title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, 7 päivänä lokakuuta 2004, asiassa C-312/02 Ruotsin kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kumoamiskanne — EMOTR — Yhteisön rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Tiettyjen peltokasvien viljelijöiden tuet — Naudanliha-alan yhteinen markkinajärjestely)

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/10

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   7 päivänä lokakuuta 2004,
   asiassa C-312/02 Ruotsin kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Kumoamiskanne - EMOTR - Yhteisön rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Tiettyjen peltokasvien viljelijöiden tuet - Naudanliha-alan yhteinen markkinajärjestely)
   (2004/C 300/20)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Asiassa C-312/02, jossa on kyse EY 230 artiklaan perustuvasta kumoamiskanteesta, joka on nostettu 4.9.2002, Ruotsin kuningaskunta (asiamiehenään: K. Renman) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään: K. Simonsson) yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit C. Gulmann, R. Schintgen, F. Macken ja J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari), julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: R. Grass, on ratkaissut asian 7.10.2004 seuraavasti:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Ruotsin kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 261, 26.10.2002.


title: Asia C-622/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 5.12.2011 — Staatssecretaris van Financiën v. Pactor Vastgoed BV

text:
               10.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 5.12.2011 — Staatssecretaris van Financiën v. Pactor Vastgoed BV
   (Asia C-622/11)
   2012/C 73/27
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Staatssecretaris van Financiën

      Vastapuoli: Pactor Vastgoed BV

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Sallitaanko kuudennessa direktiivissä (1) se, että jos alun perin tehty arvonlisäveron vähennys oikaistaan kuudennen direktiivin 20 artiklan mukaisesti siten, että vähennetty määrä on maksettava kokonaan tai osittain takaisin, tämä määrä kannetaan muulta kuin vähennyksen aiemmin tehneeltä verovelvolliselta, erityisesti — kuten sovellettaessa liikevaihtoverolain 12a §:ää — siltä, jolle kyseinen verovelvollinen on luovuttanut hyödykkeen?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).


title: Asia C-346/15 P: Valitus, jonka Steinbeck GmbH on tehnyt 9.7.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) yhdistetyissä asioissa T-707/13 ja T-709/13, Steinbeck GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto, 30.4.2015 antamasta tuomiosta

text:
               14.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 302/22

         Valitus, jonka Steinbeck GmbH on tehnyt 9.7.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) yhdistetyissä asioissa T-707/13 ja T-709/13, Steinbeck GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto, 30.4.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-346/15 P)
   (2015/C 302/28)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Steinbeck GmbH (edustajat: Rechtsanwalt M. Heinrich ja Rechtsanwältin M. Fischer)

      Muut osapuolet: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Alfred Sternjakob GmbH & Co. KG

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen 30.4.2015 yhdistetyissä asioissa T-707/13 ja T-709/13 antama tuomio on kumottava

               —

               vastapuoli on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää, että valituksenalaisessa tuomiossa rikotaan yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa seuraavilla perusteilla:

               1.

               Unionin yleinen tuomioistuin esitti ainoana perusteena tavaramerkin ”BE HAPPY” puuttuvalle erottamiskyvylle, että se voidaan ymmärtää mainoslauseeksi. Tämä on suorassa ristiriidassa Euroopan unionin oikeuskäytännön kanssa, jonka mukaan juuri tämä seikka ei yksin riitä erottamiskyvyn kieltämiseen.

               2.

               Unionin yleinen tuomioistuin ei myöskään esittänyt sellaista konkreettista yhteyttä tavaramerkin ”BE HAPPY” ja sille rekisteröityjen tavaroiden välillä, joka ei edellyttäisi kyseisen kohdeyleisön tekemää vähimmäistulkintaa. On pikemminkin luotu mielivaltainen side tavaran ja merkin välille, joka olemassa ollessaankin edellyttäisi kyseisen kohdeyleisön tulkintaa.

               3.

               Unionin yleinen tuomioistuin sovelsi näin ollen oikeudellisesti virheellisesti tavaramerkin ”BE HAPPY” erottamiskyvyn arvioimisessa käytettävää mittapuuta.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (konsolidoitu versio) (EUVL L 78, s. 1).


title: Asia T-6/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 9.7.2007 — wheyco v. komissio (Valtiontuki — Kannustava osatekijä — Kumoamiskanne — Toimi, jolla on sitovia oikeusvaikutuksia — Oikeussuojan tarve — Tutkimatta jättäminen)

text:
               22.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/10

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 9.7.2007 — wheyco v. komissio
   (Asia T-6/06) (1)

   (Valtiontuki - Kannustava osatekijä - Kumoamiskanne - Toimi, jolla on sitovia oikeusvaikutuksia - Oikeussuojan tarve - Tutkimatta jättäminen)
   (2007/C 223/13)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: wheyco GmbH, aiemmin Mopro-Nord GmbH (Altentreptow, Saksa) (edustajat: asianajajat L. Harings ja C. Schmidt)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: K. Gross, T. Scharf ja A. Stobiecka-Kuik)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Sen komission 6.9.2005 tekemän päätöksen, joka koskee Mecklenburg-Vorpommernin länsiosassa (Saksa) sijaitsevan heran jalostuslaitoksen rakentamiseen tarkoitettua tukea N:o N 363/2004 (EUVL C 262, s. 5), osittainen kumoaminen
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               wheyco GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 74, 25.3.2006.


title: Asia C-308/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 20.5.2010 — Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 92/43/ETY — Luontotyyppien suojelu — Luonnonvarainen eläimistö ja kasvisto — Suojelujärjestelmä ennen elinympäristön merkitsemistä yhteisön tärkeänä pitämien alueiden luetteloon — Direktiivin 12 artiklan 4 kohta — Maaseututien kunnostamista koskeva hanke)

text:
               3.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 20.5.2010 — Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-308/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 92/43/ETY - Luontotyyppien suojelu - Luonnonvarainen eläimistö ja kasvisto - Suojelujärjestelmä ennen elinympäristön merkitsemistä yhteisön tärkeänä pitämien alueiden luetteloon - Direktiivin 12 artiklan 4 kohta - Maaseututien kunnostamista koskeva hanke)
   2010/C 179/04
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Pardo Quintillán ja D. Recchia)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: N. Díaz Abad)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (EYVL L 206, s. 7), sellaisena kuin se on tulkittuna yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-117/03 13.1.2005 antamassa tuomiossa ja asiassa C-244/05 14.9.2006 antamassa tuomiossa, rikkominen sekä tämän direktiivin 12 artiklan 4 kohdan mukaisten velvoitteiden laiminlyönti — Villamanrique de Condesasta (Sevilla) El Rocíoon (Huelva) kulkevan maaseututien kunnostamista koskeva hanke

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 223, 30.8.2008.


title: Asia T-800/16: Kanne 16.11.2016 – Mayekawa Europe v. komissio

text:
               23.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/44

         Kanne 16.11.2016 – Mayekawa Europe v. komissio
   (Asia T-800/16)
   (2017/C 022/60)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Mayekawa Europe NV/SA (Zaventem, Belgia) (edustajat: asianajajat H. Gilliams and J. Bocken)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Belgian kuningaskunnan toteuttamasta ylisuurten voittojen verovapautta koskevasta valtiontukiohjelmasta SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) 11.1.2016 annetun komission päätöksen (1)

               —

               toissijaisesti kumoamaan päätöksen 2–4 artiklan

               —

               tai ainakin kumoamaan päätöksen 2–4 artiklan siltä osin kuin näissä artikloissa a) vaaditaan perimään tuki takaisin muilta yksiköiltä kuin niiltä, joille on annettu päätöksessä määritelty ”ylisuurten voittojen verovapautta koskeva ratkaisu”, ja b) vaaditaan perittäväksi takaisin tuensaajan verosäästöjen määrää vastaava määrä ilman, että Belgian annetaan ottaa huomioon toisen veroviranomaisen tosiasiassa suorittamaa oikaisua ylöspäin ja

               —

               velvoittamaan komission maksamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisessä kanneperusteessa vedotaan ilmeiseen arviointivirheeseen, harkintavallan väärinkäyttöön ja siihen, ettei riidanalaisessa päätöksessä ole perusteltu asianmukaisesti sitä, miksi siinä katsotaan, että kyseessä on tukiohjelma.

               2)

               Toisessa kanneperusteessa vedotaan SEUT 107 artiklan rikkomiseen ja perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin sekä ilmeiseen arviointivirheeseen siltä osin kuin riidanalaisessa päätöksessä katsotaan, että tukiohjelmalla annetaan valikoivaa etua.

               3)

               Kolmannessa kanneperusteessa vedotaan SEUT 107 artiklan rikkomiseen ja ilmeiseen arviointivirheeseen siltä osin kuin riidanalaisessa päätöksessä väitetään, että tukiohjelma johtaa edun saamiseen.

               4)

               Neljännessä kanneperusteessa vedotaan SEUT 107 artiklan rikkomiseen, perustellun luottamuksen loukkaamiseen, suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen, ilmeiseen arviointivirheeseen, harkintavallan väärinkäyttöön ja siihen, ettei päätöksessä ole perusteltu asianmukaisesti sitä, miksi Belgia määrätään perimään kyseinen tuki takaisin.

