title: Asia T-31/14: Kanne 7.1.2014 — Banco Popular Español v. komissio

text:
               1.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 61/21

         Kanne 7.1.2014 — Banco Popular Español v. komissio
   (Asia T-31/14)
   2014/C 61/38
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Banco Popular Español, SA (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat E. Navarro Varona, P. Vidal Martínez, J. López-Quiroga Teijero ja G. Canalejo Lasarte)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen SEUT 263 artiklan nojalla, koska siinä todetaan valtiontuki ja määrätään, että se on perittävä takaisin sijoittajilta,

               —

               toissijaisesti kumoamaan päätöksen 1, 2 ja 4.1 artiklan siltä osin kuin niissä mainitaan sijoittajat tuensaajina, joiden on maksettava väitetty tuki takaisin,

               —

               toissijaisesti jättämään soveltamatta 4.1 artiklassa in fine sijoittajille annettu tuen takaisin perimistä koskeva määräys siltä osin kuin siinä rikotaan oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteita, koska takaisin perimistä ei voida määrätä menettelyn aloittamista koskevan päätöksen julkaisemispäivää aikaisemmasta päivästä alkaen,

               —

               toissijaisesti kumoaa päätöksen 2 artiklan ja toteaa, että menetelmä, jonka avulla sijoittajien takaisin maksettava väitetty etu määriteltiin, on lainvastainen,

               —

               toteaa mitättömäksi tai toissijaisesti kumoaa osittain päätöksen 4.1 artiklan, joka koskee kieltoa ”vyöryttää takaisinmaksamista toisille henkilöille”, koska kyseessä on sellaisia sopimuslausekkeita koskeva kielto tai niiden oletettu mitättömyys, jotka koskevat takaisin maksamista ja joihin vedotaan kolmansia vastaan sellaisten summien osalta, jotka sijoittajien on maksettava takaisin Espanjan valtiolle, ja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tässä asiassa riitautettu päätös on sama kuin asiassa T-29/14, Taetel vastaan komissio.
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin ne, joihin kyseisessä asiassa on jo vedottu.


title: Asia T-6/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.6.2017 – AWG v. EUIPO – Takko (Southern Territory 23°48’25"S) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-sanamerkki Southern Territory 23°48’25’’S — Aikaisempi EU-sanamerkki SOUTHERN — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 53 artiklan 1 kohdan a alakohta)

text:
               24.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/46

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.6.2017 – AWG v. EUIPO – Takko (Southern Territory 23o48’25"S)
   (Asia T-6/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-sanamerkki Southern Territory 23o48’25’’S - Aikaisempi EU-sanamerkki SOUTHERN - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 53 artiklan 1 kohdan a alakohta))
   (2017/C 239/57)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: AWG Allgemeine Warenvertriebs GmbH (Köngen, Saksa) (edustaja: asianajaja T. Sambuc)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamies: A. Schifko)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Takko Holding GmbH (Telgte, Saksa)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 10.11.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 735/2015-4), joka koskee Takko Holding GmbH:n ja AWG:n välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               AWG Allgemeine Warenvertriebs GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 98, 14.3.2016.


title: Asia C-487/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 29.6.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Neuvoston asetus (EY) N:o 1255/1999 ja komission asetus (EY) N:o 2799/1999 — Maito ja maitotuotteet — Rasvaton maitojauhe — Maitojauheen merkitsemisjärjestelmä)

text:
               2.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 29.6.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-487/04) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Neuvoston asetus (EY) N:o 1255/1999 ja komission asetus (EY) N:o 2799/1999 - Maito ja maitotuotteet - Rasvaton maitojauhe - Maitojauheen merkitsemisjärjestelmä)
   (2006/C 212/08)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Bordes ja C. Cattabriga)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamies: I. Braguglia, avustajanaan asianajaja D. Del Gaizo)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1255/99 (EYVL L 160, s. 48) ja asetuksen (EY) N:o 1255/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä eläinten rehuksi tarkoitetun rasvattoman maidon ja rasvattoman maitojauheen tuen ja mainitun rasvattoman maitojauheen myynnin osalta 17 päivänä joulukuuta 1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2799/99 (EYVL L 340, s. 3) rikkominen — Sellaisen maitojauheen merkitsemisjärjestelmän käyttöönottaminen, josta ei säädetä yhteisön oikeudessa
   Tuomiolauselma

               1)

               Italian tasavalta ei ole noudattanut maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1255/99 eikä asetuksen (EY) N:o 1255/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä eläinten rehuksi tarkoitetun rasvattoman maidon ja rasvattoman maitojauheen tuen ja mainitun rasvattoman maitojauheen myynnin osalta 17 päivänä joulukuuta 1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2799/99 mukaisia velvoitteitaan, koska se on yksipuolisesti ottanut käyttöön tiettyyn käyttöön tarkoitetun maitojauheen merkitsemisjärjestelmän, josta ei säädetä tällä alalla sovellettavassa yhdenmukaistetussa yhteisön oikeudessa.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 31, 5.2.2005.


title: Asia C-248/05: Euroopan yhteisöjen komission 14.6.2005 Irlantia vastaan nostama kanne

text:
               20.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/9

         Euroopan yhteisöjen komission 14.6.2005 Irlantia vastaan nostama kanne
   (Asia C-248/05)
   (2005/C 205/17)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.6.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Sara Pardo Quintillán ja Donatella Recchia, avustajinaan F. Louis, Brysselin asianajajaliitto, ja C. O'Daly, Law Society of Irelandin solicitor, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen ja pohjaveden suojelemisesta tiettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamalta pilaantumiselta annetun neuvoston direktiivin 80/68/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan Ballymurtaghin kaatopaikalla (Wicklow'n maakunta), koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin 4, 5, 7, 9 ja 10 artiklan noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,

               2.

               toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen ja neuvoston direktiivin 80/68/ETY mukaisia velvoitteitaan mädätyskammioiden epäsuorien päästöjen osalta, koska se ei ole antanut mainitun direktiivin 5, 7, 8, 10, 12 ja 13 artiklan noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,

               3.

               velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio on sille esitettyjen kanteluiden perusteella saanut tietoonsa neuvoston direktiivin 80/68/ETY laajamittaiset rikkomiset Irlannissa.
   Ensinnäkin Irlanti on sallinut vuodesta 1989 kunnallisen kaatopaikan toiminnan Ballymurtaghissa Wicklow'n maakunnassa ilman, että tähän olisi myönnetty direktiivin 80/68 4 artiklan 2 kohdassa säädetty lupa. Direktiivin 4 artiklan 2 kohdan rikkomisesta seuraa myös sen 9 artiklan rikkominen. Tämän lisäksi Irlannin ympäristönsuojeluviraston vasta vuonna 2001 kaatopaikalle myöntämä jätelupa on ristiriidassa direktiivin 80/68 4, 5 ja 7 artiklan kanssa.
   Toiseksi komissiolla on todisteita siitä, että Irlanti ei ole noudattanut direktiiviä 80/68/ETY mädätyskammioista pohjaveteen päästettävien epäsuorien päästöjen osalta. Tältä osin komissio on tutkinut seikkoja, jotka liittyvät Creacon Lodgessa, Wexfordin maakunnassa sijaitsevaan hotellialueeseen, Irlannin vakiintuneeseen tulkintaan direktiivin 80/68/ETY 5 artiklan 1 kohdan osalta sekä saman direktiivin muihin rikkomisiin kaikkialla Irlannin maaseudulla. Kerryn maakunnassa sijaitsevien Killarneyn järvien rehevöitymistä koskevat kertomukset, Irlannin vesien saastumista koskevat viralliset kertomukset sekä juomaveden laadusta annetun direktiivin 80/778/ETY (2) rikkomiset osoittavat, että Irlanti ei ole noudattanut direktiivin 80/68/ETY vastaavia säännöksiä.
   Komissio katsoo tämän vuoksi, että Irlanti ei ole noudattanut pohjaveden suojelemisesta tiettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamalta pilaantumiselta annetun neuvoston direktiivin 80/68/ETY 4, 5, 7, 8, 9, 10, 12 ja 13 artiklan mukaisia velvoitteitaan.

      (1)  Pohjaveden suojelemisesta tiettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamalta pilaantumiselta 17 päivänä joulukuuta 1979 annettu neuvoston direktiivi 80/68/ETY, EYVL L 20, 26.1.1980, s. 43.

