title: Asia C-322/02: Sozialgericht Augsburgin 7.3.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Eva-Maria Weller vastaan Deutsche Angestellten-Krankenkasse

text:
C 289/10               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      23.11.2002
3.  Onko EY 141 artiklaa, direktiivin 75/117/ETY 1 artiklaa,                            sopimuksen mukaan työskennellä (potentiaali-
    direktiivin 76/207/ETY 5 artiklaa ja osa-aikatyötä koske-                           nen työaika), jos etukäteen tehtävälle ilmoituk-
    van puitesopimuksen 4 lauseketta tulkittava siten, että                             selle on varattu
    kyseessä on eriarvoinen kohtelu, jota ei voida perustella
    objektiivisesti, jos työnantaja jättää nimenomaisesti sopi-                         a)    alle kaksi viikkoa,
    matta osa-aikaisten työntekijöiden – jotka ovat enimmäk-
    seen naisia (noin 90 % on naisia ja 10 % miehiä)                                    b)    kohtuullista aikaa vähäisempi aika?
    – työajasta ja työn kestosta, mutta kokopäiväisten työnte-
    kijöiden – jotka eivät oletettavasti ole enimmäkseen naisia
    – osalta laissa tai työehtosopimuksessa vahvistetaan sekä
    työn kestoa että osittain sen jakamista koskevia sääntöjä?
4.  Onko EY 141 artiklaa, direktiivin 75/117/ETY 1 artiklaa,           Bundesfinanzhofin 4.7.2002 tekemällään päätöksellä esit-
    direktiivin 76/207/ETY 5 artiklaa ja osa-aikatyötä koske-          tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Finanzamt Rends-
    van puitesopimuksen 4 lauseketta, samoin kuin saman                                  burg vastaan Detlev Harbs
    puitesopimuksen 1 lausekkeen b kohtaa (osa-aikatyön
    kehittämisen helpottaminen) tulkittava siten, että tällai-                                   (Asia C-321/02)
    sessa tapauksessa on sellaisen eriarvoisen kohtelun kor-
    vaamiseksi, jota ei voida objektiivisesti perustella, välttä-                                (2002/C 289/16)
    mätöntä ja lainmukaista
                                                                       Bundesfinanzhof on pyytänyt 4.7.2002 tekemällään päätöksel-
    A    työn keston osalta lähteä siitä, että kyseessä on
                                                                       lä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 13.9.2002,
         ennalta määritetty kesto, ja jos tähän on vastattava
                                                                       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-
         myöntävästi, että kyseessä on
                                                                       sa Finanzamt Rendsburg vastaan Detlev Harbs seuraavaan
                                                                       kysymykseen:
         1)    työn normaali kesto, tai
                                                                       Saako maatalousyrityksen haltija, joka
         2)    tosiasiallisesti tehdyn työn pisin viikottainen         –     luopuu yrityksensä osasta (eli lypsykarjan pidosta koko-
                                                                             naisuudessaan) ja vuokraa kyseistä toimintaa varten tar-
               kesto, jollei työnantaja osoita, että tämä johtui
                                                                             vittavat hyödykkeet toiselle maanviljelijälle sekä
               tuona ajankohtana olleesta erityisen suuresta
               työvoiman tarpeesta, tai
                                                                       –     harjoittaa vuokrauksen jälkeen edelleen maanviljelystä
                                                                             vähäistä laajemmassa mittakaavassa,
         3)    työvoiman tarve sopimusta tehtäessä, tai                käsitellä arvonlisäverotuksessaan vuokrausta – samoin kuin
                                                                       muita liiketoimiaan – maataloustuottajiin sovellettavan vakio-
                                                                       kantajärjestelmän (direktiivin 77/388/ETY 25 artikla) mukai-
         4)    keskimääräinen viikottainen työn kesto, ja              sesti vai onko vuokraamisesta suoritettava arvonlisävero yleis-
                                                                       ten säännösten mukaisesti?
    B    työajan osalta myöntää työntekijälle, sen ylimääräi-
         sen taakan korvaamiseksi, jota työntekijälle aiheutuu
         joustavuudesta ja josta työnantaja saa vastaavasti
         etua,
                                                                       Sozialgericht Augsburgin 7.3.2002 tekemällään päätöksel-
                                                                       lä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Eva-Maria Wel-
         1)    ”asianmukainen” korotus, joka vahvistetaan ta-                ler vastaan Deutsche Angestellten-Krankenkasse
               pauskohtaisesti, tai
                                                                                (Asia C-322/02)
         2)    vähimmäiskorotus, joka vastaa korotusta, jota
               maksetaan kokopäiväisille työntekijöille, joiden                                  (2002/C 289/17)
               työn kesto ylittää normaalin työajan (8 tuntia
               päivässä tai 40 tuntia viikossa), tai
                                                                       Sozialgericht Augsburg on pyytänyt 7.3.2002 tekemällään
                                                                       päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
         3)    riippumatta tosiasiallisesti tehdyn työn kestos-        16.9.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
               ta, korvaus siitä ajasta, josta ei makseta palkkaa      ratkaisua asiassa Eva-Maria Weller vastaan Deutsche Angestell-
               työaikana mutta jonka kuluessa työntekijä voisi         ten-Krankenkasse seuraaviin kysymyksiin:
 ---pagebreak--- 23.11.2002               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 289/11
1.     Ovatko Sozialgesetzbuch – Gesetzliche Krankenversiche-           hanke nimeltä ”Nouveau groupe avec turbine et génératrice
       rung – (SGB V, sosiaalilainsäädäntö, lakisääteinen sairas-       adapté aux basses chutes”, jota koskevan päätöslauselman
       vakuutus) 16 ja 18 §, joissa tehdään toisessa jäsenvaltiossa     komissio vahvisti sen 8 artiklan nojalla. Sopimukseen sovelle-
       toimivan hammaslääkärin antaman hammashoidon kus-                taan Ranskan lakia, ja osapuolet ovat antaneet riitojen ratkai-
       tannusten korvaaminen riippuvaksi vakuutetun sosiaali-           sun Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tehtäväksi.
       turvalaitoksen antamasta ennakkoluvasta, myös silloin
       perustamissopimuksen 59 ja 60 artiklan kanssa ristirii-
       dassa, kun kansallinen lakisääteinen sairasvakuutusjärjes-
       telmä toimii luontoisetuusperiaatteella (eikä, kuten asiassa
       C-158/96 ( 1), Raymond Kohll v. Union des caisses de
       maladie, tuomio 28.4.1998, kulukorvausperiaatteella)?
                                                                        SAT.1. SatellitenFernsehen GmbH:n 18.9.2002 (telekopio
2.     Jos ensimmäiseen kysymykseen annetun vastauksen pe-              12.9.2000) tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
       rusteella vastaaja olisi eurooppaoikeudellisin perustein         sen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston 2.7.2002
       velvollinen korvaamaan (tässä: Itävallassa annetusta)            antamasta tuomiosta asiassa T-323/00, SAT.1 Satelliten-
       hammashoidosta aiheutuneet kulut, määräytyykö kor-               Fernsehen GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivi-
       vauksen suuruus tosiasiassa syntyneiden ja maksettujen                       rasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
       kustannusten perusteella vai onko se rajoitettu suuruudel-
       taan kansallisen sairasvakuutusjärjestelmän (tässä: Saksan
       liittotasavalta) mukaiseen taksaan?                                                       (Asia C-329/02 P)
                                                                                (2002/C 289/19)
( 1) Kok. 1998, s. I-1931.
                                                                        SAT.1. SatellitenFernsehen GmbH, on valittanut 18.2.2002
                                                                        (telekopio 12.9.2002) Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                        Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                        men toisen jaoston 2.7.2002 antamasta tuomiosta asiassa
                                                                        T-323/00, SAT.1 SatellitenFernsehen GmbH v. sisämarkkinoi-
Euroopan yhteisöjen komission 16.9.2002 Société à res-                  den harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV).
ponsabilité limitée françaises Hydrowattia (Hydrowatt)                  Valittajan asiamiehinä ovat asianajaja Reinhard Schneider,
                      vastaan nostama kanne                             asianajotoimisto Büsing, Müffelmann & Theye, Marktstraße 3,
                                                                        D-28195 Bremen, prosessiosoite Luxemburgissa.
                           (Asia C-323/02)
                                                                        Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                          (2002/C 289/18)
                                                                        1)    kumoaa valituksen kohteena olevan tuomion (1) niiltä
                                                                              osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin oli
                                                                              hylännyt kanteen (2) esitettyjen vaatimusten osalta,
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.9.2002 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Société à responsabi-           2)    velvoittaa harmonisointiviraston korvaamaan oikeuden-
lité limitée françaises Hydrowattia (Hydrowatt) vastaan. Kanta-               käyntikulut.
jan asiamiehinä ovat H. Støvlbæk ja asianajaja E. Cabau,
prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin velvoittaa Hydro-
wattin
                                                                        –     Neuvoston yhteisön tavaramerkkiasetuksen N:o 40/94
–      maksamaan komissiolle 25 109 euroa pääomana                            7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen. Valittajan
       23 422,91 euron suuruisine viivästyskorkoineen eli yh-                 mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin oletti
       teensä 48 531,91 euroa, ja                                             virheellisesti, että myös asetuksen N:o 40/94 7 artiklan
                                                                              1 kohdan b alakohdalla pyritään siihen yleisen edun
–      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut                    mukaiseen tavoitteeseen, jonka mukaan kenen tahansa
       tässä asiassa.                                                         on saatava vapaasti käyttää siinä tarkoitettuja merkkejä.
                                                                              Kuitenkaan sille oletukselle ei ole olemassa mitään ilmeis-
                                                                              tä syytä, että ne merkinnät, jotka pelkästään eivät sovellu
                                                                              tavaroiden ja palvelujen alkuperän erottamiseen, olisi
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                     tarpeen jättää vapaasti käytettäviksi. Tämän takia ensim-
                                                                              mäisen oikeusasteen tuomioistuimen olisi pitänyt tutkia
                                                                              tässä asiassa, pystyykö kohdeyleisö erottamaan yhdistel-
Kanteessa vaaditaan maksamaan takaisin osa tuesta, joka on                    mämerkin ”SAT.2” perusteella kysymyksessä olevat palve-
myönnetty sopimuksella, jonka tarkoituksena on toteuttaa                      lut muista palveluista, joilla on eri kaupallinen alkuperä.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11 päivänä syyskuuta 2003 asiassa C-211/01: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Euroopan unionin neuvosto (EY:n ja Bulgarian sekä EY:n ja Unkarin välinen sopimus – Maanteiden tavaraliikenne ja yhdistetyt kuljetukset – Verotus – Oikeudellinen perusta – EY 71 ja EY 93 artikla)

