title: Asia T-335/12: Kanne 19.7.2012 — T&L Sugars ja Sidul Açúcares v. komissio

text:
               22.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/35

         Kanne 19.7.2012 — T&L Sugars ja Sidul Açúcares v. komissio
   (Asia T-335/12)
   2012/C 287/66
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: T&L Sugars Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) ja Sidul Açúcares, Unipessoal Lda (Santa Iria de Azóia, Portugali) (edustajat: asianajaja D. Waelbroeck ja solicitor D. Slater)

      Vastaajat: Euroopan komissio ja Euroopan unioni, jota edustaa Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että tämä SEUT 263 artiklan neljänteen kohtaan perustuva kumoamiskanne ja/tai SEUT 277 artiklaan perustuva väite asetuksen N:o 367/2012, asetuksen N:o 397/2012, asetuksen N:o 356/2012, asetuksen N:o 382/2012, asetuksen N:o 444/2011 ja asetuksen N:o 485/2012 lainvastaisuudesta täyttää tutkittavaksi ottamisen edellytykset ja on perusteltu

               —

               kumoamaan tarvittavista toimenpiteistä kiintiön ulkopuolisen sokerin ja isoglukoosin lisämäärien alennetulla ylijäämämaksulla unionin markkinoille saattamisen osalta markkinointivuoden 2011/2012 aikana 27.4.2012 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 367/2012 (EUVL L 116, s. 12)

               —

               kumoamaan unionin markkinoilla alennetulla ylijäämämaksulla myytävien, kiintiön ulkopuolisen sokerin käytettävissä olevien lisämäärien jakokertoimen vahvistamisesta, lisähakemusten hylkäämisestä ja hakemusten jättämisjakson lopettamisesta markkinointivuonna 2011/2012 8.5.2012 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 397/2012 (EUVL L 123, s. 35)

               —

               kumoamaan täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1239/2011 (EUVL L 318, s. 4), sellaisena kuin se on muutettuna komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 356/2012 niiden määräaikojen osalta, joiden aikana tarjouksia voidaan jättää toisessa ja sitä seuraavissa osatarjouskilpailuissa markkinointivuonna 2011/2012 sokerin tuomiseksi alennetuin tullein (EUVL L 113, s. 4)

               —

               kumoamaan sokerin vähimmäistullin vahvistamisesta täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1239/2011 aloitetun tarjouskilpailumenettelyn yhteydessä järjestettävässä viidennessä osatarjouskilpailussa 3.5.2012 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 382/2012 (EUVL L 119, s. 41)

               —

               kumoamaan sokerin vähimmäistullin vahvistamisesta täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1239/2011 aloitetun tarjouskilpailumenettelyn yhteydessä järjestettävässä kuudennessa osatarjouskilpailussa 24.5.2012 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 444/2012 (EUVL L 135, s. 61)

               —

               kumoamaan sokerin vähimmäistullin vahvistamisesta täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1239/2011 aloitetun tarjouskilpailumenettelyn yhteydessä järjestettävässä seitsemännessä osatarjouskilpailussa 7.6.2012 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 485/2012 (EUVL L 148, s. 24)

               —

               toissijaisesti i) toteamaan, että väite asetuksen N:o 1234/2007 (1) 186 artiklan a alakohdan ja 187 artiklan lainvastaisuudesta täyttää tutkittavaksi ottamisen edellytykset ja on perusteltu, toteamaan nämä säännökset lainvastaisiksi ja kumoamaan riidanalaiset asetukset, jotka perustuvat suoraan tai epäsuorasti näihin säännöksiin, ja ii) toteamaan, että väite asetuksen N:o 367/2012 ja asetuksen N:o 1239/2011, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 356/2012, lainvastaisuudesta täyttää tutkittavaksi ottamisen edellytykset ja on perusteltu

               —

               velvoittamaan EU:n, jota komissio edustaa, korvaamaan kantajille siitä, että komissio on jättänyt noudattamatta oikeudellisia velvoitteitaan, aiheutuneen vahingon ja vahvistamaan tämän korvauksen, joka koskee kantajille 30.1.2012–24.6.2012 aiheutunutta vahinkoa, määräksi 75 051 236 euroa, johon lisätään kantajille kyseisen ajankohdan jälkeen aiheutunut tappio, tai vahvistamaan korvauksen määräksi muun määrän, joka heijastaa kantajille aiheutuneen tai niille tulevaisuudessa aiheutuvan vahingon suuruutta sen mukaan, mitä kantajat tässä oikeudenkäynnissä tulevat osoittamaan erityisesti tulevaisuudessa aiheutuvan vahingon huomioon ottamista varten

               —

               velvoittamaan vastaajan maksamaan korvaukselle korkoa, jonka määrä on Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioita varten vahvistama korko korotettuna kahdella prosenttiyksiköllä, tai muuta unionin yleisen tuomioistuimen määrittämää asianmukaista korkoa unionin yleisen tuomioistuimen tuomion antamisesta tosiasialliseen maksusuoritukseen asti

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kahdeksaan kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu syrjintäkiellon periaatteen loukkaamiseen, sillä yhtäältä asetuksessa N:o 367/2012 säädetään kiinteästä ja yleisesti sovellettavasta ylijäämämaksusta, joka on 211 euroa tonnilta — toisin sanoen alle puolet tavanomaisesta 500 eurosta tonnilta — ja jota sovelletaan tiettyyn määrään (250 000 tonnia) sokeria, joka jaetaan tasapuolisesti ainoastaan hakijoiden, jotka ovat sokerijuurikkaan jalostajia, välillä. Toisaalta asetuksessa N:o 1239/2011, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 356/2012, säädetään tuntemattomasta tullista, joka ei ole ennakoitavissa, jota sovelletaan ainoastaan tarjouskilpailun voittajiin (jotka voivat olla ruokosokeripuhdistamoita, sokerijuurikkaan jalostajia tai mitä tahansa muita kolmansia) ja jonka kokonaismäärää ei ole määritetty. Tulliksi oli viimeksi vahvistettu 312,60 euroa tonnilta, mikä on toisin sanoen lähes 50 prosenttia korkeampi kuin sokerijuurikkaan jalostajien ylijäämämaksu. Näiden kahden toimenpiteen välinen kontrasti ei voisi olla selvempi. Toimenpiteiden jokaisella osalla syrjitään ruokosokeripuhdistamoita sokerijuurikkaan jalostajiin nähden.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 1234/2007 rikkomiseen ja asianmukaisen oikeudellisen perustan puuttumiseen, sillä komissiolla ei ole asetuksen N:o 367/2012 valossa oikeutta korottaa kiintiöitä ja sen on päinvastoin määrättävä korkeita ja varoittavia ylijäämämaksuja kiintiön ulkopuolisen sokerin unionin markkinoille saattamisen osalta. Tarjouskilpailujen osalta komissiolla ei ole selvästikään valtuuksia tai oikeutta toteuttaa tällaista toimea, jota ei ole koskaan säännelty peruslainsäädännössä.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen, sillä komissio loi järjestelmän, jossa tullit eivät ole ennakoitavissa ja jossa niitä ei vahvisteta yhdenmukaisia ja objektiivisia arviointiperusteita soveltaen, vaan ne määritellään pikemminkin subjektiivisen maksuvalmiuden perusteella (joka koskee lisäksi toimijoita, joihin kohdistuu tässä yhteydessä hyvin erilaisia paineita ja kannustimia) ilman konkreettista yhteyttä maahantuotuihin tuotteisiin.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen, sillä komissio olisi voinut helposti toteuttaa tarjontapulasta selviytymiseksi vähemmän rajoittavia toimia, joita ei olisi toteutettu yksinomaan maahantuontia harjoittavien puhdistamoiden vahingoksi.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu luottamuksensuojan loukkaamiseen, sillä kantajat saattoivat perustellusti odottaa, että komissio käyttää asetuksen N:o 1234/2007 nojalla käytettävissä olevia välineitä puhdistettavaksi tarkoitetun raa’an ruokosokerin saatavuuden saattamiseksi entiselle tasolle. Kantajat saattoivat myös perustellusti olettaa, että komissio säilyttää tasapainon maahantuontia harjoittavien puhdistamoiden ja kotimaisten sokerintuottajien välillä.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu huolellisuusperiaatteen, huolenpitovelvoitteen ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen, sillä komission toteuttamat toimet olivat selvästi epäasianmukaisia tarjontapulan valossa. Komission olisi pitänyt lieventää ruokosokeripuhdistamoita koskevia tuontirajoituksia. Sen sijaan komissio lisäsi kotimaista tuotantoa ja asetti lisätuonnin rangaistusluonteisten verojen, jotka eivät ole ennakoitavissa, alaiseksi.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu SEUT 39 artiklan rikkomiseen, sillä komissio epäonnistui kahden kyseisessä perustamissopimuksen määräyksessä vahvistetun tavoitteen saavuttamisessa.

               8)

               Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu komission asetuksen N:o 1006/2001 (2) rikkomiseen, sillä valkoiseen sokeriin sovellettavat tullit ovat ainoastaan hyvin vähän korkeampia kuin raakasokeriin sovellettavat tullit siten, että ero on noin 30 euroa tonnia kohden. Tämä poikkeaa selvästi komission asetuksessa N:o 1006/2011 vahvistettujen puhdistetun sokerin tavanomaisen tuontitullin (419 euroa) ja puhdistettavaksi tarkoitetun raa’an sokerin tavanomaisen tuontitullin (339 euroa) välisestä 80 euron erosta.

         Lisäksi kantajat vetoavat vahingonkorvausvaatimuksen tueksi siihen, että komissio ylitti vakavasti ja selvästi sille asetuksessa N:o 1234/2007 annetun harkintavallan passiivisuutensa ja sen, että se toimi epäasianmukaisesti, vuoksi. Lisäksi se, ettei komissio toteuttanut riittäviä toimenpiteitä, merkitsee oikeussäännön, jolla on tarkoitus antaa yksityisille oikeuksia, selvää rikkomista. Komissio loukkasi etenkin oikeusvarmuuden periaatetta, syrjintäkiellon periaatetta, suhteellisuusperiaatetta, luottamuksensuojan periaatetta ja huolellisuusvelvoitetta, huolenpitovelvoitetta ja hyvää hallintoa koskevaa velvoitetta, jotka ovat unionin oikeuden yleisiä periaatteita.

      (1)  Maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä 22.10.2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1234/2007 (EUVL L 299, s. 1).

