätöksen tekemistä varten

               —

               velvoittaa komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut ja

               —

               määrää muista tarpeellisista toimenpiteistä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen ainoaa oikeudelliseen perusteeseen, joka koskee sitä, että komissio on loukannut tämän menettelyllisiä oikeuksiaan tekemällä riidanalaisen päätöksen ja kun se ei ole käynnistänyt virallista SEUT 108 artiklan 2 kohdan mukaista menettelyä.
   Tässä ainoassa oikeudellisessa perusteessaan kantaja toteaa, että niiltä osin kuin komissio oli kohdannut vakavia vaikeuksia lehtijakelua yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvänä palveluna koskevan mahdollisen hyvityksen soveltumisen sisämarkkinoille arvioimisessa, sillä oli laillinen velvollisuus tehdä päätös virallisen tutkintamenettelyn aloittamisesta. Kyseinen ainoa kanneperuste on jaettu neljään osaan. Kantaja väittää erityisesti, että vakavien vaikeuksien olemassaolo on todettavissa yhtäpitävistä todisteista, jotka perustuvat seuraaviin seikkoihin: (i) alustavan tutkinnan kesto ja erityiset olosuhteet, joiden perusteella tuki myönnettiin (ensimmäinen osa), (ii) se seikka, että komission tekemä analyysi sanomalehtien ja aikakausjulkaisujen jakelemisen luokittelemisesta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviksi palveluiksi oli riittämätön (toinen osa), (iii) se seikka, että komission tekemä analyysi lehtijakelun yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvänä palveluna edunsaajista on puutteellinen (kolmas osa) ja (iv) se seikka, että komission tekemä analyysi kilpailun vääristymisestä ja kaupan kehityksestä on puutteellinen ja riittämätön (neljäs osa).

      (1)  EUVL 2016, C 341, s. 5.


title: Asia C-68/09 P: Valitus, jonka Georgios Karatzoglou on tehnyt 16.2.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-471/04, Georgios Karatzoglou v. Euroopan jälleenrakennusvirasto (EAR), 2.12.2008 antamasta tuomiosta

text:
               4.4.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/21

         Valitus, jonka Georgios Karatzoglou on tehnyt 16.2.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-471/04, Georgios Karatzoglou v. Euroopan jälleenrakennusvirasto (EAR), 2.12.2008 antamasta tuomiosta
   (Asia C-68/09 P)
   (2009/C 82/38)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: Georgios Karatzoglou (edustaja: digikoros S. A. Pappas)

      Muu osapuoli: Euroopan jälleenrakennusvirasto (EAR)
   Vaatimukset
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen tuomion,

               —

               kumoaa nimittävän viranomaisen tekemän riidanalaisen päätöksen ja

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja väittää, että katsoessaan, että väliaikaisten toimihenkilöiden irtisanominen ei edellytä perusteluja, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti huomiotta yhteisöjen tuomioistuimen viimeaikaisen oikeuskäytännön ja rikkoi EY 253 artiklaa, jossa määrätään yleisestä perusteluvelvollisuudesta.
   Valittaja väittää myös, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin oli väärässä katsoessaan, ettei valittaja ollut esittänyt näyttöä, jolla voitaisiin osoittaa asiassa olevan kyseessä harkintavallan väärinkäyttö. Valittaja riitauttaa myös ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen johtopäätöksen siitä, ettei asiassa ollut rikottu hyvän hallinnon periaatetta.


title: Asia C-236/14: Kanne 12.5.2014 – Euroopan komissio v. Irlanti

text:
               7.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/22

         Kanne 12.5.2014 – Euroopan komissio v. Irlanti
   (Asia C-236/14)
   2014/C 212/25
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Hetsch, K. Herrmann, L. Armati)