text:
C 264/10                 FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                         1.11.2003
sekä tuomarit R. Schintgen (esittelevä tuomari), V. Skouris,            vaikutuksia, jotka on kantajan mukaan pysytettävä voimassa,
F. Macken ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: F. G. Jacobs,       yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut            nossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet (esittelevä tuomari)
11.9.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                    sekä tuomarit C. W. A. Timmermans, D. A. O. Edward,
                                                                        A. La Pergola ja S. von Bahr, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja:
EY 81, EY 82 ja EY 85 artiklaa sekä valmisteveron alaisia               johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut 11.9.2003
tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden    tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25 päivänä helmikuuta
1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/12/ETY, sellaisena kuin se       1)    Tiettyjä maanteiden tavaraliikenteen ehtoja ja yhdistettyjen
on muutettuna 30 päivänä joulukuuta 1996 annetulla direktiivillä              kuljetusten edistämistä koskevan Euroopan yhteisön ja Bulga-
96/99/EY, on tulkittava niin, että niiden kanssa ei ole ristiriidassa         rian tasavallan välisen sopimuksen tekemisestä 19 päivänä
sellainen kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään pääasian oikeu-           maaliskuuta 2001 tehty neuvoston päätös 2001/265/EY ja
denkäynnissä esillä olevan kaltaisten lisämaksujen perimistä sähkön           tiettyjä maanteiden tavaraliikenteen ehtoja ja yhdistettyjen
hinnassa, kun sähköä käytetään sähkökemiallisessa prosessissa, ja             kuljetusten edistämistä koskevan Euroopan yhteisön ja Unkarin
että sähkön hinnan rakenteesta yhteisössä 27 päivänä lokakuuta                tasavallan välisen sopimuksen tekemisestä 19 päivänä maalis-
1981 annettu neuvoston suositus 81/924/ETY ei estä jäsenvaltiota              kuuta 2001 tehty neuvoston päätös 2001/266/EY kumotaan.
perimästä tällaisia lisämaksuja.
                                                                        2)    Näiden päätösten vaikutukset pidetään voimassa, kunnes on
                                                                              toteutettu tarpeelliset toimet tämän tuomion täytäntöönpane-
(1) EYVL C 200, 14.7.2001.
                                                                              miseksi.
                                                                        3)    Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
                                                                              käyntikulut.
                                                                        4)    Saksan liittotasavalta ja Luxemburgin suurherttuakunta vas-
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                      taavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                            (viides jaosto)                             (1) EYVL C 212, 28.7.2001.
                   11 päivänä syyskuuta 2003
asiassa C-211/01: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                Euroopan unionin neuvosto (1)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(EY:n ja Bulgarian sekä EY:n ja Unkarin välinen sopimus –
Maanteiden tavaraliikenne ja yhdistetyt kuljetukset – Vero-                                 9 päivänä syyskuuta 2003
    tus – Oikeudellinen perusta – EY 71 ja EY 93 artikla)
                                                                        asiassa C-236/01 (Tribunale amministrativo regionale del
                          (2003/C 264/16)
                                                                        Lazion esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Monsanto Agri-
                                                                        coltura Italia SpA ym. vastaan Presidenza del Consiglio
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                               dei Ministri ym. (1)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen        (Asetus N:o 258/97 – Uuselintarvikkeet – Markkinoille
             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                    saattaminen – Vaarattomuuden arviointi – Yksinkertaistettu
                                                                        menettely – Olennainen vastaavuus olemassa olevien elintar-
                                                                        vikkeiden kanssa – Geneettisesti muunnetuista maissilinjois-
Asiassa C-211/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-              ta valmistetut elintarvikkeet – Muuntogeenisten proteiinien
nään: aluksi M. Wolfcarius, sittemmin W. Wils) vastaan                  jäämien esiintyminen – Jäsenvaltion toimenpide, jolla rajoi-
Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään: A. Lopes Sabino               tetaan väliaikaisesti uuselintarvikkeen myyntiä tai käyttöä
ja E. Karlsson) joita tukevat Saksan liittotasavalta (asiamiehi-        taikka keskeytetään sen myynti tai käyttö jäsenvaltion
nään: W.-D. Plessing ja M. Lumma) ja Luxemburgin suurhert-                                              alueella)
tuakunta (asiamiehinään: J. Falts ja N. Mackel), jossa kantaja
vaatii yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan tiettyjä maantei-                                       (2003/C 264/17)
den tavaraliikenteen ehtoja ja yhdistettyjen kuljetusten edistä-
mistä koskevan Euroopan yhteisön ja Bulgarian tasavallan                                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)
välisen sopimuksen tekemisestä 19 päivänä maaliskuuta 2001
tehdyn neuvoston päätöksen 2001/265/EY (EYVL L 108, s. 4)
ja tiettyjä maanteiden tavaraliikenteen ehtoja ja yhdistettyjen         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
kuljetusten edistämistä koskevan Euroopan yhteisön ja Unka-                           tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
rin tasavallan välisen sopimuksen tekemisestä 19 päivänä
maaliskuuta 2001 tehdyn neuvoston päätöksen 2001/266/EY
(EYVL L 108, s. 27), mutta ainoastaan siksi, että nämä                  Asiassa C-236/01, jonka Tribunale amministrativo regionale
päätökset perustuvat EY 93 artiklaan, ja muuttamatta niiden             del Lazio (Italia) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen


title: Asia T-403/13: Kanne 2.8.2013 — APRAM v. Euroopan komissio

text:
               14.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 367/28

         Kanne 2.8.2013 — APRAM v. Euroopan komissio
   (Asia T-403/13)
   2013/C 367/52
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: APRAM — Administração dos Portos da Região Autónoma da Madeira, SA (Funchal, Portugali) (edustaja: asianajaja M. Gorjão-Henriques)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 27.3.2013 tehdyn Euroopan komission päätöksen C(2013) 1870 final, jolla pienennetään koheesiorahastosta saatua tukea ”Madeiran autonominen alue — Porto do Caniçalin satamainfrastruktuurin kehittäminen” -nimiselle hankkeelle Madeiralle Portugalissa, 1 ja 2 artiklan

               —

               toteamaan, että nyt esillä olevassa asiassa ei voida soveltaa asetusta (EY) N:o 16/2003 (1) eikä erityisesti sen 7 artiklaa, koska olennaisia menettelymääräyksiä ja asetusta (EY) N:o 1164/94 (2) on rikottu ja joka tapauksessa unionin oikeusjärjestyksen voimassa olevia yleisiä oikeusperiaatteita on loukattu

               —

               julistamaan, että komission on maksettava tuen loppuosa

               —

               toissijaisesti:

                           a)

                           toteamaan jo maksettujen summien palauttamismenettelyn vanhentumisen ja vielä maksatonta summaa koskevan retentio-oikeuden

                           b)

                           toteamaan Euroopan komission velvollisuuden pienentää sitä oikaisua, jonka se on tehnyt niiden sääntöjenvastaisuuksien suhteen, jotka voivat johtaa jäljellä olevan tukisumman maksamatta jättämiseen kokonaisuudessaan ja kaikkien 3.6.2003 jälkeen maksettujen, mutta kesäkuun 2002 ja helmikuun 2003 välisenä aikana laskutettujen menojen palauttamiseen kokonaisuudessaan

               —

               joka tapauksessa veloittamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulujen korvaamiseen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.
   1)   Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu menojen tukikelpoisuutta koskevien normien rikkomiseen