      (2)  Juomaveden laadusta 15 päivänä heinäkuuta 1980 annettu neuvoston direktiivi 80/778/ETY, EYVL L 229, 30.8.1980, s. 11.


title: Asia T-262/07: Kanne 13.7.2007 — Liettua v. komissio

text:
               8.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/53

         Kanne 13.7.2007 — Liettua v. komissio
   (Asia T-262/07)
   (2007/C 211/100)
   Oikeudenkäyntikieli: liettua
   Asianosaiset

      Kantaja: Liettuan tasavalta (asiamiehet: D. Kriaučiūnas ja E. Matulionytė)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               4.5.2007 tehty komission päätös K(2007) 1979 lopullinen (1) on kumottava tai toissijaisesti kyseinen päätös on kumottava sikäli kuin se on osoitettu Liettuan tasavallalle

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Riidanalaisessa päätöksessä vahvistetaan uusissa jäsenvaltioissa liittymispäivänä vapaassa vaihdannassa olleiden maataloustuotteiden määrät, jotka määrältään ylittivät sen, minkä voitiin katsoa edustavan tavanomaista tasausvarastoa 1.5.2004, sekä määrät, jotka veloitetaan uusilta jäsenvaltioilta näiden ylijäämämäärien poistamiskustannusten johdosta.
   Kantajan mukaan riidanalainen päätös on laiton. Se tukeutuu neljään kanneperusteeseen kanteensa tueksi.
   1.   Toimivallan puuttuminen
   Kantaja väittää, että liittymisehdoista annetun asiakirjan liitteessä IV olevan 4 luvun 4 kohdassa ei anneta komissiolle toimivaltaa määrätä jäsenvaltioille rangaistuksen luonteisia maksuja yhteisön talousarvioon erityisesti, kun se ei ole näyttänyt toteen kustannuksia, jotka yhteisölle aiheutui ylijäämävarastojen poistamisesta. Se väittää myös, että komissio ylitti liittymisehdoista annetun asiakirjan 41 artiklassa, joka oli ainoa asianmukainen oikeusperusta päätökselle, määrätyn kolmen vuoden määräajan päätöksen tekemiselle.
   2.   Yhteisön lainsäädännön rikkominen

      Oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen: riidanalaisella päätöksellä loukataan oikeusvarmuuden periaatetta, koska metodologia ja kriteerit ylijäämävarastojen laskemiseksi eivät olleet tiedossa, kun määriteltiin muodostuneita varastoja liittymisajankohtana, mikä olisi mahdollistanut sen, että jäsenvaltiot olisivat voineet estää ylijäämävarastojen muodostumisen tai poistaa ne niiden talouden toimijoiden kustannuksella, jotka olivat ne muodostaneet. Lisäksi riidanalaisessa päätöksessä vahvistettiin eri perusteet — ja laajennettiin arvioitujen tuotteiden luetteloa — verrattuna asetuksen N:o 1972/2003 4 artiklaan, jonka nojalla valtiot tutkivat ylijäämävarastojen muodostumista.

      Yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaaminen: toisin kuin maataloustuotteiden ylijäämävarastoista Itävallassa, Ruotsissa ja Suomessa annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 144/97 riidanalaisessa päätöksessä arvioitiin paitsi tuotteita, joille myönnettiin vientitukia, tai joihin sovellettiin interventiotoimenpiteitä, myös muiden tuotteiden varastoja. Tätä periaatetta loukattiin myös kohtelemalla erilaisia tilanteita uusissa jäsenvaltioissa samalla tavoin ja jättämällä perusteettomasti huomiotta erityistilanteet, joissa niiden varastot syntyivät.

      Hyvän hallinnon periaatteen ja avoimuusperiaatteen loukkaaminen: riidanalaisessa päätöksessä ei ilmoiteta kattavasti perusteita maksujen laskemiseksi, minkä lisäksi perusteet muuttuvat jatkuvasti. Lisäksi vaikka jäsenvaltiot itse arvioivat varastoja yhteisön oikeuden säädösten mukaisesti, komissio suoritti samojen varastojen toisen arvioinnin omien perusteidensa nojalla ilmoittamatta syitä siihen, miksi jäsenvaltioiden suorittama arviointi oli epäasianmukainen ja riitauttamatta sitä.

      Liittymisehdoista annetun asiakirjan määräysten rikkominen: ensinnäkään päätös ei ole asianmukainen keino saavuttaa ylijäämävarastojen poistamisen tavoitteet, mitä edellytetään liittymisehdoista annetun asiakirjan liitteessä IV olevan 4 luvun 2 kohdassa, erityisesti, koska päätöksessä ei edes yritetty liittää määrättyjä rangaistuksia yhteisölle varastojen poistamisesta aiheutuneisiin kustannuksiin. Toiseksi päätös tehtiin liittymisehdoista annetun asiakirjan 41 artiklassa vahvistetun, liittymispäivästä alkaneen sen kolmen vuoden määräajan päätyttyä, jonka kuluessa komissio saattoi toteuttaa siirtymätoimenpiteitä.
   3.   Perustelujen puutteellisuus
   Kantaja väittää, että riidanalaisen päätöksen perustelut ovat puutteelliset tai että sitä ei ole perusteltu lainkaan. Sen mukaan päätöksessä ei erityisesti osoiteta, että (ja missä määrin) Euroopan yhteisölle itse asiassa aiheutui sellaisia kustannuksia väitettyjen ylijäämävarastojen poistamisesta, jotka jäsenvaltioiden pitäisi maksaa.
   4.   Ilmeiset arviointivirheet
   Kantaja väittää, että komissio teki ilmeisiä arviointivirheitä, koska se ensinnäkin valitsi menetelmän makroekonomian tasolla eikä arvioinut varastoja, jotka jäsenvaltioissa olivat itse asiassa syntyneet, ja koska toiseksi kun se arvioi asianosaisten nimenomaisia väitteitä, se ei ottanut huomioon Liettuan tasavallassa vallinneita erityisiä ja objektiivisia olosuhteita, joissa kansalliset varastot maitoalalla syntyivät.

      (1)  Muiden maataloustuotteiden kuin sokerin ylijäämävarastojen määrittämisestä ja niiden poistamisesta aiheutuvista taloudellisista seurauksista Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian liittymisen vuoksi 4.5.2007 tehty komission päätös 2007/361/EY (EUVL L 138, s. 14).


title: Asia T-432/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 6.6.2007 — Parlante v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Ylennys — Vuoden 2003 ylennyskierros — Ylentämisestä kieltäytyminen — Ylennyspisteiden myöntäminen — Ansioiden vertailu — Yhdenvertainen kohtelu — Henkilöstösääntöjen 45 artiklan yleiset täytäntöönpanosäännökset — Lainvastaisuusväite — Luottamuksensuoja)

text:
               21.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 170/21

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 6.6.2007 — Parlante v. komissio
   (Asia T-432/04) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Ylennys - Vuoden 2003 ylennyskierros - Ylentämisestä kieltäytyminen - Ylennyspisteiden myöntäminen - Ansioiden vertailu - Yhdenvertainen kohtelu - Henkilöstösääntöjen 45 artiklan yleiset täytäntöönpanosäännökset - Lainvastaisuusväite - Luottamuksensuoja)
   (2007/C 170/38)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Walter Parlante (Enghien, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Vogel)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja M. Velardo)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhtäältä nimittävän viranomaisen 5.7.2004 tekemän päätöksen, jolla hylättiin kantajan saman viranomaisen siitä päätöksestä tekemä valitus, jolla kieltäydyttiin hänen ylentämisestään palkkaluokkaan C1 vuoden 2003 ylennyskierroksella, ja toisaalta, mikäli on tarpeellista, kyseisen valituksen kohteena olevan päätöksen kumoamista koskeva vaatimus
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 6, 8.1.2005.


title: Asia T-522/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.12.2015 – Tsujimoto v. SMHV – Kenzo (KENZO ESTATE) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Kansainvälinen rekisteröinti, jossa nimetään Euroopan yhteisö — Sanamerkki KENZO ESTATE — Aiempi yhteisön sanamerkki KENZO — Suhteellinen hylkäysperuste — Maine — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta — Asiakirjojen toimittaminen myöhässä — Valituslautakunnan harkintavalta — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta — Rekisteröinnin osittainen hylkääminen)

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.12.2015 – Tsujimoto v. SMHV – Kenzo (KENZO ESTATE)
   (Asia T-522/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Kansainvälinen rekisteröinti, jossa nimetään Euroopan yhteisö - Sanamerkki KENZO ESTATE - Aiempi yhteisön sanamerkki KENZO - Suhteellinen hylkäysperuste - Maine - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta - Asiakirjojen toimittaminen myöhässä - Valituslautakunnan harkintavalta - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta - Rekisteröinnin osittainen hylkääminen))
   (2016/C 027/46)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Kenzo Tsujimoto (Osaka, Japani) (edustajat: asianajajat A. Wenninger Lenz, W. von der Osten-Sacken ja M. Ring)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: P. Bullock)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Kenzo (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi ja N. Parrotta)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 3.7.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 1363/2012-2), joka koskee Kenzon ja Kenzo Tsujimoton välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kenzo Tsujimoto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 352, 30.11.2013.


title: Asia C-413/04: Euroopan parlamentin 27.9.2004 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
               6.11.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 273/25

         Euroopan parlamentin 27.9.2004 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
   (Asia C-413/04)
   (2004/C 273/46)
   Euroopan parlamentti on nostanut 27.9.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat A. Baas ja U. Rösslein, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Euroopan parlamentti vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:

               —

               kumoaa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/54/EY muuttamisesta tiettyjen säännösten Viroon soveltamisen osalta 28 päivänä kesäkuuta 2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/85/EY (1)

               —

               velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Vuoden 2003 liittymisasiakirjan 57 artikla ei muodosta asianmukaista oikeudellista perustaa riidanalaisen direktiivin antamiselle. Tällä määräyksellä pyritään mukauttamaan yhteisön lainsäädäntöä liittymisen vuoksi ja mahdollistamaan se, että uusiin jäsenvaltioihin voidaan soveltaa yhteisön säädöksiä, joita ei ole mukautettu liittymisasiakirjalla itsellään. Muut muutokset eivät näin ollen voi perustua liittymisasiakirjan 57 artiklaan. Tätä määräystä ei voida käyttää poikkeuksien käyttöön ottamiseksi yhteisön säädöksiin, varsinkaan jos ne ylittävät liittymisasiakirjassa nimenomaisesti myönnetyt ja rajoitetut poikkeukset.
   Riidanalaista direktiiviä ei ole riittävästi perusteltu, direktiivin johdanto-osan perustelukappaleista ja muista säännöksistä ei mitenkään ilmene, että on perusteltua käyttää vuoden 2003 liittymisasiakirjan 57 artiklaa oikeudellisena perustana.