      (2)  Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 27.9.2011 annettu komission asetus (EU) N:o 1006/2011 (EUVL L 282, s. 1).


title: Asia C-118/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.2.2012 (Administrativen sad — Varnan (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Eon Aset Menidjmunt LTD v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — 168 ja 176 artikla — Vähennysoikeus — Edellytys tavaroiden ja palvelujen käyttämisestä verollisiin liiketoimiin — Vähennysoikeuden syntyminen — Ajoneuvon vuokrasopimus — Leasingsopimus — Työnantajan työntekijän kuljettamiseen vastikkeettomasti hänen kotinsa ja työpaikkansa välillä käyttämä ajoneuvo)

text:
               31.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 98/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.2.2012 (Administrativen sad — Varnan (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Eon Aset Menidjmunt LTD v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Asia C-118/11) (1)

   (Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 168 ja 176 artikla - Vähennysoikeus - Edellytys tavaroiden ja palvelujen käyttämisestä verollisiin liiketoimiin - Vähennysoikeuden syntyminen - Ajoneuvon vuokrasopimus - Leasingsopimus - Työnantajan työntekijän kuljettamiseen vastikkeettomasti hänen kotinsa ja työpaikkansa välillä käyttämä ajoneuvo)
   2012/C 98/12
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad — Varna

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Eon Aset Menidjmunt OOD

      Vastaaja: Direktor na Direktsia ”Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Administrativen sad — Varna — Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 168, 173 ja 176 artiklan tulkinta — Arvonlisäveron vähennysoikeuden rajoitukset — Kansallinen lainsäädäntö, jossa arvonlisäveron vähennysoikeuden myöntämisen ehdottomaksi edellytykseksi asetetaan se, että tavaroita ja palveluja käytetään itsenäisessä taloudellisessa toiminnassa ja jossa ei säädetä sellaisia tilanteita koskevasta oikaisumenettelystä, joissa tavarat ja palvelut eivät alunperin kuulu liikevaihtoon mutta joissa niitä niiden hankinnan jälkeisenä aikana käytetään verotettavien toimitusten suorittamiseen

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 168 artiklan a alakohtaa on tulkittava siten, että

                           —

                           vuokrattua ajoneuvoa katsotaan käytettävän verovelvollisen verollisiin liiketoimiin, jos ajoneuvon käytön ja verovelvollisen liiketoiminnan välillä on suora ja välitön yhteys, ja että vähennysoikeus syntyy sen ajanjakson päätyttyä, jota kukin maksu koskee, ja että on otettava huomioon tällaisen yhteyden olemassaolo

                           —

                           leasingsopimuksella vuokrattua ja investointitavaraksi luokiteltavaa ajoneuvoa katsotaan käytettävän verovelvollisen verollisiin liiketoimiin, jos verovelvollinen hankkii tavaran tässä ominaisuudessaan ja lukee sen kokonaisuudessaan yrityksensä liikeomaisuuteen, jolloin aikaisemmassa vaihdannan vaiheessa maksettu arvonlisävero on vähennettävissä täysimääräisesti ja välittömästi ja tavaran kaikenlainen käyttö verovelvollisen omaan tai hänen henkilöstönsä yksityisiin tarkoituksiin taikka yritykselle kuulumattomiin tarkoituksiin rinnastetaan vastikkeelliseen palvelun suoritukseen.

               2)

               Direktiivin 2006/112 168 ja 176 artikla eivät ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään vastikkeettomiin luovutuksiin tai verovelvollisen liiketoimintaan kuulumattomiin tarkoituksiin tarkoitettuja tavaroita ja palveluja koskevan vähennysoikeuden epäämisestä, ellei investointitavaroiksi luokiteltuja tavaroita ole luettu yrityksen liikeomaisuuteen.

      (1)  EUVL C 145, 14.5.2011


title: Asia T-158/16 P: Valitus, jonka Inge Barnett, Suzanne Ditlevsen ja Annie Madsen ovat tehneet 14.4.2016 virkamiestuomioistuimen asiassa F-66/15, Barnett ym. v. ETSK, 5.2.2016 antamasta tuomiosta

text:
               30.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 191/44

         Valitus, jonka Inge Barnett, Suzanne Ditlevsen ja Annie Madsen ovat tehneet 14.4.2016 virkamiestuomioistuimen asiassa F-66/15, Barnett ym. v. ETSK, 5.2.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia T-158/16 P)
   (2016/C 191/58)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittajat: Inge Barnett (Roskilde, Tanska), Suzanne Ditlevsen (Kööpenhamina, Tanska) ja Annie Madsen (Frederiksberg, Tanska) (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

      Muu osapuoli: Euroopan talous- ja sosiaalikomitea

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta
   toteamaan ja määräämään, että

               —

               virkamiestuomioistuimen asiassa F-66/15, Barnett ym. v. ETSK, antama tuomio kumotaan

         antamaan asiassa uuden, seuraavansisältöisen ratkaisun:

               —

               päätökset, jotka sisältyvät vuoden 2014 kesäkuun eläkekuitteihin ja joissa pienennetään kantajien eläkkeeseen sovellettavaa korjauskerrointa 1.1.2014 lähtien, kumotaan

               —

               ETSK velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut molemmissa oikeusasteissa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittajat vetoavat kahteen valitusperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osiltaan samanlaiset tai samankaltaiset kuin ne valitusperusteet, joihin on vedottu asiassa T-148/16 P, Barnett ja Mogensen v. komissio.


title: Asia T-152/01: Emanuele Nicastron 6.7.2001 Euroopan keskuspankkia vastaan nostama kanne

text:
29.9.2001                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 275/11
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     vahvistaa Fedonin oikeuden ja velvoittaa yhteisön maksa-
      maan vahingonkorvauksena 4.432.590.743 Italian liiraa               Kantaja, joka on Euroopan keskuspankin työntekijä, on kahden
      tai muun kohtuulliseksi katsotun määrän, jota voidaan               pojan isä. Hän haki koulutuslisää sillä perusteella, että hänen
      tarkistaa niin kauan kuin tulleja peritään, ja Italian laillisen    poikansa kävivät kansainvälistä koulua. Vastaaja hylkäsi hake-
      korkokannan mukaiset korot siitä lukien, kun Fedon on               muksen sillä perusteella, ettei kantaja täyttänyt 16 prosentin
      todellisuudessa maksanut Yhdysvaltojen tulliviranomai-              suuruisen ulkomaankorvauksen (expatriation allowance) saa-
      sille tavaroiden arvosta laskettavaa 95.4 prosentin suur-           misen edellytyksiä.
      uista tullia (korotettu tulli), korvauksen maksamiseen
      saakka; lisäksi kantajat vaativat yhteisöjen vakiintuneen
      oikeuskäytännön mukaista 8 prosentin suuruista viiväs-              Kantaja väittää, että kieltäytyminen myöntämästä hänelle
      tyskorkoa, jos korvauksen maksaminen viivästyy.                     koulutuslisää merkitsee sopimusrikkomusta ja erityisesti sen
                                                                          huolenpitovelvollisuuden laiminlyöntiä, joka vastaajalla on
–     velvoittaa yhteisön korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                 häneen nähden.
                                                                          Kantaja toteaa myös, että ”Conditions of Employmentin”
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       (työsuhteen ehdot; jäljempänä CoE) 19 artiklan i kohta on
                                                                          ristiriidassa yhdenvertaisen kohtelun periaatteen kanssa. Kanta-
                                                                          ja on CoE:n 9 artiklan c kohdassa myöntänyt, että se on
Tämän asian kantajat, jotka valmistavat silmälasikoteloita ja             velvollinen noudattamaan kyseistä periaatetta. CoE:n 19 artik-
vievät niitä Yhdysvaltoihin, vaativat korvausta vahingosta, joka          lan mukaista koulutuslisää myönnetään ainoastaan sellaisille
on syntynyt sen seurauksena, että Yhdysvallat on toteuttanut              työntekijöille, jotka täyttävät ulkomaankorvauksen saamisen
tiettyjä kauppapoliittisia kostotoimenpiteitä, joilla on vaiku-           edellytykset. Näin ollen kahta työntekijäryhmää eli niitä, jotka
tuksia edellä mainitulla alalla.                                          täyttävät ulkomaankorvauksen saamisen edellytykset, ja niitä,
                                                                          jotka eivät täytä kyseisiä edellytyksiä, kohdellaan eri tavalla.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat            Erilainen kohtelu olisi kantajan mukaan perusteltu ainoastaan,
kuin asiassa T-69/00, FIAM ja FIAM Technologies vastaan                   jos ulkomaankorvauksen tarkoitus olisi sama kuin koulutusli-
neuvosto ja komissio (1).                                                 sän; asia ei kuitenkaan ole näin. Koulutuslisän ja ulkomaankor-
                                                                          vauksen tavoitteet ovat olennaisesti erilaiset, joten on perustee-
                                                                          tonta sitoa CoE:n 19 artiklan 1 kohdan mukaisen koulutuslisän
(1) EYVL C 135, 13.5.2000, s. 30.                                         myöntäminen 17 artiklan mukaisen ulkomaankorvauksen
                                                                          edellytyksiin.
Emanuele Nicastron 6.7.2001 Euroopan keskuspankkia
                     vastaan nostama kanne
                                                                          Mercedes Alvarez Morenon 4.7.2001 Euroopan yhteisö-
                                                                                jen komissiota vastaan nostama kanne
                          (Asia T-152/01)
                          (2001/C 275/24)                                                           (Asia T-153/01)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                                   (2001/C 275/25)
Emanuele Nicastro, Frankfurt am Main, on nostanut 6.7.2001                                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
messa kanteen Euroopan keskuspankkia vastaan. Kantajan
edustajina ovat asianajajat Norbert Pflüger, Regina Steiner ja            Mercedes Alvarez Moreno, kotipaikka Berliini, on nostanut
Silvia Mittländer.                                                        4.7.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                          mioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
                                                                          taan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Georges Vandersan-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                den ja Dominique Dugois.
–     kumoaa Euroopan keskuspankin tekemän päätöksen,
      jolla se epäsi kantajalta koulutuslisän (education allowan-         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      ce) hänen kahta poikaansa varten
                                                                          –      kumoaa vastaajan päätöksen soveltaa 65 vuoden ikärajaa
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                       freelance-tulkkeihin ja siten soveltaa häneen tätä ikärajaa


title: Asia T-179/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.6.2015 – Schmiedewerke Gröditz v. komissio (Valtiontuet — Toimenpiteet, jotka Saksan liittotasavalta on toteuttanut uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön ja paljon energiaa käyttävien yritysten hyväksi — Päätös aloittaa SEUT 108 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely — Lopullisen päätöksen antaminen kanteen nostamisen jälkeen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               7.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/56

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.6.2015 – Schmiedewerke Gröditz v. komissio
   (Asia T-179/14) (1)

   ((Valtiontuet - Toimenpiteet, jotka Saksan liittotasavalta on toteuttanut uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön ja paljon energiaa käyttävien yritysten hyväksi - Päätös aloittaa SEUT 108 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely - Lopullisen päätöksen antaminen kanteen nostamisen jälkeen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2015/C 294/67)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Schmiedewerke Gröditz GmbH (Gröditz, Saksa) (edustajat: asianajajat H. Höfler, C. Kahle ja V. Winkler)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Maxian Rusche ja R. Sauer, avustajanaan asianajaja C. Renner)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: EFTA:n valvontaviranomainen (asiamiehet: aluksi X. Lewis, M. Schneider ja G. Mathisen, sitten X. Lewis, M. Schneider, M. Moustakali ja C. Perrin)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota osittain komission 18.12.2013 tekemä päätös K (2013) 4424 lopullinen, jolla aloitettiin SEUT 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely, joka koskee toimenpiteitä, joita Saksan liittotasavalta on toteuttanut uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön ja paljon energiaa käyttävien yritysten hyväksi (Valtiontuki SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen asiassa raukeaa.

