title: Kneissl Dachstein Sportartikel Aktiengesellschaftin 14.4.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-110/97)

text:
N:o C 199/26          I FI |                   Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       28.6.97
liittotasavalta ), ovat nostaneet 11.4.1997 Euroopan yhtei        Tällä kanteella kantajat riitauttavat sen, että nimitykselle
söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen            " Altenburger Ziegenkäse " on Saksan liittotasavallan tie
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edusta          donannon mukaisesti rekisteröity liian laajaksi määritelty
ja on asianajaja Michael Loschelder, Köln, ja prosessiosoi        maantieteellinen alue, asetuksen ( EY ) N:o 2081 /92 17 ar
te Luxemburgissa c/o asianajaja Marc Loesch, asianajotoi          tiklan mukaisessa suojattujen alkuperänimitysten luette
misto Loesch & Wolter, 11 rue Goethe, Luxembourg .                 lossa . Tämä rekisteröiminen johtaa siihen, että myös yri
                                                                   tykset, jotka eivät sijaitse Altenburger Landin alueella, voi
                                                                   vat käyttää mainittua nimitystä tuotteidensa osalta, minkä
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois         johdosta kantajille koituu jatkuvaa ja niiden olemassaolon
tuin
                                                                   vaarantavaa vahinkoa . Sen johdosta, että asetuksen ( ETY )
                                                                   N:o 2081/92 17 artiklan mukainen yksinkertaistettu me
— kumoaa asetuksen ( ETY ) N:o 2081 /92 17 artiklassa              nettely on valittu aineellisesti ja menettelyllisesti virheelli
     säädetyn menettelyn mukaisesta maantieteellisestä ni         sesti, kantajilta on perusteettomasti poistettu niiden oikeus
     mien ja alkuperänimitysten rekisteröinnistä annetun           tulla asianmukaisesti kuulluksi . Sen lisäksi kantajia on syr
     asetuksen ( EY ) N:o 1107/96 liitteen täydentämisestä         jitty perusteettomasti, koska esillä olevassa asiassa erilaisia
     23 päivänä tammikuuta 1997 annetun komission ase             tilanteita on perusteettomasti käsitelty samalla tavalla ,
     tuksen ( EY ) N:o 123/97 siltä osin kuin asetuksen liit      minkä lisäksi kuluttajia johdetaan harhaan direktiivin 79/
                                                                   112/ETY 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan
     teen A kohdassa mainitun Altenburger Ziegenkäse -ni
                                                                   vastaisesti .
      misen tuotteen ( SAN ) osalta Saksan liittotasavallan
     26.1.1994 antamassa tiedonannossa yhdessä 7.8.1996
      annettujen lisätietojen kanssa 5 kohdan c alakohdan
      eritelmän mukaiseksi maantieteelliseksi alueeksi on il      Lisäksi merkitystä ei ole sillä, onko nimitys " Altenburger
      moitettu myös Geran, Zeitzin , Geithainin, Grimman,          Ziegenkäse " kilpailijoiden " käytössä vakiintunut " nimitys,
      Wurzenin ja Bornan kuntien hallintoyksiköt ( Landkrei       sillä tätä nimitystä ei ollut merkitty entisen DDR:n tavara
      se ) ja Geran kaupunki sekä uusien kuntarajojen mää         merkkirekisteriin . Asetuksessa ( ETY ) N:o 2081 /92 suoja
      räämisen ja nimenmuutosten jälkeen muutosten koh            taan kuitenkin maantieteellisiä merkintöjä ja alkuperäni
      teena olleissa Thiiringenin , Saksin ja Saksi-Anhaltin       mityksiä , mutta ei sen sijaan tavaramerkkejä tai yleisni
      osavaltioissa myös Greizin ja Muldentalkreisin kuntien       miä .
      hallintoyksiköt sekä osia Leipziger Landin ja Burgen
      landkreisin piirialueista sekä Geran kaupungista ; tai
                                                                   Lopuksi kantajat esittävät, että komissio on antanut ase
      toissijaisesti
                                                                   tuksen ( ETY ) N:o 123/97 harkintavaltaansa väärinkäyt
                                                                   täen, koska hyväksyessään Saksan liittotasavallan tiedon
                                                                   annon, jossa alueen ulkopuoliselle yritykselle annetaan
      kumoaa asetuksen ( ETY ) N:o 2081 /92 17 artiklassa          mahdollisuus käyttää nimitystä , komissio on hyväksynyt
      säädetyn menettelyn mukaisesta maantieteellisestä ni        tämän kyseiseen tiedonantoon sisältyvän asiaan liittymät
      mien ja alkuperänimitysten rekisteröinnistä annetun          tömän arvioinnin . Päätös on myös sen vuoksi lainvastai
      asetuksen ( EY ) N:o 1107/96 liitteen täydentämisestä         nen, koska komissio ei selvästikään ole käyttänyt sille ase
      23 päivänä tammikuuta 1997 annetun komission ase            tuksen ( ETY ) N:o 2081 /92 15 artiklassa annettua harkin
      tuksen ( EY ) N:o 123/97 siltä osin kuin asetuksen liit     tavaltaa .
      teen A kohdassa mainitaan Altenburger Ziegenkäse
      -niminen tuote ( SAN ), siten että siihen asti kunnes
      luetteloa on muutettu Saksan liittotasavallan tekemäs
      tä hakemuksesta eritelmän muuttamiseksi uuden
      maantieteellisen alueen määrittämisen johdosta , maan
      tieteellisen alueen kuvaus säilytetään muilta osin voi
      massa Saksan liittotasavallan 26.1.1994 antaman tie
                                                                         Kneissl Dachstein Sportartikel Aktiengesellschaftin
      donannon , sellaisena kuin se on täydennettynä                     14.4.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
      7.8.1996 annetuilla lisätiedoilla , Altenburgin ja                                    nostama kanne
      Schmöllnin kuntien hallintoyksiköiden sekä Altenbur
      ger Landin osalta samoin kuin tuotteen kuvauksen                                     ( Asia T-l 10/97 )
      osalta muilta osin;
                                                                                ( 97/C 199/72
 — velvoittaa vastaajan korvaamaan tarpeelliset oikeuden
       käyntikulut työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mu                          (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
       kaisesti .
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                Kneissl Dachstein Sportartikel Aktiengesellschaft, kotipaik
                                                                    ka Molin ( Itävalta ), on nostanut 14.4.1997 Euroopan yh
                                                                    teisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan
 Grofibraunshain GmbH on Altenburger Landin alueella ai            teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan
 noa yritys, joka valmistaa teollisesti " Altenburger Ziegen       edustajana on asianajaja Georg Diwok, ja prosessiosoite
 käse " -nimistä tuotetta . Bene Nahrungsmittel GmbH omis          on asianajotoimisto Kerres & Diwok, Stubenring 18 ,
 taa kaikki Grofibraunshain GmbH:n osuudet.                         Wien .
 ---pagebreak--- 28.6.97               1 FI |                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      N:o C 199/27
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois              Tämän lisäksi mainitut periaateohjeet ovat itsessään
tuin                                                                 ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 koh
                                                                     dan c alakohdan kanssa, koska EY:n perustamissopimuk
                                                                     sen mukaan tuet yrityksen elinkelpoisuuden palauttamisek
— julistaa komission 30.7.1996 tekemän päätöksen ( 97/               si eivät sovellu yhteismarkkinoille .
     8 l /EY ) mitättömäksi tai
                                                                     Lisäksi kantaja katsoo, että komissio on käyttänyt väärin
     toissijaisesti
                                                                     harkintavaltaansa , koska riittävää kapasiteetin purkamista
                                                                     ei vaadittu ja koska riittämätön rakenneuudistussuunnitel
— kumoaa komission 30.7.1 996 tekemän päätöksen ( 97/                ma tosiasiallisesti rahoitetaan tuilla . Yksityinen osakkeen
     81 /EY )                                                        omistaja olisi myyjänä vaatinut ostajalta huomattavasti
                                                                     suuremman riskin ottamista ja huomattavasti suurempaa
                                                                     omaa panosta .
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut
     kantajan asianajokulut mukaan luettuina .
                                                                     Lopuksi esitetään vielä, ettei yksikään EY:n perustamisso
                                                                     pimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeus
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                  säännöksen tosiseikkoja koskevista edellytyksistä täyty:
                                                                     Head Tyrolia Maresin tukeminen ei edistä kehitystä yhdel
Riidanalaisella päätöksellä (') katsottiin Itävallan valtion         läkään taloudellisen toiminnan alalla, vaan ainoastaan sel
kokonaan omistaman Austria Tabakvverken 1 590 miljoo                laisen yksittäisen yrityksen taloudellista asemaa, jonka
nan Itävallan sillingin ( 118 miljoonaa ecua ) pääomansiir          tuotantolaitokset sijaitsevat eri alueilla , joten tietyn alueen
tona annettu avustus itävaltalaiselle yhtiölle Head Tyrolia          kehittämisestä ei voi olla kysymys ja tarvittava yhteisön
Maresille EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 koh               etu puuttuu .
dassa tarkoitetuksi valtion tueksi, joka kuitenkin soveltuu
92 artiklan 3 kohdan c alakohdan tarkoittamalla tavalla              (') EYVL N:o L 25 , 28.1.1997, s . 26 ja sitä seuraavat sivut.
yhteismarkkinoille , jos tiettyjä Itävallan hallitukselle osoi      ( 2 ) EYVL N:o C 368 , 23.12.1994 , s . 12 ja sitä seuraavat sivut.
tettuja velvoitteita noudatetaan .
Kantaja on Head Tyrolia Maresin pahimpia kilpailijoita,
ja sen mukaan myönnetty tuki suosii epäoikeutetulla taval
la Head Tyrolia Maresia ja vääristää kilpailua , eikä se so
vellu yhteismarkkinoille, koska se on ristiriidassa EY:n pe               Monsanto Companyn 14.4.1997 Euroopan yhteisöjen
rustamissopimuksen 92 artiklan 2 kohdan c alakohdan                                 komissiota vastaan nostama kanne
kanssa .
                                                                                ( Asia T-l 12/97 )
                                                                                ( 97/C 199/73 )
Ensisijaisesti kantaja katsoo, että komissio on rikkonut
itse vahvistamiaan periaateohjeita ( yhteisön ohjeet vai
keuksissa olevien yritysten pelastusta ja rakenneuudistusta                           (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
varten myönnettävästä tuesta (2 ), koska
                                                                     Monsanto Company on nostanut 14.4.1997 kanteen Eu
— se on jättänyt ottamatta huomioon Austria Tabakwer                roopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui
     kenin jo vuonna 1993 Head Tyrolia Maresille suoritta           messa Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan
     mat tukina pidettävät osakaspanostukset ja muut mak            edustajina ovat Clive Stanbrook, QC, Inner Temple, ja
     sut ( jotka puolestaan voivat myös olla EY:n perusta           tohtori Robert MacLean, Skotlanti , asianajotoimisto
     missopimuksen 93 artiklassa tarkoitettu voimassa                Stanbrook and Hooper, Bryssel , ja prosessiosoite Luxem
     oleva tukijärjestely ), joiden vuoksi tukien kokonaissuu       burgissa on c/o Arsene Kronshagen, 22 rue Marie-Adelai
     ruus on ylittänyt kohtuuden rajat; lisäksi nämä maksut          de,
     ovat ristiriidassa sekä GATTin kanssa että Itävallan ja
     ETY:n välillä tuolloin voimassa olleen vapaakauppaso
                                                                     Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
     pimuksen kanssa ;                                               tuin
— se on vuonna 1993 saaduista tuista huolimatta hyväk
                                                                     — kumoaa EY:n perustamissopimuksen 175 artiklan no
     synyt tappioiden hyödyntämisen verotuksessa vuonna
                                                                            jalla kannan määrittämistä koskevan , 14.1.1997 teh
     1994 ;
                                                                            dyn komission päätöksen , jolla hylättiin kantajan vaa
                                                                            timus saada naudan somatotropiinin sisällyttäminen
— se on perusteettomasti olettanut, että Head Tyrolia                       neuvoston asetuksen ( ETY) N:o 2377/90 liitteeseen II
     Maresin konkurssi olisi johtanut vielä tiukemmin har                  mukauttamista tekniikan kehitykseen käsittelevän ko
     vojen hallitsemien markkinoiden syntymiseen;                           mitean käsiteltäväksi , ja
— se ei ole riittävästi harkinnut kysymystä soveltuvasta             — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
     vähimmäiskorosta .                                                     lut .


