title: Asia T-201/11: Kanne 4.4.2011 — Si.mobil v. komissio

text:
               28.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 160/24

         Kanne 4.4.2011 — Si.mobil v. komissio
   (Asia T-201/11)
   2011/C 160/39
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Si.mobil telekomunikacijske storitve d.d. (Ljubljana, Slovenian tasavalta) (edustajat: solicitor P. Alexiadis ja solicitor E. Sependa)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Euroopan komission 24.1.2011 asiassa COMP/39.707 — Si.mobil/Mobitel tekemä päätös C(2011) 355 lopullinen on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteellaan kantaja vaatii SEUT 263 artiklaan tukeutuen Euroopan komission asiassa COMP/39.707 — Si.mobil/Mobitel 24.1.2011 tekemän päätöksen C(2011) 355 lopullinen, jolla hylättiin sen 14.8.2009 SEUT 102 artiklan perusteella tekemä kantelu Mobitelin väitetysti virheellisistä kilpailukäytännöistä useilla matkaviestinnän tukku- ja vähittäismarkkinoilla, kumoamista.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi kaksi kanneperustetta.

               1)

               Ensimmäisellä kanneperusteella se väittää, että komissio sovelsi ilmeisen virheellisesti neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1/2003 (1) ja yhteistyöstä kilpailuviranomaisten verkostossa annetussa komission tiedonannossa (EUVL 2004, C 101, s. 43) säädettyjä toimivallan jakoa koskevia säännöksiä, sillä

                           —

                           komissio ei riidanalaisen päätöksen tehdessään varmistanut, että Euroopan unionin säännöstöä sovelletaan tehokkaasti, ja jätti huomioon ottamatta yleistä järjestystä koskevat pakottavat syyt, jotka rajoittavat neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 soveltamista, sekä sen itsensä asettamat, yhteistyöstä kilpailuviranomaisten verkostossa annettuun komission tiedonantoon sisältyvät säännöt samoin kuin merkityksellisen oikeuskäytännön

                           —

                           komissio jätti noudattamatta yhteistyöstä kilpailuviranomaisten verkostossa annettuun komission tiedonantoon perustuvia velvoitteitaan, koska se ei ryhtynyt toimiin, kun toimivaltainen kansallinen kilpailuviranomainen ”pitkittää asiassa käynnistettyä menettelyä tarpeettomasti”, mikä on tilanne silloin, kun Slovenian lainsäädännön mukainen kahden vuoden määräaika on päättynyt, eikä kansallinen kilpailuviranomainen ole edes lähettänyt lopullista väitetiedoksiantoa. Lisäksi komissio ei ottanut huomioon näyttöä, joka selkeästi osoittaa sen olevan ”soveltuvin” viranomainen ratkaisemaan käsiteltävänä olevan kaltaisen asian. Tässä tilanteessa on erittäin epätodennäköistä, että Slovenian kilpailuviranomainen kykenisi lopettamaan kilpailusääntöjen rikkomista asianmukaisesti ja riittävän nopeasti. Käsiteltävässä asiassa on sen sijaan selvää, että ”komissio soveltaa tehokkaammin yhteisön säännöksiä”.

               2)

               Toinen kanneperuste koskee sitä, että komissio teki ilmeisen oikeudellisen virheen suorittaessaan asiassa Automec (2) esitetyn vertailun, sillä

                           —

                           kantaja katsoo, ettei komissiolle asiassa Automec annetun tuomion perusteella jäävä harkintavalta päättää omasta toimivaltaisuudestaan ole ehdoton. Kantaja esittää tässä yhteydessä runsaasti näyttöä, joka sen mukaan osoittaa, että yhteisön etu edellyttää, että komissio käyttää toimivaltaansa ja tutkii Si.mobilin kantelun, minkä komissio jätti virheellisesti tekemättä. Lisäksi komissio jätti noudattamatta itse säätämiään ohjeita komission ensisijaisista täytäntöönpanotavoitteista sovellettaessa EY:n perustamissopimuksen 82 artiklaa yritysten määräävän aseman väärinkäyttöön perustuvaan markkinoiden sulkemiseen (EUVL 2009, C 45, s. 7), koska mainitussa asiakirjassa mainitaan molemmat kantajaa koskevat kilpailusääntöjen rikkomistavat (hintaruuvi ja saalistushinnoittelu), jotka koskivat kantajaa, komission ensisijaisten täytäntöönpanotavoitteiden piiriin kuuluvina, ja niiden tapojen, joilla komissio soveltaa näitä periaatteita, selventämiseen on suuri tarve erityisesti matkaviestintäalalla, jolla vakiintunutta oikeuskäytäntöä ei vielä ole.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1)

      (2)  Asia T-24/90 Automec v. komissio, tuomio 18.9.1992 (Kok., s. II-2223).


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys, 10 päivänä tammikuuta 2005, asiassa T-357/03, Bruno Gollnisch ym. vastaan Euroopan parlamentti (Euroopan parlamentin puhemiehistön päätös — Kumoamiskanne — Tutkimatta jättäminen)

text:
               14.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 115/21

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   10 päivänä tammikuuta 2005,
   asiassa T-357/03, Bruno Gollnisch ym. vastaan Euroopan parlamentti (1)

   (Euroopan parlamentin puhemiehistön päätös - Kumoamiskanne - Tutkimatta jättäminen)
   (2005/C 115/40)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa T-357/03, Bruno Gollnisch, kotipaikka Limonest (Ranska), Marie-France Stirbois, kotipaikka Villeneuve-Loubet (Ranska), Carl Lang, kotipaikka Boulogne-Billancourt (Ranska), Jean-Claude Martinez, kotipaikka Montpellier (Ranska), Philip Claeys, kotipaikka Overijse (Belgia), ja Koen Dillen, kotipaikka Antwerpen (Belgia), edustajanaan asianajaja W. de Saint Just, vastaan Euroopan parlamentti (asiamiehinään H. Krück ja N. Lorenz, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta vaaditaan kumoamaan Euroopan unionin yleisen talousarvion alamomenttiin 3701 sisältyvien määrärahojen käyttöä koskevien sääntöjen muuttamisesta 2.7.2003 tehty Euroopan parlamentin puhemiehistön päätös, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Pirrung sekä tuomarit A. W. H. Meij ja I. Pelikánová, kirjaaja: H. Jung, on antanut 10.1.2005 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1

               Parlamentin oikeudellisen yksikön antama lausunto, jonka kantajat ovat esittäneet kannekirjelmän liitteessä 5, poistetaan asiakirja-aineistosta.

               2

               Kanne jätetään tutkimatta.

               3

               Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä parlamentin oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 7, 10.1.2004.


title: Asia C-141/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal administratif de Rennes (Ranska) on esittänyt 25.3.2015 – Doux SA, Doux SA:n saneerausmenettelyssä selvittäjänä toimiva asianajaja Sophie Gautier ja SCP Valliot-Le Guenevé-Abittbol, Doux SA:n saneerausmenettelyssä selvittäjänä toimivan asianajaja Valliot’n edustamana v. Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

text:
               8.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal administratif de Rennes (Ranska) on esittänyt 25.3.2015 – Doux SA, Doux SA:n saneerausmenettelyssä selvittäjänä toimiva asianajaja Sophie Gautier ja SCP Valliot-Le Guenevé-Abittbol, Doux SA:n saneerausmenettelyssä selvittäjänä toimivan asianajaja Valliot’n edustamana v. Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)
   (Asia C-141/15)
   (2015/C 190/04)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal administratif de Rennes

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Doux SA, Doux SA:n saneerausmenettelyssä selvittäjänä toimiva asianajaja Sophie Gautier ja SCP Valliot-Le Guenevé-Abittbol, Doux SA:n saneerausmenettelyssä selvittäjänä toimivan asianajaja Valliot’n edustamana

      Vastaaja: Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen (EY) N:o 543/2008 (1) 15 artiklassa ja kyseisen asetuksen liitteissä VI ja VII määritetty vesipitoisuuden raja-arvo komission asetuksen (EY) N:o 612/2009 (2) 28 artiklan 1 kohdassa ja 7.9.2006 annetussa tuomiossa Nowaco Germany GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas tarkoitettu virheettömän, kunnollisen ja myyntikelpoisen laadun vaatimus?

               2)

               Voidaanko jäädytettyä siipikarjanlihaa, joka ylittää asetuksen (EY) N:o 543/2008 15 artiklassa ja kyseisen asetuksen liitteissä VI ja VII määritetyn vesipitoisuuden raja-arvon ja jolle toimivaltainen viranomainen on myöntänyt terveystodistuksen, pitää kaupan unionissa asetuksen (EY) N:o 612/2009 28 artiklassa tarkoitetuissa tavanomaisissa olosuhteissa, ja jos voidaan, millaisissa olosuhteissa?

               3)

               Onko unionin oikeuden ja erityisesti oikeusvarmuuden periaatteen mukaista se, että vesipitoisuuden raja-arvona on edelleen 16.6.2008 annetun asetuksen liitteessä VI määritetty 5,1 prosenttia eikä tätä arvoa ole muutettu vuosikymmeniin huolimatta kasvatuskäytäntöjen väitetystä muuttumisesta ja tietyissä tieteellisissä tutkimuksissa esitetystä arvostelusta, jonka mukaan mainittu raja-arvo olisi vanhentunut?

               4)

               Ovatko asetuksen (EY) N:o 543/2008 liitteet VI ja VII riittävän täsmällisiä asetuksen 15 artiklassa säädettyjen tarkastusten suorittamiseksi, vai olisiko Ranskan määritettävä ”tarkastuksia koskevat yksityiskohtaiset käytännön säännöt””kaikissa kaupan pitämisen vaiheissa”, sillä muuten se ei voi vedota viennin yhteydessä suoritettuihin tarkastuksiin?

               5)

               Voidaanko vastakkaista analyysiä koskevat vaatimukset, joita sovelletaan asetuksen N:o 543/2008 16 artiklan 2 kohdan, luettuna yhdessä sen 5 kohdan kanssa, säännösten mukaisesti teurastamoissa tehtävien tarkastusten tuloksiin, ulottaa koskemaan tarkastuksia, jotka tehdään vietyjen tuotteiden kaupan pitämisen yhteydessä osapuolten läsnä ollessa, erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan nojalla?

