title: Asia C-14/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 21.7.2011 (High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Divisionin (Administrative Court) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Nickel Institute v. Secretary of State for Work and Pensions (Ympäristö ja ihmisten terveyden suojelu — Direktiivi 67/548/ETY — Asetus (EY) N:o 1272/2008 — Nikkelikarbonaattien, nikkelihydroksidien ja useiden nikkeliä sisältävien ryhmiteltyjen aineiden luokittelu vaarallisiksi aineiksi — Direktiivien 2008/58/EY ja 2009/2/EY sekä asetuksen (EY) N:o 790/2009 pätevyys — Näiden luokittelujen mukauttaminen tekniikan ja tieteen kehityksen — Pätevyys — Kyseisten aineiden luontaisten ominaisuuksien arviointimenetelmät — Ilmeinen arviointivirhe — Oikeudellinen perusta — Perusteluvelvollisuus)

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 21.7.2011 (High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Divisionin (Administrative Court) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Nickel Institute v. Secretary of State for Work and Pensions
   (Asia C-14/10) (1)

   (Ympäristö ja ihmisten terveyden suojelu - Direktiivi 67/548/ETY - Asetus (EY) N:o 1272/2008 - Nikkelikarbonaattien, nikkelihydroksidien ja useiden nikkeliä sisältävien ryhmiteltyjen aineiden luokittelu vaarallisiksi aineiksi - Direktiivien 2008/58/EY ja 2009/2/EY sekä asetuksen (EY) N:o 790/2009 pätevyys - Näiden luokittelujen mukauttaminen tekniikan ja tieteen kehityksen - Pätevyys - Kyseisten aineiden luontaisten ominaisuuksien arviointimenetelmät - Ilmeinen arviointivirhe - Oikeudellinen perusta - Perusteluvelvollisuus)
   2011/C 269/14
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Nickel Institute

      Vastaaja: Secretary of State for Work and Pensions

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) — Vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen kolmannenkymmenennen kerran 21.8.2008 annetun komission direktiivin 2008/58/EY (EUVL L 246, s. 1) ja aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1272/2008 muuttamisesta sen mukauttamiseksi tekniikan ja tieteen kehitykseen 10.8.2009 annetun komission asetuksen (EY) N:o 790/2009 (EUVL L 235, s. 1) pätevyys siltä osin kuin on kyse nikkelikarbonaattien uudelleen luokittelemisesta syöpää aiheuttavaksi aineeksi — Nikkelikarbonaattien luontaisten ominaisuuksien riittämätön arviointi direktiivin 67/548/ETY liitteessä VI vahvistettujen vaatimusten kannalta

      Tuomiolauselma

   Ennakkoratkaisukysymyksiä tutkittaessa ei ole tullut esiin seikkoja, jotka voisivat vaikuttaa yhtäältä vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen kolmannenkymmenennen kerran 21.8.2008 annetun komission direktiivin 2008/58/EY sekä vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen kolmannenkymmenennenensimmäisen kerran 15.1.2009 annetun komission direktiivin 2009/2/EY sekä toisaalta aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1272/2008 muuttamisesta sen mukauttamiseksi tekniikan ja tieteen kehitykseen 10.8.2009 annetun komission asetuksen (EY) N:o 790/2009 pätevyyteen niiltä osin kuin pääasiassa kyseessä olevat, nikkelikarbonaatin, nikkelihydroksidin ja muiden nikkeliä sisältävien aineiden kaltaiset aineet luokitellaan näissä direktiiveissä ja kyseisessä asetuksessa ihmiselle karsinogeenisiksi, ryhmään 1 kuuluviksi aineiksi, mutageenisiksi, ryhmään 3 kuuluviksi aineiksi ja lisääntymiselle vaarallisiksi, ryhmään 2 kuuluviksi aineiksi.

      (1)  EUVL C 63, 13.3.2010.


title: Asia C-678/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11.12.2014 – Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — SEUT 56 artikla ja ETA-sopimuksen 36 artikla — Muuhun jäsenvaltioon sijoittautuneiden eläkerahastojen ja vakuutusyhtiöiden Espanjassa tarjoamat palvelut — Ammatilliset lisäeläkejärjestelyt — Velvollisuus nimetä Espanjassa asuva veroedustaja — Rajoittava luonne — Oikeuttaminen — Verovalvonnan tehokkuus ja veronkierron ehkäiseminen — Oikeasuhteisuus)

text:
               9.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11.12.2014 – Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-678/11) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - SEUT 56 artikla ja ETA-sopimuksen 36 artikla - Muuhun jäsenvaltioon sijoittautuneiden eläkerahastojen ja vakuutusyhtiöiden Espanjassa tarjoamat palvelut - Ammatilliset lisäeläkejärjestelyt - Velvollisuus nimetä Espanjassa asuva veroedustaja - Rajoittava luonne - Oikeuttaminen - Verovalvonnan tehokkuus ja veronkierron ehkäiseminen - Oikeasuhteisuus))
   (2015/C 046/02)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Jimeno Fernández ja W. Roels)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: A. Rubio González)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues, D. Colas ja J.-S. Pilczer)

      Tuomiolauselma

               1)

               Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut SEUT 56 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on antanut säännöksiä, jotka sisältyvät eläkejärjestelyjen ja — rahastojen sääntelystä annetun lain konsolidoidun toisinnon hyväksymisestä 29.11.2002 annetun kuninkaan asetuksen 1/2002 (Real Decreto Legislativo 1/2002, por el que se aprueba el texto refundido de la Ley de Regulación de los Planes y Fondos de Pensiones) 46 §:n c kohtaan ja yksityisen vakuutustoiminnan järjestämisestä ja valvonnasta annetun lain konsolidoidun toisinnon hyväksymisestä 29.10.2004 annetun kuninkaan asetuksen 6/2004 (Real Decreto Legislativo 6/2004, por el que se aprueba el texto refundido de la Ley de ordenación y supervisión de los seguros privados) 86 §:n 1 momenttiin ja joiden nojalla muihin jäsenvaltioihin kuin Espanjan kuningaskuntaan sijoittautuneilla eläkerahastoilla, jotka tarjoavat ammatillisia lisäeläkejärjestelyjä tässä jäsenvaltiossa, ja vakuutusyhtiöillä, jotka harjoittavat toimintaansa Espanjassa palvelujen tarjoamisen vapauden perusteella, on velvollisuus nimetä Espanjassa asuva veroedustaja.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan komissio, Espanjan kuningaskunta ja Ranskan tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 73, 10.3.2012.


title: Asia C-427/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 4.6.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2006/100/EY — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/23

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 4.6.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-427/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2006/100/EY - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   2009/C 180/38
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: H. Støvlbæk ja I. Chatzigiannis)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta (asiamies: M. Michelogiannaki)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Tiettyjen direktiivien mukauttamisesta henkilöiden vapaan liikkuvuuden alalla Bulgarian ja Romanian liittymisen johdosta 20.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/100/EY (EUVL L 363, s. 141) noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä ei ole toteutettu määräajassa

      Tuomiolauselma

               1)

               Helleenien tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen direktiivien mukauttamisesta henkilöiden vapaan liikkuvuuden alalla Bulgarian ja Romanian liittymisen johdosta 20.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/100/EY 2 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 285, 8.11.2008.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 29 päivänä huhtikuuta 2004, yhdistetyissä asioissa C-456/01 P ja C-457/01 P, Henkel KGaA vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta — Pyykin- ja astianpesukoneissa käytettävien pesuainepuristeiden kolmiulotteinen muoto — Rekisteröinnin ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyky)

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/15

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (kuudes jaosto)
   29 päivänä huhtikuuta 2004,
   yhdistetyissä asioissa C-456/01 P ja C-457/01 P, Henkel KGaA vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Pyykin- ja astianpesukoneissa käytettävien pesuainepuristeiden kolmiulotteinen muoto - Rekisteröinnin ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyky)
   (2004/C 118/26)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Yhdistetyissä asioissa C-456/01 P ja C-457/01 P, Henkel KGaA, kotipaikka Düsseldorf (Saksa), (edustajanaan Rechtsanwalt C. Osterrieth), jossa valittaja vaatii kahdessa muutoksenhaussaan yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-335/99, Henkel vastaan SMHV (Kok. 2001, s. II-2589) (suorakulmainen, väriltään punainen ja valkoinen pesuainepuriste) ja asiassa T-336/99, Henkel vastaan SMHV (Kok. 2001, s. II-2589) (suorakulmainen, väriltään vihreä ja valkoinen pesuainepuriste) 19.9.2001 antamat tuomiot, vastapuolena: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), (asiamiehinään D. Schennen ja S. Laitinen), yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa V. Skouris, joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit J. N. Cunha Rodrigues, J.-P. Puissochet, R. Schintgen ja F. Macken (esittelevä tuomari), julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. Múgica Arzamendi, on 29.4.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Valitukset hylätään.

