title: Asia T-3/01: Eerste Nederlandse Cement Industrien (ENCI) 4.1.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 95/16                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         24.3.2001
Tehokasta puolustautumista koskevan oikeuden rikkominen:                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Jos yrityksellä, jolle komissio on määrännyt perusteettomasti
sakkoa, ei ole oikeutta saamatta jääneeseen korkoon, yritys ei
tosiasiallisesti pysty kaikilta osin puolustautumaan komission           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
aiheettomasti sille osoittamia päätöksiä vastaan.                        kuin asiassa T-2/01.
Perusteeton etu.
Yleisesti sovellettavan korkoprosentin puuttuessa kantaja läh-
tee korkolaskelmassaan siitä prosenttimäärästä, jota komissio
käytti vahvistaessaan määrää, jonka oikein määrätyn sakon
liian myöhään suorittaneiden yritysten olisi täytynyt maksaa.            Istituto Nazionale Istruzione Professionale Agricolan
                                                                         (INIPA) ym. 4.1.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                                vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-5/01)
                                                                                (2001/C 95/32)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Eerste Nederlandse Cement Industrien (ENCI) 4.1.2001
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                         Istituto Nazionale Istruzione Professionale Agricola (INIPA)
                                                                         ym., ovat nostaneet 7.6.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
                           (Asia T-3/01)                                 sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö-
                                                                         jen komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat
                                                                         Giovanni Pesce ja Filippo Brunetti ja prosessiosoite Luxembur-
                          (2001/C 95/31)                                 gissa.
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                         –     hyväksyy kanteen ja velvoittaa vastaajan korvaamaan
Eerste Nederlandse Cement Industrie (ENCI), kotipaikka                         oikeudenkäyntikulut.
’s-Hertogenbosch (Alankomaat), on nostanut 4.1.2001 Euroo-
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
edustajina ovat asianajajat M. B. W. Biesheuvel ja R. Wesseling,
Haag, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Loesch,
Rue Goethe 11.                                                           Kanne koskee 27.10.2000 päivättyä kirjettä (D13118). Kirjeen
                                                                         on allekirjoittanut terveyttä ja kuluttajansuojaa koskevista
                                                                         asioista vastaavan komission pääosaston pääjohtaja. Tämän
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               kirjeen sisältämällä määräyksellä kantajana oleville yrityksille
                                                                         ilmoitettiin siitä, ettei niitä hyväksytty elintarvikkeiden turvalli-
                                                                         suutta koskevasta tiedottamisesta jäsenvaltioissa vuosina
–     kumoaa 23.11.2000 tehdyn komission päätöksen, jolla                2000 ja 2001 järjestettyyn tarjouskilpailuun.
      se kieltäytyi maksamasta kantajalle perusteettomasti mää-
      rätystä sakosta korkoa,
                                                                         Kantajia ei ollut hyväksytty osallistumaan kilpailuun, koska ne
                                                                         eivät olleet esittäneet näyttöä
–     määrää komission maksamaan sille 8,75 prosentin suu-
      ruista tai vähintäänkin kohtuulliseksi katsottavaa korkoa
                                                                         –     vähintään kolmen vuoden kokemuksesta yhteistyöstä
      7 316 000 euron suuruiselle määrälle 3.5.1995 ja
                                                                               kuluttajajärjestöjen kanssa, ja
      23.11.2000 väliseltä ajalta sekä maksamaan kyseiselle
      määrälle 6,23 prosenttia korkoa 23.11.200 alkaen siihen
      asti, kunnes komissio on maksanut koron kantajalle,                –     kyvystään saada kuluttajajärjestöt yhteistyöhön.
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               Väitteidensä tueksi kantajat vetoavat seuraaviin perusteisiin:


title: Asia F-36/15: Kanne 27.2.2015 – ZZ ja ZZ v. unionin tuomioistuin

text:
               4.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 146/52

         Kanne 27.2.2015 – ZZ ja ZZ v. unionin tuomioistuin
   (Asia F-36/15)
   (2015/C 146/74)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: ZZ ja ZZ (edustajat: asianajajat J.-N. Louis, R. Metz, N. de Montigny, D. Verbeke ja T. Van Lysebeth)

      Vastaaja: Euroopan unionin tuomioistuin

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Niiden päätösten kumoaminen, joissa vahvistetaan kantajien oikeudet vuosittaiseen matkakulukorvaukseen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen, sellaisena kuin ne ovat muutettuina virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta 22.10.2013 annetulla parlamentin ja neuvoston asetuksella N:o 1023/2013, liitteessä VII olevan 8 artiklan mukaisesti.

      Vaatimukset

               —

               kantajien vuoden 2014 heinäkuun palkkalaskelmat on kumottava siltä osin kuin niissä sovelletaan ensimmäisen kerran henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevaa 8 artiklaa, sellaisena kuin se on ollut voimassa 1.1.2014 alkaen, heille maksettavan matkakulukorvauksen vahvistamista varten

               —

               unionin tuomioistuin on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-103/12: Kanne 28.2.2012 — Euroopan parlamentti v. Euroopan unionin neuvosto

text:
               2.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 157/2

         Kanne 28.2.2012 — Euroopan parlamentti v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-103/12)
   2012/C 157/02
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: L. G. Knudsen, I. Díez Parra ja I. Liukkonen)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               Kalastusmahdollisuuksien myöntämisestä EU:n vesillä Venezuelan bolivariaanisen tasavallan lipun alla purjehtiville kalastusaluksille Ranskan Guayanan edustalla sijaitsevalla talousvyöhykkeellä koskevan julkilausuman hyväksymisestä Euroopan unionin puolesta 16.12.2011 annettu neuvoston päätös 2012/19/EU (1) on kumottava

               —

               Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Euroopan parlamentti vaatii kanteessaan kalastusmahdollisuuksien myöntämisestä EU:n vesillä Venezuelan bolivariaanisen tasavallan lipun alla purjehtiville kalastusaluksille Ranskan Guayanan edustalla sijaitsevalla talousvyöhykkeellä koskevan julkilausuman hyväksymisestä Euroopan unionin puolesta 16.12.2011 annetun neuvoston päätöksen 2012/19/EU kumoamista. Parlamentti riitauttaa valitun oikeusperustan. Se väittää ensisijaisesti, että SEUT 43 artiklan 3 kohta, yhdessä SEUT 218 artiklan 6 kohdan b alakohdan kanssa, ei voi olla oikea oikeusperusta, sillä kyseessä oleva toimi vastaa kansainvälistä sopimusta, joka koskee pääsyä unionin vesille, jotta kolmas valtio voi harjoittaa kalastustoimintaa. Toimesta olisi näin ollen pitänyt päättää SEUT 43 artiklan 2 kohdan ja SEUT 218 artiklan 6 kohdan a alakohdan pohjalta ja siis parlamentin hyväksynnän saamisen jälkeen.
   Toissijaisesti parlamentti katsoo, että neuvosto, joka turvauduttuaan SEUT 218 artiklan 6 kohdan b alakohdassa tarkoitettuun menettelyyn tulkitsi virheellisesti saman kohdan a alakohtaa. Vaikka oletettaisiin, että SEUT 43 artiklan 3 kohta voisi muodostaa asianmukaisen oikeusperustan unionin sisäiselle asiakirjalle, jonka sisältö on sama kuin riidanalaisen päätöksen sisältö, minkä parlamentti kiistää, on kuitenkin niin, että yhteinen kalastuspolitiikka muodostaa EU:n kansainvälisten sitoumusten tekemisen suhteen menettelyn kannalta jakamattoman kokonaisuuden. Näin ollen kaikki tämän alan sopimukset ovat SEUT 218 artiklan 6 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja ”sopimuksia aloilla, joilla sovelletaan [– –] tavallista lainsäätämisjärjestystä”. Toimi olisi siis joka tapauksessa pitänyt antaa kyseisessä a alakohdassa säädettyä hyväksymismenettelyä noudattaen.

      (1)  EUVL 2012, L 6, s. 8.


title: Asia C-198/01: Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazion 24.1.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa C.I.F., Consorzio Industrie Fiammiferi vastaan Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

