title: René Bébinin 16.3.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-84/95)

text:
 12.8.95            m                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 208 /25
    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                  ( 543 871,13 FRF ) laillisine korkoineen tästä kanteesta
             TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,                                     lukien ja pääomittamaan koron tai maksamaan vastaa
                                                                         van määrän ecuina .
                 21 päivänä kesäkuuta 1995 ,
asiassa T-370/94 , Jacques Vigel vastaan Euroopan yhteisö          — Velvoittaa vastaajan maksamaan kuusikymmentä tu
                       jen komissio ^)                                   hatta Ranskan frangia ( 60 000 FRF ) kuluina, joita ei voi
( Virkamiehet — Tutkittavaksi ottaminen — Kantajalle                     lukea oikeudenkäyntikuluihin, tai maksamaan vastaa
         epäedullinen päätös — Ylentämismenettely)                       van määrän ecuina .
                        ( 95/C 208/55 )
                                                                    — Velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyn
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                            tikulut .
Asiassa T-370/94 , Jacques Vigel vastaan Euroopan yhteisö
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
jen komissio, jossa Euroopan yhteisöjen komission virka
mies Jacques Vigel , kotipaikka Bergen (Alankomaat), edus
                                                                    Kantajana oleva Groupement Agricole d'Exploitation en
tajanaan asianajaja Constantin Nikis, Bryssel , prosessi           Communin ( CAEC ) johtaja oli saanut vuonna 1978 tuotan
osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Louis Schiltz , 2 , rue       tosuunnan muuttamisesta maidontuotannosta naudan- tai
du Fort Rheinsheim, on nostanut kanteen komissiota
                                                                    lampaanlihan tuottamiseen maksettavan palkkion; kanta
vastaan ( asiamiehenä Ana Maria Alves Vieira ), jossa vaadi
                                                                    jalle oli myönnetty vuonna 1991 asetuksen ( ETY ) N:o 857/
taan kumoamaan Pettenin yhteisessä tutkimuskeskuksessa
                                                                    84 mukainen erityinen viitemäärä ja tehty asetuksen ( ETY )
( Alankomaat ) 20.4.1994 henkilöstölle tehty ilmoitus PE/
                                                                    N:o 2187/93 perusteella 543 871,13 Ranskan frangin
A/637, josta käy ilmi, että kantajaa ei ole otettu mukaan
                                                                    suuruinen hyvitystarjous ; kantaja valittaa Office National
henkilöstöstä tehtyyn luetteloon, jossa on luetteloitu ne,
                                                                    Interprofessionnel du lait'n ( ONILAIT ) päätöksestä, jossa
jotka voidaan ottaa huomioon vuoden 1994 ylentämisme
                                                                    kieltäydyttiin suorittamasta hänelle tätä hyvitystä sillä
nettelyssä myöntämällä heille ylennys tai ylimääräinen              perusteella , että hänen erityistä viitemääräänsä ei voida
palkkataso, samoin kuin vaaditaan vahingonkorvauksena               katsoa lopulliseksi, koska hän ei ollut itse aloittanut
75 000 Belgian frangia ( BEF ) ja 250 000 Belgian frangia           uudelleen maidontuotantoa . Tämän osalta todetaan, että
( BEF ) korvauksena kantajan kärsimästä aineettomasta ja
                                                                    GAEC:n osakkaat päättivät muodostaa vuonna 1 992 Socie
aineellisesta vahingosta, yhteisöjen ensimmäisen oikeus
                                                                    te Civile d'Exploitation Agricolen ( SCEA ) perustamatta
asteen tuomioistuin ( neljäs jaosto ), toimien kokoonpanossa        kuitenkaan uutta oikeushenkilöä .
jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts ja tuomarit R. Schintgen
ja R. García-Valdecasas sekä kirjaaja H. Jung, on antanut
                                                                    Kantaja katsoo, että valituksenalainen päätös on syntynyt
21.6.1995 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava :                toimivaltaisen viranomaisen suorittaman virheellisen asian
1 ) Kanne jätetään tutkimatta.                                      arvioinnin tuloksena . Todellisten oikeudellisten suhteiden
                                                                    osalta on nimittäin toisaalta katsottava, että EARL BENIN,
2 ) Asianosaiset    vastaavat    omista     oikeudenkäyntiku       jolle tuotanto-omaisuus mukaan lukien erityisesti maatilan
     luistaan .
                                                                    vuokraoikeus oli siirretty kokonaisuudessaan, oli alunperin
                                                                    jaettujen viitemäärien ainoa laillinen haltija, ja toisaalta että
(') EYVL N:o C 380 , 31.12.1994
                                                                    EARL BENIN:in muuttaminen SCEA:ksi tapahtui perusta
                                                                    matta uutta oikeushenkilöä, jolle oikeudet olisivat kuulu
                                                                    neet .
Rene Bebinin 16.3.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota               Valituksenalainen päätös perustuu näin ollen asetuksen
                   vastaan nostama kanne                            ( ETY ) N:o 3950/92 12 artiklassa tarkoitettujen käsitteiden
                        Asia T-84/95 )                             .'tila ja tuottaja ' virheelliseen tulkintaan . Lisäksi EARL
                          95/C 208/56 )                             BENIN:in perustaminen ja sen muuttaminen SCEA:ksi on
                                                                    ainoastaan asetuksessa ( ETY ) N:o 804/68 tarkoitettu tar
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       peellinen rakenteellinen sopeuttaminen, joka ei missään
                                                                    tapauksessa vaikuta maidontuotantoon.
Yhtenä SCEA R.D.M.:n johtajista toimiva ja yhtiön
osakas Rene Bebin, Le Rheu ( Ranska ), edustajanaan
asianajaja Philippe Olive , Rennes, prosessiosoite Luxem
burgissa asianajotimisto Aloyse May, 31 , Grand Rue, on
nostanut 16.3.1995 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö             Bernard Lagan 17.3.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota
jen komissiota vastaan.                                                                vastaan nostama kanne
Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio                                      (Asia T-93/95 )
istuin :                                                                                ( 95/C 208/57 )
— Velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission maksamaan
    yhtenä SCEA R.D.M.:n johtajista toimivalle ja yhtiön                            (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
    osakkaalle Rene Bebinille viisisataaneljäkymmen
    täkolme tuhatta kahdeksansataaseitsemänkymmen                  Gaec Landuyt-Lagan yhteydessä maanviljelystä harjoittava
    täyksi Ranskan frangia ja kolmetoista centimeä                  maanviljelijä Bernard Laga, kotipaikka Grisolles ( Ranska ),


title: Asia C-393/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) on esittänyt 10.9.2008 — Emanuela Sbarigia v. Azienda USL RM/A ja Comune di Roma, Assiprofar — Associazione Sindacale Proprietari Farmacian ja Ordine dei Farmacisti della Provincia di Roman osallistuessa asian käsittelyyn

text:
               8.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 285/28

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) on esittänyt 10.9.2008 — Emanuela Sbarigia v. Azienda USL RM/A ja Comune di Roma, Assiprofar — Associazione Sindacale Proprietari Farmacian ja Ordine dei Farmacisti della Provincia di Roman osallistuessa asian käsittelyyn
   (Asia C-393/08)
   (2008/C 285/46)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Emanuela Sbarigia

      Vastaajat: Azienda USL RM/A ja Comune di Roma, Assiprofar — Associazione Sindacale Proprietari Farmacian ja Ordine dei Farmacisti della Provincia di Roman osallistuessa asian käsittelyyn
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kilpailunvapautta ja palvelujen tarjoamisen vapautta koskevien yhteisön periaatteiden, kuten EY 49, EY 81, EY 82, EY 83, EY 84, EY 85 ja EY 86 artiklassa vahvistettujen periaatteiden, kanssa yhteensopiva sääntely, jolla apteekkiliikkeet alistetaan edellä tarkoitetuille kielloille olla pitämättä vuosilomaa ja pitää liike avoinna yli Lazion aluelain N:o 26/2002 edellä mainituissa säännöksissä sallittua aukioloa koskevien enimmäisrajojen, ja onko niiden kanssa yhteensopiva tämän lain 10 §:n 2 kohdan mukainen säännös, joka edellyttää Comune di Romalta näistä kielloista anottavalta poikkeusluvalta sitä, että viranomainen ensin harkintansa mukaan arvioi (arviointi, joka tehdään yhdessä tässä pykälässä mainittujen yhdistysten ja elinten kanssa) anomuksen tehneen apteekkiliikkeen sijaintiin perustuvan erityisen toimintaympäristön kunnassa?

               2)

               Onko EU 152 ja EU 153 artiklan kanssa yhteensopiva sääntely, jolla julkinen apteekkipalvelu, jonka päämääränä on palvelun käyttäjien terveyden suojelu, alistetaan aluelaissa N:o 26/2002 asetetun kaltaisille rajoittaville edellytyksille tai kiellolle lisätä yksittäisten apteekkiliikkeiden päivittäistä, viikoittaista ja vuosittaista aukioloaikaa?


title: Asia T-354/12: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.9.2014 — Afepadi ym. v. komissio (Kumoamiskanne — Terveysväitteiden käyttö elintarvikkeiden merkinnöissä ja mainonnassa — Asetus (EY) N:o 432/2012 — Johdanto-osan 11, 14 ja 17 perustelukappaleet — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Tutkimatta jättäminen)

text:
               1.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 431/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.9.2014 — Afepadi ym. v. komissio
   (Asia T-354/12) (1)

   ((Kumoamiskanne - Terveysväitteiden käyttö elintarvikkeiden merkinnöissä ja mainonnassa - Asetus (EY) N:o 432/2012 - Johdanto-osan 11, 14 ja 17 perustelukappaleet - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Tutkimatta jättäminen))
   (2014/C 431/34)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Asociación Española de Fabricantes de Preparados alimenticios especiales, dietéticos y plantas medicinales (Afepadi) (Barcelona, Espanja), Elaborados Dietéticos SA (Palma de Cervelló, Espanja), Nova Diet SA (Burgos, Espanja), Laboratorios Vendrell SA (Barcelona) ja Ynsadiet SA (Leganés, Espanja) (edustaja: asianajaja P. Velázquez González)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Grünheid ja P. Němečková)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Ranskan tasavalta (asiamiehet: D. Colas ja S. Menez)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus erityisesti, muiden kuin sairauden riskin vähentämiseen ja lasten kehitykseen ja terveyteen viittaavien elintarvikkeita koskevien sallittujen terveysväitteiden luettelosta 16.5.2012 annetun komission asetuksen (EY) N:o 432/2012 (EYVL L 136, s. 1) johdanto-osan 11, 14 ja 17 perustelukappaleiden kumoamiseksi.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Asociación Española de Fabricantes de Preparados alimenticios especiales, dietéticos y plantas medicinales (Afepadi), Elaborados Dietéticos SA, Nova Diet SA, Laboratorios Vendrell SA ja Ynsadiet SA vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 295, 29.9.2012.