               2)

               Lausunnon antaminen väliintulohakemuksista, jotka ovat esittäneet Flachglas Torgau GmbH ja Saint-Gobain Isover G+H AG, Kronotex GmbH & Co. KG ja Kronoply GmbH, Bayer MaterialScience AG, Sabic Polyolefine GmbH, Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, Ineos Phenol GmbH ja Ineos Vinyls Deutschland GmbH, sekä Advansa GmbH, Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH, Aurubis AG, CBW Chemie GmbH, CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG, Clariant Produkte (Deutschland) GmbH, Dralon GmbH, Hahl Filaments GmbH, Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen, Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter, Nabaltec AG, Siltronic AG ja Wacker Chemie AG, raukeaa.

               3)

               Schmiedewerke Gröditz GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut.

               4)

               EFTA:n valvontaviranomainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 142, 12.5.2014.


title: Asia T-325/00: Elke Sadan 18.10.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
23.12.2000               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 372/13
Chantal Borremansin ja 17 muun kantajan 12.10.2000                       Kantajat väittävät, että komissio on syrjinyt heitä verrattuna
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                    muihin AEC:n toimihenkilöihin, jotka on vakinaistettu vuosina
                                                                         1982 ja 1987. Lisäksi kantajat katsovat, että komissio on
                                                                         saanut aikaan sen, että heille on syntynyt perusteltuja odotuksia
                          (Asia T-319/00)                                siitä, että heidät otetaan pysyvästi yhteisöjen palvelukseen.
                                                                         Kieltäytyessään ottamasta huomioon kantajien perusteltuja
                          (2000/C 372/26)                                odotuksia komissio on loukannut luottamuksensuojan periaa-
                                                                         tetta.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Chantal Borremans ja 17 muuta kantajaa, joiden kotipaikka
on Belgiassa, ovat nostaneet 12.10.2000 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-                 Elke Sadan 18.10.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat                                  vastaan nostama kanne
asianajajat Albert Evrard ja Anne Colson, Bryssel.
                                                                                (Asia T-325/00)
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                (2000/C 372/27)
–     kumoaa päätöksen, jolla kantajille on tarjottu vakinaisen
      toimen hoitamista koskevia väliaikaisen toimihenkilön
      sopimuksia 1.1.2000 lukien (Euroopan yhteisöjen muu-                                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
      hun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen
      2 artiklan b kohta)
                                                                         Elke Sada, Besozzo/VA (Italia), on nostanut 18.10.2000 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
–     kehottaa komissiota tekemään sellaiset päätökset, joilla           kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan
      korvataan kohtuudella kumottavasta päätöksestä asian-              edustajana on asianajaja Hans-Josef Rüber, Köln, Saksan liitto-
      omaisille aiheutunut haitta                                        tasavalta.
–     velvoittaa komission maksamaan 1 euron suuruisen                   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      summan, jollei kantajille aiheutunutta aineellista vahin-
      koa arvioida oikeudenkäynnin kuluessa tätä suuremmaksi             –      toteaa, että vastaajalla on velvollisuus maksaa kantajalle
      tai pienemmäksi, lukuun ottamatta Arnalsteenia, joka                      Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovelletta-
      arvioi vahinkonsa miljoonan suuruiseksi                                   vien palvelussuhteen ehtojen 28 a artiklan mukaista
                                                                                kuukausittaista työttömyyskorvausta
–     velvoittaa komission maksamaan 1 euron suuruisen
      summan, jollei kaikille kantajille aiheutunutta aineetonta         –      velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan
      vahinkoa arvioida oikeudenkäynnin kuluessa tätä suu-                      oikeudenkäyntikulut.
      remmaksi tai pienemmäksi, lukuun ottamatta Borreman-
      sia ja Arnalsteenia, jotka vaativat 1 000 000 BEF:n
      suuruisen vahingonkorvauksen tuomitsemista                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut                Kantaja oli väliaikainen toimihenkilö yhteisessä tutkimuskes-
      kokonaisuudessaan.                                                 kuksessa Isprassa. Hän hylkäsi tarjouksen, jolla olisi jatkettu
                                                                         hänen viiden vuoden mittaista määräaikaista työsopimustaan
                                                                         vielä viidellä vuodella.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Nyt nostamallaan kanteella kantaja riitauttaa komission pää-
Kantajat ovat Association Européenne pour la Coopérationin               töksen olla maksamatta hänelle muuhun henkilöstöön sovel-
(AEC) entisiä toimihenkilöitä. Tämän Belgian oikeuden mu-                lettavien palvelussuhteen ehtojen 28 a artiklan mukaista
kaan perustetun yhdistyksen tarkoituksena oli harjoittaa eri-            työttömyyskorvausta ja muita sosiaaliturvaetuuksia.
laista kehityspolitiikkaan liittyvää toimintaa komission lukuun.
AEC:n toiminnan lakattua vuoden 1998 lopulla kantajat                    Kantajan mukaan häntä on, toisin kuin vastaaja väittää,
otettiin komission palvelukseen.                                         pidettävä 28 a artiklassa tarkoitetulla tavalla työttömänä. Sitä,
                                                                         että kantaja on hylännyt työsopimuksen jatkamista koskevan
                                                                         tarjouksen, ei voida rinnastaa irtisanoutumiseen. Kantajan
Esillä olevalla kanteellaan kantajat riitauttavat komission pää-         määräaikainen työsuhde on päättynyt säännönmukaisesti,
töksen, jolla heille on tarjottu yhteisöjen muuhun henkilöstöön          mikä oikeuttaa työttömyyskorvaukseen.
sovellettavien palvelussuhteen ehtojen mukaisesti kahden vuo-
den pituisia väliaikaisen toimihenkilön sopimuksia, jotka voi-
daan uusia vuodeksi.


title: Asia C-326/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 26.3.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 43 ja EY 56 artikla — Yksityistettyjen yritysten yhtiöjärjestykset — Tiettyjen valtion säilyttämien erityisten oikeuksien käyttämisen edellytykset)

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 26.3.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-326/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - EY 43 ja EY 56 artikla - Yksityistettyjen yritysten yhtiöjärjestykset - Tiettyjen valtion säilyttämien erityisten oikeuksien käyttämisen edellytykset)
   2009/C 113/13
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: L. Pignataro-Nolin ja H. Støvlbæk)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamies: I. M. Braguglia, avustajanaan avvocato dello Stato P. Gentili)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 43 ja EY 56 artiklan rikkominen — Tiettyjen yksityistettyjen yritysten yhtiöjärjestyksiin lisätty lauseke, joka koskee tiettyjen erityisten oikeuksien käyttöä

      Tuomiolauselma

               1)

               Italian tasavalta on jättänyt noudattamatta

                           —

                           EY 43 ja EY 56 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on 10.6.2004 antanut 31.5.1994 annetun asetuksen nro 332, joka on muunnettu tietyin muutoksin 30.7.1994 annetuksi laiksi nro 474, 2 §:ssä tarkoitettujen erityisten oikeuksien käyttämisen edellytyksiä koskevan pääministerin asetuksen (decreto del Presidente del Consiglio dei Ministri, definizione dei criteri di esercizio dei poteri speciali, di cui all’art. 2 del decreto-legge 31 maggio 1994, n. 332, convertito, con modificazioni, dalla legge 30 luglio 1994, n. 474) 1 §:n 2 momentin säännökset, siltä osin kuin mainittuja säännöksiä sovelletaan tämän asetuksen, sellaisena kuin se on muutettuna valtion vuotuisen ja monivuotisen talousarvion laatimisesta 24.12.2003 annetulla lailla nro 350 (talousarviolaki 2004) (legge n. 350, disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato (legge finanziaria 2004)), 2 §:n 1 momentin a ja b kohdassa säädettyihin erityisiin oikeuksiin

                           —

                           EY 43 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on antanut edellä mainitut pääministerin asetuksen säännökset, siltä osin kuin mainittuja säännöksiä sovelletaan asetuksen nro 332/1994 2 §:n 1 momentin c kohdassa säädettyyn erityiseen oikeuteen.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 247, 20.10.2007.


title: Asia C-392/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.4.2007 (Symvoulio tis Epikrateiasin (Kreikka) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Georgios Alevizos v. Ypourgos Oikonomikon (Työntekijöiden vapaa liikkuvuus — Direktiivi 83/183/ETY — 6 artikla — Henkilökohtaiseen käyttöön tarkoitetun ajoneuvon lopullinen maahantuonti toisesta jäsenvaltiosta — Jäsenvaltion asevoimien palveluksessa oleva henkilö, joka on palveluun liittyvien syiden takia määrätty väliaikaisesti toiseen jäsenvaltioon — Pysyvän asuinpaikan käsite)

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/12

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.4.2007 (Symvoulio tis Epikrateiasin (Kreikka) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Georgios Alevizos v. Ypourgos Oikonomikon
   (Asia C-392/05) (1)

   (Työntekijöiden vapaa liikkuvuus - Direktiivi 83/183/ETY - 6 artikla - Henkilökohtaiseen käyttöön tarkoitetun ajoneuvon lopullinen maahantuonti toisesta jäsenvaltiosta - Jäsenvaltion asevoimien palveluksessa oleva henkilö, joka on palveluun liittyvien syiden takia määrätty väliaikaisesti toiseen jäsenvaltioon - Pysyvän asuinpaikan käsite)
   (2007/C 96/19)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Symvoulio tis Epikrateias
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Georgios Alevizos