               2)

               Henkel KGaA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL 84, 6.4.2002.


title: Asia C-455/07 P: Valitus, jonka Ente per le Ville vesuviane on tehnyt 9.10.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-189/02, Ente per le Ville vesuviane v. Euroopan yhteisöjen komissio, 18.7.2007 antamasta tuomiosta

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/28

         Valitus, jonka Ente per le Ville vesuviane on tehnyt 9.10.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-189/02, Ente per le Ville vesuviane v. Euroopan yhteisöjen komissio, 18.7.2007 antamasta tuomiosta
   (Asia C-455/07 P)
   (2007/C 297/46)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Valittaja: Ente per le Ville vesuviane (edustaja: asianajaja E. Soprano)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               valituksen kohteena oleva tuomio on kumottava osittain ja näin ollen 13.3.2002 tehty Euroopan komission aluepolitiikan pääosaston päätös D (2002) 810111 (prot. 102504) on todettava pätemättömäksi siten kuin jäljempänä selostetuissa valitusperusteissa todetaan; sekä tarvittaessa on kumottava Euroopan komission aluepolitiikan pääosaston 12.10.2001 päivätty asiakirja N:o Gt/SF/MF D (01) 810542, prot. 109720;

               —

               toissijaisesti valituksen kohteena oleva tuomio on kumottava osittain siten kuin jäljempänä selostetuissa valitusperusteissa todetaan ja asia on palautettava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen, jotta se ratkaisee pääasian yhteisöjen tuomioistuimen tätä varten tekemien toteamusten valossa;

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan tässä oikeusasteessa samoin kuin asiassa T-189/02 aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   1)   Oikeudellinen virhe, puutteellinen tutkinta ja perustelujen puuttuminen asetuksen N:o 4254/88 (1), sellaisena kuin se on muutettuna, 12 artiklan osalta.
   Valittajan toteuttama ja EAKR:n rahoittama hanke muodosti yhden kokonaisuuden, mikä vahvistetaan sekä 18.12.1986 tehdyssä komission päätöksessä, jolla riidanalainen tuki myönnettiin, että asetuksen N:o 4254/88 12 artiklassa, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella N:o 2083/93 (2).
   Tästä seuraa näin ollen, että kyseistä hanketta ei voitu — niin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut virheellisesti — jakaa useisiin toimintavaiheisiin; näin ollen myös vain kyseisen hankkeen yhden osan keskeyttäminen oikeudellisista syistä, millä oli vaikutusta hankkeen toteuttamisaikatauluun, edellytti, että edellä mainitussa 12 artiklassa säädetty etuus oli ulotettava koskemaan 18.12.1986 tehdyssä päätöksessä hyväksyttyä koko rahoitushanketta.
   2)   Oikeudellinen virhe, puutteellinen tutkinta ja perustelujen puuttuminen 18.12.1986 tehdyn komission päätöksen 4 artiklan osalta
   Toisin kuin valituksen kohteena olevassa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiossa todetaan, Ente per le Ville vesuviane on näyttänyt toteen asiakirjojen avulla, että Villa Ruggierossa (joka on yksi 18.12.1986 tehtyyn päätökseen perustuvan rahoitushankkeen kohteena olevista kolmesta huvilasta) toteutettavana olevia töitä oli lykätty oikeudellisista syistä vuosina 1989–1996, eikä niitä ollut saatettu päätökseen vuonna 1992, niin kuin Italian viranomaiset ovat todenneet.
   Tässä asiayhteydessä on näin ollen todettava, kuten on esitetty myös ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, että Enten osallistuminen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa riitautetun toimen toteuttamista edeltävään menettelyyn olisi epäilemättä ollut ratkaisevaa, koska komissio, edellä mainitun asiakirjanäytön — jota valittaja olisi tarvittaessa ilman muuta toimittanut — perusteella ja ottaen huomioon, että viimeksi mainitun toteuttama hanke muodosti yhtenäisen kokonaisuuden, olisi epäilemättä hyväksynyt sen, että kyseiseen hankkeeseen voitiin soveltaa asetuksen N:o 4254/88, sellaisena kuin se on muutettuna, 12 artiklassa säädettyä poikkeusta, ilman mitään mahdollisuutta lakkauttaa ennenaikaisesti vuonna 1986 myönnettyä rahoitusta.

      (1)  Asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta Euroopan aluekehitysrahastoon 19.12.1988 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 4254/88, EYVL L 374, s. 15.

      (2)  Asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta annetun asetuksen (ETY) N:o 4254/88 muuttamisesta Euroopan aluekehitysrahaston osalta 20.7.1993 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2083/93, EUVL L 193, s. 34.


title: Asia T-64/16: Kanne 15.2.2016 – Wieromiejczyk v. EUIPO (Tasty Puff)

text:
               29.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 111/39

         Kanne 15.2.2016 – Wieromiejczyk v. EUIPO (Tasty Puff)
   (Asia T-64/16)
   (2016/C 111/47)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Michał Wieromiejczyk (Pabianice, Puola) (edustaja: asianajaja R. Rumpel)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Euroopan unionin kuviomerkki, joka sisältää sanaosat ”Tasty Puff” – Rekisteröintihakemus nro 13 072 061

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 5.11.2015 asiassa R 3058/2014-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               toteaa kanteen olevan perusteltu

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               muuttaa riidanalaista päätöstä niin, että EUIPO velvoitetaan hyväksymään oikeus tavaramerkkiin nro 13 072 061 ”Tasty Puff”

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 2 kohtaa on rikottu.


title: Asia C-160/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Symvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 8.5.2009 — Ioannis Katsivardas — Nikolaos Tsitsikas O.E. v. Ypourgos Oikonomikon

text:
               4.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 153/28

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Symvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 8.5.2009 — Ioannis Katsivardas — Nikolaos Tsitsikas O.E. v. Ypourgos Oikonomikon
   (Asia C-160/09)
   2009/C 153/53
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Symvoulio tis Epikrateias

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Ioannis Katsivardas — Nikolaos Tsitsikas O.E.

      Vastapuoli: Ypourgos Oikonomikon

      Ennakkoratkaisukysymys

   Voiko yksityinen (banaaneja Ecuadorista tuova yritys), joka vaatii kansallisen kulutusveron palauttamista sillä perusteella, että se on maksettu perusteettomasti, vedota kansallisessa tuomioistuimessa siihen, että kansallinen verosäännös (lain 1798/1988 7 §, sellaisena kuin se on muutettuna lain 1914/1990 10 §:llä) ei sovi yhteen Euroopan talousyhteisön ja Cartagenan sopimuksen maiden välillä vuonna 1984 tehdyn ja neuvoston asetuksella N:o 1591/84 (1) hyväksytyn 4 artiklan kanssa?

      (1)  EYVL L 153, 8.6.1984,, s. 1.


title: Asia C-99/04: Euroopan yhteisöjen komission 26.2.2004 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/29

         Euroopan yhteisöjen komission 26.2.2004 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-99/04)
   (2004/C 94/64)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 26.2.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat G.Valero Jordana ja R. Amorosi.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan joutuvien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta 23.10.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/80/EY (1) 18 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai ei ole ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle.

               —

               velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteeet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin täytäntöönpanolle säädetty määräaika päättyi 27.11.2002.

      (1)  EYVL L 309, 27.11.2001, s. 5.


title: Asia C-245/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 6.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche – Italia) – Nerea SpA v. Regione Marche (Ennakkoratkaisupyyntö — Valtiontuki — Asetus (EY) N:o 800/2008 — Yleinen ryhmäpoikkeus — Soveltamisala — 1 artiklan 6 kohdan c alakohta — 1 artiklan 7 kohdan c alakohta — Vaikeuksissa olevan yrityksen käsite — Käsite yleistäytäntöönpanomenettely maksukyvyttömyyden vuoksi — Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) alueellisesta toimenpideohjelmasta valtiontukea saanut yhtiö, joka sittemmin on hyväksytty akordimenettelyyn, jossa liiketoiminta jatkuu — Tuen peruuttaminen — Ennakkomaksun takaisinmaksuvelvollisuus)

text:
               28.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 6.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche – Italia) – Nerea SpA v. Regione Marche
   (Asia C-245/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Valtiontuki - Asetus (EY) N:o 800/2008 - Yleinen ryhmäpoikkeus - Soveltamisala - 1 artiklan 6 kohdan c alakohta - 1 artiklan 7 kohdan c alakohta - Vaikeuksissa olevan yrityksen käsite - Käsite yleistäytäntöönpanomenettely maksukyvyttömyyden vuoksi - Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) alueellisesta toimenpideohjelmasta valtiontukea saanut yhtiö, joka sittemmin on hyväksytty akordimenettelyyn, jossa liiketoiminta jatkuu - Tuen peruuttaminen - Ennakkomaksun takaisinmaksuvelvollisuus))
   (2017/C 283/10)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Nerea SpA

      Vastaaja: Regione Marche

      Banca del Mezzogiorno – Mediocredito Centrale SpA:n osallistuessa asian käsittelyyn

      Tuomiolauselma

               1)

               Tiettyjen tukimuotojen toteamisesta yhteismarkkinoille soveltuviksi [SEUT 107 ja 108 artiklan] mukaisesti 6.8.2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 800/2008 (yleinen ryhmäpoikkeusasetus) 1 artiklan 7 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että siinä käytetty käsite yleistäytäntöönpanomenettely maksukyvyttömyyden vuoksi kattaa kaikki kansallisen lainsäädännön mukaiset yritysten yleistäytäntöönpanomenettelyt maksukyvyttömyyden vuoksi, olivatpa ne hallinto- tai lainkäyttöviranomaisten viran puolesta aloittamia menettelyjä tai kyseessä olevan yrityksen aloitteesta aloitettuja.

               2)

               Asetuksen N:o 800/2008 1 artiklan 7 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että se seikka, että yritys täyttää kansallisessa lainsäädännössä vahvistetut edellytykset yhtiön asettamiselle yleistäytäntöönpanomenettelyyn maksukyvyttömyyden vuoksi minkä toteaminen kuuluu ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle, riittää estämään valtiontuen myöntämisen sille kyseisen asetuksen nojalla, tai jos tällainen tuki on jo myönnetty, sen toteamiseksi, että sitä ei olisi voitu myöntää kyseisen asetuksen nojalla, mikäli kyseiset edellytykset olisivat täyttyneet sinä ajankohtana kun tuki oli myönnetty. Sitä vastoin yritykselle asetuksen N:o 800/2008 ja erityisesti sen 1 artiklan 6 kohdan nojalla myönnettyä tukea ei voida peruuttaa pelkästään sillä perusteella, että kyseinen yritys on asetettu yleistäytäntöönpanomenettelyyn maksukyvyttömyyden vuoksi sen ajankohdan jälkeen kun kyseinen tuki on myönnetty sille.