      Vastaaja: Irlanti

      Vaatimukset

   Unionin tuomioistuinta pyydetään

               —

               toteamaan, että Irlanti ei ole noudattanut uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä sekä direktiivien 2001/77/EY ja 2003/30/EY muuttamisesta ja myöhemmästä kumoamisesta 23.4.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/28/EY (1) 27 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säännöksiä, joilla pantaisiin täytäntöön kyseisen direktiivin 2 artiklan f, h, m, n ja o alakohdassa esitetyt määritelmät ja 3 artiklan 2 ja 4 kohdassa, 5 artiklassa 13 artiklan 1 kohdan a–e alakohdassa, 15 artiklan 6 kohdan e alakohdassa 16 artiklan 1, 3, 5 ja 6 kohdassa ja 7 kohdan toisessa lauseessa ja 8 kohdassa, 17 artiklan 1–5 kohdassa, 17 artiklan 6 kohdassa bionesteiden osalta, 17 artiklan 8 kohdassa, 18 artiklan 1 ja 3 kohdassa bionesteiden osalta, 18 artiklan 7 kohdassa, 19 artiklan 1 ja 3 kohdassa, 21 artiklan 1 kohdan toisessa lauseessa ja liitteissä II–V ja VII esitetyt vaatimukset, tai ei ainakaan ole ilmoittanut niistä komissiolle

               —

               määräämään Irlannille SEUT 260 artiklan 3 kohdan mukaisen uhkasakon, jonka määrä on 25  447,50 euroa päivässä unionin tuomioistuimen tuomion antamispäivästä lukien ja joka maksetaan unionin omien varojen tilille, lainsäädäntömenettelyssä toteutetuista direktiivin täytäntöönpanotoimista ilmoittamista koskevan velvoitteensa laiminlyömisen vuoksi.

               —

               velvoittamaan Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin täytäntöönpanemiselle asetettu määräaika päättyi 5.12.2010.

      (1)  EUVL L 140, s. 16.


title: Asia C-432/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (täysistunto) 11.7.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Edith Cresson (EY 213 artiklan 2 kohta — EA 126 artiklan 2 kohta — Komission jäsenyydestä johtuvien velvollisuuksien laiminlyönti — Eläkeoikeuden lakkaaminen)

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (täysistunto) 11.7.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Edith Cresson
   (Asia C-432/04) (1)

   (EY 213 artiklan 2 kohta - EA 126 artiklan 2 kohta - Komission jäsenyydestä johtuvien velvollisuuksien laiminlyönti - Eläkeoikeuden lakkaaminen)
   (2006/C 224/11)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: H.-P. Hartvig ja J. Currall)

      Vastaaja: Edith Cresson (edustajat: avocat G. Vandersanden, avocat L. Levi ja avocat M. Hirsch)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Ranskan tasavalta (asiamiehet: E. Belliard, C. Jurgensen ja G. de Bergues)
   Oikeudenkäynnin kohde
   EY:n perustamissopimuksen 213 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan sekä Euratomin perustamissopimuksen 126 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan nojalla nostettu kanne — Entisen komissaarin eläkeoikeuden lakkaaminen — Komissaarin tehtävistä johtuvien velvollisuuksien laiminlyönti
   Tuomiolauselma

               1)

               Edith Cresson laiminlöi Euroopan yhteisöjen komission jäsenyydestä johtuvia velvollisuuksiaan EY 213 artiklan 2 kohdassa ja EA 126 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla René Berthelot'n palvelukseen ottamisen yhteydessä ja hänen työsuhteensa ehtojen osalta.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan yhteisöjen komissio ja Edith Cresson sekä Ranskan tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 300, 4.12.2004.


title: Asia C-79/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 11.2.2010 — Systeme Helmholz GmbH v. Hauptzollamt Nürnberg

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 11.2.2010 — Systeme Helmholz GmbH v. Hauptzollamt Nürnberg
   (Asia C-79/10)
   2010/C 113/35
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja ja vastapuoli: Systeme Helmholz GmbH

      Vastaaja ja valittajan vastapuoli: Hauptzollamt Nürnberg

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY (1) 14 artiklan 1 kohdan b alakohdan ensimmäistä virkettä tulkittava siten, että yksityisen huvi-ilmailun jättämisestä veroedun ulkopuolelle seuraa, että ilmailussa moottoripolttoaineena käytettävien energiatuotteiden vapautus verosta on myönnettävä vain lentoliikenteen harjoittajille, vai onko vapautus verosta ulotettava kaikkiin ilmailussa käytettäviin energiatuotteisiin, kunhan lentokoneen käytön tarkoitus liittyy elinkeinotoimintaan?

