title: Asia T-437/10: Kanne 22.9.2010 — Gap SA granen & producten v. Euroopan unioni

text:
               20.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 317/43

         Kanne 22.9.2010 — Gap SA granen & producten v. Euroopan unioni
   (Asia T-437/10)
   ()
   2010/C 317/76
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Gap SA granen & producten (Zoersel, Belgia) (edustajat: asianajajat C. Ronse ja A. Hansebout)

      Vastaaja: Euroopan unioni, jota edustaa Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että yleinen tuomioistuin toteaa unionin olevan sopimussuhteen ulkopuolisessa vastuussa ja velvoittaa sen korvaaman kantajalle aiheutuneen vahingon, täsmällisesti ilmaistuna 295 690,43 euroa Belgian lainsäädännön mukaisine korkoineen siitä päivämäärästä lukien, jolloin kantaja maksoi riidanalaisen tuontitullin, sekä velvoittamaan unionin suorittamaan alustavan 30 000 euron suuruisen summan Belgian lainsäädännön mukaisina korkoineen korvauksena kantajan kärsimästä vahingosta.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii sen vahingon korvaamista, jonka se väittää kärsineensä sen vuoksi, että Euroopan komissio vahvisti durumvehnän tuontitullin ja erityisesti sen vuoksi, että komissio toimi vilja-alalla 1 päivästä lokakuuta 2009 kannettavien tuontitullien vahvistamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 915/2009 muuttamisesta 1.10.1209 annetun komission asetuksen N:o 919/2009 (EUVL L 259, s. 5) yhteydessä sääntöjenvastaisesti ja käytti perusteena virheellisiä markkinahintoja ja rahtihintoja.
   Kantaja esittää vahingonkorvausvaatimuksensa tueksi, että komissio on rikkonut asetuksen N:o 1249/96 4 artiklaa ja laiminlyönyt yleisen huolenpitovelvollisuuden, kun se on käyttänyt perusteena virheellisiä hintoja ja rahtimaksuja vahvistaessaan ja laskiessaan tuontitulleja.
   Kantajan mukaan asetuksen N:o 1249/96 (1) 4 artiklan rikkominen on riittävän ilmeinen, koska komissiolla ei ole asetuksen N:o 919/2009 hyväksymisessä lainakaan harkintavaltaa. Lisäksi se, että komissio on laiminlyönyt huolenpitovelvollisuuden, merkitsee sellaisenaan riittävän ilmeistä rikkomista.
   Kantaja väittää lopuksi, että sille on aiheutunut vahinkoa siitä, että tuontitulli on vahvistettu virheellisesti ja laskettu väärin, ja toteaa, että se on näyttänyt toteen täsmällisen määrän. Kantajalle on lisäksi sittemmin aiheutunut vahinkoa sille tästä asiasta aiheutuneen ajanmenetyksen ja asianajokulujen vuoksi.

      (1)  Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä vilja-alan tuontitullien osalta 28.6.1996 annettu komission asetus (EY) n:o 1249/96 (EYVL L 161 s. 125)


title: Asia T-9/09 P: Valitus, jonka Luigi Marcuccio on tehnyt 15.1.2009 virkamiestuomioistuimen asiassa F-133/06, Luigi Marcuccio v. komissio, 4.11.2008 antamasta määräyksestä

text:
               7.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/46

         Valitus, jonka Luigi Marcuccio on tehnyt 15.1.2009 virkamiestuomioistuimen asiassa F-133/06, Luigi Marcuccio v. komissio, 4.11.2008 antamasta määräyksestä
   (Asia T-9/09 P)
   (2009/C 55/83)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Valittaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja(t): avvocato G. Cipressa)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Valittaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

                           A.1.

                           kumoaa joka tapauksessa kokonaisuudessaan ja kaikki riidanalaiset päätökset;

                           A.2.

                           toteaa, että virkamiestuomioistuimessa nostettu kanne täyttää kaikilta osin tutkittavaksi ottamisen edellytykset

               —

               Ensisijaiset vaatimukset

                           B.1.

                           hyväksyy kokonaisuudessaan ja poikkeuksitta kantajan virkamiestuomioistuimessa nostamassa kanteessa esitetyt vaatimukset,

                           B.2.

                           velvoittaa vastapuolen korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut asian käsittelystä sekä virkamiestuomioistuimessa että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa

               —

               Toissijaiset vaatimukset

                           B.3.

                           palauttaa asian virkamiestuomioistuimeen, jotta se ratkaisisi asian toisessa kokoonpanossa uudelleen

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valitus on tehty virkamiestuomioistuimen asiassa F-133/06, Luigi Marcuccio v. komissio, 4.11.2008 antamasta määräyksestä.
   Valittaja on esittänyt vaatimustensa tueksi seuraavat perustelut:

               a)

               Asiassa suoritettu tutkinta on puutteellinen ja siinä on jätetty lausumatta asian kannalta olennaisesta seikasta, koska valituksenalaisessa määräyksessä ei lausuta vaatimuksesta todeta virkamiestuomioistuimessa riitautettu päätös lain nojalla mitättömäksi.

               b)

               Valituksenalaisen määräyksen toteamukset, jotka koskevat niiden vaatimusten tutkimatta jättämistä, joissa komissiota vaadittiin palauttamaan kantajalle hänen henkilökohtaiset tavaransa, joissa vaadittiin riidanalaisen päätöksen kumoamista ja vahingonkorvausta ja sen velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut, on jätetty perustelematta. Määräystä ei ole perusteltu myöskään niiden väitteiden tutkimatta jättämisen osalta, jotka koskivat tosiseikkojen oikeudellisen luonnehdinnan virheellisyyttä, asiassa suoritetun tutkinnan puutteellisuutta, epäjohdonmukaisuutta ja suhteettomuutta sekä yhteisön oikeussääntöjen ja oikeuskäytännön virheellistä tulkintaa.

               c)

               Määräystä rasittaa menettelyvirhe, joka perustuu siihen, ettei velvollisuutta sivuuttaa liian myöhään nostetun vastakanteen vaatimukset ole noudatettu.

               d)

               Oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin periaatetta koskevia sääntöjä on loukattu.


title: Asia C-374/08: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 8.4.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Unkarin tasavalta

text:
               18.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 167/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 8.4.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Unkarin tasavalta
   (Asia C-374/08) (1)

   2009/C 167/16

      Oikeudenkäyntikieli: unkari

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 260, 11.10.2008.


title: Asia F-75/10: Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 27.6.2011 — Scheefer v. parlamentti (Henkilöstö — Väliaikainen toimihenkilö — Määräaikaisen työsopimuksen uusiminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/53

         Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 27.6.2011 — Scheefer v. parlamentti
   (Asia F-75/10) (1)

   (Henkilöstö - Väliaikainen toimihenkilö - Määräaikaisen työsopimuksen uusiminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2011/C 252/115
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Séverine Scheefer (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat C. L’Hote-Tissier, R. Adam ja P. Ketter)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: R. Ignătescu ja S. Alves)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus vastaajan sellaisten päätösten kumoamiseksi, joilla kieltäydytään tekemästä perusteltua päätöstä kantajan oikeudellisesta tilanteesta ja luokittelemasta uudelleen kantajan väliaikaisen toimihenkilön sopimusta toistaiseksi voimassa olevaksi palvelussuhteeksi Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 8 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisesti, ja vaatimus kantajan kärsimän vahingon korvaamiseksi.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta F-75/10, Scheefer v. parlamentti, raukeaa.

               2)

               Euroopan parlamentti vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Scheeferin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 301, 6.11.2010, s. 64.


title: Asia C-64/00: Court of Sessionin, Skotlanti, 18.2.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hydro Seafood GSP Ltd vastaan Scottish Ministers

text:
29.4.2000                FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 122/15
Onko vastaus erilainen, jos puoliso, joka ei ole jäsenvaltion               Court of Sessionin, Skotlanti, 18.2.2000 tekemällään
kansalainen, välillisesti auttaa jäsenvaltion kansalaista tarjo-            päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
amaan palveluja muissa jäsenvaltioissa huolehtimalla lapsista?                   Hydro Seafood GSP Ltd vastaan Scottish Ministers
                                                                                (Asia C-64/00)
(1) Sijoittautumiseen ja palvelujen tarjoamiseen liittyvää jäsenvaltioi-
    den kansalaisten liikkumista ja oleskelua yhteisön alueella koske-                               (2000/C 122/27)
    vien rajoitusten poistamisesta 21 päivänä toukokuuta 1973 annet-
    tu neuvoston direktiivi 73/148/ETY (EYVL L 172, 28.6.1973,
    s. 14).                                                                 Court of Session, Skotlanti, on pyytänyt 18.2.2000 te-
                                                                            kemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
                                                                            tuomioistuimeen 28.2.2000, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                                                                            tuimelta asiassa Hydro Seafood GSP Ltd vastaan Scottish
                                                                            Ministers ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
                                                                            1. Kun jäsenvaltio, joka täyttää direktiivissä 93/53/EY (1)
                                                                                säädetyn velvollisuuden ryhtyä torjuntatoimenpiteisiin I
                                                                                luettelossa mainitun taudin puhkeamisen vuoksi, säätää
                                                                                kansallisen toimenpiteen, jonka soveltaminen johtaa kalo-
                                                                                jen hävittämiseen ja perkaamiseen, onko perustavanlaa-
                                                                                tuisten oikeuksien suojaa ja erityisesti omaisuudensuojaa
Court of Appealin (England & Wales) 14.12.1999 te-                               koskevia yhteisön oikeuden periaatteita tulkittava siten,
kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                             että ne velvoittavat jäsenvaltiota hyväksymään toimenpi-
asiassa Marks & Spencer plc vastaan Commissioners of                             teet korvauksen maksamiseksi
                         Customs & Excise
                                                                                a) hävitettyjen kalojen omistajalle ja
                            (Asia C-62/00)
                                                                                b) sellaiselle kalojen omistajalle, jonka tulee tappaa ja
                                                                                perata kalat välittömästi, jolloin hän on pakotettu
                                                                                myymään ne välittömästi?
                           (2000/C 122/26)
                                                                            2. Jos jäsenvaltiolta vaaditaan tällaisten toimenpiteiden
                                                                                säätämistä, mitkä ovat kansalliselle tuomioistuimelle tar-
Court of Appeal (England & Wales) on pyytänyt 14.12.1999
                                                                                peelliset tulkintakriteerit sen määrittelemiseksi, ovatko
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisö-
                                                                                kansallisesti säädetyt toimenpiteet sopusoinnussa sellaisten
jen tuomioistuimeen 28.2.2000, Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                                perustavanlaatuisten oikeuksien, erityisesti omaisuuden-
mioistuimelta asiassa Marks & Spencer plc vastaan Commissio-
                                                                                suojaa koskevan oikeuden kanssa, joiden noudattamisen
ners of Customs & Excise ennakkoratkaisua seuraavaan kysy-
                                                                                yhteisöjen tuomioistuin takaa ja jotka johtuvat erityisesti
mykseen:
                                                                                ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamista koskevas-
                                                                                ta yleissopimuksesta?
Onko tilanteessa, jossa jäsenvaltio ei ole saattanut neuvoston
                                                                            3. Vaativatko nämä kriteerit erityisesti, että toimenpiteissä
direktiivin 77/388/ETY (1) 11 artiklan A kohtaa asianmukai-
                                                                                tehdään ero sen mukaan, johtuiko taudin puhkeaminen
sesti osaksi kansallista lainsäädäntöään, verovelvollisen
                                                                                kyseessä olleiden kalojen omistajan tuottamuksesta vai ei?
11 artiklan A kohtaan perustuvien oikeuksien toteuttamista
koskevan tehokkuusperiaatteen tai luottamuksensuojan peri-
aatteen mukaista säätää laki, jolla poistetaan taannehtivasti               4. Onko direktiivi 93/53/ETY pätemätön sen vuoksi, että sillä
kansalliseen lakiin perustuva oikeus vaatia palautettavaksi yli                  loukataan perustavanlaatuista omaisuudensuojaa, koska
kolme vuotta ennen vaatimuksen tekemistä arvonlisäverona                         siinä ei säädetä korvauksen maksamisesta a) hävitettyjen
maksettuja summia?                                                               kalojen omistajalle eikä b) sellaiselle kalojen omistajalle,
                                                                                jonka tulee tappaa ja perata kalat välittömästi, ja joka
                                                                                on pakotettu myymään ne välittömästi tilanteessa, jossa
                                                                                ISA-kalataudin esiintyminen on vahvistettu?
(1) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistami-
    sesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen
    määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu kuudes            (1) Yhteisön vähimmäistoimenpiteistä tiettyjen kalatautien torjumi-
    neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1, 13.6.1977).              seksi 24 päivänä kesäkuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi
                                                                                93/53/ETY (EYVL L 175, 19.7.1993, s. 23).