   Riidanalaisella päätöksellä rikotaan perustamissopimuksen soveltamista koskevia oikeussääntöjä, erityisesti niitä, jotka liittyvät eurooppalaisista rahastoista rahoitettujen menojen tukikelpoisuuteen, eli asetuksen (EY) N:o 1164/94 11 artiklaa ja asetuksen (EY) N:o 16/2003 7 artiklaa. Tältä osin osapuolet ovat eri mieltä siitä, ovatko tukikelpoisuuskauden alkamisen jälkeen ja sen aikana maksetut menot eurooppalaisen rahoituksen kannalta tukikelpoisia menoja, jos ne ovat aikaisemman laskun kohteena.
   2)   Toinen kanneperuste, joka perustuu asetuksen (EY) N:o 16/20037 artiklan lainvastaisuuteen olennaisten menettelymääräysten rikkomisen ja hierarkkisesti ylemmäntasoisen normin rikkomisen vuoksi

   Päätös on myös lainvastainen, koska se perustuu asetukseen N:o 16/2003, joka on lainvastainen, koska komissaarien kollegio ei ole antanut sitä valtuutusmenettelyssä, kirjallisessa menettelyssä eikä missään muussakaan komission työjärjestykseen (3) perustuvassa yksinkertaistetussa menettelyssä, koska tämän työjärjestyksen 18 artiklaa ei ole noudatettu ja koska komissio tulkitsee asetuksen N:o 16/2003 7 artiklaa ristiriitaisesti asetuksen (EY) N:o 1164/94 kanssa.
   3)   Kolmas kanneperuste, joka perustuu subsidiariteettiperiaatteen loukkaamiseen

   Subsidiariteettiperiaate edellyttää kulujen korvauskelpoisuuteen sovellettavien kansallisten sääntöjen vahvistamista, koska taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen yhtenäisyys on ala, jolla toimivalta on jaettu unionin ja jäsenvaltioiden kesken ja jonka puitteissa tätä periaatetta on noudatettava. Asetuksella N:o 16/2003 sitä kuitenkin loukataan siltä osin kuin siinä paitsi jätetään tuomatta esiin tämä periaate, siinä ei myöskään perustella sillä käyttöön otetun järjestelmän tarvetta tähän periaatteeseen nähden.
   4)   Neljäs kanneperuste, joka perustuu luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen ja siihen, että hallinto laiminlyö velvollisuuttaan noudattaa omia toimiaan

   Euroopan komission vakiintunut hallinnollinen käytäntö on tulkita kyseessä olevaa normia siten kuin APRAM sitä nyt käsiteltävässä asiassa puoltaa.
   Tämä tulkinta on peräisin komission hyväksymistä lähteistä ja se on annettu tiedoksi Portugalin tasavallalle muiden jäsenvaltioiden tavoin; sen sisällön mukaan Portugalin valtio voi legitiimisti luottaa sellaisten laskujen tukikelpoisuuteen, jotka on saatu ennen komissiolle tehtyä täydellistä hakemusta ja maksettu tämän jälkeen. Tämä oli myös toimivaltaisten kansallisten viranomaisten näkemys. APRAMilla oli näin ollen perusteltu luottamus siihen, että kyseiset kulut olivat tukikelpoisia.
   Komission sittemmin puoltama tulkinta loukkaa selvästi oikeusvarmuuden periaatetta, koska se johtaa huomattaviin taloudellisiin rasitteisiin APRAMille ilman, että se olisi oikein tai ennalta arvattavaa.
   5)   Viides kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen

   Vaikka pitääkin paikkansa, että asetuksen N:o 1164/94 liitteessä II olevan H artiklan mukaan komissio voi tehdä tarpeelliseksi katsomiaan taloudellisia oikaisuja, jotka voivat merkitä myönnetyn tuen peruuttamista kokonaan tai osittain, sen täytyy myös noudattaa suhteellisuusperiaatetta ja ottaa huomioon kunkin asian olosuhteet, kuten sääntöjenvastaisuuden laji, ja sen taloudellisen vaikutuksen ulottuvuus, joita hallinto- tai valvontajärjestelmien mahdollisilla puutteilla voi olla niin, ettei se toteuta suhteettomia toimenpiteitä. Näin ollen ei voida ymmärtää, että myönnetty tuki saatetaan kokonaan peruuttaa, koska 100 prosentin oikaisua sovelletaan ainoastaan silloin, kun hallinto- ja valvontajärjestelmän puutteet tai todettu sääntöjenvastaisuus merkitsevät yhteisön sääntöjen täydellistä noudattamatta jättämistä, joka koskee kaikkia sääntöjenvastaisia maksuja. Koska näin ei ole, viranomaiset ehdottavat suuruudeltaan 5 %:n, 2 %:n tai 0 %:n oikaisuja.
   Kyseessä olevan normin tulkintaan liittyvät vaikeudet ovat ratkaiseva lieventävä tekijä, joka komission on aina otettava huomioon. Olosuhteiden mukaan on olemassa vähemmän rajoittavia toimenpiteitä — pienennetyn kannan tai nollakannan mukainen oikaisu — tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi. Vaikka komissio näin ollen päättäisikin oikaista myönnettyjä tukia — minkä kantaja riitauttaa — tämä oikaisu ei missään nimessä saisi olla 5 prosenttia suurempi, ja sen olisi itse asiassa oltava pienempi tai nolla.
   6)   Kuudes kanneperuste, joka perustuu vanhentumiseen

   Mahdollisuus vaatia 3.6.2003 edeltäneiden kulujen palauttamista on joka tapauksessa jo vanhentunut, koska viimeisin lasku on päivätty 28.2.2003 eli kolme kuukautta ja kaksi päivää ennen kyseistä päivämäärää. Asetuksen N:o 2988/95 (4) mukaan seuraamusmenettelyn vanhentumisaika on neljä vuotta väärinkäytöksestä.

      (1)  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1164/94 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista erityissäännöistä koheesiorahastosta osarahoitettavista toimista aiheutuvien menojen tukikelpoisuuden osalta 6.1.2003 annettu komission asetus (EY) N:o 16/2003 (EYVL L 2, s. 7).

      (2)  Koheesiorahastosta 16.5.1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1164/94 (EYVL L 130, s. 1).

      (3)  EYVL L 308, 8.12.2000, s. 26.

      (4)  Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 (EYVL L 312, s. 1).


title: Asia C-171/05 P: L. Piaun 15.4.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-193/02, L. Piau vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tuki Kansainvälinen jalkapalloliitto (FIFA), 26.1.2005 antamasta tuomiosta

text:
               25.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/5

         L. Piaun 15.4.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-193/02, L. Piau vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tuki Kansainvälinen jalkapalloliitto (FIFA), 26.1.2005 antamasta tuomiosta
   (Asia C-171/05 P)
   (2005/C 155/10)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   L. Piau on valittanut 15.4.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-193/02, L. Piau vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tuki Kansainvälinen jalkapalloliitto (FIFA), 26.1.2005 antamasta tuomiosta. Valittajan edustaja on asianajaja M. Fauconnet.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-193/02 antaman tuomion

               2.

               kumoaa Euroopan yhteisöjen komission 15.4.2002 tekemän päätöksen

               3.

               koska asia on ratkaisukelpoinen, yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla ratkaisee itse asian lopullisesti

               4.

               velvoittaa FIFA:n korvaamaan asiasta T-193/02 ja tästä valituksesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Valittajan oikeuksia on loukattu
               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin, joka ei ottanut viran puolesta esille sitä, että komissio oli rikkonut EY:n perustamissopimuksen 253 artiklaa, koska se ei ollut perustellut päätöstä, jolla se hylkäsi valittajan EY:n perustamissopimuksen 49 artiklan perusteella tekemän kantelun, on toiminut sille annetun toimivallan vastaisesti. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on lisäksi rikkonut ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 6 artiklan 1 kohtaa, koska se on jättänyt ottamatta huomioon tietyt valittajan esittämät perusteet.

               2.

               EY:n perustamissopimuksen 81 artiklaa on rikottu
               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaisulla ei ole oikeudellista perustaa, koska ei ole ollut aineellista näyttöä välttämättömästä ammattia koskevasta sääntelystä eikä näyttöä, joka osoittaisi FIFA:n pelaaja-agenttien toimintaa koskevien määräysten taloudellisen tai teknisen kehityksen. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että kantelun käsittelyn jatkamiseen ei liittynyt yhteisön etua, kun tuomiolla ei ole oikeudellista perustaa ja EY:n perustamissopimuksen 81 artiklaa on rikottu.

               3.

               EY:n perustamissopimuksen 82 artiklaa on rikottu
               Koska komissio ei ole tutkinut FIFA:n määräävää markkina-asemaa ja sen mahdollista väärinkäyttöä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei voi asettua komission sijaan todetakseen — sen jälkeen kun on todennut tämän määräävän aseman olemassaolon — että sitä ei ole käytetty väärin. Se on tehnyt oikeudellisen virheen ja loukannut näin oikeuskäytäntöä ja rikkonut EY:n perustamissopimuksen 82 artiklaa.

               4.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perustelut ovat niin ristiriitaisia ja riittämättömiä, että tilanne vastaa sitä, että kilpailun vastaisten vaikutusten jatkuvuutta ei ole perusteltu.

               5.

               FIFA:n tutkintodistusten vastaavuuden osalta on tehty oikeudellinen virhe.

               6.

               Oikeusvarmuuden yleistä periaatetta on loukattu.