      Vastaaja: Ypourgos Oikonomikon
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Symvoulio tis Epikrateias — Luonnollisten henkilöiden henkilökohtaisen omaisuuden lopullisessa maahantuonnissa jäsenvaltiosta sovellettavista verovapauksista 28.3.1983 annetun neuvoston direktiivin 83/183/ETY (EYVL L 105, s. 64) 6 artiklan tulkinta — Pysyvän asuinpaikan käsite — Valtion virkamiehet ja upseerit, jotka on määrätty ulkomaille palveluun liittyvien syiden takia
   Tuomiolauselma
   Pääasian oikeudenkäynnissä kysymyksessä olevien kaltaiset valmisteverot kuuluvat luonnollisten henkilöiden henkilökohtaisen omaisuuden lopullisessa maahantuonnissa jäsenvaltiosta sovellettavista verovapautuksista 28.3.1983 annetun neuvoston direktiivin 83/183/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 23.11.1989 annetulla neuvoston direktiivillä 89/604/ETY, 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun verovapautuksen soveltamisalaan, jos osoittautuu — minkä tutkiminen kuuluu ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle — että näitä veroja kannetaan tavanomaisesti luonnollisen henkilön suorittamassa henkilökohtaiseen käyttöön tarkoitetun ajoneuvon lopullisessa maahantuonnissa toisesta jäsenvaltiosta. Pääasian oikeudenkäynnissä kysymyksessä olevan kaltainen ylimääräinen erityinen rekisteröintimaksu kuuluu kyseisen 1 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, jos osoittautuu — minkä tutkiminen kuuluu ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle — että tämä maksu liittyy ajoneuvon maahantuontiin sinänsä.
   Direktiivin 83/183 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltion julkishallinnon, asevoimien, turvallisuusjoukkojen tai satamajoukkojen palveluksessa olevalla henkilöllä, joka oleskelee perheineen toisessa jäsenvaltiossa vähintään 185 päivää vuodessa määräaikaisen virkatehtävän suorittamiseksi tässä toisessa jäsenvaltiossa, on tämän tehtävän aikana edellä mainitun 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu pysyvä asuinpaikka tässä toisessa jäsenvaltiossa.
   Tässä asiassa on siinä tapauksessa, että ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen suorittamassa tarkastuksessa osoittautuu, että pääasian oikeudenkäynnissä kysymyksessä olevat maksut eivät kuulu direktiivin 83/183 1 artiklan 1 kohdassa säädetyn verovapautuksen soveltamisalaan, tämän tuomioistuimen varmistettava EY 39 artiklasta johtuvien vaatimusten suhteen, taataanko sen kansallisen lainsäädännön soveltamisella, jossa näistä maksuista säädetään, että henkilöä, joka tuo asuinpaikan muutoksen yhteydessä kotimaahansa ajoneuvon, ei aseteta maksujen suhteen epäedullisempaan asemaan kuin sellaisia henkilöitä, jotka ovat asuneet pysyvästi tässä jäsenvaltiossa, ja jos näin on, sen on tutkittava, onko tämä kohtelun eroavaisuus perusteltua sellaisista objektiivisista syistä, jotka eivät liity asianomaisten henkilöiden asuinpaikkaan ja jotka ovat oikeassa suhteessa kansallisessa oikeudessa hyväksyttävästi tavoiteltuun päämäärään.

      (1)  EUVL C 10, 14.1.2006.


title: Asia T-237/04: Ultradent Products Inc:n ja Michael J.S. Renoufin 14.6.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               9.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/19

         Ultradent Products Inc:n ja Michael J.S. Renoufin 14.6.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-237/04)
   (2004/C 251/37)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ultradent Products Inc., kotipaikka Utah, Yhdysvallat ja Michael J.S. Renouf, kotipaikka Bryssel, Belgia ovat nostaneet 14.6.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat solicitor S. Crosby ja solicitor C. Bryant.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa komission 5.4.2004 tekemän päätöksen, jolla kantajalta evättiin oikeus tutustua hallinnollisessa menettelyssä yksilöityihin asiakirjoihin ja joka tehtiin kantajan kolmen 27.10.2003 päivätyn hakemuksen, jotka koskivat oikeutta saada tutustua hampaiden valkaisuvalmisteiden luokittelua koskeviin asiakirjoihin, johdosta,

               —

               kumoaa komission 5.4.2004 tekemän päätöksen, jolla kantajalta evättiin oikeus tutustua asiakirjoihin, joiden on olosuhteet huomioon ottaen oletettava olevan olemassa ja

               —

               velvoittaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan mukaisesti vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Jälkimmäinen kantaja esitti kolmella 27.10.2003 päivätyllä kirjeellä komissiolle kolme pyyntöä, jotka koskivat oikeutta saada tutustua asiakirjoihin, jotka liittyvät kysymykseen siitä tuleeko hampaiden valkaisuvalmisteet luokitella kosmeettisiksi valmisteiksi vai lääkinnällisiksi laitteiksi. Yksityiskohtaisemmin esitettynä jälkimmäinen kantaja pyysi saada tutustua asiakirjoihin, jotka liittyvät ensimmäisen kantajan puolesta komissiolle tehtyyn kanteluun, jolla riitautettiin Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten kyseessä olevia tuotteita koskeva luokittelu, ja asiakirjoihin, jotka liittyvät kyseisiä tuotteita koskevan komissiolle esitetyn kirjallisen kysymyksen johdosta annetun komissaari Borinon vastauksen valmisteluun, sekä lopuksi kaikkiin komission asiakirjoihin, jotka liittyvät kyseessä olevien tuotteiden luokittelua koskevaan kysymykseen. Samalla kertaa jälkimmäinen kantaja, joka on asianajaja, ilmoitti pyynnössään edustavansa ensimmäistä kantajaa.
   Uudistetut hakemukset jätettiin 16.12.2003. Komissio antoi 17.12.2003 vastauksen alkuperäisiin hakemuksiin ja kantajat jättivät 7.1.2004 toisen uudistetun hakemuksen, jonka tarkoituksena oli perua aikaisemmat 16.12. jätetyt uudistetut hakemukset. Komissio antoi vastauksensa 7.1.2004 jätettyyn hakemukseen 5.4.2004 päivätyllä kirjeellä. Kirjeen liitteenä oli joukko asiakirjoja.
   Kantajat väittävät, että kyseinen hallinnollinen menettely paljasti, että kantajille 5.4.2004 päivätyllä kirjeellä luovutettujen asiakirjojen lisäksi on varmasti olemassa joukko asiakirjoja, jotka liittyvät kyseisiin aiheisiin, ja että muitakin asiakirjoja voidaan olettaa olevan olemassa. Kantajien mukaan alkuperäinen hakemus koski kaikkia näitä asiakirjoja ja nämä asiakirjat ovat komission hallussa, mutta niitä ei ole luovutettu kantajille. Tämän perusteella kantajat katsovat, että 5.4.2004 päivätty kirje on päätös, jolla evätään oikeus saada tutustua kaikkiin näihin asiakirjoihin ja vaativat kyseisen päätöksen kumoamista. Kantajat vetoavat kanteensa tueksi asetuksen 1049/2001 (1) (EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43) 8 artiklan ja yleisesti kyseisen asetuksen rikkomiseen. Kantajat tuovat edelleen esille, että komissio ei ole perustellut, miksi se kieltäytyy antamasta oikeutta tutustua asiakirjoihin, jotka varmasti ovat olemassa, ja että komissio ei myöskään ole vedonnut mihinkään poikkeusperusteeseen, joka oikeuttaisi kieltäytymiseen.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001


title: Asia F-54/14: Kanne 17.6.2014 – ZZ v. parlamentti

text:
               3.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 388/28

         Kanne 17.6.2014 – ZZ v. parlamentti
   (Asia F-54/14)
   2014/C 388/33
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja André Bernard)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Kumoamiskanne päätöksestä olla nimittämättä kantajaa Euroopan parlamentin oikeudellisen neuvonantajan toimeen

      Vaatimukset

               —

               päätös toisen henkilön nimittämisestä oikeudelliseksi neuvonantajaksi on kumottava

               —

               on mahdollisesti vahvistettava kohtuullinen vahingonkorvaus, jotta kantajalle korvataan useat todetut viranomaisen virheet

               —

               Euroopan parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-658/14: Kanne 12.9.2014 – Jurašinović v. neuvosto

text:
               27.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 380/23

         Kanne 12.9.2014 – Jurašinović v. neuvosto
   (Asia T-658/14)
   2014/C 380/30
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ivan Jurašinović (Angers, Ranska) (edustaja: asianajaja O. Pfligersdorffer)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 8.7.2014 tehdyn päätöksen siltä osin kuin sillä rajoitetaan kantajan oikeutta tutustua päätöksen liitteessä 3 tarkoitettuihin asiakirjoihin kansainvälisten suhteiden suojaan ja tuomioistuinkäsittelyn suojaan vedoten ja tällä perusteella evätään oikeus tutustua pyydettyihin asiakirjoihin

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan kantajalle oikeudenkäynnistä aiheutuneita kustannuksia 5  000 eurolla verottomana eli 6  000 eurolla kaikki verot mukaan laskettuina tälle summalle EKP:n kannekirjelmän rekisteröintiajankohtana soveltaman korkokannan mukaan laskettuine korkoineen

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen asetuksen N:o 1049/2001 (1) 4 artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa säädetyn tuomioistuinkäsittelyn ja oikeudellisen neuvonannon suojaa koskevan poikkeuksen osalta, koska unionin yleinen tuomioistuin on jo aiemmin katsonut tuomiossaan Jurašinović v. neuvosto (T-63/10, EU:T:2012:516), jonka täytäntöönpanemiseksi riidanalainen päätös tehtiin, että vaikka tätä poikkeusta voitiin soveltaa, sillä ei ollut merkitystä nyt käsiteltävässä asiassa.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu yleisen edun suojaamista koskevaan poikkeukseen liittyvään ilmeiseen arviointivirheeseen siltä osin kuin on kyse asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan kolmannen luetelmakohdan mukaisista kansainvälisistä suhteista, koska kyseessä olevat asiakirjat koskevat Euroopan unionilta eivätkä Yhdistyneiltä kansakunnilta saatavia tietoja, ja koska Yhdistyneiden kansakuntien tiedonkulku ei näin ollen vaarannu.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu ylivoimaista yleistä etua koskevan poikkeuksen, jonka perusteella asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan nojalla voidaan poiketa tuomioistuinkäsittelyn ja oikeudellisen neuvonannon suojasta, osalta tehtyyn ilmeiseen arviointivirheeseen, koska yhtäältä asiakirjoja koskeva menettely on päättynyt ja koska toisaalta Kroatian tasavalta on nykyään Euroopan unionin jäsenvaltio.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 3).