      (1)  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä siipikarjanlihan kaupan pitämisen vaatimusten osalta 16.6.2008 annettu komission asetus (EY) N:o 543/2008 (EUVL L 157, s. 46).

      (2)  Maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 7.7.2009 annettu komission asetus (EY) N:o 612/2009 (EUVL L 186, s. 1).


title: Asia C-604/16 P: Valitus, jonka Euroopan unionin neuvosto on tehnyt 24.11.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-121/14, PT Pelita Agung Agrindustri v. neuvosto, 15.9.2016 antamasta tuomiosta

text:
               30.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/33

         Valitus, jonka Euroopan unionin neuvosto on tehnyt 24.11.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-121/14, PT Pelita Agung Agrindustri v. neuvosto, 15.9.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-604/16 P)
   (2017/C 030/37)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamies: H. Marcos Fraile, avustajanaan N. Tuominen, avocat)

      Muut osapuolet: PT Pelita Agung Agrindustri, Euroopan komissio ja European Biodiesel Board (EBB)

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen 15.9.2016 antama ja neuvostolle 16.9.2016 tiedoksi annettu tuomio T-121/14, PT Pelita Agung Agrindustri v. Euroopan unionin neuvosto, on kumottava

               —

               ensimmäisessä oikeusasteessa nostettu kanne riidanalaisen asetuksen kumoamiseksi on hylättävä

               —

               kantaja on velvoitettava korvaamaan neuvostolle sekä ensimmäisessä oikeusasteessa että muutoksenhakumenettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Toissijaisesti

               —

               asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen uudelleen käsiteltäväksi

               —

               ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhaussa aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista on päätettävä myöhemmin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

                  Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin on soveltanut väärää oikeudellista arviointiperustetta määrittäessään, oliko neuvoston käytettävissä näyttöä siitä, olivatko indonesialaisten viejien kirjanpitoon sisältyneet raaka-aineiden alhaisemmat hinnat riittävän vääristyneitä sen oikeuttamiseksi, että niistä poikettiin, ja perusasetuksen (1) 2 artiklan 5 kohdan toisessa alakohdassa säädetyn menetelmän käyttämiseksi. Näin tehdessään unionin yleinen tuomioistuin on asettanut tälle toimielimelle liian raskaan todistustaakan.

               2.

                  Toiseksi unionin yleisen tuomioistuimen päätelmä siitä, että toimielinten esittämä näyttö ei ollut riittävää sen osoittamiseksi, että kyseessä oli eriytetyn vientiveron järjestelmästä johtuva pääraaka-aineiden hinnan merkittävä vääristymä Indonesiassa, ei ole riittävän perusteltu.

               3.

                  Kolmanneksi valituksenalaisen tuomion tuomiolauselma, jolla kumotaan polkumyyntitullit kantajaa koskevin osin, on suhteeton, koska unionin yleinen tuomioistuin hyväksyi vain yhden kanneperusteen, ja siinä annetaan perusteeton vaikutus todetulle lainvastaisuudelle.

               4.

               Neuvosto osoittaa, että valituksenalaiseen tuomioon liittyy useita oikeudellisia virheitä, jotka vaikuttavat sen pätevyyteen. Lisäksi neuvosto väittää, että kantajan toisessa kanneperusteessaan esiin tuomat tosiseikat ovat riittävän selviä, jotta unionin tuomioistuin voi lausua kyseisestä perusteesta ja hylätä kanteen.

               5.

               Siten neuvosto kunnioittavasti pyytää, että valituksenalainen tuomio kumotaan ja kantajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämä riidanalaisen asetuksen kumoamisvaatimus hylätään.

      (1)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009 (EUVL 2009, L 343, s. 51; perusasetus).


title: Asia C-299/04: Euroopan yhteisöjen komission 14.7.2004 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               28.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/18

         Euroopan yhteisöjen komission 14.7.2004 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-299/04)
   (2004/C 217/34)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.7.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellinen neuvonantaja Theofanis Christoforou ja oikeudellisen osaston virkamies Karolina Mojzesowicz.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut kilpailusta sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen markkinoilla 16 päivänä syyskuuta 2002 annetun komission direktiivin 2002/77/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakin koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä säädetyssä määräajassa komissiolle

               —

               velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktiivin saattamiseksi osakasi kansallista oikeusjärjestystä päättyi 24.7.2003.

      (1)  EYVL L 249, 17.9.2002, s. 21.


title: Asia C-663/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 30.5.2013 (Curtea de Apel Oradean (Romania) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Scandic Distilleries SA v. Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 92/12/ETY — Valmisteverot — Tuotteet, jotka on luovutettu kulutukseen jäsenvaltiossa, jossa valmistevero on maksettu — Samat tuotteet, jotka on kuljetettu toiseen jäsenvaltioon, jossa on myös maksettu valmistevero — Pyyntö ensimmäisessä jäsenvaltiossa maksetun valmisteveron palauttamiseksi — Palautuksen epääminen siitä syystä, ettei pyyntöä ollut esitetty ennen tavaroiden lähettämistä — Yhteensoveltuvuus unionin oikeuden kanssa)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/19

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 30.5.2013 (Curtea de Apel Oradean (Romania) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Scandic Distilleries SA v. Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
   (Asia C-663/11) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 92/12/ETY - Valmisteverot - Tuotteet, jotka on luovutettu kulutukseen jäsenvaltiossa, jossa valmistevero on maksettu - Samat tuotteet, jotka on kuljetettu toiseen jäsenvaltioon, jossa on myös maksettu valmistevero - Pyyntö ensimmäisessä jäsenvaltiossa maksetun valmisteveron palauttamiseksi - Palautuksen epääminen siitä syystä, ettei pyyntöä ollut esitetty ennen tavaroiden lähettämistä - Yhteensoveltuvuus unionin oikeuden kanssa)
   2013/C 225/32
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Oradea

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Scandic Distilleries SA

      Vastaaja: Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Curtea de Apel Oradea — Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25.2.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/12/ETY (EYVL L 76, s. 1) 7 artiklan ja 22 artiklan 2 kohdan a alakohdan tulkinta — Kansallisten viranomaisten kieltäytyminen palauttamasta toisessa jäsenvaltiossa kulutukseen luovutetuista tuotteista maksettua valmisteveroa — Lähettäjä ei ole noudattanut velvollisuutta esittää ennen tavaroiden lähetystä palautuspyyntö jäsenvaltionsa toimivaltaisille viranomaisille — Kansallinen lainsäädäntö, jossa edellytetään tiettyjen sellaisten asiakirjojen esittämistä, jotka voidaan toimittaa vasta tavaroiden luovutuksen jälkeen — Kaikkiin palautuspyyntöihin sovellettavaa viiden vuoden yleistä määräaikaa tiukemmat oikeellisuusvaatimukset — Palautuksen saamista koskevan elinkeinonharjoittajan oikeuden menettäminen — Yhteensoveltuvuus verotuksen neutraalisuuden periaatteen ja vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteiden kanssa

      Tuomiolauselma

   Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25.2.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/12/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 14.12.1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/108/ETY, 22 artiklan 1–3 kohtaa on tulkittava siten, että jos jäsenvaltiossa kulutukseen luovutetut valmisteveron alaiset tuotteet, joista on maksettu valmistevero kyseisessä jäsenvaltiossa, on kuljetettu toiseen jäsenvaltioon, jossa näistä tuotteista kannetaan valmistevero, joka on myös maksettu siellä, lähtöjäsenvaltiossa maksetun valmisteveron palautuspyyntöä ei voida hylätä käyttäen hylkäysperusteena pelkästään sitä, ettei kyseistä pyyntöä ollut esitetty ennen mainittujen tuotteiden lähetystä, vaan sitä on arvioitava kyseisen artiklan 3 kohdan nojalla. Jos valmisteveroa ei sen sijaan ole maksettu määräjäsenvaltiossa, tällainen pyyntö voidaan evätä kyseisen artiklan 1 ja 2 kohdan nojalla.

      (1)  EUVL C 89, 24.3.2012.


title: Asia C-354/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 13.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Arbeitsgericht Verden – Saksa) – Ute Kleinsteuber v. Mars GmbH (Ennakkoratkaisupyyntö — Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 2000/78 — 1, 2 ja 6 artikla — Yhdenvertainen kohtelu — Kaikenlaisen sukupuoleen perustuvan syrjinnän kielto — Yrityskohtainen lisäeläke — Direktiivi 97/81/EY — Osa-aikatyötä koskeva puitesopimus — 4 lausekkeen 1 ja 2 kohta — Kertyneiden eläkeoikeuksien laskemisessa sovellettavat menetelmät — Jäsenvaltion säännöstö — Osa-aikaisten työntekijöiden erilainen kohtelu)

text:
               4.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 293/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 13.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Arbeitsgericht Verden – Saksa) – Ute Kleinsteuber v. Mars GmbH
   (Asia C-354/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 2000/78 - 1, 2 ja 6 artikla - Yhdenvertainen kohtelu - Kaikenlaisen sukupuoleen perustuvan syrjinnän kielto - Yrityskohtainen lisäeläke - Direktiivi 97/81/EY - Osa-aikatyötä koskeva puitesopimus - 4 lausekkeen 1 ja 2 kohta - Kertyneiden eläkeoikeuksien laskemisessa sovellettavat menetelmät - Jäsenvaltion säännöstö - Osa-aikaisten työntekijöiden erilainen kohtelu))
   (2017/C 293/12)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Arbeitsgericht Verden

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ute Kleinsteuber

      Vastaaja: Mars GmbH

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta 15.12.1997 annetun neuvoston direktiivin 97/81/EY, sellaisena kuin se on muutettuna, liitteenä olevan, 6.6.1997 tehdyn osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 ja 2 kohtaa ja miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa 5.7.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/54/EY 4 artiklaa on tulkittava siten, eivät ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa työnantajan lisäeläkkeen määrää laskettaessa toisistaan erotetaan palkkatulo, joka jää lakisääteisten eläkevakuutusmaksujen laskennassa sovelletun ylärajan alapuolelle, ja palkkatulo, joka ylittää tämän rajan, ja jossa osa-aikatyöstä saatua palkkatuloa ei käsitellä siten, että laskettaisiin ensin vastaavasta työstä kokoaikaisena maksettava palkka, määritettäisiin tämän jälkeen vakuutusmaksujen laskennassa sovellettavan ylärajan ala- ja yläpuolelle jäävät osuudet ja sovellettaisiin lopuksi tätä suhdetta osa-aikaisesta työstä saatavaan pienempään palkkatuloon.