               7.

               Komission tehtävän ja toimivallan osalta on tehty oikeudellinen virhe.

               8.

               EY:n perustamissopimuksen 39 artiklaa on rikottu.

               9.

               EY:n perustamissopimuksen 49 artiklaa on rikottu.

               10.

               Yhteisön edun määrittelyssä on tehty oikeudellinen virhe.


title: Asia T-204/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.5.2011 — Olymp Bezner v. SMHV — Bellido (OLYMP) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin OLYMP rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen kuviomerkki OLIMPO — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               25.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 186/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.5.2011 — Olymp Bezner v. SMHV — Bellido (OLYMP)
   (Asia T-204/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin OLYMP rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen kuviomerkki OLIMPO - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2011/C 186/38
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Olymp Bezner GmbH & Co. KG (Bietigheim-Bissingen, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Eck ja J. Dönch)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Miguel Bellido, SA (Manzanares, Espanja)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 5.3.2009 (asia R 598/2008-2) tekemästä päätöksestä, joka koskee Miguel Bellido, SA:n ja Olymp Bezner GmbH & Co. KG:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Olymp Bezner GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 167, 18.7.2009.


title: Asia C-343/99: Alankomaiden kuningaskunnan 16.9.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
4.12.1999               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 352/23
Landesgerichts Korneuburgin 1.9.1999 tekemällään                     3. velvoittaa komission maksamaan viivästyskorkoa riidan-
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa NEW                   alaisella päätöksellä pidätettyjen varojen koko määrälle
  YORKER S.H.K. Jeans GmbH vastaan SIMPEX-1000ST                         16.8.1999 alkaen tai siitä aikaisemmasta ajankohdasta,
                                                                         josta lähtien hakemus on ollut tutkimiskelpoinen, siihen
                                                                         päivään asti, jolloin yhteisöjen tuomioistuimen tuomion
                         (Asia C-342/99)                                 mukaiset velvoitteet täytetään;
                         (1999/C 352/35)
                                                                     4. velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Landesgerichts Korneuburg on pyytänyt 1.9.1999 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomio-
istuimen kirjaamoon 14.9.1999, Euroopan yhteisöjen tuomio-
istuimelta asiassa NEW YORKER S.H.K. Jeans GmbH vastaan
SIMPEX-1000ST ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:
                                                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Onko väärennettyjen ja laittomasti valmistettujen tavaroiden
vapaaseen liikkeeseen luovutuksen, viennin, jälleenviennin
tai suspensiomenettelyyn asettamisen kieltämistä koskevista
toimenpiteistä 22 päivänä joulukuuta 1994 annettua neu-              — Toimivallan puuttuminen: Komissio ei ole tehnyt riidan-
voston asetusta N:o 3295/94 (Euroopan yhteisöjen virallinen lehti        alaista päätöstä kollegisen päätöksenteon periaatetta nou-
L 341, 30.12.1994) tulkittava niin, että asetus koskee myös              dattaen. Ei myöskään ilmene, että päätös olisi tehty
niitä tilanteita, joissa Euroopan yhteisöön kuulumattomasta              komission nimissä. Sellaista päätöstä, jonka perusteella
maasta toiseen Euroopan yhteisöön kuulumattomaan maahan                  asianomaisella osastopäälliköllä olisi toimivalta tällaisen
läpikulkumatkalla olevat, asetuksessa tarkemmin määritellyt              päätöksen tekemiseen, ei ole julkaistu eikä Alankomaiden
tavarat, voidaan saada oikeuksiaan loukatuiksi väittävän, jossa-         hallituksen tiedossa muutenkaan ole päätöstä, jolla asian-
kin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista kotipaikan omaavan                 omainen osastopäällikkö olisi oikeutettu päättämään en-
oikeudenhaltijan hakemuksesta kyseisen asetuksen nojalla jon-            simmäisen ennakon maksatuksen pidättämisestä. Riidana-
kin jäsenvaltion tulliviranomaisten toimenpitein väliaikaisesti          laisen päätöksen allekirjoittaja ei siten ole ollut toimivaltai-
pysäytetyksi jossakin jäsenmaassa?                                       nen tekemään tätä päätöstä.
                                                                         Siinäkin tapauksessa, että komissio osoittaisi F. H:n olleen
                                                                         valtuutettu ja riidanalaisen päätöksen voitaisiin katsoa
                                                                         perustuvan tähän valtuutukseen, riidanalainen päätös
                                                                         menee oikeuskäytännössä valtuutukselle asetettuja rajoja
                                                                         ulommas. Riidanalaista päätöstä ei voida pitää sellaisena
                                                                         hallintotoimenpiteenä, joka on komission ja sen yksiköi-
                                                                         den asianmukaisen toiminnan kannalta välttämättä tehtävä
Alankomaiden kuningaskunnan 16.9.1999 Euroopan yh-                       virkamiestasolla.
         teisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                         (Asia C-343/99)                             — Rakennerahastojen päämääristä ja tehokkuudesta ja niiden
                                                                         toiminnan yhteensovittamisesta keskenään sekä Euroopan
                                                                         investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden
                         (1999/C 352/36)                                 kanssa annetun asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltami-
                                                                         sesta 19 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston
                                                                         asetuksen (ETY) N:o 4253/88 (1) rikkominen:
Alankomaiden kuningaskunta on nostanut 16.9.1999 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
komissiota vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat ulkoasiainmi-
nisteriön oikeudelliset apulaisneuvonantajat Marc Fiestra ja
Jantine van Bakel, Haag.                                                 — Asetuksen N:o 4253/88 21 artiklan rikkominen: Ko-
                                                                              missiolla ei rahoitustuen ennakon määrästä
                                                                              päättäessään ole toimivaltaa muuhun kuin hakemuk-
                                                                              sen tutkimisedellytysten ratkaisemiseen. Asetuksen
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:                                 N:o 4253/88 24 artiklasta ei nimittäin voida johtaa
                                                                              toimivaltaa tuen pidättämiseen siten kuin riidanalai-
1. tutkii kanteen;                                                            sessa päätöksessä on tehty. Asetuksen N:o 4253/88
                                                                              24 artiklassa säädetty toimivalta koskee konkreettisia
                                                                              toimia, eikä siinä säädetä mahdollisuutta pidättää en-
2. kumoaa komission päätöksen, joka on annettu Alankomai-                     simmäisen ennakon maksamista kaikkia tietyn jäsen-
    den hallitukselle tiedoksi 16.6.1999 päivätyllä kirjeellä;                valtion toteuttamia toimintoja ja toimenpiteitä varten.
 ---pagebreak--- C 352/24                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         4.12.1999
     — Asetuksen N:o 4253/88 24 artiklan rikkominen:                     Industriali SpA, Bologna, Società Sadam Castiglionese SpA,
         Tämän toimivaltuuden käyttämiselle säädettyjen me-              Bologna, Società Sadam Abruzzo SpA, Bologna, Società
         nettelyllisten edellytysten laiminlyönti. Ennen rii-            Zuccherificio del Molise SpA, Termoli, ja Società S.F.I.R. –
         danalaisen päätöksen tekemistä ei ole suoritettu                Società Fondiaria Industriale Romagnola SpA, Cesena, joka
         minkäänlaista eikä varsinkaan aiheellista tutkimusta            on fuusion yhteydessä sulauttanut itseensä myös Ponteco
         niistä toimenpiteistä, joita varten ensimmäisen enna-           Zuccheri SpA -nimisen yhtiön, Cesena, ovat valittaneet
         kon maksatusta on pyydetty. Riidanalaisessa                     22.9.1999 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan
         päätöksessä mainitaan kyllä PO V/G/3:n laatima Rijn-            yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensim-
         mondin ja Gelderlandin alueita koskeva seurantakerto-           mäisen jaoston asiassa T-168/95, Eridania Zuccherifici Nazio-
         mus, mutta tällä seurantakertomuksella ei ole mitään            nali SpA ym. vastaan Euroopan unionin neuvosto, 8.7.1999
         tekemistä sen toiminnan kanssa, jota varten ennakon             antamasta tuomiosta. Valittajien asiamiehina ovat solicitor
         maksatusta on pyydetty. Kertomus koskee menneisyy-              Bernard O’Connor, High Court of Ireland, ja asianajaja Ivano
         dessä tapahtunutta toimintaa ja toiseksi se liittyy             Vigliotti, Genova, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajo-
         näihin alueisiin vähemmän kuin toiminnat, joita varten          toimisto Arsène Kronshagen, 22 rue Marie-Adélaïde, L-2128
         16.3.1999 päivätyllä kirjeellä pyydettiin ensimmäistä           Luxembourg.
         ennakkoa. Lisäksi seurantakertomus koskee toimintaa,
         jonka tarkoituksena on tavoitteen 3 toteuttaminen,
         kun riidanalainen päätös sen sijaan ei koske toimintaa          Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
         ainoastaan tavoitteen 3 vaan myös tavoitteiden 1, 2 ja
         5b sekä Employment-yhteisöaloitteen toteuttamiseksi.            1. kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuo-
                                                                             mion, jolla se jätti tutkimatta kanteen, jossa kantajat
— Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen: Riidanalainen                       vaativat sitä kumoamaan asetuksen (EY) N:o 1534/95 (1),
     päätös ylittää sen, mikä on välttämätöntä yhteisön talou-               erityisesti sen 4 artiklan, ja asetuksen (EY) N:o 1101/95 (2)
     dellisten etujen turvaamiseksi. Riidanalaisesta päätöksestä             (siltä osin kuin sen 1 artiklan 13 kohdassa korvataan
     aiheutuvat kulut hankkeen käynnistäjille, joita tarkastukset            asetuksen (ETY) N:o 1785/81 (3) 46 artikla ja poistetaan
     eivät ole lainkaan koskeneet ja joiden osalta seurantakerto-            Italian valtiolta mahdollisuus myöntää korvauksia italialai-
     muksessa todetaan, että tarkempi tutkimus on tarpeen sen                sille sokerintuottajille varastointikustannuksista, joita niille
     selvittämiseksi, onko myös niillä mahdollisesti tekemistä               aiheutuu korkeasta korkokannasta) ja toteamaan, että
     hylättyjen menettelytapojen kanssa, ylittävät kaikki puo-               asetus (ETY) N:o 1785/81, erityisesti sen 8 artikla, on
     lustettavissa olevat mittasuhteet.                                      lainvastainen;
— Molempien asianosaisten kuulemisen periaatteen loukkaa-                2. kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuo-
     minen.                                                                  mion, jolla se velvoitti kantajat korvaamaan neuvostolle
                                                                             aiheutuneet oikeudenkäyntikulut;
— EY 253 artiklan rikkominen (perustelujen riittämättö-
     myys).
                                                                         3. palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                             meen, jotta se ratkaisee asiassa T-158/95 nostetun kanteen,
(1) EYVL 1988, L 374, s. 1.                                                  jossa kantajat vaativat sitä kumoamaan asetuksen
                                                                             (EY) N:o 1534/95, erityisesti sen 4 artiklan, ja asetuksen
                                                                             (EY) N:o 1101/95 (siltä osin kuin sen 1 artiklan 13 kohdas-
                                                                             sa korvataan asetuksen (ETY) N:o 1785/81 (3) 46 artikla ja
                                                                             poistetaan Italian valtiolta mahdollisuus myöntää korvauk-
                                                                             sia italialaisille sokerintuottajille varastointikustannuksista,
                                                                             joita niille aiheutuu korkeasta korkokannasta) sekä totea-
                                                                             maan, että asetus (ETY) N:o 1785/81, erityisesti sen
                                                                             8 artikla, on lainvastainen;
Società Eridania SpA:n, Società ISI – Industria Saccarifera
Italiana Agroindustriale SpA:n, Società Sadam Zuccherifi-                4. mikäli yhteisöjen tuomioistuin katsoo asiassa T-158/95
ci Divisione della S.E.C.I. – Società Esercizi Commerciali                   esitettyjen seikkojen perusteella voivansa ratkaista asian
Industriali SpA:n, Società Sadam Castiglionese SpA:n,                        yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 54 artiklassa
Società Sadam Abruzzo SpA:n, Società Zuccherificio                           tarkoitetulla tavalla, hyväksyy niiden tueksi esitetyt kirjalli-
del Molise SpA:n ja Società S.F.I.R. – Società Fondiaria                     set ja suulliset huomautukset;
Industriale Romagnola SpA:n 22.9.1999 tekemä valitus
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio-
istuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-158/95, Eridania                  5. velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Zuccherifici Nazionali SpA ym. vastaan Euroopan unionin
           neuvosto, 8.7.1999 antamasta tuomiosta
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                        (Asia C-351/99 P)
                                                                         Valittajat ovat hakeneet muutosta valituksen kohteena olevaan
                         (1999/C 352/37)                                 tuomioon
Società Eridania SpA, Genova, Società ISI – Industria Saccarife-         — koska siinä todetaan, että kanne on jätettävä tutkimatta
ra Italiana Agroindustriale SpA, Padova, Società Sadam Zuc-                  siltä osin kuin se koskee asetuksen (EY) N:o 1101/95
cherifici Divisione della S.E.C.I. – Società Esercizi Commerciali            1 artiklan 13 kohdan kumoamista;