      (1)  EUVL L 236, 7.7.2004, s. 10


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (toinen jaosto) 15 päivänä tammikuuta 1998, asiassa C-125/96, (Hessisches Finanzgerichtin, Kassel esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Hartmut Simon vastaan Hauptzollamt Frankfurt am Main (Maidon lisämaksu - Erääntyminen - Asetuksen (ETY) N:o 1546/88 15 artiklan 4 kohta - Käsite mahdollisesti suoritettava lisämaksu)

text:
C 72/2                 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     7.3.98
     säveron palautettava määrä olisi normaalisti pitänyt                 YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
     palauttaa, olisi suhteellisuusperiaatteen vastaista.
                                                                                (toinen jaosto)
( ) EYVL
 1
          C  370, 24.12.1994,                                                       15 päivänä tammikuuta 1998,
    EYVL  C  333, 9.12.1995,
    EYVL  C  46, 17.2.1996,
                                                                    asiassa C-113/97 (Tribunal du travail de Charleroin esit-
    EYVL  C  95, 30.3.1996.
                                                                    tämä ennakkoratkaisupyyntö), Henia Babahenini vastaan
                                                                                Belgian valtio (1)
                                                                    (ETY:n ja Algerian yhteistyösopimus Ð 39 artiklan 1
                                                                    kohta Ð Syrjintäkiellon periaate sosiaaliturva-alalla Ð
                                                                    Välitön oikeusvaikutus Ð Soveltamisala Ð Vammaisavus-
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                            tus)
                         (toinen jaosto)
                                                                                (98/C 72/03)
                15 päivänä tammikuuta 1998,
asiassa C-125/96, (Hessisches Finanzgerichtin, Kassel esit-
tämä ennakkoratkaisupyyntö), Hartmut Simon vastaan
             Hauptzollamt Frankfurt am Main (1)                                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(Maidon lisämaksu Ð Erääntyminen Ð Asetuksen (ETY)
N:o 1546/88 15 artiklan 4 kohta Ð Käsite mahdollisesti
                    suoritettava lisämaksu)
                          (98/C 72/02)                                 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                    Asiassa C-113/97, jonka tribunal du travail de Charleroi
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                    (Belgia) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177
                                                                    artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi
Asiassa C-125/96, jonka Hessisches Finanzgericht, Kassel
                                                                    saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
(Saksa), on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177
                                                                    olevassa asiassa Henia Babahenini vastaan Belgian valtio
artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi
                                                                    ennakkoratkaisun Algerissa 26 päivänä huhtikuuta 1976
saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
                                                                    allekirjoitetun ja yhteisön puolesta 26 päivänä syyskuuta
olevassa asiassa Hartmut Simon vastaan Hauptzollamt
                                                                    1978 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2210/78
Frankfurt am Main ennakkoratkaisun asetuksen (ETY)
                                                                    (EYVL L 263, 27.9.1978, s. 1) hyväksytyn, Euroopan
N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun lisämaksun sovelta-
                                                                    talousyhteisön ja Algerian demokraattisen kansantasaval-
mista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 3 päivänä
                                                                    lan yhteistyösopimuksen 39 artiklan 1 kohdan tulkinnasta,
kesäkuuta 1988 annetun komission asetuksen (ETY)
                                                                    yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpa-
N:o 1546/88 (EYVL L 139, 4.6.1988, s. 12) 15 artiklan 4
                                                                    nossa: jaoston puheenjohtaja R. Schintgen (esittelevä tuo-
kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (toinen
                                                                    mari) sekä tuomarit G. F. Mancini ja G. Hirsch, julkisasia-
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R.
                                                                    mies: F. G. Jacobs, kirjaaja: R. Grass, on antanut
Schintgen sekä tuomarit H. Ragnemalm ja G. F. Mancini
                                                                    15.1.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
(esittelevä tuomari), julkisasiamies: M. B. Elmer, kirjaaja:
apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 15.1.1998
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                    Algerissa 26 päivänä huhtikuuta 1976 allekirjoitetun ja
Asetuksen (ETY) N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun               yhteisön puolesta 26 päivänä syyskuuta 1978 annetulla
lisämaksun soveltamista koskevista yksityiskohtaisista              neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2210/78 hyväksytyn,
säännöistä 3 päivänä kesäkuuta 1988 annetun komission               Euroopan talousyhteisön ja Algerian demokraattisen kan-
asetuksen (ETY) N:o 1546/88 15 artiklan 4 kohtaa on                 santasavallan yhteistyösopimuksen 39 artiklan 1 kohtaa
tulkittava ensinnäkin siten, että mahdollisesti suoritettavan       on tulkittava siten, että sen vastaista on, että jäsenvaltio
lisämaksun määrällä tarkoitetaan menettelyn A mukaisesti            kieltäytyy myöntämästä sen lainsäädännön mukaista vam-
maidontuottajan suoritettavana olevaa määrää, joka arvi-            maisavustuksen kaltaista etuutta, joka myönnetään tässä
oidaan objektiivisesti kyseisen tuottajan viitemäärän tosi-         jäsenvaltiossa asuville maan kansalaisille työskentelystä
asiallisen ylityksen perusteella, vaikka tarkka määrä on            riippumatta, eläkkeellä olevan algerialaisen työntekijän
vahvistettu vasta toimitettujen määrien tarkistuksen jäl-           vammaiselle puolisolle, joka asuu aviomiehensä kanssa
keen, ja toiseksi siten, että tämä lisämaksu erääntyy kysei-        kyseisessä jäsenvaltiossa, sillä perusteella, että hän on
sessä säännöksessä vahvistettuna päivämääränä eli viimeis-          Algerian kansalainen eikä ole koskaan ollut ansiotyössä.
tään kolmen kuukauden kuluttua kunkin 12 kuukauden
ajanjakson päättymisestä, toisin sanoen seuraavan kesä-
kuun 30. päivänä.                                                   (1) EYVL C 142, 10.5.1997.
(1) EYVL C 158, 1.6.1996.


title: Asia C-357/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italia) on esittänyt 19.7.2010 — Duomo Gpa Srl v. Comune di Baranzate

text:
               25.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italia) on esittänyt 19.7.2010 — Duomo Gpa Srl v. Comune di Baranzate
   (Asia C-357/10)
   ()
   2010/C 260/09
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Duomo Gpa Srl

      Vastaaja: Comune di Baranzate

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1.

               Ovatko 29.11.2008 annetun asetuksen (decreto legge) nro 185, joka on muunnettu laiksi 28.1.2009 annetulla lailla nro 2 ja jota on myöhemmin muutettu 27.2.2009 annetulla lailla nro 14, 32 §:n 7-bis momenttiin sisältyvät kansalliset säännökset yhteensopimattomia direktiivin 2006/123/EY (1) 15 ja 16 artiklan asianmukaisen soveltamisen kanssa, kun niissä säädetään muiden kuin sellaisten yritysten osalta, joista julkinen sektori omistaa enemmistön, että veroja ja muita paikallisviranomaisten tuloja koskevia määrittämis-, kanto- ja perintäpalveluita koskeva hankintasopimus on mitätön, jos se on tehty sellaisen yrityksen kanssa, joka ei täytä taloudellista edellytystä, jonka mukaan kokonaan maksetun osakepääoman on oltava vähintään kymmenen miljoonaa euroa; että verojen määrittämiseen ja niitä koskevien päätösten tekemiseen sekä verojen ja muiden maakuntien ja kuntien tulojen perimiseen oikeutettujen yksityisten yritysten rekisteriin kuuluvien yritysten on 15.12.1997 annetun asetuksen nro 446, myöhempine muutoksineen, 53 §:n 3 momentin mukaisesti saatettava osakepääomansa edellä mainitun vähimmäismäärän mukaiseksi; että veroja ja muita paikallisviranomaisten tuloja koskevia määrittämis-, kanto- ja perintäpalveluita koskevien uusien hankintasopimusten tekeminen tai tällaisia palveluita koskeviin tarjouskilpailuihin osallistuminen on kielletty, kunnes edellä mainittu osakepääoman saattaminen vähimmäismäärän mukaiseksi on toteutunut?

               2.

               Ovatko 29.11.2008 annetun asetuksen (decreto legge) nro 185, joka on muunnettu laiksi 28.1.2009 annetulla lailla nro 2 ja jota on myöhemmin muutettu 27.2.2009 annetulla lailla nro 14, 32 §:n 7-bis momenttiin sisältyvät kansalliset säännökset yhteensopimattomia Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 3, 10, 43, 49 ja 81 artiklan asianmukaisen soveltamisen kanssa, kun niissä säädetään muiden kuin sellaisten yritysten osalta, joista julkinen sektori omistaa enemmistön, että veroja ja muita paikallisviranomaisten tuloja koskevia määrittämis-, kanto- ja perintäpalveluita koskeva hankintasopimus on mitätön, jos se on tehty sellaisen yrityksen kanssa, joka ei täytä taloudellista edellytystä, jonka mukaan kokonaan maksetun osakepääoman on oltava vähintään kymmenen miljoonaa euroa; että verojen määrittämiseen ja niitä koskevien päätösten tekemiseen sekä verojen ja muiden maakuntien ja kuntien tulojen perimiseen oikeutettujen yksityisten yritysten rekisteriin kuuluvien yritysten on 15.12.1997 annetun asetuksen nro 446, myöhempine muutoksineen, 53 §:n 3 momentin mukaisesti saatettava osakepääomansa edellä mainitun vähimmäismäärän mukaiseksi; että veroja ja muita paikallisviranomaisten tuloja koskevia määrittämis-, kanto- ja perintäpalveluita koskevien uusien hankintasopimusten tekeminen tai tällaisia palveluita koskeviin tarjouskilpailuihin osallistuminen on kielletty, kunnes edellä mainittu osakepääoman saattaminen vähimmäismäärän mukaiseksi on toteutunut?