title: Asia T-561/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.12.2016 – Universidad Internacional de la Rioja v. EUIPO – Universidad de la Rioja (UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA uniR) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA uniR rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi EU-sanamerkki UNIRIOJA — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               23.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.12.2016 – Universidad Internacional de la Rioja v. EUIPO – Universidad de la Rioja (UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA uniR)
   (Asia T-561/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA uniR rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi EU-sanamerkki UNIRIOJA - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2017/C 022/35)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Universidad Internacional de la Rioja SA (Logroño, Espanja) (edustajat: asianajajat C. Lema Devesa ja A. Porras Fernandez-Toledano)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Schifko)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Universidad de la Rioja (Logroño) (edustajat: aluksi asianajajat J. Diez-Hochleitner Rodríguez, D. Garayalde Niño ja A. I. Alpera Plazas, sitten J Diez-Hochleitner Rodríguez ja D Garayalde Niño)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 22.6.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 1914/2014-5), joka koskee Universidad de la Riojan ja Universidad Internacional de la Rioja SA:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Universidad Internacional de la Rioja SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 389, 23.11.2015.


title: Asia T-213/11 P(I): Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.7.2011 — Collège des représentants du personnel de la BEI ym. v. Bömcke (Valitus — Henkilöstö — Väliintulopyyntö virkamiestuomioistuimessa — Määräajan laskeminen — Myöhässä esitetty väliintulopyyntö)

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.7.2011 — Collège des représentants du personnel de la BEI ym. v. Bömcke
   (Asia T-213/11 P(I)) (1)

   (Valitus - Henkilöstö - Väliintulopyyntö virkamiestuomioistuimessa - Määräajan laskeminen - Myöhässä esitetty väliintulopyyntö)
   2011/C 282/47
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittajat: Collège des représentants du personnel de la Banque européenne d'investissement (Luxemburg, Luxemburg); Jean-Pierre Bodson (Luxemburg, Luxemburg); Evangelos Kourgias (Senningerberg, Luxemburg); Manuel Sutil (Nondkeil, Ranska); Patrick Vanhoudt (Gonderange, Luxemburg); Marie-Christel Heger (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat J. Wilson, A. Senes ja B. Entringer)

      Valittajien vastapuoli: Eberhard Bömcke (Athus, Belgia) (edustaja: asianajaja D. Lagasse)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, jossa vaaditaan kumottavaksi virkamiestuomioistuimen toisen jaoston puheenjohtajan asiassa F-95/10 INT, Bomcke vastaan EIP, 17.3.2011 antamaa määräystä (ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa)

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Le collège des représentants du personnel de la Banque européenne d'investissement, Jean-Pierre Bodson, Evangelos Kourgias, Manuel Sutil, Patrick Vanhoudt ja Marie-Christel Heger vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 152, 21.5.2011.


title: Asia F-60/09: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 27.10.2010 — Birkhoff v. komissio (Virkamiehet — Palkkaus — Perheavustukset — Huollettavana olevaa lasta koskeva lisä — Lapsi, joka ei vakavan sairauden tai vamman vuoksi pysty elättämään itseään — Lisän maksamisen jatkamista koskeva hakemus — Henkilöstösääntöjen VII liitteessä olevan 2 artiklan 5 kohta — Lisän maksamisen jatkamiselle asetettu lapsen tulojen ylärajaa koskeva edellytys — Kulut, jotka voidaan vähentää tästä tulosta)

text:
               18.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 346/60

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 27.10.2010 — Birkhoff v. komissio
   (Asia F-60/09) (1)

   (Virkamiehet - Palkkaus - Perheavustukset - Huollettavana olevaa lasta koskeva lisä - Lapsi, joka ei vakavan sairauden tai vamman vuoksi pysty elättämään itseään - Lisän maksamisen jatkamista koskeva hakemus - Henkilöstösääntöjen VII liitteessä olevan 2 artiklan 5 kohta - Lisän maksamisen jatkamiselle asetettu lapsen tulojen ylärajaa koskeva edellytys - Kulut, jotka voidaan vähentää tästä tulosta)
   2010/C 346/119
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Gerhard Birkhoff (Weitnau, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Inzillo)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja B. Eggers, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sellaista kantajan tekemää hakemusta koskevan hylkäämispäätöksen kumoaminen, jolla kantaja haki henkilöstösääntöjen VII liitteessä olevan 2 artiklan 5 kohdan mukaisen lisän maksamisen jatkamista huollettavanaan olevan lapsen hyväksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Gerhard Birkhoff velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 205, 29.8.2009, s. 50.


title: Asia C-307/04 P: SEC Corporationin 15.7.2004 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston yhdistetyissä asioissa T-236/01, T-239/01, T-144/01—T-246/01, T-251/01 ja T-252/01, Tokai Carbon Co. Ltd ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 29.4.2004 antamasta tuomiosta

text:
               25.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/1

         SEC Corporationin 15.7.2004 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston yhdistetyissä asioissa T-236/01, T-239/01, T-144/01—T-246/01, T-251/01 ja T-252/01, Tokai Carbon Co. Ltd ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 29.4.2004 antamasta tuomiosta
   (Asia C-307/04 P)
   (2004/C 239/02)
   SEC Corporation (asia T-251/01 (1)), kotipaikka Amagasaki, Hyogo (Japani) on valittanut 15.7.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston yhdistetyissä asioissa T-236/01, T-239/01, T-144/01—T-246/01, T-251/01 ja T-252/01, Tokai Carbon Co. Ltd ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 29.4.2004 antamasta tuomiosta. Valittajan edustaja on lakimies K. Platteau.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               a)

               kumoaa valituksenalaisen tuomion siltä osin, kuin siinä todetaan, että komissiolla oli oikeus käyttää maailmanlaajuista liikevaihtoa erottavana tekijänä määrittäessään kantajalle määrättävän sakon perusmäärän

               b)

               kumoaa päätöksen (2) 3 artiklan, siinä muodossa kuin se on ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen muuttamana, siltä osin kuin siinä määrätään valittajalle 6 138 miljoonan euron suuruinen sakko, tai ainakin alentaa tämän sakon määrää huomattavasti yhteisöjen tuomioistuimen asianmukaiseksi harkitsemaan määrään

               c)

               velvoittaa komission korvaamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ja yhteisöjen tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja katsoo, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätös on kumottava seuraavin perustein:

               1)

               EY:n perustamissopimuksen 253 artiklaa on rikottu ja ne bis in idem –periaatetta sekä oikeudenmukaisuuden periaatetta on loukattu, kun on katsottu, että komissio ei ole määrittäessään SEC:ille asetettua sakkoa ja tämän tapauksen erityisissä olosuhteissa ollut velvollinen ottamaan huomioon USA:n kilpailuviranomaisten SEC:ille aiemmin samojen tosiseikkojen perusteella määräämiä seuraamuksia.

               2)

               EY:n perustamissopimuksen 253 artiklaa on rikottu ja oikeudenmukaisuuden periaatetta sekä suhteellisuusperiaatetta on loukattu, kun on katsottu, että komissiolla on oikeus tehdä ero asianosaisille määrättävän sakon perusmäärässä yksinomaan maailmanlaajuisen liikevaihdon perusteella ja ottamatta huomioon SEC:n toiminnan laajuutta Euroopan talousalueella.

      (1)  EYVL C 31, 2.2.2002, s. 12.