      (1)  EUVL C 279, 1.8.2016.


title: Asia T-321/07: Kanne 28.8.2007 — Lutfhansa AirPlus Servicekarten v. SMHV — Applus Servicios Tecnológius (A+)

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/50

         Kanne 28.8.2007 — Lutfhansa AirPlus Servicekarten v. SMHV — Applus Servicios Tecnológius (A+)
   (Asia T-321/07)
   (2007/C 269/91)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Lutfhansa AirPlus Servicekarten GbmH (Neu Isenburg, Saksa) (edustajat: asianajajat G. Würtenberger ja T. Wittmann)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Applus Servicios Technologicos, S.L. (aikaisemmin Agbar Automotive, S.L.) (Barcelona, Espanja)
   Vaatimukset

               —

               Toisen valituslautakunnan 7.6.2007 asiassa R 310/2006-2 tekemä päätös, joka koskee yhteisön tavaramerkkihakemusta N:o 2 933 356 ”A+” vastaan tehtyä yhteisön tavaramerkin rekisteröintiin N:o 2 335 693 ”Airplus International” perustuvaa väitettä, on kumottava.

               —

               Yhteisön tavaramerkkihakemusta N:o 2 933 356 ”A+” vastaan tehty väite on hyväksyttävä ja kyseinen rekisteröintihakemus on hylättävä.

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Applus Servicios Technologicos, S.L. (aikaisemmin Agbar Automotive, S.L.)

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ”A+” luokkaan 9, 35, 36, 37, 40, 41 ja 42 kuuluville tavaroille ja palveluille — hakemus N:o 2 933 356

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Lufhansa AirPlus Servicekarten GbmH

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön sanamerkki ”Airplus International” luokkaan 9, 35, 36 ja 42 kuuluville tavaroille ja palveluille

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan ja 5 kohdan sekä 73, 74 ja 79 artiklan rikkominen
   Kantaja väittää, että valituslautakunta ei arvioinut tavaroiden ja palveluiden samuutta koskevaa arviointiperustetta eikä tavaramerkkien samankaltaisuutta sekä jätti ottamatta huomioon aikaisemman tavaramerkin maineen. Lisäksi kantaja väittää, että valituslautakunta ei ilmoittanut perusteluja, joihin sen päätös perustui. Kantajan mukaan valituslautakunta ei myöskään pidättäytynyt tutkimasta asianosaisten esittämiä riidattomia tosiseikkoja, todisteita ja perusteluja. Lisäksi kantaja väittää, että sen puolustautumisoikeuksia vaarannettiin merkittävästi, koska SMHV ei ilmoittanut kantajalle, että tavaramerkin haltijan sijaan tuli toinen yhtiö. Lopuksi väitetään, että valituslautakunta ylitti harkintavaltansa ottaessaan perusteettomasti huomioon tavaramerkin haltijan esittämät väitteet valituslautakunnan asettaman määräajan jälkeen.


title: Asia C-510/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 29.9.2016 – Carrefour Hypermarchés SAS, Fnac Paris, Fnac Direct, Relais Fnac, Codirep ja Fnac Périphérie v. Ministre des finances et des comptes publics

text:
               12.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 462/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 29.9.2016 – Carrefour Hypermarchés SAS, Fnac Paris, Fnac Direct, Relais Fnac, Codirep ja Fnac Périphérie v. Ministre des finances et des comptes publics
   (Asia C-510/16)
   (2016/C 462/12)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d’État

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Carrefour Hypermarchés SAS, Fnac Paris, Fnac Direct, Relais Fnac, Codirep ja Fnac Périphérie

      Vastapuoli: Ministre des finances et des comptes publics

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko tilanteessa, jossa tukiohjelma on rahoitettu siihen osoitetuilla varoilla, silloin kun jäsenvaltio on sääntöjenmukaisesti ilmoittanut tähän ohjelmaan huomattavasti vaikuttavista oikeudellisista muutoksista ennen niiden täytäntöönpanoa ja muun muassa ohjelman rahoitustavan muutoksista, tähän ohjelmaan osoitetuista verovaroista saatavien tulojen huomattavaa kasvua verrattuna Euroopan komissiolle toimitettuihin ennusteisiin pidettävä EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan, josta on tullut SEUT 108 artikla, 3 kohdassa tarkoitettuna huomattavana muutoksena, jonka perusteella on tehtävä uusi ilmoitus?

               2)

               Miten tässä samassa tilanteessa on sovellettava edellä mainittua komission asetuksen (EY) 7[9]4/2004 (1) 4 artiklaa, jonka mukaan voimassa olevan tukiohjelman alkuperäisen talousarvion kasvu yli 20 prosentilla merkitsee tämän tukiohjelman muuttamista, ja erityisesti

                           a)

                           miten tämä sopii yhteen EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan, josta on tullut SEUT 108 artikla, 3 kohdassa määrätyn tukiohjelman etukäteisen ilmoittamisvelvollisuuden kanssa?

                           b)

                           mikäli edellä mainitussa komission asetuksen (EY) 7[9]4/2004 4 artiklassa säädetyn, voimassa olevan tukiohjelman alkuperäistä talousarviota koskevan 20 prosentin ylärajan ylittämisen perusteella on tehtävä uusi ilmoitus, onko tätä ylärajaa arvioitava tukiohjelmaan osoitettujen tulojen määrän perusteella vai tuensaajien tosiasiassa hyväksyttyjen menojen perusteella, lukuun ottamatta varauksessa olevia määriä tai valtion hyväksi kannettuja määriä?

                           c)

                           jos oletetaan, että 20 prosentin ylärajan noudattamista on arvioitava tukiohjelmaan kohdennettujen menojen perusteella, onko tällainen arviointi suoritettava vertaamalla hyväksymispäätöksessä mainittua menojen kokonaisenimmäismäärää tukien kohdentamisesta vastaavan elimen myöhemmin hyväksymään kaikkien tukien kokonaistalousarvioon vai vertaamalla kyseisessä päätöksessä yksilöityjen tukiluokkien perusteella ilmoitettuja ylärajoja tämän elimen talousarvion vastaavaan kohtaan?

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta 21.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 794/2004 (EUVL 2004, L 140, s. 1).


title: Asia T-448/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.11.2011 — Apple v. SMHV — Iphone Media (IPH IPHONE) (Yhteisön tavaramerkki — Rekisteröinnin osittainen epääminen — Rekisteröintihakemuksen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               14.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/14

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.11.2011 — Apple v. SMHV — Iphone Media (IPH IPHONE)
   (Asia T-448/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Rekisteröinnin osittainen epääminen - Rekisteröintihakemuksen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2012/C 13/30
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Apple, Inc. (Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: barrister M. Engelman ja solicitor J. Olsen)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Botis)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Iphone Media, SA (Sevilla, Espanja)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus SMHV:n neljännen valituslautakunnan 21.7.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 1084/2009-4), joka koskee Apple, Inc:in ja Iphone Media, SA:n välistä väitemenettelyä.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Kantaja vastaa omista ja vastaajan oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 328, 4.12.2010.


title: Bundesvergabeamtin 2.2.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö muutoksenhakuasiassa 1. Mannesmann Anlagenbau Austria AG, 2. J.L. Bacon Gesellschaft mbH, 3. Haustechnische Gesellschaft für Sanitär-, Wärme- und Luft-Technische Anlagen GmbH ja 4. Sulzer Infra Anlagen- und Gebäudetechnik Gesellschaft mbH vastaan Strohal Rotationsdruck GmbH (Asia C-44/96)