      (1)  EUVL L 376, s. 36


title: Tribunale Amministrativo Regionale per l'Emilia-Romagna, Sezione di Parman, 10.3.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Teckal Srl vastaan Comune di Viano (Re) ja A.G.A.C. - Azienda Gas-Acqua Consorziale di Reggio Emilia (Asia C-107/98)

text:
C 209/20               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         4.7.98
Tribunale Amministrativo Regionale per l'Emilia-Roma-                   varten perustamassa, osittain kunnan omistuksessa ole-
gna, Sezione di Parman, 10.3.1998 tekemällään päätök-                   vassa osakeyhtiössä, jos osakkuus on tapahtunut sel-
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Teckal Srl                 laisten ºtyöntekijöiden työllisyyden tai uudelleenpalk-
vastaan Comune di Viano (Re) ja A.G.A.C. Ð Azienda                      kauksen edistämiseksiº, jotka oli jo palkattu kyseisen
          Gas-Acqua Consorziale di Reggio Emilia                        palvelun hoitamisesta vastaavaan yksikköön, ottaen
                        (Asia C-107/98)                                 huomioon GEPI S.p.a:n perustamisesta 22.3.1971
                                                                        annetun lain nro 184 5 §:n, jonka mukaan GEPI
                         (98/C 209/38)                                  S.p.a:n tehtävänä on ºedistää työllisyyden ylläpitä-
                                                                        mistä ja edistämistä aloilla, joilla on tilapäisiä vaikeuk-
                                                                        sia, sellaisin toimenpitein, joilla tarjotaan konkreettiset
Tribunale Amministrativo Regionale per l'Emilia-Roma-                   mahdollisuudet kyseisten yritysten uudelleenjärjeste-
gna, Sezione di Parma, on pyytänyt 10.3.1998 tekemällään                lyynº, kyseisessä säännöksessä säädetyllä tavalla;
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
kirjaamoon 14.4.1998, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
melta ennakkoratkaisua asiassa Teckal Srl vastaan                   b) voidaanko edellä mainittujen, GEPI S.p.a:han (myö-
Comune di Viano (Re) ja A.G.A.C. Ð Azienda Gas-Acqua                    hemmin Itainvest S.p.a.) sovellettavien säännösten
Consorziale di Reggio Emilia seuraavaan kysymykseen:                    perusteella katsoa, että esillä olevaan asiaan voidaan
                                                                        soveltaa perustamissopimuksen 90 artiklan 2 kohdassa
                                                                        säädettyä poikkeusta, jonka mukaan ºyrityksiin, jotka
ºOnko se, että kunta uskoo tiettyjen kunnan rakennusten                 tuottavat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä
lämmityslaitteistoista huolehtimisen kuntayhtymälle, neu-               palveluja Ð Ð sovelletaan tämän sopimuksen mää-
voston direktiivin 92/50/ETY (1) 6 artiklassa tarkoitettua              räyksiä ja varsinkin kilpailusääntöjä siltä osin kuin ne
suoraa tehtävien hoitamista ja ovatko tällaista toimenpi-               eivät oikeudellisesti tai tosiasiallisesti estä yrityksiä
dettä säätelevät lait ja asetukset sopusoinnussa perustamis-            hoitamasta niille uskottuja erityistehtäviäº.
sopimuksen määräysten kanssa?º
(1) EYVL L 209, 24.7.1992, s. 1.
                                                                    Tribunal Económico-Administrativo Regional de Catalu-
                                                                    nÄan tekemillään päätöksillä esittämät ennakkoratkaisu-
                                                                    pyynnöt 19.12.1997 asioissa C-110/98ÐC-115/98,
Tribunale Amministrativo Regionale della Campanian                  C-117/98, C-120/98 ja C-125/98ÐC-146/98, 30.1.1998
(Napoli) 19.11./11.12.1997 tekemällään päätöksellä esit-            tekemillään päätöksillä asioissa C-121/98ÐC-124/98 ja
tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa RI.SAN Srl vastaan               C-147/98 ja 25.2.1998 tekemillään päätöksillä asioissa
Comune di Ischia, GEPI SpA:n Ð myöhemmin Italia Inve-               C-116/98, C-118/98 ja C-119/98, Gabalfrisa, S.A. ym.
stimenti SpA Ð (Itainvest SpA) osallistuessa asian käsitte-         vastaan Administración Estatal de la Agencia Tributaria
                              lyyn.                                                           A.E.A.T.)
                        (Asia C-108/98)                                              (Asia C-110/98 Ð C-147/98)
                         (98/C 209/39)                                                      (98/C 209/40)
Tribunale Amministrativo Regionale della Campania                   Tribunal Económico-Administrativo Regional de CatalunÄa
(Napoli) on pyytänyt 19.11./11.12.1997 tekemällään pää-             on pyytänyt tekemillään 37:llä päätöksellä, jotka ovat saa-
töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kir-           puneet yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 14.4.1998,
jaamoon 9.4.1998, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta              Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua
ennakkoratkaisua asiassa RI.SAN Srl vastaan Comune di               19.12.1997 asioissa (C-110/98) Gabalfrisa S.A. (Rec. 08/
Ischia, GEPI SpA:n Ð myöhemmin Italia Investimenti SpA              19095/95), (C-111/98) Marcelino Martín Almeida (Rec.
(Itainvest SpA) Ð osallistuessa asian käsittelyyn, seuraa-          08/6419/96), (C-112/98) Tarragona 161, S.A. (Rec. 08/
viin kysymyksiin:                                                   6187/96), (C-113/98) Nova Ametlla, S.L. (Rec. 95/97),
                                                                    (C-114/98) Habitats del Golf, S.A. (Rec. 08/1344/97),
                                                                    (C-115/98) Habitats del Golf, S.A. (Rec. 08/1345/97),
a) onko perustamissopimuksen 55 artiklaa (jota sovelle-             (C-117/98) Pascual García García (Rec. 08/11067/96),
     taan 66 artiklassa tehdyn viittauksen perusteella myös         (C-120/98) Gran Vía Zaragoza, S.A. (Rec. ac. 08/11917 ja
     palveluihin), jossa määrätään, että ºtämän luvun mää-          08/3564/97), (C-125/98) PlaÂcida JimeÂnez, S.L. (Rec. 08/
     räyksiä ei jäsenvaltiossa sovelleta toimintaan, joka jat-      10022/96), (C-126/98) HidroeleÂctrica de Rueda, S.L. (Rec.
     kuvasti tai tilapäisesti liittyy julkisen vallan käyttöön      ac. 08/9778/96 ja 08/10347/96), (C-127/98) Arus Vilasar,
     kyseisessä jäsenvaltiossaº, tulkittava niin laajasti, että     S.L. (Rec. ac. 08/8539/96 ja 08/10684/96), (C-128/98)
     sen voidaan katsoa koskevan myös GEPI S.p.a:n (myö-            Crisbachs Coloma, S.L. (Rec. 08/6417/96), (C-129/98)
     hemmin Itainvest S.p.a.) osakkuutta 29.3.1995 anne-            Minulis-2, C.B. (Rec. ac. 08/3923/96 ja 08/5553/96),
     tun lain nro 95 (jolla on muutettu 31.1.1995 annettua          (C-130/98) Agrupación EnergeÂtica Hospital General de
     asetusta nro 26) 4 §:n 6 momentin nojalla paikallishal-        Granollers A.I.E. (Rec. 08/3276/96 ja 08/3277/96),
     linnon viranomaisten julkisten palvelujen hoitamista           (C-131/98) Alfonso Crespo Recasens (Rec. 08/1826/96),


title: Asia C-273/10: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 18.3.2011 (Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valencianan (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — David Montoya Medina v. Fondo de Garantia Salarial ja Universidad de Alicante (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta — Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 1999/70/EY — Määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lauseke — Julkisen sektorin määräaikaiset työsopimukset — Oikeus kolmivuotislisän kaltaiseen ikälisään — Syrjintäkiellon periaate)

text:
               25.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 186/10

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 18.3.2011 (Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valencianan (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — David Montoya Medina v. Fondo de Garantia Salarial ja Universidad de Alicante
   (Asia C-273/10) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta - Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 1999/70/EY - Määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lauseke - Julkisen sektorin määräaikaiset työsopimukset - Oikeus kolmivuotislisän kaltaiseen ikälisään - Syrjintäkiellon periaate)
   2011/C 186/16
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana

      Asianosaiset

      Kantaja: David Montoya Medina

      Vastaajat: Fondo de Garantia Salarial ja Universidad de Alicante

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana — Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY (EYVL L 175, s. 43) liitteessä olevan 4 lausekkeen 4 kohdan tulkinta — Lehtoreiden työsopimukset, jotka on tehty julkisten yliopistojen kanssa — Tietyt edut eivät kuulu määräaikaisten sopimusten piiriin

      Määräysosa

   Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteessä olevan 18.3.1999 tehdyn määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa oikeus ikälisään on ilman objektiivista perustetta varattu ainoastaan vakinaisille yliopistonlehtoreille määräaikaisten yliopistonlehtoreiden sijaan, kun nämä työntekijäluokat ovat lisän maksamisen kannalta samanlaisessa tilanteessa.