text:
11.8.2001                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 227/9
      kesäkuuta 2001 välisellä kaudella 27 päivänä helmikuuta             Supremo Tribunal Administrativo 2a Secçãon 4.4.2001
      2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 396/2001 (1)              tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                               asiassa Fazenda Pública vastaan Antero & C.a L.da
2.    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Alankomaat viittaa asiassa C-452/00 (2) toimitettuun kannekir-                                       (Asia C-203/01)
jelmään.
(1) EYVL L 58, 28.2.2001, s. 13.
(2) EYVL C 45, 10.2.2001, s. 12.
                                                                                (2001/C 227/14)
                                                                          Supremo Tribunal Administrativo, 2a Secção, on pyytänyt
                                                                          4.4.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen
                                                                          tuomioistuimen kirjaamoon 17.5.2001, Euroopan yhteisöjen
Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazion
                                                                          tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Fazenda Pública
24.1.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
                                                                          vastaan Antero & C.a L.da seuraaviin kysymyksiin:
kaisupyyntö asiassa C.I.F., Consorzio Industrie Fiammiferi
vastaan Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
                          (Asia C-198/01)                                 1)    Mitä      on      katsottava     tarkoitettavan    asetuksen
                                                                                N:o 1697/79 (1) 2 artiklan 1 kohdan toiseen alakohtaan
                                                                                sisältyvällä ranskankielisellä ilmaisulla ”prise en compte”
                          (2001/C 227/13)                                       (tileihin kirjaaminen) ja mikä on sen soveltamisala?
Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio on pyytänyt
24.1.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
jen tuomioistuimeen 11.5.2001, Euroopan yhteisöjen tuo-                   2)    Onko kyseisen asetuksen 1 artiklan 2 kohdan c alakoh-
mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa, C.I.F., Consorzio Indu-                 dassa tarkoitetun hallinnollisen toimen, jolla vahvistetaan
strie Fiammiferi vastaan Autorità Garante della Concorrenza e                   niiden tuonti-tai vientitullien määrä, jotka nämä viran-
del Mercato seuraaviin kysymyksiin:                                             omaiset voivat periä, katsottava olevan tullien tileihin
                                                                                kirjaamista (registo de liquidação) vaiko vahvistamista
1)    Onko kilpailua valvova viranomainen EY:n perustamisso-                    (liquidação) eli tullien määrän laskemista?
      pimuksen 81 artiklan nojalla velvollinen tai oikeutettu
      jättämään soveltamatta kansallista sääntelyä ja määrää-
      mään yrityksille sanktioita niiden kilpailunvastaisen me-
      nettelyn perusteella tai kieltämään tällaiset menettelyt            3)    Onko 19.4.1988 toteutetun tileihin kirjaamisen (registo
      silloin kun yritysten välinen järjestely haittaa kilpailua                de liquidação) katsottava olleen vahvistamisen pätevyy-
      yhteisön alueella ja kun kansallisissa lainsäädännössä tai                den kannalta välttämätön muodollisuus, vaiko sen tehok-
      hallinnollisissa määräyksissä edellytetään tai suositaan                  kuutta tai perimiskelpoisuutta koskeva edellytys?
      tällaista järjestelyä ja oikeutetaan ja vahvistetaan sen
      vaikutuksia erityisesti hintojen vahvistamisen ja markki-
      noiden jakamisen osalta, ja mitkä ovat tämän oikeudelliset
      seuraukset?                                                         4)    Onko 19.4.1988 toteutetun, velalliselle asianmukaisesti
                                                                                ilmoitettujen tuontitullien vahvistamisen (eli niiden mää-
2)    Onko sellainen kansallinen lainsäädäntö, jonka perusteel-                 rän laskemisen) seurauksena tullivelasta tullut selvä ja
      la ministeriön toimivaltaan kuuluu tuotteen myyntihin-                    perimiskelpoinen, vaikka vahvistamista ei ole kirjattu
      nan vahvistaminen ja tuottajat velvoitetaan perustamaan                   tileihin (registo de liquidação)?
      yhteenliittymä, jolle annetaan valta jakaa tuotanto yritys-
      ten kesken, perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan
      kannalta arvioiden sellainen, että se jättää mahdollisuuden
      kilpailuun, jonka yritykset mahdollisesti itsenäisillä me-          5)    Voidaanko katsoa, että vuodesta 1988 aina 15.11.1995
      nettelyillään estävät, tai jota ne tällä tavoin rajoittavat tai           saakka Portugalin tuomioistuimissa vireillä ollut muutok-
      vääristävät?                                                              senhaku tulliviranomaisen päätöksestä, jolla se hylkäsi
                                                                                valittajan vaatimuksen, jonka mukaan jälkitullauksen
                                                                                kohteena olevat tullit oli peruutettava, keskeyttää jälkitul-
                                                                                laukselle asetetun kolmen vuoden määräajan laskemisen?


title: Asia T-372/02: Internationaler Hilfsfonds e.V:n 13.12.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
8.2.2003                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 31/21
Internationaler Hilfsfonds e.V:n 13.12.2002 Euroopan                  1999 kantajalle ilmoitettiin, että uudet kumppanuudesta tehtä-
        yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                   vää puitesopimusta koskevat ehdot olivat tällä välin tulleet
                                                                      voimaan ja että sen hakemusta tarkasteltaisiin näiden uusien
                          (Asia T-372/02)                             säännösten mukaisesti. Vuonna 2001 sille ilmoitettiin toimen-
                                                                      piteistä, joihin ECHO oli ryhtynyt saatuaan hakemuksen
                           (2003/C 31/30)                             vuonna 1996.
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                   Vuonna 2001 kantaja teki kantelun Euroopan oikeusasiamie-
                                                                      helle ECHOn vastuuttomasta käyttäytymisestä sekä sen toimin-
                                                                      nassa ilmenneistä epäkohdista. Oikeusasiamies katsoi, että
Internationaler Hilfsfonds e.V, Rosbach, Saksa, on nostanut           toiminnassa oli ilmennyt epäkohtia, ja esitti useita kriittisiä
13.12.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen               huomautuksia.
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja H. Kaltenecker.              Kantaja pyysi tämän jälkeen, että ECHO palauttaisi sen siihen
                                                                      asemaan, jossa se oli vuonna 1996 ennen ECHOn toiminnassa
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            ilmenneitä epäkohtia, ja että näistä toiminnassa ilmenneistä
                                                                      epäkohdista vastuussa olevaan ECHOn henkilöstöön sovellet-
–     kumoaa vastaajan 22.10.2002 tekemän päätöksen                   taisiin tarkoituksenmukaisia kurinpitotoimenpiteitä. Kantaja
                                                                      riitauttaa vastaajan päätöksen, jossa tämä kieltäytyi palautta-
–     velvoittaa vastaajan palauttamaan kantajan siihen ase-          masta kantajaa tähän asemaan tai etsimästä vaihtoehtoista ja
      maan, jossa tämä oli vuonna 1996 haettuaan kumppa-              korvaavaa ratkaisua.
      nuutta Euroopan yhteisön humanitaarisen avun toimis-
      ton (ECHO) kanssa ja jossa tämä olisi ollut, jos vastaajan      Kantaja väittää, että vastaaja on rikkonut Euroopan hyvää
      toiminnassa ei olisi ilmennyt useita epäkohtia                  hallintotapaa koskevissa toimintasäänöissä vahvistettuja sään-
                                                                      töjä, rikkonut kantajan oikeuksia sekä käsitellyt kantajan
–     tai toissijaisesti velvoittaa vastaajan pyytämään kantajaa      asiakirjoja.
      allekirjoittamaan nyt voimassa olevan kumppanuudesta
      tehdyn puitesopimuksen
                                                                      Kantajan mukaan vastaaja ei noudattanut periaatetta, jonka
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajalle 14 562,00            mukaan hakemukset on tutkittava ne vaatimukset huomioon
       euron suuruiset kulut, jotka tälle aiheutuivat kantelusta,     ottaen, jotka on määritelty säännöissä, jotka ovat voimassa
      jonka tämä teki Euroopan oikeusasiamiehelle Euroopan            hakemuksen tekohetkellä. Kantajalle ei myöskään ilmoitettu
      komissiosta                                                     vastaajan Saksan ulkoministeriölle lähettämästä tiedonsaanti-
                                                                      pyynnöstä eikä kantajan hakemuksen käsittelyn lykkäyksestä.
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajan hakemuksesta           Kantaja väittää myös, että sitä ei kuultu näistä päätöksistä.
      aiheutuneet kulut sekä tämän menettelyn oikeudenkäyn-           Kantaja väittää lisäksi, että sen hakemusta ei käsitelty kohtuulli-
      tikulut.                                                        sessa ajassa.
                                                                      Kantaja väittää, että vastaaja rikkoi myös EY 5 ja EY 10 artiklaa
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   vaatimalla kantajan organisatorisen, rakenteellisen ja taloudel-
                                                                      lisen tilanteen tarkastamista. Kantajan mukaan ainoastaan
Kantaja on Saksan oikeuden mukaan perustettu kansalaisjärjes-         Saksan viranomaisilla on toimivalta tähän.
tö, joka toimii kansainvälisen humanitaarisen avun alalla.
Vuonna 1996 kantaja haki kumppanuutta Euroopan yhteisön               Kantaja väittää lopuksi, että vastaajan on maksettava korvaus
humanitaarisen toimiston (ECHO) kanssa ja pyysi saada allekir-        kuluista, jotka aiheutuivat Euroopan oikeusasiamiehelle teh-
joittaa kumppanuudesta tehtävän puitesopimuksen. Vuonna               dystä kantelusta.


title: Asia C-497/04: Euroopan yhteisöjen komission 1.12.2004 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               5.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 31/12

         Euroopan yhteisöjen komission 1.12.2004 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-497/04)
   (2005/C 31/25)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 1.12.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat komission oikeudellisen yksikön oikeudellinen neuvonantaja Enrico Traversa ja kyseisen yksikön virkamies Georgios Savvos.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut neuvoston direktiivin 73/239/ETY muuttamisesta vahinkovakuutusyrityksiä koskevien solvenssimarginaalivaatimusten osalta 5 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/13/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle,

               —

               velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika, jossa direktiivi oli pantava täytäntöön sisäisessä oikeusjärjestyksessä, on päättynyt 20.9.2003.

      (1)  EYVL L 77, 20.3.2002, s. 17.


title: Asia C-461/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 12.6.2014 (Gerechtshof te ’s-Hertogenboschin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Granton Advertising BV v. Inspecteur van de Belastingdienst Haaglanden/kantoor Den Haag (Ennakkoratkaisupyyntö — Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Vapautukset — 13 artiklan B kohdan d alakohdan 3 ja 5 alakohta — ”Muun arvopaperin” tai ”muun siirrettävän asiakirjan” käsitteet — Myynninedistämisjärjestelmä — Alennuskortti — Veron peruste)

text:
               25.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 12.6.2014 (Gerechtshof te ’s-Hertogenboschin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Granton Advertising BV v. Inspecteur van de Belastingdienst Haaglanden/kantoor Den Haag
   (Asia C-461/12) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Vapautukset - 13 artiklan B kohdan d alakohdan 3 ja 5 alakohta - ”Muun arvopaperin” tai ”muun siirrettävän asiakirjan” käsitteet - Myynninedistämisjärjestelmä - Alennuskortti - Veron peruste))
   2014/C 282/05
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Granton Advertising BV

      Vastapuoli: Inspecteur van de Belastingdienst Haaglanden/kantoor Den Haag

      Tuomiolauselma

   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B kohdan d alakohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen alennuskortin myynti ei ole kyseisen säännöksen, joka koskee tiettyjä liiketoimia, jotka jäsenvaltioiden on vapautettava arvonlisäverosta, 5 alakohdassa tarkoitettuja ”muita arvopapereita” tai 3 alakohdassa tarkoitettuja ”muita siirrettäviä asiakirjoja” koskeva liiketoimi.