title: Broome & Wellington Ltd:n 6.10.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-267/97)

text:
6.12.97             1 FI 1                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 370/9
käsi tämän vaatimuksen. Kantaja nosti tästä päätöksestä               VTM on esittänyt päätöksen kumoamista koskevan kan
kanteen yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui              teensa tueksi seuraavat viisi perustetta :
messa ('). Nyt esillä olevassa asiassa kantaja vaatii kor
vausta siitä, että komissio on lainvastaisesti laiminlyönyt           1.  Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen .
käyttää perustamissopimuksessa sille annettua valvontatoi
mivaltaa voimassa olevien säännösten mukaisesti suojel               2 . Luottamuksensuojan periaatteen, oikeusvarmuuden
lakseen kantajan perusteltua intressiä määräämällä väliai                periaatteen ja huolellisuusperiaatteen rikkominen :
kaisista toimenpiteistä .
                                                                          Asiassa C-211 /91 ( tuomio 16.12.1992 ) komissio ei
(M Asia T-235/95, EYVL C 64 , 2.3.1996 , s . 19 .                         missään vaiheessa esittänyt, että yksinoikeus kaupalli
                                                                          sen televisiotoiminnan harjoittamiseen olisi EY:n
                                                                          perustamissopimuksen 52 artiklan vastainen. Kun
                                                                          komissio on tutkituttanut EY:n perustamissopimuksen
                                                                          169 artiklan mukaisesti sen, onko kansallinen toimen
                                                                          pide yhteensoveltuva perustamissopimuksen kanssa,
Vlaamse Televisie Maatschappij NV:n 3.10.1997 Euroo                      komissio ei voi tämän jälkeen todeta perustamissopi
      pan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                     muksen 90 artiklan 3 kohtaan perustuvassa menette
                                                                          lyssä , että osa kyseisestä toimenpiteestä on perustamis
                       ( Asia T-266/97 )                                  sopimuksen vastainen.
                         ( 97/C 370/20 )
                                                                      3 . EY:n perustamissopimuksen 190 artiklassa määrätyn
                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                           perusteluvelvollisuuden rikkominen:
                                                                          Komissiolla on VTM:n mukaan tavanomaista laajempi
Vlaamse Televisie Maatschappij NV on nostanut                             perusteluvelvollisuus, koska se on katsonut ensim
3.10.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                    mäistä kertaa , että yksinoikeus on ristiriidassa EY:n
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                   perustamissopimuksen 90 artiklan 1 kohdan kanssa ,
vastaan . Kantajan edustajat ovat asianajajat F. Herbert ja               tulkittuna yhdessä perustamissopimuksen 52 artiklan
D. Arts, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asian               kanssa .
ajotoimisto C. Zeyen, 56—58 rue Charles Martel, Luxem
bourg-Merl .                                                          4 . Toissijaisesti : EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan
                                                                          1 kohdan, tulkittuna yhdessä perustamissopimuksen
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois                   52 artiklan kanssa, virheellinen soveltaminen :
tuin
                                                                          VTM vastustaa komission näkemystä , jonka mukaan
— kumoaa yksinoikeudesta lähettää televisiomainoksia                      flaamilaisella kulttuuripolitiikalla , jolla on tarkoitus
     Flanderissa 26 päivänä kesäkuuta 1997 tehdyn komis                  säilyttää flaamilaisen lehdistön moniarvoisuus, ei voida
     sion päätöksen, joka perustuu EY:n perustamissopi                   perustella VTM:n yksinoikeutta kaupallisen televisio
     muksen 90 artiklan 3 kohtaan, ja                                     toiminnan harjoittamiseen .
                                                                      5 . Harkintavallan väärinkäyttö:
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
     lut .
                                                                          Kysymyksessä oleva menettely oli komission viides
                                                                          hyökkäys Vlaamse Gemeenschapin antamaa, tiedotus
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       välineitä koskevaa lainsäädäntöä vastaan . Komission
                                                                          katkeruus johtuu VTM:n mukaan poliittisesta painos
VTM:n kannetta on tarkasteltava yhteydessä Vlaamse                        tuksesta sekä kansallisella että eurooppalaisella tasolla .
Gemeenschapin ( Flaamilainen yhteisö ) lainsäädäntöön,
jonka mukaan ennen kuin audiovisuaaliset markkinat on
vapautettu, yksinoikeus kaupallisen televisiotoiminnan
harjoittamiseen Flanderissa annetaan siirtymäajan toimen
piteiden mukaisesti yhdelle yksityiselle radio- ja televi
sioyhtiölle, joka voi lähettää mainoksia ainoastaan                   Broome & Wellington Ltd:n 6.10.1997 Euroopan yhteisö
Vlaamse Gemeenschapin hallituksen luvalla . VTM sai                               jen komissiota vastaan nostama kanne
vuonna 1987 luvan mainosten lähettämiseen 18 vuodeksi .                                       ( Asia T-267/97 )
                                                                                ( 97/C 370/21 )
VT4, joka on Englannin oikeuden mukaan perustettu,
alkujaan flaamilainen yhtiö, teki vuonna 1994 komissiolle                              (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
valituksen VTM:n yksinoikeudesta harjoittaa . kaupallista
televisiotoimintaa Flanderissa .
                                                                      Broome & Wellington Ltd on nostanut 6.10.1997 Euroo
                                                                      pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
26.6.1997 tehdyn komission päätöksen 97/606/EY ( EYVL                 kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan
L 244, 6.9.1997, s. 18 ) mukaan tämä yksinoikeus on risti            edustajina ovat Fiona M. Carlin ja James H. Searles, ja
riidassa EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan 1 kohdan               prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Arendt
kanssa, tulkittuna yhdessä 52 artiklan kanssa .                       & Medernach, 8—10 rue Matthias Hardt .
 ---pagebreak--- C 370/10              \ FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         6.12.97
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois                   päätetään, että valitusta tukee sellain.en määrä
tuin                                                                      yhteisön tuottajia, joita voidaan pitää "yhteisön tuo
                                                                          tannonalana ". Käsite " yhteisön tuotannonala " määri
                                                                         tellään perusasetuksessa siten, että sillä tarkoitetaan
— kumoaa komission päätöksen, jolla se pani vireille Kii                niitä yhteisön tuottajia, jotka tuottavat samankaltaisia
     nasta, Egyptistä, Intiasta, Indonesiasta, Pakistanista ja           tuotteita . Koska komissio on aiemmin katsonut, että
    Turkista peräisin olevien tiettyjen puuvillakankaiden                valkaisemattomat puuvillakankaat ovat samanlaisia
     tuontia koskevan kolmannen tutkimuksen,
                                                                         tuotteita kuin valkaistut, painetut ja värjätyt puuvilla
                                                                         kankaat, se seikka, että komissio on pannut vireille
— ryhtyy kaikkiin muihin tarvittaviin toimenpiteisiin, ja                tämän tutkimuksen vain niiden yhteisön tuottajien
                                                                         tekemän valituksen perusteella, jotka tuottavat valkai
                                                                         sematonta puuvillakangasta, osoittaa, että komissio
— velvoittaa komission korvaamaan kantajan oikeuden                      arvioi virheellisesti Eurocotonin tekemän valituksen
     käyntikulut.                                                         saamaa kannatusta tai siihen kohdistunutta vastustusta
                                                                         perusasetusta soveltaessaan;
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                     — on rikkonut EY:n perustamissopimuksen 190 artiklaa,
Kantaja , joka on Euroopan yhteisön suurin valkaisematto                 koska se ei mitenkään selvittänyt ilmoituksessa tai mis
mien puuvillakankaiden tuoja , tukkumyyjä ja jakelija , rii              sään muussakaan yhteydessä niitä tosiseikkoja, joiden
tauttaa komission päätöksen aloittaa Kiinan kansantasa                  perusteella se päätti aloittaa menettelyn, eikä erityi
vallasta, Egyptistä , Intiasta , Indonesiasta, Pakistanista ja           sesti, niitä tosiseikkoja, jotka koskevat neuvoston tou
Turkista peräisin olevien valkaisemattomien puuvillakan                 kokuussa 1997 tekemää päätöstä lopettaa samoja
kaiden tuontia yhteisöön koskeva polkumyynnin vastainen                  maita ja samoja tuotteita koskeva toinen puuvillakan
menettely. Kantaja väittää , että tämä päätös oli lähinnä                gastutkimus ilman, että se olisi ottanut käyttöön
poliittinen päätös, joka tehtiin erityisesti Ranskan taholta              mitään suojatoimenpiteitä . Jättäessään antamatta tätä
tulevan painostuksen johdosta .                                           selvitystä, vaikka se samalla ilmoituksessa vaati asi
                                                                         anomaisia osapuolia ilmoittautumaan viivytyksettä ja
                                                                         toimittamaan komissiolle tarpeelliset tiedot melko
Kantaja väittää , että komissio                                           lyhyessä määräajassa, komissio toimi niin, etteivät
                                                                          asianomaiset osapuolet voineet esittää täydellisesti ja
                                                                         tehokkaasti kantaansa asiaan eivätkä toimittaa tosi
— on käyttänyt harkintavaltaansa väärin, kun se on
     vedonnut EY:n perustamissopimuksen mukaisiin vel                   asiallista tilannetta koskevia relevantteja tietoja .
     vollisuuksiinsa ottaa käyttöön yhteisön toimenpiteitä
     kaupan suojelemiseksi, vaikka sen ensisijaisina tarkoi
     tuksina oli tukea yhden jäsenvaltion puhtaasti poliitti
     sia intressejä ja kiertää sellaista lopullista päätöstä,
     jonka neuvosto oli tehnyt vain muutama päivä aikai
     semmin ja jonka mukaan polkumyynnin vastaisten                  EPAC, Empresa para a Agro-Ahmentação e Cereias, SA:n
     suojatoimenpiteiden käyttöön ottaminen näistä vii              14.10.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
     destä samasta maasta tuotavien samojen tuotteiden                                        nostama kanne
     osalta ei ollut perusteltua perusasetuksen mukaan;
                                                                                Asia T-270/97 )
     komission päätös on myös ristiriidassa ne bis in idem
     periaateen kanssa , joka on yhteisön oikeuden yleinen                                    ( 97/C 370/22 )
     periaate, ja hyvän hallintotavan edellytysten kanssa;
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
— on käyttänyt polkumyyntitutkimusten vireillepanoa
     koskevassa yhteisön perusasetuksessa ja erityisesti sen         EPAC, Empresa para a Agro-Alimentação e Cereias, SA,
     5 artiklan 3 kohdassa sille myönnettyä harkintavaltaa           kotipaikka Lissabon, on nostanut 14.10.1997 Euroopan
     väärin, kun se ei ole ottanut huomioon sitä, että Euro         yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
     cotonin ( yhteisössä toimivan puuvillateollisuuden ja           kanteen komissiota vastaan . Kantajan edustajana on asian
     siihen liittyvän tekstiiliteollisuuden komitea ) tekemässä      ajaja Joao Mota de Campos, Lissabon, ja prosessiosoite
     valituksessa, jossa nimenomaisesti otettiin esille kysy        Luxemburgissa on c/o Joaquim Calvo Basaran, 34 boule
     mys yhteisön edusta ja käsiteltiin sitä yksityiskohtai         vard Ernest Feltgen, 1515 Luxembourg.
     sesti, ei esitetty mitään uutta todistetta, jonka perus
     teella voitaisiin kohtuudella olettaa , että neuvosto pää
     tyisi uuden tutkimuksen perusteella erilaiseen                  Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                     tuin
     lopputulokseen, eikä varsinkaan mitään uutta todis
     tetta ratkaisevan tärkeän, yhteisön etua koskevan arvi
     ointiperusteen osalta;                                          — hyväksyy kanteessa esitetyn vaatimuksen ja siten
                                                                          kumoaa 9.7.1997 tehdyn päätöksen K(97) 2130
— on rikkonut olennaisia menettelymääräyksiä ja erityi                   lopull .;
     sesti perusasetuksen 5 artiklan 4 kohdassa vahvistet
     tuja säännöksiä; kyseisen kohdan mukaan komissio                — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
     voi panna vireille polkumyyntitutkimuksen vain, jos                  lut.