title: Asia T-207/12 P: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.5.2014 – Marcuccio v. komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Kanne, joka on nostettu sellaisen vaatimuksen esittämisen jälkeen, joka koskee asiakirjan liittämistä asiakirja-aineistoon, joka koskee vaatimusta myöntää, että valittajan kärsimä vahinko johtui tapaturmasta — Toimi ei ole valittajalle epäedullinen — Valmisteleva toimi — Tiedottamistoimi — Virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 94 artiklan a alakohta — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
               7.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.5.2014 – Marcuccio v. komissio
   (Asia T-207/12 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Kanne, joka on nostettu sellaisen vaatimuksen esittämisen jälkeen, joka koskee asiakirjan liittämistä asiakirja-aineistoon, joka koskee vaatimusta myöntää, että valittajan kärsimä vahinko johtui tapaturmasta - Toimi ei ole valittajalle epäedullinen - Valmisteleva toimi - Tiedottamistoimi - Virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 94 artiklan a alakohta - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton))
   2014/C 212/38
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser, J. Currall ja G. Gattinara, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-3/11, Marcuccio vastaan komissio, 29.2.2012 antama tuomio (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Luigi Marcuccio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle tässä asiassa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 194, 30.6.2012.


title: Asia F-56/15: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 5.2.2016 – Barnett ja Mogensen v. komissio (Henkilöstö — Eläköityneet virkamiehet — Vanhuuseläkkeet — Henkilöstösääntöjen 64 artikla — Korjauskertoimet — Korjauskertoimien vuosittainen päivittäminen — Henkilöstösääntöjen 65 artiklan 2 kohta — Väliaikainen päivittäminen — Henkilöstösääntöjen liitteessä XI olevat 3, 4 ja 8 artikla — Kynnysarvo — Elinkustannusten muuttuminen — Henkilöstösääntöjen 65 artiklan 4 kohta — Se, että lainsäätäjä on päättänyt olla suorittamatta päivittämistä vuosien 2013 ja 2014 osalta — Vaikutus — Asetus N:o 1416/2013 — Tanskaa koskevan korjauskertoimen yliarviointi — Korjauskertoimen pienentäminen väliaikaista päivittämistä koskevan mekanismin avulla — Harkintavallan väärinkäyttö)

text:
               21.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/48

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 5.2.2016 – Barnett ja Mogensen v. komissio
   (Asia F-56/15) (1)

   ((Henkilöstö - Eläköityneet virkamiehet - Vanhuuseläkkeet - Henkilöstösääntöjen 64 artikla - Korjauskertoimet - Korjauskertoimien vuosittainen päivittäminen - Henkilöstösääntöjen 65 artiklan 2 kohta - Väliaikainen päivittäminen - Henkilöstösääntöjen liitteessä XI olevat 3, 4 ja 8 artikla - Kynnysarvo - Elinkustannusten muuttuminen - Henkilöstösääntöjen 65 artiklan 4 kohta - Se, että lainsäätäjä on päättänyt olla suorittamatta päivittämistä vuosien 2013 ja 2014 osalta - Vaikutus - Asetus N:o 1416/2013 - Tanskaa koskevan korjauskertoimen yliarviointi - Korjauskertoimen pienentäminen väliaikaista päivittämistä koskevan mekanismin avulla - Harkintavallan väärinkäyttö))
   (2016/C 106/58)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Adrian Barnett (Roskilde, Tanska) ja Sven-Ole Mogensen (Hellerup, Tanska) (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Gattinara ja F. Simonetti)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus niiden päätösten kumoamiseksi, joissa pienennetään kantajien, jotka asuvat Tanskassa, eläkkeeseen sovellettavaa korjauskerrointa, sellaisena kuin tämä ilmenee heidän vuoden 2014 kesäkuun eläkekuiteistaan, ja sen henkisen kärsimyksen korvaamiseksi, joka on väitetysti aiheutunut siitä, että riidanalaisten päätösten perustelemiseksi on käytetty erilaisia ja ristiriitaisia tietoja

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Adrian Barnett ja Sven-Ole Mogensen vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja heidät velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 213, 29.6.2015, s. 46.


title: Asia C-5/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 4.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Hamburg – Saksa) – Kernkraftwerke Lippe-Ems GmbH v. Hauptzollamt Osnabrück (Ennakkoratkaisupyyntö — SEUT 267 artikla — Perustuslainmukaisuuden valvontaa koskeva liitännäismenettely — Kansallisen lain unionin oikeuden mukaisuuden ja kyseisen jäsenvaltion perustuslain mukaisuuden tutkiminen — Kansallisen tuomioistuimen oikeus saattaa ennakkoratkaisupyyntö unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään ydinpolttoaineen käytöstä kannettavasta verosta — Direktiivit 2003/96/EY ja 2008/118/EY — SEUT 107 artikla — EA 93, EA 191 ja EA 192 artikla)

text:
               20.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 4.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Hamburg – Saksa) – Kernkraftwerke Lippe-Ems GmbH v. Hauptzollamt Osnabrück
   (Asia C-5/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - SEUT 267 artikla - Perustuslainmukaisuuden valvontaa koskeva liitännäismenettely - Kansallisen lain unionin oikeuden mukaisuuden ja kyseisen jäsenvaltion perustuslain mukaisuuden tutkiminen - Kansallisen tuomioistuimen oikeus saattaa ennakkoratkaisupyyntö unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi - Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään ydinpolttoaineen käytöstä kannettavasta verosta - Direktiivit 2003/96/EY ja 2008/118/EY - SEUT 107 artikla - EA 93, EA 191 ja EA 192 artikla))
   (2015/C 236/17)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Hamburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Kernkraftwerke Lippe-Ems GmbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Osnabrück

      Tuomiolauselma

               1)

               SEUT 267 artiklaa on tulkittava siten, että kansallisella tuomioistuimella, joka ei ole varma siitä, onko kansallinen lainsäädäntö unionin oikeuden mukainen, eikä siitä, onko se kyseisen jäsenvaltion perustuslain mukainen, on oikeus ja tapauksesta riippuen velvollisuus saattaa unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi unionin oikeuden tulkintaa tai pätevyyttä koskevat kysymykset, vaikka lainsäädännön perustuslainmukaisuutta valvovassa kansallisessa tuomioistuimessa on vireillä kyseisen lainsäädännön perustuslainmukaisuutta koskeva liitännäinen menettely.

               2)

               Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY 14 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja valmisteveroja koskevasta yleisestä järjestelmästä ja direktiivin 92/12/ETY kumoamisesta 16.12.2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/118/EY 1 artiklan 1 ja 2 kohtaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään verosta, joka kannetaan ydinpolttoaineen käyttämisestä kaupalliseen sähköntuotantoon.

               3)

               SEUT 107 artiklaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään verosta, joka kannetaan ydinpolttoaineen käyttämisestä kaupalliseen sähköntuotantoon.

               4)

               EA 93 artiklan 1 kohtaa, EA 191 artiklaa, luettuna yhdessä EU-, EUT- ja EHTY-sopimuksiin liitetyn Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan (N:o 7) 3 artiklan 1 kohdan kanssa, ja EA 192 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä EA 1 artiklan 2 kohdan ja EA 2 artiklan d alakohdan kanssa, on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään verosta, joka kannetaan ydinpolttoaineen käyttämisestä kaupalliseen sähköntuotantoon.

      (1)  EUVL C 85, 22.3.2014.


title: Asia T-11/08: Kanne 7.1.2008 — Kwang Yang Motor v. SMHV — Honda Giken Kogyo (polttomoottorin kuvaus)

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/58

         Kanne 7.1.2008 — Kwang Yang Motor v. SMHV — Honda Giken Kogyo (polttomoottorin kuvaus)
   (Asia T-11/08)
   (2008/C 64/94)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Kwang Yang Motor Co. Ltd (Kaohsiung City, Taiwan) (edustajat: lakimies P. Rath ja lakimies W. Festl-Wietek)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha Co. Ltd (Tokio, Japani)
   Vaatimukset

               —

               SMHV:n kolmannen valituslautakunnan asiassa R 1380/2006-3 8.10.2007 tekemä päätös, joka on annettu tiedoksi kantajan edustajille 30.10.2007, on kumottava.

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ja valituslautakunnassa.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisömalli, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Polttomoottorin rekisteröity yhteisömalli — yhteisömalli N:o 000 163 290 — 0002

      Yhteisömallin haltija: Kantaja

      Yhteisömallin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha Co. Ltd

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjän mallioikeus: Yhdysvalloissa rekisteröity polttomoottorin malli — patentti N:o D 282 071

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskeva vaatimus hylättiin kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: Mitättömyysosaston ratkaisu kumottiin ja mallioikeus julistettiin mitättömäksi

      Kanneperusteet: Yhteisömallista annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 4 ja 6 artiklan rikkominen
   Kantaja väittää, että polttomoottorin suunnittelijoiden vapaus kaventuu malleihin, jotka täyttävät toiminnallisuuden vaatimuksen. Koska teollisuudenalan kehitys on lisäksi lähes täysin jo tapahtunut, suunnittelijoiden on sitäkin vaikeampaa tuottaa kyseisellä alalla sellaisia vaihtoehtoja, joista syntyy täysin erilainen kokonaisvaikutelma heikentämättä mallin toimivuutta. Näin ollen kantajan mukaan pienimmätkin yksityiskohdat on otettava huomioon, kun arvioidaan mallin yksilöllisyyttä.
   Kantaja väittää lisäksi, että se on kuitenkin onnistunut säilyttämään haastavan mallin toiminnallisuuden sekä myös sen tekniset ominaisuudet ja samanaikaisesti antanut sen olennaisille osille yksilöllisen luonteen.