      (1)  EUVL C 9, 12.1.2013.


title: Asia C-119/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Lietuvos vyriausiojo administracinis teismas (Liettuan tasavalta) on esittänyt 18.3.2008 — UAB Mechel Nemunas v. Valstybinę mokesčių inspekciją prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               24.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 128/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Lietuvos vyriausiojo administracinis teismas (Liettuan tasavalta) on esittänyt 18.3.2008 — UAB ”Mechel Nemunas” v. Valstybinę mokesčių inspekciją prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Asia C-119/08)
   (2008/C 128/45)
   Oikeudenkäyntikieli: liettua
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: UAB ”Mechel Nemunas”

      Vastaaja: Valstybinę mokesčių inspekciją prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   Ennakkoratkaisukysymys
   Onko ensimmäistä neuvoston arvonlisäverodirektiiviä 67/227/ETY (1) ja kuudennen neuvoston arvonlisäverodirektiivin 77/388/ETY (2) 33 artiklaa tulkittava siten, että niillä kielletään jäsenvaltiota pitämästä voimassa ja perimästä teiden kunnossapito- ja kehittämisohjelman rahoittamisesta annetun Liettuan tasavallan lain nojalla tulosta tehtäviä pidätyksiä siinä muodossa kuin tämä vero on aiemmin tässä välipäätöksessä kuvailtu?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 11.4.1967 annettu ensimmäinen neuvoston direktiivi (EYVL 71, s. 1301).

      (2)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi (EYVL L 45, s. 1).


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 8 päivänä maaliskuuta 2005, asiassa T-32/03, Leder & Schuh AG vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Aikaisempi kansallinen sanamerkki Schuhpark — Sanamerkkityyppistä yhteisön tavaramerkkiä JELLO SCHUHPARK koskeva hakemus — Hylkäysperuste — Rekisteröinnin epääminen osittain — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               14.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 115/20

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   8 päivänä maaliskuuta 2005,
   asiassa T-32/03, Leder & Schuh AG vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Aikaisempi kansallinen sanamerkki Schuhpark - Sanamerkkityyppistä yhteisön tavaramerkkiä JELLO SCHUHPARK koskeva hakemus - Hylkäysperuste - Rekisteröinnin epääminen osittain - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2005/C 115/37)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa T-32/03, Leder & Schuh AG, sijaintipaikka Graz (Itävalta), edustajinaan W. Kellenter ja AQ. Schlaffge, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehinään G. Schneider ja B. Müller), ja jossa muuna osapuolena valituslautakunnassa ja väliintulijana ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa on Schuhpark Fascies GmbH, kotipaikka Warendorf (Saksa), edustajanaan asianajaja A. Peter, ja jossa kyseessä on kanne sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) kolmannen valituslautakunnan 27.11.20020 tekemästä päätöksestä, jota on oikaistu 9.12.2002 (asia R 494/1999-3) ja joka koskee väitemenettelyä, jossa osallisina ovat Schuhpark Fascies GmbH ja Leder & Schuh AG, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Pirrung sekä tuomarit N. J. Forwood ja S. Papasavvas, kirjaaja: apulaiskirjaaja B. Pastor, on 8.3.2005 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1

               Kanne hylätään.

               2

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 101, 26.4.2003.


title: Asia T-178/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.6.2016 – Kohrener Landmolkerei ja DHG v. komissio (Aitojen perinteisten tuotteiden järjestelmä — Asetus (EU) N:o 1151/2012 — Komission kirje, jossa toimivaltaisille kansallisille viranomaisille ilmoitettiin, että ne olivat jättäneet vastaväiteilmoituksensa liian myöhään — Selvästi täysin perusteeton kanne)

text:
               25.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 270/45

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.6.2016 – Kohrener Landmolkerei ja DHG v. komissio
   (Asia T-178/15) (1)

   ((Aitojen perinteisten tuotteiden järjestelmä - Asetus (EU) N:o 1151/2012 - Komission kirje, jossa toimivaltaisille kansallisille viranomaisille ilmoitettiin, että ne olivat jättäneet vastaväiteilmoituksensa liian myöhään - Selvästi täysin perusteeton kanne))
   (2016/C 270/51)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantajat: Kohrener Landmolkerei GmbH (Penig, Saksa) ja DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH (Frohburg, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Wagner)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Guillem Carrau ja G. von Rintelen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus sen päätöksen kumoamiseksi, joka sisältyy komission pääosaston ”Maatalouden ja maaseudun kehittäminen” osaston B ”Monenväliset suhteet, laatupolitiikka” johtajan 9.2.2015 päivättyyn kirjeeseen, jonka viite on Ares (2015)529719 ja jossa Saksan toimivaltaisille viranomaisille ilmoitettiin, että niiden 5.1.2015 maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä 21.11.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (EUVL 2012, L 343, s. 1) 51 artiklan 1 kohdan nojalla jättämä vastaväiteilmoitus oli jätetty määräajan päättymisen jälkeen

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään selvästi täysin perusteettomana.

               2)

               Kohrener Landmolkerei GmbH ja DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 245, 27.7.2015.


title: Asia T-37/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.10.2016 – Caffè Nero Group v. EUIPO (CAFFÈ NERO) (EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin CAFFÈ NERO rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdottomat hylkäysperusteet — Erottamiskyvyn puuttuminen — Kuvailevuus — Tavaramerkki, joka on omiaan johtamaan yleisöä harhaan — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b, c ja g alakohta)

text:
               12.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 462/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.10.2016 – Caffè Nero Group v. EUIPO (CAFFÈ NERO)
   (Asia T-37/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin CAFFÈ NERO rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdottomat hylkäysperusteet - Erottamiskyvyn puuttuminen - Kuvailevuus - Tavaramerkki, joka on omiaan johtamaan yleisöä harhaan - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b, c ja g alakohta))
   (2016/C 462/29)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Caffè Nero Group Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: solicitor L. Cassidy)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: M. Rajh)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 6.11.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 954/2015-1), joka koskee hakemusta kuviomerkin CAFFÈ NERO rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Caffè Nero Group Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 106, 21.3.2016.


title: Asia T-89/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2016 – Export Development Bank of Iran v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistuvat pakottavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Kantajan nimen merkitseminen uudelleen luetteloon sen jälkeen, kun unionin yleinen tuomioistuin on kumonnut alkuperäisen luetteloon merkitsemisen — Oikeudellinen virhe — Tosiseikkoja koskeva virhe — Perusteluvelvollisuus — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan — Oikeasuhteisuus — Yhdenvertainen kohtelu)

text:
               23.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2016 – Export Development Bank of Iran v. neuvosto
   (Asia T-89/14) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistuvat pakottavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Kantajan nimen merkitseminen uudelleen luetteloon sen jälkeen, kun unionin yleinen tuomioistuin on kumonnut alkuperäisen luetteloon merkitsemisen - Oikeudellinen virhe - Tosiseikkoja koskeva virhe - Perusteluvelvollisuus - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan - Oikeasuhteisuus - Yhdenvertainen kohtelu))
   (2017/C 022/28)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Export Development Bank of Iran (Teheran, Iran) (edustaja: asianajaja J.-M. Thouvenin)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: V. Piessevaux ja M. Bishop)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Aresu ja D. Gauci)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan ensisijaisesti kumoamaan Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 15.11.2013 annettu neuvoston päätös 2013/661/YUTP (EUVL 2013, L 306, s. 18) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 15.11.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanopäätös (EU) N:o 1154/2013 (EUVL 2013, L 306, s. 3) kantajaa koskevilta osiltaan, ja toissijaisesti kumoamaan päätös 2013/661 ja täytäntöönpanopäätös N:o 1154/2013 20.1.2014 lähtien kantajaa koskevilta osiltaan.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Export Development Bank of Iran vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 135, 5.5.2014.


title: Asia T-198/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 23.9.2008 — Cementownia Warta v. komissio (Kumoamiskanne — Direktiivi 2003/87/EY — Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän — Puolan kasvihuonekaasujen päästöoikeuksia koskeva kansallinen jakosuunnitelma vuosille 2008-2012 — Komission päätös olla vastustamatta suunnitelmaa eräin edellytyksin — Jäsenvaltioiden toimivalta yksittäisten päästöoikeuksien jakamisessa — Toimi ei koske kantajaa suoraan — Tutkimatta jättäminen)

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/38

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 23.9.2008 — Cementownia ”Warta” v. komissio
   (Asia T-198/07) (1)

   (Kumoamiskanne - Direktiivi 2003/87/EY - Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän - Puolan kasvihuonekaasujen päästöoikeuksia koskeva kansallinen jakosuunnitelma vuosille 2008-2012 - Komission päätös olla vastustamatta suunnitelmaa eräin edellytyksin - Jäsenvaltioiden toimivalta yksittäisten päästöoikeuksien jakamisessa - Toimi ei koske kantajaa suoraan - Tutkimatta jättäminen)
   (2008/C 301/64)
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Asianosaiset

      Kantaja: Cementownia ”Warta” S.A. (Trębaczewo, Puola) (edustajat: asianajajat P. K. Rosiak ja F. Puel)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: U. Wölker ja K. Herrmann)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Vaatimus kumota kasvihuonekaasujen päästöoikeuksia vuosille 2008–2012 koskevasta kansallisesta jakosuunnitelmasta, jonka Puolan tasavalta on ilmoittanut kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (EUVL L 275, s. 32) mukaisesti, 26.3.2007 tehty komission päätös K(2007) 1295 lopullinen.
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Cementownia ”Warta” S.A. vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 170, 21.7.2007.