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS, 24 päivänä syyskuuta 1996, yhdistetyissä asioissa C-239/96 R ja C-240/96 R, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, jota tukee Saksan liittotasavalta, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Välitoimet - Sosiaalipolitiikka - Yhteisön toimet vanhusten hyväksi - Yhteisön toimet köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseksi)

text:
N:o C 354/ 14          FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        23.11.96
1994 , s . 11-1061 ) kumoamista , sekä korvausta vahingosta,        yhteisöjen tuomioistuimen presidentti on antanut
jonka valittaja väittää aiheutuneen sille julkisia hankintoja       24.9.1996 määräyksen , jonka määräysosa on seuraava :
koskevan sopimuksen tekemisestä Somalian demokraatti
sen tasavallan kanssa , vastapuolen ollessa Euroopan yhtei
söjen komissio ( asiamiehinään Hans Peter Hartvig ja Claire         1 ) Tehdessään maksusitoumuksia 2 päivänä toukokuuta
Bury ), yhteisöjen tuomioistuin ( ensimmäinen jaosto ),                   7 996 päivätyn kiertokirjeensä perusteella, jossa kehote
toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja D. A. O.                    taan hakemaan rahoitusta vanhusten hyväksi toteutet
Edward ( esittelevä tuomari ) sekä tuomarit P. Jann ja L.                 taville toimille ja Ison-Britannian viranomaisille 15
Sevon, julkisasiamies : N. Fennelly, kirjaaja : R. Grass , on             päivänä toukokuuta 1996 saapuneen kiertokirjeensä
antanut 17.9.1996 määräyksen, jonka määräysosa on                         perusteella, jossa kehotetaan hakemaan rahoitusta
seuraava :
                                                                          köyhyyden sekä sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseksi
                                                                          toteutettaville toimille , komission on selvästi osoitet
                                                                          tava, että maksusitoumusten toteutuminen riippuu
 1 ) Valitus hylätään.                                                    pääasiassa annettavasta yhteisöjen tuomioistuimen
                                                                          tuomiosta, eikä komissio saa suorittaa maksuja ennen
                                                                          tämän tuomion julistamispäivää.
2 ) San Marco Impex Italiana Sri vastaa omista oikeuden
       käyntikuluistaan ja se velvoitaan korvaamaan komis          2 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin .
       sion oikeudenkäyntikulut.
                                                                    (') EYVL N:o C 269 , 14.9.1996
(') EYVL N:o C 74 , 25.3.1995
                                                                    Saksan liittotasavallan 26.8.1996 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN                                                      ( Asia C-288/96 )
                  PRESIDENTIN MÄÄRÄYS ,                                                        ( 96/C 354/28 )
                  24 päivänä syyskuuta 1996 ,
 yhdistetyissä asioissa C-239/96 R ja C-240/96 R, Ison             Saksan liittotasavalta on nostanut 26.8.1996 Euroopan
 Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta,           yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
 jota tukee Saksan liittotasavalta, vastaan Euroopan yhtei         komissiota vastaan . Kantajan asiamiehinä ovat Oberregie
                         söjen komissio (')                         rungsrat Bernd Kloke, Bundesministerium für Wirtschaft,
 ( Välitoimet — Sosiaalipolitiikka — Yhteisön toimet van           D-53107 Bonn, ja asianajaja Michael Schiitte, asianajo
 husten hyväksi — Yhteisön toimet köyhyyden ja sosiaalisen          toimisto Bruckhaus , Westrick & Stegemann , B-1040 Brys
                   syrjäytymisen torjumiseksi)                      sel .
                           ( 96/C 354/27 )
                                                                    Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                    — kumoaa Niedersachsenin osavaltion JAKO Jadekost
                                                                          GmbH & Co KG:lle myöntämästä tuesta 29.5.1996
  ( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                  tehdyn komission päätöksen K(96 ) 1646 lopull .,
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                    — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                          lut .
 Yhdistetyissä asioissa C-239/96 R ja C-240/96 R, Ison
  Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
                                                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
  ( asiamiehet John Collins ja Derrick Wyatt ), jota tukee
  Saksan liittotasavalta ( asiamiehet Ernst Röder ja Bernd
                                                                     — Kuulluksi tulemisen oikeuden loukkaaminen : komissio
  Kloke ), vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehet
                                                                          ei ole antanut Niedersachsenin osavaltiolle tai Saksan
  Peter Oliver ja Maria Patakia ), jossa kantaja vaatii 2.5 . 1 996
  päivättyyn komission kiertokirjeeseen , jossa kehotetaan                liittotasavallalle mahdollisuutta tutustua Jadekostin kil
  hakemaan komissiolta rahoitusta hankkeille yhteisön                     pailijoiden esittämiin huomautuksiin , joita komissio itse
  toimiksi vanhusten hyväksi, Ison-Britannian viranomaisille              pitää ilmeisesti päätöksenteon kannalta keskeisinä .
   15.5.1996 saapuneeseen komission kiertokirjeeseen, jossa
  kehotetaan kahemaan komissiolta rahoitusta hankkeille              — EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan toisen kohdan
  yhteisön toimiksi köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen                mukainen olennaisen menettelymääräyksen rikkomi
  torjumiseksi, sisältyvien tai niissä ilmaistujen päätösten               nen : komissio on ilmoittanut puutteellisesti tosiseikoista
  täytäntöönpanon lykkäämistä tai välitoimien määräämistä ,                ja esittänyt päätöksen virheellisessä muodossa .


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, (viides jaosto), 28 päivänä maaliskuuta 1996, asiassa C-318/94, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Julkiset rakennusurakat - Tarjouspyyntöilmoituksen julkaisemisen laiminlyönti)

text:
N:o C 180/ 12         FI                         Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                        22.6.96
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                  YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                         (viides jaosto ),                                                   (kuudes jaosto ),
                 28 päivänä maaliskuuta 1996,                                       25 päivänä maaliskuuta 1996,
asiassa C-3 18/94, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan              asiassa C-274/93 , Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                    Saksan liittotasavalta ( J )                                  Luxemburgin suurherttuakunta (*)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva              (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Neu
kanne — Julkiset rakennusurakat — Tarjouspyyntöil                   voston direktiivin 86/609/ETY täytäntöönpanon laimin
             moituksen julkaisemisen laiminlyönti)                   lyönti — Kokeisiin tai muihin tieteellisiin tarkoituksiin
                         { 96/ C 180/23 )                                             käytettävien eläinten suojelu)
                                                                                ( 96/C 180/24 )
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                       (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                  yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                     Asiassa C-274/93 , Euroopan yhteisöjen komissio, asiamie
Asiassa C-3 1 8/94, Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie          henään Xavier Lewis, vastaan Luxemburgin suurherttua
het: Hendrik van Lier sekä aluksi Angela Bardenhewer ja              kunta, jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta tote
myöhemmin Claudia Schmidt) vastaan Saksan liittotasa                amaan, että koska Luxemburgin suurherttuakunta ei ole
valta ( asiamiehet: Ernst Röder ja Gereon Thiele ), jossa            toteuttanut asetetun määräajan kuluessa kaikkia tarvittavia
kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että             toimenpiteitä kokeisiin ja muihin tieteellisiin tarkoituksiin
Saksan liittotasavalta on jättänyt noudattamatta julkisia            käytettävien eläinten suojelua koskevien jäsenvaltioiden
rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen               lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämi
yhteensovittamisesta 26 päivänä heinäkuuta 1971 annetun              sestä 24 päivänä marraskuuta 1986 annetun neuvoston
neuvoston direktiivin 71 /305/ETY ( EYVL L 185 , s . 5 ),            direktiivin 86/609/ETY noudattamiseksi, se on laimin
sellaisena kuin se on muutettuna 18 päivänä heinäkuuta               lyönyt tämän direktiivin 25 artiklan sekä ETY:n perusta
198 9 annetulla neuvoston direktiivillä 89/440/ETY ( EYVL            missopimuksen 5 ja 189 artiklan mukaan sille kuuluvat
L 210, s. 1 ), mukaan sille kuuluvat velvoitteet, koska              velvoitteet, yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto ),
Emdenin vesistö- ja merenkulkuvirasto teki julkista raken           toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. N.
nusurakkaa koskevan sopimuksen Emsin alajuoksun                      Kakouris sekä tuomarit G. Hirsch (esittelevä tuomari ) ja
Papenburgin ja Oldersumin välisen osuuden ruoppaami                 F. A. Schockweiler, P. J. G. Kapteyn ja J. L. Murray,
sesta noudattaen neuvottelumenettelyä ilman Euroopan                 julkisasiamies : F. G.Jacobs, kirjaaja : apulaiskirjaaja H. von
yhteisöjen virallisessa lehdessä ennalta julkaistua tarjous         Holstein, on antanut 25.4.1996 tuomion, jonka tuomio
pyyntöilmoitusta, yhteisöjen tuomioistuin ( viides jaosto ),         lauselma on seuraava :
toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja D. A. O.
Edward sekä tuomarit J. C. Moitinho de Almeida , P. Jann             1 ) Kanne jätetään tutkimatta.
( esittelevä tuomari ), L. Sevon ja M. Wathelet, julkis
asiamies : M. B. Elmer, kirjaaja : R. Grass, on antanut              2 ) Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaa
28.3.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                     maan oikeudenkäyntikulut.
                                                                     (!) EYVL N:o C 168 , 19.6.1993
1 ) Saksan liittotasavalta on jättänyt noudattamatta julki
      sia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenet
      telyjen yhteensovittamisesta 26 päivänä heinäkuuta
      1971 annetun neuvoston direktiivin 71 /305/ETY, sel
      laisena kuin se on muutettuna 18 päivänä heinäkuuta                 YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
      1989 annetulla neuvoston direktiivillä 89/440/ETY,
      mukaan sille kuuluvat velvoitteet, koska Emdenin                                        (viides jaosto ),
      vesistö- ja merenkulkuvirasto teki julkista rakennus                          25 päivänä huhtikuuta 1996,
      urakkaa koskevan sopimuksen Emsin alajuoksun                   asiassa C-87/94, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
      Papenburgin ja Oldersumin välisen osuuden ruoppaa                                Belgian kuningaskunta ( 1 )
      misesta noudattaen neuvottelumenettelyä ilman Eu
      roopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ennalta jul           (Julkiset sopimukset — Kuljetusala — Direktiivi 90/531/
      kaistua tarjouspyyntöilmoitusta.                                                             ETY)
                                                                                ( 96/C 180/25 )
2 ) Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeu                            (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
      denkäyntikulut.
                                                                     (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
(>) EYVL N:o C 380, 31.12.1994                                          yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                     Asiassa C-87/94, Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie
                                                                     henä Hendrik van Lier ), vastaan Belgian kuningaskunta


title: Asia T-558/11: Kanne 31.10.2011 — Atlas v. SMHV — Couleurs de Tollens-Agora (ARTIS)

text:
               14.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/16

         Kanne 31.10.2011 — Atlas v. SMHV — Couleurs de Tollens-Agora (ARTIS)
   (Asia T-558/11)
   2012/C 13/35
   Kannekirjelmän kieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Atlas sp. z o.o. (Łódź, Puolan tasavalta) (edustaja: asianajaja R. Rumpel)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Couleurs de Tollens-Agora, S.a.s. (Clichy, Ranska)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että kanne on perusteltu

               —

               kumoamaan kantajalle 7.9.2011 toimitetun sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 28.7.2011 tekemän päätöksen asiassa R 1253/2010-1

               —

               toissijaisesti muuttamaan riidanalaista päätöstä niin, että ARTIS rekisteröidään tavaramerkiksi

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ARTIS luokkaan 2 ja 17 kuuluvia tavaroita varten — ilmoitus nro 6158761

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Numerolla 93 484 880 rekisteröity ranskalainen sanamerkki ARTIS luokkiin 1 ja 19 kuuluvia tavaroita varten.