      (1)  EUVL C 221, 14.8.2010.


title: Asia T-243/08: Kanne 23.6.2008 — Ravensburger v. SMHV — Educa Borras (EDUCA Memory Game)

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/61

         Kanne 23.6.2008 — Ravensburger v. SMHV — Educa Borras (EDUCA Memory Game)
   (Asia T-243/08)
   (2008/C 209/110)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Ravensburger AG (Ravensburg, Saksa) (edustajat: asianajaja G. Würtenberger ja asianajaja, solicitor R. Kunze)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Educa Borras SA (Sant Quirze del Valles, Barcelona, Espanja)
   Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 8.4.2008 asiassa R 597/2007-2 tekemä päätös on kumottava

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Kuviomerkki ”EDUCA Memory game” luokkaan 28 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkki N:o 495 036

      Yhteisön tavaramerkin haltija: valituslautakunnassa käydyn menettelyn vastapuoli

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: kantaja

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjän tavaramerkkioikeus: kansainvälinen sanamerkki ”MEMORY” hakemus N:o R 393 512, Benelux-sanamerkki ”MEMORY” hakemus N:o 38 328 ja saksalainen sanamerkki ”MEMORY” hakemus N:o 964 625

      Mitättömyysosaston ratkaisu: kyseessä olevan yhteisön tavaramerkin mitätöinti

      Valituslautakunnan ratkaisu: mitättömyysosaston ratkaisun kumoaminen

      Kanneperusteet: i) neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohtaa on rikottu, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että kyseessä olevan yhteisön tavaramerkin mahdollisesti sekaannusvaaran aiheuttava osa on puhtaasti kuvaileva eikä voi siten aiheuttaa sekaannusvaaraa kantajan aikaisempien tavaramerkkien kanssa; ii) neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 5 kohtaa on rikottu, koska valituslautakunta edellytti virheellisesti, että kantaja osoittaa sekaannusvaaran; iii) neuvoston asetuksen N:o 40/94 74 artiklaa on rikottu, koska valituslautakunta ei ottanut asianmukaisesti huomioon merkityksellisten markkinoiden merkintäkäytäntöä; iv) neuvoston asetuksen N:o 40/94 75 artiklaa on rikottu, koska valituslautakunta ei järjestänyt kantajan vaatimaa suullista käsittelyä.


title: Asia T-363/05: Kanne  21.9.2005  — COFRA v. komissio

text:
               26.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/34

         Kanne 21.9.2005 — COFRA v. komissio
   (Asia T-363/05)
   (2005/C 296/70)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: COFRA s.r.l. (Barletta, Italia) (edustaja: asianajaja Michele Arcangelo Calabrese)

      Vastaaja: komissio
   Vaatimukset
   Kantaja vaatii kaikkine menettelyn sallimine varauksineen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta toteamaan, että koska komissio on menetellyt kanteessa mainituin lainvastaisin tavoin, se on rikkonut vakavasti ja selvästi yhteisön oikeutta ja aiheuttanut kantajalle taloudellista vahinkoa; vastaaja on tämän takia velvoitettava korvaamaan kantajalle

               a)

               387 700,00 euroa korotettuna ISTATin (Italian valtion tilastokeskus) indeksillä 26.6.2001 lähtien tuomion antamiseen saakka;

               b)

               387 700,00 euroa korotettuna ISTATin indeksillä 26.6.2002 lähtien tuomion antamiseen saakka;

               c)

               387 700,00 euroa korotettuna ISTATin indeksillä 26.6.2003 lähtien tuomion antamiseen saakka;

               d)

               korotetut summat korkoineen;

               e)

               kantajan oikeudenkäyntikulut niihin sisältyvine teknisestä konsultoinnista aiheutuneine kuluineen.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-362/05, Nuova Agricast vastaan komissio.


title: Asiat C-88/01, C-89/01 ja C-90/01: Tribunale di Brescian 20.1.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asioissa 1) Agricola Torriani s.a.s. 2) Finanziaria Immobiliare Perugino s.p.a. ja 3) San Marco s.p.a. vastaan Ministero delle Finanze

text:
C 118/18               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        21.4.2001
Tribunale di Brescian 20.1.2001 tekemällään päätöksellä                Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asioissa 1) Agricola Tor-
riani s.a.s. 2) Finanziaria Immobiliare Perugino s.p.a. ja             –      kumoaa 21.12.2000 tehtyn komission päätöksen
     3) San Marco s.p.a. vastaan Ministero delle Finanze                      K(2000) 3565 lopull., joka koskee valtiontukea, jonka
                                                                              Italia aikoo myöntää Solar Tech Srl:lle, koska sen mukaan
              (Asiat C-88/01, C-89/01 ja C-90/01)                             tukeen ei voida soveltaa pieniä ja keskisuuria yrityksiä
                                                                              (PKY) koskevaa 15 prosentin määräistä bruttoavustuse-
                                                                              kvivalenttia (1), ja velvoittaa komission korvaamaan oi-
                        (2001/C 118/28)                                       keudenkäyntikulut.
Tribunale di Brescia on pyytänyt 20.1.2001 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
tuimen kirjaamoon 21.2.2001, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
tuimelta asioissa 1) Agricola Torriani s.a.s. 2) Finanziaria
                                                                       Italian hallitus väittää, että perustaessaan säädetyn korotuksen
Immobiliare Perugino s.p.a. ja 3) San Marco s.p.a. vastaan
                                                                       hyväksymättä jättämistä koskevan päätöksen pienten ja keski-
Ministero delle Finanze ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyk-
                                                                       suurten yritysten (PKY) käsitteeseen, jossa ei oteta huomioon
siin:
                                                                       yksinomaan PKY:lle myönnettäviä tukia koskevissa oikeus-
                                                                       säännöissä asetettuja edellytyksiä, komissio on rikkonut näitä
1.    Ovatko yhteisön oikeuden ja erityisesti 17.7.1969 anne-          sääntöjä, joita yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä
      tun neuvoston direktiivin 69/335/ETY (1) 10 ja 12 artiklan       on pidetty pakottavina.
      mukaisia 23.12.1998 annetun Italian lain nro 448 (GURI,
      29.12.1998, nro 302, supplemento ordinario) 11 §:n 1
      momentin kaltaiset säännökset, joiden mukaan ”yhtiöitä           Italian hallitus väittää myös, että koska komissio on soveltanut
      koskevien muiden toimien” merkitsemisestä rekisteriin            näitä sääntöjä riidanalaisessa päätöksessä, se on loukannut
      vuosina 1985–1992 suoritettava julkinen maksu (tassa             myös luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteita.
      di concessione governativa) on suoritettava kiinteänä
      vuosimaksuna, joka on osake- ja kommandiittiyhtiöiden
      osalta 750 000 Italian liiraa ja rajavastuuyhtiöiden osalta      (1) Bruttoavustusekvivalenttina ilmaistu yhdistetty todellinen tuki-
      400 000 Italian liiraa vuodessa?                                     intensiteetti, joka määräytyy yrityksen koon ja tuotantoyksikön
                                                                           sijainnin perusteella.
2.    Ovatko yhteisön oikeuden mukaisia lain nro 448/98 11
      §:n 3 momentin kaltaiset säännökset, joiden mukaan kun
      on maksettu 1 momentissa tarkoitettua suurempi summa,
      lasketaan tästä johtuvalle palautukselle laillisia korkoja
      sen suuruisina kuin ne olivat sinä päivänä, jona tämä laki
      tuli voimaan (eli 2,5 prosenttia vuodessa) eikä 26.1.1961
      annetun lain nro 29 5 §:ssä, yhdessä sen 1 §:n kanssa ja
      sellaisena kuin se on myöhemmin muutettuna, tarkoite-
      tun koron suuruisena?                                            Verwaltungsgerichtshofin 29.1.2001 tekemällään päätök-
                                                                       sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö valitusasioissa,
                                                                       joissa asianosaisina ovat 1. Gottfried Linhart ja 2. Dr. Hans
(1) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.                                                                       Biffl
                                                                                (Asia C-99/01)
                                                                                (2001/C 118/30)
                                                                       Verwaltungsgerichtshof on pyytänyt 29.1.2001 tekemällään
Italian tasavallan 21.2.2001 Euroopan yhteisöjen komis-                päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
                 siota vastaan nostama kanne                           kirjaamoon 28.2.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
                                                                       ennakkoratkaisua valitusasioissa, joissa asianosaisina ovat
                                                                       1. Gottfried Linhart ja 2. Dr. Hans Biffl seuraaviin kysymyksiin:
                          (Asia C-91/01)
                                                                       1.     Ovatko EY 28 ja EY 30 artikla sekä kosmeettisia valmistei-
                        (2001/C 118/29)                                       ta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
                                                                              27 päivänä heinäkuuta 1976 (1) annettu neuvoston direk-
                                                                              tiivi 76/768/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna neu-
Italian tasavalta on 21.2.2001 nostanut kanteen Euroopan                      voston 21.12.1988 (2) antamalla direktiivillä 88/667/ETY
yhteisöjen komissiota vastaan Euroopan yhteisöjen tuomiois-                   ja neuvoston 14.6.1993 (3) antamalla direktiivillä
tuimessa. Kantajan asiamiehenä on Umberto Leanza, jota                        93/35/ETY (jäljempänä direktiivi 76/768/ETY), ja erityi-
avustaa valtionasiamies Danilo Del Gaizo.                                     sesti sen 6 artiklan 3 kohta, samoin kuin harhaanjohtavaa