text:
 N:o C 95/12         [ FI [                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         30.3.96
      kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (') ja               1 ) Vaikuttaako sellainen kansallisen lain säännös kuten
      erityisesti sen 17 artiklan 2 kohdan ensimmäisen ala                Staatsdruckereigesetzin ( Itävallan valtion painatuslai
      kohdan mukaisia velvollisuuksiaan;                                   toksesta annettu laki ) 3 pykälässä oleva säännös, jossa
                                                                           myönnetään yritykselle erityis- ja yksinoikeuksia , siten,
 2 ) velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden                    että tämä yritys katsotaan direktiivin 93/37/ETY ( 1 ) 1
      käyntikulut.                                                         artiklan b kohdassa tarkoitetuksi laitokseksi, joka on
                                                                           perustettu tyydyttämään yleisen edun mukaisia tarpeita
                                                                           ja joka ei harjoita teollista tai kaupallista toimintaa, ja
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       sovelletaanko direktiiviä tämän säännöksen takia sellai
                                                                           seen yritykseen kokonaisuudessaan myös silloin, jos
 Direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 2 kohdan rikkominen :                  yleiseen etuun liittyvä toiminta muodostaa vain osan
 vastoin Ranskan viranomaisten väitteitä direktiivin 17                    yrityksen toimialasta ja yritys toimii sen ohella markki
 artiklan 6 kohdan mukaista poikkeusta verovelvollisen                     noilla kaupallisena yrityksenä ?
 maksaman alv:n vähennysoikeuden periaatteesta ei voida
 tulkita erillään muista säännöksistä , koska tämän seurauk         2 ) Onko tällainen yritys siinä tapauksessa , että siihen
 sena jäsenvaltiot voisivat pitää voimassa yleisiä ja ehdotto             sovellettaisiin ainoastaan sille myönnettyjen erityis- ja
 mia säännöksiä vähennysoikeuden poistamisesta kaikkien                   yksinoikeuksien osalta direktiiviä 93/37/ETY, velvolli
 kustannusten, mukaan luettuina ammattitoimintaan liitty                 nen järjestämään toimintansa sellaiseksi, että erityis- ja
vät kustannukset, osalta . Kysymyksessä on " stand still "                yksinoikeuksista saaduista tuotoista kertyneiden varo
-lauseke, joka on annettu sellaisen yhteisön tasolla laadittua            jen siirto muille toimialoille estyy ?
luetteloa koskevan sopimuksen puuttuessa, joka koskisi
vähennysoikeuden poistamista kustannusten osalta , jotka             3 ) Jos hankintaviranomainen aloittaa rakennushankkeen,
liittyvät yksityisiin tarpeisiin eivätkä siten oikeuttaisi vähen         joka on luokiteltava sen takia direktiivissä 93/37/ETY
nykseen; mainitun 6 kohdan ensimmäisen alakohdan toinen                   tarkoitetuksi julkisia rakennusurakoita koskevaksi
virke sisältää siten sen, mistä ainakin on vähintään sovittava            sopimukseksi , muuttaako sellaisen kolmannen tahon
direktiivin hyväksymisen jälkeen.                                         esiintyminen tämän hankkeen jatkajana, joka ei ensi
                                                                          näkemältä kuulu direktiivin henkilölliseen soveltamis
                                                                          alaan , hankkeen luokittelua siten, ettei se enää olisi
Vähennysoikeuden poistamista monikäyttöisten kuljetus
välineiden osalta ei voida oikeuttaa sillä perusteella, että              julkisia rakennusurakoita koskeva sopimus, vai onko
ajoneuvon todellista käyttöä on vaikea tietää ja valvoa;                  sellainen menettelytapa katsottava yritykseksi kiertää
                                                                          direktiivin henkilöllistä soveltamisalaa , mikä olisi
direktiivin 17 artiklan 5 kohdan vähennysoikeutta koske
vassa säännöksessä käsitellään sitä tilannetta , kun verovel             vastoin direktiivin päämäärää ja tarkoitusta ?
vollinen käyttää tiettyä yrityksensä omaisuutta sekä ammat
titoimintaan liittyviin että yksityisiin tarkoituksiin.              4 ) Jos hankintaviranomainen perustaa kaupallisten toi
                                                                          mien hoitamista varten yrityksiä , joissa se on enemmis
                                                                          töosakkaana ja joissa se pystyy käyttämään täten
(M EYVL N:o L 145 , 13.6.1977, s . 1                                      taloudellista määräysvaltaa , luokitellaanko myös nämä
                                                                          sidossuhteessa olevat yritykset hankintaviranomai
                                                                          siksi ?
                                                                     5 ) Jos hankintaviranomainen siirtää sille myönnettyjen
                                                                          erityis- ja yksinoikeuksien perusteella saamansa varat
                                                                          puhtaasti kaupallisesti toimiville yrityksille, joissa se on
                                                                          enemmistöosakkaana, vaikuttaako siirto sidossuh
Bundesvergabeamtin 2.2.1996 tekemällään päätöksellä                       teessa olevan yrityksen oikeusasemaan siten, että tätä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö muutoksenhakuasiassa                       yritystä kokonaisuudessaan on käsiteltävä direktiivissä
1 . Mannesmann Anlagenbau Austria AG, 2 . J.L. Bacon                      93/37/ETY tarkoitettuna hankintaviranomaisena ja
Gesellschaft mbH, 3 . Haustechnische Gesellschaft für Sani               että sen on toimittava tällaista viranomaista koskevien
tär-, Wärme- und Luft-Technische Anlagen GmbH ja                          sääntöjen mukaisesti ?
4. Sulzer Infra Anlagen- und Gebäudetechnik Gesellschaft
        mbH vastaan Strohal Rotationsdruck GmbH
                                                                     6 ) Jos hankintaviranomainen, joka hoitaa sekä yleiseen
                         ( Asia C-44/96 )                                 etuun liittyviä tehtäviä, jotka eivät ole teollisia tai
                           ( 96/C 95/22 )                                 kaupallisia , että kaupallisia tehtäviä, perustaa sellaisia
                                                                          laitoksia, jotka voivat palvella molempia tarkoituksia,
                                                                          onko sellaisen yrityksen antamat rakennusurakat kat
Bundesvergabeamt — Senat 2 — on pyytänyt 2.2.1996                         sottava direktiivissä 93/37/ETY tarkoitetuiksi julkisia
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei                 rakennusurakoita koskeviksi sopimuksiksi, vai sisäl
söjen tuomioistuimen kirjaamoon 14.2.1996, Euroopan                       tyykö yhteisön oikeuteen perusteita , joiden mukaan
yhteisöjen tuomioistuimelta muutoksenhakuasiassa 1 .                      sellainen yritys voidaan luokitella joko julkisia tehtäviä
Mannesmann Anlagenbau Austria AG, 2 . J.L. Bacon                          tai kaupallisia tehtäviä hoitavaksi yritykseksi , ja jos on,
Gesellschaft mbH, 3 . Haustechnische Gesellschaft fur Sani               mitä ne ovat ?
tär-, Wärme- und Luft-Technische Anlagen GmbH ja 4 .
Sulzer Infra Anlagen- und Gebäudetechnik Gesellschaft                7 ) Sovelletaanko yhteisön myöntämien tukien saajiin
mbH vastaan Strohal Rotationsdruck GmbH, ennakkorat                      rakennerahastojen päämääristä ja tehokkuudesta ja
kaisua seuraaviin kysymyksiin :                                           niiden toiminnan yhteensovittamisesta keskenään ja
 ---pagebreak--- 30.3.96                I FI I                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     N:o C 95/ 13
       Euroopan investointipankin toiminnan sekä muiden              saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
       rahoitusvälineiden kanssa annetun asetuksen ( ETY )           16.2.1996, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa
      N:o 2052/88 (2 ) muuttamisesta 20 päivänä heinäkuuta           BVBA Sanders vastaan 1 . Belgische Staat, Ministerie van
       1993 annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 2081 /           Financiën, administratie van de BTW, registratie en domei
       93 ( 3 ) 7 artiklan 1 kohdan nojalla direktiivissä 89/        nen, in de persoon van de Ontvanger van het BTW
       665/ETY tarkoitettua muutoksenhakumenettelyä myös             Ontvangkantoor te Roeselaere ja 2 . Belgische Staat, Mini
       silloin, kun nämä saajat eivät itse ole direktiivin           sterie van Financiën, administratie van de BTW, registratie
       93/37/ETY 1 artiklassa tarkoitettuja hankintaviran           en domeinen , in de persoon van de Hoofdcontroleur van het
       omaisia ?                                                     BTW-Controlekantoor Torhout 2, ennakkoratkaisua seu
                                                                     raaviin kysymyksiin:
(') EYVL 1993 N:o L 199 , 2 . 54
( 2 ) EYVL 1988 N:o L 185 , s . 9                                    1 ) Onko kuudennen arvonlisäverodirektiivin 1 8 artiklan 4
( 3 ) EYVL 1993 N:o L 193 , s . 5                                         kohtaa tulkittava niin, että jäsenvaltio voi sen perus
                                                                          teella jättää tietyltä ilmoituskaudelta kertyneiden
                                                                          arvonlisäverovähennysten määrän palauttamatta ar
                                                                          vonlisäverovelvolliselle tai jättää tämän määrän siirtä
                                                                          mättä seuraavalle kaudelle ja sitä vastoin " pidättää "
                                                                          kyseisen määrän, mikä vastaa turvaamistakavarikkoa ,
                                                                          aiempaan ilmoituskauteen liittyvän saatavan takia, kun
Bundesgericvhtshofin 11.1.1996 tekemällään päätöksellä                    tämä saatava riitautetaan oikeudessa , minkä takia
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Bayerische Hypo                   saatava ei siis vielä ole lopullinen, kun jäsenvaltio ei ole
  theken- und Wechselbank AG vastaan Edgar Dietzinger                     saanut tähän kuudennen arvonlisäverodirektiivin 27
                           ( Asia C-45/96 )                               artiklassa tarkoitettua lupaa ?
                             ( 96/C 95/23 )
                                                                     2 ) Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myönteinen :
                                                                          Voiko jäsenvaltio säätää yhteisön oikeuden
Bundesgerichtshof — IX Zivilsenat — on pyytänyt                           suhteellisuusperiaatteen ja kuudennen arvonlisäverodi
11.1.1 996 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut                      rektiivin 18 artiklan 4 kohdan säännöksen perus
Euroopan yhteisöjen               tuomioistuimen    kirjaamoon            teella ,
15.2.1 996 , Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa
Bayerische Hypotheken - und Wechselbank AG vastaan                        1 . että verovelvollinen voi riitauttaa takavarikon ( joka
Edgar Dietzinger ennakkoratkaisua seuraavaan kysymyk                          on toteutettu " pidättämällä " kyseinen määrä ) vain,
seen :
                                                                               jos hän voi esittää vastatodisteita sille, mitä valtio on
                                                                               pöytäkirjassa esittänyt, ja ettei verovelvollinen voi
Kuuluuko sellainen Saksan oikeuden mukainen luottolai                         riitauttaa takavarikkoa kiistämällä pidätyksen
toksen ja henkilön, joka ei harjoita itsenäistä elinkeinotoi                  todellisen tarpeellisuuden tai kiireellisyyden;
mintaa, välinen takaussopimus, joka annetaan kolmannelle
myönnettävän luoton vakuudeksi , " elinkeinonharjoittajien                2 . ettei pidätystä voida korvata muun vakuuden aset
ja kuluttajien välisiin sopimuksiin tavaran toimittamisesta                    tamisella eikä sitä myöskään voida peruuttaa niin
tai palvelun suorittamisesta " ( muualla kuin elinkeinonhar                   kauan kuin valtion riidanalaisesta saatavasta ei ole
joittajan toimitiloissa neuvoteltuja sopimuksia koskevasta                     lopullista tuomioistuimen päätöstä ?
kuluttajansuojasta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun
Euroopan yhteisöjen neuvoston direktiivin 85/577/ETY 1
artiklan 1 kohta, EYVL N:0 L 372, 31.12 . 1985 , s . 31 )?
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 21.2.1996 Espanjan
                                                                                kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                                ( Asia C-52/96 )
Beslagrechter bij de Rechtbank van eerste aanleg te Bruggen                                      ( 96/C 95/25 )
6.2.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkai
supyyntö asiassa BVBA Sanders vastaan 1 . Belgische Staat,
Ministerie van Financiën, administratie van de BTW,                  Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.2.1996
registratie en domeinen, in de persoon van de Ontvanger van          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan
het BTW-Ontvangkantoor te Roeselaere ja 2 . Belgische                kuningaskuntaa vastaan . Kantajan asiamiehet ovat oikeu
Staat, Ministerie van Financiën, administratie van de BTW,           dellisen yksikön virkamiehet Julian Currall ja F. Enrique
registratie en domeinen, in de persoon van de Hoofdcon              Gonzalez Diaz, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o
       troleur van het BTW-Controlekantoor Torhout 2                 saman oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gomez de la
                                                                     Cruz .
                             Asia C-47/96
                               96/C 95/24 )
                                                                     Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
Beslagrechter bij de Rechtbank van eerste aanleg te Brugge           1 ) toteaa , että koska Espanjan kuningaskunta ei ole
on pyytänyt 6.2.1996 tekemällään välipäätöksellä, joka on                 toteuttanut tarvittavia kansallisia toimenpiteitä , jotta


title: Asia C-5/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 6.1.2011 — rikosoikeudenkäynti Titus Alexander Jochen Donneria vastaan

text:
               2.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 103/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 6.1.2011 — rikosoikeudenkäynti Titus Alexander Jochen Donneria vastaan
   (Asia C-5/11)
   2011/C 103/24
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