title: Asia C-454/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.2.2013 (Augstākās tiesas Senātsin (Latvia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Gunārs Pusts v. Lauku atbalsta dienests (Maatalous — EMOTR — Asetukset (EY) N:o 1257/1999 ja (EY) N:o 817/2004 — Maaseudun kehittämistuki — Aiheettomasti suoritetun etuuden takaisin periminen — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan maatalouden ympäristötuen myöntäminen edellyttää vuotuista hakemusta, johon on liitetty tietyt asiakirjat — Tuensaaja, joka on täyttänyt kyseisen maa-alueen viljelyä koskevat velvollisuudet mutta joka ei ole esittänyt kyseisen lainsäädännön mukaista hakemusta — Tuen peruuttaminen tuensaajaa kuulematta tilanteessa, jossa tuensaaja ei ole noudattanut maatalouden ympäristötukea koskevan hakemuksen tekemiseen sovellettavia säännöksiä)

text:
               13.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.2.2013 (Augstākās tiesas Senātsin (Latvia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Gunārs Pusts v. Lauku atbalsta dienests
   (Asia C-454/11) (1)

   (Maatalous - EMOTR - Asetukset (EY) N:o 1257/1999 ja (EY) N:o 817/2004 - Maaseudun kehittämistuki - Aiheettomasti suoritetun etuuden takaisin periminen - Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan maatalouden ympäristötuen myöntäminen edellyttää vuotuista hakemusta, johon on liitetty tietyt asiakirjat - Tuensaaja, joka on täyttänyt kyseisen maa-alueen viljelyä koskevat velvollisuudet mutta joka ei ole esittänyt kyseisen lainsäädännön mukaista hakemusta - Tuen peruuttaminen tuensaajaa kuulematta tilanteessa, jossa tuensaaja ei ole noudattanut maatalouden ympäristötukea koskevan hakemuksen tekemiseen sovellettavia säännöksiä)
   2013/C 108/04
   Oikeudenkäyntikieli: latvia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Augstākās tiesas Senāts

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Gunārs Pusts

      Vastaaja: Lauku atbalsta dienests

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Augstākās tiesas Senāts — Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta 17.5.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999 (EYVL L 160, s. 80) ja asetuksen (EY) N:o 1257/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 29.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 817/2004 (EUVL L 153, s. 30) tulkinta — Maatalouden ympäristötuki ja pinta-alatuki — Aiheettomasti suoritetun etuuden takaisin periminen — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan pinta-alatuen myöntäminen edellyttää vuotuista hakemusta, johon on liitetty tietyt asiakirjat — Tuensaaja, joka on täyttänyt kyseisen maa-alueen viljelyä koskevat velvollisuudet mutta jonka esittämät hakemukset ovat puutteelliset — Tuen peruuttaminen tuensaajaa kuulematta tilanteessa, jossa tuensaaja ei ole noudattanut maatalouden ympäristötukea koskevan hakemuksen tekemiseen sovellettavia säännöksiä

      Tuomiolauselma

   Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta 17.5.1999 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1257/1999, sellaisena kuin se on muutettuna 29.9.2003 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1783/2003, asetuksen N:o 1257/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 29.4.2004 annettua komission asetusta (EY) N:o 817/2004 ja yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 säädettyjen täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21.4.2004 annettua komission asetusta (EY) N:o 796/2004 on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan tuensaajan, jolle on myönnetty monivuotisiin maatalouden ympäristösitoumuksiin liittyvää tukea, on palautettava kaikki aikaisemmilta vuosilta jo maksettu tuki sillä perusteella, ettei tuensaaja ole esittänyt sovellettavien kansallisten säännösten mukaista vuotuista hakemusta, kun kyseinen tuensaaja väittää jatkaneensa kyseessä olevien maa-alueiden viljelyä koskevien velvollisuuksiensa noudattamista, kun toimivaltainen viranomainen ei ole kuullut tuensaajaa mutta kun kyseessä olevien maa-alueiden tarkastusta paikan päällä ei voida enää tehdä, koska kyseessä oleva vuosi on päättynyt.

      (1)  EUVL C 331, 12.11.2011.


title: Asia T-160/07: Kanne 7.5.2007 — Lancôme v. SMHV — CMS Hasche Sigle (COLOR EDITION)

text:
               23.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 140/43

         Kanne 7.5.2007 — Lancôme v. SMHV — CMS Hasche Sigle (COLOR EDITION)
   (Asia T-160/07)
   (2007/C 140/71)
   Kannekirjelmän kieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Lancôme Parfums et Beauté & Cie (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja E. Baud)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: CMS Hasche Sigle (Köln, Saksa)
   Vaatimukset

               —

               SMHV:n toisen valituslautakunnan 26.2.2007 asiassa R 231/2006-2 tekemä päätös on kumottava.

               —

               Vastaaja ja tarvittaessa väliintulija on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: sanamerkki ”COLOR EDITION” luokkaan 3 kuuluville tavaroille — yhteisön tavaramerkki nro 2 965 804

      Yhteisön tavaramerkin haltija: kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: CMS Hasche Sigle

      Mitättömyysosaston ratkaisu: mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: mitättömyysosaston päätöksen kumoaminen

      Kanneperusteet: neuvoston asetuksen N:o 40/94 (1) 55 artiklan 1 kohdan a alakohdan rikkominen siltä osin kuin valituslautakunta on katsonut, että CMS Hasche Siglen esittämä kumoamista koskeva vaatimus voitiin tutkia, ja mainitun asetuksen 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen siltä osin kuin riidanalaisessa päätöksessä katsottiin, että riidan kohteena oleva tavaramerkki ”COLOR EDITION” oli kuvaileva.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia T-388/04: Habib Kachakil Amarin 28.9.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (SMHV) vastaan nostama kanne

text:
               20.11.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 284/29

         Habib Kachakil Amarin 28.9.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (SMHV) vastaan nostama kanne
   (Asia T-388/04)
   (2004/C 284/56)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Habib Kachakil Amar on nostanut 28.9.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (SMHV) vastaan. Kantajan edustajana on lakimies Juan Carlos Heder.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 175/2004-1 20.7.2004 tekemän päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudellliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Haettu tavaramerkki:

               Kuviomerkki, joka muodostu paksusta mustasta pitkittäisviivasta, joka päättyy kolmioon — hakemus nro 3 235 157 luokkaan 25 kuuluville tuotteille (vaatteet, jalkineet, päähineet, erityisesti urheilujalkineet).