      (1)  Ylisuurten voittojen verovapautta koskevasta valtiontukiohjelmasta SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), jonka Belgia on toteuttanut, 11.1.2016 annettu komission päätös (EU) 2016/1699 (tiedoksiannettu numerolla C(2015) 9837) (EUVL 2016, L 260, s. 61).


title: Asia C-223/01: Østre Landsretin 23.5.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa AstraZeneca A/S vastaan Lægemiddelstyrelsen, väliintulĳana: Generics (UK) Ltd, ja asiassa A/S GEA Farmaceutisk Fabrik vastaan Lægemiddelstyrelsen, kuultavana: Sundhedsministeriet, väliintulĳoina: Generics (UK) Ltd ja AstraZeneca A/S

text:
C 227/12                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       11.8.2001
Østre Landsretin 23.5.2001 tekemällään päätöksellä esittä-              Kysymys 3
mä ennakkoratkaisupyyntö asiassa AstraZeneca A/S vas-
taan Lægemiddelstyrelsen, väliintulijana: Generics (UK)                 Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan vaihtoehdon b) tai c)
Ltd, ja asiassa A/S GEA Farmaceutisk Fabrik vastaan                     mukaisesti, onko ensimmäisestä lääkedirektiivistä löydettävissä
Lægemiddelstyrelsen, kuultavana: Sundhedsministeriet,                   oikeudellista perustaa sille, että kansalliset viranomaiset voivat
    väliintulijoina: Generics (UK) Ltd ja AstraZeneca A/S               olla soveltamatta hakijaan kyseisiä edellytyksiä niin, että lyhen-
                                                                        netty hakemus silti voidaan tutkia aineellisesti?
                          (Asia C-223/01)                               (1) Lääkevalmisteita koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten
                                                                            määräysten lähentämisestä 26 päivänä tammikuuta 1965 annettu
                                                                            neuvoston direktiivi 65/65/ETY (EYVL:n suomenk. erityispainos,
                                                                            alue 13, nide 1, s. 67).
                          (2001/C 227/19)
Østre Landsret on pyytänyt 23.5.2001 tekemällään päätöksel-
lä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 5.6.2001
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-            Tribunale Civile di Genovan, Prima Sezione Civile,
sa AstraZeneca A/S ja A/S GEA Farmaceutisk Fabrik vastaan               24.5.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
Lægemiddelstyrelsen, kuultavana: Sundhedsministeriet, väliin-           kaisupyyntö yhdistetyissä asioissa Società Off-road Ac-
tulijana: Generics (UK) Ltd seuraaviin kysymyksiin:                     tion sas ja Model Toys di Luca Luperini vastaan Prefetto
                                                                                di Genova
                                                                                (Asia C-225/01)
Kysymys 1
                                                                                (2001/C 227/20)
                                                                        Tribunale Civile di Genova, Prima Sezione Civile, on pyytänyt
Jos yritys hakee markkinoille saattamista koskevaa lupaa                24.5.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
lyhennetyllä hakemuksella (yksinkertaistetussa menettelyssä)            jen tuomioistuimen kirjaamoon 6.6.2001 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen          lääkedirektiivin     (neuvoston    direktiivi      tuomioistuimelta ennakkoratkaisua yhdistetyissä asioissa So-
65/65/ETY (1), sellaisena kuin se on muutettuna) 4 artiklan             cietà Off-road Action sas ja Model Toys di Luca Luperini
3 kohdan 8 alakohdan a alakohdan iii alakohdan mukaisesti ja            vastaan Prefetto di Genova seuraaviin kysymyksiin:
esittää, että tuote, jota varten se hakee lupaa, on olennaisilta
osiltaan samanlainen kuin viitetuote, jolla on ollut yhteisössä         –     Onko sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltaminen,
markkinoille saattamista koskeva lupa direktiivissä vaaditun                  jossa säädetään automaattisesti määrättävästä liitännäises-
ajan, onko välttämätöntä ja riittävää, että                                   tä tavaroiden konfiskaatioseuraamuksesta kaikissa sellai-
                                                                              sissa tilanteissa, joissa on todettu Italiassa myytäväksi
                                                                              tai muulla tavoin käytettäväksi tarkoitettujen tavaroiden
a)     viitetuotetta on ennen hakemusajankohtaa pidetty kau-                  maahantuontiin liittyvä hallinnollinen rikkomus yhteisön
       pan siinä jäsenvaltioissa, jota hakemus koskee, vai                    oikeudessa vahvistettujen tavaraoiden vapaan liikkuvuu-
                                                                              den ja suhteellisuusperiaatteen vastaista; vai voidaanko
b)     viitetuotetta pidetään hakemusajankohtana edelleen kau-                yhteisön oikeuden perusteella katsoa, että on olemassa
       pan siinä jäsenvaltioissa, jota hakemus koskee, vai                    tapauksia, joissa rikkomuksen vakavuuden tai sen oikeus-
                                                                              hyvän, jota rikotulla oikeussäännöllä suojataan, vuoksi
c)     viitetuotetta pidetään sekä hakemusajankohtana että                    kansallisessa lainsäädännössä säädettyä liitännäistä kon-
       markkinoille saattamista koskevan luvan myöntämisajan-                 fiskaatioseuraamusta voidaan pitää yhteisön oikeuden
       kohtana edelleen kaupan siinä jäsenvaltioissa, jota hake-              mukaisena?
       mus koskee?                                                      –     Onko sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltaminen,
                                                                              jonka perusteella hallintoviranomaisella tai asiaa käsittele-
                                                                              vällä tuomioistuimella ei ole minkäänlaista valtaa harkin-
                                                                              tansa mukaan rikkomuksen vakavuuden tai sen oikeushy-
                                                                              vän, jota rikotulla oikeussäännöllä suojataan, perusteella
Kysymys 2                                                                     päättää siitä, määrätäänkö tässä lainsäädännössä säädetty
                                                                              liitännäisseuraamus, eli konfiskoidaanko tavarat kaikissa
                                                                              niissä tapauksissa, joissa hallinnollisen rikkomuksen on
                                                                              todettu tapahtuneen Italiassa tavaroiden valmistuksen,
Merkitseekö 4 artiklan 3 kohdan 8 alakohdan a alakohdan
iii alakohdassa käytetty käsite ”markedsført” (”saatettu markki-              käytön, kuljetuksen, säilyttämisen tai luovuttamisen yh-
noille”) sitä, että on riittävää ja välttämätöntä, että viitetuote            teydessä, yhteisön oikeudessa vahvistetun suhteellisuus-
                                                                              periaatteen vastaista?
on hyväksytty siinä jäsenvaltioissa, jotka hakemus koskee, eli
että sillä on markkinoille saattamista koskeva lupa tässä
jäsenvaltiossa?


title: Asia T-408/04: Anke Kröppelinin 4.10.2004 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/50

         Anke Kröppelinin 4.10.2004 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
   (Asia T-408/04)
   (2004/C 300/98)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Anke Kröppelin, kotipaikka Bryssel, on nostanut 4.10.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis ja Etienne Marchal, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa neuvoston päätöksen, jolla on evätty kantajalta oikeus ulkomaankorvaukseen ja siitä johdannaisiin oikeuksiin hänen palvelukseen tulostaan 1.11.2003 lähtien

               —

               velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Ennen neuvoston palvelukseen tuloaan kantaja oli Mecklenburg-Vorpommernin osavaltion tiedotustoimiston palveluksessa Brysselissä. Esillä olevassa kanteessa kantaja riitauttaa päätöksen, jolla häneltä on evätty oikeus ulkomaankorvaukseen.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan rikkomiseen siltä osin kuin neuvosto ei katsonut, että hänen tilanteensa perustui siihen, että hän oli ollut toisen valtion palveluksessa. Kantaja vetoaa lisäksi yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja syrjintäkiellon periaatteen loukkaamiseen.


title: Asia T-213/10 P: Valitus, jonka P on tehnyt 10.5.2010 virkamiestuomioistuimen asiassa F-89/08, P v. parlamentti, 24.2.2010 antamasta tuomiosta

text:
               17.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/22

         Valitus, jonka P on tehnyt 10.5.2010 virkamiestuomioistuimen asiassa F-89/08, P v. parlamentti, 24.2.2010 antamasta tuomiosta
   (Asia T-213/10 P)
   2010/C 195/36
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: P (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja E. Boigelot)

      Muu osapuoli: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

               —

               valitus on tutkittava ja hyväksyttävä, ja siten

               —

               on kumottava valittajalle 1.3.2010 tiedoksiannettu Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen kolmannen jaoston 24.2.2010 asiassa F-89/08 antama tuomio, jolla virkamiestuomioistuin hylkäsi valittajan nostaman kanteen, jossa oli vaadittu muun muassa, että parlamentin 15.4.2008 tekemä päätös kantajan irtisanomisesta kumotaan ja parlamentti velvoitetaan maksamaan hänelle korvausta vahingosta, jonka hän katsoo kärsineensä

               —

               kantajan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa esittämien vaatimusten todetaan olevan edelleen laillisesti vireillä

               —

               vastaaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut molemmissa oikeusasteissa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vaatii kumoamaan virkamiestuomioistuimen asiassa F-89/08, P vastaan parlamentti, 24.2.2010 antaman tuomion, jolla hylättiin kanne, jossa valittaja oli vaatinut muun muassa, että Euroopan parlamentin päätös irtisanoa kantajan palvelussuhdetta väliaikaisena toimihenkilönä koskenut sopimus kumotaan ja että parlamentti velvoitetaan maksamaan hänelle korvausta vahingosta, jonka hän katsoo kärsineensä.
   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kolmeen valitusperusteeseen:

               —

               oikeudellinen virhe ja perustelujen ristiriitaisuus, koska virkamiestuomioistuin katsoo, että tiedon saaminen päätöksen perusteluista vain tutustumalla omaan henkilökansioon on riittävää eikä anna aihetta päätöksen kumoamiseen siitä huolimatta, että toimielin ei ole esittänyt näitä perusteluja irtisanomispäätöksessä eikä myöskään valituksen hylkäämisestä tehdyssä päätöksessä

               —

               virkamiestuomioistuin on jättänyt ottamatta huomioon i) hallinnon ja tuomioistuinten tehtävien erottamista ja niiden välistä toimielinten tasapainoa koskevan periaatteen, ii) Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 26 artiklan sekä iii) oikeuden tehokkaaseen oikeussuojaan, koska virkamiestuomioistuin on asettanut itsensä Euroopan parlamentin sijaan esittämällä virkamiestuomioistuimessa riitautetun päätöksen oletetut perustelut parlamentin sijasta

               —

               valituksenalaisen tuomion perustelujen riittämättömyys, koska virkamiestuomioistuin on jättänyt lausumatta siitä, että virkamiestuomioistuimessa riitautetun päätöksen tekemiseen johtaneet oikeudenkäyntiaineiston asiakirjat olivat ristiriitaisia — vaikka valittaja oli vedonnut näihin ristiriitaisuuksiin kanteessaan ensimmäisessä oikeusasteessa.


title: Asia T-71/09: Kanne 20.2.2009 — Química Atlântica v. komissio

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/36

         Kanne 20.2.2009 — Química Atlântica v. komissio
   (Asia T-71/09)
   2009/C 113/74
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Química Atlântica Lda (Lissabon, Portugali) (edustaja: asianajaja J. Teixeira Alves)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että komissiolla oli velvollisuus toteuttaa Tunisiasta tuodun dikalsiumfosfaatin luokittelu- ja verotusperusteita koskevia harmonisointitoimenpiteitä