               2)

               Onko energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY 15 artiklan 1 kohdan j alakohtaa tulkittava siten, että säännöksessä viitataan myös moottoripolttoaineeseen, jonka lentokone tarvitsee lentomatkalla lentokonetehtaalle ja takaisin, vai koskeeko veroedun mahdollisuus vain niitä yrityksiä, joiden varsinaisena toimialana on ilma-alusten valmistus, asennus, kokeilu ja huolto?

               3)

               Onko energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY 11 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että kun lentokone, jota käytetään sekä yksityisesti että elinkeinotoiminnassa, on energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY 14 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla huolto- tai koulutuslennolla, näillä lennoilla käytettävä moottoripolttoaine on vapautettava verosta elinkeinotoimintaan käyttämisen osuutta vastaavasti?

               4)

               Jos kysymykseen 3 vastataan kieltävästi: Onko siitä, ettei direktiivin 2003/96/EY 11 artiklan 3 kohtaa voida soveltaa energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY 14 artiklan 1 kohdan b alakohdan yhteydessä, pääteltävissä, että jos lentokonetta käytetään osaksi yksityisesti ja osaksi elinkeinotoiminnassa, huolto- ja koulutuslentojen osalta ei ole myönnettävä vapautusta verosta?

               5)

               Jos kysymykseen 3 vastataan myöntävästi tai jos vastaava oikeusseuraus johtuu energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY jostain muusta säännöksestä: mitä perusteita ja mitä viitejaksoa on käytettävä lähtökohtana määritettäessä energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY 11 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua kunkin tyyppisen käytön suhteellista osuutta huolto- ja koulutuslentojen yhteydessä?

      (1)  EUVL L 283, s. 51


title: Asia C-312/10: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 7.2.2011 (Landesarbeitsgericht Kölnin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Land Nordrhein-Westfalen v. Melanie Klinz

text:
               11.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 173/9

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 7.2.2011 (Landesarbeitsgericht Kölnin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Land Nordrhein-Westfalen v. Melanie Klinz
   (Asia C-312/10) (1)

   2011/C 173/19
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 274, 9.10.2010.


title: Yhdistetyt asiat T-711/13 ja T-716/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.2.2016 – Harrys Pubar ja Harry’s New York Bar v. SMHV – Harry’s New York Bar ja Harrys Pubar (HARRY’S BAR) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin HARRY’S BAR rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aiempi kansallinen kuviomerkki PUB CASINO Harrys RESTAURANG — Rekisteröinnin osittainen hylkääminen — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               29.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 111/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.2.2016 – Harrys Pubar ja Harry’s New York Bar v. SMHV – Harry’s New York Bar ja Harrys Pubar (HARRY’S BAR)
   (Yhdistetyt asiat T-711/13 ja T-716/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin HARRY’S BAR rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aiempi kansallinen kuviomerkki PUB CASINO Harrys RESTAURANG - Rekisteröinnin osittainen hylkääminen - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2016/C 111/21)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Harrys Pubar AB (Göteborg, Ruotsi) (edustaja: asianajaja L.-E. Ström) (asia T-711/13) ja Harry’s New York Bar SA (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja S. Arnaud) (asia T-716/13)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: V. Melgar)

      Muut osapuolet SMHV:n valituslautakunnassa: Harry’s New York Bar SA (asia T-711/13) ja Harrys Pubar AB (väliintulijana unionin yleisessä tuomioistuimessa asiassa T-716/13)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanteet SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 8.10.2013 tekemästä päätöksestä (yhdistetyt asiat R 946/2012-1 ja R 995/2012-1), joka koskee Harrys Pubar AB:n ja Harry’s New York Bar SA:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Asiassa T-711/13 sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 8.10.2013 tekemän päätöksen (yhdistetyt asiat R 946/2012-1 ja R 995/2012-1), joka koskee Harrys Pubar AB:n ja Harry’s New York Bar SA:n välistä väitemenettelyä, päätösosan 1 kohta kumotaan.