               Väiteosaston ratkaisu:

               Hakemuksen hylkääminen yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisten ehdottomien hylkäysperusteiden perusteella.

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Valituksen hylkääminen.

               Kanneperusteet:

               Edellä mainitun asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 3 kohdan virheellinen soveltaminen sekä puolustautumisoikeuksien ja luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen.


title: Asia C-322/05 P: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto)  9.2.2006  — Hippocrate Vounakis v. Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Ylennys — Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohta — Oikaisuvaatimus — Määräajat — Selvästi perusteeton valitus)

text:
               1.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 154/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 9.2.2006 — Hippocrate Vounakis v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-322/05 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Ylennys - Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohta - Oikaisuvaatimus - Määräajat - Selvästi perusteeton valitus)
   (2006/C 154/08)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Hippocrate Vounakis (edustaja: asianajaja S. Orlandi)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Berscheid ja C. Berardis-Keyser)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-326/03, Hippocrate Vounakis vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 2.6.2005 antamasta tuomiosta, jolla jätettiin tutkimatta kanne, jossa vaadittiin kumoamaan komission päätös olla ylentämättä kantajaa palkkaluokkaan A4 vuoden 2002 ylennyskierroksen yhteydessä
   Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Vounakis velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 257, 15.10.2005.


title: Asia C-162/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.10.2010 (Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Secretary of State for Work and Pensions v. Taous Lassal (Ennakkoratkaisupyyntö — Henkilöiden vapaa liikkuvuus — Direktiivi 2004/38/EY — 16 artikla — Pysyvä oleskeluoikeus — Ajallinen soveltamisala — Direktiivin täytäntöönpanon määräpäivää ennen täyttyneet ajanjaksot)

text:
               4.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.10.2010 (Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Secretary of State for Work and Pensions v. Taous Lassal
   (Asia C-162/09) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Direktiivi 2004/38/EY - 16 artikla - Pysyvä oleskeluoikeus - Ajallinen soveltamisala - Direktiivin täytäntöönpanon määräpäivää ennen täyttyneet ajanjaksot)
   2010/C 328/08
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Secretary of State for Work and Pensions

      Vastapuoli: Taous Lassal

      Muu osapuoli:The Child Poverty Action Group

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38 (EUVL L 158, s. 77) 16 artiklan 1 kohdan tulkinta — Unionin kansalainen, joka on oleskellut laillisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa viiden vuoden ajan ennen 30.4.2006, joka on kyseisen direktiivin täytäntöönpanon määräpäivä, ja joka on tämän jälkeen lähtenyt sen alueelta 10 kuukaudeksi — Ennen 30.4.2006 täyttyneen ajanjakson huomioon ottaminen pysyvän oleskeluoikeuden tunnustamiseksi

      Tuomiolauselma

   Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 16 artiklan 1 ja 4 kohtaa on tulkittava siten, että

               —

               direktiivin 2004/38 16 artiklan 1 kohdan mukaisen pysyvän oleskeluoikeuden saamisen kannalta on otettava huomioon sellainen viiden vuoden yhtäjaksoinen oleskelu, joka oli edeltänyt tämän direktiivin täytäntöönpanon määräpäivää 30.4.2006 ja joka oli ollut ennen tätä päivää annettujen unionin säädösten mukaista, ja että

               —

               yhtäjaksoisesti alle kaksi vuotta kestäneet, määräpäivää 30.4.2006 edeltäneet ja ennen tätä päivää yhtäjaksoisesti viisi vuotta kestänyttä laillista oleskelua seuranneet poissaolot vastaanottavasta jäsenvaltiosta eivät vaikuta kyseisen 16 artiklan 1 kohdan mukaisen pysyvän oleskeluoikeuden saamiseen.

      (1)  EUVL C 153, 4.7.2009.


title: Asia T-437/05: Kanne  15.12.2005  — Brink's Security Luxembourg v. komissio

text:
               25.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/39

         Kanne 15.12.2005 — Brink's Security Luxembourg v. komissio
   (Asia T-437/05)
   (2006/C 48/76)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Brink's Security Luxembourg SA (Luxemburg) (edustaja: asianajaja Christian Point)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               esillä oleva kanne on otettava tutkittavaksi ja on todettava, että se on perusteltu;

               —

               tarjouskilpailun häviämistä koskeva päätös eli yksimielinen päätös, jolla komissio hylkäsi Brink's Security Luxembourgin tarjouksen, on kumottava;

               —

               tarjouskipailun ratkaisemista koskeva päätös, eli yksimielinen päätös, jolla komissio teki sopimuksen Group 4 Falck Luxembourgin kanssa, on kumottava;

               —

               implisiittinen päätös, jolla komissio kieltäytyi peruuttamasta kahta edellä mainittua päätöstään, on kumottava;

               —

               komission 7.12.2005 ja 14.12.2005 päivätyt kaksi kirjettä, joilla vastattiin kantajan varainhoitoasetuksen täytäntöönpanoasetuksen 149 artiklan 3 kohdan nojalla tekemiin tietopyyntöihin, on kumottava;

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kantajalle 1 000 000 euron summa vahingonkorvauksena aineettomasta ja aineellisesta vahingosta, joka on aiheutunut riidanalaisen päätöksen lainvastaisuudesta, ja tämä summa on määritetty kohtuuden nojalla ja väliaikaisesti;

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Esillä olevalla kanteella vaaditaan ensinnäkin komission sellaisen päätöksen kumoamista, jolla hylättiin kantajan tarjouspyynnön nro 16/2005/OIL johdosta tekemä tarjous (rakennusten valvonta- ja vartiontipalvelu) ja toiseksi sellaisen päätöksen kumoamista, jolla hyväksyttiin kilpailevan yrityksen tarjous.
   Kantajan vaatimustensa tueksi esittämät perustelut voidaan ryhmitellä pääasiallisesti seitsemäksi kanneperusteeksi.
   Ensimmäisellä kanneperusteella kantaja vetoaa väitettyyn yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteen loukkaamiseen siltä osin kuin komissio oli edellyttänyt, että jokaisen tarjouksentekijän työntekijöiden, jotka ovat osallisina tarjouksessa, on oltava ollut tarjouksentekijän palveluksessa vuoden ajan, millä kantajan — joka on väistyvä tarjouskilpailun voittaja ja joka on palkannut henkilöstöään pitkän aikaa — mukaan on saatettu se huonompaan asemaan suhteessa muihin tarjouksentekijöihin, jotka voivat ottaa palvelukseen henkilöitä, joilla on vähimmäiskokemus, ja pääsemään pienempiin palkkakustannuksiin kuin kantajalle aiheutuu.
   Toisella kanneperusteellaan kantaja väittää, että komissio on rikkonut direktiivin 2001/23/EY (1) säännöksiä. Tässä kanneperusteessa on kaksi osaa: komission hyväksymän tarjouksen väitetään olevan lainvastainen siltä osin kuin tällä tarjouksella ei taata kantajan työntekijöiden uudelleen palvelukseen ottamista eikä lisäksi varmisteta sitä, että he säilyttävät kaikki oikeutensa. Kantaja väittää, että komission kilpailun ratkaisemisesta tekemä päätös on lainvastainen tekemisestään lähtien, koska työoikeuden rikkominen on kirjattu hyväksyttyyn tarjoukseen.
   Kolmas kanneperuste koskee väitettyä yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista siten, että valitulla tarjouskilpailun voittajalla oli sen tehdessä tarjoustaan käytettävissään kantajaa koskevaa sisäpiiritietoa, joka liittyi muun muassa asiakaskohtaiseen liikevaihtoon, sopimuksiin ja niiden päättymispäiviin ja sen hintoja ja kustannuksia koskeviin arvioihin ja jotka se oli saanut sen johdosta, että se oli sulautunut kantajan entisen emoyhtiön kanssa. Kantajan mielestä tämän vuoksi sen kilpailija on voinut tehdä sen tekemään tarjoukseen verrattuna edullisen tarjouksen.
   Neljännellä kanneperusteella kantaja vetoaa väitettyyn komission IV pääosaston 28.5.2004 tekemän päätöksen (2) ja niiden sääntöjen rikkomiseen, joiden tarkoituksena on varmistaa vääristymätön kilpailu, siltä osin kuin esillä olevassa kanteessa riitautetulla päätöksellä komissio on sallinut sen, että ryhmä, johon valittu tarjouskilpailun voittaja kuuluu, hankkii takaisin toiminnan, josta se oli velvollinen luopumaan, kun yrityskeskittymä hyväksyttiin 28.5.2004 tehdyllä päätöksellä.
   Viides kanneperuste koskee päätöksen perustelemista koskevan velvoitteen väitettyyn loukkaamiseen, avoimuusperiaatteen ja yhteisön toimielimien asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden väitettyyn loukkaamiseen. Kantaja väittää, että lukuisista kirjallisista pyynnöistä huolimatta komissio toimitti sille päätöksensä syistä ainoastaan lyhyen selvityksen, joka rajoittui tarjouksia koskeviin vertaileviin taulukoihin.
   Kantaja vetoaa myös markkinasääntöjen rikkomiseen, sopimusehtojen rikkomiseen ja ilmeiseen arviointivirheeseen tehtyihin tarjouksiin liittyvän kolmannen laadullisen arviointiperusteen, joka koskee turvatoimihenkilöiden ensiapuaseman ja/tai vapaapalokunnan perustamista, arvioinnin osalta. Se väittää, että sillä on todisteet siitä, että komission valitsemalla tarjouskilpailun voittajalla ei ole käytettävissään kaikkia toimihenkilöitä, jotka se tarjoaa sijoitettavaksi kyseisen sopimuksen täytäntöönpanoon.
   Viimeisellä kanneperusteellaan kantaja esittää, että avoimuusperiaatetta ja toimielimien asiakirjoihin tutustumista koskevaa kansalaisten oikeutta on loukattu siitä siltä osin kuin komissio on evännyt siltä tietoja valinta- ja tarjouskilpailukomiteoiden kokoonpanosta.
   Lisäksi kantaja vaatii sen vahingon korvaamista, joka on väitetysti aiheutunut komission toiminnan lainvastaisuudesta kyseisessä hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyssä, ja vetoaa sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun periaatteeseen.