title: Asia T-491/07: Kanne 27.12.2007 — CB v. komissio

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/46

         Kanne 27.12.2007 — CB v. komissio
   (Asia T-491/07)
   (2008/C 64/76)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Groupement des Cartes Bancaires (CB) GIE (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat A. Georges, J. Ruiz Calzado ja É. Barbier de La Serre)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Riidanalainen päätös on kumottava kokonaisuudessaan.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii nyt esillä olevassa kanteessa, että EY 81 artiklan soveltamismenettelyä koskeva komission 17.10.2007 tekemä päätös K(2007) 5060 lopullinen (asia COMP/D1/38606 — GROUPEMENT DES CARTES BANCAIRES ”CB”), joka koskee yhtymän uusiin jäseniin sovellettavia liittymistä koskevia tariffitoimenpiteitä ja ”nukkuvaksi herätykseksi” kutsuttua järjestelyä, jota voidaan soveltaa yhtymän sellaisiin jäseniin, jotka eivät liittymisensä jälkeen ole kehittäneet merkittävää pankkikortteihin liittyvää toimintaa.
   Kantaja vetoaa kanteensa perusteeksi kuuteen kanneperusteeseen.
   Ensimmäinen kanneperuste koskee EY 81 artiklan rikkomista ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista sekä perusteluiden puuttumista, jotka perustuvat väitettyihin virheisiin komission käyttämässä toimenpiteitä ja markkinoita koskevassa arviointimenetelmässä siltä osin kuin komissio ei ottanut huomioon kokonaiskuvaa, kaikkia asian kannalta merkityksellisiä tietoja eikä sitä tosiasiallista ympäristöä, jossa kyseiset toimenpiteet toteutettiin ja jossa niiden vaikutukset ilmenevät.
   Toiseksi kantaja vetoaa kanneperusteeseen, joka koskee EY 81 artiklan 1 kohdan rikkomista niiden oikeudellisten sekä tosiseikkoja ja arviointia koskevien virheiden perusteella, jotka komissio teki sille ilmoitettujen toimenpiteiden kohteita tutkiessaan.
   Kolmannella kanneperusteella kantaja väittää, että riidanalainen päätös on EY 81 artiklan vastainen myös niiden oikeudellisten sekä tosiseikkoja ja arviointia koskevien virheiden perusteella, jotka komissio teki tutkiessaan sille ilmoitettujen toimenpiteiden vaikutuksia.
   Toissijaisesti kantaja väittää, että komissio rikkoi EY 81 artiklan 3 kohtaa tarkastellessaan niiden neljän edellytyksen täyttymistä, joita poikkeusluvan saaminen edellyttää.
   Viides kantajan esittämä kanneperuste koskee hyvän hallinnon periaatteen loukkaamista, mikä johtui riidanalaisessa päätöksessä olevista väitetyistä laiminlyönneistä ja ristiriitaisuuksista sekä tiettyjen kantajan väitteiden ottamisesta huomioon vääristyneellä tavalla.
   Viimeinen kanneperuste koskee suhteellisuusperiaatteen ja oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamista.


title: Asia C-277/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Najwyższy (Puola) on esittänyt 18.5.2016 – Polkomtel Sp. z o.o. v. Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

text:
               12.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 335/30

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Najwyższy (Puola) on esittänyt 18.5.2016 – Polkomtel Sp. z o.o. v. Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej
   (Asia C-277/16)
   (2016/C 335/40)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sąd Najwyższy

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Polkomtel Sp. z o.o.

      Vastapuoli: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, muuna osapuolena Krajowa Izba Gospodarcza Informatyki i Telekomunikacji

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/19/EY (1) (käyttöoikeusdirektiivi) (EUVL L 108, s. 7–20) 13 artiklaa, luettuna yhdessä 8 artiklan 4 kohdan kanssa, alkuperäisessä muodossaan, tulkittava siten, että silloin, kun huomattavan markkinavoiman omaavalle operaattorille asetetaan hintojen kustannuslähtöisyyttä koskeva velvollisuus, kansallinen sääntelyviranomainen voi tehokkuuden ja kestävän kilpailun edistämiseksi määrittää tällaisen velvollisuuden piiriin kuuluvan palvelun hinnan alle kyseisen palvelun tarjoamisesta operaattorille aiheutuvien kustannusten, jotka kansallinen sääntelyviranomainen on tarkistanut ja joita pidetään tähän palveluun syy-yhteydessä olevina kustannuksina?

               2)

               Onko sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) (EUVL L 108, s. 7–20) 13 artiklan 3 kohta, luettuna yhdessä 8 artiklan 4 kohdan kanssa, alkuperäisessä muodossaan, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 artiklan kanssa, tulkittava siten, että kansallinen sääntelyviranomainen voi asettaa operaattorille, jonka hinnoille on asetettu kustannuslähtöisyyttä koskeva velvollisuus, vuosittaisen velvollisuuden määrittää hinta tuoreimpien kustannuksia koskevien tietojen pohjalta ja esittää näin määritetty hinta ja kustannusten perustelu kansalliselle sääntelyviranomaiselle tarkistettavaksi ennen tämän hinnan soveltamisen aloittamista elinkeinotoiminnassa?

               3)

               Onko sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) (EUVL L 108, s. 7–20) 13 artiklan 3 kohtaa, alkuperäisessä muodossaan, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 artiklan kanssa, tulkittava siten, että kansallinen sääntelyviranomainen voi vaatia operaattoria, jonka hinnoille on asetettu kustannuslähtöisyyttä koskeva velvollisuus, tarkistamaan hinnan ainoastaan silloin, kun kyseinen operaattori ensin itsenäisesti määrittää hinnan suuruuden ja aloittaa sen soveltamisen, vaiko myös silloin, kun operaattori soveltaa sääntelyviranomaisen aiemmin määrittämän suuruista hintaa, mutta seuraavaa raportointikautta koskevasta kustannusten perustelusta käy ilmi, että kansallisen sääntelyviranomaisen aiemmin määrittelemä hinta ylittää operaattorille aiheutuvien kulujen tason?

      (1)  EUVL 2002, L 108, s. 7


title: Asia T-4/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 9.6.2006 — Achaiber Sing v. komissio (Sopimussuhteen ulkopuolinen yhteisön vastuu — Eläinten terveys — Lintujen tuontiin liittyvät vaatimukset — Sopimus terveys- ja kasvinsuojelutoimista — Vahinkojen korvaaminen — Osittainen tutkimatta jättäminen — Selvästi täysin perusteeton kanne)

text:
               12.8.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/21

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 9.6.2006 — Achaiber Sing v. komissio
   (Asia T-4/04) (1)

   (Sopimussuhteen ulkopuolinen yhteisön vastuu - Eläinten terveys - Lintujen tuontiin liittyvät vaatimukset - Sopimus terveys- ja kasvinsuojelutoimista - Vahinkojen korvaaminen - Osittainen tutkimatta jättäminen - Selvästi täysin perusteeton kanne)
   (2006/C 190/36)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: R.K. Achaiber Sing (Leiden, Alankomaat) (edustajat: asianajajat J. Wilgers ja J. van Duin)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Kuijper, T. van Rijn ja M. van Heezik)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Sen vahingon korvaaminen, jonka kantaja väittää kärsineensä terveysvaatimuksista ja eläinlääkärintodistuksesta muiden kuin siipikarjaan kuuluvien lintujen tuonnissa sekä karanteenivaatimuksista 16 päivänä lokakuuta 2000 tehdyn komission päätöksen 2000/666/EY (EYVL L 278, s. 26) soveltamisen vuoksi
   Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien oikeudenkäyntiväitteen käsittelystä aiheutuneet kulut.

      (1)  EUVL C 59, 6.3.2004.


title: Yhdistetyt asiat C-200/07 ja C-201/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 21.10.2008 (Corte suprema di cassazionen (Italia) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Alfonso Luigi Marra v. Eduardo De Gregorio (C-200/07) ja Antonio Clemente (C-201/07) (Ennakkoratkaisupyyntö — Euroopan parlamentti — Lentolehtinen, joka sisältää Euroopan parlamentin jäsenen esittämiä herjauksia — Vaatimus saada korvaus henkisestä kärsimyksestä — Euroopan parlamentin jäsenten koskemattomuus)

text:
               6.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 21.10.2008 (Corte suprema di cassazionen (Italia) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Alfonso Luigi Marra v. Eduardo De Gregorio (C-200/07) ja Antonio Clemente (C-201/07)
   (Yhdistetyt asiat C-200/07 ja C-201/07) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Euroopan parlamentti - Lentolehtinen, joka sisältää Euroopan parlamentin jäsenen esittämiä herjauksia - Vaatimus saada korvaus henkisestä kärsimyksestä - Euroopan parlamentin jäsenten koskemattomuus)
   (2008/C 313/09)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Corte suprema di cassazione
   Pääasioiden asianosaiset

      Valittaja: Alfonso Luigi Marra

      Vastapuolet: Eduardo De Gregorio (C-200/07) ja Antonio Clemente (C-201/07)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Corte suprema di cassazione — Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan (EYVL 1967, 152, s. 13) 9 artiklan tulkinta ja Euroopan parlamentin työjärjestyksen (EUVL 2005, L 44, s. 1) 6 artiklan 2 kohdan tulkinta — Vaatimus saada korvaus henkisestä kärsimyksestä, joka on aiheutunut Euroopan parlamentin jäsenen esittämistä herjauksista — Yksityisoikeudellista asiaa käsittelevän tuomioistuimen toimivalta ratkaista, onko kyseessä koskemattomuus, kun Euroopan parlamentti ei ole tehnyt tätä koskevaa päätöstä
   Tuomiolauselma
   Euroopan parlamentin jäsenten koskemattomuudesta annettuja yhteisön sääntöjä on tulkittava siten, että Euroopan parlamentin jäsentä vastaan tämän ilmaisemien mielipiteiden perusteella vireille pannusta vahingonkorvausasiasta on katsottava, että

               —

               kun kansallisen tuomioistuimen ratkaistavana on tällainen asia eikä se ole saanut mitään tietoa pyynnöstä, jonka kyseinen jäsen on esittänyt Euroopan parlamentille Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista 8.4.1965 tehdyn pöytäkirjan 9 artiklassa määrätyn koskemattomuuden puolustamiseksi, kansallisella tuomioistuimella ei ole velvollisuutta pyytää Euroopan parlamenttia lausumaan siitä, täyttyvätkö tällaisen koskemattomuuden edellytykset

               —

               kun kansallinen tuomioistuin saa tiedon siitä, että mainittu jäsen on esittänyt Euroopan parlamentin työjärjestyksen 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun, kyseisen koskemattomuuden puolustamista koskevan pyynnön Euroopan parlamentille, kansallisen tuomioistuimen on lykättävä oikeudenkäyntiä ja pyydettävä Euroopan parlamenttia antamaan lausuntonsa mahdollisimman nopeasti

               —

               kun kansallinen tuomioistuin katsoo, että Euroopan parlamentin jäsenellä on Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan 9 artiklassa määrätty koskemattomuus, se on velvollinen hylkäämään vaatimuksen, joka on esitetty kyseessä olevaa jäsentä vastaan.