               —

               on todettava, että komission tätä koskeva laiminlyönti on johtanut merkittäviin eroihin Portugalissa tullattujen tavaroiden verotuksen ja muissa sellaisissa jäsenvaltioissa tullattujen tavaroiden verotuksen välillä, jotka maantieteellisen läheisyyden vuoksi kilpailevat sellaisten talouden toimijoiden kanssa, jotka tullaavat nämä tavarat Portugalissa,

               —

               komissio on velvoitettava toteuttamaan dikalsiumfosfaatin tulliluokittelun harmonisointitoimenpiteitä

               —

               komissio on velvoitettava ottamaan huomioon se, että fosfaatti on hapon ja mineraalien kemiallisesta yhdistymisreaktiosta saatava epäorgaaninen tuote, jonka luokittelu yhteisen tullitariffin 24 ensimmäiseen ryhmään on poissuljettua

               —

               komissio on velvoitettava toteuttamaan toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että eri jäsenvaltioissa suoritettu luokittelu harmonisoidaan ottamalla huomioon asianmukaiset tulkintaperusteet

               —

               on todettava, että kantajalla on oikeus saada palautusta tulleista, jotka on asetettu yli sen tullin määrän, joka johtuu tullikoodeksin tariffinimikkeen 2835 52 90 soveltamisesta

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja kantajan välittämättömät kulut, erityisesti matkakulut ja sen asianajajan palkkiot.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja myy Tunisiasta tuotua dikalsiumfosfaattia, joka oli vuoteen 1994 asti luokiteltu yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 2835 52 90 nimikkeellä kalsiumvetyortofosfaatti (dikalsiumfosfaatti). Portugalin tulliviranomaiset määräsivät, että dikalsiumfosfaatti oli luokiteltava suuren maksun alaiseen yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 2309 90 98”valmisteet, joita käytetään eläinten ruokintaan — muut”. Samanaikaisesti sama tuote luokiteltiin Ranskassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Espanjassa, joihin lähes kaikki Tunisiasta saatu dikalsiumfosfaatti meni, alanimikkeeseen 2835 52 90, jonka tulli oli nolla.
   Kantaja on vaatinut komissiota toteuttamaan toimenpiteitä dikalsiumfosfaatin tulliluokittelun harmonisoimiseksi, mutta komissio ei kuitenkaan ole toiminut. Se on lykännyt dikalsiumfosfaatin harmonisointia koskevan päätöksen tekemisen vuoteen 2005 asti. Komissio toteutti joulukuussa 2008 sisällöltään kielteisen nimenomaisen toimen, jossa yhtäältä todettiin, että dikalsiumfosfaatin luokittelu yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 2309 on kiistatonta ja yhtenäistä eri jäsenvaltioissa, ja toisaalta siinä kieltäydyttiin näin ollen toteuttamasta toimenpiteitä luokittelun yhdenmukaistamiseksi. Komissiolla on hallussaan alkuperäiset asiakirjat, joista käy ilmi, että dikalsiumfosfaatti, joka tuodaan Tunisiasta, joka on yhteisön suurin toimittaja, luokitellaan Ranskassa ja Espanjassa alanimikkeeseen 2835 25 90, ja sillä on keinot ottaa selville, että ainakin Yhdistyneessä kuningaskunnassa suoritetaan tällainen luokittelu. Pelkkä väite siitä, että muissa jäsenvaltioissa ei ole ongelmia fosfaatin luokittelussa, on vain puoliksi totta, koska ei sanota, että näihin jäsenvaltioihin ei tuoda dikalsiumfosfaattia Tunisiasta. Komissiolla olisi ollut velvollisuus tutkia, onko Tunisiasta tuodulla dikalsiumfosfaatilla samanlainen koostumus kuin muista alkuperämaista tuoduilla korvaavilla aineilla, mitä ei ole tutkittu, vaikka komissio on ollut tietoinen Ranskassa annetusta sitovasta tullin ilmoituksesta. Komission vastaus kantajan valitukseen oikeuttaa toisistaan poikkeavat ja siksi väistämättä virheelliset tullitariffiin luokittelut, se tukeutuu paikkansa pitämättömiin oletuksiin eikä se toteuta ainuttakaan toimenpidettä luokitteluperusteiden harmonisoimiseksi pitäessään yllä aikaisempaa epämääräistä tilannetta.
   Portugalin tuomioistuimet ovat vahvistaneet Portugalin tulliviranomaisten päätökset esittämättä ennakkoratkaisupyyntöä yhteisöjen tuomioistuimelle, mihin niillä olisi ollut velvollisuus. Useimmissa niistä jäsenvaltioista, joihin tuodaan dikalsiumfosfaattia Tunisiasta, luokitellaan tavara yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 2835 [25] 90. Tämä tullitariffiluokittelun ero, joka heijastuu verotuksessa, on syrjäyttänyt kantajan Espanjan markkinoilta, jossa dikalsiumfosfaatti on vapautettu maksuista sen seurauksena, että se on luokiteltu alanimikkeeseen 2835 52 90.


title: Asia C-413/06 P: Valitus, jonka Bertelsmann AG ja Sony Corporation ofAmerica ovat tehneet 10.10.2006 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-464/04, Independent Music Publishers and Labels Association (Impala, kansainvälinen etujärjestö) v. Euroopan yhteisöjen komissio, 13.7.2006 antamasta tuomiosta

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/25

         Valitus, jonka Bertelsmann AG ja Sony Corporation ofAmerica ovat tehneet 10.10.2006 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-464/04, Independent Music Publishers and Labels Association (Impala, kansainvälinen etujärjestö) v. Euroopan yhteisöjen komissio, 13.7.2006 antamasta tuomiosta
   (Asia C-413/06 P)
   (2006/C 326/51)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittajat: Bertelsmann AG, Sony Corporation ofAmerica (edustajat: solicitors P. Chappatte, J. Boyce, barrister N. Levy, avocat R. Snelders, Rechtsanwalt T. Graf)

      Muut osapuolet: Euroopan yhteisöjen komissio, Independent Music Publishers and Labels Association (Impala, kansainvälinen etujärjestö), Sony BMG Music Entertainment BV
   Vaatimukset

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-464/04 13.7.2006 antama tuomio on kumottava

               —

               Impalan vaatimus komission päätöksen kumoamisesta on hylättävä, tai vaihtoehtoisesti asia on palautettava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen uudelleen käsiteltäväksi, ja

               —

               Impala on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittajat esittävät seuraavat seitsemän valitusperustetta:
   Ensiksikin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen käyttäessään komission lausumia merkkipaaluna päätöksen aineellista sisältöä harkitessaan.
   Toiseksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen vaatimalla, että komissio toimittaisi uuden markkinatutkimuksen, asianosaisen vastineeseen antaman vastauksen mukaisesti.
   Kolmanneksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on soveltanut virheellistä ja liiallisen korkeaa näyttökynnystä sulautumisen toteamista koskeviin päätöksiin.
   Neljänneksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on ylittänyt toimivaltansa korvaamalla komission arvioinnin omallaan, ja näin menetellessään se on tehnyt selviä virheitä ja arvioinut näyttöä täysin virheellisesti.
   Viidenneksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen soveltamalla virheellisesti asiassa Airtours kehiteltyä arviointiperustetta, joka sovelletaan arvioitaessa hiljaisen yhteistoiminnan mahdollisuutta.
   Kuudenneksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on soveltanut liiallisen korkeaa arviointikynnystä sulautumisen toteamista koskeviin päätöksiin.
   Seitsemänneksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen nojautumalla näyttöön, jota ei ollut saatettu valittajien tietoon ja jota ei esitetty komissiolle se tehdessä päätöstään.


title: Asia C-361/14 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 14.6.2016 – Euroopan komissio v. Peter McBride ym. (Muutoksenhaku — Kalavarojen säilyttämistoimenpiteet ja kalastusalan uudelleenjärjestely — Hakemukset vetoisuuden lisäämisestä turvallisuuden parantamiseksi — Alkuperäisen hylkäävän päätöksen kumoaminen unionin tuomioistuimissa — SEUT 266 artikla — Kyseisen hylkäävän päätöksen perusteena olleen oikeudellisen perustan kumoaminen — Uusien päätösten antamista koskeva toimivalta ja oikeudellinen perusta — Uusien hylkäävien päätösten kumoaminen unionin yleisessä tuomioistuimessa — Oikeusvarmuuden periaate)

text:
               22.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 305/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 14.6.2016 – Euroopan komissio v. Peter McBride ym.
   (Asia C-361/14 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Kalavarojen säilyttämistoimenpiteet ja kalastusalan uudelleenjärjestely - Hakemukset vetoisuuden lisäämisestä turvallisuuden parantamiseksi - Alkuperäisen hylkäävän päätöksen kumoaminen unionin tuomioistuimissa - SEUT 266 artikla - Kyseisen hylkäävän päätöksen perusteena olleen oikeudellisen perustan kumoaminen - Uusien päätösten antamista koskeva toimivalta ja oikeudellinen perusta - Uusien hylkäävien päätösten kumoaminen unionin yleisessä tuomioistuimessa - Oikeusvarmuuden periaate))
   (2016/C 305/07)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bouquet ja A. Szmytkowska, avustajanaan B. Doherty, barrister)

      Muut osapuolet: Peter McBride, Hugh McBride, Mullglen Ltd, Cathal Boyle, Thomas Flaherty, Ocean Trawlers Ltd, Patrick Fitzpatrick, Eamon McHugh, Eugene Hannigan, Larry Murphy ja Brendan Gill (edustajat: N. Travers SC, D. Barry, solicitor ja E. Barrington SC)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C #, #.