      (1)  Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12.3.2001 annettu direktiivi.

      (2)  Keskittymän (Asia N:o IV/M.3396 - GROUP 4 FALCK / SECURICOR (4064)) julistamisesta yhteismarkkinoille soveltuvaksi 28.5.2004 tehty neuvoston asetukseen (ETY) N:o 4064/89 perustuva komission päätös.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 16 päivänä heinäkuuta 1998, asiassa T-109/96, Gilberte Gebhard vastaan Euroopan parlamentti (Henkilöstö - Ylimääräiset toimihenkilöt - Euroopan parlamentin istuntojen ylimääräiset tulkit - Ylimääräisten tulkkien velvollisuus maksaa yhteisön veroa)

text:
C 299/30                FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    26.9.98
     ja toissijaisesti koska ne eivät ole ilmoittaneet näistä      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
     toimenpiteistä komissiolle,                                   samat kuin asiassa C-311/98 (2).
Ð velvoittaa Belgian kuningaskunnan, Luxemburgin
     suurherttuakunnan ja Ranskan tasavallan korvaamaan            (1) EYVL L 280, 29.10.1994, s. 83.
     oikeudenkäyntikulut.                                          (2) Ks. tämän virallisen lehden sivu 29.
                                         ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                                YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                            TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                  14 päivänä heinäkuuta 1998,                                       16 päivänä heinäkuuta 1998,
asiassa T-119/95, Alfred Hauer vastaan Euroopan unionin
        neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (1)               asiassa T-109/96, Gilberte Gebhard vastaan Euroopan
                                                                                parlamentti (1)
(Kumoamiskanne Ð Asetus (ETY) N:o 816/92 Ð Kanteen
nostamisen määräaika Ð Tutkittavaksi ottaminen Ð                   (Henkilöstö Ð Ylimääräiset toimihenkilöt Ð Euroopan
Vahingonkorvauskanne Ð Maito- ja maitotuotealan yhtei-             parlamentin istuntojen ylimääräiset tulkit Ð Ylimääräisten
nen markkinajärjestely Ð Viitemäärät Ð Lisämaksu Ð                          tulkkien velvollisuus maksaa yhteisön veroa)
          Viitemäärien vähentäminen hyvityksettä)
                                                                                (98/C 299/48)
                          (98/C 299/47)
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Asiassa T-119/95, Alfred Hauder, Niederweiler (Saksa),
edustajanaan asianajotoimisto FrancËois Neuhaus & Co,
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Annick
Wurth, 100, Boulevard de la PeÂtrusse, vastaan Euroopan            Asiassa T-109/96, Gilberte Gebhard, konferenssitulkki,
unionin neuvosto (asiamiehenään Arthur Brautigam) ja               kotipaikka Heidelberg (Saksa), edustajanaan asianajajat
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään Klaus-Die-             Thierry Schmitt ja Pierre Soler-Couteaux, Strasbourg, vas-
ter Borchardt), jossa kantaja vaatii maito- ja maitotuote-         taan Euroopan parlamentti (asiamiehenään Manfred Peter
alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen            sekä Didier Petersheim ja JoaÄo Sant'Anna), jossa kantaja
(ETY) N:o 804/68 muuttamisesta 31 päivänä maaliskuuta              vaatii hänelle maksetusta kahdesta palkasta pidätetyn
1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 816/92                  yhteisön veron palauttamista, yhteisöjen ensimmäisen
(EYVL L 86, s. 83) kumoamista sekä sen soveltamisesta              oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu kolmas jaosto), toi-
kantajalle aiheutuneiksi väitettyjen vahinkojen korvaa-            mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili sekä
mista, Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-           tuomarit C. P. BrieÈt, K. Lenaerts, A. Potocki ja J. D.
mioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa:             Cooke, kirjaaja: hallintovirkamies A. Mair, on 16.7.1998
jaoston puheenjohtaja Bo Vesterdorf sekä tuomarit C. W.            antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
Bellamy ja R. M. Moura Ramos, kirjaaja: hallintovirka-
mies A. Mair, on antanut 14.7.1998 tuomion, jonka tuo-
miolauselma on seuraava:
                                                                   1) Kanne hylätään.
1) Kumoamisvaatimukset jätetään tutkimatta.
2) Vahingonkorvausvaatimukset         hylätään   perusteetto-
     mina.                                                         2) Asianosaiset vastaavat omista kuluistaan.
3) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut
                                                                   (1) EYVL C 294, 5.10.1996.
(1) EYVL C 208, 12.8.1995.


title: Asia T-672/11: Kanne 23.12.2011 — H-Holding v. parlamentti

text:
               4.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/13

         Kanne 23.12.2011 — H-Holding v. parlamentti
   (Asia T-672/11)
   2012/C 235/33
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: H-Holding (Cham, Sveitsi) (edustaja: asianajaja R. Závodný)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               vahvistaa, että kantaja on kärsinyt vahinkoa, koska vastaaja ei ole ryhtynyt toimenpiteisiin kantajan 24.8.2011 esittämän vetoomuksen johdosta

               —

               toteaa, että Euroopan unioni on toimivaltainen Euroopan tason poliittisten puolueiden rahoitusta koskevien sääntöjen noudattamiseen liittyvissä asioissa

               —

               velvoittaa vastaajan valtuuttamaan Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) suorittamaan erään tšekkiläisen poliittisen puolueen rahoituksen tarkastuksen

               —

               velvoittaa vastaajan aloittamaan menettelyn Tšekin tasavaltaa vastaan

               —

               velvoittaa vastaajan maksamaan vahingonkorvausta

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa siihen, ettei vastaaja ole ryhtynyt toimenpiteisiin kantajan 24.8.2011 esittämän, erään tšekkiläisen poliittisen puolueen rahoitusta koskevan vetoomuksen johdosta.


title: Asia C-604/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) on esittänyt 21.12.2010 — Football Dataco Limited, Football Association Premier League Ltd, Football League Limited, Scottish Premier League Limited, Scottish Football League ja PA Sport UK Limited v. Yahoo UK Limited, Stan James (Abingdon) Limited, Stan James PLC ja Enetpulse APS

text:
               19.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) on esittänyt 21.12.2010 — Football Dataco Limited, Football Association Premier League Ltd, Football League Limited, Scottish Premier League Limited, Scottish Football League ja PA Sport UK Limited v. Yahoo UK Limited, Stan James (Abingdon) Limited, Stan James PLC ja Enetpulse APS
   (Asia C-604/10)
   2011/C 89/14
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Football Dataco Limited, Football Association Premier League Ltd, Football League Limited, Scottish Premier League Limited, Scottish Football League ja PA Sport UK Limited

      Vastaajat: Yahoo UK Limited, Stan James (Abingdon) Limited, Stan James PLC ja Enetpulse APS

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Mitä tarkoitetaan tietokantojen oikeudellisesta suojasta annetun direktiivin 96/9/EY (1) 3 artiklan 1 kohdassa ilmaisulla ”tietokannat, jotka aineiston valinnan tai järjestämisen perusteella muodostavat tekijän omaperäisen henkisen luomuksen” ja erityisesti

                           a)

                           pitäisikö tietojen luomisen edellyttämä älyllinen ponnistus ja taito sulkea pois;

                           b)

                           sisältääkö ”valinta tai järjestäminen” sen, että aiemmin olemassa oleviin tietoihin lisätään tärkeä merkitys (kuten määrätään jalkapallo-ottelun päivämäärä);

                           c)

                           edellyttääkö ”tekijän omaperäinen henkinen luomus” tekijältä enemmän kuin merkittävää työtä ja taitoa, ja jos niin mitä?

               2)

               Sulkeeko direktiivi pois muut kuin direktiivissä säädetyt kansalliset tekijänoikeuden kaltaiset oikeudet tietokantoihin?

      (1)  Tietokantojen oikeudellisesta suojasta 11.3.1996 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 96/9/EY (EYVL L 77, s. 20).


title: Asia F-59/05: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 19.10.2006 — De Smedt v. komissio (Sopimussuhteinen toimihenkilö — Vaatimus määrittää uudelleen palkkaluokka ja palkan määrä, jotka vahvistettiin palvelukseenoton yhteydessä — Entinen ylimääräinen toimihenkilö, joka on otettu palvelukseen sopimussuhteisena toimihenkilönä, jonka tehtävät pysyvät ennallaan — Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteiden ehtojen 3 a artikla ja 80 artiklan 2 ja 3 kohta — Eri tehtäväryhmiin kuuluvat tehtävät — Yhdenvertainen kohtelu)

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/64

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 19.10.2006 — De Smedt v. komissio
   (Asia F-59/05) (1)

   (Sopimussuhteinen toimihenkilö - Vaatimus määrittää uudelleen palkkaluokka ja palkan määrä, jotka vahvistettiin palvelukseenoton yhteydessä - Entinen ylimääräinen toimihenkilö, joka on otettu palvelukseen sopimussuhteisena toimihenkilönä, jonka tehtävät pysyvät ennallaan - Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteiden ehtojen 3 a artikla ja 80 artiklan 2 ja 3 kohta - Eri tehtäväryhmiin kuuluvat tehtävät - Yhdenvertainen kohtelu)
   (2006/C 294/127)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Elisabeth De Smedt (Wezembeek-Oppem, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Vogel)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja G. Berscheid)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhtäältä komission sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla on hylätty kantajan, joka on entinen ylimääräinen toimihenkilö, vaatimus sellaista päätöstä vastaan, jolla vahvistettiin hänen palkkaluokkansa ja palkkansa määrä sopimussuhteisena toimihenkilönä, ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 229, 17.9.2005, s. 29 (asia rekisteröitiin alun perin Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa numerolla T-267/05 ja siirrettiin sitten Euroopan unionin virkamiestuomioistuimeen 15.12.2005 annetulla määräyksellä).


title: Asia C-2/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 7.1.2015 – DHL Express (Austria) GmbH v. Post-Control-Kommission

text:
               20.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 127/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 7.1.2015 – DHL Express (Austria) GmbH v. Post-Control-Kommission
   (Asia C-2/15)
   (2015/C 127/12)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: DHL Express (Austria) GmbH

      Vastapuoli: Post-Control-Kommission

      Muu osapuoli: Bundesminister für Verkehr, Innovation und Technologie

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä 15.12.1997 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/67/EY, (1) sellaisena kuin se on muutettuna 20.2.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2008/6/EY, (2) ja erityisesti sen 9 artikla esteenä kansalliselle säännökselle, jonka mukaan postipalvelujen tarjoajat ovat velvollisia osallistumaan kansallisen sääntelyviranomaisen toimintakustannusten yhteisrahoitukseen siitä riippumatta, tarjoavatko ne yleispalveluja?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:

                           a)

                           Onko rahoitusvelvollisuuden kannalta riittävää, että kyseinen tarjoaja tarjoaa postipalveluja, jotka on kansallisen säännöksen mukaan luokiteltava yleispalveluiksi mutta jotka ovat laajempia kuin direktiivin mukainen yleispalvelujen pakollinen vähimmäisvalikoima?