   Titus Alexander Jochen Donner

      Muu osapuoli: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko tavaroiden vapaata liikkuvuutta säänteleviä SEUT 34 ja SEUT 36 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaisten kansallisten rikossäännösten soveltamiselle, joiden mukaan avunanto tekijänoikeudella suojattujen teosten luvattomaan levitykseen on rangaistava teko, jos Saksassa tekijänoikeudella suojatun teoksen rajatylittävässä myynnissä seuraavat edellytykset täyttyvät kumulatiivisesti:

               —

               kyseinen teos tuodaan Euroopan unionin jäsenvaltiosta Saksaan ja teosta koskeva tosiasiallinen määräysvalta siirtyy Saksassa,

               —

               omistusoikeuden siirto on kuitenkin tapahtunut toisessa jäsenvaltiossa, jossa teoksella ei ollut tekijänoikeussuojaa tai jossa suoja ei ollut täytäntöönpantavissa?


title: Anthony Goldsteinin 5.11.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-286/97)

text:
10.1.98               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 7/25
että merkittävä osuus pankin lainasalkusta koostuu suo-            nassa sääntelevän elimen General Medical Councilin
malaisille lainanottajille annetuista valuuttamääräisistä          (GMC) menettelyjä, joiden kantaja väittää rajoittavan kil-
luotoista, joiden korot ja pääoma oli maksettava Suomen            pailua.
ulkopuolella.
                                                                   Kantaja, jolla on yhteisössä tunnustettu reumatologian eri-
Kantaja huomauttaa, että laskettaessa asianomaisten yri-           koislääkärin pätevyys, teki elokuussa 1993 komissiolle
tysten kokonaisliikevaihtoa kahden kolmasosan -sääntöä             neuvoston asetuksen N:o 17 3 artiklan 2 kohdan nojalla
varten SYP:n ja KOP:n sivukonttoreita ja tytärpankkeja             hakemuksen, jossa hän pyysi komissiota toteamaan, että
Lontoossa, Luxemburgissa ja Zürichissä on pidettävä eri            GMC on rikkonut ETY:n perustamissopimuksen 85 ja
yrityksinä, jolloin kahden kolmasosan -säännön sovelta-            86 artiklaa. Goldsteinin valituksen mukaan GMC
misedellytykset eivät täyty ºjokaisen keskittymään osallis-
tuvan yrityksenº osalta, ellei myös näiden liikevaihdosta
kaksi kolmasosaa tullut Suomesta.                                  Ð rajoittaa niiden henkilöiden, jotka ovat saaneet neu-
                                                                        voston direktiivin 93/16/EY mukaisen todistuksen
                                                                        yhteisössä tunnustetun erikoislääkärin tutkinnosta,
Lopuksi kantaja toteaa, ettei valituksen jättämiseen kulu-
                                                                        mahdollisuuksia ilmoittaa erikoislääkärin pätevyys lää-
nut aika ollut kohtuuttoman pitkä. Se huomauttaa, että
                                                                        kärirekisterissä ja
ensinnäkään keskittymästä ei ollut ilmoitettu. Toiseksi se
huomauttaa, että komission kannanotossa on jätetty huo-
miotta se, että kantajalla ei ollut vuoden 1997 alkupuo-           Ð käyttää sääntöjä, joilla estetään henkilöitä suoraan
lelle asti mitään syytä epäillä keskittymän saattavan olla              saamasta yhteisössä tunnustetun erikoislääkärin ase-
yhteisönlaajuinen.                                                      maa ja kielletään yhteisössä tunnustettuja erikoislääkä-
                                                                        reitä mainostamasta.
(1) EYVL L 395, 30.12.1989, s. 1.
                                                                   Kantaja lähetti 28.11.1995 päivätyllä kirjeellä komissiolle
                                                                   EY:n perustamissopimuksen 175 artiklan nojalla huomau-
                                                                   tuksen. Komissio ilmoitti 6.12.1995 päivätyllä kirjeellä,
                                                                   ettei se pysty ottamaan virallisesti kantaa määrätyssä kah-
                                                                   den kuukauden määräajassa, ja totesi mieluummin valmis-
Anthony Goldsteinin 5.11.1997 Euroopan yhteisöjen                  televansa kantaa ilman erityisiä rajoituksia. Kantaja esitti
             komissiota vastaan nostama kanne                      1.8.1997 päivätyllä kirjeellä komissiolle muodollisen vaati-
                       (Asia T-286/97)                             muksen, että sen on määriteltävä kantansa kantajan vali-
                                                                   tukseen kahden kuukauden kuluessa.
                         (98/C 7/68)
               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                     Kantajan mukaan perustamissopimuksen 175 artiklassa
                                                                   asetetut edellytykset on näin ollen täytetty, joten komis-
                                                                   siolla oli tämän määräyksen mukaan velvollisuus määri-
Anthony Goldstein on nostanut 5.11.1997 Euroopan                   tellä lopullinen kantansa vaatimukseen kahden kuukauden
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa               kuluessa. Koska kantaja ei ole saanut komissiolta vas-
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan           tausta, on katsottava, että tätä velvollisuutta ei ole nouda-
edustaja on solicitor Raymond St. John Murphy, asian-              tettu.
ajotoimisto Merriman White, 3 King's Bench Walk, Inner
Temple, Lontoo.
                                                                   (1) EYVL C 64, 2.3.1996, s. 19.
                                                                   (2) EYVL C 370, 6.12.1997, s. 8.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin
Ð katsoo, että komissio on EY:n perustamissopimuksen
     175 artiklan vastaisesti laiminlyönyt määritellä kan-
     tansa kantajan sille tämän artiklan mukaisesti esittä-        Regione Autonoma Friuli Venezia Giulian 10.11.1997
     mästä vaatimuksesta,                                            Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-288/97)
Ð velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku-
     lut.                                                                                (98/C 7/69)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Kantaja, joka on pannut vireille myös asiat T-235/95 (1) ja        Regione Autonoma Friuli Venezia Giulia on 10.11.1997
T-262/97 (2), riitauttaa sen, että komissio ei ole ryhtynyt        nostanut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
toimenpiteisiin sellaisen valituksen osalta, joka koskee lää-      tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
kärinammatin harjoittamista Yhdistyneessä kuningaskun-             vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Renato


title: Asia C-4/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Apelacyjny w Warszawie (Puola) on esittänyt 4.1.2016 – J. D. v. Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

text:
               29.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 111/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Apelacyjny w Warszawie (Puola) on esittänyt 4.1.2016 – J. D. v. Prezes Urzędu Regulacji Energetyki
   (Asia C-4/16)
   (2016/C 111/09)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sąd Apelacyjny w Warszawie (Puola)

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: J. D.

      Vastapuoli: Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko katsottava, että uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä sekä direktiivien 2001/77/EY ja 2003/30/EY muuttamisesta ja myöhemmästä kumoamisesta 23.4.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/28/EY (1) 2 artiklan a alakohdassa, luettuna yhdessä 5 artiklan 3 kohdan ja johdanto-osan 30 perustelukappaleen kanssa, oleva käsite vesivoima uusiutuvana energialähteenä tarkoittaa ainoastaan sellaisten vesivoimalaitosten tuottamaa sähköä, jotka käyttävät sisämaan pintavesien, mukaan luettuna jokien, kaltevuutta, vaiko myös toisen laitoksen prosessijätevesipäästöjä käyttävässä vesivoimalaitoksessa (joka ei ole pumppuvoimalaitos eikä sekalaitos) tuotettua sähköä?

      (1)  EUVL L 140, s. 16.


title: Asian C-401/02 poistaminen rekisteristä

text:
               25.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/10

         Asian C-401/02 poistaminen rekisteristä (1)

   (2004/C 239/18)
   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 2.6.2004 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-401/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Saksan liittotasavalta.