      (2)  EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta 18 päivänä heinäkuuta 2001 tehty komission päätös 2002/271/EY — Asia COMP/E-1/36.490 — Grafiittielektrodit


title: Asia C-136/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Schienen-Control Kommission Wien (Itävalta) on esittänyt 18.3.2011 — Westbahn Management GmbH v. ÖBB Infrastruktur AG

text:
               11.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 173/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Schienen-Control Kommission Wien (Itävalta) on esittänyt 18.3.2011 — Westbahn Management GmbH v. ÖBB Infrastruktur AG
   (Asia C-136/11)
   2011/C 173/09
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Schienen-Control Kommission Wien

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Westbahn Management GmbH

      Vastapuoli: ÖBB Infrastruktur AG

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko rautatieliikenteen matkustajien oikeuksista ja velvollisuuksista 23.10.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1371/2007 (1) 8 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä liitteessä II olevan II osan kanssa, tulkittava siten, että tärkeimpiä junayhteyksiä koskevien tietojen on aikataulun mukaisten lähtöaikojen lisäksi katettava myös tällaisten jatkoyhteysjunien peruuttamisia tai myöhästymisiä koskevat tiedot?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
               Onko rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta 26.2.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/14/EY (2) 5 artiklaa, luettuna yhdessä liitteen II kanssa, tulkittava asetuksen (EY) N:o 1371/2007 8 artiklan 2 kohdan, luettuna yhdessä liitteessä II olevan II osan kanssa, perusteella siten, että infrastruktuurin hallinto on velvollinen asettamaan ketään syrjimättömällä tavalla rautatieyritysten saataville muiden rautatieyritysten junia koskevia ajantasaisia tietoja siltä osin kuin tällaiset junat ovat asetuksen (EY) N:o 1371/2007 liitteessä II olevassa II osassa tarkoitettuja tärkeimpiä junayhteyksiä?

      (1)  EUVL L 315, s. 14.

      (2)  Rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta 26.2.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/14/EY (EYVL L 75, s. 29).


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto), 24 päivänä huhtikuuta 1997, asiassa C-39/96 (Arrondissementsrechtbank te Amsterdamin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Koninklijke Vereeniging ter Bevordering van de Belangen des Boekhandels vastaan Free Record Shop BV, Free Record Shop Holding NV (EY:n perustamissopimuksen 85 artikla - Neuvoston asetuksen N:o 17 5 artikla - Asetuksen N:o 17 voimaantuloa ennen tehtyjen, komissiolle ilmoitettujen sopimusten väliaikainen pätevyys - Ilmoittamisen jälkeen muutettujen sopimusten väliaikainen pätevyys)

text:
28.6.97               I FI 1                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 199/7
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                          ( viides jaosto ),                                                  (viides jaosto ),
                   24 päivänä huhtikuuta 1997,                                         7 päivänä toukokuuta 1997,
asiassa C-39/96 (Arrondissementsrechtbank te Amsterda               yhdistetyissä asioissa C-321/94, C-322/94, C-323/94 ja
min esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), Koninklijke Ver               C-324/94 ( Ranskan Cour de cassationin esittämä ennak
eeniging ter Bevordering van de Belangen des Boekhandels             koratkaisupyyntö ), rikosoikeudenkäynti Jacques Pistreä
vastaan Free Record Shop BV, Free Record Shop Holding                                         ym . vastaan (')
                                NV (')
                                                                     (Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten
(EY:n perustamissopimuksen 85 artikla — Neuvoston ase               merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annettu neu
tuksen N:o 17 5 artikla — Asetuksen N:o 1 7 voimaantu               voston asetus (ETY) N:o 2081/92 — EY:n perustamissopi
loa ennen tehtyjen, komissiolle ilmoitettujen sopimusten             muksen 30 ja 36 artikla — Nimityksen "vuori " käyttämis
väliaikainen pätevyys — Ilmoittamisen jälkeen muutettu              tä maataloustuotteissa ja elintarvikkeissa koskeva kansalli
              jen sopimusten väliaikainen pätevyys)                                         nen lainsäädäntö)
                           ( 97/C 199/ 11 )                                                   ( 97/C 199/ 12 )
                  (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan               (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                  yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-39/96 , jonka Arrondissementsrechtbank te Am
sterdam on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 ar               Yhdistetyissä asioissa C-321 /94, C-322/94, C-323/94 ja
                                                                     C-324/94, jotka Ranskan Cour de cassation on saattanut
tiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saa
dakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole           EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhtei
vassa asiassa Koninklijke Vereeniging ter Bevordering van            söjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan
                                                                     sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevissa rikosasioissa ,
de Belangen des Boekhandels vastaan Free Record Shop
BV, Free Record Shop Holding NV, ennakkoratkaisun                    joissa vastaajina ovat Jacques Pistre ( asia C-321 /94 ), Mi
                                                                     chele Barthes ( asia C-322/94 ), Yves Milhau ( asia C-323/
EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan ja 6 päivänä hel
                                                                     94 ) ja Didier Oberti ( asia C-324/94 ), ennakkoratkaisun
mikuuta 1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 17 ( pe
                                                                     maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten
rustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täy
täntöönpanoasetus ) ( EYVL N:o 13 , 21.2.1962, s . 204/62 )
                                                                     merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 14 päivänä
                                                                     heinäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen ( ETY )
tulkinnasta , sellaisena kuin kyseinen asetus on muutettuna
                                                                     N:o 2081 /92 ( EYVL N:o L 208 , 24.7.1992, s . 1 ) 2 artiklan
3 päivänä heinäkuuta 1962 annetulla neuvoston asetuksel
la N:o 59 ( EYVL N:o 58 , 10.7.1962 , s . 1655/62 ), yhtei          sekä EY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklan tulkin
söjen tuomioistuin ( viides jaosto ), toimien kokoonpanossa :        nasta, yhteisöjen tuomioistuin ( viides jaosto ), toimien ko
jaoston puheenjohtaja J. C. Moitinho de Almeida sekä                 koonpanossa : jaoston puheenjohtaja J. C. Moitinho de Al
tuomarit L. Sevon, C. Gulmann, D. A. O. Edward ( esitte             meida sekä tuomarit C. Gulmann ( esittelevä tuomari ),
levä tuomari ) ja M. Wathelet, julkisasiamies: C. O Lenz,            D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet ja M. Wathelet, julkis
                                                                     asiamies : F. G. Jacobs, kirjaaja : hallintovirkamies L. Hew
kirjaaja : apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut
24.4.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                lett, on antanut 7.5.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma
                                                                     on seuraava :
1 ) Ennen 6 päivänä helmikuuta 1962 annetun neuvoston
      asetuksen N:o 17 (perustamissopimuksen 85 ja 86 ar            1 ) Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellis
      tiklan ensimmäinen täytäntöönpanoasetus), sellaisena                ten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 14 päi
      kuin se on muutettuna 3 päivänä heinäkuuta 1962 an                 vänä heinäkuuta 1992 annettu neuvoston asetus (ETY)
                                                                          N:o 2081 /92 ei estä 9.1.1985 anetun lain nro 85-30
      netulla neuvoston asetuksella N:o 59, voimaantuloa
      tehty ja ennen 1.11.1962 komissiolle ilmoitettu yritys             34 pykälän ja 26.2.1988 annetun asetuksen nro 88
                                                                          194 kaltaisen sellaisen kansallisen lainsäädännön so
      ten välinen yhteisjärjestely on väliaikaisesti pätevä sii
      hen asti kunnes komissio on tehnyt järjestelystä hyväk             veltamista, jossa asetetaan ne edellytykset, joiden on
      syvän tai hylkäävän päätöksen.                                      täytyttävä, jotta maataloustuotteiden ja elintarvikkei
                                                                          den osalta voidaan käyttää nimitystä "vuori ".
2 ) Asianmukaisesti ilmoitettu, ennen asetuksen N:o 17,
      sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 59,           2 ) EY:n perustamissopimuksen 30 artikla estää lain
      voimaantuloa tehty yhteisjärjestely voi olla väliaikai             nro 85-30 34 pykälän ja asetuksen nro 88-194 kaltai
      sesti pätevä vain siinä tapauksessa, että sopimuksen si            sen sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltamisen,
      sältö on edelleen sama tai että jos sitä on muutettu,               jonka mukaan vain kotimaassa tuotetuissa ja kotimai
      muutoksilla ei vahvisteta tai laajenneta sopimuksen ra             sista raaka-aineista jalostetuissa tuotteissa voidaan
      joittavia vaikutuksia.                                              käyttää nimitystä "vuori ".
 (') EYVL N:o C 95 , 30.3.1996 .                                     (') EYVL N:o C 386 , 31.12.1994 .


title: Asia T-424/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.2.2012 — Dosenbach-Ochsner v. SMHV — Sisma (suorakulmion muotoinen merkki, jossa on elefantin kuva) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka kuvaa elefantteja suorakulmiossa — Aiemmat kansainväliset ja kansalliset kuviomerkit, jotka kuvaavat elefanttia, ja aiempi kansallinen sanamerkki elefanten — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Aiempien tavaramerkkien erottamiskyky)

text:
               17.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/17

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.2.2012 — Dosenbach-Ochsner v. SMHV — Sisma (suorakulmion muotoinen merkki, jossa on elefantin kuva)
   (Asia T-424/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka kuvaa elefantteja suorakulmiossa - Aiemmat kansainväliset ja kansalliset kuviomerkit, jotka kuvaavat elefanttia, ja aiempi kansallinen sanamerkki elefanten - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Aiempien tavaramerkkien erottamiskyky)
   2012/C 80/28
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Dosenbach-Ochsner AG Schuhe und Sport (Dietikon, Sveitsi) (edustaja: asianajaja O. Rauscher)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Mannucci)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Sisma SpA (Mantova, Italia) (edustaja: asianajaja F. Caricato)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljännen valituslautakunnan 15.7.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 1638/2008-4), joka liittyy Dosenbach-Ochsner AG Schuhe und Sportin ja SpA:n väliseen mitättömyysmenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 15.7.2010 tekemä päätös (asia R 1638/2008-4) kumotaan.