                           b)

                           Onko kunkin yrityksen tukiosuuden määrityksessä meneteltävä samalla tavalla kuin mainitun direktiivin 7 artiklan 4 kohdan mukaisen korvausrahaston tukiosuuksien määrityksessä?

                           c)

                           Edellyttääkö mainitun direktiivin 7 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu syrjimättömyyden ja suhteellisuuden periaatteiden noudattaminen ja 20.2.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/6/EY johdanto-osan 27 perustelukappaleessa tarkoitettu yleispalvelujen korvaavuuden huomioon ottaminen, että lisäarvopalvelujen, siis yleispalveluun kuulumattomien postipalvelujen, jotka ovat kuitenkin yhteydessä yleispalveluun, liikevaihto-osuudet poistetaan ja jätetään huomiotta osuuden määrityksessä?

      (1)  EYVL 1998, L 15, s. 14.

      (2)  Direktiivin 97/67/EY muuttamisesta yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden täysimääräisen toteuttamisen osalta 20.2.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/6/EY (EUVL L 52, s. 3).


title: Asia T-94/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 19.11.2009 — EREF v. komissio (Kumoamiskanne — Sellainen asianajaja edustajana, joka ei ole kolmas osapuoli — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/52

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 19.11.2009 — EREF v. komissio
   (Asia T-94/07) (1)

   (Kumoamiskanne - Sellainen asianajaja edustajana, joka ei ole kolmas osapuoli - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   2010/C 24/91
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja D. Fouquet)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: N. Khan)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sellaisen 24.10.2006 tehdyn komission päätöksen K(2006) 4963 lopullinen kumoamisvaatimus, joka koskee siihen, että Framatome ANP rakentaa Teollisuuden voima Oy:n lukuun ydinreaktorin, myönnettyä syndikoitua lainaa ja bilateraalista lainaa

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan yhteisöjen komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 117, 29.5.2007.


title: Asia C-138/17 P: Valitus, jonka Euroopan unioni, jota edustaa Euroopan unionin tuomioistuin, on tehnyt 17.3.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kolmas jaosto) asiassa T-577/14, Gascogne Sack Deutschland ja Gascogne v. Euroopan unioni, 10.1.2017 antamasta tuomiosta

text:
               15.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/25

         Valitus, jonka Euroopan unioni, jota edustaa Euroopan unionin tuomioistuin, on tehnyt 17.3.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kolmas jaosto) asiassa T-577/14, Gascogne Sack Deutschland ja Gascogne v. Euroopan unioni, 10.1.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-138/17 P)
   (2017/C 151/32)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan unioni, jota edustaa Euroopan unionin tuomioistuin (asiamiehet: J. Inghelram ja Á. M. Almendros Manzano)

      Muut osapuolet: Gascogne Sack Deutschland GmbH, Gascogne ja Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               valituksenalaisen tuomion tuomiolauselman 1 kohta on kumottava

               —

               Gascogne Sack Deutschlandin ja Gascognen ensimmäisessä oikeusasteessa esittämä vaatimus saada 187 571 euroa korvauksena tappioista, joiden väitetään aiheutuneen siitä, että pankkitakauksesta on ollut maksettava lisämaksuja pitemmältä ajalta kuin olisi ollut kohtuullista, on hylättävä perusteettomana

               —

               Gascogne Sac Deutschland ja Gascogne on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kolmeen valitusperusteeseen.
   Ensimmäinen valitusperuste perustuu oikeudelliseen virheeseen syy-yhteyden käsitteen tulkinnassa, koska unionin yleinen tuomioistuin on katsonut, että asian ratkaisemista kohtuullisessa ajassa koskevan vaatimuksen noudattamatta jättäminen on ollut pankkitakauksen kulujen maksamisena ilmenneen väitetyn aineellisen vahingon ratkaiseva syy, vaikka vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan on niin, että tällaisten kulujen maksamisen ratkaiseva syy on yrityksen oma valinta olla maksamatta sakkoa asian ollessa vielä käsiteltävänä unionin tuomioistuimissa.
   Toinen valitusperuste perustuu oikeudelliseen virheeseen vahingon käsitteen tulkinnassa, koska unionin yleinen tuomioistuin on kieltäytynyt soveltamasta pankkitakauksen kulujen maksamiseen liittyvään väitettyyn aineelliseen vahinkoon samaa edellytystä, jonka se oli konstruoinut sakon määrälle suoritettavien korkojen maksamiseen liittyvän väitetyn aineellisen vahingon yhteydessä ja jonka mukaan kantajien oli ensimmäisessä oikeusasteessa osoitettava, että tähän maksuun liittyvä taloudellinen rasitus on suurempi kuin kantajien saama etu sakon maksamatta jättämisestä.
   Kolmas valitusperuste perustuu oikeudelliseen virheeseen sen ajanjakson määrittämisessä, jonka aikana väitetty aineellinen vahinko on tapahtunut, sekä perustelujen puutteellisuuteen, koska unionin yleinen tuomioistuin on ratkaisunsa perusteita selittämättä katsonut, että ajanjakso, jonka aikana pankkitakauksen kulujen maksamiseen liittyvä väitetty aineellinen vahinko on aiheutunut, on voinut olla muu kuin se ajanjakso, johon tämän väitetyn vahingon syynä oleva lainvastainen menettely sen mielestä ajoittui.


title: Asia C-4/17 P: Valitus, jonka Tšekin tasavalta on tehnyt 4.1.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-141/15, Tšekki v. komissio, 20.10.2016 antamasta tuomiosta

text:
               27.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/19

         Valitus, jonka Tšekin tasavalta on tehnyt 4.1.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-141/15, Tšekki v. komissio, 20.10.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-4/17 P)
   (2017/C 063/27)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Asianosaiset

      Valittaja: Tšekin tasavalta (asiamiehet: Smolek, J. Vláčil ja J. Pavliš)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Asia

   Valitus Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen 20.10.2016 asiassa T-141/15, Tšekin tasavalta vastaan komissio, antamasta tuomiosta (jäljempänä valituksenalainen tuomio). Tšekin tasavalta vaati kyseisessä asiassa yleistä tuomioistuinta kumoamaan Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 16.1.2015 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2015/103 (1) (jäljempänä riidanalainen päätös) siltä osin kuin siinä jätetään unionin rahoituksen ulkopuolelle menoja, joita Tšekin tasavallalle on aiheutunut vuosina 2010–2012 ja joiden kokonaismäärä on 2 123 199,04 euroa.

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valituksenalaisen tuomion

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä jätetään ulkopuolelle menoja, joita Tšekin tasavallalle on aiheutunut vuosina 2010–2012 ja joiden kokonaismäärä on 2 123 199,04 euroa

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat vetoavat valituksensa tueksi kolmeen valitusperusteeseen.
   Ensimmäinen valitusperuste perustuu viinialan yhteisestä markkinajärjestelystä 29.4.2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 479/2008 (2) (jäljempänä asetus N:o 479/2008) 11 artiklan rikkomiseen siltä osin kuin yleisen tuomioistuimen voidaan katsoa tehneen oikeudellisen virheen, kun se on todennut, ettei asetuksen 11 artikla koskenut toimenpiteitä viiniköynnösten suojelemiseksi eläinten ja/tai lintujen aiheuttamilta vahingoilta.
   Toinen valitusperuste perustuu asetuksen N:o 479/2008 5 artiklan 2 kohdan rikkomiseen ja oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden loukkaamiseen. Valittaja väittää, että yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että Euroopan komissio voi todeta, että tietyt toimenpiteet ovat sellaisia, että ne voidaan kokonaan jättää Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle, ja sillä perusteella jättää kaikki kyseisiin toimenpiteisiin liittyvät menot rahoituksen ulkopuolelle huolimatta siitä, että Euroopan komissio itse tutki kyseisten toimenpiteiden tukikelpoisuuden arvioidessaan tukiohjelman luonnoksen eikä esittänyt minkäänlaisia vastaväitteitä.
   Kolmas valitusperuste perustuu Euroopan unionin perusoikeusasiakirjan 41 artiklan – luettuna yhdessä yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21.6.2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 (3) 31 artiklan ja tarvittaessa yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 (4) 52 artiklan ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä maksajavirastojen ja muiden elinten hyväksymisen sekä maataloustukirahaston ja maaseuturahaston tilien tarkastamisen ja hyväksymisen osalta 21.6.2006 annetun komission asetuksen (EY) N:o 885/2006 (5) 11 ja 16 artiklan kanssa – rikkomiseen. Valittaja väittää, että yleinen tuomioistuin on tehnyt valituksenalaisessa tuomiossa oikeudellisen virheen katsoessaan, että Euroopan komissio saattoi jättää Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle menoja, jotka liittyivät ajanjaksoon, jonka aikana Tšekin tasavalta oli estynyt esittämästä näkemystään menettelyssä, jota sovellettiin maatalouden alan rahoitusta koskeviin korjauksiin.

      (1)  EUVL 2015, L 16, s. 33.

      (2)  EUVL 2008, L 148, s. 1.

      (3)  EUVL 2005, L 209, s. 1.

      (4)  EUVL 2013, L 347, s. 549.