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 6 päivänä maaliskuuta 2001 asiassa T-331/94, IPK-München GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Ympäristöä säästävää matkailua koskevan hankkeen rahoittamiseksi myönnetty tuki – Komission puuttuminen asiaan – Myöhästyminen – Hankkeen toteuttamisen viivästyminen – Tuen määrän alentaminen)

text:
2.6.2001                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 161/13
                                             ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                    TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                   6 päivänä maaliskuuta 2001                                              21 päivänä maaliskuuta 2001
asiassa T-331/94, IPK-München GmbH vastaan Euroopan                      asiassa T-69/96, Hamburger Hafen- und Lagerhaus Aktien-
                      yhteisöjen komissio(1)                             gesellschaft ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio(1)
(Ympäristöä säästävää matkailua koskevan hankkeen ra-                    (Valtiontuki – Tuki yhdistettyihin kuljetuksiin tarvittavaan
hoittamiseksi myönnetty tuki – Komission puuttuminen                     kalustoon tehtäviin investointeihin – EY:n perustamissopi-
asiaan – Myöhästyminen – Hankkeen toteuttamisen viiväs-                  muksen 93 artikla (josta on tullut EY 88 artikla) – Kumoa-
              tyminen – Tuen määrän alentaminen)                                       miskanne – Tutkittavaksi ottaminen)
                         (2001/C 161/28)                                                          (2001/C 161/29)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                             (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Asiassa T-331/94, IPK-München GmbH, kotipaikka München                   Asiassa T-69/96, Hamburger Hafen- und Lagerhaus Aktienge-
(Saksa), edustajanaan asianajaja H.-J. Prieß, vastaan Euroopan           sellschaft, kotipaikka Hampuri (Saksa), Zentralverband der
yhteisöjen komissio (asiamiehenään J. Grunwald), jossa kantaja           Deutschen Seehafenbetriebe eV, kotipaikka Hampuri, ja Unter-
vaatii sen 3.8.1994 tehdyn komission päätöksen kumoamista,               nehmensverband Hafen Hambourg eV, kotipaikka Hampuri,
jossa komissio kieltäytyi maksamasta loppuosaa rahoitustues-             edustajinaan asianajajat E. A. Undritz ja G. Schohe, prosessi-
ta, joka oli myönnetty kantajalle sellaiseen hankkeeseen, jonka          osoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
tarkoituksena on ympäristöä säästävää matkailua Euroopassa               (asiamiehenään P. F. Nemitz), jossa kantajat vaativat yhteisöjen
koskevan tietopankin luominen, ensimmäisen oikeusasteen                  ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan komis-
tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston             sion päätökset, jotka liittyvät valtiontukea koskeviin suunnitel-
puheenjohtaja J. Azizi sekä tuomarit K. Lenaerts ja M. Jaeger;           miin nro 618/95 ja 484/95 ja jotka on annettu tiedoksi
kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González, on 6.3.2001            Alankomaiden hallitukselle 25.10. ja 6.12.1995, yhteisöjen
antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                       ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu neljäs
                                                                         jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili
                                                                         sekä tuomarit P. Lindh, R. M. Moura Ramos, J. D. Cooke ja
1)    Kumotaan 3.8.1994 tehty komission päätös, jossa komissio           P. Mengozzi, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González,
      kieltäytyi maksamasta loppuosaa rahoitustuesta, joka oli myön-     on 21.3.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
      netty kantajalle sellaiseen hankkeeseen, jonka tarkoituksena       seuraava:
      on ympäristöä säästävää matkailua Euroopassa koskevan
      tietopankin luominen.
                                                                         1)    Kanne jätetään tutkimatta.
2)    Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoi-
      tetaan korvaamaan kaikki asian käsittelystä ensimmäisen            2)    Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne
      oikeusasteen tuomioistuimessa ja yhteisöjen tuomioistuimessa             velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.
      aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
(1) EYVL C 370, 24.12.1994.                                              (1) EYVL C 210, 20.7.1996.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto) 3 päivänä maaliskuuta 2005, asiassa C-283/02: Italian tasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kumoamiskanne — Viinituotteet — Asetus (EY) N:o 753/2002 — Tuotteiden kuvaus, nimitys, tarjontamuoto ja suojaus — Perinteisten täydennysmerkintöjen suojaaminen — Perinteisten merkintöjen virheellinen luokittelu — Kielet, joita voidaan käyttää päällysmerkinnöissä — Yhdenvertaisen kohtelun periaate)

text:
               30.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/2

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   3 päivänä maaliskuuta 2005,
   asiassa C-283/02: Italian tasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Kumoamiskanne - Viinituotteet - Asetus (EY) N:o 753/2002 - Tuotteiden kuvaus, nimitys, tarjontamuoto ja suojaus - Perinteisten täydennysmerkintöjen suojaaminen - Perinteisten merkintöjen virheellinen luokittelu - Kielet, joita voidaan käyttää päällysmerkinnöissä - Yhdenvertaisen kohtelun periaate)
   (2005/C 106/03)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asiassa C-283/02, jossa on kyse EY 230 artiklaan perustuvasta kumoamiskanteesta, joka on nostettu 25.7.2002, Italian tasavalta (asiamiehenään I. M. Braguglia, avustajanaan asianajaja M. Fiorilli) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään A. Alves Vieira, V. Di Bucci ja M. Nolin), yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit C. Gulmann (esittelevä tuomari), R. Schintgen, P. Kūris ja G. Arestis, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. Múgica Arzamendi, on antanut 3.3.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 233, 28.9.2002.