title: Asia C-23/02: Cour de Cassationin (Belgia) 6.11.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Office national de l'emploi vastaan Alami Mohamad

text:
C 97/2                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          20.4.2002
käsiteltäväksi saadakseen käsiteltävänään olevassa kauppare-            Tribunal de commerce de Marseille’n 22.1.2002 tekemäl-
kisterimerkintää koskevassa asiassa, jossa rekisteri-ilmoituksen        lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
tekijänä on Holto Ltd, ennakkoratkaisun EY 43 ja EY 48 artik-           Marseille Fret SA vastaan Seatrano Shipping Company
lan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien                                         Ltd.
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit
D. A. O. Edward, A. La Pergola, M. Wathelet (esittelevä tuoma-
ri) ja C. W. A. Timmermans, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja:                                    (Asia C-24/02)
R. Grass, on antanut 22.1.2002 määräyksen, jonka määräysosa
on seuraava:                                                                                (2002/C 97/04)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ei selvästi ole toimivaltainen
vastaamaan Landesgericht Salzburgin 27.11.2000 tekemällään
päätöksellä esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin.                      Tribunal de commerce de Marseille on pyytänyt 22.1.2002
                                                                        tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
                                                                        mioistuimeen 31.1.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
                                                                        melta ennakkoratkaisua asiassa Marseille Fret SA vastaan
(1) EYVL C 28, 27.1.2001.                                               Seatrano Shipping Company Ltd seuraaviin kysymyksiin:
                                                                        1.     Onko vuoden 1968 Brysselin yleissopimusta, joka on
                                                                               toistettu 22.12.2000 annetussa asetuksessa (EY)
                                                                               N:o 44/2001 (1), tulkittava siten, että sen II osastossa
                                                                               olevilla määräyksillä mahdollistetaan se, että yhden jäsen-
                                                                               valtion tuomioistuin voi evätä toisen sopimusvaltion
                                                                               kansalaiselta oikeuden nostaa kanne sellaisissa tuomiois-
                                                                               tuimissa, jotka niin kansallisen kuin yhteisön oikeuden
                                                                               mukaan ovat tämän luonnollisia tuomioistuimia?
Cour de Cassationin (Belgia) 6.11.2000 tekemällään pää-
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Office
         national de l’emploi vastaan Alami Mohamad                     2.     Voiko englantilainen tuomioistuin Anti suit injunction
                                                                               -menettelyllä evätä oikeuden tuomioistuinkäsittelyyn sel-
                                                                               laisessa toisen jäsenvaltion tuomioistuimessa, joka vuo-
                           (Asia C-23/02)
                                                                               den 1968 Brysselin yleissopimuksen, joka on toistettu
                                                                               22.12.2000 annetussa asetuksessa (EY) N:o 44/2001,
                           (2002/C 97/03)                                      nojalla voi kuitenkin olla toimivaltainen?
                                                                        3.     Voiko englantilainen tuomioistuin kyseessä olevalla me-
Cour de Cassation on pyytänyt 6.11.2000 tekemällään päätök-                    nettelyllä evätä muiden jäsenvaltioiden tuomioistuimilta
sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 31.1.2002,                  mahdollisuuden päättää siitä, ovatko ne toimivaltaisia,
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-                   vaikka lienee niin, että tämä mahdollisuus johtuu
sa Office national de l’emploi vastaan Alami Mohamad seuraa-                   22.12.2000 annetun asetuksen (EY) N:o 44/2001 II lu-
vaan kysymykseen:                                                              vussa olevista määräyksistä?
Onko Rabatissa 27.4.1976 allekirjoitetun ja 26.9.1978 anne-             4.     Voidaanko oikeutta saada asiansa tuomioistuimen käsitel-
tulla neuvoston asetuksella N:o 2211/78 (1) yhteisön puolesta                  täväksi, sellaisena kuin Euroopan yhteisöjen tuomioistuin
hyväksytyn Euroopan talousyhteisön ja Marokon kuningas-                        sitä suojelee, tulkita siten, että sillä sallitaan se, että
kunnan välisen yhteistyösopimuksen vastaista, että jäsenvaltio                 englantilaisessa Anti suit injunction -menettelyssä määri-
ottaa työntekijän, joka on Marokon kansalainen, osalta huo-                    teltyjen seuraamusten uhalla yhteisön kansalaisen on
mioon vain ne kaudet, jotka hän on työskennellyt työntekijänä                  peruutettava sellainen kanne, joka on itsenäinen ja joka
tämän jäsenvaltion alueella, määritellessään, voidaanko hänelle                on jo saatettu ranskalaisen tuomioistuimen käsiteltäväksi?
maksettavaa työttömyyskorvauksen peruspäivärahaa korottaa
työskentelykausien perusteella vahvistettavalla lisäosalla?
                                                                        (1) Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta
                                                                            ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22 päivänä
(1) Euroopan talousyhteisön ja Marokon kuningaskunnan välisen
                                                                            joulukuuta 2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001
    yhteistyösopimuksen tekemisestä 26 päivänä syyskuuta 1978
                                                                            (EYVL L 12, 16.1.2001, s. 1).
    annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2211/78 (EYVL L 264,
    27.9.1978, s. 1).


title: Asia T-172/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.5.2013 — Brauerei Beck v. SMHV — Aldi (Be Light) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Be Light rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön tavaramerkki BECK’s — Suhteellinen hylkäysperuste — Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/77

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.5.2013 — Brauerei Beck v. SMHV — Aldi (Be Light)
   (Asia T-172/12) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Be Light rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön tavaramerkki BECK’s - Suhteellinen hylkäysperuste - Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta)
   2013/C 225/171
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Brauerei Beck GmbH & Co. KG (Bremen, Saksa) (edustajat: asianajajat G. Hasselblatt ja C. Töbelmann Valeska)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Poch)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Saksa) (edustajat: asianajajat N. Lützenrath, U. Rademacher, L. Kolks ja C. Fürsen Cay)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 19.1.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 2258/2010-1), joka koskee Brauerei Beck GmbH & Co. KG:n ja Aldi GmbH & Co. KG:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Brauerei Beck GmbH & Co. KG vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ja Aldi GmbH & Co. KG:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 194, 30.6.2012.


title: Asia T-631/16: Kanne 2.9.2016 – Remag Metallhandel ja Jaschinsky v. komissio

text:
               24.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 392/47

         Kanne 2.9.2016 – Remag Metallhandel ja Jaschinsky v. komissio
   (Asia T-631/16)
   (2016/C 392/62)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Remag Metallhandel GmbH (Steyr, Itävalta) ja Werner Jaschinsky (St. Ulrich bei Steyr, Itävalta) (edustaja: asianajaja M. Lux)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat, ottaen huomioon OLAFin pyynnön ja sitä seuranneen vaatimuksen siitä, että jäsenvaltioiden viranomaiset kantavat polkumyyntitullit kaikista Taiwanista EU:hun tuoduista piimetallilähetyksistä lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan piin tuonnissa 2.3.2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 398/2004 (EUVL 2004, L 66) ja lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan piin tuonnissa, sellaisena kuin se on laajennettu koskemaan piin tuontia Korean tasavallasta riippumatta siitä, onko tuotteen alkuperämaaksi ilmoitettu Korean tasavalta, 25.5.2010 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 467/2010 (EUVL 2010, L 131) mukaisesti, vaikkei OLAF ole esittänyt tai esittänyt riittäviä todisteita siitä, että Remagin Taiwanista tuoma pii on kiinalaista alkuperää, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               velvoittaa vastaajan korvaaman kantajille aiheutuneet hakemuksessa määritetyt vahingot 8 prosentin vuotuisine viivästyskorkoineen ja

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu väitteeseen, jonka mukaan OLAF ohjeisti ja yllytti kansallisia hallintoviranomaisia rikkomaan yhteisön tullikoodeksin 220 artiklan 1 kohtaa ja 221 artiklan 1 kohtaa pyytämällä jäsenvaltioita kantamaan polkumyyntitullit ennen kuin tavaroiden alkuperää koskeva tutkimus oli vahvistettu väitettyjen tullien vanhentumisen välttämiseksi.

               2.

               Toinen kanneperuste perustuu väitteeseen, jonka mukaan kun OLAF ei ottanut polkumyyntitullien kantamispyynnössään huomioon sitä tosiseikkaa, että piin uudelleenlastaus Kiinassa ei ole todiste siitä, että pii on kiinalaista alkuperää, se rikkoi hyvän hallinnon periaatetta ja velvollisuutta perustaa päätelmänsä perusteltuihin todisteisiin.

               3.

               Kolmas kanneperuste perustuu väitteeseen, jonka mukaan kun OLAF väitti, että kaikessa piin tuonnissa Taiwanista oli kyse Kiinasta peräisin olevasta tavarasta, se ei ottanut huomioon muuta kuin etuuskohteluun oikeuttavaa alkuperää koskevaa todistustaakkaa.

               4.

               Neljäs kanneperuste perustuu väitteeseen, jonka mukaan väittämällä, että Taiwanissa käyty menettely oli riittämätön vahvistamaan taiwanilaisen alkuperän ottamatta huomioon käsitellyn piin käyttöä, OLAF ei ottanut huomioon alkuperäsääntöjä sellaisina kuin Euroopan unionin tuomioistuin on niitä tulkinnut.

               5.

               Viides kanneperuste perustuu väitteeseen kantajan oikeuden puolustukseen loukkaamisesta.


title: Asia C-485/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 1.12.2009 — Viamex Agrar Handels GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               13.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 1.12.2009 — Viamex Agrar Handels GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Asia C-485/09)
   2010/C 37/22
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Hamburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Viamex Agrar Handels GmbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1.

               Sovelletaanko eläinten suojelemisesta kuljetuksen aikana ja direktiivien 90/425/ETY ja 91/496/ETY (1) muuttamisesta 19.11.1991 annetun direktiivin 91/628/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna eläinten suojelemisesta kuljetuksen aikana annetun direktiivin 91/628/ETY (2) muuttamisesta 29.6.1995 annetulla neuvoston direktiivillä, liitteessä olevassa VII luvussa olevan 48 jakson 5 kohtaa rautatiekuljetuksiin?

               2.

               Onko tuomioistuin tapauksissa, joissa direktiivin 91/628/ETY rikkominen ei ole johtanut eläinten kuolemaan, yleisesti velvollinen tutkimaan, onko jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen soveltanut vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista erityisistä yksityiskohtaisista säännöistä elävien nautaeläinten hyvinvoinnin osalta kuljetuksen aikana 18.3.1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 615/98 (3) 5 artiklan 3 kohtaa suhteellisuusperiaatteen mukaisesti?