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 21 päivänä marraskuuta 2002 asiassa C-23/01 (Hof van Beroep te Brusselin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Robelco NV vastaan Robeco Groep NV (Direktiivi 89/104/ETY – 5 artiklan 5 kohta – Säännökset merkin suojasta muuta kuin tavaroiden tai palvelujen erottamiseksi tapahtuvaa käyttämistä vastaan – Tällaisen suojan laajuus – Merkit, jotka ovat samankaltaisia kuin tietty tavaramerkki)

text:
C 7/4                      FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         11.1.2003
1)     EY 43 ja EY 48 artikla ovat esteenä pääasian oikeudenkäyn-            men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui-
       nissä kysymyksessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädän-       messa vireillä olevassa asiassa Cofidis S.A. ja Jean-Louis
       nölle, jonka mukaan luovuttajalla ei yhtiöiden osakkeiden             Fredout, ennakkoratkaisun kuluttajasopimusten kohtuutto-
       alihintaisen luovutuksen yhteydessä ole oikeutta näistä osakkeis-     mista ehdoista 5 päivänä huhtikuuta 1993 annetun neuvoston
       ta saadusta voitosta perittävän veron lykkäykseen, jos luovutus       direktiivin 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29) tulkinnasta, yhteisöjen
       tehdään ulkomaalaiselle oikeushenkilölle, josta luovuttaja omis-      tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
       taa suoraan tai välillisesti osuuden – edellyttäen kuitenkin, että    puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit C. W. A. Timmer-
       tämä osuus antaa heille selvän vaikutusvallan yhtiön päätöksiin       manns, D. A. O. Edward, A. La Pergola ja P. Jann (esittelevä
       ja mahdollisuuden määrätä yhtiön toiminnasta – , tai ruotsalai-       tuomari), julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: johtava hallinto-
       selle osakeyhtiölle, joka on tällaisen ulkomaalaisen oikeushenki-     virkamies L. Hewlett, on antanut 21.11.2002 tuomion, jonka
       lön tytäryhtiö.                                                       tuomiolauselma on seuraava:
2)     EY 56 ja EY 58 artikla ovat esteenä pääasian oikeudenkäyn-
                                                                             Sellainen kansallinen lainsäädäntö, jolla kansallista tuomioistuinta
       nissä kysymyksessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädän-       kielletään tietyn vanhentumisajan päätyttyä elinkeinonharjoittajan
       nölle, jonka mukaan luovuttajalla ei yhtiöiden osakkeiden
                                                                             kuluttajaa vastaan nostamaa ja niiden väliseen sopimukseen perustu-
       alihintaisen luovutuksen yhteydessä ole oikeutta näistä osakkeis-
                                                                             vaa kannetta käsitellessään viran puolesta tai kuluttajan tekemän
       ta saadusta voitosta perittävän veron lykkäykseen, jos luovutus       oikeudenkäyntiväitteen perusteella tutkimasta, onko kyseisessä sopi-
       tehdään ulkomaalaiselle oikeushenkilölle, josta luovuttaja omis-
                                                                             muksessa oleva sopimusmääräys kohtuuton, on kuluttajasopimusten
       taa suoraan tai välillisesti osuuden, vaikka tämä osuus ei            kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä huhtikuuta 1993 annetun
       anna hänelle selvää vaikutusvaltaa yhtiön päätöksiin eikä
                                                                             neuvoston direktiivin 93/13/ETY vastainen.
       mahdollisuutta määrätä yhtiön toiminnasta.
                                                                             (1 ) EYVL C 61, 24.2.2001.
( 1) EYVL C 45, 10.2.2001.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                             YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                              (viides jaosto)                                                         (kuudes jaosto)
                   21 päivänä marraskuuta 2002                                                21 päivänä marraskuuta 2002
asiassa C-473/00 (tribunal d’instance de Viennen esittämä                    asiassa C-23/01 (Hof van Beroep te Brusselin esittämä
ennakkoratkaisupyyntö), Cofidis S.A. vastaan Jean-Louis                      ennakkoratkaisupyyntö), Robelco NV vastaan Robeco
                                Fredout (1)                                                             Groep NV (1)
(Direktiivi 93/13/ETY – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat                     (Direktiivi 89/104/ETY – 5 artiklan 5 kohta – Säännökset
sopimusehdot – Elinkeinonharjoittajan nostama kanne –                        merkin suojasta muuta kuin tavaroiden tai palvelujen erotta-
Kansallinen säännös, jolla kielletään kansallista tuomiois-                  miseksi tapahtuvaa käyttämistä vastaan – Tällaisen suojan
tuinta vanhentumisajan päätyttyä viran puolesta tai kulutta-                 laajuus – Merkit, jotka ovat samankaltaisia kuin tietty
jan esittämän oikeudenkäyntiväitteen nojalla tutkimasta                                                tavaramerkki)
                  sopimusehdon kohtuuttomuutta)
                                                                                (2003/C 7/07)
                              (2003/C 7/06)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                           tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                             Asiassa C-23/01, jonka Hof van Beroep te Brussel (Belgia) on
Asiassa C-473/00, jonka tribunal d’instance de Vienne (Ranska)               saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistui-                 käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
 ---pagebreak--- 11.1.2003               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                    C 7/5
vireillä olevassa asiassa Robelco NV ja Robeco Groep NV                 64/221/ETY (EYVL 1964, 56, s. 850) tulkinnasta, yhteisöjen
ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön              tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrí-
lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensim-                guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J.-P. Puissochet,
mäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (EYVL 1989, L 40,               M. Wathelet ja R. Schintgen sekä tuomarit C. Gulmann,
s. 1) 5 artiklan 5 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin          D. A. O. Edward, A. La Pergola, P. Jann (esittelevä tuomari),
(kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: toisen jaoston pu-              V. Skouris, F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr ja J. N. Cunha
heenjohtaja R. Schintgen, joka toimii kuudennen jaoston                 Rodrigues, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: hallintovirka-
puheenjohtajana, sekä tuomarit V. Skouris, F. Macken (esittele-         mies M.-F. Contet, on antanut 26.11.2002 tuomion, jonka
vä tuomari), N. Colneric ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasia-          tuomiolauselma on seuraava:
mies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirka-
mies L. Hewlett, on antanut 21.11.2002 tuomion, jonka                   EY:n perustamissopimuksen 48 artikla (josta on muutettuna tullut
tuomiolauselma on seuraava:                                             EY 39 artikla) ja työtekijän vapaan liikkuvuuden toteuttavat johdetun
                                                                        oikeuden säännökset eivät ole esteenä sille, että jäsenvaltio määrää
Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päi-        siirtotyöläisen osalta, joka on toisen jäsenvaltion kansalainen, poliisin
vänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin          hallinnollisia toimenpiteitä, joilla rajoitetaan tämän siirtotyöläisen
89/104/ETY 5 artiklan 5 kohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltio    oleskeluoikeus osaan kansallisesta alueesta edellyttäen, että
voi halutessaan ja asettaminsa edellytyksin suojata tavaramerkkiä
muuhun tarkoitukseen kuin tavaroiden tai palvelujen erottamiseksi       –      tämä voidaan perustella yleiseen järjestykseen tai yleiseen
tapahtuvaa merkin käyttämistä vastaan, jos merkin aiheeton käyttö              turvallisuuteen liittyvillä syillä, jotka perustuvat tämän siirto-
merkitsee tavaramerkin erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettua               työläisen omaan käyttäytymiseen
hyväksi käyttämistä taikka on haitaksi tavaramerkin erottamiskyvylle
tai maineelle.                                                          –      jos tällaista mahdollisuutta ei olisi, nämä syyt voisivat vakavuu-
                                                                               tensa vuoksi johtaa ainoastaan koko kansallista aluetta koske-
                                                                               vaan oleskelukielto- tai karkotustoimenpiteeseen
( 1) EYVL C 79, 10.3.2001.
                                                                        –      kun asianomaisen jäsenvaltion omat kansalaiset syyllistyvät
                                                                               käyttäytymiseen, jonka estämiseen kyseinen jäsenvaltio pyrkii,
                                                                               tästä käyttäytymisestä seuraa rangaistustoimenpiteitä tai muita
                                                                               käyttäytymisen torjumiseksi tarkoitettuja todellisia ja tehokkaita
                                                                               toimenpiteitä.
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                        (1 ) EYVL C 108, 7.4.2001.
                 26 päivänä marraskuuta 2002
asiassa C-100/01 (Conseil d’État’n esittämä ennakkoratkai-
supyyntö), Ministre de l’Intérieur vastaan Aitor Oteiza
                            Olazabal ( 1)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Rajoitukset – Yleinen
järjestys – Poliisin toimenpiteet, joilla toisen jäsenvaltion                                       (kuudes jaosto)
kansalaisen oleskeluoikeus rajoitetaan koskemaan vain osaa
                      kansallisesta alueesta)
                                                                                26 päivänä marraskuuta 2002
                           (2003/C 7/08)
                                                                        asiassa C-202/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Ranskan tasavalta ( 1)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen        vi 79/409/ETY – Luonnonvaraisten lintujen suojelu – Eri-
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                        tyissuojelualueiksi osoittaminen – Mauresin tasanko)
                                                                                (2003/C 7/09)
Asiassa C-100/01, jonka Conseil d’État (Ranska) on saattanut
EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-                                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
olevassa asiassa Ministre de l’Intérieur ja Aitor Oteiza Olazabal       (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 6, 8 a ja 48 ar-                             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
tiklan (joista on muutettuina tullut EY 12, EY 18 ja EY
39 artikla) sekä ulkomaalaisten liikkumista ja oleskelua koske-
vien, yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen sekä kansanter-
veyteen perustuvien erityistoimenpiteiden yhteensovittamises-           Asiassa C-202/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
ta 25 päivänä helmikuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin             nään G. Valero Jordana ja J. Adda) vastaan Ranskan tasavalta


title: Asia C-282/06: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 26.2.2007 (Krajský soud v Prazen (Tšekin tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním (OSA) v. Miloslav Lev