               2)

               SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Dosenbach-Ochsner AG Schuhe und Sportin oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Sisma SpA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 317, 20.11.2010.


title: Asia T-248/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.6.2013 — International Engine Intellectual Property Company v. SMHV (PURE POWER) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin PURE POWER rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/70

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.6.2013 — International Engine Intellectual Property Company v. SMHV (PURE POWER)
   (Asia T-248/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin PURE POWER rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2013/C 225/154
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: International Engine Intellectual Property Company, LLC (Warrenville, Illinois, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat C. Thomas ja B. Reiter)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 15.2.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 2310/2010-2), joka koskee hakemusta sanamerkin PURE POWER rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 211, 16.7.2011.


title: Asia T-679/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.9.2014 – AEMN v. parlamentti

text:
               17.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 409/65

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.9.2014 – AEMN v. parlamentti
   (Asia T-679/13) (1)

   2014/C 409/88
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Yhdeksännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 85, 22.3.2014.


title: Asia T-94/17: Kanne 13.2.2017 – ACTC v. EUIPO – Taiga (tigha)

text:
               10.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/44

         Kanne 13.2.2017 – ACTC v. EUIPO – Taiga (tigha)
   (Asia T-94/17)
   (2017/C 112/61)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: ACTC GmbH (Erkrath, Saksa) (edustaja: asianajajat V. Hoene, D. Eickemeier ja S. Gantenbrink)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Taiga AB (Varberg, Ruotsi)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”tigha” Rekisteröintihakemus nro 11 459 617

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 9.12.2016 asiassa R 693/2015-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 42 artiklan 2 kohtaa on rikottu.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys, 12 päivänä heinäkuuta 2005, asiassa T-163/04, Michael Schäfer vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisöjen tavaramerkki — Väitemenettely — Ennallistamista koskeva kanne — Menettely valituslautakunnassa — Menettelystä aiheutuneet kulut — Jako)

text:
               17.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 229/23

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   12 päivänä heinäkuuta 2005,
   asiassa T-163/04, Michael Schäfer vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Yhteisöjen tavaramerkki - Väitemenettely - Ennallistamista koskeva kanne - Menettely valituslautakunnassa - Menettelystä aiheutuneet kulut - Jako)
   (2005/C 229/50)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa T-163/04, Michael Schäfer, kotipaikka Bergisch-Gladbach (Saksa), edustajanaan asianajaja I. Reese, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehenään G. Schneider), jossa toisena osapuolena SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulijana yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa on Koka Verwaltung GmbH, kotipaikka Hampuri (Saksa), edustajanaan T. E. Lampel, jossa kantaja on vaatinut, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa SMHV:n toisen valituslautakunnan 12.12.2003 tekemän päätöksen (asia R 93/2003-2) niiltä osin, kuin kyseisessä päätöksessä päätetään valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneiden kulujen jakamisesta, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Legal sekä tuomarit P. Lindh ja V. Vadapalas; kirjaaja: H. Jung, on 12.7.2005 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 251, 9.10.2004.


title: Asia T-498/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.12.2014 – Nanu-Nana Joachim Hoepp v. SMHV – Vincci Hoteles (NAMMU) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön sanamerkki NAMMU — Suhteellinen hylkäysperuste — Näyttö aiemman tavaramerkin tosiasiallisesta käyttämisestä — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 57 artiklan 2 ja 3 kohta ja asetuksen (EY) N:o 2868/95 22 säännön 2 – 4 kohta)

text:
               2.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 34/37

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.12.2014 – Nanu-Nana Joachim Hoepp v. SMHV – Vincci Hoteles (NAMMU)
   (Asia T-498/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön sanamerkki NAMMU - Suhteellinen hylkäysperuste - Näyttö aiemman tavaramerkin tosiasiallisesta käyttämisestä - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 57 artiklan 2 ja 3 kohta ja asetuksen (EY) N:o 2868/95 22 säännön 2 – 4 kohta))
   (2015/C 034/43)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Bremen, Saksa) (edustajat: asianajajat A. Nordemann, T. Boddien ja M. Maier)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Vincci Hoteles, SA (Alcobendas, Espanja)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne, joka on nostettu SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 27.6.2013 asiassa R 611/2012-1 tekemästä päätöksestä, joka liittyy Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG:n ja Vincci Hoteles SA:n väliseen mitättömyysmenettelyyn

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 344, 23.11.2013.


title: Asia C-125/05: Østre Landsretin 15.3.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa VW-Audi Forhandlerforeningen, Vulcan Silkeborg A/S:n toimeksiannosta, vastaan Skandinavisk Motor Co. A/S

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/17

         Østre Landsretin 15.3.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa VW-Audi Forhandlerforeningen, Vulcan Silkeborg A/S:n toimeksiannosta, vastaan Skandinavisk Motor Co. A/S
   (Asia C-125/05)
   (2005/C 143/25)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska
   Østre Landsret on pyytänyt 15.3.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 17.3.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa VW-Audi Forhandlerforeningen, Vulcan Silkeborg A/S:n toimeksiannosta, vastaan Skandinavisk Motor Co. A/S seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Onko perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta moottoriajoneuvojen jälleenmyyntiä ja huoltopalvelua koskevien sopimusten ryhmiin 28 päivänä kesäkuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1475/1995 (1) (jäljempänä ryhmäpoikkeusasetus 1475/95) 5 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että tavarantoimittajan irtisanoessa jälleenmyyjän kanssa tekemänsä sopimuksen yhden vuoden irtisanomisajalla irtisanomista on perusteltava myös muuten kuin siten, että tavarantoimittaja viittaa kyseiseen säännökseen?

               2.

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
               Mitä vaatimuksia yhteisön oikeuden nojalla voidaan asettaa tällaisen perustelun sisällölle ja milloin perustelu on esitettävä?

               3.

               Mitä seurauksia on siitä, että asianmukaista perustelua ei esitetä tai että sitä ei esitetä ajoissa?

               4.

               Onko ryhmäpoikkeusasetuksen 1475/95 5 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että siinä edellytetään, että jälleenmyyjän kanssa tehdyn sopimuksen irtisanomisen yhden vuoden irtisanomisajalla on tapahduttava tavarantoimittajan jo laatiman uudelleenjärjestelysuunnitelman johdosta?

               5.

               Jos neljänteen kysymykseen vastataan myöntävästi:
               Mitä edellytyksiä yhteisön oikeuden nojalla voidaan asettaa tavarantoimittajan laatiman uudelleenjärjestelysuunnitelman sisällölle ja muodolle ja milloin uudelleenjärjestelysuunnitelman on oltava olemassa?

               6.

               Jos neljänteen kysymykseen vastataan myöntävästi:
               Onko tavarantoimittajan tiedotettava irtisanotulle jälleenmyyjälle uudelleenjärjestelysuunnitelman sisällöstä, ja milloin ja missä muodossa jälleenmyyjälle on siinä tapauksessa annettava nämä tiedot?

               7.

               Jos neljänteen kysymykseen vastataan myöntävästi:
               Mitä seurauksia on sillä, että mahdollinen uudelleenjärjestelysuunnitelma ei täytä niitä vaatimuksia, joita uudelleenjärjestelysuunnitelman muodolle ja sisällölle voidaan asettaa?

               8.

               Ryhmäpoikkeusasetuksen 1475/95 5 artiklan 1 kohdan tanskankielisestä versiosta ilmenee, että se, että tavarantoimittaja irtisanoo jälleenmyyjän kanssa tekemänsä sopimuksen yhden vuoden irtisanomisajalla, edellyttää sitä, että ”det er nødvendigt at foretage — –””en gennemgribende reorganisering af hele forhandlernettet eller en del heraf” (”koko verkko tai merkittävä osa sitä on järjestettävä uudelleen”). Ilmaisu ”on järjestettävä” löytyy ryhmäpoikkeusasetuksen 1475/95 kaikista kieliversioista, mutta sana ”gennemgribende” (perinpohjaisesti) löytyy vain tanskankielisestä versiosta.
               Edellä esitetyn perusteella kysytään:
               Mitä vaatimuksia voidaan asettaa uudelleenjärjestelyn luonteelle, jotta tavarantoimittaja voi ryhmäpoikkeusasetuksen 1475/95 5 artiklan 3 kohdan nojalla irtisanoa jälleenmyyjän yhden vuoden irtisanomisajalla?

               9.

               Onko arvioitaessa sitä, täyttyvätkö ehdot — joiden täyttyessä tavarantoimittaja voi irtisanoa sopimuksen yhden vuoden irtisanomisajalla ryhmäpoikkeusasetuksen 5 artiklan 3 kohdan nojalla — annettava merkitystä sille, mitä taloudellisia seurauksia tavarantoimittajalle koituu, mikäli tavarantoimittaja olisi irtisanonut jälleenmyyjän kahden vuoden irtisanomisajalla?

               10.

               Kenellä on todistustaakka siitä, että edellytykset, joiden täyttyessä tavarantoimittaja voi ryhmäpoikkeusasetuksen 1475/95 5 artiklan 3 kohdan nojalla irtisanoa sopimuksen yhden vuoden irtisanomisajalla, täyttyvät, ja kuinka tällainen todistustaakka voidaan täyttää?

               11.

               Onko ryhmäpoikkeusasetuksen 1475/95 5 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että edellytykset — joiden täyttyessä tavarantoimittaja voi tämän säännöksen nojalla irtisanoa sopimuksen yhden vuoden irtisanomisajalla — voivat täyttyä jo sen vuoksi, että ryhmäpoikkeusasetuksen 1400/2002 täytäntöönpano sellaisenaan on voinut edellyttää tavarantoimittajan jälleenmyyjäverkoston perinpohjaista uudelleenjärjestelyä?

      (1)  EYVL L 145, 29.6.1995, s. 25.


title: Asia F-65/08: Kanne 30.11.2008 — Michael Kipp v. Europol

text:
               8.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 285/55

         Kanne 30.11.2008 — Michael Kipp v. Europol
   (Asia F-65/08)
   (2008/C 285/98)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Michael Kipp (Den Haag, Alankomaat) (edustaja: P. de Casparis)

      Vastaaja: Euroopan poliisivirasto (Europol)
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   Europolin 4.10.2007 tekemän sen päätöksen kumoaminen, jolla se ilmoitti kantajalle, ettei sillä ollut mitään mahdollisuuksia tarjota hänelle vakituista työtä.
   Vaatimukset

               —

               4.10.2007 tehty päätös, jolla kantajalle ilmoitettiin, ettei hänelle ollut mitään mahdollisuutta tarjota vakituista työtä, 29.4.2008 tehty päätös, jolla valitus ensin mainitusta päätöksestä hylättiin ja 12.6.2008 tehty päätös, joka liittyy 4.10.2007 tehdyllä päätöksellä tehtyyn pidennykseen, on kumottava

               —

               Europol on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-185/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenia) on esittänyt 22.4.2015 – Marjan Kostanjevec v. F&S Leasing GmbH

text:
               3.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 254/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenia) on esittänyt 22.4.2015 – Marjan Kostanjevec v. F&S Leasing GmbH
   (Asia C-185/15)
   (2015/C 254/05)
   Oikeudenkäyntikieli: sloveeni

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Marjan Kostanjevec

      Vastaaja: F&S Leasing GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko [– –] asetuksen N:o 44/2001 (1) 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun vastakanteen käsitettä tulkittava siten, että sillä tarkoitetaan myös kannetta, joka on nostettu kansallisessa oikeudessa tarkoitettuna vastakanteena sen jälkeen, kun Revision-menettelyssä oli kumottu vastaajan nostamaa pääkannetta koskevassa oikeudenkäynnissä annettu tuomio, joka tuli lainvoimaiseksi ja täytäntöönpanokelpoiseksi, kun tämä sama asia on palautettu ensimmäisen asteen tuomioistuimeen uutta käsittelyä varten ja kun kantaja vaatii perusteettomaan etuun perustuvassa vastakanteessaan sen summan palauttamista, jonka hän joutui maksamaan sellaisen myöhemmin kumotun tuomion perusteella, joka annettiin vastaajan pääkannetta koskevassa oikeudenkäynnissä?