               2)

               Kyseisen puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 ja 2 kohtaa sekä direktiivin 2006/54 4 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa naispuolisen työntekijän, joka on työskennellyt sekä kokoaikaisesti että osa-aikaisesti, työnantajan lisäeläkkeen määrän laskemista varten määritetään työsuhteen kokonaispituuteen sovellettava yhtenäinen työskentelyaste, siltä osin kuin tällä vanhuuseläkkeen laskentamenetelmällä ei rikota pro rata temporis -sääntöä. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on selvitettävä, onko tilanne on tämä.

               3)

               Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY 1 ja 2 artiklaa sekä 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa säädetään työnantajan lisäeläkkeestä, jonka määrä vastaa työuran pituuden ja sen ajanjakson välistä suhdetta, joka alkaa henkilön tulosta työnantajan palvelukseen ja päättyy lakisääteisen eläkevakuutuksen mukaiseen yleiseen eläkeikään, ja jossa huomioon otettaville työskentelyvuosille on vahvistettu enimmäismäärä.

      (1)  EUVL C 350, 26.9.2016.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 19 päivänä syyskuuta 1996, asiassa T-158/94, François Brunagel vastaan Euroopan parlamentti (Henkilöstö - Palvelukseenottomenettely - Henkilöstösääntöjen 29 artiklan 2 kohdan soveltaminen - Hakijoiden ammattitaidon arviointi - Harkintavallan väärinkäyttö - Syrjimättömyys - Perustelu)

text:
9.11.96             1 fI I                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 336/25
    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                             asteikon " ylennysmenettelyssä, ja jossa kantaja vaatii
             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                                toisaalta kärsimänsä aineellisen ja aineettoman vahingon
                 19 päivänä syyskuuta 1996,                         korvaamista , ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( nel
                                                                    jäs jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja
asiassa T-158/94 , Francois Brunagel vastaan Euroopan               K. Lenaerts sekä tuomarit P. Lindh ja J. D. Cooke, kirjaaja :
                         parlamentti ( 1 )                          H. Jung, on antanut 19.9.1996 tuomion , jonka tuomiolau
(Henkilöstö — Palvelukseenottomenettely — Henkilöstö               selma on seuraava :
sääntöjen 29 artiklan 2 kohdan soveltaminen — Hakijoiden
ammattitaidon arviointi — Harkintavallan väärinkäyttö —             1 ) Komissio velvoitetaan maksamaan kantajalle vahingon
                Syrjimättömyys — Perustelu)                              korvauksena 10 000 Belgian frangia aineettomasta
                         ( 96/C 336/51 )                                 vahingosta.
                                                                    2 ) Kanne hylätään muilta osin.
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                    3 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti
Asiassa T-158/94 , Euroopan parlamentin virkamies Fran                  kulut.
cois Brunagel, Bryssel, edustajinaan asianajajat Georges
Vandersanden ja Laure Levi , Bryssel, prosessiosoite Luxem         (') EYVL N:o C 392 , 31.12.1994
burgissa Fiduciaire Myson SARL, 1 , rue Glesener, vastaan
Euroopan parlamentti ( asiamiehet: Manfred Peter ja Alex
Bonn ), jossa kantaja vaatii Euroopan parlamentin
19.7.1993 tekemän sen päätöksen kumoamista , jossa kiel
täydyttiin nimittämästä kantajaa protokollayksikön jaosto               YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
päällikön virkaan , ja siten myös sen päätöksen kumoamista ,                       TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
jolla B nimitettiin tähän virkaan , ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin ( neljäs jaosto ), toimien kokoonpanossa :                               24 päivänä syyskuuta 1996 ,
jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit P. Lindh ja         asiassa T-485 /93 , Societe Louis Dreyfus et Cie vastaan
J. D. Cooke, kirjaaja : hallintovirkamies J. Palacio Gonzalez,                      Euroopan yhteisöjen komissio (')
on antanut 19.9.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on               ( Yhteisöjen hätäapu entisen Neuvostoliiton valtioille —
seuraava :
                                                                    Tarjouspyyntö — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi otta
                                                                    minen — Vahingonkorvauskanne — Tutkittavaksi ottami
1 ) Kanne hylätään .
                                                                                nen)
2 ) Parlamentti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti                                      ( 96/C 336/53 )
     kulut.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(') EYVL N:o C 146 , 28.5.1994
                                                                    Asiassa T-485/93 , Societe Louis Dreyfus et Cie, kotipaikka
                                                                    Pariisi , edustajanaan asianajaja Robert Saint-Esteben, Pa
                                                                    riisi, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse
                                                                    May, 31 , Grand-rue, vastaan Euroopan yhteisöjen komis
                                                                    sio, asiamiehinään Marie-Jose Jonczy , Nicholas Khan ja
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            istunnossa Berend Jan Drijber, jossa kantaja toisaalta vaatii
             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                                komission      Vnesheconombankille       1.4.1993  osoittaman
                 19 päivänä syyskuuta 1996 ,                        päätöksen kumoamista ja toisaalta vahingonkorvausta siitä
asiassa T-386/94, Alain-Pierre Allo vastaan Euroopan                vahingosta , jonka kantaja väittää kärsineensä , yhteisöjen
                     yhteisöjen komissio (')                        ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( kolmas jaosto ),
                                                                    toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja C. P. Briët
(Henkilöstö — Ns. "toisen asteikon " ylennysmenettely               sekä tuomarit B. Vesterdorf ja A. Potocki , kirjaaja : hallin
palkkaluokkaan A 3 — Kumoamiskanne — Henkilökansio                  tovirkamies J. Palacio Gonzalez, on 24.9.1996 antanut
— Arviointikertomusten puuttuminen — Vahingonkor                   tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
                            vauskanne)
                         ( 96/C 336/52 )                            1 ) Kumoamiskannetta ei oteta tutkittavaksi.
                                                                    2 ) Oikeudenkäyntiväite hylätään siltä osin kuin se koskee
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         sen aineellisen ja aineettoman vahingon korvaamista ,
                                                                         jonka kantaja väittää kärsineensä.
Asiassa T-386/94 , Euroopan yhteisöjen komission virka
mies Alain-Pierre Allo, Bryssel, edustajanaan asianajaja Eric       3 ) Näiden vahingonkorvausvaatimusten käsittelyä jatke
Boigelot, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajo                taan pääasian yhteydessä.
toimisto Louis Schiltz , 2 , rue du Fort Rheinsheim , vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehet: Ana Maria                4 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
Alves Vieira ja Denis Waelbroeck ), jossa kantaja vaatii
yhtäältä komission 30.5.1994 tekemän sen päätöksen                  (M EYVL N:o C 198 , 22.7.1993
kumoamista , jossa laadittiin luettelo virkamiehistä , jotka
voidaan ylentää palkkaluokkaan A 3 niin sanotussa " toisen


title: Asia T-295/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10.12.2008 — Vitro Corporativo v. SMHV — VKR Holding (Vitro) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Vitro rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön sanamerkki VITRAL — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/32

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10.12.2008 — Vitro Corporativo v. SMHV — VKR Holding (Vitro)
   (Asia T-295/07) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Vitro rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön sanamerkki VITRAL - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2009/C 32/59)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Vitro Corporativo, SA de CV (Garza García, Nuevo Léon, Meksiko) (edustaja: asianajaja J. Botella Reyna)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: J. Laporta Insa)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: VKR Holding A/S (Søborg, Tanska)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 31.5.2007 asiassa R 1640/2006-2 tekemästä päätöksestä, joka koski VKR Holding A/S:n ja Vitro Corporativo, SA de CV:n välistä väitemenettelyä
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Vitro Corporativo, SA de CV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 235, 6.10.2007.


title: Asia T-298/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.5.2015 – Erbslöh Aluminium v. komissio (Valtiontuet — Saksan toteuttamat toimenpiteet uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön ja sähköintensiivisten yritysten hyväksi — Päätös SEUT 108 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamisesta — Lopullisen päätöksen tekeminen kanteen nostamisen jälkeen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               27.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 245/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.5.2015 – Erbslöh Aluminium v. komissio
   (Asia T-298/14) (1)

   ((Valtiontuet - Saksan toteuttamat toimenpiteet uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön ja sähköintensiivisten yritysten hyväksi - Päätös SEUT 108 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamisesta - Lopullisen päätöksen tekeminen kanteen nostamisen jälkeen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2015/C 245/30)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Erbslöh Aluminium GmbH (Velbert, Saksa) (edustajat: asianajajat T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme ja T. Wielsch)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Maxian Rusche ja R. Sauer, avustajinaan asianajajat A. Luke ja C. Maurer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus komission 18.12.2013 tekemän päätöksen C (2013) 4424 final, joka koskee SEUT 108 artiklan 2 mukaisen menettelyn aloittamista Saksan liittotasavallan uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön ja paljon energiaa käyttävien yritysten hyväksi toteuttamien toimenpiteiden osalta (valtiontuki SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), osittaisesta kumoamisesta.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen tästä kanteesta raukeaa.

               2)

               Lausunnon antaminen EFTAn valvontaviranomaisen väliintulohakemuksesta raukeaa.

               3)

               Erbslöh Aluminium GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

               4)

               EFTAn valvontaviranomainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 223, 14.7.2014.


title: Asia C-507/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 21.8.2017 – Google Inc. v. Commission nationale de l’informatique et des libertés (CNIL)

text:
               16.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 21.8.2017 – Google Inc. v. Commission nationale de l’informatique et des libertés (CNIL)
   (Asia C-507/17)
   (2017/C 347/30)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d’État

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Google Inc.