               2)

               Asiassa T-716/13 Harry’s New York Bar SA:n kanne hylätään.

               3)

               Harry’s New York Bar vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet Harrys Pubarille asian käsittelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista sekä Harrys Pubille asian käsittelystä SMHV:n valituslautakunnassa aiheutuneet kulut. SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet Harrys Pubarille asian käsittelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 112, 14.4.2014.


title: Asia C-135/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 15.5.2014 (Kúrian (Unkari) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Szatmári Malom kft v. Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve (Maatalous — Maaseuturahasto — Asetus (EY) N:o 1689/2005 — 20, 26 ja 28 artikla — Tuki maatilojen nykyaikaistamiseen ja tuki maa- ja metsätaloustuotteiden arvon lisäämiseen — Tukikelpoisuuden edellytykset — Jäsenvaltioiden toimivalta — Tuki myllyjen olemassa olevan kapasiteetin nykyaikaistamiseen — Myllyt, jotka on korvattu yhdellä uudella myllyllä kapasiteettia lisäämättä — Tuen ulkopuolelle jättäminen — Yhdenvertaisen kohtelun periaate)

text:
               7.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 15.5.2014 (Kúrian (Unkari) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Szatmári Malom kft v. Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   (Asia C-135/13) (1)

   ((Maatalous - Maaseuturahasto - Asetus (EY) N:o 1689/2005 - 20, 26 ja 28 artikla - Tuki maatilojen nykyaikaistamiseen ja tuki maa- ja metsätaloustuotteiden arvon lisäämiseen - Tukikelpoisuuden edellytykset - Jäsenvaltioiden toimivalta - Tuki myllyjen olemassa olevan kapasiteetin nykyaikaistamiseen - Myllyt, jotka on korvattu yhdellä uudella myllyllä kapasiteettia lisäämättä - Tuen ulkopuolelle jättäminen - Yhdenvertaisen kohtelun periaate))
   2014/C 212/09
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Kúria

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Szatmári Malom kft

      Vastapuoli: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – Kúria – Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20.9.2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 (EUVL L 277, s. 1) 20 artiklan b alakohdan iii luetelmakohdan, 26 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 28 artiklan 1 kohdan a alakohdan tulkinta – Maa- ja metsätalouden kilpailukykyä koskeva tuki – Toimenpiteet alan fyysisen pääoman rakenteelliseksi uudistamiseksi ja kehittämiseksi sekä innovoinnin edistämiseksi – Jauhoja päätoimisesti valmistava yritys perustaa uuden myllyn yhdistämällä omistamiensa kolmen jo olemassa olevan sellaisen myllyn tuotantokapasiteetin, joiden sulkeminen on suunnitteilla – Maatilojen nykyaikaistaminen tai maataloustuotteiden arvon lisääminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20.9.2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 26 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että siinä tarkoitettu maatilan kokonaistehokkuuden parantamisen käsite ei voi kattaa toimea, jossa myllyjä pitävä yritys sulkee vanhat myllyt korvatakseen ne uudella myllyllä olemassa olevaa kapasiteettia lisäämättä.

               2)

               Asetuksen N:o 1698/2005 20 artiklan b alakohdan iii alakohtaa ja 28 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että toimella, että vanhat myllyt suljetaan ja korvataan uudella myllyllä olemassa olevaa kapasiteettia lisäämättä, voidaan parantaa yrityksen kokonaistehokkuutta viimeksi mainitussa säännöksessä tarkoitetulla tavalla.