               2)

               Onko [– –] asetuksen N:o 44/2001 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua käsitettä kuluttajansuojaa koskevat riita-asiat tulkittava siten, että se kattaa myös tilanteet, joissa kuluttaja kansallisessa oikeudessa tarkoitettuna, pääkanteeseen liittyvänä vastakanteena nostaa oman kanteensa, jossa hän esittää perusteettomaan etuun liittyvän vaatimuksen, kun pääkanne liittyy [– –] asetuksen N:o 44/2001 mainitun säännöksen mukaiseen kuluttajansuojaa koskevaan riita-asiaan, kun kantaja, toisin sanoen kuluttaja, vaatii palauttamaan summan, jonka hän joutui maksamaan sellaisen (myöhemmin) kumotun tuomion perusteella, joka annettiin vastaajan pääkannetta koskevassa oikeudenkäynnissä, toisin sanoen kuluttajasuojaa koskevaan riita-asiaan perustuvan summan palautusta?

               3)

               Mikäli edellä kuvaillussa tapauksessa toimivaltaa ei voida perustaa vastakannetta koskeviin toimivaltasääntöihin eikä sääntöihin, jotka liittyvät toimivaltaan kuluttajansuojaa koskevissa riita-asioissa, kysytään seuraavaa:

                           a)

                           onko [– –] asetuksen N:o 44/2001 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua sopimusta koskevan asian käsitettä tulkittava siten, että se kattaa myös kanteen, jossa kantaja esittää perusteettomaan etuun perustuvan vaatimuksen mutta joka on nostettu kansallisessa oikeudessa tarkoitettuna osapuolten välistä sopimussuhdetta koskevaan vastaajan pääkanteeseen liittyvänä vastakanteena, jossa perusteettomaan etuun perustuvan vaatimuksen kohteena on sellaisen summan palauttaminen, jonka kantaja joutui maksamaan sellaisen (myöhemmin) kumotun tuomion perusteella, joka annettiin vastaajan pääkannetta koskevassa oikeudenkäynnissä, eli toisin sanoen siten, että se kattaa asian, jossa on kyse sopimusta koskevassa asiassa kyseessä olleen summan palautuksesta?
                           mikäli edelliseen kysymykseen voidaan vastata myöntävästi, kysytään:

                           b)

                           onko edellä kuvaillussa tapauksessa [– –] asetuksen N:o 44/2001 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun täytäntöönpanopaikan mukaista toimivaltaa tutkittava niiden sääntöjen valossa, joilla säännellään perusteettomaan etuun perustuvasta vaatimuksesta johtuvien velvoitteiden täytäntöönpanoa?

      (1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001 (EYVL L 12, 16.1.2001, s. 1).


title: Asian C-407/02 poistaminen rekisteristä

text:
20.9.2003               FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                   C 226/15
Direktiivin 16 artiklalla perustetun ORNIS-komitean                              Asian C-131/02 (1) poistaminen rekisteristä
mukaan ”pienillä määrillä” pitäisi tarkoittaa alle 1 prosentin
[lisä]määrää asianomaisen kannan perusteella määrätystä                                         (2003/C 226/28)
vuotuisesta kuolleisuudesta (keskiarvo) sellaisten lajien osalta,
joiden metsästys on kiellettyä, ja noin 1 prosentin tasoa               Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 12.6.2003
vastaavaa määrää sellaisten lajien osalta, joiden metsästys on          antamalla määräyksellä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen
sallittua, kuitenkin siten, että direktiivin 9 artiklan noudattami-     rekisteristä on poistettu asia C-131/02, Euroopan yhteisöjen
nen riippuu joka tapauksessa artiklan muiden kohtien                    komissio vastaan Itävallan tasavalta.
noudattamisesta. Suomen sallima kevätmetsästys on ylittänyt
moninkertaisesti komitean suosituksen perusteella lasketun
määrän.                                                                 (1) EYVL C 131, 1.6.2002.
(1) Annettu 2 päivänä huhtikuuta 1979, EYVL, Erityispainos 1994,
    15/Nide 2, s. 161.                                                           Asian C-393/02 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2003/C 226/29)
                                                                        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 18.6.2003
                                                                        antamalla määräyksellä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen
Euroopan yhteisöjen komission 5.8.2003 Belgian kunin-                   rekisteristä on poistettu asia C-393/02, Euroopan yhteisöjen
               gaskuntaa vastaan nostama kanne                          komissio vastaan Portugalin tasavalta.
                          (Asia C-345/03)
                                                                        (1) EYVL C 323, 21.12.2002.
                          (2003/C 226/27)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.8.2003 Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningaskuntaa
vastaan. Kantajan asiamiehet ovat M. Konstantinidis ja
F. Simonetti, prosessiosoite Luxemburgissa.                                      Asian C-407/02 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2003/C 226/30)
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 25.6.2003
                                                                        antamalla määräyksellä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen
1.    toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut             rekisteristä on poistettu asia C-407/02, Euroopan yhteisöjen
      romuajoneuvoista 18 päivänä syyskuuta 2000 annetun                komissio vastaan Helleenien tasavalta.
      Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
      2000/53/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
      antanut kaikkia tämän direktiivin noudattamisen                   (1) EYVL C 19, 25.1.2003.
      edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä
      tai joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut niistä
      komissiolle,
2.    velvoittaa    Belgian       kuningaskunnan        korvaamaan                Asian C-10/03 (1) poistaminen rekisteristä
      oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (2003/C 226/31)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 26.6.2003
                                                                        antamalla määräyksellä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen
Direktiivin täytäntöönpanolle          varattu    määräaika  päättyi    rekisteristä on poistettu asia C-10/03, Euroopan yhteisöjen
21.4.2002.                                                              komissio vastaan Suomen tasavalta.
(1) EYVL L 269, 21.10.2000, s. 34.
                                                                        (1) EUVL C 44, 22.2.2003.


title: Asia C-324/06: Kanne 24.7.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/28

         Kanne 24.7.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-324/06)
   (2006/C 224/52)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Szmytkowska ja P. Andrade)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut neuvoston direktiivin 82/471/ETY liitteen muuttamisesta Candida guilliermondiin sisällyttämiseksi siihen 23 päivänä joulukuuta 2004 annetun komission direktiivin 2004/116/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle;

               —

               Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanon määräaika päättyi 30.6.2005.

      (1)  EUVL L 379, s. 81.


title: Asia C-555/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 16.2.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n.o 6 de Murcia – Espanja) – IOS Finance EFC SA v. Servicio Murciano de Salud (Ennakkoratkaisupyyntö — Kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjuminen — Direktiivi 2011/7/EU — Yksityisten yritysten ja viranomaisten väliset kaupalliset toimet — Kansallinen lainsäädäntö, jossa saatavan pääoman välittömän maksamisen edellytykseksi asetetaan viivästyskorosta ja perintäkulukorvauksesta luopuminen)

text:
               10.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 16.2.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n.o 6 de Murcia – Espanja) – IOS Finance EFC SA v. Servicio Murciano de Salud
   (Asia C-555/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjuminen - Direktiivi 2011/7/EU - Yksityisten yritysten ja viranomaisten väliset kaupalliset toimet - Kansallinen lainsäädäntö, jossa saatavan pääoman välittömän maksamisen edellytykseksi asetetaan viivästyskorosta ja perintäkulukorvauksesta luopuminen))
   (2017/C 112/02)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n.o 6 de Murcia

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: IOS Finance EFC SA

      Vastaaja: Servicio Murciano de Salud

      Tuomiolauselma

   Kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta 16.2.2011 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2011/7/EU ja etenkin sen 7 artiklan 2 ja 3 kohtaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan velkojan on mahdollista luopua vaatimasta viivästyskorkoa ja korvausta perintäkuluista vastikkeeksi erääntyneiden saatavien pääoman välittömästä maksamisesta, sillä varauksella, että kyseinen luopuminen on vapaaehtoista, mikä kansallisen tuomioistuimen on tarkistettava.