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/35

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 26.2.2007 (Krajský soud v Prazen (Tšekin tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním (OSA) v. Miloslav Lev
   (Asia C-282/06) (1)

   (2007/C 95/70)

      Oikeudenkäyntikieli: tšekki

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 212, 2.9.2006.


title: Asia T-552/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.11.2013 — North Drilling v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden leviäminen — Varojen jäädyttäminen — Tosiseikkoja koskeva virhe — Kumoamisen ajalliset vaikutukset)

text:
               21.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 377/14

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.11.2013 — North Drilling v. neuvosto
   (Asia T-552/12) (1)

   (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden leviäminen - Varojen jäädyttäminen - Tosiseikkoja koskeva virhe - Kumoamisen ajalliset vaikutukset)
   2013/C 377/33
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: North Drilling Co. (Teheran, Iran) (edustajat: asianajajat J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea ja J. Iriarte Ángel)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bishop ja A. De Elera)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 15.10.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/635/YUTP (EUVL L 292, s. 58) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 15.10.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 945/2012 (EUVL L 282, s. 16) kumoaminen siltä osin kuin nämä toimet koskevat kantajaa

      Tuomiolauselma

               1)

               Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 15.10.2012 annettu neuvoston päätös 2012/635/YUTP kumotaan siltä osin kuin siinä merkitään North Drilling Co:n nimi Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta annetun päätöksen 2010/413/YUTP liitteessä II olevaan luetteloon.

               2)

               Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 15.10.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 945/2012 kumotaan siltä osin kuin siinä merkitään North Drillingin nimi Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.2.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 liitteeseen IX.

               3)

               Asetuksen N:o 267/2012 liite IX kumotaan siltä osin kuin se koskee North Drillingiä.

               4)

               Päätöksen 2010/413, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2012/635, vaikutukset pidetään North Drillingin osalta voimassa alkaen siitä, kun päätös tuli voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä, siihen asti, kunnes asetuksen N:o 267/2012 osittainen kumoaminen tulee voimaan.

               5)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan North Drillingille tästä oikeudenkäynnistä ja välitoimimenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 46, 16.2.2013.


title: Asia C-156/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.11.2010 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Finanzamt Leverkusen v. Verigen Transplantation Service International AG (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Vapautukset — Direktiivin 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan c alakohta — Yleishyödyllisille toiminnoille myönnettävät vapautukset — Lääketieteellisen hoidon antaminen henkilölle — Rustosolujen irrottaminen ja viljely potilaaseen uudelleen implantoimista varten)

text:
               15.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.11.2010 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Finanzamt Leverkusen v. Verigen Transplantation Service International AG
   (Asia C-156/09) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Vapautukset - Direktiivin 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan c alakohta - Yleishyödyllisille toiminnoille myönnettävät vapautukset - Lääketieteellisen hoidon antaminen henkilölle - Rustosolujen irrottaminen ja viljely potilaaseen uudelleen implantoimista varten)
   2011/C 13/12
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Finanzamt Leverkusen

      Vastaaja: Verigen Transplantation Service International AG

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesfinanzhof — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan c alakohdan ja 28 b artiklan F kohdan 1 alakohdan tulkinta — Nivelrustosolujen irrottaminen ihmiseltä otetusta rustoaineksesta muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneiden toimijoiden toimesta ja kyseisten solujen myöhempi viljely siinä tarkoituksessa, että samat toimijat siirtävät ne potilaaseen — Palvelujen suorituspaikan määrittely — Kyseisten palvelujen vapauttaminen verosta ”lääketieteellisen hoidon antamisena henkilölle lääketieteellisten ammattien ja avustavan hoitohenkilöstön ammattien harjoittamisen yhteydessä”

      Tuomiolauselma

   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 10.4.1995 annetulla neuvoston direktiivillä 95/7/EY, 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että nivelrustosolujen irrottaminen ihmiskehosta otetusta rustokudoksesta ja siihen liittyvä solujen viljely niiden uudelleen implantoimista varten terapeuttisessa tarkoituksessa kuuluvat kyseisessä säännöksessä tarkoitettuun käsitteeseen ”lääketieteellisen hoidon antaminen henkilölle”

      (1)  EUVL C 180, 1.8.2009.


title: Asia C-71/04: Tribunal Supremo, Sección Tercera de la Sala de lo Contencioso-Administrativo 22.12.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Administración del Estado vastaan Xunta de Galicia

text:
               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/23

         Tribunal Supremo, Sección Tercera de la Sala de lo Contencioso-Administrativo 22.12.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Administración del Estado vastaan Xunta de Galicia
   (Asia C-71/04)
   (2004/C 94/49)
   Tribunal Supremo, Sección Tercera de la Sala de lo Contencioso-Administrativo, on pyytänyt 22.12.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 16.2.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Administración del Estado vastaan Xunta de Galicia, seuraavaan kysymykseen:
   Sallitaanko EY 87 artiklan (aiempi 92 artikla) 1 kohdassa ja 3 kohdan c ja d alakohdassa ja 88 artiklan (aiemmin 93 artikla) 3 kohdassa, luettuna yhdessä laivanrakennusteollisuudelle myönnettävästä tuesta 21 päivänä joulukuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/684/ETY (1) kanssa, sellaisten kansallisten säännösten — kuten Xunta de Galician 23.6.1994 asetukseen nro 217/1994 sisältyvät säännökset — antaminen, joilla luodaan ”uusi tukijärjestelmä” laivanrakennuksen ja laivojen muuntamisen erityisalalle, tarkemmin sanottuna sille alalle, joka ei kyseessä olevien laivojen bruttovetoisuuden, tehon tai muiden kyseisten laivojen ominaisuuksien vuoksi kuulu direktiivin 90/684/ETY soveltamisalaan, ilman ennakkoilmoitusta Euroopan yhteisöjen komissiolle?

      (1)  Neuvoston direktiivi 90/684/ETY, annettu 21 päivänä joulukuuta 1990, laivanrakennusteollisuudelle myönnettävästä tuesta. EYVL, erityispainos 1990, 8/nide 3, s. 3.


title: Asia T-242/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 13.12.2007 — Cabrera Sánchez v. SMHV — Industrias Cárnicas Valle (el charcutero artesano) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin el charcutero artesano rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen kuviomerkki El Charcutero — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaran puuttuminen — Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               26.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/45

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 13.12.2007 — Cabrera Sánchez v. SMHV — Industrias Cárnicas Valle (el charcutero artesano)
   (Asia T-242/06) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin el charcutero artesano rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen kuviomerkki El Charcutero - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2008/C 22/83)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Miguel Cabrera Sánchez (Móstoles, Espanja) (edustajat: asianajajat J. Calderón Chavero ja T. Villate Consonni)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: J. García Murillo)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Industrias Cárnicas Valle, SA (Madrid, Espanja)
   Oikeudenkäynnin kohde
   SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 15.6.2006 tekemästä päätöksestä, joka koskee Miguel Cabrera Sánchezin ja Industrias Cárnicas Valle SA:n välistä väitemenettelyä (asia R 790/2005-1), nostettu kanne.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Miguel Cabrera Sánchez vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja hänet velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 261, 28.10.2006.


title: Asia T-628/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.12.2015 – Hewlett Packard Development Company v. SMHV (FORTIFY) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin FORTIFY rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/50

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.12.2015 – Hewlett Packard Development Company v. SMHV (FORTIFY)
   (Asia T-628/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin FORTIFY rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))
   (2016/C 027/63)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Hewlett Packard Development Company LP (Dallas, Texas, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat T. Raab ja H. Lauf)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: L. Rampini)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 3.6.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 249/2014-2), joka koskee hakemusta sanamerkin FORTIFY rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Hewlett Packard Development Company LP vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 361, 13.10.2014.