      (1)  EYVL L 340, s. 17

      (2)  EYVL L 148, s. 52

      (3)  EYVL L 82, s. 19


title: Asia T-61/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 11.9.2008 — Italia v. komissio

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/62

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 11.9.2008 — Italia v. komissio
   (Asia T-61/06) (1)

   (2008/C 301/111)

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 86, 8.4.2006.


title: Asia T-178/06: Kanne 28.6.2006 — Bavaria v. neuvosto

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/46

         Kanne 28.6.2006 — Bavaria v. neuvosto
   (Asia T-178/06)
   (2006/C 224/100)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Bavaria N.V. (edustaja: asianajaja G. van der Wal)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, että asetuksen N:o 1347/2001 lainvastaisuus synnyttää sopimussuhteen ulkopuolisen yhteisön vastuun EY 288 artiklan toisen kohdan nojalla

               —

               velvoittaa neuvoston korvaamaan Bavarialle aiheutuneen ja vielä aiheutuvan vahingon ja vahvistaa vahingonkorvauksen määräksi 100 miljoonaa euroa tai sellaisen summan, jonka yhteisöjen tuomioistuin katsoo asianmukaiseksi, sekä velvoittaa tarvittaessa neuvoston maksamaan viivästyskorkoa

               —

               velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja katsoo, että neuvosto on vastuussa vahingosta, joka kantajalle on aiheutunut ja vielä aiheutuu 28.6.2001 annetusta neuvoston asetuksesta (EY) N:o 1347/2001, (1) jossa nimitys ”Bayerisches Bier” rekisteröidään suojatuksi maantieteelliseksi merkinnäksi. Kantajan mukaan asetus N:o 1347/2001 on lainvastainen ja loukkaa siksi kantajan oikeuksia. Vahinko, joka kantajalle on aiheutunut tästä oikeudenloukkauksesta, koostuu muun muassa eri jäsenvaltioissa käytyjen ja käytävien menettelyjen kustannuksista, Bavaria-sanan sisältävien Bavarian tavaramerkkien maineelle aiheutuneesta vahingosta sekä tulevasta vahingosta, joka aiheutuu kantajan tavaramerkkioikeuksien loukkaamisesta ja menettämisestä.
   Kantaja väittää, että ”Bayerisches Bier” -nimitys on rekisteröity perusteettomasti maantieteelliseksi merkinnäksi, koska olut ei ole EY:n perustamissopimuksen liitteessä I tarkoitettu maataloustuote tai elintarvike. Kantajan mukaan asetus N:o 2081/92 (2) ei voi olla laillinen perusta ”Bayerisches Bier” -nimityksen rekisteröinnille olutta koskevaksi suojatuksi maantieteelliseksi merkinnäksi, koska tämäkin asetus on lainvastainen.
   Kantaja väittää lisäksi, että neuvosto otti perusteettomasti lähtökohdakseen sen, että ”Bayerisches Bier” -nimitys täyttää asetuksen N:o 2081/92 2 ja 4 artiklassa säädetyt edellytykset.
   Kantajan mukaan tällaista päätelmää ei perusteltu riittävästi, erityisesti kun otetaan huomioon, että rekisteröintihakemus ei ollut riidaton.
   Kantajan mukaan ”Bayerisches Bier” -nimitys ei myöskään täytä asetuksen N:o 2081/92 17 artiklan ja 2 artiklan mukaisen yksinkertaistetun menettelyn soveltamiselle asetettuja edellytyksiä, koska kyseisellä nimityksellä ei ollut ennen viitepäivää 25.7.1993 Saksassa mitään laillista suojaa, eikä se ollut myöskään tullut käytössä vakiintuneeksi nimitykseksi.
   Kantaja toteaa edelleen, että Baijeri on yksi Saksan osavaltioista (Länder) ja että osavaltion (Land) nimeä voidaan vain poikkeustapauksissa käyttää suojattuna nimityksenä.
   Kantajan mukaan ”Bayerisches Bier” -nimityksellä ei myöskään ole mitään aluesidonnaista laadullista piirrettä tai mainetta, koska kyse on kokonaisesta valikoimasta tuotteita, jotka ovat ominaisuuksiltaan hyvin erilaisia. Kantaja väittää, että asetuksen N:o 2081/92 mukaan ei ole sallittua, että eri olutlajeja koskevalle yleisluonteiselle yhteiskäsitteelle tunnustetaan suojatun maantieteellisen merkinnän asema.
   Saksan jättämä rekisteröintihakemus ei kantajan mukaan myöskään täyttänyt asetuksen N:o 2081/92 4 artiklan 2 kohdassa säädettyjä edellytyksiä, eikä se ollut riittävä perusta rekisteröinnille.
   Kantaja väittää myös, että neuvosto rikkoi ”Bayerisches Bier” -nimityksen rekisteröimisellä asetuksen N:o 2081/92 3 artiklaa ja EY 28 artiklaa, koska tämä nimitys on useissa jäsenvaltioissa yleisnimi.
   Myös asetuksen N:o 2081/92 17 artiklan mukainen menettely on kantajan mukaan pätemätön, koska asianosaisilla ei ollut mahdollisuutta tulla kuulluksi avoimessa ja asianmukaisessa hallintomenettelyssä.
   Kantaja katsoo sitten, että neuvosto käytti virheellistä lähtökohtaa tarkastellessaan sellaisten olutmerkkien olemassaoloa, jotka sisältävät ”Bayerisches Bier” -nimityksen, koska yhteenkään kantajan tavaramerkeistä ei sisälly ”Bayerisches Bier” -merkintää.
   Kantaja väittää myös yksinomaista tavaramerkkioikeuttaan loukatun, sellaisena kuin se määritellään teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista, tuoteväärennösten kauppaan liittyvät näkökohdat mukaan lukien, 15.4.1994 tehdyn sopimuksen (jäljempänä TRIPS-sopimus) 16 artiklan 1 kohdassa. Kantajan mukaan rekisteröidyn merkinnän sallitun käytön laajuutta ei määritellä tarkemmin asetuksen N:o 2081/92 14 artiklan 3 kohdassa tai asetuksessa N:o 1347/2001. Se, ettei kantajan yksinoikeus saa täyttä suojaa, on vastoin TRIPS-sopimuksen 16 artiklan 1 kohtaa. Asetuksen N:o 2081/92 14 artiklan 3 kohdassa myös säädetään edellytyksistä, jotka poikkeavat TRIPS-sopimuksen 16 artiklan 1 kohdasta ja ovat sitä rajoittavampia. Kantaja katsoo myös, että vanhemman Bavaria-tavaramerkin ja maantieteellisen merkinnän ”Bayerisches Bier” samanaikainen voimassaolo on ristiriidassa TRIPS-sopimuksen 16 artiklan 1 kohdan kanssa.
   Se, että neuvosto otti huomioon ainoastaan Bavaria-tavaramerkin ja jätti Bavaria-liikenimen huomiotta, on kantajan mukaan myös ristiriidassa TRIPS-sopimuksen kanssa.
   Lopuksi kantaja väittää, että antaessaan asetuksen N:o 1347/2001 neuvosto loukkasi kantajan omaisuudensuojaa ja perusteltua luottamusta. Asetuksesta N:o 1347/2001 voi erityisesti seurata, ettei kantaja voi enää käyttää tavaramerkkiään yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa.

      (1)  Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2081/92 17 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesta maantieteellisten merkintöjen ja alkuperäisnimitysten rekisteröinnistä annetun komission asetuksen (EY) N:o 1107/96 liitteen täydentämisestä 28 päivänä kesäkuuta 2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1347/2001 (EYVL L 182, s. 3)

      (2)  Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 14 päivänä heinäkuuta 1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2081/92 (EYVL L 208, s. 1)


title: Asia C-455/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Centrale Raad van Beroep (Alankomaat) on esittänyt 17.9.2010 — G.A.P. Peeters-van Maasdijk v. Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

text:
               4.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Centrale Raad van Beroep (Alankomaat) on esittänyt 17.9.2010 — G.A.P. Peeters-van Maasdijk v. Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
   (Asia C-455/10)
   ()
   2010/C 328/29
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Centrale Raad van Beroep

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: G.A.P. Peeters-van Maasdijk

      Vastapuoli: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen N:o 1408/71 (1) 71 artiklan 1 kohdan b alakohtaa tulkittava siten, että kyseistä artiklaa sovelletaan myös työntekijään, joka sen jälkeen, kun hän on viimeksi lopettanut työskentelyn mutta aikana, jolloin hän sai työkyvyttömyyteen liittyvää etuutta, muutti asuinpaikkansa muun kuin toimivaltaisen jäsenvaltion raja-alueelle?

               2)

               Onko SEUT 45 artiklaa ja SEUT 21 artiklaa tulkittava siten, että niiden kanssa yhteensopiva on WW:n 19 §:n 1 momentin f kohdan kaltainen kansallinen säännös, jossa asetetaan työttömyysetuutta koskevan oikeuden uudelleen syntyminen riippuvaiseksi siitä, että asianomaisen asuinpaikka on Alankomaiden alueella, vaikka asianomainen asuu aivan Alankomaiden rajan tuntumassa ja suuntautuu täysin Alankomaiden työmarkkinoille?