      (1)  EUVL C 56, 16.2.2015.


title: Asia C-140/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 16.7.2015 – Euroopan komissio v. Slovenian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivit 2008/98/EY ja 1999/31/EY — Louhitun maa-aineksen ja muiden jätteiden sijoittamisen estäminen ja poistaminen — Kaatopaikka — Jätteiden hävittämistä ja varastoimista koskevien toimenpiteiden toteuttamatta jättäminen — Oikeudellisten muutoksenhakukeinojen käyttäminen)

text:
               21.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 16.7.2015 – Euroopan komissio v. Slovenian tasavalta
   (Asia C-140/14) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivit 2008/98/EY ja 1999/31/EY - Louhitun maa-aineksen ja muiden jätteiden sijoittamisen estäminen ja poistaminen - Kaatopaikka - Jätteiden hävittämistä ja varastoimista koskevien toimenpiteiden toteuttamatta jättäminen - Oikeudellisten muutoksenhakukeinojen käyttäminen))
   (2015/C 311/10)
   Oikeudenkäyntikieli: sloveeni

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Sanfrutos Cano ja M. Žebre)

      Vastaaja: Slovenian tasavalta (asiamies: J. Morela)

      Tuomiolauselma

               1)

               Koska Slovenian tasavalta

                           —

                           on sallinut louhitun maa-aineksen sijoittamisen Teharjen (Bukovžlak) kunnan kiinteistöllä nro 115/1 varmistamatta, ettei kyseiselle alueelle ole sijoitettu aikaisemmin tai sijoiteta samanaikaisesti muita jätteitä, ja koska se ei ole toteuttanut toimenpiteitä sellaisen jätteen poistamiseksi kyseiseltä alueelta, jota aluetta koskeva lupa ei kata, kyseistä aluetta on pidettävä laittomana kaatopaikkana, jolla ei noudateta edellytyksiä ja vaatimuksia, joista säädetään yhtäältä jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta 19.11.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/98/EY 13 artiklassa ja 36 artiklan 1 kohdassa ja toisaalta kaatopaikoista 26.4.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY 5 artiklan 3 kohdan e alakohdassa, 6 artiklassa – tarkasteltuna yhdessä direktiivin 1999/31/EY 16 artiklan ja liitteen II mukaisista perusteista ja menettelyistä jätteen hyväksymiseksi kaatopaikoille 19.12.2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2003/33/EY kanssa –, 7, 8, 9, 11 ja 12 artiklassa sekä direktiivin 1999/31/EY liitteissä I, II ja III, ja

                           —

                           ei ole huhtikuusta 2009 lähtien toteuttanut riittäviä toimenpiteitä estääkseen louhitun maa-aineksen, joka kuuluu jätteiden luokittelusta annettuun nimikkeeseen 17 05 06 (muut kuin nimikkeessä 17 05 05 mainitut ruoppausmassat) ja nimikkeeseen 17 05 05 (ruoppausmassat, jotka sisältävät vaarallisia aineita), sijoittamisen Gaberje-sudin liikealueen kunnallistekniikan rakennusalueella ja sittemmin poistaakseen sen, kyseistä aluetta on myös pidettävä laittomana kaatopaikkana, jolla ei noudateta direktiivien 1999/31 ja 2008/98 edellä mainittuja säännöksiä eikä viimeksi mainitun direktiivin 12, 15 ja 17 artiklaa,
                           minkä vuoksi Slovenian tasavalta ei ole noudattanut edellä mainittujen säännösten mukaisia velvoitteitaan.

               2)

               Slovenian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 184, 16.6.2014.


title: Asia F-47/13: Kanne 17.5.2013 — ZZ v. neuvosto

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/63

         Kanne 17.5.2013 — ZZ v. neuvosto
   (Asia F-47/13)
   2013/C 207/110
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja M. Velardo)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen päätöksen kumoaminen, jolla kantaja oli jätetty merkitsemättä niistä AD -virkaryhmään kuuluvista virkamiehistä tehtyyn luetteloon, joita esitettiin ylennettäväksi vuonna 2012

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että virkamiestuomioistuin

               —

               kumoaa 20.7.2012 tehdyn neuvoston pääsihteeristön päätöksen nro 63/12 vuonna 2012 ylennettäviä virkamiehiä koskevasta luettelosta, johon kantajaa ei ollut merkitty ja 11.2011 tehdyn nimittävän viranomaisen päätöksen

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan aiheutuneen aineellisen ja aineettoman vahingon viivästys- ja hyvityskorkoineen 6,75 prosentin korkokantaa soveltaen

               —

               velvoittaa Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-470/15: Kanne 11.8.2015 – Cham v. neuvosto

text:
               12.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 337/36

         Kanne 11.8.2015 – Cham v. neuvosto
   (Asia T-470/15)
   (2015/C 337/40)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Cham Holding (Damaskos, Syyria) (edustaja: asianajaja E. Ruchat)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi

               —

               tämän seurauksena kumoamaan 28.5.2015 tehdyn päätöksen (YUTP) 2015/837 ja sen täytäntöönpanosäädökset siltä osin kuin ne koskevat kantajaa

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osiltaan samat tai samankaltaiset kuin ne kanneperusteet, joihin on vedottu asiassa T-432/11, Makhlouf vastaan neuvosto (1).

      (1)  EUVL C 290, s. 13.


title: Asia T-399/15: Kanne 20.7.2015 – Morgan & Morgan v. SMHV – Grupo Morgan & Morgan (Morgan & Morgan)

text:
               21.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/56

         Kanne 20.7.2015 – Morgan & Morgan v. SMHV – Grupo Morgan & Morgan (Morgan & Morgan)
   (Asia T-399/15)
   (2015/C 311/61)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Morgan & Morgan International Insurance Brokers S.r.l. (Conegliano, Italia) (edustajat: asianajajat F. Gatti ja F. Caricato)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Grupo Morgan & Morgan (Ciudad de Panamá, Panama)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”Morgan & Morgan” – Rekisteröintihakemus nro 11 596 087

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 7.5.2015 asiassa R 1657/2014-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               myöntää ja toteaa, että kantajan nostama kanne voidaan ottaa tutkittavaksi ja että se on perusteltu

               —

               muuttaa riidanalaista päätöstä

               —

               hyväksyy sen, että yhteisön tavaramerkki nro 11 596 087 rekisteröidään lopullisesti Morgan & Morgan International Insurance Brokers s.r.l.:n nimissä luokan 36 osalta

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan kolmesta menettelystä aiheutuneet kulut.

      Kanneperuste

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-429/99: Euroopan yhteisöjen komission 5.11.1999 Portugalin tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
5.2.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 34/11
2. Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:                  3. Onko ajallisesti ratkaisevana yhä pidettävä ajankohtaa,
                                                                             jolloin kantaja nosti patentinhaltijan oikeudenkäyntival-
                                                                             tuutettuna patentinloukkauskanteen, jos patentti asian
     Sovelletaanko asetusta N:o 1408/71 myös silloin, kun                    käsittelyn aikana siirtyy kantajalle eikä tämä oikeudenkäyn-
     työntekijänä työskentelevä pakolainen ja hänen perheensä                nin jatkuessa enää vaadi oikeuksia toisen lukuun vaan
     ovat tulleet jäsenvaltioon välittömästi kolmannesta valtios-            vetoaa omiin oikeuksiinsa patentinhaltijana?
     ta eivätkä he ole muuttaneet yhteisön sisällä jäsenvaltiosta
     toiseen?
                                                                        4. Onko ajallisesti ratkaisevana pidettävä ajankohtaa, jolloin
                                                                             patentinhaltijaa vastaan nostettiin negatiivinen vahvistus-
3. Onko sellainen kansallinen lainsäädäntö yhteisön oikeuden                 kanne sen vahvistamiseksi, että tietyllä tuotteella loukataan
     säännösten ja määräysten vastainen, jonka mukaan oikeus                 patentinhaltijan patenttia, jos patentti asian käsittelyn
     perhe-etuuteen edellyttää myös silloin tietyn oleskelulupa-             aikana siirtyy ja jos negatiivinen vahvistuskanne tämän
     asiakirjan tosiasiallista myöntämistä, kun pakolaisen turva-            jälkeen kohdistuu uutta patentinhaltijaa vastaan?
     paikkaoikeus on tunnustettu?
(1) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2.
                                                                        Euroopan yhteisöjen komission 5.11.1999 Portugalin ta-
                                                                                savaltaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-429/99)
Oberlandesgericht Düsseldorfin 30.9.1999 tekemällään
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Con-                                            (2000/C 34/21)
naught Laboratories Inc. vastaan 1. SmithKline Beecham
Pharma GmbH ja 2. SmithKline Beecham Biologicals
                        Manufacturing S.A                               Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut Euroopan yhteisö-
                                                                        jen tuomioistuimessa 5.11.1999 kanteen Portugalin tasavaltaa
                                                                        vastaan. Komission asiamiehinä ovat oikeudellisen yksikön
                          (Asia C-426/99)                               virkamiehet Ana Maria Alves Vieira ja Barry Doherty, ja
                                                                        prosessiosoite Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön
                                                                        virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                           (2000/C 34/20)
                                                                        Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:
Oberlandesgericht Düsseldorf on pyytänyt 30.9.1999 te-
kemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomiois-
tuimen kirjaamoon 3.11.1999 Euroopan yhteisöjen tuomiois-               — toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut sille
tuimelta ennakkoratkaisua asiassa Connaught Laboratories Inc.                direktiivin 90/388/ETY (1), sellaisena kuin se on muutettu-
vastaan 1. SmithKline Beecham Pharma GmbH ja 2. SmithKline                   na direktiivillä 96/19/EY (2), 2 artiklan 4 kohdan toisen
Beecham Biologicals Manufacturing S.A seuraaviin kysymyk-                    alakohdan mukaan kuuluvia velvoitteita;
siin:
                                                                        — velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-
1. Tuleeko toissijaista vaatimusta koskeva asia vireille Brysse-             käyntikulut.
     lin yleissopimuksen 21 artiklassa tarkoitetulla tavalla sellai-
     sen seikan perusteella, jolla on kansallisen oikeuden mu-
     kaan vireilletulon aiheuttava vaikutus (tässä asiassa haas-
     teen tiedoksi antaminen), vai vasta silloin, kun (lisäksi)         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     täyttyvät toissijaista vaatimusta koskevat prosessuaaliset
     edellytykset?
                                                                        Komissio katsoo, että ”call-back” -palvelut eivät ole kilpailusta
                                                                        telepalvelumarkkinoilla annetussa komission direktiivissä
2. Ketä on pidettävä asianosaisena, kun kantaja esittää omissa          90/388/ETY tarkoitettua puhelinliikennettä ja että näin ollen
     nimissään vaatimuksia aineellisten oikeuksien haltijan an-         komission päätöksen 97/310/EY 3 artiklassa ei myönnetä
     taman oikeudenkäyntivaltuutuksen perusteella tämän toi-            tällaisten palvelujen tarjoamisen osalta täytäntöönpanoa kos-
     sen lukuun; onko asianosaisena pidettävä oikeudenkäynti-           kevaa ylimääräistä aikaa, koska ne oli jo täytynyt vapauttaa
     valtuutuksen haltijaa vai aineellisten oikeuksien haltijaa?        Portugalissa direktiivin tullessa voimaan. Portugalin tasavalta
 ---pagebreak--- C 34/12                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         5.2.2000
ei voi direktiiviä rikkomatta antaa säännöksiä, joissa kielletään         Euroopan yhteisöjen komission 12.11.1999 Portugalin
tällaiset palvelut. Lakiasetuksen nro 240/97 47 §:n 1 momentin                            tasavaltaa vastaan nostama kanne
a alakohta on näin ollen direktiivin vastainen, koska siinä
kielletään ”call-back” -palvelujen tarjoaminen.
                                                                                (Asia C-435/99)
(1) Kilpailusta telepalvelumarkkinoilla 28 päivänä kesäkuuta 1990                                    (2000/C 34/23)
    annettu komission direktiivi 90/388/ETY (EYVL L 192,
    24.7.1990, s. 10).
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 12.11.1999 Euroo-
(2) Täydellisen kilpailun toteuttamista televistintämarkkinoilla poh-
    justavan direktiivin 90/388/ETY muuttamisesta 13 päivänä maa-
                                                                          pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin tasavaltaa
    liskuuta 1996 annettu komission direktiivi 96/19/EY (EYVL L 74,       vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellinen neuvonantaja
    22.3.1996, s. 13).                                                    Lena Ström ja oikeudellisen yksikön virkamies António Caeiros
                                                                          ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la Cruz,
                                                                          Center Wagner, Kirchberg.
                                                                          Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                          a) toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut
                                                                              — tiettyjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen vaaral-
                                                                                listen aineiden aiheuttamasta pilaantumisesta 4 päivänä
Commissione Tributaria di Primo Grado di Trenton –
                                                                                toukokuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin
Sezione N. 6 – 30.9.1999 ja 14.10.1999 tekemillään
                                                                                76/464/ETY (1) 13 artiklan 1 kohdan,
päätöksillä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asioissa
1) Panarotta 2002 Srl, kotipaikka Affi (VR), vastaan Ufficio
Imposte Dirette di Trento ja 2) NTB SpA (Nuova Tessi-                         — titaanidioksiditeollisuuden jätteistä 20 päivänä helmi-
brenta SpA), kotipaikka Montebello Vicentino (VI), vas-                            kuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin
       taan Ufficio Imposte Dirette di Tione di Trento                             78/176/ETY (2), sellaisena kuin se on muutettuna direk-
                                                                                tiivillä 83/29/ETY (3), 14 artiklan,
                   (Asiat C-433/99 ja C-434/99)                               — suojelua ja parantamista edellyttävien makeiden vesien
                                                                                laadusta kalojen elämän turvaamiseksi 18 päivänä
                                                                                heinäkuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin
                            (2000/C 34/22)
                                                                                78/659/ETY (4), sellaisena kuin se on viimeksi muutet-
                                                                                tuna vuoden 1985 liittymisasiakirjalla, 16 artiklan,
Commissione Tributaria di Primo Grado di Trento – Sezione
N. 6 – on pyytänyt 30.9.1999 ja 14.10.1999 tekemillään                        — pohjaveden suojelemisesta tiettyjen vaarallisten ainei-
päätöksillä, jotka ovat saapuneet Euroopan yhteisöjen tuo-                         den aiheuttamalta pilaantumiselta 17 päivänä joulu-
mioistuimeen 11.11.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-                          kuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin
melta asioissa 1) Panarotta 2002 Srl, kotipaikka Affi (VR),                        80/68/ETY (5) 16 artiklan 1 kohdan,
vastaan Ufficio Imposte Dirette di Trento ja 2) NTB SpA
(Nuova Tessilbrenta SpA), kotipaikka Montebello Vicentino
                                                                              — kloorialkalielektrolyysiteollisuuden elohopeapäästöjen
(VI), vastaan Ufficio Imposte Dirette di Tione di Trento
                                                                                raja-arvoista ja laatutavoitteista 22 päivänä maaliskuuta
ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:
                                                                                1982 annetun neuvoston direktiivin 82/176/ETY (6)
                                                                                5 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan ensimmäisen ala-
                                                                                kohdan,
”Onko 30.9.1992 annetun asetuksen nro 324 säännös, jonka
mukaan 0,75 prosentin suuruinen vuotuinen yhtenäinen vero
kannetaan nettovarallisuudesta kannettavan veron veroperus-                   — kadmiumpäästöjen raja-arvoista ja laatutavoitteista,
teen siitä osasta, joka muodostuu vuosittaisesta taseesta ilme-                    26 päivänä syyskuuta 1983 annetun neuvoston direk-
nevästä pääomasta, josta on jo kannettu yhden prosentin                            tiivin 83/513/ETY (7) 5 artiklan 1 ja 2 kohdan,
suuruinen pääoman hankintavero, yhteensopiva yhteisön oi-
keuden ja erityisesti 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun                      — muiden alojen kuin kloorialkalielektrolyysiteollisuuden
direktiivin 69/335/ETY (1)kanssa?”                                                 elohopeapäästöjen raja-arvoista ja laatutavoitteista
                                                                                8 päivänä maaliskuuta 1984 annetun neuvoston direk-
                                                                                tiivin 84/156/ETY (8) 6 artiklan 1 kohdan,
(1) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.
                                                                              — heksakloorisykloheksaanipäästöjen raja-arvoista ja laa-
                                                                                tutavoitteista 9 päivänä lokakuuta 1984 annetun neu-
                                                                                voston direktiivin 84/491/ETY (9) 5 artiklan 1 ja 2 koh-
                                                                                dan,