               3)

               Asetuksen N:o 1698/2005 28 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, ettei se ole lähtökohtaisesti esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen sellaisen kansallisen sääntelyn antamiselle, joilla otetaan käyttöön maataloustuotteiden arvon lisäämiseen myönnettävä tuki, joka voidaan, kun kyse on myllyjä pitävistä yrityksistä, myöntää ainoastaan toimille, joiden tarkoituksena on nykyaikaistaa tällaisten myllyjen olemassa olevaa kapasiteettia, eikä toimille, jotka merkitsevät uuden kapasiteetin luomista. Pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa yksi tai useampi myllylaitos suljetaan ja korvataan uudella laitoksella kapasiteettia lisäämättä, kansallisen tuomioistuimen on kuitenkin varmistuttava siitä, että tällaista sääntelyä sovelletaan tavalla, joka turvaa yhdenvertaisen kohtelun periaatteen noudattamisen.

      (1)  EUVL C 171, 15.6.2013.


title: Asia T-28/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.1.2011 — Park v. SMHV — Bae (PINE TREE) (Yhteisön tavaramerkki — Menettämismenettely — Yhteisön kuviomerkki PINE TREE — Tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen (EY) N:o 40/94 50 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 55 artiklan 1 kohdan a alakohta (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 56 artiklan 1 kohdan a alakohta))

text:
               19.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.1.2011 — Park v. SMHV — Bae (PINE TREE)
   (Asia T-28/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Menettämismenettely - Yhteisön kuviomerkki PINE TREE - Tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen (EY) N:o 40/94 50 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 55 artiklan 1 kohdan a alakohta (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 56 artiklan 1 kohdan a alakohta))
   2011/C 55/37
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Mo-Hwa Park (Hillscheid, Saksa) (edustaja: asianajaja P. Lee)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: S. Schäffner)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Chong-Yun Bae (Berliini, Saksa) (edustajat: asianajaja A.-K. Warnecke ja asianajaja C. Donle)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 13.11.2008 tekemästä päätöksestä (asia R 1882/2007-4), joka liittyy Mo-Hwa Parkin ja Chong-Yun Baen väliseen menettämismenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Mo-Hwa Park velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 82, 4.4.2009.


title: Asia C-585/12 P: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 11.4.2013 — Shell Petroleum NV, The Shell Transport and Trading Company Ltd ja Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV v. Euroopan komissio

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/59

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 11.4.2013 — Shell Petroleum NV, The Shell Transport and Trading Company Ltd ja Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV v. Euroopan komissio
   (Asia C-585/12 P) (1)

   2013/C 225/129
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 55, 23.2.2013.


title: Asia T-280/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.5.2012 — Ewald v. SMHV — Kin Cosmetics (Keen) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin Keen rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki KIN — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               30.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.5.2012 — Ewald v. SMHV — Kin Cosmetics (Keen)
   (Asia T-280/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin Keen rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki KIN - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2012/C 194/33
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Rita Ewald (Frauenwald, Saksa) (edustaja: asianajaja S. Reinhardt)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Kin Cosmetics, SA (Sant Feliu de Guixols, Espanja)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 3.3.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 1383/2010-1), joka koskee Kin Cosmetics SA:n ja Rita Ewaldin välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Rita Ewald velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 238, 13.8.2011.


title: Asia T-428/17: Kanne 11.7.2017 – Alpine Welten Die Bergführer v. EUIPO (ALPINEWELTEN Die Bergführer)

text:
               21.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 277/60

         Kanne 11.7.2017 – Alpine Welten Die Bergführer v. EUIPO (ALPINEWELTEN Die Bergführer)
   (Asia T-428/17)
   (2017/C 277/85)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Alpine Welten Die Bergführer GmbH & Co. KG (Berghülen, Saksa) (edustaja: asianajaja T.-C. Leisenberg)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Kuviomerkki, joka sisältää sanaosat ”ALPINEWELTEN Die Bergführer” ja jonka rekisteröintiä unionin tavaramerkiksi on haettu – Rekisteröintihakemus nro 15 187 826