      (1)  EUVL C 229, 17.9.2005.


title: Asian T-85/03 poistaminen rekisteristä

text:
C 213/44               FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                     6.9.2003
          Asian T-35/02 (1) poistaminen rekisteristä                            Asian T-62/03 ( 1) poistaminen rekisteristä
                         (2003/C 213/88)                                                      (2003/C 213/90)
                    (Oikeudenkäyntikieli: italia)                                        (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                      Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men kolmannen jaoston puheenjohtajan 8.4.2003 antamalla
                                                                      men neljännen jaoston puheenjohtajan 19.6.2003 antamalla
määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
                                                                      määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
teristä on poistettu asia T-35/02, Alitalia – Linee Aeree Italiane
                                                                      teristä on poistettu asia T-62/03, Georges Vassilakis vastaan
SpA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.                             Euroopan yhteisöjen komissio.
( 1) EYVL C 109, 4.5.2002.
                                                                      (1 ) EYVL C 101, 26.4.2003.
         Asian T-103/02 ( 1) poistaminen rekisteristä
                                                                                Asian T-85/03 ( 1) poistaminen rekisteristä
                         (2003/C 213/89)
                                                                                (2003/C 213/91)
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men viidennen jaoston puheenjohtajan 19.6.2003 antamalla
määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-           Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
teristä on poistettu asia T-103/02, Ineos Phenol GmbH & Co.           men neljännen jaoston puheenjohtajan 18.6.2003 antamalla
KG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.                              määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
                                                                      teristä on poistettu asia T-85/03, Government of the Cayman
                                                                      Islands vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
( 1) EYVL C 156, 29.6.2002.
                                                                      (1 ) EYVL C 124, 24.5.2003.


title: Asia T-85/08: Kanne 19.2.2008 — Exalation v. SMHV (Vektor-Lycopin)

text:
               26.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/36

         Kanne 19.2.2008 — Exalation v. SMHV (Vektor-Lycopin)
   (Asia T-85/08)
   (2008/C 107/61)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Exalation Ltd (Ilford, Iso-Britannia) (edustaja: Rechtsanwalt K. Zingsheim)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   Kantajan vaatimukset

               —

               Harmonisointiviraston neljännen valituslautakunnan 17.12.2007 tekemä päätös (R 1037/2007-4) ja harmonisointiviraston 4.5.2007 tekemä päätös on kumottava ja virasto on velvoitettava rekisteröimään kantajan hakema tavaramerkki ”Vektor-Lycopin” yhteisön tavaramerkiksi

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”Vektor-Lycopin” luokkiin 5, 29 ja 30 kuuluvia tavaroita varten (hakemus N:o 4 838 983).

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen osittain.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen, koska haettu tavaramerkki on riittävän erottamiskykyinen eikä se ole kuvaileva.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).


title: Asia C-193/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Superior de Justicia del País Vasco – Espanja) – E v. Subdelegación de Gobierno en Álava (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin kansalaisuus — Vapaata liikkumista ja oleskelua jäsenvaltioiden alueella koskeva oikeus — Direktiivi 2004/38/EY — 27 artiklan 2 kohdan toinen alakohta — Maahantulo- ja oleskeluoikeuden rajoittaminen yleiseen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen taikka kansanterveyteen liittyvistä syistä — Yleiseen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen liittyviin syihin perustuva karkottaminen — Käyttäytyminen, joka muodostaa todellisen, välittömän ja riittävän vakavan uhkan, joka vaikuttaa johonkin yhteiskunnan olennaiseen etuun — Todellinen ja välitön uhka — Käsite — Unionin kansalainen, joka oleskelee vastaanottojäsenvaltiossa, jossa hän suorittaa vankeusrangaistusta, johon hänet on tuomittu toistuvista alaikäisten seksuaalista hyväksikäyttöä koskevista rikoksista)

text:
               4.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 293/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Superior de Justicia del País Vasco – Espanja) – E v. Subdelegación de Gobierno en Álava
   (Asia C-193/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin kansalaisuus - Vapaata liikkumista ja oleskelua jäsenvaltioiden alueella koskeva oikeus - Direktiivi 2004/38/EY - 27 artiklan 2 kohdan toinen alakohta - Maahantulo- ja oleskeluoikeuden rajoittaminen yleiseen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen taikka kansanterveyteen liittyvistä syistä - Yleiseen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen liittyviin syihin perustuva karkottaminen - Käyttäytyminen, joka muodostaa todellisen, välittömän ja riittävän vakavan uhkan, joka vaikuttaa johonkin yhteiskunnan olennaiseen etuun - Todellinen ja välitön uhka - Käsite - Unionin kansalainen, joka oleskelee vastaanottojäsenvaltiossa, jossa hän suorittaa vankeusrangaistusta, johon hänet on tuomittu toistuvista alaikäisten seksuaalista hyväksikäyttöä koskevista rikoksista))
   (2017/C 293/11)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Superior de Justicia del País Vasco

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: E

      Vastaaja: Subdelegación de Gobierno en Álava

      Tuomiolauselma

   Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 27 artiklan 2 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että se, että henkilö on karkottamispäätöksen tekemisen ajankohtana suljettuna vankilaan ja hänen vapautumisensa ei ole lähitulevaisuudessa näköpiirissä, ei sulje pois sitä, että hänen käyttäytymisensä muodostaa mahdollisesti todellisen ja välittömän uhkan, joka vaikuttaa johonkin vastaanottavan jäsenvaltion yhteiskunnan olennaiseen etuun.

      (1)  EUVL C 251, 11.7.2016.


title: Asia T-482/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.6.2010 — Atlas Transport v. SMHV — Hartmann (ATLAS TRANSPORT) (Yhteisön tavaramerkki — Tavaramerkin menettämistä koskeva menettely — Yhteisön sanamerkki ATLAS TRANSPORT — Tavaramerkin tosiasiallinen käyttäminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 15 artikla ja 50 artiklan1 kohta (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 15 artikla ja 51 artiklan 1 kohta))

text:
               31.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/35

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.6.2010 — Atlas Transport v. SMHV — Hartmann (ATLAS TRANSPORT)
   (Asia T-482/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Tavaramerkin menettämistä koskeva menettely - Yhteisön sanamerkki ATLAS TRANSPORT - Tavaramerkin tosiasiallinen käyttäminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 15 artikla ja 50 artiklan1 kohta (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 15 artikla ja 51 artiklan 1 kohta))
   2010/C 209/51
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Atlas Transport GmbH (Düsseldorf, Saksa) (edustajat: asianajajat U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern ja B. Weichhaus)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: G. Schneider ja S. Schäffner)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Alfred Hartmann (Leer, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Drews)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SMHV:n neljännen valituslautakunnan 9.9.2008 tekemästä päätöksestä (R 1858/2007-4), joka liittyy Alfred Hartmannin ja Atlas Transport GmbH:n väliseen tavaramerkin menettämistä koskevaan menettelyyn, nostettu kanne

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 9.9.2008 tekemä päätös (asia R 1858/2007 4) kumotaan.

               2)

               SMHV velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Atlas Transport GmbH:n oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Alfred Hartmann vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 32, 7.2.2009.


title: Asia T-101/11: Kanne 23.2.2011 — Mizuno v. SMHV — Golfino (G)

text:
               16.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 120/16

         Kanne 23.2.2011 — Mizuno v. SMHV — Golfino (G)
   (Asia T-101/11)
   2011/C 120/37
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Mizuno Corp. (Osaka, Japani) (edustajat: asianajajat T. Raab ja H. Lauf)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Golfino AG (Glinde, Saksa)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 15.12.2010 asiassa R 821/2010-1 tekemä päätös on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki, joka sisältää kirjaimen ”G” ja muita symboleita, luokkaan 25 kuuluville tavaroille

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Golfino AG

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: kuviomerkki, joka sisältää kirjaimen ”G” ja plus-symbolin, luokkiin 18, 25 ja 35 kuuluville tavaroille ja palveluille

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hyväksyminen ja hakemuksen hylkääminen

      Kanneperusteet: asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska kyseisten tavaramerkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


title: Asia T-4/13: Kanne 9.1.2013 — Communicaid Group Ltd v. komissio

text:
               9.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/24

         Kanne 9.1.2013 — Communicaid Group Ltd v. komissio
   (Asia T-4/13)
   2013/C 71/37
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Communicaid Group Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: solicitor C. Brennan, F. Randolph, QC ja barrister M. Gray)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan komission 30.10.2012 antamat päätökset, jotka koskevat eriä 1, 2, 3, 7, 8 ja 9 tarjouspyyntömenettelyssä HR/R.3/PR/2012/002, joka koskee (rinnakkaisen) puitesopimuksen tekemistä kielikoulutuksen järjestämiseksi Euroopan unionin toimielinten, elinten ja virastojen työntekijöille Brysselissä (EUVL 2012, S 45 72734), kokonaisuudessaan tai siltä osin kuin näillä päätöksillä asetettiin CLL-Allinguan tarjous ensimmäiselle sijalle, ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio loukkasi avoimuuden, syrjimättömyyden ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteita sekä rikkoi varainhoitoasetuksen (1) 94 artiklaa, kun se ei sulkenut CLL-Allinguaa tarjouskilpailun ulkopuolelle, vaikka CLL-Allinguaa oli tarjouksen tekemisessä sekä tarjouskilpailun valmisteluvaiheessa avustanut sen eräs työntekijä, joka oli työskennellyt komission asianomaisessa yksikössä sekä läheisesti rinnastettavan tarjouskilpailun, johon sekä Communicaid että CLL-Allingua olivat osallistuneet, arviointikomiteassa ja joka täten loukkasi unionia koskevaa lojaliteettivelvollisuuttaan sekä antoi CLL-Allingualle perusteetonta hyötyä suhteessa Communicaidiin.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio loukkasi avoimuuden, syrjimättömyyden ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteita sekä tulkitsi virheellisesti hankintailmoituksen (EUVL 2012, S 45 72734) III kohdan 2 alakohdan 2 alakohtaa, kun se katsoi, että CLL-Allingualla oli hankinnan toteuttamiseksi riittävät taloudelliset valmiudet ja riittävä rahoituskyky, vaikka tällaisen päätelmän tueksi ei ollut riittävästi todisteita ja vaikka tämän edellytyksen olisi siten oikeudellisesti katsottuna pitänyt jäädä CLL-Allinguan osalta täyttymättä.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että kaikkien neljän arviointiperusteen osalta tehtiin useita ilmeisiä arviointivirheitä siltä osin kuin arviointikomitea toistuvasti arvioi tarjouksia sellaisten alakriteereiden mukaan, joista ei ollut ilmoitettu etukäteen, ja antoi ristiriitaisia pistemääriä eri erien teknisessä arvioinnissa, minkä seurauksena Communicaid sai CLL-Allinguaa alhaisemman pistemäärän, sekä siltä osin kuin arviointikomitea ei esittänyt arvioinnilleen painavia syitä.