title: Asia C-531/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Espanja) on esittänyt 8.10.2015 – Elda Otero Ramos v. Servizo Galego de Saúde ja Instituto Nacional de la Seguridad Social

text:
               21.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 429/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Espanja) on esittänyt 8.10.2015 – Elda Otero Ramos v. Servizo Galego de Saúde ja Instituto Nacional de la Seguridad Social
   (Asia C-531/15)
   (2015/C 429/14)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Elda Otero Ramos

      Vastapuolet: Servizo Galego de Saúde ja Instituto Nacional de la Seguridad Social

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko 22.3.2007 annetun Espanjan tasa-arvolain 3/2007, jolla toimenpiteistä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi työssä 19.10.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/85/ETY (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohta on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, 26 §:n 4 momentissa, luettuna yhdessä sen 3 momentin kanssa, tarkoitettuun imetysajan riskitilanteeseen soveltaa miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa 5.7.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/54/EY (2) (uudelleenlaadittu toisinto) 19 artiklassa tarkoitettuja todistustaakkaa koskevia sääntöjä?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, voidaanko seikkoina, joiden perusteella voidaan olettaa kyseessä olevan direktiivin 19 artiklassa tarkoitettu välitön tai välillinen syrjintä, pitää sitä, että työskentelystä ensiapupoliklinikan sairaanhoitajana aiheutuu imetykselle riskejä, jotka on näytetty toteen sen ensiapupoliklinikan, jossa kyseinen työntekijä työskentelee, johtajana toimivan lääkärin antamalla perustellulla lausunnolla?

               3)

               Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, voidaanko sitä, että toimen, jossa työntekijä suorittaa työtehtäviään, on ilmoitettu kuuluvan niihin toimiin, jotka mainitaan yrityksen – työntekijöiden edustajia kuultuaan – laatimassa luettelossa toimina, joista ei aiheudu riskiä, ja sitä, että työntekijä on kyseisen sairaalan ennalta ehkäisevän terveydenhuollon osaston työterveysriskien ehkäisyn yksikön antamassa lääkärinlausunnossa todettu työkykyiseksi, ilman että mainituissa asiakirjoissa eritellään, kuinka tällaisiin toteamuksiin on päädytty, pitää joka tapauksessa ja kiistatta seikkoina, jotka osoittavat, ettei 19 artiklassa tarkoitettua tasa-arvoisen kohtelun periaatetta ole loukattu?

               4)

               Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi ja kolmanteen kysymykseen kieltävästi, kummalla osapuolista – kantajana olevalla työntekijällä vai vastaajana olevalla työnantajalla – on silloin, kun työstä on todettu aiheutuvan riskejä äidille tai lapselle, jota hän imettää, direktiivin 2006/54/EY 19 artiklan mukaan todistustaakka sen osoittamiseksi, 1) että työehtojen tai -ajan mukauttaminen ei ole mahdollista tai että työolot voivat mukauttamisesta huolimatta vaikuttaa haitallisesti raskaana olevan tai imettävän työntekijän terveyteen (direktiivin 92/85/ETY 5 artiklan 2 kohdan täytäntöön panemiseksi annetun Espanjan työturvallisuuslain 26 §:n 2 momentti, luettuna yhdessä sen 4 momentin kanssa), ja 2) että työntekijän siirtäminen toiseen tehtävään ei ole teknisesti tai objektiivisesti katsoen mahdollista tai sitä ei voida perusteltujen syiden vuoksi kohtuudella vaatia (direktiivin 92/85/ETY 5 artiklan 3 kohdan täytäntöön panemiseksi annetun työturvallisuuslain 26 §:n 3 momentti, luettuna yhdessä sen 4 momentin kanssa)?

      (1)  EYVL L 348, s. 1.

      (2)  EUVL L 204, s. 23.


title: Asia C-109/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 29.2.2012 — Laboratoires Lyocentre

text:
               5.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 133/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 29.2.2012 — Laboratoires Lyocentre
   (Asia C-109/12)
   2012/C 133/36
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Korkein hallinto-oikeus

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Laboratoires Lyocentre

      Muut osapuolet: Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus, Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhdessä jäsenvaltiossa tehty laitedirektiivin 93/42/ETY (1) mukainen määrittely, jossa valmisteen on katsottu olevan laitedirektiivin mukainen terveydenhuollon laite tai tarvike ja se on varustettu CE-merkinnällä, esteenä sille, että toisen jäsenvaltion kansallinen toimivaltainen viranomainen määrittelee kysymyksessä olevan valmisteen sen farmakologisten, immunologisten tai metabolisten vaikutusten perusteella lääkedirektiivin 2001/83/EY (2) 1 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaiseksi lääkkeeksi?

               2)

               Mikäli edelliseen kysymykseen annetaan kielteinen vastaus, voiko tämä kansallinen toimivaltainen viranomainen määritellä valmisteen lääkkeeksi noudattaen yksinomaan lääkedirektiivin 2001/83/EY mukaisia menettelytapoja, vai onko ennen lääkedirektiivin mukaiseen lääkkeeksi määrittelyä koskevaan menettelyyn ryhtymistä noudatettava laitedirektiivin 93/42/ETY 8 artiklan suojalausekemenettelyä tai 18 artiklan säännöksiä koskien perusteettomasti kiinnitettyä CE-merkintää?