      (1)  Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annettu neuvoston asetus (EYVL L 149, s. 2)


title: Asia C-67/13 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.9.2014 – Valittajana Groupement des cartes bancaires (CB) sekä muina osapuolina Euroopan komissio, BNP Paribas, BPCE, aiemmin Caisse Nationale des Caisses d’Épargne et de Prévoyance (CNCEP) ja Société Générale SA (Muutoksenhaku — Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — EY 81 artiklan 1 kohta — Maksukorttijärjestelmä Ranskassa — Yritysten yhteenliittymän päätös — Korttien myöntämismarkkinat — Uusiin tulokkaisiin sovellettavat hinnoittelutoimenpiteet — Liittymismaksu ja niin sanotut ”korttitapahtumien vastaanottotoiminnon sääntelymekanismi” ja ”nukkuvien herätys” -mekanismi — Tarkoitukseen perustuvan kilpailunrajoituksen käsite — Kilpailuun kohdistuvan vahingollisuuden tarkastelu)

text:
               17.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 409/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.9.2014 – Valittajana Groupement des cartes bancaires (CB) sekä muina osapuolina Euroopan komissio, BNP Paribas, BPCE, aiemmin Caisse Nationale des Caisses d’Épargne et de Prévoyance (CNCEP) ja Société Générale SA
   (Asia C-67/13 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - EY 81 artiklan 1 kohta - Maksukorttijärjestelmä Ranskassa - Yritysten yhteenliittymän päätös - Korttien myöntämismarkkinat - Uusiin tulokkaisiin sovellettavat hinnoittelutoimenpiteet - Liittymismaksu ja niin sanotut ”korttitapahtumien vastaanottotoiminnon sääntelymekanismi” ja ”nukkuvien herätys” -mekanismi - Tarkoitukseen perustuvan kilpailunrajoituksen käsite - Kilpailuun kohdistuvan vahingollisuuden tarkastelu))
   2014/C 409/10
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Groupement des cartes bancaires (CB) (edustajat: avocat F. Pradelles, avocat O. Fauré, avocat C. Ornellas-Chancerelles ja abogado J. Ruiz Calzado)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: O. Beynet, V. Bottka ja B. Mongin), BNP Paribas (edustajat: avocat O. de Juvigny, avocat D. Berg ja avocat P. Heusse), BPCE, aiemmin Caisse Nationale des Caisses d’Épargne et de Prévoyance (CNCEP) (edustajat: avocat A. Choffel, avocat S. Hautbourg, avocat L. Laidi ja avocat R. Eid) ja Société Générale SA (edustajat: avocat P. Guibert ja avocat P. Patat)

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-491/07, CB vastaan komissio, 29.11.2012 antama tuomio kumotaan.

               2)

               Asia palautetaan Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen.

               3)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 114, 20.4.2013.


title: Asia C-349/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal Administrativo (Portugali) on esittänyt 27.7.2007 — Sopropé — Organizações de Calçado Lda v. Fazenda Pública

text:
               6.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal Administrativo (Portugali) on esittänyt 27.7.2007 — Sopropé — Organizações de Calçado Lda v. Fazenda Pública
   (Asia C-349/07)
   (2007/C 235/17)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Supremo Tribunal Administrativo
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Sopropé — Organizações de Calçado Lda

      Vastaaja: Fazenda Pública
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Lei Geral Tributárian 60 §:n 6 momentissa ja 31.12.1998 annetulla asetuksella nro 413/98 hyväksytyn Regime Complementar do Procedimento de Inspecção Tributárian 60 §:n 2 momentissa maksuvelvollisen suullista tai kirjallista kuulluksi tulemista varten säädetty 8-15 päivän määräaika yhteensoveltuva puolustautumisoikeuksien periaatteen kanssa?

               2)

               Voidaanko kohtuullisena aikana tuojan puolustautumisoikeuksien käyttämiseksi pitää 13 päivän määräaikaa, jonka laskettiin alkaneen siitä, kun tulliviranomaiset ilmoittivat yhteisön tuojalle (tässä pieni portugalilainen jalkinealan yritys), että tämän on käytettävä kahdeksan päivän kuluessa oikeuttaan tulla ennalta kuulluksi, ja päättyneen päivänä, jona annettiin tiedoksi vaatimus maksaa kymmenen päivän kuluessa tuontimaksut tuonneista, jotka koskevat 52:ta jalkineiden tuontia Kaukoidästä yleisen tullietuusjärjestelmän puitteissa kahden ja puolen vuoden aikana (vuoden 2000 ja vuoden 2002 puolivälin välillä)?


title: Asia T-264/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 25.4.2007 — WWF European Policy Programme v. neuvosto (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Yleisen edun turvaamista koskevat poikkeukset — Oikeus tutustua asiakirjan osiin)

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/32

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 25.4.2007 — WWF European Policy Programme v. neuvosto
   (Asia T-264/04) (1)

   (Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Yleisen edun turvaamista koskevat poikkeukset - Oikeus tutustua asiakirjan osiin)
   (2007/C 96/67)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: WWF European Policy Programme (Bryssel, Belgia) (edustaja: barrister R. Haynes)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: B. Driessen ja M. Bauer)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. Montaguti ja P. Aalto)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, jossa kantaja vaatii neuvoston 30.4.2004 tekemän sen päätöksen kumoamista, jolla evättiin kantajalta oikeus tutustua tiettyihin asiakirjoihin, jotka koskevat neuvoston niin kutsutun ”EY 133 artiklan komitean ”19.12.2003 pidettyä kokousta
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 262, 23.10.2004.


title: Asia C-380/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Illes Balears (Espanja) on esittänyt 16.7.2015 – Francisca Garzón Ramos ja José Javier Ramos Martín v. Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria S.A. ja Intercotrans S.L.

text:
               26.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 354/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Illes Balears (Espanja) on esittänyt 16.7.2015 – Francisca Garzón Ramos ja José Javier Ramos Martín v. Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria S.A. ja Intercotrans S.L.
   (Asia C-380/15)
   (2015/C 354/16)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Audiencia Provincial de Illes Balears (Espanja)

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Francisca Garzón Ramos ja José Javier Ramos Martín

      Vastapuolet: Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria S.A. ja Intercotrans S.L.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Espanjan siviiliprosessilain 698 §:n 1 momentti, joka estää tuomioistuinta, jossa vireillä olevassa pääasiamenettelyssä vaaditaan ulosmittauksen täytäntöönpanoperusteen toteamista pätemättömäksi, missään tapauksessa keskeyttämästä turvaamistoimella tähän väitetysti pätemättömään perusteeseen perustuvaa kiinnitetyn kiinteistön ulosmittausmenettelyä, Euroopan unionin perusoikeuskirjan (1) 47 artiklassa vahvistetun tehokasta oikeussuojaa koskevan periaatteen mukainen?

               2)

               Jos edelliseen kysymykseen vastataan siten, että Espanjan säännös on mainitun perusoikeuskirjan artiklan vastainen, voidaanko nyt tarkasteltavaan asiaan soveltaa Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä ja erityisesti sen ensimmäisen jaoston 17.7.2014 antamassa tuomiossa (C-169/14) (2) vahvistettua oikeuskäytäntöä?

      (1)  EYVL 2000, C 364, s. 1.

      (2)  EU:C:2014:2099.


title: Asia T-547/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.6.2010 — X Technology Swiss v. SMHV (Nilkkasukan kärjen oranssi väri) (Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus — Sukan kärjen oranssi väri — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               31.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.6.2010 — X Technology Swiss v. SMHV (Nilkkasukan kärjen oranssi väri)
   (Asia T-547/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus - Sukan kärjen oranssi väri - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2010/C 209/54
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: X Technology Swiss GmbH (Wollerau, Sveitsi) (edustajat: asianajajat A. Herbertz ja R. Jung)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: C. Jenewein et G. Schneider)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne, joka on nostettu SMHV:n neljännen valituslautakunnan 6.10.2008 (asia R 846/2008–4) tekemästä päätöksestä, joka koskee oranssista sukan kärjestä koostuvan merkin rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               X Technology Swiss GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 55, 7.3.2009.


title: Asia C-496/08 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 4.3.2010 — Pilar Angé Serrano, Jean-Marie Bras, Adolfo Orcajo Teresa, Dominiek Decoutere, Armin Hau ja Francisco Javier Solana Ramos v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto (Muutoksenhaku — Virkamiehet — Ura-alueelta toiselle siirtymistä koskevien sisäisten kilpailujen läpäiseminen vanhojen henkilöstösääntöjen voimassaolon aikana — Uusien henkilöstösääntöjen voimaantulo — Palkkaluokan määrittämistä koskevat siirtymäsäännöt — Lainvastaisuusväite — Saavutetut oikeudet — Perusteltu luottamus — Yhdenvertainen kohtelu — Hyvän hallinnon periaate ja huolenpitovelvollisuus)

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 4.3.2010 — Pilar Angé Serrano, Jean-Marie Bras, Adolfo Orcajo Teresa, Dominiek Decoutere, Armin Hau ja Francisco Javier Solana Ramos v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-496/08 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Virkamiehet - Ura-alueelta toiselle siirtymistä koskevien sisäisten kilpailujen läpäiseminen vanhojen henkilöstösääntöjen voimassaolon aikana - Uusien henkilöstösääntöjen voimaantulo - Palkkaluokan määrittämistä koskevat siirtymäsäännöt - Lainvastaisuusväite - Saavutetut oikeudet - Perusteltu luottamus - Yhdenvertainen kohtelu - Hyvän hallinnon periaate ja huolenpitovelvollisuus)
   2010/C 113/15
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittajat: Pilar Angé Serrano, Jean-Marie Bras, Adolfo Orcajo Teresa, Dominiek Decoutere, Armin Hau ja Francisco Javier Solana Ramos (edustaja: asianajaja E. Boigelot)

      Valittajan vastapuolet: Euroopan parlamentti (asiamiehet: L.G. Knudsen ja K. Zejdová) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer ja K. Zieleśkiewicz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-47/05, Angé Serrano ym. v. parlamentti, 18.9.2008 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kantajien kanteet, joilla vaadittiin kumottavaksi palkkaluokan määrittämistä koskevat yksittäiset päätökset, jotka oli tehty Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen, sellaisina kuin ne ovat muutettuina 11.3.2004 annetulla neuvoston asetuksella (EY, Euratom) N:o 723/2004 (EUVL L 124, s. 1), liitteessä XIII ja etenkin sen 2 artiklassa säädettyjen siirtymäsäännösten mukaisesti — Vanhojen henkilöstösääntöjen voimassaolon aikana läpäistyn sisäisen kilpailun johdosta määritetyn palkkaluokan peruuttaminen uusien henkilöstösääntöjen voimaantulon johdosta — Oikeussuojan tarpeen säilyminen riidanalaisten päätösten pätemättömyydestä huolimatta — Saavutettujen oikeuksien säilymistä koskeva periaate ja luottamuksensuojan periaate — Yhdenvertaisen kohtelun periaate

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Vastavalitus hylätään.