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksyttiin.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen sillä perusteella, että tavaramerkit on katsottu samankaltaisiksi ja että on katsottu, että käyttäjien keskuudessa on olemassa sekaannusvaara.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Asia C-396/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 21.9.2006 — Eivind F. Kramme v. SAS Scandinavian Airlines Danmark A/S

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/29

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 21.9.2006 — Eivind F. Kramme v. SAS Scandinavian Airlines Danmark A/S
   (Asia C-396/06)
   (2006/C 294/52)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Østre Landsret
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Eivind F. Kramme

      Vastaaja: SAS Scandinavian Airlines Danmark A/S
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kun lentokone otetaan pois käytöstä teknisten ongelmien vuoksi ja lento tämän vuoksi peruutetaan, onko kyseessä matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu poikkeuksellinen olosuhde?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, mitä asetuksessa tarkoitettuja kohtuudella edellytettäviä toimenpiteitä lentoliikenteen harjoittajan on toteutettava välttääkseen lennon peruutuksen teknisten ongelmien vuoksi?

               3)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko lentoliikenteen harjoittaja toteuttanut kaikki asetuksessa tarkoitetut kohtuudella edellytettävät toimenpiteet peruutuksen välttämiseksi, jos voidaan osoittaa, että lennolle, joka teknisten ongelmien vuoksi pois käytöstä otetun lentokoneen oli tarkoitus suorittaa, ei ollut käytettävissä vapaita lentokoneita?

               4)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko tällöin merkitystä sillä, että teknisiä ongelmia koskevat asiakirjat, joihin lentoliikenteen harjoittaja vetoaa, ovat peräisin yksinomaan kyseessä olevalta lentoliikenteen harjoittajalta itseltään?

      (1)  EUVL L 46, s. 1.


title: Asia T-33/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.3.2011 — Portugali v. komissio (Unionin tuomioistuimen tuomion, jolla valtion todetaan jättäneen noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan, täytäntöönpanon laiminlyönti — Uhkasakko — Maksuvaatimus — Riidanalaisen lainsäädännön kumoaminen)

text:
               14.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.3.2011 — Portugali v. komissio
   (Asia T-33/09) (1)

   (Unionin tuomioistuimen tuomion, jolla valtion todetaan jättäneen noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan, täytäntöönpanon laiminlyönti - Uhkasakko - Maksuvaatimus - Riidanalaisen lainsäädännön kumoaminen)
   2011/C 145/39
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes ja J. A. de Oliveira)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Konstantinidis, P. Guerra e Andrade ja P. Costa de Oliveira)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota 25.11.2008 tehty komission päätös K(2008) 7419 lopullinen, jossa esitetään maksuvaatimus uhkasakoista, jotka oli maksettava pantaessa täytäntöön yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-70/06, komissio vastaan Portugali, 10.1.2008 antama tuomio (Kok., s. I-1).

      Tuomiolauselma

               1)

               Komission 25.11.2008 tekemä päätös K(2008) 7419 lopullinen kumotaan.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 82, 4.4.2009.


title: Asia C-143/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 8.11.2007 (Landgericht Hamburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ludwigs — Apotheke München Internationale Apotheke v. Juers Pharma Import-Export GmbH (Tavaroiden vapaa liikkuvuus — EY 28 ja EY 30 artikla — ETA-sopimuksen 11 ja 13 artikla — Maahan tuodut lääkkeet, joille ei ole maahantuontivaltiossa lupaa — Mainonnan kielto — Direktiivi 2001/83/EY)

text:
               22.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/12

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 8.11.2007 (Landgericht Hamburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ludwigs — Apotheke München Internationale Apotheke v. Juers Pharma Import-Export GmbH
   (Asia C-143/06) (1)

   (Tavaroiden vapaa liikkuvuus - EY 28 ja EY 30 artikla - ETA-sopimuksen 11 ja 13 artikla - Maahan tuodut lääkkeet, joille ei ole maahantuontivaltiossa lupaa - Mainonnan kielto - Direktiivi 2001/83/EY)
   (2007/C 315/20)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Landgericht Hamburg
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ludwigs — Apotheke München Internationale Apotheke

      Vastaaja: Juers Pharma Import-Export GmbH
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Landgericht Hamburg — Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY (EYVL L 311, s. 67), sellaisena kuin se on muutettuna ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä annetun direktiivin 2001/83/EY muuttamisesta 31.3.2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/27/EY (EYVL L 136, s. 34), 86 artiklan 2 kohdan kolmannen luetelmakohdan tulkinta — Soveltamisala — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan maahantuoja ei saa lähettää apteekeille hintalistoja, jotka koskevat lääkkeitä, joille ei ole saatu lupaa kansallisilla markkinoilla, mutta joita voidaan kuitenkin tuoda maahan
   Tuomiolauselma
   Lääkemainontalain 8 §:ssä säädetyn kaltaista mainostamiskieltoa ei ole arvioitava ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 31.3.2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/27/EY, mainontaa koskevien säännösten valossa vaan EY 28 ja EY 30 artiklan sekä Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehdyn sopimuksen 11 ja 13 artiklan valossa. EY 28 artikla ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 11 artikla ovat esteenä mainitunlaiselle kiellolle siltä osin kuin sitä sovelletaan siihen, että apteekkareille jaetaan luetteloita sellaisista lääkkeistä, joita ei ole hyväksytty ja joiden tuonti jostakin muusta jäsenvaltiosta tai Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen sopimuspuolena olevasta kolmannesta valtiosta on sallittua vain poikkeustapauksissa, kun nämä luettelot sisältävät vain tietoja kyseisten lääkkeiden kauppanimestä, pakkauskoosta, annostuksesta ja hinnasta.

      (1)  EUVL C 121, 20.5.2006.


title: Asia T-196/09: Kanne 25.5.2009 — TerreStar Europe v. komissio

text:
               18.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 167/19

         Kanne 25.5.2009 — TerreStar Europe v. komissio
   (Asia T-196/09)
   2009/C 167/37
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: TerreStar Europe Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajaja R. Olofsson ja barrister J. Killick)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               riidanalainen päätös on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               muut tuomioistuimen tarpeellisiksi katsomat toimenpiteet on toteutettava.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Esillä olevassa asiassa kantaja vaatii satelliittivälitteisiä matkaviestintäpalveluja tarjoavien yleiseurooppalaisten järjestelmien operaattorien valinnasta päätöksen N:o 626/2008/EY (1) mukaisesti 13.5.2009 tehdyn komission päätöksen C (2009) 3746 lopullinen/2 kumoamista sikäli kuin siinä hylätään kantajan hakemus.
   Kanteensa tueksi kantaja esittää kolme kanneperustetta.
   Se väittää ensiksi, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen, kun se katsoi, että TerreStar ei toteuttanut vaadittuja osavaiheita. Kantaja väittää, että komission toteamat ristiriitaisuudet tietojen välillä sekä todisteiden puuttuminen yhden osavaiheen saavuttamisessa johtuivat esitettyjen tietojen ymmärtämisestä väärin, ja ne olisi voitu korjata komission pelkällä pyynnöllä.
   Kantaja väittää toiseksi, että komissio loukkasi hyvän hallinnon periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta, kun se ei pyytänyt selvennyksiä ja kun se ei tutkinut selvennyksiä, jotka TerreStar vapaaehtoisesti toimitti.
   Kantaja väittää kolmanneksi toissijaisesti, että riidanalaisen päätöksen perustelut ovat puutteelliset.

      (1)  Satelliittivälitteisiä matkaviestintäpalveluja tarjoavien järjestelmien valitsemisesta ja valtuuttamisesta 30.6.2008 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 626/2008/EY (EUVL L 172, s. 15)


title: Asia C-293/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 22.5.2017 – Coöperatie Mobilisation for the Environment UA ja Vereniging Leefmilieu v. College van gedeputeerde staten van Limburg ja College van gedeputeerde staten van Gelderland

text:
               4.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 293/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 22.5.2017 – Coöperatie Mobilisation for the Environment UA ja Vereniging Leefmilieu v. College van gedeputeerde staten van Limburg ja College van gedeputeerde staten van Gelderland
   (Asia C-293/17)
   (2017/C 293/17)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Coöperatie Mobilisation for the Environment UA ja Vereniging Leefmilieu

      Vastapuolet: College van gedeputeerde staten van Limburg ja College van gedeputeerde staten van Gelderland

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voiko toiminto, joka ei kuulu tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/92/EU (1) 1 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun hankkeen käsitteen piiriin, koska se ei ole fyysistä kajoamista luonnonympäristöön, olla luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (2) 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu hanke sen vuoksi, että toiminto voi vaikuttaa merkittävästi Natura 2000 -alueeseen?

               2)

               Mikäli lähtökohtana pidetään sitä, että lannoitteiden maahan tai maan päälle levittäminen on hanke, onko silloin, siinä tapauksessa, että sitä tapahtui ennen kuin luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (EYVL L 206, 1992) 6 artiklan 3 kohtaa alettiin soveltaa Natura 2000 -alueen osalta ja sitä tapahtuu yhä edelleen, todettava, että kyse on yhdestä hankkeesta, myös jos lannoittamista ei ole toteutettu jatkuvasti samoilla mailla, samoina määrinä ja samoilla tekniikoilla?
               Onko sen arvioinnissa, onko kyse yhdestä ja samasta hankkeesta, olennaista se, ettei typpilaskeuma ole lisääntynyt lannoitteiden maahan tai maan päälle levittämisen takia sen jälkeen, kun luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (EYVL L 206, 1992) 6 artiklan 3 kohtaa alettiin soveltaa Natura 2000 -alueen osalta?