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 25.4.2017 asiassa R 1339/2016-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-522/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 14.4.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof – Saksa) – Sparkasse Allgäu v. Finanzamt Kempten (Ennakkoratkaisupyyntö — Sijoittautumisvapaus — SEUT 49 artikla — Jäsenvaltion sääntely, jonka mukaan luottolaitosten on annettava veroviranomaisille tietoja kuolleiden asiakkaidensa varoista perintöveron kantamista varten — Kyseisen sääntelyn soveltaminen sellaisessa toisessa jäsenvaltiossa sijaitseviin sivuliikkeisiin, jossa pankkisalaisuus kieltää periaatteessa tällaisten tietojen toimittamisen)

text:
               13.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/14

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 14.4.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof – Saksa) – Sparkasse Allgäu v. Finanzamt Kempten
      (Asia C-522/14) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sijoittautumisvapaus - SEUT 49 artikla - Jäsenvaltion sääntely, jonka mukaan luottolaitosten on annettava veroviranomaisille tietoja kuolleiden asiakkaidensa varoista perintöveron kantamista varten - Kyseisen sääntelyn soveltaminen sellaisessa toisessa jäsenvaltiossa sijaitseviin sivuliikkeisiin, jossa pankkisalaisuus kieltää periaatteessa tällaisten tietojen toimittamisen))
      (2016/C 211/16)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Bundesfinanzhof

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Sparkasse Allgäu

         Vastaaja: Finanzamt Kempten

         Tuomiolauselma

      SEUT 49 artiklaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan luottolaitosten, joiden kotipaikka on kyseisessä jäsenvaltiossa, on ilmoitettava kansallisille viranomaisille ne varallisuuserät, joita säilytetään tai hoidetaan niiden toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevissa epäitsenäisissä sivuliikkeissä, näiden varallisuuserien omistajan, joka asui ensimmäisessä jäsenvaltiossa, kuoltua, kun kyseisessä toisessa jäsenvaltiossa ei ole vastaavaa ilmoitusvelvollisuutta ja luottolaitoksia koskee siellä pankkisalaisuus, jonka rikkomisesta on säädetty rangaistus.

         (1)  EUVL C 65, 23.2.2015.


title: Sonasa, Sociedade Nacional de Segurança Lda:n 22.4.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-126/97)