title: Asian T-58/02 poistaminen rekisteristä

text:
C 275/54                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                     15.11.2003
–     tointa koskevan ilmoituksen rikkominen, koska komissio                    Asian T-58/02 poistaminen rekisteristä (1)
      ei noudattanut valintalautakunnan valintaa, vaan arvioi
      virheellisesti ammatillisia vaatimuksia, jotka kantaja täytti                           (2003/C 275/91)
      ja jotka vastasivat täysin tointa koskevassa ilmoituksessa
      esitettyjä seikkoja ja mahdollistivat myös pääsyn ura-                            (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
      alueelle B
–     luottamuksensuojan ja hyvän hallinnon periaatteen louk-         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
      kaaminen.                                                       men toisen jaoston puheenjohtajan 15.7.2003 antamalla mää-
                                                                      räyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteris-
                                                                      tä on poistettu asia T-58/02, Kabushiki Kaisha Kenwood
                                                                      vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (SMHV).
                                                                      (1) EYVL C 131, 1.6.2002.
          Asian T-33/01 poistaminen rekisteristä (1)
                         (2003/C 275/90)
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                           Asian T-143/03 R poistaminen rekisteristä (1)
                                                                                (2003/C 275/92)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                               (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
men toisen jaoston puheenjohtajan 24.6.2003 antamalla mää-
räyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteris-
tä on poistettu kantaja Kirch Media GmbH & Co KgaA asiassa            Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
T-33/01, Kirch Media GmbH & Co KgaA:n ja Kirchmedia WM
                                                                      men ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 17.7.2003 antamal-
AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.                              la määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                      rekisteristä on poistettu asia T-143/03 R, Elisabeth Saskia Smit
(1) EYVL C 134, 5.5.2001.                                             vastaan Europol.
                                                                      (1) EYVL C 63, 4.3.2000.


title: Asian C-501/03 poistaminen rekisteristä

text:
               16.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/23

         Asian C-501/03 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 93/45)

      (Oikeudenkäyntikieli: ruotsi)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 10.1.2005 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-501/03, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ruotsin kuningaskunta.

      (1)  EUVL C 21, 24.1.2004.


title: Asia C-453/00: College van Beroep voor het bedrĳfslevenin 1.11.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Kühne & Heitz N. V. vastaan het Productschap voor Pluimvee en Eieren

text:
C 61/2                   FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          24.2.2001
1.     Onko Italian kansalaisen ja Italian oikeuden mukaan               Tribunale amministrativo regionale per il Lazion, Sezione
       perustetun yrityksen, jonka kotipaikka on Italiassa, välillä      seconda ter, 28.6. ja 6.7.2000 tekemällään päätöksellä
       tehdyn sellaisen työsopimuksen johdosta syntynyt oi-              esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Azienda Agricola
       keusriita, jossa työskentelypaikkakunnaksi on määrätty            Giuseppe Cantarello vastaan Azienda di Stato per gli
       Torino, tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden                interventi nel mercato agricolo AIMA ja Ministero per le
       täytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla koskevan 27 päi-                                    politiche agricole
       vänä syyskuuta 1968 allekirjoitetun yleissopimuksen
       5 artiklan 1 kohdan toiseen puolipisteeseen päättyvän                                        (Asia C-451/00)
       osan mukaan paikkakunta, jossa työntekijä tavallisesti
       suorittaa työnsä, München, jos työsuhde saatetaan työnte-                                     (2001/C 61/04)
       kijän pyynnöstä lepäämään ja työntekijä työskentelee
       tänä aikana italialaisen työnantajan suostumuksella mutta         Tribunale amministrativo regionale per il Lazio, Sezione
       itsenäisen työsopimuksen perusteella Saksan oikeuden              seconda ter, on pyytänyt 28.6. ja 6.7.2000 tekemällään
       mukaan perustetussa yrityksessä, jonka kotipaikka on              päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
       Münchenissä, siten, että italialainen työnantaja on sitoutu-      8.12.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
       nut ottamaan vastattavakseen velvollisuudesta saattaa             ratkaisua asiassa Azienda Agricola Giuseppe Cantarello vastaan
       tämän työskentelyn aikana työntekijän käyttöön asunto             Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo AIMA
       Münchenissä tai ottamaan vastattavakseen sentyyppisestä           ja Ministero per le politiche agricole seuraaviin kysymyksiin:
       asunnosta aiheutuvista kustannuksista sekä vastaamaan
       kaksi kertaa vuodessa Münchenistä käsin työntekijän               1.    Voidaanko 28 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvos-
       kotimaahan tehtävien kotimatkojen kustannuksista?                       ton asetuksen (ETY) N:o 3950/92 (1) 1 ja 4 artiklan ja
                                                                               9 päivänä maaliskuuta 1993 annetun komission asetuk-
2.     Jos ensimmäiseen kysymykseen annetaan kieltävä vas-                     sen (ETY) N:o 536/93 (2) 3 ja 4 artiklan säännöksiä
       taus, voiko työntekijä vedota laillisena tuomioistuimena                tulkita siten, että kiintiöiden jakamisen ja korvausten sekä
       italialaisen työnantajansa kanssa käymässään oikeus-                    lisämaksujen suorittamisen määräajoista voidaan poiketa
       riidassa, joka koskee työsopimuksen perusteella tapahtu-                silloin kun näihin liittyviä säännöksiä tai määräyksiä
       vaa vuokrakustannusten ja kaksi kertaa vuodessa suoritet-               koskeva asia on vireillä yhteisöjen tuomioistuimessa ja
       tavasta kotimatkasta aiheutuvien kustannusten maksa-                    kun jäsenvaltion on tämän menettelyn johdosta mukau-
       mista, edellä mainitun yleissopimuksen 5 artiklan 1                     tettava kansallista sääntelyään?
       kohdan ensimmäiseen puolipisteeseen päättyvän osan
       perusteella velvoitteen täyttämispaikkakuntaan?                   Jos tähän kysymykseen vastataan kieltävästi:
                                                                         2.    Ovatko mainitut yhteisön säännökset päteviä perustamis-
                                                                               sopimuksen 39 artiklan (josta on tullut EY 33 artikla)
                                                                               kannalta, siltä osin kuin näissä säännöksissä ei säädetä
                                                                               mahdollisuudesta poiketa viitemäärien jakamista, kor-
                                                                               vauksia ja lisämaksuja koskevista määräajoista esillä ole-
                                                                               van asian kaltaisessa tilanteessa, jossa asia on yhteisöjen
Oberlandesgericht Hammin 15.11.2000 tekemällään pää-                           tuomioistuimen käsiteltävänä?
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Deut-
        scher Handballbund e.V. vastaan Maros Kolpak
                                                                         (1) EYVL L 405, 31.12.1992, s. 1.
                                                                         (2) Maito- ja maitotuotealan lisämaksun soveltamista koskevista
                          (Asia C-438/00)                                    yksityiskohtaisista säännöistä 9 päivänä maaliskuuta 1993 annettu
                                                                             komission asetus (ETY) 536/93 (EYVL L 273, 16.11.1995, s. 54).
                            (2001/C 61/03)
Oberlandesgericht Hamm on pyytänyt 15.11.2000 tekemäl-
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
28.11.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
ratkaisua asiassa Deutscher Handballbund e.V. vastaan Maros              College van Beroep voor het bedrijfslevenin 1.11.2000
Kolpak seuraavaan kysymykseen:                                           tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                         asiassa Kühne & Heitz N. V. vastaan het Productschap
                                                                                voor Pluimvee en Eieren
Onko Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä
Slovakian tasavallan välisestä assosioinnista tehdyn Eurooppa-
sopimuksen (päätösasiakirja) 38 artiklan 1 kohta esteenä                                            (Asia C-453/00)
sille, että urheiluliitto soveltaa ammattiurheilijaan, joka on
Slovakian kansalainen, tämän urheiluliiton antamaa sääntöä,                                          (2001/C 61/05)
jonka mukaan urheiluseurat saavat käyttää sarja- ja cup-
otteluissa vain tiettyä määrää sellaisia pelaajia, jotka ovat            College van Beroep voor het bedrijfsleven on pyytänyt
kotoisin Euroopan yhteisöihin kuulumattomista kolmansista                1.11.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
maista?                                                                  jen tuomioistuimeen 11.12.2000, Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                         mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Kühne & Heitz N. V.
                                                                         vastaan het Productschap voor Pluimvee en Eieren seuraavaan
                                                                         kysymykseen:
 ---pagebreak--- 24.2.2001                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 61/3
Edellyttääkö yhteisön oikeus ja erityisesti EY 10 artiklaan                  Euroopan yhteisöjen komission 21.12.2000 Espanjan ku-
sisältyvä yhteisöuskollisuuden periaate, että hallintoelimen on                           ningaskuntaa vastaan nostama kanne
tämän tapauksen olosuhteissa, sellaisina kuin ne on tämän
välipäätöksen perusteluissa kuvailtu (1), tarkasteltava uudelleen
päätöstä, joka on tullut lopulliseksi, varmistaakseen yhteisön                                         (Asia C-463/00)
oikeuden, sellaisena kuin sitä on myöhemmin annetun ennak-
koratkaisun mukaan tulkittava, täysimääräisen vaikutuksen?
                                                                                (2001/C 61/07)
(1) Nyt käsiteltävänä olevassa tapauksessa valittaja on käyttänyt kaikki     Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.12.2000 Euroo-
    sen käytettävissä olevat oikeussuojakeinot – olkoonkin, että             pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-
    College ei tuolloin esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle (nykyisen)     kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Marı́a Patakia ja
    EY 234 artiklan perusteella tulkintakysymystä – ja College on            Manuel Desantes ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o
    tietyn seikan osalta tulkinnut eurooppaoikeutta tavalla, joka
                                                                             Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
    sittemmin osoittautuu poikenneen yhteisöjen tuomioistuimen
    myöhemmin antamassa tuomiossa tekemästä tulkinnasta.
                                                                             Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                             1.    toteaa, että lain nro 5/1995 (1) 2 § ja 3 §:n 1 ja
                                                                                2 momentti yhdessä 1 §:n kanssa ja lain 4 §:n soveltami-
                                                                                seksi annetut asetukset (15.1.1996 Repsolista annettu
                                                                                Real Decreto nro 3/1996, 10.1.1997 Telefónica Españas-
                                                                                ta annettu Real Decreto nro 8/1997, 16.1.1998 Argenta-
                                                                                riasta annettu Real Decreto nro 40/1998, 2.4.1998
                                                                                Tabacalerasta annettu Real Decreto nro 562/1998 ja
Corte d’Appello di Milanon 25.10.2000 tekemällään pää-                             14.5.1998 Endesasta annettu Real Decreto nro
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa VIS Far-                           929/1998) ovat yhteensopimattomia EY 43 artiklan
maceutici – Istituto scientifico delle Venezie, kotipaikka                         (entinen 52 artikla) ja EY 56 artiklan (entinen 73 b ar-
Padova (Italia), vastaan Duphar International Research                             tikla) kanssa siltä osin kuin niissä vahvistetaan etukäteen
BV, kotipaikka Wesp (Hollanti), väliintulijana Consorzio                           annettavaa hallinnollista lupaa koskeva järjestelmä,
produttori Principi Attivi Generici (CPA), kotipaikka
                                  Wesp
                                                                                –     joka ei ole perusteltu yleistä etua koskevilla pakotta-
                                                                                villa syillä
                            (Asia C-454/00)
                                                                                –     jossa ei vahvisteta objektiivisia, ajallisesti muuttu-
                                                                                mattomia ja julkistettuja kriteerejä ja
                             (2001/C 61/06)
                                                                                –     jossa ei noudateta suhteellisuusperiaatetta.
Corte d’Appello di Milano on pyytänyt 25.10.2000 tekemäl-
lään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuo-
mioistuimeen 13.12.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-                    2.    velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
melta asiassa VIS Farmaceutici – Istituto scientifico delle                        denkäyntikulut.
Venezie, kotipaikka Padova (Italia), vastaan Duphar Internatio-
nal Research BV, kotipaikka Wesp (Hollanti), väliintulijana
Consorzio produttori Principi Attivi Generici (CPA), kotipaikka
Wesp, ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:                               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Onko asetuksen (ETY) N:o 1768/92 (1) 4 artiklaa tulkittava                   Edellä mainittujen lain nro 5/1995 säännösten ja sen sovelta-
siten, että lisäsuojatodistuksella annettu suoja kattaa myös                 miseksi annettujen asetusten perusteella Espanjan viranomaiset
markkinoillesaattamista koskevan luvan saaneen lääkkeen val-                 voivat edellyttää, että tietyille yritysten päätöksille (purkautu-
mistuksessa käytettävän raaka-aineen valmistamisen?                          minen, jakautuminen, sulautuminen, yrityksen toimialan
                                                                             muuttaminen, varojen myynti ja osakkeista yli 10 prosentin
                                                                             myynti) (3 §) haetaan etukäteen hallinnollinen lupa. Luvan
                                                                             hakemista edellytetään yhtiöiltä, joiden osapääomasta valtio
(1) Lääkkeiden lisäsuojatodistuksen aikaansaamisesta 18 päivänä ke-          omistaa yli 25 prosenttia ja joita valtio valvoo tosiasiallisesti
    säkuuta 1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1768/92 (EYVL            (1 §), aina kun kyseiset päätökset merkitsevät joko valtion
    L 182, 2.7.1992, s. 1).                                                  omistusosuuden laskua vähintään 10 prosentilla osakepää-
                                                                             omasta siten, että se jää alle 50 prosenttiin, tai valtion
                                                                             omistusosuuden laskua 15 prosentilla osakepääomasta millä
                                                                             tavalla hyvänsä (2 §). Espanjan hallitus ei ole kiistänyt näitä
                                                                             seikkoja missään vaiheessa.