title: Asia C-258/01: Euroopan yhteisöjen komission 3.7.2001 Portugalin tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 245/12                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         1.9.2001
Euroopan yhteisöjen komission 3.7.2001 Euroopan unio-                    Euroopan yhteisöjen komission 3.7.2001 Portugalin tasa-
             nin neuvostoa vastaan nostama kanne                                           valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-258/01)
                          (Asia C-257/01)
                                                                                (2001/C 245/22)
                          (2001/C 245/21)
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 3.7.2001 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin tasavaltaa
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 3.7.2001 Euroo-                 vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Bernard Mongin ja Francis-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin                 co Miguel França, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o
neuvostoa vastaan. Kantajan edustajat ovat Dominique Maida-              oikeudellisen yksikön virkamies Luis Escobar Guerrero, Centre
ni ja Carmel O’Reilly ja prosessiosoite Luxemburgissa.                   Wagner, Kirchberg.
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Kantaja vaattii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                         –     toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut alusten
1.     Kumoaa täytäntöönpanovallan varaamisesta neuvostolle                    tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia
       viisumihakemusten käsittelyä koskevien tiettyjen yksityis-              sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia
       kohtaisten määräysten ja käytännön menettelytapojen                     koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista 22 päi-
       osalta 24 päivänä huhtikuuta annetun neuvoston asetuk-                  vänä marraskuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin
       sen (EY) N:o 789/2001 (1).                                              94/57/EY (1) 6 artiklan 1 ja 4 kohdan mukaisia velvoittei-
                                                                               taan, koska se ei ole täytäntöönpannut säädetyssä määrä-
                                                                               ajassa kyseisen direktiivin 6 artiklan 1 ja 4 kohtaa ja
2.     Kumoaa täytäntöönpanovallan pidättämisestä neuvostol-                   erityisesti koska se ei ole luonut luokituslaitosten kanssa
       le rajatarkastusten ja -valvonnan toteuttamista koskevien               yhteistyösuhdetta, jota säädellään määrämuotoisella ja
       tiettyjen yksityiskohtaisten määräysten ja käytännön me-                syrjimättömällä kirjallisella sopimuksella tai vastaavalla
       nettelytapojen osalta 24 päivänä huhtikuuta 2001 anne-                  oikeudellisella järjestelyllä, eikä toimittanut komissiolle
       tun neuvoston asetuksen (EY) N:o 790/2001 (2).                          tarkkoja tietoja tällaisesta yhteistyösuhteesta;
                                                                         –     velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-
3.     Velvoittaa vastaajaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                               käyntikulut.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Direktiivi 94/57/EY saatettiin osaksi Portugalin oikeusjärjestys-
                                                                         tä 6.8.1996 annetulla Decreto-Leilla nro. 115/96.
Komissio väittää, että neuvosto on EY 202 artiklan ja päätök-
sen 468/1999 (3) vastaisesti väärin ja sääntöjenvastaisesti pidät-
tänyt täytäntöönpanovallan itselleen ja joka tapauksessa neu-            Niiden tietojen mukaan, jotka komissio on saanut direktiivin
vosto ei ole riittävästi eikä asianmukaisesti perustellut tätä           94/57/EY 7 artiklan mukaisesti perustetulta komitealta, Portu-
täytäntöönpanovallan pidättämistä. Komissio katsoo lisäksi,              galin valtio hyväksyi tietyt luokituslaitokset (American Bureau
että asetuksen N:o 789/2001 2 artiklassa ja asetuksen                    of Shipping, Bureau Veritas, Det Norske Veritas, Germanischer
N:o 790/2001 2 artiklassa säädetty menettely, jossa jäsenval-            Lloyd, Lloyd’s Register of Shipping, Nippon Kaiji Kyokai).
tiot itse muuttavat diplomaatti ja konsuliedustustoille tarkoitet-       Komissio katsoo, että määrämuotoiset ja syrjimättömät kirjalli-
tuun yhteiseen konsuliohjeistoon viisumeista, Schengenin toi-            set sopimukset tai vastaavat oikeudelliset järjestelyt (direktiivin
meenpanevan komitean päätöksiin SCH/COM-ex (98) 56,                      94/57/EY 6 artiklan 2 kohta), joissa vahvistetaan näiden
SCH/COM-ex (99) 14 ja SCH/COM-EX (94) 15 sekä yhteiseen                  laitosten perimät hinnat ja niille kuuluvat erityistehtävät, olisi
käsikirjaan sisältyviä tietoja, on sääntöjenvastainen ja EY              pitänyt tehdä ja toimittaa ne välittömästi hyväksymisen jälkeen
202 artiklan vastainen.                                                  komissiolle, mitä ei ole vielä tapahtunut, ja Portugalin viran-
                                                                         omaiset myöntävät tämän. Tämän lisäksi direktiivin 94/57/EY
                                                                         6 artiklan 4 kohdassa säädetään, että kunkin jäsenvaltion on
                                                                         toimitettava tarkat tiedot luokituslaitosten kanssa luodusta
(1) EYVL L 116, 26.4.2001, s. 2.                                         yhteistyösuhteesta. Portugalin viranomaiset eivät ole vielä
(2) EYVL L 116, 26.4.2001, s. 5.                                         toimittaneet näitä tietoja komissiolle, jonka pitää ne saatuaan
(3) Menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytet-     toimittaa ne muille jäsenvaltioille.
    täessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehty neuvoston päätös
    1999/468/EY (EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23).
                                                                         (1) EYVL L 319, 12.12.1994, s. 20.


title: Asia T-52/13: Kanne 4.2.2013 — Efag Trade Mark Company v. SMHV (FICKEN)

text:
               6.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 101/21

         Kanne 4.2.2013 — Efag Trade Mark Company v. SMHV (FICKEN)
   (Asia T-52/13)
   2013/C 101/46
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Efag Trade Mark Company GmbH & Co. KG (Schemmerhofen, Saksa) (edustaja: Rechtsanwalt M. Wekwerth)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 18.10.2012 asiassa R 493/2012-1 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan menettelyssä, valitusmenettely mukaan lukien, aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”FICKEN” luokkiin 25, 32, 33 ja 43 kuuluville tavaroille ja palveluille — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 9 274 366

      Tutkijan päätös: hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan f alakohdan ja 7 artiklan 2 kohdan rikkominen


title: Asia T-729/15: Kanne 17.12.2015 – MSD Animal Health Innovation ja Intervet international v. EMA

text:
               15.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 59/41

         Kanne 17.12.2015 – MSD Animal Health Innovation ja Intervet international v. EMA
   (Asia T-729/15)
   (2016/C 059/48)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: MSD Animal Health Innovation GmbH (Schwabenheim, Saksa) ja Intervet international BV (Boxmeer, Alankomaat) (edustajat: J. Stratford, QC, barrister C. Thomas, asianajaja P. Bogaert, solicitor B. Kelly ja solicitor H. Billson)

      Vastaaja: Euroopan lääkevirasto (EMA)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan EMA:n 25.11.2015 tekemän päätöksen, joka annettiin tiedoksi kantajille 3.12.2015 ja jolle myönnettiin asetuksen N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43) nojalla kolmannelle taholle oikeus tutustua eläinlääkettä koskeviin tietoihin, siltä osin kuin päätös koskee luottamuksellisia kaupallisia tietoja, joiden ilmaiseminen loukkaa kantajien oikeuksia, ja siltä osin kuin päätös on unionin säännösten vastainen

               —

               velvoittamaan EMA:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että annetut asiakirjat ovat asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 ja 3 kohdan nojalla suojattuja yleisen luottamuksellisuusolettaman vuoksi.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu siihen, että asiakirjat ovat kokonaisuudessaan mainitun asetuksen 4 artiklan 2 kohdan nojalla suojattua luottamuksellista kaupallista tietoa.

               3)

               Kolmas kanneperuste perustuu siihen, että asiakirjojen käyttöön antaminen vahingoittaa vakavasti EMA:n päätöksentekomenettelyä.

               4)

               Neljäs kanneperuste perustuu siihen, ettei EMA suorittanut säännöksissä edellytettyä intressivertailua.

               5)

               Viides kanneperuste perustuu siihen, että säännöksiä vastaavan asianmukaisen intressivertailun lopputulos olisi ollut se, ettei asiakirjoja ilmaista miltään osin, tai ainakin, että ne ilmaistaan vain kantajien ehdottamilta osin.


title: Asia T-575/08: Kanne 22.12.2008 — 4care v. SMHV — Laboratorios Diafarm (Acumed)

text:
               7.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/43

         Kanne 22.12.2008 — 4care v. SMHV — Laboratorios Diafarm (Acumed)
   (Asia T-575/08)
   (2009/C 55/76)
   Kannekirjelmän kieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: 4care AG (Kiel, Saksa) (edustaja: asianajaja S. Redeker)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Laboratorios Diafarm, SA (Barbera del Valles, Espanja)
   Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 7.10.2008 tekemä päätös asiassa R 16636/2007-2 on kumottava ja väliintulijan väite on hylättävä

               —

               Vastaaja ja väliintulija on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: 4care AG

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ”Acumed” luokkaan 3, 5 ja 9 kuuluvia tavaroita varten (ilmoitus N:o 4493136)

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Laboratorios Diafarm, SA

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: espanjalainen sanamerkki ”AQUAMED ACTIVE” (tavaramerkki N:o 2506452) luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten ja yhteisön sanamerkki ”AQUAMED ACTIVE” (N:o 2882272) luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: väite hyväksytään

      Valituslautakunnan ratkaisu: valitus hylätään

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska kysymyksessä olevien tavaramerkkien välillä ei ole olemassa sekaannusvaaraa

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia C-19/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.10.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Tanskan kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteisöjen omat varat — Lain mukaan maksettaviksi kuuluvat tullit, jotka ovat tulliviranomaisten erehdyksen vuoksi jääneet kantamatta — Jäsenvaltioiden taloudellinen vastuu)

text:
               22.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.10.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Tanskan kuningaskunta
   (Asia C-19/05) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Yhteisöjen omat varat - Lain mukaan maksettaviksi kuuluvat tullit, jotka ovat tulliviranomaisten erehdyksen vuoksi jääneet kantamatta - Jäsenvaltioiden taloudellinen vastuu)
   (2007/C 315/05)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: N. B. Rasmussen, G. Wilms ja H.-P. Hartvig)

      Vastaaja: Tanskan kuningaskunta (asiamies: J. Molde)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 10 artikla ja Euroopan yhteisöjen omista varoista 31 päivänä lokakuuta 1994 tehdyn neuvoston päätöksen 94/728/EY, Euratom (EYVL L 293, s. 9) 2 ja 8 artikla — Jäsenvaltioiden taloudellinen vastuu omista varoista — Laiminlyönti antaa komission käyttöön 18 687 475 DKK:n rahamäärää, jonka tulliviranomaiset olivat virheellisesti jättäneet kantamatta tullimaksuina eräältä yritykseltä
   Tuomiolauselma

               1)

               Tanskan kuningaskunta ei ole noudattanut yhteisön oikeuden ja erityisesti Euroopan yhteisöjen omista varoista 31.10.1994 tehdyn neuvoston päätöksen 94/728/EY, Euratom 2 ja 8 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole asettanut Euroopan yhteisöjen komission käyttöön 18 687 475 DKK:n suuruista määrää omia varoja lisättynä 27.7.2000 alkaen laskettavilla viivästyskoroilla.