      (1)  EYVL C 19, 25.1.2003.


title: Asia T-315/16: Kanne 20.6.2016 – Tamasu Butterfly Europa v. EUIPO – adp Gauselmann (Butterfly)

text:
               8.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/29

         Kanne 20.6.2016 – Tamasu Butterfly Europa v. EUIPO – adp Gauselmann (Butterfly)
   (Asia T-315/16)
   (2016/C 287/35)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Tamasu Butterfly Europa GmbH (Moers, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Röhl)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”Butterfly”

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 17.3.2016 asiassa R 221/2015-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               muuttaa riidanalaista päätöstä siltä osin kuin väite hyväksytään kokonaisuudessaan ja yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus 011757549 hylätään

               —

               velvoittaa muut osapuolet korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohtaa on rikottu

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohtaa on rikottu.


title: Asia C-99/06: Oberlandesgericht Stuttgartin  7.2.2006  tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Raiffeisenbank Mutlangen e. G. vastaan Roland Schabel, muut osapuolet: 1. Landgericht Unkelin presidentti, 2. piiritarkastaja Stiglmair

text:
               22.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/6

         Oberlandesgericht Stuttgartin 7.2.2006 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Raiffeisenbank Mutlangen e. G. vastaan Roland Schabel, muut osapuolet: 1. Landgericht Unkelin presidentti, 2. piiritarkastaja Stiglmair
   (Asia C-99/06)
   (2006/C 96/11)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Oberlandesgericht Stuttgart on pyytänyt 7.2.2006 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 21.2.2006, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Raiffeisenbank Mutlangen e. G. vastaan Roland Schabel, muut osapuolet: 1. Landgericht Unkelin presidentti, 2. piiritarkastaja Stiglmair, seuraavaan kysymykseen:
   Onko pääoman hankintaa koskevista välillisistä veroista 17 päivänä heinäkuuta 1969 annettua neuvoston direktiiviä 69/335/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 10.6.1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY (1), tulkittava siten, että maksuja, jotka on suoritettava siitä, että virkamiehenä toimiva notaari varmentaa oikeustoimen, joka kuuluu tämän muutetun direktiivin 69/335 soveltamisalaan, on pidettävä direktiivissä tarkoitettuina veroina, kun sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaan yhtäältä notaareina voivat toimia myös virkamiehenä toimivat notaarit ja notaarit ovat itse kyseessä olevien maksujen velkojia ja toisaalta virkamiehenä toimivien notaarien on tosin suoritettava oikeustoimen varmentamisesta tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien yhteiskunnallisten toimien osalta osavaltion kassalle ainoastaan kertaluontoinen kulukorvaus, joka on 15 prosenttia näistä maksuista, mutta heidän on suoritettava muista toimista (kertaluontoisen) kulukorvauksen lisäksi maksuja osavaltion kassalle, joka käyttää ne sille kuuluvien tehtävien rahoittamiseen.

      (1)  EYVL L 156, s. 23.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12 päivänä heinäkuuta 2001 asiassa T-120/99, Christina Kik vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Asetuksen N:o 40/94 115 artikla – Kieliä koskeva järjestely sisämarkkinoiden harmonisointivirastossa (tavaramerkit ja mallit) – Lainvastaisuusväite – Syrjintäkiellon periaate))

text:
24.11.2001              FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 331/19
kuningaskunta), edustajinaan M. Brealey, barrister, ja J. Law-           sen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoon-
rence, solicitor, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan                  panossa: jaoston puheenjohtaja P. Mengozzi sekä tuomarit
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään V. Kreuschitz,               R. Garcı́a-Valdecasas, V. Tiili, R. M. Moura Ramos ja
K.-D. Borchardt ja N. Khan), jota tukevat Saksan liittotasavalta,        J. D. Cooke, kirjaaja: H. Jung, on 12.7.2001 antanut tuomion,
(asiamiehinään W.-D. Plessing, T. Jürgensen ja M. Maier) ja              jonka tuomiolauselma on seuraava:
RAG Aktiengesellschaft, kotipaikka Essen (Saksa), edustajinaan
asianajajat M. Hansen ja S. Völcker, prosessiosoite Luxembur-            1)    Kanne hylätään.
gissa, joissa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuinta kumoamaan Saksan tuesta kivihiiliteollisuuden hyväksi             2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoite-
vuodelle 1998 2 päivänä joulukuuta 1998 tehdyn komission                       taan korvaamaan vastaajan oikeudenkäyntikulut.
päätöksen 1999/270/EHTY (EYVL 1999, L 109, s. 14) ja
Saksan tuesta kivihiiliteollisuuden hyväksi vuodelle 1999                3)    Väliintulijat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
22 päivänä joulukuuta 1998 tehdyn komission päätöksen
1999/299/EHTY (EYVL 1999, L 117, s. 44), ensimmäisen                     (1) EYVL C 246, 28.8.1999.
oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu toinen jaosto), toimien
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. W. H. Meij sekä
tuomarit K. Lenaerts, A. Potocki, M. Jaeger ja J. Pirrung, kirjaaja:
hallintovirkamies D. Christensen, on antanut 12.7.2001 tuo-
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
1)    Kanteet hylätään.
                                                                                27 päivänä kesäkuuta 2001
2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoite-
      taan korvaamaan komission ja väliintulijana olevan RAG             asiassa T-166/99, Luis Fernando Andres de Dios vastaan
      Aktiengesellschaftin oikeudenkäyntikulut.                                          Euroopan yhteisöjen komissio (1)
3)    Saksan liittotasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.     (Päätös 1999/307/EY – Schengenin sihteeristön yhdistämi-
                                                                         nen neuvoston pääsihteeristöön – Kumoamiskanne – Tutkit-
                                                                                tavaksi ottaminen)
(1) EYVL C 86, 27.3.1999 ja EYVL C 160, 5.6.1999.
                                                                                (2001/C 331/31)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         Asiassa T-166/99, Luis Fernando Andres de Dios, kotipaikka
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   Bryssel, Maria Soledad Garcı́a Retortillo, kotipaikka Càceres
                                                                         (Espanja), Suzanne Kitlas, kotipaikka Bryssel, Jacques Verraes,
                                                                         Bryssel, edustajinaan asianajajat J.-N. Louis, G. Parmentier
                  12 päivänä heinäkuuta 2001                             ja V. Peere, prosessiosoite Luxemburgissa,joita tukee Union
                                                                         syndicale-Bruxelles, kotipaikka Bryssel, edustajanaan asianajaja
asiassa T-120/99, Christina Kik vastaan sisämarkkinoiden                 S. Parmesan, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan
 harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)                unionin neuvosto (asiamiehinään M. Bauer, F. Anton ja
                                                                         A. Bentley), jossa kantajat vaativat yksityiskohtaisista säännöis-
                                                                         tä Schengenin sihteeristön yhdistämisestä neuvoston pääsih-
(Asetuksen N:o 40/94 115 artikla – Kieliä koskeva järjestely
                                                                         teeristöön 1 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn neuvoston
sisämarkkinoiden harmonisointivirastossa (tavaramerkit ja
                                                                         päätöksen 1999/307/EY (EYVL L 119, s. 49) kumoamista,
   mallit) – Lainvastaisuusväite – Syrjintäkiellon periaate))
                                                                         yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen
                                                                         jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
                         (2001/C 331/30)                                 A. W. H. Meij sekä tuomarit A. Potocki ja J. Pirrung, kirjaaja:
                                                                         hallintovirkamies D. Christensen, on 27.7.2001 antanut tuo-
                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                      mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                         1)    Kanne jätetään tutkimatta.
Asiassa T-120/99, Christina Kik, kotipaikka Haag (Alanko-                2)    Kantajat velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntiku-
maat), edustajanaan asianajaja G. L. Kooy, prosessiosoite                      luistaan ja korvaamaan yhteisvastuullisesti neuvostolle aiheutu-
Luxemburgissa, jota tukee Helleenien tasavalta (asiamiehinään                  neet oikeudenkäyntikulut.
K. Samoni-Randou ja S. Vodina), vastaan sisämarkkinoiden
harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamie-           3)    Väliintulija vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
hinään O. Montalto, J. Miranda de Sousa ja J. Bourgeois), jossa
kantaja on nostanut kanteen sisämarkkinoiden harmonisointi-              (1) EYVL C 281, 2.10.1999.
viraston (tavaramerkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan
19.3.1999 tekemästä päätöksestä (asia R 65/98-3), ensimmäi-


title: Asia C-367/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 17.9.2015 – Euroopan komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Valtiontuet — Venetsian ja Chioggian alueelle sijoittautuneille yrityksille myönnetyt tuet — Sosiaalimaksujen alennukset — Tukia ei ole peritty takaisin asetetussa määräajassa — Unionin tuomioistuimen tuomio, jossa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen todetaan — Täytäntöönpanon laiminlyönti — SEUT 260 artiklan 2 kohta — Rahalliset seuraamukset — Uhkasakko — Kiinteämääräinen hyvitys)

text:
               9.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 371/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 17.9.2015 – Euroopan komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-367/14) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Valtiontuet - Venetsian ja Chioggian alueelle sijoittautuneille yrityksille myönnetyt tuet - Sosiaalimaksujen alennukset - Tukia ei ole peritty takaisin asetetussa määräajassa - Unionin tuomioistuimen tuomio, jossa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen todetaan - Täytäntöönpanon laiminlyönti - SEUT 260 artiklan 2 kohta - Rahalliset seuraamukset - Uhkasakko - Kiinteämääräinen hyvitys))
   (2015/C 371/15)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Conte, D. Grespan ja B. Stromsky)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajanaan avvocato dello Stato P. Gentili)

      Tuomiolauselma

               1)

               Italian tasavalta ei ole noudattanut SEUT 260 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut 21.11.2012 päivätyssä Euroopan komission virallisessa huomautuksessa asetetussa määräajassa kaikkia tuomion komissio vastaan Italia (C-302/09, EU:C:2011:634) täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan maksamaan Euroopan komissiolle Euroopan unionin omien varojen tilille nyt annettavan tuomion julistamispäivästä lähtien tuomion komissio vastaan Italia (C-302/09, EU:C:2011:634) täytäntöönpanoon saakka uhkasakkoa, jonka määrä on 12 miljoonaa euroa kultakin viikolta, jonka mainitun tuomion komissio vastaan Italia noudattamisen edellyttämien toimenpiteiden täytäntöönpano viivästyy.

               3)

               Italian tasavalta velvoitetaan maksamaan Euroopan komissiolle Euroopan unionin omien varojen tilille 30 miljoonan euron kiinteämääräinen hyvitys.