title: Asia C-496/12: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 25.6.2013 (Krajský súd v Prešoven (Slovakia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Spoločenstvo vlastníkov bytov MYJAVA v. Podtatranská vodárenská prevádzková spoločnosť, a.s.

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/58

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 25.6.2013 (Krajský súd v Prešoven (Slovakia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Spoločenstvo vlastníkov bytov MYJAVA v. Podtatranská vodárenská prevádzková spoločnosť, a.s.
   (Asia C-496/12) (1)

   2013/C 225/124
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 86, 23.3.2013.


title: Asia C-346/12 P: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 13.6.2013 — Valittajana DMK Deutsches Milchkontor GmbH sekä muina osapuolina sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Lactimilk SA (Valitus — Yhteisön tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 40/94 — 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki MILRAM — Aikaisempien kansallisten sana- ja kuviomerkkien RAM haltijan tekemä väite)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/46

         Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 13.6.2013 — Valittajana DMK Deutsches Milchkontor GmbH sekä muina osapuolina sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Lactimilk SA
   (Asia C-346/12 P) (1)

   (Valitus - Yhteisön tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 40/94 - 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki MILRAM - Aikaisempien kansallisten sana- ja kuviomerkkien RAM haltijan tekemä väite)
   2013/C 225/80
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: DMK Deutsches Milchkontor GmbH (edustaja: Rechtsanwalt W. Berlit)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Pohlmann) ja Lactimilk SA (edustaja: abgado P. Casamitjana Lleonart)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-546/10, NORDMILCH v. SMHV — LACTIMILK (MILRAM) 22.5.2012 antamasta tuomiosta, jolla kyseisen tuomioistuin hylkäsi kanteen SMHV:n neljännen valituslautakunnan yhdistetyissä asioissa R 1041/2009-4 ja R 1053/2009-4 15.9.2010 tekemän päätöksen, joka koski Lactimilk SA:n ja Nordmilch AG:n välistä väitemenettelyä — Sekaannusvaara — Riidanalaisten tavaramerkkien samankaltaisuuden virheellinen arviointi — Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994 L 11, s. 1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               DMK Deutsches Milchkontor GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 287, 22.9.2012.


title: Asia C-157/02: Oberster Gerichtshofin (Itävallan tasavalta) 22.3.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Rieser Internationale Transporte GmbH vastaan ASFINAG Autobahnen- und Schnellstraßen Finanzierungs- Aktiengesellschaft