      (1)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EYVL L 248, s. 1).


title: Asian T-225/01 poistaminen rekisteristä

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/44

         Asian T-225/01 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 143/81)

      (Oikeudenkäyntikieli: espanja)

   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun viidennen jaoston puheenjohtajan 15.3.2005 antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-225/01, Gobierno Foral de Navarra vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.

      (1)  EYVL C 331, 24.11.2001.


title: Asia C-500/08: Kanne 19.11.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

text:
               10.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/16

         Kanne 19.11.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-500/08)
   (2009/C 6/27)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: F. Erlbacher ja E. Vesco)

      Vastaaja: Italian tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Italian tasavalta ei ole noudattanut yhteisön toimenpiteistä lintuinfluenssan torjumiseksi ja direktiivin 92/40/ETY kumoamisesta 20.12.2005 annetun neuvoston direktiivin 2005/68/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut sen noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ei ainakaan ole ilmoittanut tällaisia toimenpiteitä komissiolle

               —

               Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktiivin täytäntöönpanolle päättyi 1.7.2007

      (1)  EUVL L 10, s. 16.


title: Asia C-18/04 P: G.Krikorianin, S. Krikorianin, o.s. Tatoyan, ja Euro—Arménie -yhdistyksen 16.1.2004 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-346/03, G. Krikorian ym. vastaan parlamentti, neuvosto ja komissio, 17.12.2003 antamasta määräyksestä sekä Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin asiassa T-346/03R, G. Krikorian ym. vastaan parlamentti, neuvosto ja komissio, 17.12.2003 antamasta määräyksestä, joissa asianosaisina ovat olleet G. Krikorian ym. sekä parlamentti, neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/18

         G.Krikorianin, S. Krikorianin, o.s. Tatoyan, ja Euro—Arménie -yhdistyksen 16.1.2004 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-346/03, G. Krikorian ym. vastaan parlamentti, neuvosto ja komissio, 17.12.2003 antamasta määräyksestä sekä Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin asiassa T-346/03R, G. Krikorian ym. vastaan parlamentti, neuvosto ja komissio, 17.12.2003 antamasta määräyksestä, joissa asianosaisina ovat olleet G. Krikorian ym. sekä parlamentti, neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-18/04 P)
   (2004/C 94/37)
   G.Krikorian, S. Krikorian, o.s. Tatoyan, ja Euro-Arménie -yhdistys ovat valittaneet 16.1.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-346/03, G. Krikorian ym. v. parlamentti, neuvosto ja komissio, 17.12.2003 antamasta määräyksestä sekä Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin asiassa T-346/03R, G. Krikorian ym. v. parlamentti, neuvosto ja komissio, 17.12.2003 antamasta määräyksestä, joissa asianosaisina ovat olleet G. Krikorian ym. sekä parlamentti, neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio.
   Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               kumoaa kokonaan 17.12.2003 annetun määräyksen, joka on annettu tiedoksi kirjatulla kirjeellä, joka on tullut perille 6.1.2004, ja jossa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto) on työjärjestyksensä 111 artiklan nojalla hylännyt selvästi täysin perusteettomana valittajien vahingonkorvausvaatimuksen asiassa T-346/03, G. Krikorian ym. v. parlamentti, neuvosto ja komissio

               2)

               kumoaa kokonaan 17.12.2003 annetun määräyksen, joka on annettu tiedoksi kirjatulla kirjeellä, joka on tullut perille 6.1.2004, ja jossa edellä mainitun tuomioistuimen presidentti on todennut, että vastaavasti ei ole enää tarpeen ratkaista asiassa T-346/03 R, G. Krikorian ym. v. parlamentti, neuvosto ja komissio, esitettyä välitoimihakemusta

               3)

               hyväksyy kaikki ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt vaatimukset ja siis

                           a)

                           toteaa, että 18.6.1987 annettu päätöslauselma, jossa Euroopan parlamentti on tunnustanut, että Armenian kansanmurha — johon niin sanottujen nuorturkkilaisten vuoden 1915 hallitus syyllistyi 1 500 000 viattoman armenialaisen uhrin vahingoksi — on todella tapahtunut, ja jonka mukaan se, että Turkki ei ole tällä hetkellä tunnustanut kansanmurhaa, on ylitsepääsemätön este tämän valtion Euroopan unioniin liittymistä koskevan hakemuksen käsittelylle, on toimi, joka on luonut perustellun luottamuksen erityisesti armenialaista alkuperää olevien eurooppalaisten kansalaisten keskuudessa ja siis myös valittajien keskuudessa ja joka sitoo oikeudellisesti Euroopan yhteisöä

                           b)

                           toteaa, että jättäessään täysin ottamatta huomioon edellä mainitun päätöslauselman poliittiset ja juridiset seuraukset Euroopan parlamentti, Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio ovat rikkoneet yhteisön oikeutta riittävän ilmeisellä tavalla valittajien vahingoksi

                           c)

                           velvoittaa kolme yllä mainittua yhteisön toimielintä maksamaan solidaarisesti jokaiselle valittajalle 1,00 Ĳ (yksi euro) korvausta aineettomasta vahingosta, joka heille on aiheutunut tästä mainittujen toimielinten syyksi luettavasta yhteisön oikeuden rikkomisesta.

         Toissijaisesti kahden valituksen kohteena olevan määräyksen kaikilta osin tapahtuneen kumoamisen jälkeen

               4)

               palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi

               5)

               toteaa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta sitovat ne oikeusseikat, jotka yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut, ja erityisesti että Euroopan parlamentin 18.6.1987 antama päätöslauselma, joka on synnyttänyt valittajille perustellun luottamuksen siihen, että yhteisön toimielimet noudattavat mainittua päätöslauselmaa, sitoo oikeudellisesti vastaajina olevia toimielimiä.

         Joka tapauksessa

               6)

               velvoittaa nämä samat toimielimet korvaamaan solidaarisesti oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               —

               Menettelyvirheet, jotka ovat loukanneet valittajien etua:

                           1.

                           Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut työjärjestyksensä 111 artiklaa hylätessään valittajien vahingonkorvausvaatimuksen.

                           2.

                           Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut työjärjestyksensä 87 artiklan 3 kohtaa velvoittaessaan valittajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut; lisäksi sen antamasta määräyksestä puuttuvat perustelut.

                           3.

                           Valituksenalaista määräystä tutkittaessa ilmenee, että sillä on rikottu lisäksi Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan ensimmäistä kohtaa ja 13 artiklaa sekä ensimmäisen lisäpöytäkirjan ensimmäistä artiklaa sekä loukattu tehokkaan oikeussuojan periaatetta.

               —

               Yhteisön oikeuden rikkominen: antaessaan valituksenalaisen määräyksen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut luottamuksensuojan, oikeusvarmuuden sekä saavutettujen oikeuksien koskemattomuuden periaatteita.


title: Asia F-99/06: Kanne 25.8.2006 — Lopez Teruel v. SMHV

text:
               14.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/18

         Kanne 25.8.2006 — Lopez Teruel v. SMHV
   (Asia F-99/06)
   (2006/C 249/39)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Adelaida Lopez Teruel (El Casar, Espanja) (edustajat: asianajajat G. Vandersanden, L. Levi ja C. Ronzi)

      Vastaaja: Sisämarkkinoilla toimiva yhdenmukaistamisvirasto (SMHV)
   Vaatimukset

               —

               Nimittävän viranomaisen 20.10.2005 tekemä se päätös on kumottava, joka tehtiin henkilöstösääntöjen 59 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun välimiehen tehtyä päätöksensä

               —

               Nimittävän viranomaisen 17.5.2006 tekemä päätös, jolla hylättiin kantajan 20.1.2006 tekemä valitus, on tarvittavin osin kumottava

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, joka on SMHV:n virkamies, esitti lääkärintodistukset, jotka oikeuttivat hänen poissaolonsa työstä 7.4. ja 7.8.2005 välisenä aikana. SMHV riitautti näiden todistusten pätevyyden ja alisti kantajan lääkärintarkastuksiin. Niiden nojalla SMHV määräsi kantajan saapumaan töihin 2.8.2005 lähtien. Välimiesmenettelyssä, joka toimitettiin kantajan pyynnöstä henkilöstösääntöjen 59 artiklan 1 kohdan mukaisesti, vahvistettiin kantajan poissaolon säännönvastaisuus.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kolmeen kanneperusteeseen, joista ensimmäinen perustuu edellä mainitun määräyksen viidennen ja kuudennen kohdan rikkomiseen. Viidennen kohdan osalta kantaja arvostelee niiden päivien laskemistapaa, jotka SMHV katsoi säännönvastaisiksi lääkärintarkastusten jälkeen. Kuudennen kohdan osalta kantaja katsoo yhtäältä, että nimittävä viranomainen on säännönvastaisesti yksipuolisesti määrännyt välimiehen, vaikka toimielimen lääkärin ja kantajan lääkärin välillä ei ollut erimielisyyttä kolmannen lääkärin määräämisestä. Toisaalta kyseisessä kohdassa tarkoitettu viiden päivän pituinen määräaika alkaa kulua vasta siitä hetkestä, kun toimielimen lääkäri ottaa yhteyttä virkamiehen lääkäriin. Toissijaisesti tämä määräaika ei ole oikeusjärjestyksen perusteiden mukainen.
   Toisessa kanneperusteessaan kantaja vetoaa perusteluvirheeseen ja välimiehen lausunnon säännönvastaisuuteen, sillä tuossa lausunnossa esitetyt päätelmät eivät ole samansuuntaisia siinä esitettyjen lääketieteellisten toteamusten kanssa.
   Kolmannessa kanneperusteessaan kantaja vetoaa huolenpitovelvollisuuden, hyvän hallinnon periaatteen, läpinäkyvyysperiaatteen ja puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen.


title: Asia T-169/13: Kanne 21.3.2013 — Benelli Q.J. v. SMHV — Demharter (MOTO B)

text:
               25.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 147/27

         Kanne 21.3.2013 — Benelli Q.J. v. SMHV — Demharter (MOTO B)
   (Asia T-169/13)
   2013/C 147/48
   Kannekirjelmän kieli: englanti.