text:
28.6.97             1 FI [                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 199/33
määrittelyn kannalta . Se omaksui selvästi valikoivan lähes         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
tymistavan muuhun markkinoiden määrittelyä ja määrää
vää markkina-asemaa koskevaan näyttöön nähden ja antoi
liikaa painoarvoa tutkimattomille tai subjektiivisille näke
myksille ja seikoille, joita voitiin vain rajoitetusti käyttää       Kantaja riitauttaa komission päätöksen, jolla se päätti vä
todisteena . Lisäksi komissio vetosi epäolennaiseen sään            hentää kantajalle sen vuonna 1989 toteuttamaa ammatti
nökseen eli asetuksen ( ETY) Nro 4064/89 ( EYVL N:o                  koulutushanketta varten myönnettyä summaa .
L 395 , 30.12.1989, s . 1 ) 3 artiklan 3 kohtaan tarkastelles
saan TCCC:n suhdetta CCE:hen eikä se ottanut huomioon
kiistämätöntä todistusta, jonka tunnettu viranomainen an            Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi vakauden, oikeusvar
toi ja joka koski sovellettavaa Yhdysvaltain lainsäädäntöä           muuden ja luottamuksensuojan periaatteiden sekä hyvän
yritystoiminnasta .                                                  oikeudenhoidon ja huolellisuusvelvollisuuden periaatteiden
                                                                     loukkaamiseen. Kanteen kohteena oleva päätös on puut
                                                                     teellisesti perusteltu ja sen tekemiseen liittyy oikeuksien
Kantaja väittää tämän osalta, että TCCC ei omista eikä               väärinkäyttö, minkä perustana on venire contra factum
sillä ole oikeutta käyttää CEE:n varoja; sillä ei ole osake
                                                                     proprium, kun otetaan huomioon, että päätöksellä selvästi
enemmistöä CCE:ssä eikä sillä myöskään ole määräysval               loukataan saavutettujen oikeuksien, oikeusvarmuuden ja
lassaan osake-enemmistöä eikä sillä ole suosituimmuus               luottamuksensuojan periaatteita .
osakkeita ,   jotka   antaisivat    sille  äänten   enemmistön
CCE:ssä , sillä ei ole veto-oikeutta eikä oikeutta nimittää
CCE:n hallituksen jäseniä eikä sillä ole muiden osakkeen            Hyväksyttyään koulutushankkeen, jonka kantaja aikoi to
omistajien kanssa sellaista sopimusta, jonka perusteella se          teuttaa , DAFSE katsoi, että kantaja ei täyttänyt sääntöä,
saisi äänten enemmistön tai mahdollisuuden nimittää joh             jonka mukaan käytännön harjoittelun tuntimäärä ei saa
tajat .                                                              ylittää teoriaopetuksen tuntimäärää . Tämä toteamus pe
                                                                     rustui siihen, että vaikka kantaja oli esittänyt samat tunti
                                                                     määrät teoriaopetukselle ( 200 tuntia ) ja käytännön har
                                                                     joittelulle ( 200 tuntia ), DAFSE epäili , olisiko ns . " teoria
                                                                     harjoittelu " tosiasiallisesti teoriakoulutusta . Tämän lisäksi
                                                                     kyseiseen koulutusohjelmaan sisältyvät " teoriaharjoittelu
                                                                     jaksot" olivat täysin samat kuin aikaisempaan koulutus
                                                                     hankkeeseen ( 1988 ) sisältyneet jaksot, eivätkä DAFSE tai
        Sonasa, Sociedade Nacional de Segurança Lda:n                komissio olleet asettaneet niitä kyseenalaisiksi , vaikka
     22.4.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan                DAFSE:n valvontaviranomaiset olivat tarkastaneet tämän
                         nostama kanne                               koulutushankkeen tarkastuskäyntiensä yhteydessä .
                        ( Asia T-126/97 )
                          ( 97/C 199/80 )                            Kantaja tuo esille, että DAFSE ilmoitti kantajalle kaksi
                                                                     vuotta sen jälkeen kun loppusumman maksuvaatimus oli
                                                                     esitetty, että Euroopan sosiaalirahaston tukia vuodelle
                (Oikeudenkäyntikieli: portugali)                      1989 koskevan menettelyn osalta aiottiin tehdä toteutet
                                                                     tuihin toimenpiteisiin liittyviä tosiseikkoja ja tilinpäätöstä
                                                                     koskeva tarkastus . Kantajalle annettiin kuitenkin vasta
                                                                     kaksi vuotta tämän ilmoituksen jälkeen ja siis neljä vuotta
Sonasa , Sociedade Nacional de Segurança Lta . on nostanut           loppusumman maksuvaatimuksen esittämisen jälkeen tie
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois               doksi tilintarkastuskertomus, jossa todettiin , ettei muiden
tuimessa 22.4.1997 kanteen Euroopan yhteisöjen komis                kulujen ohella ( joita ei käsitellä tämän asian yhteydessä )
siota vastaan. Kantajan toimipaikka on Av. Infante D.                tämän kanteen kohteena olevia teoriajaksoja koskevia ku
Henrique, Lote 328-C, Cabo Ruivo, 1800 Lissabon, edus               luja hyväksytty, joten Euroopan sosiaalirahastosta myön
taja asianajaja Nuno Morais Sarmento, Lissabon, ja pro              nettävän      tuen  ja    OSS:n    tuen   määrä    vähennettiin
 sessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Victor Gillen,           27 841 049 escudosta ( kokonaiskulujen määrä ) 15 591 329
 12 rue Aldringen, Luxembourg.                                       escudoksi .
 Kantaja vaatii , että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen           Kantaja väittää, että koska loppusumman maksuvaatimuk
 tuomioistuin                                                         sen esittämisestä on kulunut noin seitsemän vuotta ja kos
                                                                      ka DAFSE ja komissio ovat maksaneet kaikki ennakko
                                                                      maksut, kantajan asemaa heikennetään nyt epäoikeuden
                                                                      mukaisesti, sillä komissio on luonut kantajalle perustellun
— kumoaa 16.12.1996             tehdyn    komission   päätöksen       luottamuksen sen loppusumman maksamisesta , jota ei nyt
     K(96 ) 3451 :                                                    hyväksytä .
 — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.