text:
13.7.2002                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 169/17
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-            Oberster Gerichtshofin (Itävallan tasavalta) 22.3.2002
tuin                                                                      tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                          asiassa Rieser Internationale Transporte GmbH vastaan
                                                                          ASFINAG Autobahnen- und Schnellstraßen Finanzie-
–      toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut yhdys-                            rungs- Aktiengesellschaft
       kuntajätteiden uusien polttolaitosten aiheuttaman ilman
       pilaantumisen ehkäisemisestä 8 päivänä kesäkuuta 1989
       annetun neuvoston direktiivin 89/369/ETY (1) eikä yhdys-
       kuntajätteiden olemassa olevien polttolaitosten aiheutta-                                   (Asia C-157/02)
       man ilman pilaantumisen ehkäisemisestä 21 päivänä
       kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/429/
       ETY (2) mukaisia velvoitteitaan, koska                                                      (2002/C 169/31)
       1.    se ei ole Itävallan, Ruotsin ja Suomen liittymisestä
             Euroopan unioniin tehdyn sopimuksen 166 artiklan
             vastaisesti saattanut kyseisiä direktiivejä täysin osaksi
             Itävallan oikeusjärjestystä 1.1.1995 mennessä siltä          Oberster Gerichtshof (Itävallan tasavalta) on pyytänyt
             osin kuin on liittovaltion Abfallwirtschaftsgesetzin         22.3.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
             ja Gewerbeordnung 1994:n sekä osavaltioiden sään-            jen tuomioistuimeen 29.4.2002, Euroopan yhteisöjen tuo-
             nöksiä koskevista välttämättömistä täytäntöönpano-           mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Rieser Internationale
             toimista, eikä ainakaan ole ilmoittanut komissiolle          Transporte GmbH vastaan ASFINAG Autobahnen- und
             näistä täytäntöönpanotoimista, ja                            Schnellstraßen Finanzierungs- Aktiengesellschaft seuraaviin
                                                                          kysymyksiin:
       2.    se ei ole saattanut direktiivin 89/369/ETY 4 artiklan
             1 kohtaa täysin tai asianmukaisella tavalla osaksi           1.1.     Onko myös vastaaja Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
             Luftreinhaltegesetz für Kesselanlagenia ja Luftrein-         men ”funktionaalista valtiokäsitettä” koskevan oikeuskäytän-
             halteverordnung für Kesselanlagenia;                         nön takia teiden käyttäjien kanssa sopimuksia tehdessään
                                                                          velvollinen noudattamaan tiettyjen maanteiden tavaraliikentee-
–      velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-           seen tarkoitettujen ajoneuvojen verotuksen sekä tiettyjen infra-
       tikulut.                                                           struktuurien käytöstä perittävien tie- ja käyttömaksujen sovel-
                                                                          tamisesta jäsenvaltioissa 25 päivänä lokakuuta 1993(1) anne-
                                                                          tun neuvoston direktiivin 93/89/ETY ja verojen ja maksujen
                                                                          kantamisesta raskailta tavaraliikenteen ajoneuvoilta tiettyjen
                                                                          infrastruktuurien käytöstä 17 päivänä kesäkuuta 1999 (2)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/
                                                                          62/EY välittömästi sovellettavia säännöksiä (”self-executing”)
                                                                          sillä seurauksella, että vastaaja ei saa vaatia maksettavaksi
–      Direktiivien 89/369/ETY ja 89/429/ETY puutteellinen                korkeampaa tiemaksua kuin näiden säännösten noudattamisen
       täytäntöönpano:                                                    mukaan on mahdollista?
       Itävallan tasavalta ei kiistä sitä seikkaa, ettei kyseisiä
       direktiivejä ole muilta osin kuin tähän mennessä tiedoksi          1.2.     Jos kysymykseen 1.1. annetaan myönteinen vastaus:
       annettujen säännösten (Luftreinhaltegesetz für Kesselanla-
       gen ja Luftreinhalteverordnung für Kesselanlagen) pantu
       täytäntöön ja että täytäntöönpano on ollut puutteellista
                                                                          1.2.1. Ovatko direktiivin 93/89/ETY 7 artiklan b alakohta
       erityisesti liittovaltion Abfallwirtschaftsgesetzin ja Gewer-
                                                                          ja 7 artiklan h alakohta ja direktiivin 1999/62/EY 7 artiklan
       beordnung         1994:n     osalta      sekä    osavaltioiden
                                                                          4 kohta ja 7 artiklan 9 kohta yhteisöjen tuomioistuimen
       Umweltverträglichkeitsprüfungsgesetzin ja Abfallwirt-
                                                                          oikeuskäytännössä tarkoitettuja välittömästi sovellettavia sään-
       schaftsgesetzin osalta.
                                                                          nöksiä siten, että jos näitä direktiivejä ei ole saatettu osaksi
                                                                          Itävallan oikeusjärjestystä tai niiden täytäntöönpano on suori-
–      Direktiivin 89/369/ETY 4 artiklan 1 kohdan virheellinen            tettu virheellisesti, niitä voidaan käyttää sen selvittämiseen,
       saattaminen osaksi Luftreinhalteverordnung für Kesselan-           mikä on yli kolmeakselisten tavaraliikenteeseen käytettävien
       lagenia (LRV-K): LRV-K ei sisällä yhtään direktiivin 89/           ajoneuvojen itävaltalaisen Brennerin moottorintien koko tie-
       369/ETY 4 artiklan 1 kohdassa asetettua teknistä vaati-            osuuden osalta kannettava direktiivin mukainen tiemaksu?
       musta.
                                                                          1.2.2.     Jos kysymykseen 1.2.1 annetaan myönteinen vas-
                                                                          taus:
( 1) EYVL L 163, s. 32.
(2) EYVL L 203, s. 50.
                                                                          1.2.2.1. Millä tavalla ja minkä parametrien mukaan on
                                                                          kussakin tapauksessa laskettava, mikä on sallittu tiemaksu
                                                                          koko tieosuuden pituisen yksittäisen ajomatkan osalta?
 ---pagebreak--- C 169/18                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       13.7.2002
1.2.2.2. Voivatko myös itävaltalaiset rahdinkuljettajat vedo-             Oberster Gerichtshofin (Itävallan tasavalta) 26.3.2002
ta siihen, että niitä syrjitään koko tieosuuden (ylisuuren)               tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
tariffin takia sellaisiin tienkäyttäjiin verrattuina, jotka käyttävät     asiassa Friedrich Skalka vastaan Sozialversicherungsans-
pelkästään tämän moottoritien osittaisia tieosuuksia?                                     talt der gewerblichen Wirtschaft
1.3.     Jos kysymykseen 1.1. ja 1.2. annetaan myönteinen                                           (Asia C-160/02)
vastaus:
1.3.1. Onko yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-21/94 (3),                                         (2002/C 169/33)
parlamentti v. neuvosto, 5.7.1995 antamaa tuomiota, jossa
yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että siinä kumotun 25.10.1993
annetun direktiivin 93/89/ETY vaikutukset pidetään voimassa
siihen asti, kunnes neuvosto on antanut uuden direktiivin,                Oberster Gerichtshof (Itävallan tasavalta) on pyytänyt
tulkittava siten, että vaikutukset pysyvät voimassa niin kauan            26.3.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
kunnes jäsenvaltiot ovat saattaneet uuden direktiivin säännök-            jen tuomioistuimeen 30.4.2002, Euroopan yhteisöjen tuo-
set osaksi kansallisia oikeusjärjestelmiään tai täytäntöönpanol-          mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Friedrich Skalka vas-
le asetettu määräaika on päättynyt?                                       taan Sozialversicherungsanstalt der gewerblichen Wirtschaft
                                                                          seuraavaan kysymykseen:
1.3.2. Jos kysymykseen 1.3.1 annetaan kielteinen vastaus:
Ovatko jäsenvaltiot 17.6.1999 – 1.7.2000 välisenä aikana                  Onko sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueel-
velvollisia ottamaan huomioon uuden direktiivin esimerkiksi               la liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatin-
pakottavasti huomioonotettavaksi tulevien esivaikutusten                  harjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta
vuoksi?                                                                   1971 (1) annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71,
                                                                          sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna
(1) EYVL 1993, L 279, s. 32.                                              2 päivänä joulukuuta 1996 (2) annetulla neuvoston asetuksella
(2) EYVL 1999, L 187, s. 42.                                              (EY) N:o 118/97, 10 a artiklan säännöksiä, luettuna yhdessä
(3) Kok. 1995, s. I-1827.                                                 tämän asetuksen liitteen II a säännösten kanssa, tulkittava
                                                                          siten, että kaupan alalla työskentelevien itsenäisten ammatin-
                                                                          harjoittajien sosiaalivakuutuksesta 11.10.1978 annetussa Itä-
                                                                          vallan liittovaltion laissa tarkoitettu korvauslisä kuuluu tämän
                                                                          asetuksen soveltamisalaan ja on siten tämän asetuksen 4 artik-
                                                                          lan 2 a kohdassa tarkoitettu maksuihin perustumaton erityis-
                                                                          etuus, joten kantajan kaltaiseen henkilöön, joka täytti tämän
House of Lordsin 13.12.2001 tekemällään päätöksellä                       etuuden myöntämistä koskevat edellytykset 1.6.1992 jälkeen,
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Gregory Paul                       sovelletaan yksinomaan 10 a artiklalla perustettua yhteensovit-
Turner vastaan 1) Felix Fareed Ismail Grovit, 2) Harada                   tamisjärjestelmää?
                     Ltd, 3) Changepoint S.A.
                           (Asia C-159/02)                                (1) EYVL 1971, L 149, s. 2.
                                                                          (2) EYVL 1997, L 28, s. 1.
                           (2002/C 169/32)
House of Lords on pyytänyt 13.12.2001 tekemällään päätök-
sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 29.4.2002,
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-
sa Gregory Paul Turner vastaan 1) Felix Fareed Ismail Grovit,
2) Harada Ltd, 3) Changepoint S.A. seuraavaan kysymykseen:                Euroopan yhteisöjen komission 30.4.2002 Ranskan tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
Onko tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytän-
töönpanoa yksityisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syys-                                         (Asia C-161/02)
kuuta 1968 Brysselissä allekirjoitetun yleissopimuksen (johon
Yhdistynyt kuningaskunta on sittemmin liittynyt) vastaista
antaa kieltomääräys sellaisia vastaajia vastaan, jotka uhkaavat                                    (2002/C 169/34)
aloittaa oikeudenkäynnin ja jatkaa sitä toisessa yleissopimuk-
seen kuuluvassa valtiossa, kun nämä vastaajat toimivat vilpilli-
sessä mielessä tarkoituksenaan häiritä ja estää menettelyjä,
joita asianmukaisesti käydään englantilaisissa tuomioistui-               Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 30.4.2002 Euroo-
missa?                                                                    pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                          vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat G. Valero Jordana ja
                                                                          J. Adda, prosessiosoite Luxemburgissa.