               3)

               Angé Serrano, Bras, Orcajo Teresa, Decoutere, Hau, Solana Ramos, Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 44, 21.2.2009.


title: Asia C-202/16: Kanne 12.4.2016 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               6.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 200/14

         Kanne 12.4.2016 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-202/16)
   (2016/C 200/20)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Patakia ja E. Sanfrutos Cano)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               toteaa, että Helleenien tasavalta on sallimalla Templonissa sijaitsevan kaatopaikan toimivan tavalla, joka ei vastaa unionin ympäristösäännöksiin kuuluvia niitä edellytyksiä ja vaatimuksia, joista säädetään jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta annetun direktiivin 2008/98/EY (1) 13 artiklassa ja kaatopaikoista annetun direktiivin 99/31/EY (2) 8 artiklan a alakohdassa, 11 artiklan 1 kohdassa ja liitteessä I, jättänyt noudattamatta näiden säännösten mukaisia velvoitteitaan, ja

               —

               velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Käsiteltävässä asiassa on kyse siitä, että Helleenien tasavalta on jättänyt noudattamatta jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta annetun direktiivin 2008/98/EY 13 artiklassa ja kaatopaikoista annetun direktiivin 99/31/EY 8 artiklan a alakohdassa, 11 artiklan 1 kohdassa ja liitteessä I tarkoitettuja velvoitteitaan. Mainittujen säännösten rikkomiset liittyvät Templonissa (Korfu) sijaitsevan kaatopaikan (jäljempänä kaatopaikka) toimintaan.

               2.

               Kanteen kohteena on Templonin kaatopaikan kyseenalainen toiminta ja siitä ympäristölle aiheutuva haitta sekä se, etteivät Kreikan viranomaiset ole toteuttaneet niitä unionin oikeussäännöissä edellytettyjä toimenpiteitä, joiden avulla kaatopaikan toiminta voitaisiin saattaa ympäristösäännösten edellytysten ja vaatimusten mukaiseksi.

               3.

               Komissio toi jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteamiseksi aloitetussa menettelyssä esiin joukon kaatopaikan toimintaan liittyviä ongelmakohtia, joiden olemassaolo on todettu Kreikan viranomaisten paikan päällä suorittamissa tarkastuksissa vuosina 2009 ja 2012.

               4.

               Viimeisimmässä, 23.3.2015 päivätyssä vastauksessaan Kreikan viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle, että

                           —

                           ne ovat tehneet uuden esityksen kaatopaikan ympäristönsuojeluehtoja koskevan päätöksen muuttamiseksi voidakseen yksilöidä kaatopaikan asianmukaisen toiminnan edellyttämät korjaustyöt;

                           —

                           paikan päällä 8.8.2014 suoritetun tarkastuksen (ja siinä todettujen uusien rikkomusten johdosta) paikallisviranomaiset ovat panneet uudelleen vireille menettelyn hallinnollisten seuraamusten määräämiseksi kaatopaikan pitäjälle;

                           —

                           lukuisia parannustöitä ollaan toteuttamassa; esimerkiksi biokaasuista huolehtiminen (komissio huomauttaa, että Kreikan viranomaiset viittaavat nyt ensimmäistä kertaa siihen, että kaatopaikan ympäristönsuojeluehtojen muuttamista on pidettävä välttämättömänä edellytyksenä tällaisten töiden suorittamiselle);

                           —

                           saarelle perustettavan uuden kaatopaikan sijoituspaikan haku ei ole vielä päättynyt.

               5.

               Komissio katsoo, että Templonin kaatopaikan voidaan edelleenkin katsoa toimivan epäasianmukaisella tavalla. Vaikka tietyt toimintaan liittyvät epäkohdat on saatu poistettua, uusia ilmenee jatkuvasti, ja koska kehityssuunta on tämä, niistä on mahdoton laatia kattavaa luetteloa. Siitä riippumatta, mikä rikkomisten lukumääräksi muodostuu, komissio katsoo, että asiassa on joka tapauksessa selvää (eivätkä Kreikan viranomaiset ole tätä kiistäneet), että kaatopaikan toiminta ei ole edellä mainittujen direktiivien vaatimusten mukaista. Paikan päällä suoritetut tarkastukset ovat toistuvasti osoittaneet kaatopaikan toiminnassa olevan huomattavia epäkohtia, mistä huolimatta Kreikan viranomaiset ovat sallineet sen toiminnan.

      (1)  EUVL 2008, L 312, s. 3.

      (2)  EYVL 1999, L 182, s. 1.


title: Asia T-190/05: The Sherwin-Williams Companyn 9.5.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               9.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/34

         The Sherwin-Williams Companyn 9.5.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-190/05)
   (2005/C 171/55)
   Kieli, jolla kannekirjelmä on laadittu: espanja
   The Sherwin-Williams Company on nostanut 9.5.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan. Kantajan edustajana ovat asianajajat Enrique Armijo Chavarri ja Antonio Castán Pérez-Gómez.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa SMHV:n toisen valituslautakunnan asiassa R 755/2004-2 22.2.2005 tekemän päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Haettu tavaramerkki:

               Sanamerkki ”TWIST & POUR” — hakemus nro 3.071.041 luokkaan 21 kuuluvia tavaroita varten (kannettavat muoviastiat, jotka myydään osana nestemäistä maalia ja joihin kuuluu väline, jonka avulla maali säilytetään ja levitetään)

               Tutkijan päätös:

               Hakemuksen hylkääminen

               Valituslautakunnan päätös:

               Valituksen hylkääminen

               Kanneperusteet:

               Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen soveltaminen


title: Asia C-21/08 P: Valitus, jonka Sunplus Technology Co. Ltd on tehnyt 22.1.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-38/04, Sunplus Technology Co. Ltd v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 15.11.2007 annetusta tuomiosta

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/31

         Valitus, jonka Sunplus Technology Co. Ltd on tehnyt 22.1.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-38/04, Sunplus Technology Co. Ltd v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 15.11.2007 annetusta tuomiosta
   (Asia C-21/08 P)
   (2008/C 64/44)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: Sunplus Technology Co. Ltd (edustajat: Rechtsanwälte H. Eichmann, G. Barth, U. Blumenröder, C. Niklas-Falter, M. Kinkeldey, K. Brandt, A. Franke, U. Stephani, B. Allekotte, K. Lochner, B. Ertle, C. Neuhierl ja S. Prückner)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Sun Microsystems, Inc.
   Vaatimukset
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               kumoaa valituksenalaisen tuomion

               —

               kumoaa riitautetun päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki virheen soveltaessaan asetuksen N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa sekä tulkitsi sitä väärin, koska se vertasi kahden tavaramerkin yksittäisiä kohtia eikä arvioinut tavaramerkkien kokonaisvaikutelmaa kuluttajalle.
   Valittajan mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on ottanut tosiseikaston ja näytön vääristyneellä tavalla huomioon, koska se totesi, että rekisteröitäväksi haetun tavaramerkin osa muistuttaa ennemminkin tyyliteltyä aurinkoa kuin ”tähti”-kuviota, ja koska se ei ottanut huomioon ”S”-kirjainta verratessaan tavaramerkkien kokonaisvaikutelmia.
   Valittaja väittää myös, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perustelut ovat sikäli ristiriitaiset, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa tuomion 39 kohdassa, että lisäosat luovat eroavuuksia tavaramerkkien välille, mutta se ei ota huomioon kyseisiä lisäosia verratessaan tavaramerkkien lausuntatapoja.
   Lopuksi kantaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki virheen, koska se ei sekaannusvaaraa arvioidessaan ottanut huomioon kyseessä olevien tavaroiden ja palvelujen luokkaa eikä olosuhteita, joissa kyseessä olevia tavaroita ja palveluja markkinoidaan.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94, EYVL L 11, s. 1.


title: Asia C-305/12: Kanne 26.6.2012 — Euroopan komissio v. Slovakian tasavalta

text:
               8.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 273/6

         Kanne 26.6.2012 — Euroopan komissio v. Slovakian tasavalta
   (Asia C-305/12)
   2012/C 273/10
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Hetsch, D. Düsterhaus ja A. Tokár)

      Vastaaja: Slovakian tasavalta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että Slovakian tasavalta ei ole noudattanut jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta 19.11.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/98/EY (1) 40 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               —

               Slovakian tasavalta on velvoitettava SEUT 260 artiklan 3 kohdan mukaisesti maksamaan uhkasakko, jonka määrä on 17 136 euroa päivässä tässä asiassa annettavan tuomion julistamispäivästä lukien, koska se on jättänyt noudattamatta velvoitettaan ilmoittaa direktiivin 2008/98/EY täytäntöönpanotoimista

               —

               Slovakian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin 2008/98/EY täytäntöönpanolle varattu määräaika päättyi 12.12.2010.

      (1)  EUVL L 312, s. 3.


title: Asia C-342/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 16.7.2014 – X-Steuerberatungsgesellschaft v. Finanzamt Hannover-Nord

text:
               20.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 372/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 16.7.2014 – X-Steuerberatungsgesellschaft v. Finanzamt Hannover-Nord
   (Asia C-342/14)
   2014/C 372/04
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: X-Steuerberatungsgesellschaft

      Vastapuoli: Finanzamt Hannover-Nord

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2005/36/EY (1) 5 artikla esteenä palvelujen tarjoamisen vapauden rajoittamiselle siinä tapauksessa, että jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti perustettu veroneuvontaa harjoittava yhtiö laatii sijoittautumisjäsenvaltiossaan, jossa veroneuvontaa ei säännellä, toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen palvelun vastaanottajan veroilmoituksen ja välittää sen veroviranomaisille, ja toisen jäsenvaltion kansallisissa säännöksissä säädetään, että veroneuvontaa harjoittava yhtiö tarvitsee hyväksynnän saadakseen kelpoisuuden tarjota ammatillisesti apua veroasioissa ja että yhtiötä on johdettava vastuussa olevien veroneuvojien?

               2)

               Voiko veroneuvontaa harjoittava yhtiö vedota ensimmäisessä kysymyksessä mainituissa olosuhteissa menestyksellisesti direktiivin 2006/123/EY (2) 16 artiklan 1 ja 2 kohtaan riippumatta siitä, kummassa jäsenvaltiossa se tarjoaa palvelua?

               3)

               Onko SEUT 56 artiklaa tulkittava siten, että se estää ensimmäisessä kysymyksessä mainituissa olosuhteissa palvelujen tarjoamisen vapauden rajoittamisen palvelun vastaanottajan jäsenvaltion voimassa olevissa säännöksissä, jos veroneuvontaa harjoittavalla yhtiöllä ei ole toimipaikkaa palvelun vastaanottajan jäsenvaltiossa?

      (1)  Ammattipätevyyden tunnustamisesta 7.9.2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/36/EY (EUVL L 255, s. 22).