      Asianosaiset

      Kantaja: Benelli Q.J. Srl (Pesaro, Italia) (edustaja: asianajaja P. Lukácsi)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Demharter GmbH (Dillingen, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan vastaajan päätöksen ja palauttamaan asian SMHV:n käsiteltäväksi uudelleentarkastelua ja uutta päätöstä varten sillä perusteella, että kantajan aikaisempia merkkejä on pidettävä neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuina aikaisempina tavaramerkkeinä ja näin ollen kantajan väite, joka koskee sekaannusvaaraa, on tutkittava aineellisesti

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Mustaa, valkoista, punaista, kullanväriä, vihreää, ruskeaa ja harmaata sisältävä kuviomerkki ”MOTO B” luokkiin 9, 12 ja 25 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 8 870 926

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Hyvin tunnettu italialainen rekisteröimätön kuviomerkki ”MOTOBI” ym.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen soveltaminen.


title: Asia C-95/04 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.3.2007 — British Airways plc v. Euroopan yhteisöjen komissio ja Virgin Atlantic Airways Ltd (Muutoksenhaku — Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö — Lentoyhtiö — Matkatoimistojen kanssa tehdyt sopimukset — Provisiot, jotka liittyvät kyseisen yhtiön tietyn ajanjakson aikana liikkeelle laskemien lippujen myynnin kasvuun viiteajanjaksoon verrattuna — Provisiot, jotka myönnetään kaikkien huomioon otetun ajanjakson aikana myytyjen lippujen osalta, eikä pelkästään myyntitavoitteen saavuttamisen jälkeen myytyjen lippujen osalta)

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.3.2007 — British Airways plc v. Euroopan yhteisöjen komissio ja Virgin Atlantic Airways Ltd
   (Asia C-95/04 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö - Lentoyhtiö - Matkatoimistojen kanssa tehdyt sopimukset - Provisiot, jotka liittyvät kyseisen yhtiön tietyn ajanjakson aikana liikkeelle laskemien lippujen myynnin kasvuun viiteajanjaksoon verrattuna - Provisiot, jotka myönnetään kaikkien huomioon otetun ajanjakson aikana myytyjen lippujen osalta, eikä pelkästään myyntitavoitteen saavuttamisen jälkeen myytyjen lippujen osalta)
   (2007/C 95/02)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: British Airways plc (edustajat: solicitor R. Subiotto, barrister R. O'Donoghue ja W. Wood, QC)

      Valittajan vastapuolet: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Oliver, A. Nijenhuis ja M. Wilderspin) ja Virgin Atlantic Airways Ltd (edustajat: solicitor J. Scott, barrister C. West ja N. Green, QC)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-219/99, British Airways v. komissio, 17.12.2003 antamasta tuomiosta, jolla on hylätty perusteettomana vaatimus kumota EY 82 artiklan mukaisesta menettelystä 14.7.1999 tehty komission päätös (asia IV/D-2/34.780 — Virgin v. British Airways), joka koski British Airwaysin ja eri matkatoimistojen välisiä sopimuksia, joilla oli otettu käyttöön provisiojärjestelmiä ja muita etuja, jotka liittyivät kyseisen lentoyhtiön lippujen myyntimäärän kasvuun
   Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               British Airways plc velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 106, 30.4.2004.


title: Asia C-405/12 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 27.8.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-338/08, Stichting Natuur en Milieu ja Pesticide Action Network Europe v. komissio, 14.6.2012 antamasta tuomiosta

text:
               12.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/28

         Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 27.8.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-338/08, Stichting Natuur en Milieu ja Pesticide Action Network Europe v. komissio, 14.6.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-405/12 P)
   2013/C 9/46
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

   Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Oliver, J.-P. Keppenne, G. Valero Jordana, P. van Nuffel)
   Muut osapuolet:

               Stichting Natuur en Milieu,

               Pesticide Action Network Europe,

               Puolan tasavalta,

               Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii seuraavaa:

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-338/08 14.6.2012 antama tuomio on kumottava

               —

               asia on ratkaistava ja 1.7.2008 annettua komission päätöstä koskevat kanteet on hylättävä

               —

               asian T-338/08 kantajat on velvoitettava korvaamaan tästä muutoksenhausta komissiolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajan ensimmäinen valitusperuste vastaa asiassa C-403/12 P esitettyä.
   Komissio väittää toisessa valistusperusteessa toissijaisesti, että unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti Århusin yleissopimuksen (1) 9 artiklan 3 kappaletta tämän yleissopimuksen 2 artiklan 2 kappaleen toisen kohdan valossa, koska se on katsonut, että komissio ei antanut asetusta (EY) N:o 149/2008 (2) edellä mainitun 2 artiklan 2 kappaleen toisessa kohdassa tarkoitettuna lainsäädäntövallan käyttäjänä.

      (1)  Århusissa 25.6.1998 allekirjoitettu, tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskeva Århusin yleissopimus, joka on hyväksytty 17.2.2005 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2005/370/EY (EUVL L 124, s. 1).

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 396/2005 muuttamisesta sen liitteen I kattamien tuotteiden jäämien enimmäismääriä koskevien liitteiden II, III ja IV vahvistamiseksi 29.1.2008 annettu komission asetus (EY) N:o 149/2008 (EUVL L 58, s. 1).


title: Asia T-276/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.6.2016 – Growth Energy ja Renewable Fuels Association v. neuvosto (Polkumyynti — Yhdysvalloista peräisin olevan bioetanolin tuonti — Lopullinen polkumyyntitulli — Kumoamiskanne — Järjestö — Toimi ei koske jäseniä suoraan — Tutkimatta jättäminen — Koko maata koskeva polkumyyntitulli — Yksilöllinen kohtelu — Otanta — Puolustautumisoikeudet — Syrjimättömyys — Huolellisuusvelvoite)

text:
               25.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 270/38

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.6.2016 – Growth Energy ja Renewable Fuels Association v. neuvosto
   (Asia T-276/13) (1)

   ((Polkumyynti - Yhdysvalloista peräisin olevan bioetanolin tuonti - Lopullinen polkumyyntitulli - Kumoamiskanne - Järjestö - Toimi ei koske jäseniä suoraan - Tutkimatta jättäminen - Koko maata koskeva polkumyyntitulli - Yksilöllinen kohtelu - Otanta - Puolustautumisoikeudet - Syrjimättömyys - Huolellisuusvelvoite))
   (2016/C 270/41)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Growth Energy (Washington DC, Yhdysvallat) ja Renewable Fuels Association (Washington DC) (edustajat: aluksi asianajaja P. Vander Schueren, sitten asianajajat P. Vander Schueren ja M. Peristeraki)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamies: S. Boelaert, avustajinaan aluksi asianajaja G. Berrisch ja solicitor B. Byrne, sitten asianajajat R. Bierwagen ja C. Hipp)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: M. França ja T. Maxian Rusche) ja ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol (edustajat: asianajajat O. Prost ja A. Massot)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan bioetanolin tuonnissa 18.2.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 157/2013 (EUVL L 49, s. 10) osittaista kumoamista siltä osin kuin se koskee kantajia ja niiden jäseniä koskevasta vaatimuksesta

      Tuomiolauselma

               1)

               Lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan bioetanolin tuonnissa 18.2.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 157/2013 kumotaan siltä osin kuin se koskee Patriot Renewable Fuels LLC:tä, Plymouth Energy Company LLC:tä, POET LLC:tä ja Platinum Ethanol LLC:tä.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Growth Energy ja Renewable Fuels Association, Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio ja ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 226, 3.8.2013.


title: Asia F-9/06: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 19.4.2007 — Canteiro Lopes v. komissio (Ylennys — Lopullisen arviointikertomuksen puuttuminen — Ansioiden vertailu)

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/39

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 19.4.2007 — Canteiro Lopes v. komissio
   (Asia F-9/06) (1)

   (Ylennys - Lopullisen arviointikertomuksen puuttuminen - Ansioiden vertailu)
   (2007/C 96/81)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Rui Canteiro Lopes (Lissabon, Portugali) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Berscheid ja M. Velardo)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Komission 4.3.2005 tekemän sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla jätettiin lisäämättä kantajan nimi ansioituneimmiksi katsottujen virkamiesten luetteloon ja jätettiin hänet ylentämättä palkkaluokkaan A4 ylennyskierroksella 2000.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 74, 25.3.2006, s. 35.


title: Asia C-488/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Targоvishtki оkrazhеn sad (Bulgaria) on esittänyt 9.9.2013 — Parva Investitsionna Banka AD, UniKredit Bulbank AD ja Siyk Faundeyshan LLS v. Ear Proparti Developmant — v nesastoyatelnost АD, Ear Proparti Developmant — v nesastoyatelnost АD:n selvittäjä

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/47

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Targоvishtki оkrazhеn sad (Bulgaria) on esittänyt 9.9.2013 — Parva Investitsionna Banka AD, UniKredit Bulbank AD ja Siyk Faundeyshan LLS v. Ear Proparti Developmant — v nesastoyatelnost АD, Ear Proparti Developmant — v nesastoyatelnost АD:n selvittäjä
   (Asia C-488/13)
   2013/C 344/81
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Targоvishtki оkrazhеn sad

      Pääasian asianosaiset

      Velkojat maksukyvyttömyysmenettelyssä: Parva Investitsionna Banka AD, UniKredit Bulbank AD ja Siyk Faundeyshan LLS

      Maksukyvytön yritys: Ear Proparti Developmant — v nesastoyatelnost АD, Ear Proparti Developmant — v nesastoyatelnost АD:n selvittäjä

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kuinka on tulkittava asetuksen (EY) N:o 1896/2006 johdanto-osan kuudennessa perustelukappaleessa ja 1 artiklassa tarkoitettua täytäntöönpantavan rahamääräisen vaatimuksen riitauttamattomuuden kriteeriä?