      Vastapuoli: Commission nationale de l’informatique et des libertés (CNIL)

      Muut osapuolet: Wikimedia Foundation Inc., Fondation pour la liberté de la presse, Microsoft, Reporters Committee for Freedom of the Press ym., Article 19 ym., Internet Freedom Foundation ym. ja Défenseur des droits

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko ”linkkien poistamista koskevaa oikeutta”, sellaisena kuin Euroopan unionin tuomioistuin on 13.5.2014 antamassaan tuomiossa (1) vahvistanut sen 24.10.1995 annetun direktiivin (2) 12 artiklan b alakohdan ja 14 artiklan [ensimmäisen kohdan] a alakohdan perusteella, tulkittava siten, että kun hakukoneen ylläpitäjä hyväksyy linkkien poistamista koskevan pyynnön, sen on toteutettava linkkien poistaminen hakukoneensa kaikista verkkotunnuksista niin, etteivät riidanalaiset linkit enää näy siitä riippumatta, mistä paikasta pyynnön esittäjän nimeä koskeva haku tehdään, 24.10.1995 annetun direktiivin alueellisen soveltamisalan ulkopuolelle jäävät paikat mukaan lukien?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko ”linkkien poistamista koskevaa oikeutta”, sellaisena kuin Euroopan unionin tuomioistuin on vahvistanut sen edellä mainitussa tuomiossaan, tulkittava siten, että kun hakukoneen ylläpitäjä hyväksyy linkkien poistamista koskevan pyynnön, se on velvollinen poistamaan pyynnön esittäjän nimellä suoritetun haun johdosta näkyvien tulosten riidanalaiset linkit vain verkkotunnuksesta, joka vastaa valtiota, jossa pyyntö katsotaan tehdyksi, vai yleisemmin hakukoneen verkkotunnuksista, jotka vastaavat hakukoneen kansallisia verkkotunnuspäätteitä kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa?

               3)

               Onko ”linkkien poistamista koskevaa oikeutta”, sellaisena kuin Euroopan unionin tuomioistuin on vahvistanut sen edellä mainitussa tuomiossaan, lisäksi tulkittava toisessa kysymyksessä esiin tuodun velvollisuuden täydentämiseksi siten, että kun hakukoneen ylläpitäjä hyväksyy linkkien poistamista koskevan pyynnön, se on velvollinen poistamaan maarajoitukseksi kutsutulla tekniikalla ”linkkien poistamista koskevaa oikeutta” käyttävän henkilön nimellä suoritetun haun johdosta näkyvät riidanalaiset tulokset hänen asuinvaltiossaan sijaitsevaksi katsotusta IP-osoitteesta tai jopa yleisemmin IP-osoitteesta, jonka katsotaan sijaitsevan jossakin 24.10.1995 annetun direktiivin soveltamisalaan kuuluvassa jäsenvaltiossa siitä riippumatta, mitä verkkotunnusta haun suorittava internetin käyttäjä käyttää?

      (1)  Tuomio 13.5.2014, Google Spain ja Google (C-131/12, EU:C:2014:317).

      (2)  Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24.10.1995 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY (EYVL 1995, L 281, s. 31).


title: Asia C-493/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 21.9.2015 – Agenzia delle Entrate v. Marco Identi

text:
               7.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 406/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 21.9.2015 – Agenzia delle Entrate v. Marco Identi
   (Asia C-493/15)
   (2015/C 406/20)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte suprema di cassazione

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Agenzia delle Entrate

      Vastapuoli: Marco Identi

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko SEU 4 artiklan 3 kohtaa ja jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen liikevaihtoverodirektiivin 77/388/ETY (1) 2 ja 22 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaisen arvonlisäveroa koskevan kansallisen säännöksen soveltamiselle, jossa säädetään arvonlisäveroista syntyneiden velkojen raukeamisesta niiden henkilöiden eduksi, jotka hyväksytään asetuksen nro 267/1942 142 ja 143 §:ssä tarkoitettuun velkojen mitätöintimenettelyyn?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).


title: Asia C-63/02: Euroopan yhteisöjen komission 26.2.2002 Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
4.5.2002                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 109/31
Euroopan yhteisöjen komission 26.2.2002 Ison-Britan-                     Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja
nian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vas-                mallit) 11.6.2001 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen
                        taan nostama kanne                               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto)
                                                                         asiassa T-138/00, Erpo Möbelwerk GmbH vastaan sisä-
                                                                         markkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mal-
                            (Asia C-63/02)                                             lit), 27.2.2002 antamasta tuomiosta
                          (2002/C 109/53)
                                                                                Asia C-64/02 P
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 26.2.2002 Euroo-                                          (2002/C 109/54)
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ison-Britannian ja
Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan. Kanta-
jan asiamies on Michael Shotter ja prosessiosoite Luxembur-
gissa.
                                                                         Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
                                                                         on valittanut 11.6.2001 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         men (neljäs jaosto) asiassa T-138/00, Erpo Möbelwerk GmbH
                                                                         vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit
–      toteaa, että Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt       ja mallit), 27.2.2002 antamasta tuomiosta. (1) Valittajan asia-
       kuningaskunta ei ole noudattanut ihmisten käyttöön                miehinä ovat viraston varapääjohtaja Alexander v. Müllendahl
       tarkoitetun veden laadusta 3 päivänä marraskuuta 1998             sekä oikeudellisen osaston oikeusasioiden ja riita-asioiden
       annetun neuvoston direktiivin 98/83/EY (1) 17 artiklan            yksikön virkamies Gregor Schneider.
       1 kohdan ja 17 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan,
       koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen
       edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä
       Pohjois-Irlannin ja Walesin osalta tai, joka tapauksessa,         Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
       koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komis-
       siolle,
                                                                         –     kumoaa valituksenalaisen tuomion
–      velvoittaa Yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oi-
       keudenkäyntikulut.
                                                                         –     hylkää       viraston    kolmannen          valituslautakunnan
                                                                               23.3.2000 asiassa R 392/1999-3 tekemän päätöksen
                                                                               johdosta nostetun kanteen; toisisijaisesti palauttaa asian
                                                                               tuomioistuimen käsiteltäväksi
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perusteet
                                                                         –     velvoittaa toisen asianosaisen korvaamaan oikeudenkäyn-
EY 249 artikla, jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutetta-                 tikulut sekä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
vaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, merkitsee impli-                 että valitusmenettelyssä.
siittisesti jäsenvaltiolle velvollisuutta noudattaa direktiivissä
asetettua määräaikaa. Tämä määräaika päättyi 25.12.2000,
eikä Yhdistynyt kuningaskunta ole ilmoittanut komissiolle
komission vaatimuksissa tarkoitettuja direktiivin noudattami-
sen edellyttämiä toimenpiteitä Walesin ja Pohjois-Irlannin               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
osalta.
Koska komissiolla ei ole käytössään muitakaan tietoja, joiden            Neuvoston asetuksen N:o 40/94 (2) 7 artiklan 1 kohdan
perusteella se voisi päätellä, että Yhdistynyt kuningaskunta on          b alakohdan rikkominen: Ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
toteuttanut vaaditut toimenpiteet, sen on pääteltävä, että               tuin on valituksenalaisessa tuomiossa asettanut uuden tutkin-
Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin mu-              takriteerin. Kun mahdollisuutta tavaramerkkihakemuksen hyl-
kaisia velvoitteitaan.                                                   käämiseen rajoitetaan tapauksissa, joissa yleinen käyttö asiano-
                                                                         maisen yleisön keskuudessa osoitetaan, tulkitaan viraston
                                                                         mukaan väärin 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa. Jos haetun
                                                                         tavaramerkin hylkääminen on puuttuvan erottelukyvyn takia
(1) EYVL L 330, 5.12.1998, s. 32                                         mahdollista vain siinä tapauksessa, että osoitetaan, että tämä
                                                                         tavaramerkki tai ainakin samalla tavoin muotoiltu merkki on
                                                                         jo markkinoilla yleinen, 7 artiklan 1 kohdan b alakohta
                                                                         menettäisi keskeisen merkityksensä tavaramerkin tutkinnassa


title: Asia C-315/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 3.12.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt rechtbank van eerste aanleg te Mechelen – Belgia) – Rikosoikeudenkäynti Edgard Jan De Clercqiä ym:ta vastaan (Ennakkoratkaisupyyntö — Palvelujen tarjoamisen vapaus — SEUT 56 ja SEUT 57 artikla — Direktiivi 96/71/EY — 3 artiklan 1 ja 10 kohta — Direktiivi 2006/123/EY — 19 artikla — Kansallinen lainsäädäntö, jossa velvoitetaan henkilö, jonka luona lähetetyt palkatut työntekijät tai harjoittelijat työskentelevät, ilmoittamaan heistä ne, jotka eivät voi esittää vastaanottotodistusta ilmoituksesta, joka heidän toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen työnantajansa olisi pitänyt tehdä vastaanottavassa jäsenvaltiossa — Rikosoikeudellinen rangaistus)

text:
               9.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 3.12.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt rechtbank van eerste aanleg te Mechelen – Belgia) – Rikosoikeudenkäynti Edgard Jan De Clercqiä ym:ta vastaan
   (Asia C-315/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Palvelujen tarjoamisen vapaus - SEUT 56 ja SEUT 57 artikla - Direktiivi 96/71/EY - 3 artiklan 1 ja 10 kohta - Direktiivi 2006/123/EY - 19 artikla - Kansallinen lainsäädäntö, jossa velvoitetaan henkilö, jonka luona lähetetyt palkatut työntekijät tai harjoittelijat työskentelevät, ilmoittamaan heistä ne, jotka eivät voi esittää vastaanottotodistusta ilmoituksesta, joka heidän toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen työnantajansa olisi pitänyt tehdä vastaanottavassa jäsenvaltiossa - Rikosoikeudellinen rangaistus))
   (2015/C 046/12)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank van eerste aanleg te Mechelen

      Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

   Edgard Jan De Clercq, Emiel Amede Rosa De Clercq, Nancy Genevieve Wilhelmina Rottiers, Ermelinda Jozef Martha Tampère ja Thermotec NV

      Tuomiolauselma

   SEUT 56 ja SEUT 57 artiklaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka nojalla toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen palveluntarjoajan lähettämien työntekijöiden suorittamien palvelujen vastaanottajan on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille ennen tällaisten henkilöiden työskentelyn alkamista näiden tunnistetiedot silloin, kun nämä eivät voi esittää todistusta ilmoituksesta, joka heidän työnantajansa olisi pitänyt tehdä tämän vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille ennen palvelusuorituksen alkamista, jos tämä lainsäädäntö voidaan perustella työntekijöiden suojelun tai sosiaalialan petosten torjumisen kaltaisella yleistä etua koskevalla pakottavalla syyllä, kunhan on osoitettu, että se on omiaan takaamaan asetetun tavoitteen tai asetettujen tavoitteiden saavuttamisen ja että sillä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen niiden saavuttamiseksi, minkä tutkiminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävä.