               3)

               Onko luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (EYVL L 206, 1992) 6 artiklan 3 kohta esteenä lainsäädännölle, joka johtaa siihen, että toiminto, joka liittyy erottamattomasti hankkeeseen ja jota on siten myös pidettävä hankkeena, kuten lypsykarjatilan harjoittamaa karjan laiduntamista, vapautetaan lupavelvoitteesta, minkä seurauksena kyseisen toiminnon osalta ei edellytetä erillistä lupaa, kun lähtökohtana pidetään sitä, että ilman lupaa sallitun toiminnon vaikutukset on asianmukaisesti arvioitu ennen kyseisen lainsäädännön vahvistamista?

                           3 a.

                           Onko luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (EYVL L 206, 1992) 6 artiklan 3 kohta esteenä lainsäädännölle, joka johtaa siihen, että tietyn luokan hankkeet ja muut toimet, kuten lannoitteiden maahan tai maan päälle levittäminen, vapautetaan lupavelvoitteesta ja ovat siten sallittuja ilman erillistä hyväksyntää, kun lähtökohtana pidetään sitä, että ilman lupaa sallittujen hankkeiden vaikutukset on arvioitu kyseisen lakisääteisen järjestelmän vahvistamista varten?

               4)

               Täyttääkö karjan laiduntamisen ja lannoitteiden maahan tai maan päälle levittämisen lupavelvoitteesta vapauttamisen perusteena oleva asianmukainen arviointi, jonka lähtökohtana on näiden toimintojen tosiasiallinen ja ennakoitu laajuus ja intensiteetti ja jossa on todettu, että keskimäärin tarkasteltuna typpilaskeuman lisääntyminen nykyisten maatalousyritysten laiduntamisen ja lannoittamisen seurauksena voidaan pois sulkea, luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (EYVL L 206, 1992) 6 artiklan 3 kohdassa sille asetetut vaatimukset?

                           4 a.

                           Onko tässä yhteydessä merkitystä sillä, että lupavelvoitetta koskeva poikkeus liittyy typen hallintaa koskevaan kauden 2015–2021 ohjelmaan (Programma Aanpak Stikstof, PAS), jossa lähtökohtana on Natura 2000 -alueiden typelle herkkien luontoarvojen kokonaistyppilaskeuman vähentyminen ja se, että Natura 2000 -alueiden laskeumien kehitystä valvotaan typen hallintaa koskevan kauden 2015–2021 ohjelmassa (Programma Aanpak Stikstof, PAS), ja jonka yhteydessä toteutetaan tarvittaessa ohjaustoimia silloin, jos vähentyminen on epäedullisempaa kuin mistä ohjelman asianmukaisessa arvioinnissa on lähdetty?

               5)

               Voidaanko luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (EYVL 1992, L 206) 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa asianmukaisessa arvioinnissa, joka on tehty typen hallintaa koskevaa kauden 2015–2021 ohjelmaa (Programma Aanpak Stikstof, PAS) varten, ottaa huomioon olemassa olevia luontotyyppialueita ja elinympäristöjä koskevat säilyttämistoimenpiteet ja tarpeelliset toimenpiteet, jotka toteutetaan luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (EYVL 1992, L 206) 6 artiklan 1 ja 2 kohdasta aiheutuvien velvoitteiden takia?

                           5 a.

                           Mikäli viidenteen kysymykseen vastataan myöntävästi: voidaanko säilyttämistoimenpiteiden ja tarpeellisten toimenpiteiden positiiviset vaikutukset ottaa huomioon tiettyä ohjelmaa koskevassa asianmukaisessa arvioinnissa, jos niitä ei ole vielä toteutettu asianmukaisen arvioinnin ajankohtana ja niiden positiivinen vaikutus ei ole toteutunut?

                     Onko tässä yhteydessä, jos lähtökohtana pidetään sitä, että asianmukainen arviointi sisältää tällaisten toimenpiteiden vaikutuksia koskevat lopulliset tutkimustulokset, jotka perustuvat parhaaseen tieteelliseen tietämykseen asiassa, merkitystä sillä, että kyseisten toimenpiteiden toteutusta ja tuloksia valvotaan ja, jos valvonnassa ilmenee, että vaikutukset ovat epäedullisempia kuin mistä asianmukaisessa arvioinnissa on lähdetty, toteutetaan tarvittaessa ohjaustoimia?

               6)

               Voidaanko typpilaskeuman autonominen vähentyminen, joka ilmenee typen hallintaa koskevan kauden 2015–2021 ohjelman (Programma Aanpak Stikstof, PAS) voimassaoloaikana, ottaa huomioon luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (EYVL 1992, L 206) 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa asianmukaisessa arvioinnissa?
               Onko tässä yhteydessä, jos lähtökohtana pidetään sitä, että asianmukainen arviointi sisältää tällaisia kehityksiä koskevat tutkimustulokset, jotka perustuvat parhaaseen tieteelliseen tietämykseen asiassa, merkitystä sillä, että typpilaskeuman autonomista vähentymistä valvotaan ja, jos valvonnasta seuraa, että vähentyminen on epäedullisempaa kuin mistä asianmukaisessa arvioinnissa on lähdetty, toteutetaan tarvittaessa ohjaustoimia?

               7)

               Voidaanko tietyn ohjelman, kuten typen hallintaa koskevan kauden 2015–2021 ohjelman (Programma Aanpak Stikstof, PAS), yhteydessä toteutettavia ennallistamistoimia, joilla ehkäistään, että tietyllä luontoa kuormittavalla tekijällä, kuten typpilaskeumalla, voi olla haitallisia vaikutuksia olemassa oleville luontotyyppialueille tai elinympäristöille, pitää unionin tuomioistuimen tuomion 15.5.2014, Briels ym. (C-521/12EU:C:2014:330) 28 kohdassa tarkoitettuna suojelutoimenpiteenä, joka voidaan ottaa huomioon luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (EYVL 1992, L 206) 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa asianmukaisessa arvioinnissa?

                           7 a.

                           Mikäli seitsemänteen kysymykseen vastataan myöntävästi: voidaanko suojelutoimenpiteiden positiiviset vaikutukset, jotka saadaan ottaa huomioon asianmukaisessa arvioinnissa, ottaa siinä huomioon, jos niitä ei ole vielä toteutettu asianmukaisen arvioinnin ajankohtana ja niiden positiivinen vaikutus ei ole toteutunut?

                     Onko tässä yhteydessä, jos lähtökohtana pidetään sitä, että asianmukainen arviointi sisältää tällaisten toimenpiteiden vaikutuksia koskevat lopulliset tutkimustulokset, jotka perustuvat parhaaseen tieteelliseen tietämykseen asiassa, merkitystä sillä, että toimenpiteiden toteutusta ja tuloksia valvotaan ja, jos valvonnassa ilmenee, että vaikutukset ovat epäedullisempia kuin mistä asianmukaisessa arvioinnissa on lähdetty, tehdään tarvittaessa ohjaustoimia?

               8)

               Onko toimivalta luonnonsuojelulain (Wet natuurbescherming) 2.4 §:ssä tarkoitettujen velvoitteiden määräämiseen, jota toimivaltaa toimivaltaisen viranomaisen on käytettävä, jos se on Natura 2000 -alueen säilyttämistavoitteiden kannalta tarpeen, riittävä ennaltaehkäisevä väline luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (EYVL 1992, L 206) 6 artiklan 2 kohdan täytäntöön panemiseksi laiduntamisen ja lannoitteiden maahan tai maan päälle levittämisen osalta?

      (1)  EUVL 2011, L 26, s. 1.

      (2)  EYVL 1992, L 206, s. 7.


               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/40

         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin valinta
   (2007/C 269/68)
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomarit päättivät 17.9.2007 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 7 artiklan määräysten mukaisesti valita tuomari Marc Jaegerin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentiksi ajanjaksoksi 17.9.2007–31.8.2010.


title: Yhdistetyt asiat C-182/11 ja C-183/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 29.11.2012 (Consiglio di Staton (Italia) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Econord Spa v. Comune di Cagno ja Comune di Varese (C-182/11), sekä Econord Spa v. Comune di Solbiate ja Comune di Varese (C-183/11) (Julkiset palveluhankinnat — Direktiivi 2004/18/EY — Hankintaviranomainen, joka käyttää siitä oikeudellisesti erilliseen sopimuspuoleksi valittuun yksikköön vastaavaa määräysvaltaa kuin omiin yksikköihinsä — Velvollisuutta järjestää hankintamenettely unionin oikeuden sääntöjen mukaan ei ole (ns. in house -hankintamenettely) — Sopimuspuoleksi valittu yksikkö, johon useat alueelliset julkisyhteisöt käyttävät yhteistä määräysvaltaa — Edellytykset ”in house” -hankintamenettelyn soveltamiseksi)

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 29.11.2012 (Consiglio di Staton (Italia) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Econord Spa v. Comune di Cagno ja Comune di Varese (C-182/11), sekä Econord Spa v. Comune di Solbiate ja Comune di Varese (C-183/11)
   (Yhdistetyt asiat C-182/11 ja C-183/11) (1)

   (Julkiset palveluhankinnat - Direktiivi 2004/18/EY - Hankintaviranomainen, joka käyttää siitä oikeudellisesti erilliseen sopimuspuoleksi valittuun yksikköön vastaavaa määräysvaltaa kuin omiin yksikköihinsä - Velvollisuutta järjestää hankintamenettely unionin oikeuden sääntöjen mukaan ei ole (ns. in house -hankintamenettely) - Sopimuspuoleksi valittu yksikkö, johon useat alueelliset julkisyhteisöt käyttävät yhteistä määräysvaltaa - Edellytykset ”in house” -hankintamenettelyn soveltamiseksi)
   2013/C 26/12
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisuja pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Econord Spa

      Vastaajat: Comune di Cagno ja Comune di Varese (asiassa C-182/11) sekä Comune di Solbiate ja Comune di Varese (asiassa C-183/11)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyynnöt — Consiglio di Stato — SEUT 49 artiklan ja SEUT 56 artiklan tulkinta — Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyt — Sopimuksen tekeminen ilman tarjouspyyntöä — Kaksi viranomaista ovat antaneet muodollista tarjouskilpailua järjestämättä julkisen puhtaanapitopalvelun hoitamisen sellaisen osakeyhtiön tehtäväksi, jonka osakkeita sopimuksen tekevät viranomaiset omistavat — Toisella kyseisistä viranomaisista ei ole todellista määräysvaltaa sopimuspuolena olevaan yhtiöön

      Tuomiolauselma

   Kun useat viranomaiset perustavat hankintaviranomaisen ominaisuudessaan yhdessä yksikön, jonka tehtäväksi annetaan näille viranomaisille kuuluva julkisen palvelun tehtävä, tai kun viranomainen liittyy tällaiseen yksikköön, unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä asetettu edellytys, jonka mukaan näiden viranomaisten, jotta ne vapautetaan velvollisuudestaan aloittaa unionin oikeussääntöjen mukainen julkisia hankintasopimuksia koskeva tekomenettely, on yhdessä käytettävä tähän yksikköön vastaavaa määräysvaltaa kuin ne käyttävät omiin yksikköihinsä, täyttyy, kun jokainen näistä viranomaisista omistaa osan kyseisestä yksiköstä ja osallistuu sen johtaviin elimiin.