               4)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 395, 10.11.2014.


title: Asia C-158/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 11.4.2013 — Euroopan komissio v. Irlanti (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristö — Direktiivi 2008/1/EY — 5 artikla — Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistäminen — Vaatimukset luvan myöntämiselle olemassa oleville laitoksille — Velvollisuus varmistaa, että tällaiset laitokset toimivat mainitussa direktiivissä säädettyjen vaatimusten mukaisesti)

text:
               1.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/14

         Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 11.4.2013 — Euroopan komissio v. Irlanti
   (Asia C-158/12) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Ympäristö - Direktiivi 2008/1/EY - 5 artikla - Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistäminen - Vaatimukset luvan myöntämiselle olemassa oleville laitoksille - Velvollisuus varmistaa, että tällaiset laitokset toimivat mainitussa direktiivissä säädettyjen vaatimusten mukaisesti)
   2013/C 156/21
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Petrova ja K. Mifsud-Bonnici)

      Vastaaja: Irlanti (asiamies: E. Creedon)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 15.1.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/1/EY (EUVL L 24, s. 8) 5 artiklan 1 kohdan rikkominen — Vaatimukset luvan myöntämiselle olemassa oleville laitoksille — Velvollisuus varmistaa, että tällaiset laitokset toimivat direktiivissä säädettyjen vaatimusten mukaisesti

      Tuomiolauselma

               1)

               Irlanti ei ole noudattanut ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 15.1.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 5 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole myöntänyt kyseisen direktiivin 6 ja 8 artiklan mukaisia lupia tai koska se ei ole varmistanut lupaehtojen asianmukaista uudelleen tarkistamista ja ajanmukaistamista siltä osin kuin on tarpeen, kun on kyse 13 olemassa olevasta sikojen ja siipikarjan kasvatuslaitoksesta, ja koska se ei täten ole varmistanut, että kaikki olemassa olevat laitokset toimivat kyseisen direktiivin 3, 7, 9, 10 ja 13 artiklan, 14 artiklan a ja b alakohdan sekä 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti viimeistään 30.10.2007.

               2)

               Irlanti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 174, 16.6.2012.


title: Asia C-155/06: Kanne  23.3.2006  — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

text:
               20.5.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 121/8

         Kanne 23.3.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   (Asia C-155/06)
   (2006/C 121/14)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Patakia ja D. Lawunmi)

      Vastaaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   Vaatimukset
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, että Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole toteuttanut kaikkia perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta 13 päivänä toukokuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin N:o 96/29/Euratom (1) 53 artiklan mukaisten velvoitteidensa noudattamisen edellyttämiä lopullisia toimenpiteitä sellaisten säännösten puuttumisen vuoksi, jotka mahdollistavat asianmukaisen intervention kaikissa tilanteissa, joissa on kyse säteilyhätätilanteen tai päättyneen toiminnan jälkivaikutuksista aiheutuvasta pitkäaikaisesta altistuksesta ionisoivalle säteilylle

               —

               velvoittaa Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin IX osastossa säädetään jäsenvaltioiden velvoitteista, jotka liittyvät intervention valmisteluun ja toteuttamiseen säteilyhätätilanteessa. Sen 53 artiklassa säädetään, että jäsenvaltiot ovat vastuussa interventiosta, kun on kyse pitkäaikaisesta altistuksesta.
   Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ovat myöntäneet, että olemassa olevassa kansallisessa lainsäädännössä ei panna direktiiviä täysimääräisesti täytäntöön, koska siinä ei säädetä toimenpiteistä kaikissa tilanteissa, joissa radioaktiivinen kontaminaatiotilanne on todettu. Tämän menettelyn taustalla olleessa kantelussa tuotiin esiin se, ettei päättynyttä toimintaa, jolle ei ole milloinkaan myönnetty lupaa, ole mahdollista todeta eikä siitä aiheutuvaa pitkäaikaista altistumista vastaan ole mahdollista toteuttaa toimenpiteitä, koska interventio on mahdollinen ainoastaan, kun altistuminen voidaan liittää tiettyyn päättyneeseen toimintaan, joka on toteutettu paikassa, jossa mahdollista radioaktiivista kontaminaatiota on nyt todettu.

      (1)  EYVL L 314, s. 20.


title: Yhdistetyt asiat C-556/15 ja C-22/16: Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 22.6.2017 (Curtea de Apel Craiovan ja Tribunalul Bucureştin – Romania esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) – Fondul Proprietatea SA v. Complexul Energetic Oltenia SA (C-556/15) ja Hidroelectrica SA (C-22/16) (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta ja 94 artikla — Valtiontuet — Julkisessa omistuksessa olevan yhtiön osallistuminen sellaisen yhtiön pääoman korottamiseen, jonka ainoa osakkeenomistaja on valtio, tai valtion omistaman kaupallisen yhtiön pääoman muodostukseen — Hypoteettiset kysymykset — Asiaan liittyviä tosiasioita koskevien riittävien tietojen puuttuminen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               28.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/12

         Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 22.6.2017 (Curtea de Apel Craiovan ja Tribunalul Bucureştin – Romania esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) – Fondul Proprietatea SA v. Complexul Energetic Oltenia SA (C-556/15) ja Hidroelectrica SA (C-22/16)
   (Yhdistetyt asiat C-556/15 ja C-22/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta ja 94 artikla - Valtiontuet - Julkisessa omistuksessa olevan yhtiön osallistuminen sellaisen yhtiön pääoman korottamiseen, jonka ainoa osakkeenomistaja on valtio, tai valtion omistaman kaupallisen yhtiön pääoman muodostukseen - Hypoteettiset kysymykset - Asiaan liittyviä tosiasioita koskevien riittävien tietojen puuttuminen - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
   (2017/C 283/16)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytäneet tuomioistuimet

   Curtea de Apel Craiova ja Tribunalul Bucureşti

      Asianosaiset

      Kantaja: Fondul Proprietatea SA

      Vastaajat: Complexul Energetic Oltenia SA (C-556/15) ja Hidroelectrica SA (C-22/16)

      Määräysosa

   Curtea de Apel Craiovan (Craiovan muutoksenhakutuomioistuin, Romania) 13.10.2015 tekemällä päätöksellä ja Tribunalul Bucureştin (Bukarestin alioikeus, Romania) 3.7..2015 tekemällä päätöksellä esitettyjen ennakkoratkaisupyyntöjen tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat selvästi.

      (1)  EUVL C 38, 1.2.2016

      EUVL C 118, 4.4.2016


title: Asia T-274/15: Kanne 29.5.2015 – Alcogroup ja Alcodis v. komissio

text:
               24.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/38

         Kanne 29.5.2015 – Alcogroup ja Alcodis v. komissio
   (Asia T-274/15)
   (2015/C 279/47)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Alcogroup (Bryssel, Belgia) ja Alcodis (Bryssel) (edustajat: asianajajat P. de Bandt, J. Dewispelaere ja J. Probst)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaiset päätökset

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat yhteen ainoaan kanneperusteeseen, jonka mukaan komissio on riidanalaisia päätöksiä tehdessään ja pannessaan niitä täytäntöön loukannut kantajien puolustautumisoikeuksia ja kotirauhaa koskevaa oikeutta sekä hyvän hallinnon periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta.


title: Asia C-109/06: Yhteisöjen tuomioistuimen neljännen jaoston puheenjohtajan määräys 1.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/27

         Yhteisöjen tuomioistuimen neljännen jaoston puheenjohtajan määräys 1.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-109/06) (1)

   (2007/C 82/56)

      Oikeudenkäyntikieli: saksa

   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 108, 6.5.2006.


title: Asia C-523/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 10.11.2010 — Wintersteiger AG v. Products 4U Sondermaschinenbau GmbH

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 10.11.2010 — Wintersteiger AG v. Products 4U Sondermaschinenbau GmbH
   (Asia C-523/10)
   ()
   2011/C 30/32
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberster Gerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Wintersteiger AG

      Vastaaja: Products 4U Sondermaschinenbau GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) (jäljempänä Bryssel I -asetus) 5 artiklan 3 kohdan ilmausta ”paikkakunta, missä vahinko sattui tai saattaa sattua” tulkittava siinä tapauksessa, että toisessa jäsenvaltiossa asuva henkilö on väitetysti loukannut tuomioistuinvaltiossa rekisteröityä tavaramerkkiä käyttämällä tämän tavaramerkin kanssa identtistä AdWord-avainsanaa Internet-hakukoneessa, jonka palveluja tarjotaan maakohtaista aluetunnusta käyttäen erilaisilla verkkosivuilla, siten, että

                           1.1.

                           tuomioistuin on toimivaltainen vain siinä tapauksessa, että avainsanaa käytetään sillä hakukoneen verkkosivulla, jonka aluetunnus on sama kuin tuomioistuinvaltion tunnus;

                           1.2

                           tuomioistuin on toimivaltainen jo sen vuoksi, että hakukoneen verkkosivua, jolla avainsanaa käytetään, voidaan katsella tuomioistuinvaltiosta käsin;

                           1.3

                           tuomioistuimen toimivalta riippuu siitä, täyttyvätkö verkkosivun katselua koskevan mahdollisuuden lisäksi myös jotkut muut edellytykset?

               2)

               Jos kysymykseen 1.3. vastataan myöntävästi:
               Mitä kriteerejä on käytettävä sen määrittämisessä, onko tuomioistuin toimivaltainen Bryssel I -asetuksen 5 artiklan 3 kohdan nojalla, jos tuomioistuinvaltiossa rekisteröityä tavaramerkkiä käytetään Adword-avainsanana muulla kuin tuomioistuinvaltion maakohtaisella aluetunnuksella tarjotulla hakukoneen verkkosivulla?