      (1)  EUVL C 252, 31.8.2013.


title: Asia T-332/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.10.2014 – Christodoulou ja Stavrinou v. komissio ja EKP (Kumoamiskanne — Kyproksen vakaustukiohjelma — Euroryhmän julkilausuma Kyproksen pankkisektorin uudelleenjärjestelystä — Virheellinen maininta vastaajasta kannekirjelmässä — Tutkimatta jättäminen)

text:
               15.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 448/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.10.2014 – Christodoulou ja Stavrinou v. komissio ja EKP
   (Asia T-332/13) (1)

   ((Kumoamiskanne - Kyproksen vakaustukiohjelma - Euroryhmän julkilausuma Kyproksen pankkisektorin uudelleenjärjestelystä - Virheellinen maininta vastaajasta kannekirjelmässä - Tutkimatta jättäminen))
   (2014/C 448/33)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantajat: Chrysanthi Christodoulou (Pafos, Kypros) ja Maria Stavrinou (Larnaka, Kypros) (edustajat: asianajajat E. Efstathiou, K. Efstathiou ja K. Liasidou)

      Vastaajat: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Smulders, J.-P. Keppenne ja M. Konstantinidis) ja Euroopan keskuspankki (EKP) (asiamiehet: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan ja F. Athanasiou, avustajinaan asianajajat W. Bussian, W. Devroe ja D. Arts)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa unionin yleistä tuomioistuinta vaaditaan kumoamaan 25.3.2013 annettu euroryhmän julkilausuma muun muassa Kyproksen pankkisektorin uudelleenjärjestelystä.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Chrysanthi Christodoulou ja Maria Stavrinou vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja heidät velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission ja Euroopan keskuspankin (EKP) oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 252, 31.8.2013.


title: Asia C-246/15 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 14.7.2016 – Valittajana Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Land Hessen (Muutoksenhaku — Unionin tuomioistuimen työjärjestys — Valtiontuet — Sahalaitoksen perustamista Hessenin osavaltioon (Saksa) koskevat valtion toimenpiteet — Päätös, jossa todetaan, ettei kyseessä ole valtiontuki — Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamatta jättäminen — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
               19.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 343/11

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 14.7.2016 – Valittajana Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Land Hessen
   (Asia C-246/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Unionin tuomioistuimen työjärjestys - Valtiontuet - Sahalaitoksen perustamista Hessenin osavaltioon (Saksa) koskevat valtion toimenpiteet - Päätös, jossa todetaan, ettei kyseessä ole valtiontuki - Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamatta jättäminen - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton))
   (2016/C 343/15)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa.

      Asianosaiset

      Valittaja: Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG (edustajat: J. Heithecker ja J. Ylinen, Rechtsanwälte)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Erlbacher ja C. Urraca Caviedes) ja Land Hessen (edustajat: U. Soltész ja A. Richter, Rechtsanwälte)

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikedenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 236, 20.7.2015.


               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/65

         Jean-Pierre Castetsin 19.2.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-80/04)
   (2004/C 94/162)
   oikeudenkäyntikieli: ranska
   Jean-Pierre Castets, kotipaikka Saint Victor Des Oules (Ranska), on nostanut 19.2.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on avocat Grégory Crétin.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa nimittävän viranomaisen 9.12.2003 tekemän päätöksen, jolla se on hylännyt kantajan 29.7.2003 tekemän valituksen numero R/456/03;

               —

               velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission henkilökohtaisten etuuksien hallinto- ja maksutoimiston laskemaan uudelleen niiden vuosilomapäivien määrän, joita kantaja ei ollut pitänyt palvelussuhteensa päättymispäivänä, sekä järjestämään henkilöstösääntöjen liitteessä V olevan 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti vuodelta 2002 pitämättä olevien 31 päivän korvaaminen laillisine korkoineen;

               —

               velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Käsiteltävänä olevan asian kantaja, joka on siirretty eläkkeelle ja jolle on myönnetty työkyvyttömyyseläke, kiistää niiden lomapäivien lukumäärän, joiden perusteella hän on saanut korvausta hänen palvelussuhteensa päättyessä.
   Kantaja vetoaa väitteidensä tueksi siihen, että sovellettavista henkilöstösäännön säännöksistä ilmenee, että

               —

               hallintopäälliköiden 9.1.1970 tekemiä päätöksiä numero 53A/70, joissa rajoitetaan loman vuosittainen siirtäminen 12 työpäivään myös silloin, kun kyseessä on pitkäaikainen sairaus, ei voida soveltaa, koska ne ovat vastaavien henkilöstösääntöjen säännösten vastaisia:

               —

               sairaslomalla oleva virkamies ei voi tehdä vuosilomapäivien siirtämistä koskevaa pyyntöä, koska tällainen toimi on ammattiin liittyvä toimenpide, jonka suorittamisesta sairaslomalla oleva virkamies on vapautettu

               —

               virkamiehellä, joka ei ole pitänyt vuosilomaansa palvelussuhteensa päättyessä, on rajoittamaton oikeus saada korvaus koko vuosilomasta, jota ei ole voitu pitää yksikön tarpeista johtuvista syistä

               —

               sairaslomalla oleminen koko kalenterivuoden ajan muodostaa selvästi yksikön tarpeesta johtuvan syyn, joka oikeuttaa siirtämään pitämättä olevat lomapäivät, joiden määrä ylittää 12 lomapäivää.


title: Asia C-521/09 P: Valitus, jonka Elf Aquitaine SA on tehnyt 15.12.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-174/05, Elf Aquitaine v. komissio, 30.9.2009 antamasta tuomiosta

text:
               13.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/28

         Valitus, jonka Elf Aquitaine SA on tehnyt 15.12.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-174/05, Elf Aquitaine v. komissio, 30.9.2009 antamasta tuomiosta
   (Asia C-521/09 P)
   2010/C 37/35
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Elf Aquitaine SA (edustajat: asianajajat E. Morgan de Rivery ja S. Thibault-Liger)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Ensisijaisesti

                           —

                           ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-174/05, Elf Aquitaine SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 30.9.2009 antama tuomio on kumottava kokonaisuudessaan SEUT 256 artiklan ja Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön (pöytäkirja N:o 3) 56 artiklan nojalla

                           —

                           ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esitetyt vaatimukset on hyväksyttävä

                           —

                           näin ollen [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 19.1.2005 tehdyn komission päätöksen K (2004) 4876 (lopullinen) (Asia COMP/E-1/37.773 — AMCA) 1 artiklan d alakohta, 2 artiklan c alakohta, 3 artikla ja 4 artiklan 9 kohta on kumottava

               —

               toissijaisesti Arkema SA:lle ja Elf Aquitainelle yhteisvastuullisesti edellä mainitun komission päätöksen 2 artiklan c alakohdassa määrätty 45 miljoonan euron suuruinen sakko on kumottava tai sen määrää on alennettava SEUT 261 artiklan nojalla täyden harkintavallan puitteissa sen vuoksi, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-174/05 antaman tuomion perusteluissa on objektiivisia virheitä, kuten tämän valituksen kuudessa valitusperusteessa esitetään

               —

               joka tapauksessa Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien Elf Aquitainelle ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää valituksensa tueksi kuusi valitusperustetta.
   Ensimmäisessä valitusperusteessaan valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se ei ole tehnyt kaikkia asianmukaisia päätelmiä SEUT 101 [EY 81] artiklassa määrättyjen seuraamusten rankaisevasta luonteesta. Valittaja arvostelee ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta erityisesti siitä, että se on jättänyt valittajan syyttömyysolettaman ja seuraamusten henkilökohtaisuutta koskevan periaatteen soveltamisalan ulkopuolelle lukiessaan valittajan syyksi tytäryhtiön tekemän rikkomisen, vaikka valittajan esiin tuomat seikat päinvastoin osoittavat, ettei valittaja ole henkilökohtaisesti syyllistynyt rikkomiseen ja ettei valittaja ole edes tiennyt riidanalaisesta rikkomisesta rikkomisajankohtana.
   Toisessa valitusperusteessaan Elf Aquitaine väittää, että puolustautumisoikeuksia on loukattu johtuen siitä, että kohtuusperiaatetta ja prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaatetta on tulkittu virheellisesti. Valituksenalaisessa tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on itse asiassa katsonut, että käsiteltävänä olevassa asiassa on noudatettu prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaatetta, koska valittajalle on annettu asianmukainen tilaisuus esittää kantansa hallinnollisen menettelyn aikana ja koska valittaja on saanut ensimmäisen kerran tiedon valittajaa vastaan esitetyistä väitteistä väitetiedoksiannossa. Valittajan mukaan tällainen tulkinta on virheellinen, koska siinä kiistetään tarve valittajan puolustautumisoikeuksien kunnioittamisesta jo alustavasta tutkintavaiheesta alkaen ja tarve siitä, että komissio suorittaa tällaisen tutkinnan puolueettomasti kaikkien rikkomisesta epäiltyjen osapuolten osalta.
   Kolmannessa valitusperusteessaan valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt useita perusteluvelvollisuutta koskevia oikeudellisia virheitä. Nämä virheet koskevat sekä komissiolta vaadittujen perustelujen sisältöä ja intensiteettiä että valituksenalaisen tuomion sisältöä, joka sisältää useita ristiriitaisia lausumia.
   Neljännessä valitusperusteessaan Elf Aquitaine väittää, että SEUT 263 [EY 230] artiklaa on rikottu siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on ylittänyt laillisuusvalvonnan rajat korvaamalla omalla arvioinnillaan, joka koskee mahdollisuutta lukea tytäryhtiön tekemä rikkominen emoyhtiön syyksi, komission päätöksen sisältävän puutteellisen ja summaarisen arvioinnin.
   Viidennessä valitusperusteessaan, joka sisältää neljä osaa, valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on jättänyt noudattamatta kilpailunvastaista toimintaa koskevia sääntöjä. Sen sijaan, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hyväksyi olettaman emoyhtiön vastuusta tytäryhtiönsä toiminnasta, sen olisi itse asiassa pitänyt tutkia, oliko komissio näyttänyt toteen sen, että valittaja on konkreettisesti osallistunut tytäryhtiön hallinnointiin.
   Lopuksi valittaja toteaa toissijaisesti kuudennessa ja viimeisessä valitusperusteessaan, että jos ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tekemät virheet ja loukkaukset eivät johda komission päätöksen kumoamiseen, niiden täytyy ainakin johtaa siihen, että unionin tuomioistuin kumoaa valittajalle yhteisvastuullisesti määrätyn sakon tai alentaa sen määrää.