               2)

               Tanskan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 93, 16.4.2005.


title: Asia T-168/15: Kanne 1.4.2015 – Helleenien tasavalta v. komissio

text:
               27.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 245/29

         Kanne 1.4.2015 – Helleenien tasavalta v. komissio
   (Asia T-168/15)
   (2015/C 245/35)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou ja A.-E. Vasilopoulou)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 26.1.2015 tehdyn komission täytäntöönpanopäätöksen CCI 2007 GR 06 RPO 001, joka koskee Kreikan maatalouden kehitysohjelman välimaksun alentamista ohjelmakaudella 2007–2013 ja kausilla 1.1.–31.3.2014 ja 1.4.–30.6.2014 ja joka on annettu tiedoksi Kreikan valtiolle viitteellä C(2015) 252 final.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisen kanneperusteen mukaan riidanalaisessa päätöksessä on virheellisesti tulkittu ja sovellettu 21.6.2006 annetun komission asetuksen N:o 883/2006 (1) 16 artiklan 4 kohtaa sekä rikottu komission ajallista toimivaltaa koskevia sääntöjä ja mainitussa säännöksessä säädettyä olennaista muotomääräystä.

               2)

               Toisen kanneperusteen mukaan riidanalainen päätös on tehty asetuksen N:o 1306/2013 (2) 41 artiklan 1 kohdan virheellisen tulkinnan ja soveltamisen pohjalta.

               3)

               Kolmas kumoamisperuste perustuu asetuksen N:o 1290/2005 (3) 26 artiklan 5 kohdan, saman asetuksen 27 artiklan 3 ja 4 kohdan, asetuksen N:o 1306/2013 36 artiklan 5 kohdan sekä 41 artiklan 3 kohdan virheelliseen tulkintaan ja soveltamiseen sekä ne bis in idem -periaatteen, perusteltua luottamusta koskevan periaatteen, kontradiktorisen periaatteen ja Kreikan valtion puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen.

               4)

               Neljännen kanneperusteen mukaan komission päätöksessä on virheellisesti tulkittu ja sovellettu asetuksen N:o 1290/2005 27 artiklan 4 kohtaa ja asetuksen N:o 1306/2013 41 artiklan 3 kohtaa sekä loukattu suhteellisuusperiaatetta.

               5)

               Viidennen kanneperusteen mukaan riidanalainen päätös on tehty asetuksen N:o 1290/2005 27 artiklan 4 kohdan ja asetuksen N:o 1306/2013 41 artiklan 3 kohdan virheellisen tulkinnan ja soveltamisen pohjalta ja siinä on tulkittu väärin ylivoimaisen esteen ja poikkeuksellisten olosuhteiden käsitettä.

      (1)  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä maksajavirastojen kirjanpidon ja meno- ja tuloilmoitusten sekä menojen korvaamista koskevien edellytysten osalta maataloustukirahaston ja maaseuturahaston yhteydessä 21.6.2006 annettu komission asetus (EY) N:o 883/2006 (EUVL l 171, s. 1).

      (2)  Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta 17.12.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1306/2013 (EYVL L 347, s. 549).

      (3)  Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21.6.2005 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1290/2005 (EUVL L 209, s. 1).


title: Asia T-429/03: Gregorio Valero Jordanan 21.12.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 59/28                  FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                           6.3.2004
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin         summa on 298 518,65 euroa, ja pyysi kantajaa hyväksymään
                                                                      summan, minkä tämä asianmukaisesti tekikin. Kuitenkin
                                                                      20.10.2003 komissio maksoi kantajalle 257 598,91 euroa
–     velvoittaa vastaajan noudattamaan kantajan kanssa tehtyä        lopullisena sopimuksen mukaisena määränä, kuten se totesi
      sopimusta ja maksamaan tälle tukisopimuksen mukaisen            myöhemmässä kirjeenvaihdossa.
      lopullisen kokonaissumman, jonka suuruus on
      40 919,65 euroa
                                                                      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa siihen, että toukokuussa 2003
–     kumoaa komission 20.10.2003 tekemän päätöksen,                  osapuolet tekivät sitovan maksusopimuksen, jonka mukaan
      jonka mukaan maksusopimuksen teosta huolimatta mak-             maksettava määrä oli 298 518,65 euroa. Tämän vuoksi se
      settava on ainoastaan 257 598,91 euroa                          pyytää ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta vahvista-
                                                                      maan tuon sopimuksen. Vaihtoehtoisesti, jos tuomioistuin
                                                                      katsoo, ettei maksusopimusta tehty, kantajan mukaan komis-
–     vaihtoehtoisesti, ensimmäisen ja toisen vaatimuksen             sion on maksettava alun perin vaadittu summa eli
      toteuttamisen sijasta, mikäli tuomioistuin katsoo, ettei        305 305,30 euroa, koska tämä ei ilmoittanut kannastaan
      maksusopimusta ole olemassa, velvoittaa vastaajan mak-          60 päivän kuluessa maksuhakemuksen saannista. Kantaja
      samaan kantajalle kantajan lopullisessa selvityksessä eri-      väittää lisäksi, että komission päätös maksaa kantajalle vain
      tellyn lopullisen summan vähennettynä jo maksetuilla            257 598,91 euroa on joka tapauksessa kumottava sen vuoksi,
      määrillä eli yhteensä 47 706,39 euroa                           että perusteluja ei esitetty eikä kantajan oikeutta tulla kuulluksi
                                                                      komissiossa ennen lopullisen päätöksen tekoa noudatettu.
–     toisena vaihtoehtona, ensimmäisen ja toisen vaatimuksen
      toteuttamisen sijasta, mikäli tuomioistuin katsoo, ettei
      maksusopimusta ole olemassa, kumoaa komission
      20.10.2003 tekemän päätöksen, jonka mukaan maksetta-
      va on ainoastaan 257 598,91 euroa, vaikka lopullisessa
      selvityksessä esitetyn sopimukseen liittyvän kantajan vaa-
      timuksen mukaan summa on 305 305,30 euroa
–     velvoittaa vastaajan maksamaan korkoa sille määrälle,           Gregorio Valero Jordanan 21.12.2003 Euroopan yhteisö-
      jonka yhteisöjen tuomioistuimen katsoo velan suuruu-                        jen komissiota vastaan nostama kanne
      deksi tai joka on maksettu myöhässä edellä mainittujen
      vaatimusten mukaisesti
                                                                                (Asia T-429/03)
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (2004/C 59/45)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                      Gregorio Valero Jordana, kotipaikka Uccle (Belgia), on nosta-
Kantajana on kansainvälinen voittoa tuottamaton järjestö,             nut 21.12.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
joka toimii uusien autojen turvallisuuden alalla. Kantaja jätti       teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissio-
22.8.2001 komissiolle hakemuksen tuesta 25 prosentin ra-              ta vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Nicolas Lhoëst,
hoittamiseksi hankkeesta, joka koski tiettyjen enimmäkseen            prosessiosoite Luxemburgissa.
nelivetoisten ajoneuvotyyppien turvallisuuden arviointia.
Tämän jälkeen 12.10.2001 kantaja ja komissio solmivat
tukisopimuksen, jonka ehtojen mukaan kantaja esittää komis-
siolle lopullisen laskelman kaikista tukikelpoisista kustannuk-       Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
sista ja jonka mukaan lopullisen maksujärjestelyn tutkimisen
perusteella komissio maksaa tuen saldon kantajalle sekä jonka         –     kumoaa nimittävän viranomaisen 19.12.2002 tekemän
mukaan kaikki sopimukseen perustuvat summat on maksetta-                    päätöksen, jossa vahvistetaan kantajan alkuperäinen luo-
va 60 päivän kuluessa, ellei komissio tuon ajan kuluessa ole                kittelu palkkaluokkaan A7
ilmoittanut kantajalle, ettei vaatimusta voida hyväksyä. Kantaja
jätti 10.12.2002 hakemuksen jäljellä olevan tukisaldon – joka
                                                                      –     kumoaa, siltä osin kuin se on tarpeellista, nimittävän
sen mukaan oli 305 305,30 euroa – maksamista varten.
                                                                            viranomaisen 9.9.2003 tekemän päätöksen, jolla hylättiin
Komissio, joka ei ollut maksanut vaadittua summaa, 31.3.2003
                                                                            kantajan esittämä valitus,
eli yli 60 päivän kuluttua hakemuksen saannista teki kantajaa
koskevia tiedusteluja. Nämä johtivat siihen, että kantaja toimitti
lisää asiakirjoja, ja kokoukseen osapuolten edustajien välityk-       –     velvoitetaan vastaaja korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
sellä. Komissio ilmoitti 2.5.2003 kantajalle, että lopullinen               kulut.
 ---pagebreak--- 6.3.2004                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 59/29
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   sesti kieltäytyessään tekemästä kantajan kanssa rajat ylittävää
                                                                      roaming-sopimusta (GSM). Kantaja muutti myöhemmin kysei-
                                                                      sen kantelun EY 86 artiklan, luettuna yhdessä EY 82 artiklan,
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen annettua tuomio
                                                                      EY 49 artiklan ja EY 12 artiklan kanssa, mukaiseksi kanteluksi
asiassa T-17/95 (1), komissio muutti palvelukseenoton yhtey-
                                                                      Espanjaa vastaan, ja kyseisessä kantelussa väitettiin, että Telefo-
dessä sovellettavia palkkaluokkaan nimittämisen ja palkkata-
                                                                      nica toimii niiden ohjeiden mukaisesti, jotka se on saanut
son määrittämisen kriteerejä koskevia sääntöjä, minkä johdosta
                                                                      Espanjan hallitukselta, joka vaatii itselleen ylintä valtaa Gibral-
komission virkamiehille avautui mahdollisuus vaatia heidän
                                                                      tarilla.
palvelukseentulonsa yhteydessä tehdyn palkkaluokkaan luokit-
telun korjaamista. Riidanalaisella päätöksellä komissio vahvisti
kantajan palvelukseenottamisen yhteydessä tehdyn luokittelun
palkkaluokkaan A7 ja hylkäsi näin ollen kantajan esittämän            Kanteensa tueksi kantaja vetoaa useisiin väitettyihin ilmeisiin
vaatimuksen hänen uudelleenluokittelustaan.                           arviointivirheisiin riidanalaisessa päätöksessä. Kantajan mu-
                                                                      kaan komissio erehtyi katsoessaan, että Telefonica ei ole
                                                                      julkinen yritys tai että sillä on EY 86 artiklassa tarkoitettuja
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa siihen, että riidanalainen            erityisoikeuksia. Kantaja väittää edelleen, että Telefonica on
päätös jätettiin perustelematta, että on tapahtunut ilmeinen          määräävässä asemassa ja että sillä seikalla, että kantajan kanssa
arviointivirhe ja että kantajan, jonka uudelleenluokittelua           on kieltäydytty tekemästä sopimusta, on tuntuva vaikutus
koskeva vaatimus hylättiin, ja muiden virkamiesten, joiden            kauppaan ja kilpailuun. Tämän saman kanneperusteen osalta
työkokemus on vähäisempi kuin kantajan, mutta jotka kuiten-           kantaja väittää, että komission arvio, jonka mukaan kuluttajat
kin luokiteltiin uudelleen kantajan palkkaluokkaan korkeam-           Gibraltarilla pääsevät käyttämään matkaviestintäpalveluita Es-
paan palkkaluokkaan, välillä on tapahtunut syrjintää.                 panjassa, on ilmeisen virheellinen, ja että ei ole olemassa
                                                                      asianmukaista vaihtoehtoa komission puuttumiselle asiaan.
(1) Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
    tuomio 5.10.1995, EYVL C 315, 25.11.1995, s. 14.
                                                                      Kantaja esittää useita menettelyllisiä ja hallinnollisia perusteita
                                                                      päätöksen kumoamiselle viitaten tältä osin perustelujen riittä-
                                                                      mättömyyteen sekä luottamuksensuojan loukkaamiseen kanta-
                                                                      jan osalta; kyse on luottamuksesta, joka väitetysti syntyi
                                                                      komission kolmen jäsenen Espanjalle ja Yhdistyneelle kunin-
Gibtelecom Limitedin 24.12.2003 Euroopan yhteisöjen                   gaskunnalle 7.6.2000 lähettämän sellaisen kirjeen johdosta,
              komissiota vastaan nostama kanne                        jossa kyseisiä valtioita pyydettiin muun muassa etsimään
                                                                      ratkaisu roaming-sopimusta koskevaan kanteluun. Kantaja
                                                                      väittää edelleen saman kanneperusteen osalta, että komissio ei
                          (Asia T-433/03)                             ole toiminut puolueettomasti ja että se on loukannut periaatet-
                                                                      ta, jonka mukaan sen on ryhdyttävä toimiin kohtuullisen ajan
                           (2004/C 59/46)                             kuluessa.
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Gibtelecom Limited, kotipaikka Gibraltar, on nostanut
24.12.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan edustajina ovat barrister M. Llamas ja
solicitor B. O’Connor.                                                Gibtelecom Limitedin 24.12.2003 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                (Asia T-434/03)
–     kumoaa 17.10.2003 tehdyn komission päätöksen, jolla
      on hylätty Gibtelecomin EY 86 artiklan, luettuna yhdessä
      EY 82 artiklan kanssa, nojalla tekemä kantelu                                             (2004/C 59/47)
–     velvoittaa komission korvaamaan Gibtelecomin oikeu-
      denkäyntikulut.                                                                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                      Gibtelecom Limited, kotipaikka Gibraltar, on nostanut
Riitautetulla päätöksellään komissio hylkäsi kantajan                 24.12.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
14.5.1996 tekemän kantelun, jossa väitettiin, että espanjalai-        tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
nen televiestintäoperaattori Telefonica SA oli usealla tavalla        vastaan. Kantajan edustajina ovat barrister M. Llamas ja
käyttänyt väärin määräävää asemaansa EY 82 artiklan vastai-           solicitor B. O’Connor.