               2)

               Silloin kun sellaisen Euroopan unionin jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä, jonka alueella rahamääräinen vaatimus pannaan täytäntöön, ei säädetä siitä, sovelletaanko täytäntöönpanomääräystä rahamääräiseen vaatimukseen maksukyvyttömyysmenettelyssä, joka on aloitettu sellaista henkilöä vastaan, jonka omaisuuteen täytäntöönpano kohdistuu, onko asetuksen 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa säädettyä kieltoa tulkittava suppeasti eli onko sen katsottava koskevan ainoastaan täytäntöönpantavia riitautettuja rahamääräisiä vaatimuksia, vai koskeeko tämä kielto myös täytäntöönpantavia riitauttamattomia rahamääräisiä vaatimuksia?

               3)

               Onko asetuksen 2 artiklan 2 kohdan b alakohtaa, jonka mukaan asetusta ei sovelleta konkurssiin, akordiin tai muihin niihin rinnastettaviin menettelyihin, tulkittava siten, että rajoitus koskee ainoastaan mainittujen menettelyjen aloittamista, vai käsittääkö tämä rajoitus menettelyt kokonaisuudessaan kyseisen Euroopan unionin jäsenvaltion kansallisessa säädöksessä säädettyjen menettelyn vaiheiden tai osien mukaisesti?

               4)

               Kun yhteisön oikeutta pidetään ensisijaisena ja jos Euroopan unionin jäsenvaltion kansallisessa säädöksessä on aukko, voiko kyseisen jäsenvaltion kansallinen tuomioistuin, jossa on aloitettu maksukyvyttömyysmenettely sellaista henkilöä vastaan, jonka omaisuuteen täytäntöönpano kohdistuu, antaa poikkeavan ja asetuksen perusperiaatteiden kanssa ristiriidassa olevan tuomion asetuksen johdanto-osan kymmenennen perustelukappaleen ja 26 artiklan perusteella tulkinnan avulla?


               19.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 117/27

         EFTAn valvontaviranomaisen 10 päivänä helmikuuta 2005 Islannin tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia E-2/05)
   (2005/C 117/08)
   EFTAn valvontaviranomainen, Rue Belliard 35, B-1040 Bryssel, asiamiehinään Niels Fenger ja Bjørnar Alterskjær, on nostanut 10 päivänä helmikuuta 2005 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Islannin tasavaltaa vastaan.
   Kantaja vaatii, että tuomioistuin

               1.

               julistaa, että koska Islannin tasavalta ei ole määräajassa lakkauttanut ja perinyt takaisin tukea, jota myönnetään osana 25 päivänä helmikuuta 2005 tehdyllä päätöksellä N:o 21/04/COL ETA-sopimuksen vastaiseksi julistettuja verojärjestelmiä, se ei ole täyttänyt mainitun päätöksen 2, 3 ja 4 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan; sekä

               2.

               määrää Islannin maksamaan oikeuskäsittelystä aiheutuvat kustannukset.

         Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Islanti antoi maaliskuussa 1999 lain N:o 31/1999 kansainvälisistä kauppayhtiöistä ilmoittamatta asiasta EFTAn valvontaviranomaiselle; vrt. valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan 3 kohta.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen teki 25 päivänä helmikuuta 2004 päätöksen N:o 21/04/COL, jonka mukaan säädöksessä määrätyt verotoimenpiteet ovat ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan mukaista valtiontukea, menettelyllisistä syistä tuki on sääntöjenvastaista, sillä ilmoitusta ei ole annettu, ja tuki on ETA-sopimuksen vastaista.

               —

               Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 14 artiklaa soveltaen EFTAn valvontaviranomainen katsoi, että tuki olisi perittävä tuensaajilta takaisin verovuodesta 1999 alkaen.

               —

               Islannin tasavalta ei ole noudattanut päätöstä N:o 21/04/COL määräajassa. Sen vuoksi EFTAn valvontaviranomainen on siirtänyt asian EFTAn tuomioistuimen käsiteltäväksi valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti.


title: Asia T-490/04: Saksan liittotasavallan 21.12.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               5.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 31/29

         Saksan liittotasavallan 21.12.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-490/04)
   (2005/C 31/54)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Saksan liittotasavalta on nostanut 21.12.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat W. -D. Plessing ja asianajaja T. Lübbig.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa postin valmistelupalvelujen alan, erityisesti itselle tuotettujen palvelujen välillisinä suorittajina olevien ja lähetyksiä konsolidoivien palveluntarjoajien pääsystä yleiseen postiverkkoon ja siihen liittyvistä erityishinnoista annetusta Saksan oikeudellisista säännöksistä (BdKEP – Postin valmistelualan rajoitukset) 20 päivänä lokakuuta 2004 tehdyn komission päätöksen (K(2004)4001/3),

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Riitautetun päätöksen mukaan Saksan postilain 51 §:n 1 momentin toisen virkkeen 5 kohdalla, jonka mukaan Deutsche Post AG on saanut sen postinkuljetusalan toimintaa varten siirtymäkauden ajaksi varatun oikeudellisen aseman (ns. poissulkeva toimilupa), rikotaan EY 86 artiklan 1 kohtaa, kun se luetaan yhdessä EY 82 artiklan kanssa, siltä osin kuin tällä säännöksellä estetään kaupallisia postin valmistelutoimien suorittajia siitä riippumatta, toimivatko ne itselle tuotettujen palvelujen välillisinä suorittajina yhden ainoan lähettäjän vai lähetyksiä konsolidoivina palveluntarjoajina useamman asiakkaan puolesta, saamasta määrästä riippuvia osasuoritusalennuksia Deutsche Post AG:n kirjekeskuksiin tapahtuvan kirjelähetysten jättämisen yhteydessä.
   Saksan liittotasavalta esittää EY 230 artiklan 2 kohdan mukaan nostetussa kanteessa, että riitautetulla päätöksellä rikotaan sekä EY 82 artiklaa että postipalveludirektiiviä 97/67/EY (1), koska

               —

               komissio on lähtenyt virheellisesti siitä, että Saksan oikeuden säännöksellä laajennetaan postin valmistelupalvelujen tarjoajien kustannuksella yleispalvelujen tarjoajana olevan Deutsche Post AG:n sille varatulla alueella olevaa määräävää markkina-asemaa näitä markkinoita edeltäville postin valmistelumarkkinoille,

               —

               lähettäjän toimesta tapahtuvan itse tuotettujen palveluiden erilainen kohtelu suhteessa kaupallisiin postipalveluiden tarjoajiin ei ole EY 82 artiklassa tai postipalveludirektiivin 12 artiklan viidennessä luetelmakohdassa tarkoitettua syrjintää,

               —

               ja että riitautetulla päätöksellä puututaan ennenaikaisesti sellaiseen Deutsche Post AG:n poissulkevan toimiluvan alueeseen, joka saadaan postipalveludirektiivin 7 artiklan 1 kohdan mukaan varata toimijalle.

         Lisäksi Saksan liittotasavalta katsoo, että riidanalaista päätöstä ei ole vastoin EY 253 artiklaa perusteltu riittävästi.

      (1)  Yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä 15 päivänä joulukuuta 1997 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/67/EY (EYVL L 15, s. 14).


title: Asia T-78/08: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11.6.2009 — Baldesberger v. SMHV (pinsettien muoto) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Pinsettien muoto — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/48

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11.6.2009 — Baldesberger v. SMHV (pinsettien muoto)
   (Asia T-78/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Pinsettien muoto - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2009/C 180/89
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Fides B. Baldesberger (edustaja: asianajaja F. Nielsen)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: M. Kicia)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne sen SMHV:n neljännen valituslautakunnan 12.12.2007 tekemän päätöksen (asia R 1405/2007-4) kumoamiseksi, joka koski hakemusta pinsettejä esittävän kolmiulotteisen tavaramerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Fides B. Baldesberger velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 107, 26.4.2008.


title: Asia C-244/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 19.5.2010 — Mesopotamia Broadcast A/S METV v. Saksan liittotasavalta

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 234/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 19.5.2010 — Mesopotamia Broadcast A/S METV v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-244/10)
   ()
   2010/C 234/32
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesverwaltungsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Mesopotamia Broadcast A/S METV

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta

      Ennakkoratkaisukysymys

   Euroopan unionin tuomioistuimelle esitetään seuraava ennakkoratkaisukysymys: kuuluuko sellaisen kansallisen säännöksen soveltaminen, jonka nojalla kansojen välistä yhteisymmärrystä koskevan periaatteen loukkaamisesta määrätään yhdistyksen toimintakielto, televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3.10.1989 annetulla neuvoston direktiivillä 89/552/ETY (1), sellaisena kuin se on muutettuna 30.6.1997 annetulla direktiivillä 97/36/EY (2), yhteensovitettuun alaan, jolloin kyseistä säännöstä ei direktiivin 2 a artiklan nojalla voitaisi soveltaa, ja jos kuuluu, millä edellytyksillä?

      (1)  Televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3.10.1989 annettu neuvoston direktiivi 89/552/ETY (EYVL L 298, s. 23).

      (2)  Televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun neuvoston direktiivin 89/552/ETY muuttamisesta 30.6.1997 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/36/EY (EYVL L 202, s. 60).