title: Asia T-142/01: Organización de Productores de Tunidos Congelados (OPTUC) 21.6.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 245/28               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         1.9.2001
Organización de Productores de Tunidos Congelados                     –     Määrää muista tarkoituksenmukaisiksi katsomistaan toi-
(OPTUC) 21.6.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vas-                        menpiteistä, jotta komissio täyttäisi EY 233 artiklan
                      taan nostama kanne                                     mukaiset velvoitteensa ja tutkisi tilanteen uudelleen.
                         (Asia T-142/01)
                                                                       –     Velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan
                                                                             kaikki kantajille tästä asiasta aiheutuneet oikeudenkäynti-
                        (2001/C 245/45)                                      kulut.
                   (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
Organización de Productores de Tunidos Congelados (OPTUC),
kotipaikka Bermeo (Vizcaya, Espanja) on nostanut 21.6.2001             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
jan edustajina ovat asianajajat Ramón Garcia-Gallardo ja Marta
Moya.
                                                                       Kantaja on espanjalainen pakastetun tonnikalan tuottajajärjes-
                                                                       tö, jonka jäsenyritykset hallinnoivat yhteisön vesistöjen ulko-
                                                                       puolella tonnikalaa pyydystäviä kalastajalaivoja, jotka pakasta-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
                                                                       vat kalan. Tuottajajärjestönä se nojautuu yhteisön mekanis-
                                                                       miin, joka on luotu yhteisön teollisuuden toimitusten ja
–    Ottaa kanteen tutkittavaksi.                                      tuottajien tulojen turvaamiseksi ja jossa näille maksetaan
                                                                       hyvityksiä niiltä ajanjaksoilta, jolloin tonnikalan tuontihinta
                                                                       yhteisössä laskee suhteessa maailmanmarkkinoiden hintakehi-
–    Kumoaa seuraavat kanteen kohteena olevat säädökset,               tykseen. Näiden hyvitysten laskutapa perustuu kunkin tuottaja-
     säännökset ja määräykset, joilla komissio on vähentänyt           järjestön (ja näin ollen niiden jäsenten) neljännesvuosittaisiin
     O.P.T.U.C:n hyvitykseen oikeuttavia tuotantomääriä:               toimitusmääriin, kun näitä verrataan jäsenten keskimääräiseen
                                                                       myyntiin ja toimituksiin samalla vuosineljänneksellä kolmena
                                                                       edellisenä kalastusvuotena.
     a)   jalostusteollisuudelle ajanjaksolla 1 päivästä heinä-
          kuuta 30 päivään syyskuuta 1999 ja ajanjaksolla
          1 päivästä lokakuuta 31 päivään joulukuuta 1999
          toimitettuja tonnikaloja koskevan hyvityksen myön-
          tämisestä tuottajajärjestöille annettujen asetusten
          (EY) N:o 1103/2000 ja (EY) N:o 1926/2000 muutta-             Kantaja riitauttaa useita komission asetuksia, joissa säädetään
          misesta 26 päivänä maaliskuuta 2001 annettu ko-              neljännesvuosilta myönnettävistä hyvityksistä ajanjaksolla
          mission asetus (EY) N:o 584/2001 (1);                        1.7.1999–30.9.2000, koska:
     b)   jalostusteollisuudelle ajanjaksolla 1 päivästä tammi-
          kuuta 31 päivään maaliskuuta 2000 toimitettuja               a)    niissä muutetaan aikaisemmissa asetuksissa alunperin
          tonnikaloja koskevan hyvityksen myöntämisestä                      kantajalle myönnettyjä määriä sen vuoksi, että yksi sen
          tuottajajärjestöille 26 päivänä maaliskuuta 2001                   jäsenistä siirtyi toiseen tuottajajärjestöön, jonka hyvityk-
          annetun komission asetuksen (EY) N:o 585/2001 (2)                  set nousivat kantajan kustannuksella,
          2 artiklan 2 kohta ja asetuksen liite;
     c)   jalostusteollisuudelle ajanjaksolla 1 päivästä huhti-        b)    niissä muutetaan kunkin tuottajajärjestön hyvitystä las-
          kuuta 30 päivään kesäkuuta 2000 toimitettuja ton-                  kettaessa käytettäviä tekijöitä, kun sen jäsenten keskimää-
          nikaloja koskevan hyvityksen myöntämisestä tuotta-                 räiset toimitusmäärät kolmena edeltäneenä kalastusvuote-
          jajärjestöille 26 päivänä huhtikuuta 2001 annetun                  na verrattuna kyseisen vuosineljänneksen toimitusmää-
          komission asetuksen (EY) N:o 808/2001 (3) 2 artik-                 riin saattavat muuttua sen vuoksi, että yksi sen jäsen
          lan 2 kohta ja asetuksen liite;                                    siirtyi toiseen tuottajajärjestöön.
     d)   jalostusteollisuudelle ajanjaksolla 1 päivästä heinä-
          kuuta 30 päivään syyskuuta 2000 toimitettuja ton-
          nikaloja koskevan hyvityksen myöntämisestä tuotta-
          jajärjestöille 14 päivänä kesäkuuta 2001 annetun             Kantaja katsoo, että komissio on tehnyt kahdenlaisia virheitä
          komission asetuksen (EY) N:o 1163/2001 (4) 2 artik-          muuttaessaan tätä tilannetta ennen kaikkea, kun otetaan
          lan 2 kohta ja asetuksen liite.                              huomioon sen toteuttamistapa:
 ---pagebreak--- 1.9.2001                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 245/29
–       Oikeudellisen perustan puuttuminen                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
        Komission asetuksessa (EY) N:o 142/98 (5), joka sisältää            Kantaja on osallistunut kilpailuun COM/TB/99. Hän riitauttaa
        voimassaolevat hyvityksiä koskevat säännökset, ei ole               sen, että häntä ei kirjattu varallaololuetteloon, joka laadittiin
        säännöstä, jonka perusteella komissio voisi korjata kol-            apulaishallintoavustajien, hallintoavustajien ja johtavien hallin-
        men edeltäneen kalastusvuoden keskimääräisiä tuotanto-              toavustajien palvelukseen ottamiseksi.
        lukuja ”alaspäin”, kun tuottajajärjestön jäsen jättää jär-
        jestön.
                                                                            Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin seikkoihin:
–       Luottamuksensuojan periaatteen rikkominen
                                                                            –     yhdenvertaisuusperiaatteen loukkaaminen
        Riidanalaisten asetusten antamisen ja voimaantulon ajan-            –     yhteisön oikeusjärjestyksessä annettujen menettelyllisten
        kohtana voimassa olleiden säännösten mukaan kantaja                       takeiden loukkaaminen
        odotti perustellusti saavansa suuremman hyvityksen, ja
        tätä luottamusta on loukattu muuttamalla sovellettavia              –     olennaisten menettelymääräysten ja erityisesti henkilöstö-
        säännöksiä siten kuin riidanalaisilla säännöksillä on tehty.              sääntöjen liitteen II 3 artiklan ensimmäisessä kohdassa ja
                                                                                ”oppaassa valintalautakunnille” täsmennettyjen kilpailu-
                                                                                jen järjestämistä koskevien sääntöjen rikkominen
( 1) EYVL L 86, s. 4.
( 2) EYVL L 86, s. 8.                                                       –     kilpailuilmoitusta koskevien sääntöjen rikkominen, ja
( 3) EYVL L 118, s. 12.
( 4) EYVL L 159, s. 10.                                                     –     perusteluvelvollisuuden laiminlyönti.
( 5) Jalostusteollisuuteen tarkoitetusta tonnikalasta myönnettävän ta-
     saushyvityksen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista sään-
     nöistä 21 päivänä tammikuuta 1998 annettu komission asetus
     (EY) N:o 142/98 (EYVL L 17, s. 8).
                                                                            Benito Latinon 20.6.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                                vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-145/01)
Raymond Maxwellin 22.6.2001 Euroopan yhteisöjen
                komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (2001/C 245/47)
                            (Asia T-143/01)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                           (2001/C 245/46)
                                                                            Benito Latino, kotipaikka Lauzun (Ranska), on nostanut
                                                                            20.6.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                         tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                            vastaan. Kantajan edustajina ovat avocat Georges Vandersan-
                                                                            den ja avocat Laure Levi, prosessiosoite Luxemburgissa.
Raymond Maxwell, kotipaikka Lasne (Belgia), on nostanut
22.6.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                     Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Jean-Noël Louis
ja Véronique Peere, prosessiosoite Luxemburgissa.                           –     kumoaa nimittävän viranomaisen 10.8.2000 tekemän
                                                                                päätöksen, jossa kantajan nivelrikkosairautta ei ole tun-
                                                                                nustettu ammattitaudiksi
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                            –     kumoaa tähän liittyvät päätökset, joilla kantaja on velvoi-
–       kumoaa kilpailun COM/TB/99 valintalautakunnan pää-                        tettu korvaamaan lääketieteelliseen lautakuntaan nimeä-
        töksen, jolla kantajalle on annettu suullisesta kokeesta                  mänsä lääkärin palkkion ja lisäkulut ja puolet kolmannen
        riittämätön pistemäärä tämän kirjaamiseksi varallaolo-                    lääkärin palkkiosta ja lisäkuluista
        luetteloon
                                                                            –     velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
–       velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                      kulut.