title: Asia C-222/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Pécsi Törvényszék (Unkari) on esittänyt 15.5.2015 – Hőszig Kft. v. Alstom Power Thermal Services

text:
               27.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 245/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Pécsi Törvényszék (Unkari) on esittänyt 15.5.2015 – Hőszig Kft. v. Alstom Power Thermal Services
   (Asia C-222/15)
   (2015/C 245/12)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Pécsi Törvényszék

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Hőszig Kft.

      Vastaaja: Alstom Power Thermal Services

      Ennakkoratkaisukysymykset

               I

               Sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista (Rooma I) 17.6.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 593/2008 (1) osalta:

                           1)

                           Voiko jäsenvaltion tuomioistuin tulkita asetuksen (EY) N:o 593/2008 10 artiklan 2 kohdassa olevaa ilmaisua ”olosuhteista ilmenee” siten, että ”huomioon otettavina olosuhteina” sen selvittämiseksi, onko hyväksynnän antamatta jättämistä sopimuspuolen kotipaikan lainsäädännön mukaan pidettävä kohtuullisena, on tarkasteltava sopimuksen teko-olosuhteita, sopimuksen kohdetta ja sopimusvelvoitteiden täyttämistä?

                                       1.1.

                                       Onko edellä ensimmäisessä kohdassa kuvatussa tapauksessa asetuksen 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja vaikutuksia tulkittava siten, että silloin kun sopimuspuolen vaatimuksen perusteella huomioon otettavista olosuhteista käy ilmi, ettei ole kohtuullista, että sopimuspuolen menettely olisi merkinnyt 1 kohdassa tarkoitetun hyväksynnän antamista, että jäsenvaltion tuomioistuimen on vahvistettava sopimusehtojen olemassaolo ja pätevyys niihin vedonneen sopimuspuolen kotipaikan lainsäädännön mukaisesti?

                           2)

                           Voiko jäsenvaltion tuomioistuin omaksua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o (EY) 593/2008 10 artiklan 2 kohdasta tulkinnan, jonka mukaan – kaikki tapauksen olosuhteet huomioon ottaen – tuomioistuin voi harkintavaltansa nojalla katsoa, että huomioon otettavien olosuhteiden perusteella 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun sovellettavaa lainsäädäntöä koskevan hyväksynnän antaminen ei ollut sopimuspuolen menettelyn kohtuullinen seuraus?

                           3)

                           Jos sopimuspuoli vetoaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 593/2008 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla kotipaikkansa lainsäädäntöön osoittaakseen hyväksynnän antamatta jättämisen, onko jäsenvaltion tuomioistuimen otettava huomioon sopimuspuolen kotipaikan lainsäädäntö siten, että kyseisen valtion lainsäädännön mukaan niiden olosuhteiden vuoksi, joihin sopimuspuoli on vedonnut, lainsäädäntöä koskevan hyväksynnän antaminen ei ole sopimuspuolen menettelyn kohtuullinen seuraus?

                                       3.1.

                                       Onko tässä tapauksessa sellainen jäsenvaltion tuomioistuimen omaksuma tulkinta unionin oikeuden vastainen, jonka mukaan ”olosuhteilla” tarkoitetaan hyväksynnän antamatta jättämisen kohtuullisuutta selvitettäessä sopimuksen teko-olosuhteita, sopimuksen kohdetta ja sopimuksen täyttämistä?

               II

               Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (2) osalta:

                           1)

                           Onko sellainen jäsenvaltion tuomioistuimen omaksuma tulkinta neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 23 artiklan 1 kohdan vastainen, joka edellyttää juuri tietyn tuomioistuimen nimeämistä, vai – kun otetaan huomioon asetuksen johdanto-osan 14 perustelukappaleessa muotoiltu vaatimus – riittääkö, että käytetystä muotoilusta käy yksiselitteisesti ilmi sopimuspuolten tahto ja tarkoitus?

                                       1.1.

                                       Soveltuuko neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 23 artiklan 1 kohdan vaatimusten kanssa yhteen sellainen jäsenvaltion tuomioistuimen omaksuma tulkinta, jonka mukaan toimivaltalauseke, joka on toisen sopimuspuolen yleisissä hankintaehdoissa ja jonka nojalla tilauksen pätevyydestä, toimittamisesta tai lakkaamisesta johtuvissa tai niihin liittyvissä sopimuspuolten riidoissa, joita ei kyetä sopimaan, lopullinen ja yksinomainen toimivalta on tietyn jäsenvaltion kaupungin tuomioistuimilla – tässä tapauksessa Pariisin tuomioistuimilla – riittävän täsmällinen, koska sen muotoilusta – kun otetaan huomioon asetuksen johdanto-osan 14 perustelukappaleessa ilmaistu vaatimus – käy yksiselitteisesti ilmi sovittua jäsenvaltiota koskeva tahdonilmaisu ja tarkoitus?

      (1)  EUVL L 177, s. 6.

      (2)  EYVL L 12, s. 1.