      (5)  EUVL 2006, L 171, s. 90.


title: Asia C-413/02: Hof van Cassatie van Belgiën 5.11.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa I. F. M. Sips vastaan Ministerie van Financiën ja II. 1. F. M. A. P. Vreĳsen, 2. Vreĳsen Douane-Expediteur vastaan Ministerie van Financiën

text:
8.3.2003                  FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 55/5
hinään J. Molde ja J. Bering Liisberg), jossa kantaja vaatii              Mikä on yhdentoista kuukauden määräajan täsmällinen merki-
yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Tanskan kuningas-               tys, sellaisena kuin siitä on säädetty yhteisön passitusmenette-
kunta ei ole noudattanut uimaveden laadusta 5 päivänä                     lyn soveltamista koskevista säännöksistä ja yksinkertaistamis-
joulukuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 76/160/ETY                  toimenpiteistä 27 päivänä maaliskuuta 1987 annetun komis-
(EYVL 1976, L 31, s. 1) 4 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan                 sion asetuksen (ETY) N:o 1062/87 (1), sellaisena kuin se on
1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut             sen jälkeen kun siihen oli otettu 11 a artikla yhteisön
tarvittavia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että uimaveden             passitusmenettelyn soveltamista koskevista säännöksistä ja
laatu vastaa direktiivissä säädettyjä raja-arvoja, ja koska se ei         yksinkertaistamistoimenpiteistä annetun komission asetuksen
ole noudattanut näytteenoton vähimmäistiheyttä koskevia                   (ETY) N:o 1062/87 muuttamisesta 29 päivänä toukokuuta
direktiivin säännöksiä, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto),          1990 annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 1429/90 (2),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet             (sellaisena kuin sitä sovellettiin ennen yhteisön passitusmenet-
sekä tuomarit R. Schintgen, C. Gulmann, V. Skouris ja                     telyn soveltamista koskevista säännöksistä ja yksinkertaista-
J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari), julkisasiamies:               mistoimenpiteistä 21 päivänä huhtikuuta 1992 annetun ko-
J. Mischo, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut          mission asetuksen (ETY) N:o 1214/92 ( 3) 127 artiklan 1 koh-
30.1.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                      dalla tapahtunutta asetuksen (ETY) N:o 1062/87 kumoamista,
                                                                          joka taasen kumottiin tietyistä yhteisön tullikoodeksista anne-
                                                                          tun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (4) soveltamista
1)     Tanskan kuningaskunta ei ole noudattanut uimaveden laadusta        koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun
       5 päivänä joulukuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 76/        komission asetuksen N:o 2454/93 (5) 913 artiklalla, 11 a artik-
       160/ETY 4 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan mukaisia        lan 1 kohdassa?
       velvoitteitaan, koska se ei ole vuosina 1995-1998 toteuttanut
       tarvittavia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että uimaveden
       laatu vastaa direktiivissä säädettyjä pakottavia raja-arvoja, ja
                                                                          Onko tätä säännöstä näin ollen tulkittava siten, että toimivaltai-
       koska se ei ole samoina vuosina noudattanut näytteenoton           nen jäsenvaltio ei ole enää oikeutettu vaatimaan kannettavia
       vähimmäistiheyttä koskevia direktiivin säännöksiä.
                                                                          tulleja passituksesta vastaavalta, jos tätä yhdentoista kuukau-
                                                                          den määräaikaa ei ollut noudatettu?
2)     Tanskan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
       käyntikulut.
                                                                          (1 ) EYVL 1987, L 107, s. 1.
                                                                          (2 ) EYVL 1990, L 137, s. 21.
( 1) EYVL C 122, 28.7.2001.                                               (3 ) EYVL 1992, L 132, s. 1.
                                                                          (4 ) EYVL 1992, L 302, s. 1.
                                                                          (5 ) EYVL 1993, L 253, s. 1.
Hof van Cassatie van Belgiën 5.11.2002 tekemällään
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Bel-                   Hof van Cassatie van Belgiën 5.11.2002 tekemällään
gian Refining Corporation, M. G. Sachs, A. A. M. Leysens,                 päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
A. L. E. Schatteman, F. C. M. Devoght ja G. T. M. F. Dias                 I. F. M. Sips vastaan Ministerie van Financiën ja
                  vastaan Ministerie van Financiën                        II. 1. F. M. A. P. Vreijsen, 2. Vreijsen Douane-Expediteur
                                                                                vastaan Ministerie van Financiën
                           (Asia C-412/02)
                                                                                (Asia C-413/02)
                            (2003/C 55/09)
                                                                                (2003/C 55/10)
Hof van Cassatie van België on pyytänyt 5.11.2002 tekemäl-
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen             Hof van Cassatie van België on pyytänyt 5.11.2002 tekemäl-
19.12.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                 lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
ratkaisua asiassa Belgian Refining Corporation, M. G. Sachs,              19.11.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
A. A. M. Leysens, A. L. E. Schatteman, F. C. M. Devoght ja                ratkaisua asiassa I. F. M. Sips vastaan Ministerie van Financiën
G. T. M. F. Dias vastaan Ministerie van Financiën seuraavaan              ja II. 1. F. M. A. P. Vreijsen, 2. Vreijsen Douane-Expediteur
kysymykseen:                                                              vastaan Ministerie van Financiën seuraaviin kysymyksiin:
 ---pagebreak--- C 55/6                    FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                         8.3.2003
1.     Onko neuvoston asetusta N:o 2913/92 ( 1) (tullikoodeksi)         Bundesfinanzhofin 29.10.2002 tekemällään päätöksellä
       ja komission asetusta N:o 2454/93 (2) (soveltamisasetus)         esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hauptzollamt
       ja erityisesti soveltamisasetuksen 379 artiklan 1 kohtaa            Hamburg-Jonas vastaan Gouralnik & Partner GmbH
       tulkittava niin, että lähtötullitoimipaikka ei saa kantaa
       passituksesta vastaavalta tullivelkaa, joka on syntynyt
       yhteisön ulkoiseen passitukseen liittyvän rikkomuksen tai                                 (Asia C-446/02)
       säännönvastaisuuden johdosta, jos passituksesta vastaava
       ei ole saanut soveltamisasetuksen 379 artiklassa tarkoitet-
       tua ilmoitusta 11 kuukauden kuluessa yhteisön passitusil-                                  (2003/C 55/12)
       moituksen kirjaamispäivästä?
2.     Onko kysymykseen 1 vastattaessa merkitystä sillä, että
       lähtötullitoimipaikka ei ole noudattanut tullikoodeksiko-
       mitean antamia hallinnollisia ohjeita tietojen välittämises-     Bundesfinanzhof on pyytänyt 29.10.2002 tekemällään pää-
       tä (Early Warning System, ennakkovaroitusjärjestelmä),           töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
       tai sillä, että lähtötullitoimipaikan viranomaisia voidaan       10.12.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
       arvostella siitä, että ne eivät ole ajoissa antaneet ilmoi-      ratkaisua asiassa Hauptzollamt Hamburg-Jonas vastaan Gou-
       tusta?
                                                                        ralnik & Partner GmbH seuraaviin kysymyksiin:
( 1) EYVL 1992, L 302, s. 1–50.                                         1)    Onko olemassa oikeus saada vähintään todellisuudessa
( 2) EYVL 1993, L 253, s. 1–766.                                              vietyihin tuotteisiin sovellettavaa vientitukea, kun tullivi-
                                                                              ranomaisten suorittaman tarkastuksen yhteydessä tode-
                                                                              taan, että ilmoitettu ja viety erä ei kokonaisuudessaan
                                                                              muodostunut ilmoitetuista tuotteista, vaan osa siitä sisälsi
                                                                              toista tuotetta, johon sovelletaan alhaisempaa vienti-
                                                                              tukea?
Vestre Landsretin 15.11.2002 tekemällään päätöksellä                    2)    Vaikuttaako päätöksen se, että olivatko virheellisesti
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Fonden Marselis-                       ilmoitetut tuotteet samankaltaisia kuin tosiasiassa ilmoite-
         borg Lystbådehavn vastaan Skatteministeriet                          tut tuotteet?
                           (Asia C-428/02)                              3)    Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: minkä
                                                                              perusteiden mukaan on päätettävä, kattaako tehty ilmoi-
                            (2003/C 55/11)                                    tus myös virheellisesti ilmoitetun tavaran?
Vestre Landsret on pyytänyt 15.11.2002 tekemällään päätök-
sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
26.11.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
ratkaisua asiassa Fonden Marselisborg Lystbådehavn vastaan
Skatteministeriet seuraaviin kysymyksiin:
1)     Onko kuudennen arvonlisäverodirektiivin (neuvoston di-           KWS SAAT AG:n 11.12.2002 tekemä valitus Euroopan
       rektiivi 77/388/ETY (1) 13 artiklan B kohdan b alakohtaa         yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
       tulkittava siten, että käsite kiinteän omaisuuden vuokraus       toisen jaoston asiassa T-173/00, KWS SAAT AG vastaan
       kattaa sellaisen venepaikan vuokrauksen, joka muodostuu          sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja
       satama-alueen maalla olevasta osasta sekä rajatusta ja                       mallit), 9.10.2002 antamasta tuomiosta
       yksilöitävissä olevasta alueesta vedessä?
2)     Onko kuudennen arvonlisäverodirektiivin 13 artiklan                                      (Asia C-447/02 P)
       B kohdan b alakohdan 2 alakohtaa tulkittava siten, että
       käsite kulkuneuvot kattaa veneet?
                                                                                (2003/C 55/13)
( 1) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistami-
     sesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen mää-
     räytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu kuudes
     neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1, oikaisu EYVL
     L 149, s. 26).                                                     KWS SAAT AG on valittanut 11.12.2002 Euroopan yhteisöjen
                                                                        tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
                                                                        teen tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-173/00, KWS


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 30 päivänä huhtikuuta 2004 asiassa C-446/02 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Hauptzollamt Hamburg-Jonas vastaan Gouralnik & Partner GmbH (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta — Maatalous — Yhteinen markkinajärjestely — Vientituki — Virheellinen ilmoitus — Vaikutukset ilmoituksen pätevyyteen)

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/27

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS

   (kolmas jaosto)
   30 päivänä huhtikuuta 2004
   asiassa C-446/02 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Hauptzollamt Hamburg-Jonas vastaan Gouralnik & Partner GmbH (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta - Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Vientituki - Virheellinen ilmoitus - Vaikutukset ilmoituksen pätevyyteen)
   (2004/C 118/47)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-446/02, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Hauptzollamt Hamburg-Jonas vastaan Gouralnik & Partner GmbH ennakkoratkaisun vientitukiin sovellettavan lainsäädännön tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas (esittelevä tuomari) sekä tuomarit R. Schintgen ja N. Colneric, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 30.4.2004 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Ennen 1.4.1995 haettujen vientitukien osalta yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 78 artiklan 3 kohtaa ja maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 27 päivänä marraskuuta 1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3665/87 3 artiklan 5 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että vähintään todellisuudessa vietyihin tuotteisiin sovellettavan vientituen saamiseen on oikeus silloin, kun tulliviranomaisten suorittaman tarkastuksen yhteydessä todetaan, ettei ilmoitettu ja viety erä kokonaisuudessaan muodostunut ilmoitetuista tuotteista vaan osa siitä sisälsi toista tuotetta, johon sovelletaan alhaisempaa vientitukea, ja kun tulliviranomaiset ovat oikaisseet ilmoitusta yhteisön tullikoodeksin 78 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

               2)

               Sillä, olivatko virheellisesti ilmoitetut tuotteet samankaltaisia kuin tosiasiassa ilmoitetut tuotteet, ei ole vaikutusta päätökseen.