title: Asia C-411/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 8.9.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto (Kumoamiskanne — Asetus (EY) N:o 1013/2006 — Jätteiden siirto — Oikeudellisen perustan valinta — EY 133 artikla ja EY 175 artiklan 1 kohta)

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 8.9.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-411/06) (1)

   (Kumoamiskanne - Asetus (EY) N:o 1013/2006 - Jätteiden siirto - Oikeudellisen perustan valinta - EY 133 artikla ja EY 175 artiklan 1 kohta)
   2009/C 267/14
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Valero Jordana, M. Huttunen ja M. Konstantinidis)

      Vastaajat: Euroopan parlamentti (asiamiehet: I. Anagnostopoulou ja U. Rösslein) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Moore ja K. Michoel)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajien vaatimuksia: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues, A. Adam ja G. Le Bras), Itävallan tasavalta (asiamies: E. Riedl) ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: E. Jenkinson, E. O’Neil ja S. Behzadi-Spencer, joita avustaa barrister A. Dashwood)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jätteiden siirrosta 14.6.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1013/2006 (EUVL L 190, s. 1) kumoaminen — Oikeudellisen perustan valinta — Toimi, jolla on kaksi tarkoitusta tai jossa on kahdenlaisia tekijöitä ja joka edellyttää oikeusperustojen kumuloitumista (EY 175 artiklan 1 kohta ja EY 133 artikla)

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Ranskan tasavalta, Itävallan tasavalta sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 294, 2.12.2006.


title: Asia C-220/08: Kanne 22.5.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               19.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/16

         Kanne 22.5.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-220/08)
   (2008/C 183/31)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: M. Condou-Durande)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/83/EY (1) 38 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä säännöksistä tai määräyksistä komissiolle.

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika, jossa direktiivi 2004/83 oli pantava täytäntöön kansallisessa oikeudessa, on päättynyt 10.10.2006.

      (1)  EUVL L 304, 30.9.2004, s. 12.


title: Asia T-273/09: Kanne 10.7.2009 — Associazione Giùlemanidallajuve v. komissio

text:
               10.10.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 244/4

         Kanne 10.7.2009 — Associazione ”Giùlemanidallajuve” v. komissio
   (Asia T-273/09)
   2009/C 244/06
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Associazione ”Giùlemanidallajuve” (Cerignola, Italia) (edustajat: asianajajat L. Misson, G. Ernes ja A. Pel)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               tämän kannekirjelmän liitteenä oleva Euroopan yhteisöjen komission 12.5.2009 tekemä riidanalainen päätös on kumottava

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava aloittamaan tutkinta sen toteamiseksi, että FIGC, CONI, UEFA ja FIFA ovat rikkoneet EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklaa, jotta

                           —

                           EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan kanssa ristiriidassa olevat asetukset sekä FIGC:n, CONI:n ja UEFA:n torinolaiselle Juventus FC S.p.A.:lle määräämät seuraamukset kumotaan

                           —

                           FIGC, CONI, UEFA ja FIFA velvoitetaan korvaamaan yhdistykselle vahinko, joka sille on tosiasiallisesti aiheutunut näiden yritysten ja yritysten yhteenliittymien perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan rikkomisesta

                           —

                           määrätään tarpeelliset seuraamukset

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii komission 12.5.2009 tekemän sellaisen päätöksen K(2009) 3916 kumoamista, jolla komissio hylkäsi oikeutetun intressin ja yhteisön edun puuttumisen perusteella kantajan kantelun, jossa Federazione Italiana Giuoco Calcion (FIGC), Comitato Olimpico Nazionale Italianon (CONI), Euroopan jalkapalloliiton (UEFA) ja Kansainvälisen jalkapalloliiton (FIFA) väitettiin rikkoneen EY 81 ja EY 82 artiklaa torinolaiselle Juventus Football Club S.p.A.:lle (jäljempänä Juventus) määrättyjen kurinpitotoimien yhteydessä.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa useisiin kanneperusteisiin, jotka koskevat

               —

               komission perusteluvelvollisuuden ja sen kilpailupolitiikan määrittelyyn ja täytäntöönpanoon liittyvän tehtävän laiminlyöntiä, koska komissio ei ole ottanut huomioon kantajan sellaisesta kantelusta ilmeneviä tosiseikkoja ja oikeuskysymyksiä, jonka mukaan FIGC:n, CONI:n, UEFA:n ja FIFA:n päätökset, joiden perusteella Juventus pudotettiin Italian jalkapallosarjan serie B:hen ja sen osallistuminen Mestareiden liigaan kiellettiin, ovat EY 81 ja EY 82 artiklan vastaisia

               —

               EY 81 artiklan rikkomista, koska FIGC:n, CONI:n, UEFA:n ja FIFA:n päätöksien on katsottava olevan yritysten yhteenliittymien päätöksiä, jotka eivät ole puhtaasti urheiluun liittyviä päätöksiä ja joiden tarkoituksena on kilpailun rajoittaminen yhteismarkkinoilla, siltä osin kuin ne aiheuttavat vahinkoa tavaroiden ja palveluiden kuluttajille jalkapallomarkkinoilla sekä yhteismarkkinoiden kilpailurakenteeseen Juventukseen kohdistuvien vaikutusten kautta

               —

               EY 82 artiklan rikkomista, joka perustuu FIGC:n, CONI:n, UEFA:n ja FIFA:n määräävän markkina-aseman väärinkäyttöön, koska ne ovat tehneet syrjiviä, suhteettomia ja Juventuksen puolustautumisoikeuksia loukkaavia päätöksiä


title: Asia C-307/06: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 21.1.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta

text:
               29.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/23

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 21.1.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-307/06) (1)

   (2008/C 79/40)

      Oikeudenkäyntikieli: saksa

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 224, 16.9.2006.


title: Asia C-353/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Rüsselsheim (Saksa) on esittänyt 27.6.2013 — Jürgen Hein ja Hjördis Hein v. Condor Flugdienst GmbH

text:
               21.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 274/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Rüsselsheim (Saksa) on esittänyt 27.6.2013 — Jürgen Hein ja Hjördis Hein v. Condor Flugdienst GmbH
   (Asia C-353/13)
   2013/C 274/08
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Jürgen Hein ja Hjördis Hein

      Vastaaja: Condor Flugdienst GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko omalla vastuullaan toimivien kolmansien, jotka ovat saaneet hoidettavakseen lentoliikenteen harjoittajalle kuuluvia tehtäviä, suorittamat toimet katsottava asetuksen (1) 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuiksi poikkeuksellisiksi olosuhteiksi?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko asiaa arvioitaessa merkitystä sillä, kuka (lentoyhtiö, lentoaseman pitäjä) on antanut tehtävän kolmannen hoidettavaksi?

      (1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL L 46, s. 1).


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (ensimmäinen jaosto), 17 päivänä syyskuuta 1996, asiassa C-19/95 P, San Marco Impex Italiana Srl vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valitus - Julkiset hankinnat - ETY:n perustamissopimuksen 178 artikla ja 215 artiklan toinen kohta)