title: Asia T-18/00: Serena Angiolin y.m. 20.1.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 79/40                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      18.3.2000
    tapahtuma, joka on ulkoinen, äkillinen, väkivaltainen ja             tuomiolla, jolla EIP velvoitettiin maksamaan kantajalle tämän
    poikkeuksellinen, eli HI-viruksen tarttuminen kantajaan              erääntyneet palkkasaatavat tämän irtisanomisesta lukien. EIP
    vuonna 1995. Lautakunnan toteamukset kyseisen tartun-                valitti tästä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuo-
    nan syyn näyttämisen osalta eivät kuulu lautakunnan                  miosta yhteisöjen tuomioistuimeen, mutta se ei katsonut
    toimivaltaan, koska kyse on oikeudellisista kysymyksistä.            tarpeelliseksi hakea välitoimimääräystä, kuten se olisi voinut
                                                                         tehdä, jotta kyseisen tuomion täytäntöönpanoa lykättäisiin.
b) Komissio on tehnyt oikeudellisen virheen tapaturman
    kriteerien osalta, koska lääketieteellinen lautakunta ja vir-
    kamiehet katsoivat, että henkilöstösääntöjen 73 artiklassa           EIP ei kuitenkaan hyväksynyt kantajan pyyntöjä tuomion
    ja edellä mainittujen määräysten 2 artiklassa tarkoitettu            täytäntöönpanemisesta. Se antoi myös selvästi ymmärtää
    tapaturman käsite edellyttää sitä, ettei tapahtuma ole               valituksessaan, ettei se katsonut olevansa lainkaan velvollinen
    seurausta vapaaehtoisesta riskinotosta, ettei se ole ennal-          panemaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio-
    ta-arvattavissa ja ettei tapahtuma perustu virkamiehen               ta täytäntöön. EIP on siten antanut itselleen vallan, jota sille ei
    syyksiluettavuuteen tai tahallisuuteen, vaikka tällaiset edel-       anneta yhdessäkään säännöksessä, eli vallan harkita tuomiois-
    lytykset eivät seuraakaan määräysten 2 artiklan sanamuo-             tuimen päätöksen täytäntöönpanon tarkoituksenmukaisuutta
    dosta, jossa tapaturman käsite määritellään, vaan 4 ja               ottamatta huomioon eri intressejä, kuten kantajalle aiheutunut-
    7 artiklasta, jotka koskevat tapauksia, joita vakuutus ei            ta vahinkoa.
    kata.
c) Komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen, koska kaikki            Kantaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
    määräysten 2 artiklassa määrätyt tapaturman edellytykset             men tuomion täytäntöönpanon laiminlyönti merkitsee sitä,
    täyttyivät.                                                          että EIP on jättänyt vakavalla tavalla noudattamatta velvolli-
                                                                         suuksiaan ja käyttänyt väärin harkintavaltaansa, ja että tämä
                                                                         EIP:n asenne on aiheuttanut hänelle erittäin huomattavaa ja
                                                                         peruuttamatonta aineetonta vahinkoa, koska se saattaa
                                                                         herättää epäilyksiä hänen ammattitaidostaan ja kunniastaan.
Michel Hautemin 18.1.2000 Euroopan investointipankkia
                      vastaan nostama kanne
                            (Asia T-11/00)
                           (2000/C 79/83)
                                                                         Serena Angiolin y.m. 20.1.2000 Euroopan yhteisöjen
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                      komissiota vastaan nostama kanne
Michel Hautem, kotipaikka Schouweiler (Luxemburg), on                                              (Asia T-18/00)
nostanut 18.1.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan investointipankkia
vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Michel Karp ja                                      (2000/C 79/84)
Joëlle Choucroun, Luxemburg, 84 Grand-Rue.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
–   velvoittaa pankin maksamaan hänelle euroa tai muun
    ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kohtuulliseksi               Serena Angioli, Claudia Delloye-Lemoine, Ann Perks, Geneviè-
    harkitseman mahdollisesti korkeamman summan kor-                     ve Courtay ja Claude Gaspart, kotipaikka Bryssel, ovat nosta-
    vauksena aineettomasta vahingosta, joka johtuu siitä, että           neet 20.1.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
    pankki on viivytellyt 28.9.1999 annetun ensimmäisen                  teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissio-
    oikeusasteen tuomioistuimen tuomion täytäntöönpanossa,               ta vastaan. Kantajien edustaja on asianajaja Eric Boigelot,
    tai siitä, että pankki on kieltäytynyt kyseisestä täytäntöön-        Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto
    panosta;                                                             Louis Schiltz, 2 rue du Fort Rheinsheim.
–   velvoittaa pankin korvaamaan oikeudenkäyntikulut koko-
    naisuudessaan.                                                       Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –    kumoaa pääosasto IX:n yksikön päällikön Roger Fryn
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           päätökset, jotka on lähetetty Courtaylle 23.3.1999, Del-
                                                                              loyelle 18.5.1999 ja muille kantajille 31.5.1999 ja joilla
Kantaja tuo esiin, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                 kantajille on annettu tiedoksi heidän sopimustensa päätty-
on kumonnut Euroopan investointipankin (EIP) 31.1.1997                        minen 30.6.1999, sekä kumoaa kunkin kantajan sopimuk-
tekemän päätöksen asiassa T-140/97 28.9.1999 antamallaan                      sen päättymiselle vahvistetun päivän, joka on 30.6.1999,
 ---pagebreak--- 18.3.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 79/41
–    kumoaa siltä osin kuin on tarpeen kantajien sopimusten              –   velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle korvauksena
     oikeudellisen määrittelyn, koska heistä jokaisen kohdalla               aineellisesta vahingosta ja henkisestä kärsimyksestä ensim-
     kyse on todellisuudessa muuhun henkilöstöön sovelletta-                 mäisen oikeusasteen tuomioistuimen asianmukaiseksi kat-
     vien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan a kohdan perusteel-             soman summan;
     la tehdyn sopimuksen uusimisesta samojen ehtojen 8 artik-
     lan viimeisen kohdan mukaisesti toistaiseksi,
                                                                         –   velvoittaa vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–    kumoaa kantajien tekemien valitusten hylkäämisestä impli-
     siittisesti tehdyn päätöksen ja
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Kantaja toteaa ensinnäkin, että riidanalaista päätöstä ei ole
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      perusteltu millään tavalla, minkä vuoksi henkilöstösääntöjen
                                                                         25 artiklan 2 kohtaa on rikottu.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
asian T-137/99 (1) kantajien esittämiä perusteita ja perusteluja.        Kantaja väittää lisäksi, että patere legem quam ipse fecisti-peri-
                                                                         aatetta (viranomaisten toimet sitovat niitä niiden myö-
                                                                         hemmässä toiminnassa) on rikottu siltä osin kuin riidanalai-
(1) EYVL C 246, 28.8.1999, s. 38.                                        sessa päätöksessä ei ole noudatettu niitä sääntöjä, jotka Cedefo-
                                                                         pin johtaja oli itse antanut 12.10.1992 tekemässään
                                                                         päätöksessä, joka koski sääntöjä ja arviointiperusteita Cedefo-
                                                                         pin toimihenkilöiden ylentämisessä.
David Crabben 24.1.2000 Euroopan ammatillisen koulu-
tuksen kehittämiskeskusta (Cedefop) vastaan nostama
                                kanne
                            (Asia T-21/00)                               ”A”:n 27.1.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
                                                                                nostama kanne
                            (2000/C 79/85)
                                                                                (Asia T-23/00)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                                  (2000/C 79/86)
David Crabbe, kotipaikka Thessaloniki (Kreikka) on nostanut
24.1.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                                       (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
tuomioistuimessa kanteen Euroopan ammatillisen koulutuk-
sen kehittämiskeskusta vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja
Marc-Albert Lucas, Liège, prosessiosoite Luxemburgissa on                ”A”, kotipaikka Saint-Hubert (Belgia) on nostanut 27.1.2000
asianajotoimisto Thewes et Reuter, 33, rue des Capucins.                 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
                                                                         jan edustajana on asianajaja Lucas Vogel, Bryssel, prosessiosoi-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               te Luxemburgissa on asianajotoimisto Christian Kremer, 6, rue
                                                                         Heinrich Heine.
–    kumoaa Cedefopin johtajan päätöksen jättää kantaja
     ylentämättä palkkaluokkaan A5 tai LA5 vuoden 1998
     ylentämiskierroksella; päätös on seurausta johtajan                 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
     12.5.1999 päivätystä kirjeestä, jossa julkaistiin ylennettä-
     vien virkamiesten luettelo;
                                                                         –   kumoaa nimenomaisen 4.11.1999 tehdyn päätöksen (joka
                                                                             annettiin tiedoksi 28.10.1999), jolla hylättiin kantajan
–    kumoaa Cedefopin johtajan implisiittisen päätöksen hylätä
                                                                             22.9.1999 tekemä valitus nimittävälle viranomaiselle; vali-
     kantajan 14.6.1999 tekemä valitus tästä ensimmäisestä
                                                                             tuksessa riitautettiin nimittävän viranomaisen 23.4.1999
     päätöksestä; implisiiittinen päätös on katsottava tehdyksi
                                                                             tekemä päätös, jolla kantaja pantiin viralta ilman van-
     14.10.1999 henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan
                                                                             huuseläkeoikeuden alentamista tai poistamista;
     2 alakohdan perusteella, koska vastausta tähän valitukseen
     ei annettu neljän kuukauden kuluessa valituksen tekemi-
     sestä;                                                              –   velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-248/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.10.2013 — Italia v. komissio (Kieliä koskevat järjestelyt — Ilmoitus avoimesta kilpailusta hallintovirkamiesten palvelukseen ottamista varten — Toisen kielen valinta kolmen kielen joukosta — Asetus N:o 1 — Henkilöstösääntöjen 1 d artiklan 1 kohta, 27 artiklan ensimmäinen kohta ja 28 artiklan f alakohta — Henkilöstösääntöjen liitteessä III olevan 1 artiklan 1 kohdan f alakohta — Perusteluvelvollisuus — Syrjintäkiellon periaate)

text:
               30.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 352/11

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.10.2013 — Italia v. komissio
   (Asia T-248/10) (1)

   (Kieliä koskevat järjestelyt - Ilmoitus avoimesta kilpailusta hallintovirkamiesten palvelukseen ottamista varten - Toisen kielen valinta kolmen kielen joukosta - Asetus N:o 1 - Henkilöstösääntöjen 1 d artiklan 1 kohta, 27 artiklan ensimmäinen kohta ja 28 artiklan f alakohta - Henkilöstösääntöjen liitteessä III olevan 1 artiklan 1 kohdan f alakohta - Perusteluvelvollisuus - Syrjintäkiellon periaate)
   2013/C 352/19
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajanaan avvocato dello Stato de P. Gentili)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi J. Currall, J. Baquero Cruz ja B. Eggers, sitten J. Currall ja G. Gattinara)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamisvaatimus ilmoituksesta avoimesta kilpailusta EPSO/AD/177/10 varallaololuettelon laatimiseksi hallintovirkamiesten (AD 5) palvelukseen ottamista varten eurooppalainen julkishallinnon alalla, oikeudellisella alalla sekä talouden, tilintarkastuksen ja tieto- ja viestintätekniikan alalla (EUVL 2010, C 64 A, s. 1)

      Tuomiolauselma

               1)

               Ilmoitus avoimesta kilpailusta EPSO/AD/177/10 varallaololuettelon laatimiseksi hallintovirkamiesten (AD 5) palvelukseen ottamista varten eurooppalainen julkishallinnon alalla, oikeudellisella alalla sekä talouden, tilintarkastuksen ja tieto- ja viestintätekniikan alalla kumotaan.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Italian tasavallan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 209, 31.7.2010.


title: Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehtiEUVL C 106, 30.4.2004

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/54

         (2004/C 118/118)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu
         Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 106, 30.4.2004