      (1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001 (EYVL 2001, L 12, s. 1)


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 7 päivänä lokakuuta 2002 asiassa T-24/01, Claire Staelen vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan parlamentti (Henkilöstö – Avoin kilpailu – Nimittävän viranomaisen toimivallan siirtäminen – Tutkimatta jättäminen)

text:
25.1.2003                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 19/35
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään H. Tserepa-
                 TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                   Lacombe ja J. Currall), yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                          tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
                     7 päivänä lokakuuta 2002                             puheenjohtaja N. Forwood, sekä tuomarit J. Pirrung ja
                                                                          A.W.H. Meij, kirjaaja: H. Jung, on antanut 21.10.2002 mää-
asiassa T-24/01, Claire Staelen vastaan Euroopan unionin                  räyksen, jonka määräysosa on seuraava:
              neuvosto ja Euroopan parlamentti (1)
(Henkilöstö – Avoin kilpailu – Nimittävän viranomaisen                    1)     Lausunnon antaminen raukeaa.
       toimivallan siirtäminen – Tutkimatta jättäminen)
                           (2003/C 19/66)                                 2)     Komissio vastaa oikeudenkäyntikuluista.
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                          (1 ) EYVL C 186, 30.6.2001.
Asiassa T-24/01, Claire Staelen, Euroopan parlamentin väliai-
kainen toimihenkilö, kotipaikka Bridel (Luxemburg), edustaja-
naan asianajaja J. Choucroun, prosessiosoite Luxemburgissa,
vastaan Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään F. Anton
ja A. Pilette) ja Euroopan parlamentti (asiamiehinään
J. F. de Wachter ja D. Moore), jossa kantaja vaatii ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuinta ensisijaisesti kumoamaan kilpai-
lun EUR/A/151/98 kirjallisten kokeiden korjausmenettelyn
tai valintalautakunnan päätöksen, jonka mukaan kantajaa ei
hyväksytty osallistumaan kokeen VII.A.d jälkeisiin kokeisiin, ja
toissijaisesti määräämään korvauksen hänelle väitteen mukaan
aiheutuneista henkisistä kärsimyksistä, ensimmäisen oikeusas-             ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN
teen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa:                                    PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
jaoston puheenjohtaja M. Vilaras sekä tuomarit V. Tiili ja
P. Mengozzi, kirjaaja H. Jung, on 7.10.2002 antanut määräyk-
sen, jonka määräysosa on seuraava:                                                           17 päivänä lokakuuta 2002
1)     Kanne T-24/01 jätetään tutkimatta, koska sen tutkittavaksi
       ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat, siltä osin kuin se
       kohdistuu neuvostoon.                                              asiassa T-215/02 R, Santiago Gómez-Reino vastaan Euroo-
                                                                                pan yhteisöjen komissio
2)     Kukin asianosaisista vastaa tämän kanteen käsittelystä aiheutu-
       neista oikeudenkäyntikuluista, mukaan lukien välitoimimenet-
       telystä aiheutuneet kulut, siltä osin kuin kanne kohdistuu         (Välitoimimenettely – Henkilöstö – Tutkittavaksi ottaminen
       neuvostoon.                                                                         – Virkamiehelle vastainen toimi)
( 1) EYVL C 95, 24.3.2001.
                                                                                (2003/C 19/68)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                    21 päivänä lokakuuta 2002
asiassa T-97/01, Christos Gogos vastaan Euroopan yhtei-                   Asiassa T-215/02 R, Santiago Gómez-Reino, Euroopan yhtei-
                         söjen komissio (1)                               söjen komission virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajanaan
                                                                          asianajaja M.-A. Lucas, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
               (Lausunnon antamisen raukeaminen)                          (asiamiehinään H. P. Hartvig ja J. Currall), jossa on esitetty
                                                                          välitoimihakemus, jossa vaaditaan ensinnäkin määräämään
                           (2003/C 19/67)                                 esitettäviksi tietyt asiakirjat, toiseksi määräämään eräiden pää-
                                                                          tösten täytäntöönpanon lykkäämisestä tai kieltämään tekemäs-
                     (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)                       tä uusia päätöksiä, jotka koskevat Euroopan petostentorjunta-
                                                                          viraston (OLAF) sisäisiä tutkimuksia, ja kolmanneksi määrää-
                                                                          mään Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henki-
Asiassa T-97/01, Christos Gogos, Euroopan yhteisöjen komis-               löstösääntöjen 24 artiklan mukaisiin toimenpiteisiin
sion virkailija, edustajanaan asianajaja C. Tagaras, vastaan              ryhtymisestä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen pre-


title: Asia C-515/09: Kanne 11.12.2009 — Euroopan komissio v. Viron tasavalta

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/25

         Kanne 11.12.2009 — Euroopan komissio v. Viron tasavalta
   (Asia C-515/09)
   2010/C 63/40
   Oikeudenkäyntikieli: viro

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Marghelis ja K. Saaremäel-Stoilov)

      Vastaaja: Viron tasavalta

      Vaatimukset

               —

               Viron tasavalta ei ole noudattanut kaivannaisteollisuuden jätehuollosta ja direktiivin 2004/35/EY muuttamisesta 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/21/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä oikeusnormeja tai ainakaan ilmoittanut niitä komissiolle

               —

               Viron tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Määräaika direktiivin saattamiselle osaksi kansallista oikeutta päättyi 1.5.2008.

      (1)  EUVL L 102, s. 15.


title: Asia C-316/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 10.8.2009 — MSD Sharp & Dohme GmbH v. Merckle GmbH

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/35

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 10.8.2009 — MSD Sharp & Dohme GmbH v. Merckle GmbH
   (Asia C-316/09)
   2009/C 267/66
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: MSD Sharp & Dohme GmbH

      Vastaaja: Merckle GmbH

      Ennakkoratkaisukysymys

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle esitetään ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 11.3.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2008/29/EY (2), tulkinnasta seuraava ennakkoratkaisukysymys:
   Käsittääkö ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä annetun direktiivin 2001/83/EY 88 artiklan 1 kohdan a alakohta lääkemääräystä edellyttävien lääkkeiden väestölle suunnatun mainonnan myös, jos mainonta sisältää ainoastaan tietoja, jotka on toimitettu lupaviranomaiselle lupamenettelyn yhteydessä ja jotka ovat jokaisen, joka hankkii valmisteen, saatavilla joka tapauksessa, ja jos tietoja ei esitetä sille, jota asia koskee, pyytämättä, vaan ne ovat internetissä vain sellaisten henkilöiden saatavilla, jotka itse näkevät vaivaa tietojen saamiseksi?

      (1)  EYVL L 311, s. 67.

      (2)  EUVL L 81, s. 51.


title: Asia F-121/05: Kanne  16.12.2005  — De Meerleer v. komissio

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/52

         Kanne 16.12.2005 — De Meerleer v. komissio
   (Asia F-121/05)
   (2006/C 60/97)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Michel De Meerleer (Ophain-Bois-Seigneur-Isaac, Belgia) (edustaja: asianajaja E. Boigelot)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Avoimen kilpailun EPSO/A/19/04 valintalautakunnan 12.4.2005 päivätty päätös olla hyväksymättä kantajan hakemusta ja siten olla hyväksymättä kantajan osallistumista kilpailuun ja olla korjaamatta kantajan tekemää kirjallista koetta on kumottava.

               —

               Valintalautakunnan 30.5.2005 päivätty päätös kieltäytyä lausumasta kantajan 18.5.2005 tekemästä uudelleenkäsittelypyynnöstä ja kaikki sen jälkeiset ja/tai siihen liittyvät toimet on kumottava.

               —

               Nimittävän viranomaisen 2.9.2005 päivätty päätös, joka on annettu kantajalle tiedoksi 14.9.2005 ja jossa kantajan oikaisuvaatimus, joka on rekisteröity 13.6.2005 viitteellä R/493/05, on hylätty, on kumottava siltä osin kuin se on tarpeen.

               —

               Vastaaja on velvoitettava maksamaan korvauksena kantajalle aiheutuneesta aineellisesta vahingosta ja henkisestä kärsimyksestä kohtuullisena pidetty 25 000 euroa, jota määrää voidaan oikeudenkäynnin aikana korottaa tai alentaa.

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja on osallistunut avoimeen kilpailuun EPSO/A/19/04 varallaololuettelon laatimiseksi palkkaluokan A7/A6 hallintovirkamiesten myöhempää palvelukseen ottamista varten seuraavilla aloilla: maa- ja vesirakennustekniikka, insinööritieteet, kemia/kemikaalit/kemian tekniikka ja lentoliikenne. Läpäistyään esivalintakokeet kantaja lähetti EPSOlle kilpailuun osallistumista koskeva hakemuksensa, jonka liitteenä oli vaaditut todistukset. Nämä asiakirjat tutkittuaan valintalautakunta eväsi kantajalta kilpailuun osallistumisen sillä perusteella, että hänellä ei ollut riittävästi työkokemusta.
   Kantaja väittää, että valintalautakunta on rikkonut henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja 30 artiklaa, henkilöstösääntöjen liitteessä III olevaa 5 artiklaa sekä kilpailuilmoitusta, koska kantajan työkokemuksen arvioinnissa ja päätöksessä, jossa hänen hakemustaan ei hyväksytä, on ilmeinen arviointivirhe. Lisäksi mainittu päätös on kantajan mukaan perusteltu puutteellisesti.
   Lisäksi kantaja väittää, että valintalautakunta ja nimittävä viranomainen ovat rikkoneet henkilöstösääntöjen 25 artiklaa, henkilöstösääntöjen liitteessä III olevaa 7 artiklaa sekä kilpailuilmoitusta ja hakijoiden yhdenvertaisen kohtelun periaatetta. Erityisesti se, että kantajan kanssa käydyssä kirjeenvaihdossa on käytetty epäluotettavia tietojärjestelmiä, on kantajan mukaan syrjinyt kantajaa muihin hakijoihin nähden.
   Toissijaisesti, siinä tapauksessa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei hyväksy kantajan vaatimusta riidanalaisten päätösten kumoamisesta, kantaja katsoo, että vahingonkorvaus on soveliain tapa näistä päätöksistä hänelle aiheutuneen aineellisen vahingon ja henkisen kärsimyksen korvaamiseksi.