title: Asia C-473/99: Euroopan yhteisöjen komission 10.12.1999 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
4.3.2000                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 63/11
Euroopan yhteisöjen komission 2.12.1999 Ranskan tasa-                    1) Onko direktiivin 93/37/ETY (1) 1 artiklan b alakohdassa
                 valtaa vastaan nostama kanne                                 tarkoitettuna hankintaviranomaisena pidettävä myös sel-
                                                                              laista oikeushenkilöä, joka, vaikka sitä ei ole nimenomai-
                          (Asia C-460/99)                                     sesti perustettu tyydyttämään yleisen edun mukaisia muita
                                                                              kuin teollisia tai kaupallisia tarpeita, nyttemmin kuitenkin
                           (2000/C 63/20)                                     tyydyttää tällaisia tarpeita?
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 2.12.1999 Euroo-
                                                                         2) Siltä varalta että Entsorgungsbetriebe Simmering GesmbH
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                              ei ole hankintaviranomainen: Tarkoitetaanko direktiivin
vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellisen yksikön virkamies
                                                                              93/37/ETY 1 artiklan a alakohdassa, luettuna yhdessä
Maria Condou Durande, prosessiosoite Luxemburgissa c/o
                                                                              c alakohdan kanssa, julkista rakennusurakkaa koskevalla
oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz,
                                                                              sopimuksella sellaista Wienin pääpuhdistuslaitoksen toisen
Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                              biologisen puhdistusvaiheen suunniteltua rakentamista,
                                                                              joka annettaan ulkopuolisen yrityksen tehtäväksi tapaa
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                              määrittämättä hankintaviranomaisen asettamien vaatimus-
tuin
                                                                              ten mukaisesti?
–    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut rehujen
     virallisen valvonnan järjestämistä koskevista periaatteista         3) Siltä varalta että vastaus ensimmäiseen tai toiseen kysy-
     25 päivänä lokakuuta 1995 annetun neuvoston direktiivin                  mykseen on myöntävä: Onko direktiivin 89/665/ETY (2)
     95/53/EY (1) ja perustamissopimuksen mukaisia velvoittei-                kanssa ristiriidassa sellainen kansallinen lainsäädäntö, jossa
     taan, koska se ei ole antanut direktiivin noudattamisen                  hankintayksikön konkreettista päätöstä koskevan muutok-
     edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,             senhakumenettelyn osalta asetetaan määräaika, jonka nou-
     ja                                                                       dattamatta jättäminen merkitsee, että tätä päätöstä ei
                                                                              sopimuksentekomenettelyn kuluessa enää voida myöhem-
–    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                              min riitauttaa? Onko asianomaisen oikeutensa menettämi-
     kulut.
                                                                              sen uhalla vedottava jokaisen puutteellisuuteen?
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         4) Siltä varalta että vastaus ensimmäiseen tai toiseen kysy-
                                                                              mykseen on myöntävä: Onko pidettävä riitävänä sitä, että
EY 249 artiklan ja EY 10 artiklan velvoittavuudesta seuraa, että
                                                                              hankintayksikkö vahvistaa tarjouksen tekemisestä kiinnos-
jäsenvaltioiden, joille direktiivi on osoitettu, on mukautettava
                                                                              tuneiden hakemusten arviointiperusteet julkiselle notaarille
omat lainsäädäntönsä direktiivin mukaisiksi direktiivissä sääde-
                                                                              talletettavalla selvityksellä vai onko arviointiperusteet jul-
tyssä määräajassa. Direktiivin 95/53/EY 24 artiklassa säädetty
                                                                              kistettava jo sopimuksentekomenettelyä koskevassa ilmoi-
määräaika on päättynyt 30.4.1998 ilman, että Ranska olisi
                                                                              tuksessa tai sitä koskevissa asiakirjoissa?
toteuttanut tarpeelliset toimenpiteet tai edes ilmoittanut ne jo
olemassa olevat säännökset, jotka sen mukaan vastaavat
direktiivin tiettyjä säännöksiä, ja yksilöinyt kyseiset säännökset
tarkasti.
                                                                         (1) EYVL L 199, 9.8.1993, s. 54.
                                                                         (2) EYVL L 395, 30.12.1989, s. 33.
(1) EYVL L 265, 8.11.1995, s. 17.
Vergabekontrollsenat Wienin 12.11.1999 tekemällään
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
Universale-Bau AG ja Bietergemeinschaft 1. Hinteregger
& Söhne Bauges mbH ja 2. ÖSTÜ-STETTIN Hoch- und                        Euroopan yhteisöjen komission 10.12.1999 Itävallan tasa-
Tiefbau GmbH vastaan Entsorgungsbetriebe Simmering                                         valtaa vastaan nostama kanne
                               GmbH
                          (Asia C-470/99)                                                           (Asia C-473/99)
                           (2000/C 63/21)                                                            (2000/C 63/22)
Vergabekontrollsenat Wien on pyytänyt 12.11.1999 te-
kemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomiois-             Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.12.1999 Euroo-
tuimen kirjaamoon 7.12.1999, Euroopan yhteisöjen tuomiois-               pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
tuimelta asiassa Universale-Bau AG ja Bietergemeinschaft                 vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeudellisen
1. Hinteregger & Söhne Bauges mbH ja 2. ÖSTÜ-STETTIN                   yksikön jäsen Wolfgang Bogensberger ja prosessiosoite Luxem-
Hoch- und Tiefbau GmbH vastaan Entsorgungsbetriebe Sim-                  burgissa on c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner
mering GmbH ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                     C 254, Kirchberg.
 ---pagebreak--- C 63/12                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          4.3.2000
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             Euroopan yhteisöjen komission 16.12.1999 Ruotsin ku-
                                                                                ningaskuntaa vastaan nostama kanne
1. toteaa, että Itävallan tasavalta on jättänyt noudattamatta
     EY:n perustamissopimuksen mukaiset velvollisuutensa,
     koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa työntekijöi-
     den suojelemiseksi vaaroilta, jotka liittyvät biologisille                                    (Asia C-478/99)
     tekijöille altistumiseen työssä annetun neuvoston direktii-
     vin 90/679/ETY (seitsemäs direktiivin 89/391/ETY 16 ar-
     tiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) mukauttami-
     sesta tekniseen kehitykseen 30 päivänä kesäkuuta 1995                                          (2000/C 63/24)
     annetun komission direktiivin 95/30/EY (1) noudattamisen
     edellyttämiä kaikkia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
     määräyksiä.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission on nostanut 16.12.1999
2. velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ruotsin kunin-
     kulut.                                                              gaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat oikeudellisen
                                                                         yksikön virkamiehet Leo Parpala ja Paolo Stancanelli ja proses-
                                                                         siosoite Luxemburgissa on c/o komission oikeudellisen yk-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      sikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,
                                                                         Kirchberg, Luxemburg.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
asiassa C-460/99 (2) olevia oikeudellisia perusteita ja pääasialli-
sia perusteluja; Direktiivin 95/30/EY 2 artiklassa täytäntöönpa-
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
nolle säädetty määräaika päättyi 30.11.1996.
(1) EYVL L 155, 6.7.1995, s. 41.                                         1. vahvistaa, että Ruotsin kuningaskunta ei ole noudattanut
(2) Ks. tämän virallisen lehden s. 11.                                        kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä
                                                                              huhtikuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin
                                                                              93/13/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
                                                                              antanut direktiivin 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun
                                                                              liitteen noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
                                                                              hallinnollisia määräyksiä;
Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalzin 8.12.1999 te-
kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                     2. velvoittaa Ruotsin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
asiassa Ambulanz Glöckner vastaan Landkreis Südwest-
pfalz, jossa kuultavina 1. Arbeiter-Samariter-Bund Landes-
verband Rheinland-Pfalz e.V. ja 2. Deutsches Rotes Kreuz
Landesverband Rheinland-Pfalz e.V. sekä virkansa puoles-
          ta edustettuna yleisen edun valvoja, Mainz                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                           (Asia C-475/99)
                                                                         Komissio pitää tärkeänä, että direktiivi pannaan täytäntöön
                            (2000/C 63/23)                               siten, että oikeusvarmuuden toteutuminen turvataan ja että
                                                                         oikeustila on yksityisten oikeussubjektien kannalta selvä, jotta
Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz on pyytänyt                       niillä on mahdollisuus saada tieto kaikista oikeuksistaan.
8.12.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
jen tuomioistuimeen 15.12.1999, Euroopan yhteisöjen tuo-
mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Ambulanz Glöckner
vastaan Landkreis Südwestpfalz, jossa kuultavina 1. Ar-                  Direktiivin 8 artiklassa vahvistetaan, että direktiivi on vähim-
beiter-Samariter-Bund Landesverband Rheinland-Pfalz e.V. ja              mäisdirektiivi, kun taas 3 artiklan 3 kohdassa viitataan liitteessä
2. Deutsches Rotes Kreuz Landesverband Rheinland-Pfalz e.V.              olevaan ohjeelliseen luetteloon. Jäsenvaltiot voivat lisätä siihen
sekä virkansa puolesta edustettuna yleisen edun valvoja, Mainz,          muitakin ehtoja, muotoilla ehdot ankarammiksi (rajoittaen
seuraavaan kysymykseen:                                                  enemmän elinkeinonharjoittajan vapautta) tai muuttaa luette-
                                                                         lon 2 kohdan a-d alakohdassa tarkoitettua soveltamisalaa. Sen
Onko EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan 1 kohdan                      sijaan ne eivät voi poistaa sopimusehtoja eivätkä muotoilla
sekä 81 artiklan ja sitä seuraavan artiklan mukaista antaa               niitä kuluttajan kannalta epäedullisemmiksi. Siitä, että 3 artik-
sairaankuljetuspalvelujen osalta monopoli maantieteellisesti             lan 3 kohdassa viitataan luetteloon ja että johdanto-osan
rajatulle alueelle?                                                      seitsemännessätoista perustelukappaleessa säädetään, että
                                                                         jäsenvaltiot voivat vain laajentaa tai rajoittaa ehtojen soveltami-
                                                                         salaa lainsäädännöllään, seuraa myös, että luettelo on sisälly-
                                                                         tettävä kansalliseen säädöstekstiin.


title: Asia F-75/05: Virkamiestuomioistuimen määräys 30.6.2006 — Colombani v. komissio

text:
               12.8.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/38

         Virkamiestuomioistuimen määräys 30.6.2006 — Colombani v. komissio
   (Asia F-75/05) (1)

   (2006/C 190/72)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä sovintoratkaisun jälkeen.

      (1)  EUVL C 229, 17.9.2005 (asia on alunperin merkitty numerolla T-294/05 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen rekisteriin josta se on 15.12.2005 annetulla määräyksellä siirretty Euroopan unionin virkamiestuomioistuimeen).