text:
23.11.96            [ FL                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 354/ 13
Pergola , kirjaaja : R. Grass, on antanut 12.6.1996 mää                 YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
räyksen, jonka määräysosa on seuraava :                                                       ( neljäs jaosto ),
                                                                                11 päivänä heinäkuuta 1996 ,
Yhteisöjen tuomioistuin ei selvästi ole toimivaltainen              asiassa C-325/94 P; An Taisce — The National Trust for
vastaamaan Tribunal de commerce de Marseillen 1.3.1996
                                                                    Ireland ja World Wide Fund for Nature UK (WWF ) vastaan
tekemällään päätöksellä esittämään ennakkoratkaisupyyn                            Euroopan yhteisöjen komissio (')
töön .
                                                                    (Muutoksenhaku — Päätös, josta voidaan valittaa —
                                                                                Selvästi perusteeton valitus)
(') EYVL N:o C 158 , 1.6.1996
                                                                                ( 96/C 354/25 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                    ( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                              Asiassa C-325/94 P, An Taisce — The National Trust for
                        ( kolmas jaosto ),                          Ireland ja World Wide Fund for Nature UK ( WWF )
                                                                    ( asiamiehenä Georg Berrisch ), jossa valittajat vaativat
                 12 päivänä kesäkuuta 1996 ,
                                                                    muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
asiassa C-96/96 ( tribunal de commerce de Marseillen                oikeusasteen tuomioistuimen ( toinen jaosto ) asiassa T
esittämä ennakkoratkaisupyyntö ): Urssaf — Union de                 461 /93 , An Taisce ja WWF UK vastaan komissio 23.9.1994
recouvrement des cotisations de sécurité sociale et d'alloca       antaman tuomion ( Kok . 1994 , s . 11-733 ) kumoamista ,
tions familiales des Bouches-du-Rhône vastaan Clinique              muuna asianosaisena Euroopan yhteisöjen komissio ( asia
                          Florens SA (')                            miehinä Carmel O'Reilly ja Marc van der Woude ), yhtei
(Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteisöjen tuomioistuimen                  söjen tuomioistuin ( neljäs jaosto ), toimien kokoonpanossa :
                  toimivallan puuttuminen)                          jaoston puheenjohtaja C. N. Kakouris sekä tuomarit P. J. G.
                          ( 96/C 354/24 )                           Kapteyn ja H. Ragnemalm ( esittelevä tuomari ), julkisasi
                                                                    amies : A. La Pergola , kirjaaja : R. Grass , on antanut
                                                                     11.7.1996 määräyksen , jonka määräysosa on seuraava :
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                     1 ) Valitus hylätään.
( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)              2 ) Valittajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                         lut.
Asiassa C- 96/96 , jonka Tribunal de commerce de Marseille ,        (') EYVL Nro C 386 , 31.12.1994
Ranska , on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 ar
tiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi
saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
olevassa asiassa Urssaf — Union de recouvrement des
cotisations de securite sociale et d'allocations familiales des
Bouches-du-Rhône vastaan Clinique Florens SA, ennakko                    YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
ratkaisun mahdollisuudesta pyytää konkurssimenettelyn                                    ( ensimmäinen jaosto ),
aloittamista sellaista syytteistä vapautettua syytettyä
vastaan , jolle perusteettomasta vangitsemisesta aiheutu                             17 päivänä syyskuuta 1996 ,
nutta vahinkoa ei vielä ole korvattu , yhteisöjen tuomioistuin      asiassa C-19/95 P, San Marco Impex Italiana Sri vastaan
( kolmas jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheen                         Euroopan yhteisöjen komissio (')
johtaja J.-P . Puissochet sekä tuomarit J. C. Moitinho de            ( Valitus — Julkiset hankinnat — ETY:n perustamissopi
Almeida ( esittelevä tuomari ) ja C. Gulmann , julkisasiamies :           muksen 178 artikla ja 215 artiklan toinen kohta)
A. La Pergola , kirjaaja : R. Grass, on 12.6.1996 antanut
                                                                                ( 96/C 354/26 )
määräyksen , jonka määräysosa on seuraava :
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
 Yhteisöjen tuomioistuin ei selvästi ole toimivaltainen
vastaamaan Tribunal commercial de Marseillen 1.3.1996
                                                                     ( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
tekemällään päätöksellä esittämään ennakkoratkaisupyyn                 yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
töön .
                                                                     Asiassa C-19/95 P, San Marco Impex Italiana Sri ( asianajaja
 (') EYVL Nro C 158 , 1.6.1996                                       Lucette Defalque ), jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan
                                                                     Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                     istuimen ( viides jaosto ) asiassa T-451 /93 , San Marco
                                                                     vastaan komissio, 16.11.1994 antaman tuomion ( Kok .
 ---pagebreak--- N:o C 354/ 14          FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        23.11.96
1994 , s . 11-1061 ) kumoamista , sekä korvausta vahingosta,        yhteisöjen tuomioistuimen presidentti on antanut
jonka valittaja väittää aiheutuneen sille julkisia hankintoja       24.9.1996 määräyksen , jonka määräysosa on seuraava :
koskevan sopimuksen tekemisestä Somalian demokraatti
sen tasavallan kanssa , vastapuolen ollessa Euroopan yhtei
söjen komissio ( asiamiehinään Hans Peter Hartvig ja Claire         1 ) Tehdessään maksusitoumuksia 2 päivänä toukokuuta
Bury ), yhteisöjen tuomioistuin ( ensimmäinen jaosto ),                   7 996 päivätyn kiertokirjeensä perusteella, jossa kehote
toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja D. A. O.                    taan hakemaan rahoitusta vanhusten hyväksi toteutet
Edward ( esittelevä tuomari ) sekä tuomarit P. Jann ja L.                 taville toimille ja Ison-Britannian viranomaisille 15
Sevon, julkisasiamies : N. Fennelly, kirjaaja : R. Grass , on             päivänä toukokuuta 1996 saapuneen kiertokirjeensä
antanut 17.9.1996 määräyksen, jonka määräysosa on                         perusteella, jossa kehotetaan hakemaan rahoitusta
seuraava :
                                                                          köyhyyden sekä sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseksi
                                                                          toteutettaville toimille , komission on selvästi osoitet
                                                                          tava, että maksusitoumusten toteutuminen riippuu
 1 ) Valitus hylätään.                                                    pääasiassa annettavasta yhteisöjen tuomioistuimen
                                                                          tuomiosta, eikä komissio saa suorittaa maksuja ennen
                                                                          tämän tuomion julistamispäivää.
2 ) San Marco Impex Italiana Sri vastaa omista oikeuden
       käyntikuluistaan ja se velvoitaan korvaamaan komis          2 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin .
       sion oikeudenkäyntikulut.
                                                                    (') EYVL N:o C 269 , 14.9.1996
(') EYVL N:o C 74 , 25.3.1995
                                                                    Saksan liittotasavallan 26.8.1996 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN                                                      ( Asia C-288/96 )
                  PRESIDENTIN MÄÄRÄYS ,                                                        ( 96/C 354/28 )
                  24 päivänä syyskuuta 1996 ,
 yhdistetyissä asioissa C-239/96 R ja C-240/96 R, Ison             Saksan liittotasavalta on nostanut 26.8.1996 Euroopan
 Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta,           yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
 jota tukee Saksan liittotasavalta, vastaan Euroopan yhtei         komissiota vastaan . Kantajan asiamiehinä ovat Oberregie
                         söjen komissio (')                         rungsrat Bernd Kloke, Bundesministerium für Wirtschaft,
 ( Välitoimet — Sosiaalipolitiikka — Yhteisön toimet van           D-53107 Bonn, ja asianajaja Michael Schiitte, asianajo
 husten hyväksi — Yhteisön toimet köyhyyden ja sosiaalisen          toimisto Bruckhaus , Westrick & Stegemann , B-1040 Brys
                   syrjäytymisen torjumiseksi)                      sel .
                           ( 96/C 354/27 )
                                                                    Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                    — kumoaa Niedersachsenin osavaltion JAKO Jadekost
                                                                          GmbH & Co KG:lle myöntämästä tuesta 29.5.1996
  ( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                  tehdyn komission päätöksen K(96 ) 1646 lopull .,
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                    — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                          lut .
 Yhdistetyissä asioissa C-239/96 R ja C-240/96 R, Ison
  Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
                                                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
  ( asiamiehet John Collins ja Derrick Wyatt ), jota tukee
  Saksan liittotasavalta ( asiamiehet Ernst Röder ja Bernd
                                                                     — Kuulluksi tulemisen oikeuden loukkaaminen : komissio
  Kloke ), vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehet
                                                                          ei ole antanut Niedersachsenin osavaltiolle tai Saksan
  Peter Oliver ja Maria Patakia ), jossa kantaja vaatii 2.5 . 1 996
  päivättyyn komission kiertokirjeeseen , jossa kehotetaan                liittotasavallalle mahdollisuutta tutustua Jadekostin kil
  hakemaan komissiolta rahoitusta hankkeille yhteisön                     pailijoiden esittämiin huomautuksiin , joita komissio itse
  toimiksi vanhusten hyväksi, Ison-Britannian viranomaisille              pitää ilmeisesti päätöksenteon kannalta keskeisinä .
   15.5.1996 saapuneeseen komission kiertokirjeeseen, jossa
  kehotetaan kahemaan komissiolta rahoitusta hankkeille              — EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan toisen kohdan
  yhteisön toimiksi köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen                mukainen olennaisen menettelymääräyksen rikkomi
  torjumiseksi, sisältyvien tai niissä ilmaistujen päätösten               nen : komissio on ilmoittanut puutteellisesti tosiseikoista
  täytäntöönpanon lykkäämistä tai välitoimien määräämistä ,                ja esittänyt päätöksen virheellisessä muodossa .


title: Asia C-431/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Frankfurt am Main (Saksa) on esittänyt 31.7.2013 — Vietnam Airlines Co. Ltd v. Brigitta Voss ja Klaus-Jürgen Voss

text:
               9.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 325/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Frankfurt am Main (Saksa) on esittänyt 31.7.2013 — Vietnam Airlines Co. Ltd v. Brigitta Voss ja Klaus-Jürgen Voss
   (Asia C-431/13)
   2013/C 325/20
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Frankfurt am Main

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Vietnam Airlines Co. Ltd

      Vastapuolet: Brigitta Voss ja Klaus-Jürgen Voss

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko matkustajalla oikeus lentomatkustaja-asetuksen (1) 7 artiklan mukaiseen täysimääräiseen korvaukseen pitkäaikaisen viivästymisen johdosta myös silloin, kun lentomatkustajiin kuulumaton kolmas on aikaisemmin suorittanut lentomatkustajalle korvauksen viivästymisestä, vai onko tällainen korvaus vähennettävä asetuksen mukaisesta korvauksesta?

               2)

               Mikäli vähentäminen hyväksytään:
               Koskeeko tämä vain Saksan kansallisen lainsäädännön mukaisia vahingonkorvauksia vai myös hinnanalennuksia?

      (1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL L 46, s. 1)


title: Asia T-89/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 20.10.2009 — Lebard v. komissio (Kumoamiskanne — Oikeussuojan tarpeen puuttuminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               16.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 11/26

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 20.10.2009 — Lebard v. komissio
   (Asia T-89/06) (1)

   (Kumoamiskanne - Oikeussuojan tarpeen puuttuminen - Tutkimatta jättäminen)
   2010/C 11/52
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Daniel Lebard (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja M. de Guillenchmidt)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aluksi É. Gippini Fournier ja F. Amato, sittemmin Gippini Fournier)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Muun muassa komission niiden päätösten kumoamista koskeva vaatimus, joilla hylättiin yhtäältä vaatimus tutkia uudelleen, onko Aventis-yhtiö noudattanut asiassa IV/M.1378 — Hoechst/Rhône-Poulenc 9.8.1999 tehtyyn komission päätökseen kuuluvia sitoumuksia, ja toisaalta vaatimus kumota asiassa IV/M.1517 — Rhodia/Donau Chemie/Albright & Wilson 13.7.1999 tehty komission päätös.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Daniel Lebard vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja hänen velvoitetaan korvaamaan Euroopan yhteisöjen komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Valauret SA:n väliintulovaatimuksesta ei ole aiheellista lausua.

      (1)  EUVL C 131, 3.6.2006.


title: Asia T-291/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.3.2015 – egeplast international v. komissio

text:
               11.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.3.2015 – egeplast international v. komissio
   (Asia T-291/14) (1)

   (2015/C 155/50)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 223, 14.7.2014.