      (1)  EUVL C 211, 16.7.2011.


title: Asia T-18/06: Kanne  23.1.2006  — Deutsche Telekom v. SMHV

text:
               8.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/32

         Kanne 23.1.2006 — Deutsche Telekom v. SMHV
   (Asia T-18/06)
   (2006/C 86/64)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Deutsche Telekom AG (Bonn, Saksa) (edustaja: Rechtsanwalt J.-C. Gaedertz)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   Kantajan vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston toisen valituslautakunnan 17.11.2005 tekemä päätös kumotaan

               —

               vastaaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu tavaramerkki: Sanamerkki ”Alles, was uns verbindet” luokkiin 9, 16, 35, 36, 38 ja 42 kuuluville tavaroille ja palveluille — hakemus nro 3 648 441

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen
   Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen, koska haettu tavaramerkki on erottamiskykyinen haetuille tavaroille ja palveluille, eikä se ole millään lailla kuvaileva, koska sanayhdistelmä on epätavanomainen kyseessä olevien tavaroiden ja palvelujen osalta.


title: Asia C-221/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 4.3.2010 — Euroopan komissio v. Irlanti (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 95/59/EY — Muut valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvat verot kuin liikevaihtoverot — 9 artiklan 1 kohta — Valmistajat ja maahantuojat saavat vapaasti vahvistaa tuotteidensa vähittäismyynnissä käytettävän enimmäishinnan — Kansallinen säännöstö, jolla asetetaan savukkeiden vähittäismyynnissä käytettävä vähimmäishinta — Oikeuttaminen — Kansanterveyden suojelu — Maailman terveysjärjestön tupakoinnin torjuntaa koskeva puitesopimus)

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 4.3.2010 — Euroopan komissio v. Irlanti
   (Asia C-221/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 95/59/EY - Muut valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvat verot kuin liikevaihtoverot - 9 artiklan 1 kohta - Valmistajat ja maahantuojat saavat vapaasti vahvistaa tuotteidensa vähittäismyynnissä käytettävän enimmäishinnan - Kansallinen säännöstö, jolla asetetaan savukkeiden vähittäismyynnissä käytettävä vähimmäishinta - Oikeuttaminen - Kansanterveyden suojelu - Maailman terveysjärjestön tupakoinnin torjuntaa koskeva puitesopimus)
   2010/C 113/09
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: R. Lyal ja W. Mölls)

      Vastaaja: Irlanti (asiamiehet: D. O’Hagan ja SC G. Hogan)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Muista valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvista veroista kuin liikevaihtoveroista 27.11.1995 annetun neuvoston direktiivin 95/59/EY (EYVL L 291, s. 40) 9 artiklan 1 kohdan rikkominen — Kansallinen lainsäädäntö, jossa asetetaan valmistetun tupakan vähittäismyynnissä noudatettavat vähimmäis- ja enimmäishinnat

      Tuomiolauselma

               1)

               Irlanti ei ole noudattanut muista valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvista veroista kuin liikevaihtoveroista 27.11.1995 annetun neuvoston direktiivin 95/59/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 12.2.2002 annetulla neuvoston direktiivillä 2002/10/EY, 9 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on asettanut savukkeiden vähittäismyynnissä käytettävät vähimmäishinnat.

               2)

               Irlanti ei ole noudattanut EY 10 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut komissiolle sen direktiivin 95/59, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2002/10/EY, noudattamisen valvontaa koskevan tehtävän suorittamisen kannalta välttämättömiä tietoja.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Irlanti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 209, 15.8.2008.


title: Asia C-278/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hannover (Saksa) on esittänyt 18.5.2017 – Susanne Meyer ym. v. TUIfly GmbH

text:
               24.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/35

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hannover (Saksa) on esittänyt 18.5.2017 – Susanne Meyer ym. v. TUIfly GmbH
   (Asia C-278/17)
   (2017/C 239/44)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Hannover

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Susanne Meyer, Sophie Meyer ja Jan Meyer

      Vastaaja: TUIfly GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko se, että lennon suorittamista varten merkittävä osa lentoliikenteen harjoittajan henkilöstöstä on poissa sairauden vuoksi, asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu poikkeuksellinen olosuhde? Jos tähän vastataan myöntävästi: Miten suuri poissaolo-osuuden on oltava, jotta tällaisen olosuhteen voitaisiin katsoa olevan olemassa?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: Onko se, että lennon suorittamista varten merkittävä osa lentoliikenteen harjoittajan henkilöstöstä on spontaanisti poissa työoikeudellisesti ja työehtosopimusoikeudellisesti laittoman työn keskeytyksen (”villi lakko”) vuoksi asetuksen (EY) N:o 261/2004 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu poikkeuksellinen olosuhde? Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Miten suuri poissaolo-osuuden on oltava, jotta tällaisen olosuhteen voitaisiin katsoa olevan olemassa?

               3)

               Jos ensimmäiseen tai toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Täytyykö poikkeuksellisen olosuhteen liittyä itse peruutettuun lentoon vai onko lentoliikenteen harjoittajalla oikeus laatia uusi lentoaikataulu taloudellisten seikkojen perusteella?

               4)

               Jos ensimmäiseen tai toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Liittyykö vältettävyys poikkeukselliseen olosuhteeseen vai poikkeuksellisen olosuhteen seurauksiin?

      (1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).


title: Asia T-168/99: Diputación Foral de Alavan 13.7.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 281/24                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        2.10.1999
Diputación Foral de Alavan 13.7.1999 Euroopan yhteisö-                  Mark Brealey ja Jonathan Lawrence, prosessiosoite Luxembur-
           jen komissiota vastaan nostama kanne                          gissa asianajotoimisto Arendt & Medernach, 8-10 rue Mathias
                                                                         Hardt.
                          (Asia T-168/99)
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                          (1999/C 281/45)                                –    kumoaa riidanalaisen tuomion kannekirjelmässä esitetyin
                                                                              perustein ja
                                                                         –    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut
                    (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                            asiassa, kantajan kulut mukaan lukien.
Diputación Foral de Alava on nostanut 13.7.1999 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
jina ovat asianajajat Antonio Creus Carreras ja Begoña Uriarte
Valiente, prosessiosoite asianajotoimisto Cuatrecasas Aboga-             Kantaja on Englannin oikeuden mukaan perustettu julkinen
dos, 78 Av. d’Auderghem, 1040 Bryssel.                                   yhtiö, joka on jo tuonut samoja kysymyksiä esiin komissiota
                                                                         vastaan nostamissaan neljässä kanteessa, jotka ovat vireillä
                                                                         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               messa. (1)
–   kumoaa 31.3.1999 tehdyn komission päätöksen, jossa se
    aloittaa valtiontukia koskevan menettelyn Normas Forales             Kannekirjelmässään kantaja väittää, että komissio on väittänyt
    de Alava N:o 22/1994:ssä ja N:o 24/1996:ssa säädettyjä               hyväksyvänsä Espanjan hiilikaivosteollisuudelle vuonna 1999
    verotuksellisia toimenpiteitä vastaan ja velvoittaa Espanjan         tarkoitetun tuen. Kantajan mukaan riidanalainen päätös olisi
    valtion lykkäämään kyseisten toimenpiteiden soveltamista             julistettava mitättömäksi kokonaisuudessaan tai osittain seu-
    Ramondı́n S.A.-yhtiöön,                                              raavista syistä:
–   velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut ko-              –    komissiolla ei ole säännöstön 1 artiklan 1 kohdan nojalla
    konaisuudessaan.                                                          toimivaltaa hyväksyä tukea, ellei se ole säännöstön 2-9
                                                                              artiklan mukainen;
                                                                         –    valtiontuen hyväksyminen olisi olennaisen menettelyvaati-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           muksen vastaista ja/tai EHTY:n perustamissopimuksen
                                                                              ja/tai kyseisen sopimuksen soveltamissääntöjen vastaista;
Nyt esillä oleva kanne koskee komission päätöstä, jossa se               –    monissa tapauksissa komissio ei ole perustellut riittävästi
totesi Ramondı́n S.A. -yritykseen sovellettujen verotuksellisten              tai lainkaan riidanalaista päätöstä hyväksyä tuki.
toimenpiteiden olevan yhteismarkkinoille soveltumattomia
valtiontukia.
                                                                         (1) Ks. asiat T-110/98 (EYVL C 299, 26.9.98, s. 38) T-111/98 (EYVL
Oikeudeliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat                C 299, 26.9.98, s. 39) T-12/99 (EYVL C 86, 27.3.99, s. 25)
                                                                             T-63/99 (EYVL C 160, 5.6.99, s. 26).
kuin asiassa T-127/99, Teritorio Histórico de Alava Arabako
Foru Aldundia / Diputación Foral de Alava vastaan komissio.
                                                                         British Steel plc:n 23.7.1999 Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                                siota vastaan nostama kanne
RJB Mining plc:n 20.7.1999 Euroopan yhteisöjen komis-
                  siota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-171/99)
                          (Asia T-170/99)
                                                                                (1999/C 281/47)
                          (1999/C 281/46)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                         British Steel plc on 23.7.1999 nostanut yhteisöjen ensimmäi-
                                                                         sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö-
RJB Mining plc on nostanut 20.7.1999 Euroopan yhteisöjen                 jen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat Philip G. H.
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-                 Collins ja Matthew Levitt, prosessiosoite Luxemburgissa on
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat              asianajotoimisto Marc Loesch, 11 Rue Goethe.


title: Asia C-466/08: Kanne 30.10.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Kyproksen tasavalta

text:
               20.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 327/21

         Kanne 30.10.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Kyproksen tasavalta
   (Asia C-466/08)
   (2008/C 327/36)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Karanasou-Apostolopoulou ja H. Støvlbæk)

      Vastaaja: Kyproksen tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Kyproksen tasavalta ei ole noudattanut ammattipätevyyden tunnustamisesta 7.9.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin täysimääräisen noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               —

               Kyproksen tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika, jossa direktiivi 2005/36/EY oli pantava täytäntöön sisäisessä oikeusjärjestyksessä, on päättynyt 20.10.2007.

      (1)  EUVL L 255, 30.9.2005.