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 94, 17.4.2004

      EUVL C 85, 3.4.2004

      EUVL C 71, 20.3.2004

      EUVL C 59, 6.3.2004

      EUVL C 47, 21.2.2004

      EUVL C 35, 7.2.2004

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 12 päivänä heinäkuuta 2001 asiassa C-256/99 (High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Divisionin (Crown Office) esittämä ennakkoratkaisupyyntö), The Queen vastaan Secretary of State for the Home Department (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Kysymys on selvästi samanlainen kuin kysymys, johon yhteisöjen tuomioistuin on jo antanut ratkaisun)

text:
13.10.2001               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 289/5
      13 artiklan mukaisista suu- ja sorkkataudin valvonta- ja                 joissa annetaan sairaaloiden ulkopuolista ensiapua Galician
      hävittämisedellytyksistä Alankomaissa 27 päivänä maaliskuu-              autonomisella alueella, ei kuulu toimenpiteistä työntekijöiden
      ta 2001 tehdyn komission päätöksen 2001/246/EY, sellaisena               turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä
      kuin se on muutettuna 5.4.2001 tehdyllä komission päätöksel-             12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin
      lä 2001/279/EY, pätevyyteen.                                             89/391/ETY 2 artiklassa säädettyjen poikkeusten soveltamis-
                                                                               alaan. Sitä vastoin kyseinen toiminta saattaa kuulua direktiivin
(1) EYVL C 173, 16.6.2001.                                                     93/104/EY 17 artiklassa säädettyjen poikkeusten soveltami-
                                                                               salaan, jos siinä säädetyt edellytykset täyttyvät.
                                                                         3)    Servicio Galego de Saúden lukuun päivystyskeskuksissa, ensia-
                                                                               puryhmissä ja muissa yksiköissä, joissa annetaan sairaaloiden
                                                                               ulkopuolista ensiapua Galician autonomisella alueella, työsken-
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                   televän lääkintä- ja sairaanhoitohenkilöstön fyysistä paikallao-
                                                                               loa terveydenhoitolaitoksessa edellyttävää päivystysaikaa on
                           (kuudes jaosto)                                     kokonaisuudessaan pidettävä työaikana ja tilanteen mukaan
                                                                               direktiivissä 93/104/EY tarkoitettuna ylityönä.
                    3 päivänä heinäkuuta 2001
asiassa C-241/99 (Tribunal Superior de Justicia de Galician              (1) EYVL C 246, 28.8.1999.
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Confederación Inter-
sindical Galega (CIG) vastaan Servicio Galego de Saúde
                             (Sergas) (1)
(Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Sosiaalipolitiikka –
Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu – Direk-
tiivit 89/391/ETY ja 93/104/EY – Soveltamisala – Ensia-
puyksiköissä työskentelevä henkilöstö – Keskimääräinen                          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
         työaika – Päivystysten laskeminen työaikaan)
                          (2001/C 289/08)                                                       (ensimmäinen jaosto)
                     (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                                         12 päivänä heinäkuuta 2001
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)              asiassa C-256/99 (High Court of Justice (England & Wales),
                                                                         Queen’s Bench Divisionin (Crown Office) esittämä ennak-
Asiassa C-241/99, jonka Tribunal Superior de Justicia de                 koratkaisupyyntö), The Queen vastaan Secretary of State
Galicia (Espanja) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisö-                             for the Home Department (1)
jen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansalli-
sessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Confederación          (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Kysymys on selvästi
Intersindical Galega (CIG) vastaan Servicio Galego de Saúde             samanlainen kuin kysymys, johon yhteisöjen tuomioistuin
(Sergas) ennakkoratkaisun toimenpiteistä työntekijöiden tur-                                   on jo antanut ratkaisun)
vallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä
12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin
89/391/ETY (EYVL L 183, s. 1) ja tietyistä työajan järjestämistä                                   (2001/C 289/09)
koskevista seikoista 23 päivänä marraskuuta 1993 annetun
neuvoston direktiivin 93/104/EY (EYVL L 307, s. 18) tulkinnas-                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
ta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-
nossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann sekä tuomarit
V. Skouris, R. Schintgen, N. Colneric ja J. N. Cunha Rodrigues           (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
(esittelevä tuomari), julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja:                       yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
R. Grass, on antanut 3.7.2001 määräyksen, jonka määräysosa
on seuraava:
                                                                         Asiassa C-256/99, jonka High Court of Justice (England &
1)    Lääkintä- ja sairaanhoitohenkilöstön toiminnan kaltainen toi-      Wales), Queen’s Bench Division (Crown Office) (Yhdistynyt
      minta, joka tapahtuu Servicio Galego de Saúden lukuun             kuningaskunta) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen
      päivystyskeskuksissa, ensiapuryhmissä ja muissa yksiköissä,        tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
      joissa annetaan sairaaloiden ulkopuolista ensiapua Galician        tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa The Queen vastaan
      autonomisella alueella, kuuluu tietyistä työajan järjestämistä     Secretary of State for the Home Department, ex parte: Cheung
      koskevista seikoista 23 päivänä marraskuuta 1993 annetun           Chiu Hung, Justicen osallistuessa asian käsittelyyn, ennakkorat-
      neuvoston direktiivin 93/104/EY soveltamisalaan.                   kaisun EY:n perustamissopimuksen 8 ja 8 a artiklan (joista on
                                                                         muutettuina tullut EY 17 ja 18 artikla), samoin kuin Tanskan
2)    Lääkintä- ja sairaanhoitohenkilöstön toiminnan kaltainen toi-      kuningaskunnan, Irlannin ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlan-
      minta, joka tapahtuu Servicio Galego de Saúden lukuun             nin Yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä Euroopan yh-
      päivystyskeskuksissa, ensiapuryhmissä ja muissa yksiköissä,        teisöihin tehdyn sopimuksen päätösasiakirjan liitteenä olevan,
 ---pagebreak--- C 289/6                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       13.10.2001
Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneen kuningaskun-              Abruzzo SpA, kotipaikka Bologna, Zuccherificio del Molise
nan ”ilmaisun ’kansalainen’ määritelmästä” antaman julistuk-              SpA, kotipaikka Termoli (Italia) ja Società Fondiaria Industriale
sen (EYVL 1972, L 73, s. 196), Ison-Britannian ja Pohjois-                Romagnola SpA (SFIR), kotipaikka Cesena (Italia), edustajinaan
Irlannin Yhdistyneen kuningaskunnan ”ilmaisun ’kansalainen’               solicitor B. O’Connor ja avvocato I. Vigliotti, jossa valittajat
määritelmästä” antaman uuden julistuksen (EYVL 1983, C 23,                vaativat muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
s. 1) ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen liitteenä                   sen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa
olevan, jäsenvaltion kansalaisuutta koskevan julistuksen N:o 2            T-158/95, Eridania ym. vastaan neuvosto, 8.7.1999 antaman
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto),                tuomion (Kok. 1999, s. II-2219) kumoamista, ja jossa muina
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet                  osapuolina ovat: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään
sekä tuomarit P. Jann ja L. Sevón (esittelevä tuomari), julkisasia-      I. Dı́ez Parra ja J.-P. Hix), Euroopan yhteisöjen komissio
mies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass, on antanut 12.7.2001                  (asiamiehenään F. P. Ruggeri Laderchi) ja Ponteco Zuccheri
määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                                 SpA, kotipaikka Pontelagoscuro (Italia), yhteisöjen tuomiois-
                                                                          tuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
Määritettäessä sitä, onko henkilö yhteisön oikeudessa tarkoitetulla       johtaja V. Skouris sekä tuomarit R. Schintgen ja N. Colneric
tavalla Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneen kuningas-         (esittelevä tuomari), julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: R. Grass,
kunnan kansalainen, on tulkittava Ison-Britannian ja Pohjois-             on antanut 28.6.2001 määräyksen, jonka määräysosa on
Irlannin Yhdistyneen kuningaskunnan ”ilmaisun ’kansalainen’ mää-          seuraava:
ritelmästä” vuonna 1982 antamaa julistusta, jolla korvattiin Ison-
Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneen kuningaskunnan ”ilmai-         1)    Muutoksenhaku hylätään.
sun ’kansalainen’ määritelmästä” vuonna 1972 antama julistus,
joka on liitetty Tanskan kuningaskunnan, Irlannin ja Ison-Britannian      2)    Eridania SpA, Industria Saccarifera Italiana Agroindustriale
ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä Euroo-             SpA (ISI), Sadam Zuccherifici, divisione della SECI – Società
pan yhteisöihin tehdyn sopimuksen päätösasiakirjaan.                            Esercizi Commerciali Industriali SpA, Sadam Castiglionese
                                                                                SpA, Sadam Abruzzo SpA, Zuccherificio del Molise SpA
                                                                                ja Società Fondiaria Industriale Romagnola SpA (SFIR)
(1) EYVL C 246, 28.8.1999.                                                      velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                                kulut.
                                                                          3)    Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                          (1) EYVL C 352, 4.12.1999.
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                            (toinen jaosto)
                    28 päivänä kesäkuuta 2001
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
asiassa C-351/99 P, Eridania SpA ym. vastaan Euroopan
                     unionin neuvosto ym. (1)                                                        (toinen jaosto)
(Muutoksenhaku – Sokerialan yhteinen markkinajärjestely                                       28 päivänä kesäkuuta 2001
– Varastointikustannuksia koskeva järjestelmä – Oikeus
myöntää kansallista tukea – Oikeuden poistaminen – Mark-                  asiassa C-352/99 P, Eridania SpA ym. vastaan Euroopan
kinointivuosi 1995/1996 – Sokerintuottajien muutoksenha-                                       unionin neuvosto ym. (1)
ku – Sokerintuottajia suoraan ja erikseen koskevat toimet –
Säännös, jolla vahvistetaan sokerin varastointikustannusten               (Muutoksenhaku – Sokerialan yhteinen markkinajärjestely
tasaamiseksi suoritettavan korvauksen määrä – Tutkimatta                  – Hintajärjestelmä – Alueellistaminen – Italian luokittelu –
                              jättäminen)                                 Markkinointivuosi 1995/1996 – Sokerintuottajien muutok-
                                                                          senhaku – Sokerintuottajia suoraan ja erikseen koskeva
                          (2001/C 289/10)                                 toimi – Säännös, jolla vahvistetaan valkoisen sokerin johdet-
                                                                          tu interventiohinta kaikille Italian alueille – Tutkimatta
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)                                                    jättäminen)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan                                      (2001/C 289/11)
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Asiassa C-351/99 P, Eridania SpA, aiemmin Eridania Zuccheri-
fici Nazionali SpA, kotipaikka Genova (Italia), Industria Sacca-          (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
rifera Italiana Agroindustriale SpA (ISI), kotipaikka Padova                       yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Italia), Sadam Zuccherifici, divisione della SECI – Società
Esercizi Commerciali Industriali SpA, kotipaikka Bologna                  Asiassa C-352/99 P, Eridania SpA, aiemmin Eridania Zuccheri-
(Italia), Sadam Castiglionese SpA, kotipaikka Bologna, Sadam              fici Nazionali SpA, kotipaikka Genova (Italia), Industria Sacca-