      (2)  Palveluista sisämarkkinoilla 12.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/123/EY (EUVL L 376, s. 36).


title: Asia C-221/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Trento (Italia) on esittänyt 25.4.2013 — Teresa Mascellani v. Ministero della Giustizia

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Trento (Italia) on esittänyt 25.4.2013 — Teresa Mascellani v. Ministero della Giustizia
   (Asia C-221/13)
   2013/C 207/21
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Trento

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Teresa Mascellani

      Vastaaja: Ministero della Giustizia

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiiviin 97/81/EY (1) otetun sopimuksen 5 lausekkeen 2 kohtaa (jossa määrätään, että ”työntekijän kieltäytymisen siirtymästä kokoaikaisesta työstä osa-aikatyöhön tai päinvastoin ei sellaisenaan tulisi olla pätevä työsuhteen päättämisperuste, tämän kuitenkaan rajoittamatta mahdollisuutta päättää työsuhdetta kansallisen lainsäädännön, työehtosopimusten ja käytäntöjen mukaisesti muista, kuten työpaikan toiminnallisista vaatimuksista johtuvista syistä”) tulkittava siten, ettei jäsenvaltioiden kansallisissa lainsäädännöissä voida säätää työnantajalle kuuluvasta mahdollisuudesta määrätä, että osa-aikainen työsuhde muutetaan kokoaikaiseksi silloinkin, kun työntekijä vastustaa tätä?

               2)

               Onko 15.12.1997 annettu direktiivi 97/81/EY esteenä sellaiselle kansalliselle oikeussäännölle (kuten 4.11.2010 annetun lain nro 183 16 §), jossa säädetään, että työnantaja voi määrätä osa-aikaisen työsuhteen muuttamisesta kokoaikaiseksi silloinkin, kun työntekijä vastustaa tätä?

      (1)  Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta 15.12.1997 annettu neuvoston direktiivi 97/81/EY (EYVL L 14, s. 9)


title: Asia T-580/08: Kanne 24.12.2008 — PJ Hungary v. SMHV-Pepekillo (PEPEQUILLO)

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/66

         Kanne 24.12.2008 — PJ Hungary v. SMHV-Pepekillo (PEPEQUILLO)
   (Asia T-580/08)
   (2009/C 44/112)
   Kannekirjelmän kieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: PJ Hungary Szolgáltató kft (PJ Hungary kft) (Budapest, Unkarin tasavalta) (edustajat: asianajajat M. Granado Carpenter ja C. Gitiérrez Martinez)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Pepekillo SL (Algeciras, Espanja)
   Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 30.4.2008 tekemä päätös (asia R 722/2007), jolla hyväksyttiin PEPEKILLO SL:n vaatimus menetetyn määräajan palauttamisesta, on kumottava

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 24.9.2008 tekemä päätös (asia R 722/2007), jolla kumottiin väiteosaston 9.3.2007 tekemä ratkaisu ja hyväksyttiin yhteisön tavaramerkin (N:o 3 546 471) PEPEQUILLO rekisteröinti, on kumottava kaikkine yhteisön oikeuden perusteella seuraavine oikeusvaikutuksineen

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut nyt esillä olevassa menettelyssä sekä SMHV:ssa käydyssä hallinnollisessa menettelyssä aiheutuneet kulut

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Marta Sancho Lora, joka myöhemmin siirsi hakemuksen PEPEKILLO SL:lle.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki PEPEQUILLO (rekisteröintihakemus N:o 3 546 471) luokkiin 18 ja 25 kuuluville tavaroille sekä luokkaan 35 kuuluville palveluille.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja, jolle PEPE JEANS N.V. -yhtiö luovutti oikeutensa.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Espanjalaiset sanamerkit PEPE ja PEPE JEANS, espanjalaiset kuviomerkit PEPE JEANS LONDON, espanjalaiset sanamerkit PEPE 2XL, PEPE F4, PEPE M99, PEPE F4, PEPE M3, PEPE M5 ja PEPE F6, espanjalaiset kuviomerkit PEPE JEANS LONDON, PEPE JEANS 73, PEPE JEANS PORTOBELLO, PEPE ja espanjalaiset sanamerkit PEPE JEANS M2, PEPE BETTY, PEPE CLOTHING ja PEPECO luokkiin 3, 9, 14, 18 ja 25 kuuluville tavaroille; yhteisön sana- ja kuviomerkki PEPE JEANS luokkiin 3, 9, 14 ja 18 kuuluville tavaroille.

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksyttiin ja rekisteröinti evättiin.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus tutkittiin ja hyväksyttiin.

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (EY) N:o 40/94 78 artiklan, 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 5 artiklan virheellinen soveltaminen.


title: Asia T-1/08 R: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 13.2.2008 — Buczek Automotive v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Työjärjestyksen 105 artiklan 2 kohta)

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/29

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 13.2.2008 — Buczek Automotive v. komissio
   (Asia T-1/08 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Työjärjestyksen 105 artiklan 2 kohta)
   (2008/C 92/60)
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Asianosaiset

      Kantaja: Buczek Automotive sp, z o.o. (Sosnowiec, Puola) (edustaja: asianajaja T. Gackowski)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Oikeudenkäynnin kohde
   Hakemus Puolan terästuottajakonsernille Technologie Buczekille myöntämästä valtiontuesta (valtiontuki N:o C 23/2006, ex NN 35/2006) 23.10.2007 tehdyn komission päätöksen K(2007) 5087 lopullinen täytäntöönpanon lykkäämiseksi
   Määräysosa

               1)

               Puolan tasavallan terästuottajakonsernille Technologie Buczekille myöntämästä valtiontuesta (valtiontuki N:o C 23/2006, ex NN 35/2006) 23.10.2007 tehdyn komission päätöksen K(2007) 5087 lopullinen täytäntöönpanoa lykätään Buczek Automotive sp, Z o.o.:ta koskevilta osin, kunnes tässä välitoimimenettelyssä on annettu lopullinen määräys.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-491/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal Administrativo (Portugali) on esittänyt 14.9.2016 – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP v. Maxiflor – Promoção e Comercialização de Plantas, Importação e Exportação, Lda

text:
               28.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 441/10

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal Administrativo (Portugali) on esittänyt 14.9.2016 – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP v. Maxiflor – Promoção e Comercialização de Plantas, Importação e Exportação, Lda
      (Asia C-491/16)
      (2016/C 441/13)
      Oikeudenkäyntikieli: portugali

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Supremo Tribunal Administrativo

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP

         Vastapuoli: Maxiflor – Promoção e Comercialização de Plantas, Importação e Exportação, Lda

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko maaseudun kehittämisohjelmaa (Agro-ohjelma) pidettävä rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21.6.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 (1) (joka on sittemmin kumottu Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 kumoamisesta 11.7.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 (2) 107 artiklalla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta saman asetuksen 105 artiklan 1 kohdan säännösten soveltamista) 14 artiklassa tarkoitettuna ”monivuotisena ohjelmana”?

                  2)

                  Onko Agro-ohjelmaa pidettävä ”monivuotisena ohjelmana” Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 (3) 3 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan toisen virkkeen, jonka mukaan ”monivuotisten ohjelmien suhteen vanhentumisaika jatkuu kaikissa tapauksissa ohjelman lopulliseen päättymiseen”, soveltamisen kannalta?

                  3)

                  Jos Agro-ohjelmaa pidetään asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan [toisen]virkkeen soveltamisen kannalta ”monivuotisena ohjelmana”,

                              —

                              sovelletaanko sitä koskeviin hallinnollisiin menettelyihin 3 artiklan 1 kohdassa säädettyä neljän vuoden vanhentumisaikaa?

                              —

                              seuraako neljän vuoden määräajan päättymisestä ennen ohjelman lopullista päättymistä vanhentuminen vai

                              —

                              kun otetaan huomioon asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan toisessa virkkeessä säädetty, siirtyykö päivä, josta vanhentumisaika alkaa, eteenpäin päivään, jona tapahtuu ”[monivuotisen] ohjelman lopullinen päättyminen”?

         (1)  EYVL 1999, L 161, s. 1

         (2)  EUVL 2006, L 210, s. 25.

         (3)  EYVL 1995, L 312, s. 1.


title: Asia T-112/11: Kanne 23.2.2011 — Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse v. komissio

text:
               14.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/29

         Kanne 23.2.2011 — Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse v. komissio
   (Asia T-112/11)
   2011/C 145/49
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse eV (Berliini (Saksa) (edustajat: asianajaja M. Loschelder ja asianajaja V. Schoene)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että

               —

               nimityksen kirjaamisesta suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekisteriin [Edam Holland (SMM)] 2.12.2010 annettu komission asetus (EU) N:o 1121/2010 on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan välttämättömät kulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhdeksään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: Toimivallanjakoa koskevien sääntöjen rikkominen

                           —

                           Kantaja esittää ensimmäisenä kanneperusteena, että asiassa on rikottu asetuksen (EY) N:o 510/2006 (1) mukaisia toimivallanjakoa koskevia säännöksiä, koska riitautetulla asetuksella rekisteröidyn suojatun maantieteellisen merkinnän ”Edam Holland” osalta ei toimitettu kansallista menettelyä

                           —

                           Kantaja toteaa, että alkuperäisessä hakemuksessa haettiin käsitteen ”Hollandse Edam” rekisteröintiä, ja että vain tämän nimen osalta on toteutettu asetuksen N:o 510/2006 5 artiklan mukainen pakollinen alustava kansallinen menettely

               2)

               Toinen kanneperuste: Asetuksen (EY) N:o 1898/2006 (2) 3 artiklan 2 kohdan rikkominen

                           —

                           Kantaja arvostelee tässä kanneperusteessa sitä, että ”Edam Holland” ei ole hollanninkielinen ilmaus

               3)

               Kolmas kanneperuste: Asetuksen N:o 510/2006 2 artiklan 1 ja 2 kohdan ja asetuksen N:o 1898/2006 3 artiklan 1 kohdan rikkominen

                           —

                           Kantaja arvostelee kolmannen kanneperusteen yhteydessä sitä, että rekisteröityä nimeä ei käytetä

               4)

               Neljäs kanneperuste: Asetuksen N:o 510/2006 2 artiklan 2 kohdan rikkominen

                           —

                           Kantajan mukaan asiassa on rikottu asetuksen N:o 510/2006 2 artiklan 2 kohtaa, koska ”Edam Holland” ei ole ”perinteinen” muu kuin maantieteellinen nimi