               3)

               Asettaako lääkedirektiivi 2001/83/EY, laitedirektiivi 93/42/ETY tai unionin oikeus muutoin (ml. ihmisten terveyden ja elämän suojelu ja kuluttajansuoja) esteitä sille, että saman jäsenvaltion alueella on markkinoilla saman ainesosan sisältäviä valmisteita samanlaisin vaikutustavoin yhtäältä lääkedirektiivin 2001/83/EY mukaisena myyntilupaa edellyttävänä lääkkeenä ja toisaalta laitedirektiivin 93/42/ETY mukaisena terveydenhuollon laitteena tai tarvikkeena?

      (1)  Neuvoston direktiivi 93/42/ETY, annettu 14 päivänä kesäkuuta 1993, lääkinnällisistä laitteista EYVL, Erityispainos 1994, 13/Nide 24, s. 85

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/83/EY, annettu 6 päivänä marraskuuta 2001, ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä EYVL L 311, 28.11.2001, s. 67


title: Asia F-141/11: Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 30.5.2013 — Marcuccio v. komissio (Henkilöstö — Työjärjestyksen 34 artiklan 1 ja 6 kohta — Telekopiolaitteella kanteen nostamisen määräajassa toimitettu kannekirjelmä — Asianajajan käsin tekemä allekirjoitus, joka poikkeaa kannekirjelmän kirjeitse toimitetussa alkuperäiskappaleessa olevasta allekirjoituksesta — Kanteen nostaminen myöhässä — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               31.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/50

         Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 30.5.2013 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-141/11) (1)

   (Henkilöstö - Työjärjestyksen 34 artiklan 1 ja 6 kohta - Telekopiolaitteella kanteen nostamisen määräajassa toimitettu kannekirjelmä - Asianajajan käsin tekemä allekirjoitus, joka poikkeaa kannekirjelmän kirjeitse toimitetussa alkuperäiskappaleessa olevasta allekirjoituksesta - Kanteen nostaminen myöhässä - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   2013/C 252/90
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja J. Baquero Cruz, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota komission implisiittinen päätös, jolla hylätään kantajan vaatimus saada maksu palkasta, joka on maksamatta syys-, loka-, marras- ja joulukuulta 2010 ja tammikuulta 2011.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Luigi Marcuccio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 65, 3.3.2012, s. 25.


title: Asia T-442/12: Kanne 5.10.2012 — Changmao Biochemical Engineering v. neuvosto

text:
               24.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 366/39

         Kanne 5.10.2012 — Changmao Biochemical Engineering v. neuvosto
   (Asia T-442/12)
   2012/C 366/80
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (Changzhou, Kiina) (edustajat: asianajajat E. Vermulst ja S. Van Cutsem)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan viinihapon tuonnissa annetun täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 349/2012 muuttamisesta 26.6.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 626/2012 (EUVL L 182, s. 1) kantajaa koskevilta osin, ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu väitteeseen, jonka mukaan vastaaja teki ilmeisen arviointivirheen ja rikkoi polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (EUVL L 343, s. 51) 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan ensimmäistä luetelmakohtaa hylätessään hakijan markkinatalouskohtelua koskevan pyynnön raaka-aineena käytetyn bentseenin hinnan väitetyn vääristymisen perusteella. Unionin toimielimet tekivät ilmeisen arviointivirheen verratessaan koksista valmistetun bentseenin hintaa raakaöljystä valmistetun bentseenin hintaan sekä perustaessaan arviointinsa bentseenille asetettuun vientiveroon, jonka osalta ne totesivat, ettei se ollut voimassa. Lisäksi toimielimet rikkoivat neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäistä luetelmakohtaa pitäessään sitä, ettei oikeutta arvonlisäveron palautukseen bentseenin viennin osalta ole, merkittävänä valtion puuttumisena kantajan liiketoiminnallisiin päätöksiin.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu väitteeseen, jonka mukaan vastaaja teki ilmeisen arviointivirheen ja rikkoi neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 11 artiklan 3 kohtaa, koska neuvoston olisi pitänyt myöntää kantajalle markkinatalouskohtelu välivaiheen tarkastelun aikana ja koska se siten virheellisesti katsoi, että polkumyyntiä koskevat olosuhteet olivat huomattavasti muuttuneet ja että nämä muutokset olivat pysyviä.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu väitteeseen, jonka mukaan vastaaja rikkoi perusteluvelvollisuuttaan, SEUT 296 artiklaa ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 6 artiklan 7 kohtaa, 11 artiklan 3 kohtaa, 14 artiklan 2 kohtaa ja 18 artiklan 4 kohtaa, kun se ilman perusteluja jätti huomiotta kantajan toimittamat huomautukset ja todisteet ja kun se ei esittänyt yksiselitteisiä perusteluja väitetystä raaka-aineena käytetyn bentseenin hinnan vääristymisestä.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu väitteeseen, jonka mukaan vastaaja rikkoi neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan toista alakohtaa, kun se ei tehnyt markkinatalouskohtelua koskevaa päätöstä kolmen kuukauden kuluessa tutkimuksen aloittamisesta.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu väitteeseen, jonka mukaan vastaaja rikkoi neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 20 artiklan 2 kohtaa sekä loukkasi puolustautumisoikeuksia kieltäytyessään ilmoittamasta normaaliarvon laskemisen perusteiden yksityiskohtia.


title: Asia T-335/08: Kanne 14.8.2008 — BNP Paribas ja BNL v. komissio

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/39

         Kanne 14.8.2008 — BNP Paribas ja BNL v. komissio
   (Asia T-335/08)
   (2008/C 272/79)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantajat: BNP Paribas ja Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) (edustajat: asianajajat R. Silvestri, G. Escalar ja M. Todino)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               on kumottava valtiontuesta C 15/07 (ex NN 20/07), jota Italia on myöntänyt verokannustimina tietyille uudelleenjärjestelyn kohteena olleille luottolaitoksille 11.3.2008 tehty komission päätös K(2008) 869 (lopullinen) kokonaisuudessaan

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat riitauttavat säännöksen, jolla Italian laki N:o 350/2003 todettiin yhteensoveltumattomaksi valtiontukia koskevan EY 87 artiklan kanssa siltä osin, kuin siinä säädetään erityisestä verotäsmäytysjärjestelmästä (erityisjärjestelmä), joka koskee 30.7.1990 annetun lain N:o 218 (jäljempänä Amato-laki) mukaisen uudelleenjärjestelyn kohteena olleiden luottolaitosten varoja. Komission mukaan erityisjärjestelmä on EY 87 artiklan vastainen sen vuoksi, että Italian lainsäätäjä myönsi tämän järjestelmän kautta valikoivan edun vain sellaisille pankkilaitoksille, joita koski Amato-laissa tarkoitettu uudelleenjärjestely, eikä se säätänyt vastaavista eduista muille laitoksille ja yrityksille yleisesti.
   Kantajat esittävät väitteidensä tueksi, että komissio on katsonut virheellisesti, että erityinen verotäsmäytysjärjestelmä merkitsee taloudellisen edun myöntämistä sen saaville yrityksille, ja että se on näin ollen lainvastaisen tuen muoto. Tosiasiassa järjestelmällä ei anneta veroetua, koska kysymys on yksinkertaisesti valinnaisesta järjestelmästä, jonka yritykset voivat valita ennalta ja maksaa veron korvaavan verokannan mukaisesti.
   Vaikka tästä järjestelmästä olisikin jotakin etua sitä käyttäville yrityksille, se ei kuitenkaan ole valtiontukea, koska se ei ole luonteeltaan valikoiva. Kysymyksessä oleva verojärjestelmä on johdonmukainen ratkaisu yleiseen verojärjestelmään nähden, ja se perustuu objektiivisiin kriteereihin, toisin sanoen siihen, että asianomaisille luottolaitoksille, joita yksityistäminen koskee, annetaan mahdollisuus täsmäyttää omaisuuseriä Amato-lain mukaisesti siten, että sovelletaan verokantaa, jossa otetaan huomioon sekä jo kirjattu pääomavoittojen aikaisempi osittainen verotus että muu näihin omaisuuseriin liittyvä joustamattomuus. Nämä haitat eivät koske kaikkia muita yrityksiä — toisin kuin pankkeja, joita lain N:o 350/2003 mukaiset omaisuuserät koskevat — jotka olivat saaneet omaisuuseriä muutoin kuin tämän lain yhteydessä ja joiden osalta eri tavalla toimiva täsmäytysjärjestelmä oli täysin perusteltu.
   Toiseksi komission päätöksessä on erittäin puutteelliset perustelut, mikä johtuu siitä virheellisestä näkemyksestä, että laissa N:o 350/2003 ei säädetä mistään yleisestä täsmäytysjärjestelmästä. Kun komissio on virheellisesti katsonut, että ei ole mitään yleistä täsmäytysjärjestelmää, jota voisi verrata erityisjärjestelmään, joka on riitautettu, se ei ole suorittanut näiden kahden järjestelmän vertailua arvioidakseen kaikkia niitä seikkoja, jotka voivat vaikuttaa kullekin järjestelmälle ominaiseen kokonaisveroseuraamukseen.
   Kantajat toteavat, että jos tällainen kahden järjestelmän vertailu suoritettaisiin näiden seikkojen perusteella, on ilmeistä, että erityisjärjestelmä ei yleiseen järjestelmään verrattuna tuota käytännöllisesti katsoen mitään veroetua sovellettavan verokannan osalta.


title: Asia T-856/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.6.2017 – Rare Hospitality International v. EUIPO (LONGHORN STEAKHOUSE) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin LONGHORN STEAKHOUSE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta — Yhdenvertainen kohtelu ja hyvän hallinnon periaate)

text:
               7.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.6.2017 – Rare Hospitality International v. EUIPO (LONGHORN STEAKHOUSE)
   (Asia T-856/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin LONGHORN STEAKHOUSE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta - Yhdenvertainen kohtelu ja hyvän hallinnon periaate))
   (2017/C 256/31)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Rare Hospitality International, Inc. (Orlando, Florida, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja I. Lázaro Betancor)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamies: S. Bonne)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 12.9.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2149/2015-5), joka koskee hakemusta sanamerkin LONGHORN STEAKHOUSE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Rare Hospitality International, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 22, 23.1.2017.