               3)

               Vientitukiin, jotka on haettu 1.4.1995 lähtien, sovelletaan tällaisessa tapauksessa asetuksen N:o 3665/87, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksen N:o 3665/87 muuttamisesta perusteettomasti maksettujen summien ja seuraamusten osalta 2.12.1994 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2945/94, 11 artiklaa.

      (1)  EUVL C 55, 8.3.2003.


title: Asia T-88/05: Quelle Aktiengesellschaftin 22.2.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               25.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/23

         Quelle Aktiengesellschaftin 22.2.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-88/05)
   (2005/C 155/46)
   Kieli, jolla kannekirjelmä on laadittu: saksa
   Quelle Aktiengesellschaft, Fürth (Saksa), on nostanut 22.2.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja H. Lindner.
   Asianosaisena valituslautakunnassa oli myös Nars Cosmetics, Inc., Madrid.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston toisen valituslautakunnan 17.12.2004 tekemän päätöksen asiassa R 379/2004-2

               —

               kumoaa väiteosaston 6.4.2004 tekemän päätöksen nro 1138/2004, joka koski väitettä nro B 288706

               —

               hyväksyy väitteen ja hylkää tavaramerkkihakemuksen 1 333 657

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Nars Cosmetics, Inc.

               Haettu tavaramerkki:

               Kuviomerkki NARS luokkiin 3, 18 ja 25 kuuluvia tavaroita varten (valkaisutuotteet ja muut vaatteiden pesussa käytettävät aineet, nahat, vaatteet, jalkineet, päähineet jne.) — hakemus nro 1 333 657.

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Kantaja.

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu.

               Kansallinen kuviomerkki MARS luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten (jalkineet ja erityisesti urheilujalkineet, vaatteet).

               Väiteosaston ratkaisu:

               Kantajan tekemän väitteen hylkääminen.

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Kantajan tekemän valituksen hylkääminen.

               Kanneperusteet:

               Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska tavaramerkkien samankaltaisuutta ja tavaroiden samanlaisuutta tai samankaltaisuutta ei otettu riittävästi huomioon.


title: Asian C-385/98 poistaminen rekisteristä

text:
C 211/16                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   22.7.2000
          Asian C-33/98 (1) poistaminen rekisteristä                 tu asia C-455/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ison-
                                                                     Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta.
                         (2000/C 211/27)
                                                                     (1) EYVL C 34, 5.2.2000.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 26.1.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-33/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Saksan
liittotasavalta.
(1) EYVL C 94, 28.3.1998.
                                                                              Asian C-60/99 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2000/C 211/31)
                                                                     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 20.3.2000
          Asian C-386/99 (1) poistaminen rekisteristä                antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                     tu asia C-60/99 (Supreme Courtin, Dublin, esittämä ennakko-
                                                                     ratkaisupyyntö), Carmen Proetta vastaan Andrew Neil.
                         (2000/C 211/28)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 29.2.2000             (1) EYVL C 121, 1.5.1999.
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-386/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Saksan liittotasavalta.
(1) EYVL C 366, 18.12.1999.
                                                                              Asian C-48/99 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2000/C 211/32)
                                                                     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston pu-
          Asian C-385/98 (1) poistaminen rekisteristä                heenjohtajan 30.3.2000 antamalla määräyksellä tuomioistui-
                                                                     men rekisteristä on poistettu asia C-48/99, Euroopan yhteisö-
                         (2000/C 211/29)                             jen komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen viidennen jaoston pu-             (1) EYVL C 100, 10.4.1999.
heenjohtajan 15.3.2000 antamalla määräyksellä tuomioistui-
men rekisteristä on poistettu asia C-385/98, Euroopan yhteisö-
jen komissio vastaan Italian tasavalta.
(1) EYVL C 378, 5.12.1998.
                                                                              Asian C-287/99 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2000/C 211/33)
          Asian C-455/99 (1) poistaminen rekisteristä                Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston pu-
                                                                     heenjohtajan 30.3.2000 antamalla määräyksellä tuomioistui-
                         (2000/C 211/30)                             men rekisteristä on poistettu asia C-287/99, Euroopan yhteisö-
                                                                     jen komissio vastaan Belgian kuningaskunta.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.3.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-       (1) EYVL C 281, 2.10.1999.


title: Asia T-190/17: Kanne 22.3.2017 – EKETA v. komissio

text:
               15.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/44

         Kanne 22.3.2017 – EKETA v. komissio
   (Asia T-190/17)
   (2017/C 151/56)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Thessaloniki, Kreikka) (edustajat: asianajajat V. Christianos ja S. Paliou)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan Euroopan komission EKETA:lle perintäilmoituksella 3241615289/29.11.2016 esittämän, tämän CATER-hanketta varten saaman 172 992,15 euron määrän palauttamista koskevan vaatimuksen perusteettomaksi 112 737,15 euron määrän osalta

               —

               toteamaan 112 737,15 euron määrän tukikelpoiseksi kustannukseksi, jota EKETA ei ole velvollinen palauttamaan Euroopan komissiolle, ja

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) riitauttaa kanteellaan komission perintäilmoituksella 3241615289/29.11.2016 esittämän, maksuosuuteen CATER-hankkeessa liittyvän vaatimuksen. Komissio vaati kyseisellä perintäilmoituksella ΕΚΕΤΑ:a palauttamaan 172 992,15 euron osuuden CATER-hanketta varten saamastaan tuesta. Vaatimus esitettiin sen jälkeen, kun Euroopan komissio oli suorittanut tarkastuksen kantajan toimitiloissa.

               2.

               Kantaja vaatii tässä yhteydessä, että unionin yleinen tuomioistuin lausuu SEUT 272 artiklan perusteella, että perintäilmoituksessa mainitusta määrästä 112 737,15 euron osuus on tukikelpoinen kustannus, jota EKETA ei ole velvollinen palauttamaan komissiolle.

               3.

               ΕΚΕΤΑ väittää, että edellä mainittu 112 737,15 euron määrä koostuu tukikelpoisista henkilöstökustannuksista ja välillisistä kustannuksista, jotka komissio virheellisesti hylkäsi tukikelvottomina. Kantajan mukaan sille aiheutuneiden kustannusten tukikelpoisuus voidaan osoittaa Euroopan komissiolle paikan päällä suoritetun tarkastuksen yhteydessä ja myöhemmässä kirjeenvaihdossa toimitetulla selvitysaineistolla, jonka se toimittaa myös unionin yleiselle tuomioistuimelle.


title: Asian T-141/02 poistaminen rekisteristä

text:
7.2.2004               FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                      C 35/19
   Asioiden T-7/95 ja T-22/95 (1) poistaminen rekisteristä                        Asian T-349/02 (1) poistaminen rekisteristä
                         (2004/C 35/31)                                                           (2004/C 35/34)
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                             (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 9.10.2003 antamal-                Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
la määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                  men toisen jaoston puheenjohtajan 10.11.2003 antamalla
rekisteristä on poistettu asia T-7/95, Josef Lang vastaan                määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio                teristä on poistettu asia T-349/02, Società Sephora vastaan
ja asia T-22/95, Therese Schweiger vastaan Euroopan unionin              Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
neuvosta ja Euroopan yhteisöjen komissio.                                (SMHV).
(1) EYVL C 74, 23.3.1995.                                                (1) EYVL C 19, 25.1.2003.
Yhdistettyjen asioiden T-306/01 ja T-315/01 (1) osittainen
                                                                                Asian T-65/03 (1) poistaminen rekisteristä
                   poistaminen rekisteristä
                         (2004/C 35/32)                                                           (2004/C 35/35)
              (Oikeudenkäyntikielet: ruotsi ja englanti)                                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men laajennetun toisen jaoston puheenjohtajan 9.10.2003                  men neljännen jaoston puheenjohtajan 11.11.2003 antamalla
antamalla määräyksellä kantajien Abdirisak Aden ja Abdi                  määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
Abdulaziz Ali nimet on poistettu kantajien nimiluettelosta               teristä on poistettu asia T-65/03, Fondation Alsace vastaan
yhdistetyissä asioissa T-306/01 ja T-315/01, Abdirisak Aden              Euroopan yhteisöjen komissio.
ynnä muut vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan
yhteisöjen komissio.
                                                                         (1) EUVL C 101, 26.4.2003.
(1) EYVL C 44, 16.2.2002 ja C 56, 2.3.2002.
                                                                                Asian T-121/03 (1) poistaminen rekisteristä
         Asian T-141/02 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2004/C 35/36)
                         (2004/C 35/33)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 20.10.2003 anta-                  men laajennetun toisen jaoston puheenjohtajan 21.10.2003
malla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen               antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
rekisteristä on poistettu asia T-141/02, Vetoquinol AG vastaan           tuimen rekisteristä on poistettu asia T-121/03, Greenpeace
Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)           Limited ja Nexgen Group Limited (toimien nimellä ECOTRICI-
(SMHV).                                                                  TY) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
(1) EYVL C 169, 13.7.2002.                                               (1) EUVL C 184, 2.8.2003.