               5)

               Viides kanneperuste: Asetuksen N:o 510/2006 2 artiklan 1 kohdan rikkominen

                           —

                           Kantaja katsoo viidennessä kanneperusteessaan, että asiassa on rikottu asetuksen N:o 510/2006 2 artiklan 1 kohtaa siksi, että ”Edam Hollandilla” ei ole erityisiä ominaisuuksia tai mainetta

               6)

               Kuudes kanneperuste: SEUT 30 artiklan ja SEUT 36 artiklan rikkominen

                           —

                           Kantaja toteaa tästä, että riitautetulla asetuksella rajoitetaan perusteettomasti tavaroiden vapaata liikkuvuutta, koska se, että ”Edam Hollandia” varten hyväksytään yksinomaan maito, joka on tuotettu alankomaalaisilla karjatiloilla, ei ole erityispiirre

               7)

               Seitsemäs kanneperuste: Asetuksen N:o 510/2006 2 artiklan 1 ja 2 kohdan rikkominen

                           —

                           Kantaja esittää tästä erityisesti, että kysymyksessä on asetuksen N:o 510/2006 2 artiklan 2 kohdan, kun se luetaan yhdessä 2 artiklan 1 kohdan kanssa, rikkominen, koska ”Hollanti” on ”Alankomaiden” synonyyminä maan nimi. Lisäksi kysymyksessä ei ole maitten nimien rekisteröintiin vaadittava poikkeustapaus

               8)

               Kahdeksas kanneperuste: Asetuksen N:o 510/2006 3 artiklan 3 kohdan rikkominen

                           —

                           Tältä osin esitetään, että Edam Hollandin rekisteröinti on tapahtunut vilpittömän mielen ja paikallisten tapojen vastaisesti kun otetaan huomioon Noord-Hollandse Edammer SAN:n aikaisempi rekisteröinti, ja se saattaa johtaa kuluttajia harhaan

               9)

               Yhdeksäs kanneperuste: Suhteellisuusperiaatteen ja menettelyllisten periaatteiden loukkaaminen sekä arviointivirhe

                           —

                           Kantaja toteaa lopuksi, että vastaaja on jättänyt selventämättä riitautetussa asetuksessa, että nimitys ”Edam” on yleisnimi. Kantajan käsityksen mukaan sellainen selvennys olisi ollut Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön ja komission käytännön mukaan mahdollinen ja tosiseikasto huomioon ottaen tarpeellinen. Sen puuttumisella loukataan suhteellisuusperiaatetta ja menettelyllisiä periaatteita sekä se on arviointivirhe.

      (1)  Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 20.3.2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 510/2006 (EUVL L 93. s. 12).

      (2)  Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 14.12.2006 annettu komission asetus (EY) N:o 1898/2006 (EUVL L 369, s. 1).


title: Asia C-573/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Liège (Belgia) on esittänyt 9.11.2015 – Belgian valtio v. Oxycure Belgium S.A.

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/27

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Liège (Belgia) on esittänyt 9.11.2015 – Belgian valtio v. Oxycure Belgium S.A.
   (Asia C-573/15)
   (2016/C 038/39)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour d’appel de Liège

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Belgian valtio

      Vastapuoli: Oxycure Belgium S.A.

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 98 artiklan 1 ja 2 kohta luettuina yhdessä arvonlisäverodirektiivin liitteessä III olevien 3 ja 4 kohdan kanssa, kun otetaan erityisesti huomioon verotuksen neutraalisuuden periaate, esteenä kansalliselle säännökselle, jonka mukaan happipullojen avulla toteutettavaan happihoitoon sovelletaan alennettua arvonlisäverokantaa, kun taas happirikastimen avulla toteuttavaan happihoitoon sovelletaan yleistä arvonlisäverokantaa?

      (1)  EUVL L 347, s. 1.


title: Asia T-463/04: Danish Management A/S:n 2.12.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               8.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/46

         Danish Management A/S:n 2.12.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-463/04)
   (2005/C 6/90)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Danish Management A/S, kotipaikka Viby J (Tanska), on nostanut 2.12.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat solicitor C. Kennedy-Loest ja solicitor C. Thomas.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa komission 18.11.2004 ja 30.11.2004 tekemät päätökset, joilla kantajan tarjous hylättiin tarjouskilpailumenettelyssä, joka koski palvelusopimusta Euroopan yhteisön rahoittamien ulkoasiainyhteistyön hankkeiden ja ohjelmien toteuttamisen valvontajärjestelmästä – erä 2: AKT, Etelä-Afrikka ja Kuuba – EuropeAid 119453/C/SV/Multi,

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja teki tarjouksen tarjouskilpailussa, joka koski palvelusopimusta Euroopan yhteisön rahoittamien ulkoasiainyhteistyön hankkeiden ja ohjelmien toteuttamisen valvontajärjestelmästä – erä nro 2, joka kattaa AKT-maat, Etelä-Afrikan ja Kuuban, ja jota koskeva ilmoitus julkaistiin 26.5.2004. (1)

   Komissio hylkäsi kyseisen tarjouksen 18.11.2004 tekemällään päätöksellä sillä perusteella, että kantajan rahoitustarjouksen ja teknisen tarjouksen välillä oli ristiriita vaadittavien miestyöpäivien lukumäärän osalta. Komissio vahvisti päätöksensä 30.11.2004 päivätyssä kirjeessä.
   Kantaja väittää, että komission päätöstä rasittaa tosiseikkoja koskeva virhe, koska kantajana olevan yrityksen tekemän tarjouksen kyseisten kahden osan välillä ei kantajan mukaan ollut mainitunlaista ristiriitaa.
   Kantaja väittää lisäksi, että komission olisi pitänyt pyrkiä selvittämään väitettyä ristiriitaa ja että koska komissio ei näin tehnyt ennen kuin se hylkäsi kantajan tarjouksen, sen menettely oli kohtuutonta ja huolimatonta ja se laiminlöi näin ollen huolellisuusvelvoitetta.

      (1)  EUVL S 102-081573.


title: Asia T-517/14: Kanne 7.7.2014 – Pelikan v. SMHV – Hachette Filipacchi Presse (be.bag)

text:
               15.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 448/26

         Kanne 7.7.2014 – Pelikan v. SMHV – Hachette Filipacchi Presse (be.bag)
   (Asia T-517/14)
   (2014/C 448/34)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG (Hannover, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Nordemann)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Hachette Filipacchi Presse SA (Levallois Perret, Ranska)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Sanamerkki ”be.bag” – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti nro 1192/2013-1

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 3.4.2014 asiassa R 1192/2013-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen osittain

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 5 kohtaa on rikottu.


title: Asia C-206/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 20.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Marco Tronchetti Provera SpA ym. v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) (Ennakkoratkaisupyyntö — Yhtiöoikeus — Direktiivi 2004/25/EY — Julkiset ostotarjoukset — 5 artiklan 4 kohdan toinen alakohta — Mahdollisuus tarjotun hinnan muuttamiseen selkeästi määriteltyjen olosuhteiden vallitessa ja selkeästi määriteltyjen perusteiden mukaisesti — Kansallinen säännöstö, jossa säädetään valvontaviranomaisen mahdollisuudesta korottaa julkisessa ostotarjouksessa tarjottua hintaa, jos tarjouksen tekijä tai sen kanssa yhdessä toimivat henkilöt ovat toimineet salaisessa yhteistyössä yhden tai useamman myyjän kanssa)

text:
               11.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 20.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Marco Tronchetti Provera SpA ym. v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Asia C-206/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Yhtiöoikeus - Direktiivi 2004/25/EY - Julkiset ostotarjoukset - 5 artiklan 4 kohdan toinen alakohta - Mahdollisuus tarjotun hinnan muuttamiseen selkeästi määriteltyjen olosuhteiden vallitessa ja selkeästi määriteltyjen perusteiden mukaisesti - Kansallinen säännöstö, jossa säädetään valvontaviranomaisen mahdollisuudesta korottaa julkisessa ostotarjouksessa tarjottua hintaa, jos tarjouksen tekijä tai sen kanssa yhdessä toimivat henkilöt ovat toimineet salaisessa yhteistyössä yhden tai useamman myyjän kanssa))
   (2017/C 300/06)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Marco Tronchetti Provera SpA, Antares European Fund Limited, Antares European Fund II Limited, Antares European Fund LP, Luca Orsini Baroni, UniCredit SpA ja Camfin SpA

      Vastaaja: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   Camfin SpA:n, Generali Assicurazioni Generali SpA:n, Antares European Fund Limitedin, Antares European Fund II Limitedin, Antares European Fund LP:n, Luca Orsini Baronin, Marco Tronchetti Provera & C. SpA:n ja UniCredit SpA:n osallistuessa asian käsittelyyn

      Tuomiolauselma

   Julkisista ostotarjouksista 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/25/EY 5 artiklan 4 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jonka perusteella kansallisella valvontaviranomaisella on oikeus korottaa julkisessa ostotarjouksessa tarjottua hintaa salaisen yhteistyön vuoksi mutta jossa ei täsmennetä erityisiä menettelytapoja, joita tällä käsitteellä tarkoitetaan, edellyttäen kuitenkin, että tämän käsitteen tulkinta on johdettavissa kyseessä olevasta säännöstöstä riittävän selkeällä, täsmällisellä ja ennustettavalla tavalla käyttäen kansallisessa oikeudessa hyväksyttyjä tulkintamenetelmiä.

      (1)  EUVL C 251, 11.7.2016.


title: Asia T-307/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 12.10.2006 — Fermont v. komissio (Oikeudenkäyntimenettelyyn liittyvät seikat — Oikeudenkäyntiväite — Kannekirjelmä — Muotovaatimukset — Tutkimatta jättäminen)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/58

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 12.10.2006 — Fermont v. komissio
   (Asia T-307/05) (1)

   (Oikeudenkäyntimenettelyyn liittyvät seikat - Oikeudenkäyntiväite - Kannekirjelmä - Muotovaatimukset - Tutkimatta jättäminen)
   (2006/C 326/125)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Alain Fermont (Kraainem, Belgia) (edustajat: asianajajat L. Kakiese ja N. Luzeyemo)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja F. Dintilhac)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Vahingonkorvauskanne, jossa vaaditaan kantajan väitetysti kärsimän vahingon korvaamista.
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 121, 20.5.2006.