title: 1) Antillean Rice Mills NV:n, 2) European Rice Brokers AVV:n ja 3) Guyana Investments AVV:n 13.12.1995 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 14.9.1995 antamasta tuomiosta yhdistetyissä asioissa T-480/93 ja T-483/93, 1) Antillean Rice Mills NV, 2) Trading & Shipping Co. Ter Beek BV, 3) European Rice Brokers AVV, 4) Alesie Curaçao NV ja 5) Guyana Investments AVV vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukevat Euroopan unionin neuvosto, Ranskan tasavalta ja Italian tasavalta (Asia C-390/95 P)

text:
N:o C 46/6            FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            17.2.96
1 ) Antillean Rice Mills NV:n, 2 ) European Rice Brokers                asian     ensimmäisen       oikeusasteen     tuomioistuimen
AVVin ja 3 ) Guyana Investments AVV:n 13.12.1995                        ratkaistavaksi .
tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus
asteen tuomioistuimen 14.9.1995 antamasta tuomiosta
yhdistetyissä asioissa T-480/93 ja T-483/93 , 1 ) Antillean
                                                                   Muutoksenhakuperusteet ja pääasialliset perustelut
Rice Mills NV, 2 ) Trading & Shipping Co. Ter Beek BV,
3 ) European Rice Brokers AVV, 4 ) Alesie Curaçao NV ja
5 ) Guyana Investments AVV vastaan Euroopan yhteisöjen             — Perustamissopimuksen neljännen osan ja/tai 190 artik
komissio, jota tukevat Euroopan unionin neuvosto , Rans               lan ja/tai MMA-päätöksen ( 3 ) ja joka tapauksessa yhtei
               kan tasavalta ja Italian tasavalta                      sön oikeuden yleisesti sovellettavien periaatteiden rikko
                      ( Asia C-390/95 P )                              minen ja/tai väärä soveltaminen siltä osin, mitä ensim
                          ( 96/C 46/ 10 )                              mäisen      oikeusasteen    tuomioistuin    valituksenalaisen
                                                                       tuomion 90—97 kohdassa arvioi ja päätti, ja erityisesti
                                                                       siltä osin kuin se totesi , että neuvostolla on oikeus
                                                                       perustamissopimuksen 136 artiklan toisen kohdan
1 ) Antillean Rice Mills NV, 2 ) European Rice Brokers AVV             nojalla sisällyttää MMA-päätökseen suojalauseke,
ja 3 ) Guyana Investments AVV ovat valittaneet 13.12.1995              jonka nojalla voidaan rajoittaa maataloustuotteiden
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen                MMA:ista tapahtuvan tuonnin vapautta .
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 14.9.1995 anta
masta tuomiosta yhdistetyissä asioissa T-480/93 ja T
483/93 , 1 ) Antillean Rice Mills NV, 2 ) Trading & Shipping       — Perustamissopimuksen 190 artiklan ja/tai neljännen
Co . Ter Beek BV, 3 ) European Rice Brokers AVV, 4 ) Alesie            osan ja/tai MMA-päätöksen ja joka tapauksessa yhtei
Curaçao NV ja 5 ) Guyana Investments AVV vastaan                       sön oikeuden yleisesti sovellettavien periaatteiden rikko
Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukevat Euroopan                    minen ja/tai väärä soveltaminen siltä osin, mitä ensim
unionin neuvosto, Ranskan tasavalta ja Italian tasavalta .             mäisen      oikeusasteen    tuomioistuin    valituksenalaisen
Valittajien edustajat ovat asianajajat P. Glazener ja W.               tuomion 119— 131 kohdassa arvioi ja päätti, ja erityi
Knibbeler, Rotterdam, ja asianajaja J. Pel , Amsterdam, ja             sesti siltä osin kuin se totesi , että komissiolla oli oikeus
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto N. Loesch,               katsoa , että oli ilmennyt häiriöitä , jotka saattoivat
11 Rue Goethe .                                                        johtaa indica-riisin yhteisössä tapahtuvan viljelyn hei
                                                                       kentymiseen .
Valittajat vaativat, että yhteisön tuomioistuin                    — MMA-päätöksen 109 artiklan 2 kohdan ja joka tapauk
                                                                       sessa yhteisön oikeuden yleisesti sovellettavien periaat
                                                                      teiden rikkominen ja/tai väärä soveltaminen siltä osin,
1 . kumoaa valituksenalaisen päätöksen ( ) siltä osin kuin             mitä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin valituk
     kantajien vaatimuksia ei hyväksytty kokonaan ;                    senalaisen tuomion 149— 151 kohdassa arvioi ja päätit,
                                                                       ja erityisesti siltä osin kuin se totesi, että toisessa
                                                                      päätöksessä asetettu vähimmäishinta ei ylittänyt sitä ,
                                                                       mikä oli 109 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla
2 . hyväksyy kokonaan kantajien jo ensimmäisen oikeusas
                                                                      ehdottoman välttämätöntä .
     teen tuomioistuimessa esittämät vaatimukset( 2 ) eli
     2.1 . kumoaa       kokonaisuudessaan      Alankomaiden
                                                                   — Perustamissopimuksen 190 ja/tai 215 artiklan ja joka
                                                                      tapauksessa yhteisön oikeuden yleisesti sovellettavien
           Antilleilta peräisin olevaa riisiä koskevien                periaatteiden rikkominen ja/tai väärä soveltaminen siltä
           suojatoimenpiteiden toteuttamisesta 25 päivänä              osin, mitä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vali
           helmikuuta 1993 tehdyn päätöksen 93/127/ETY                tuksenalaisen tuomion 41 ja 177— 186 kohdassa arvioi
           ja Alankomaiden Antilleilta peräisin olevaa riisiä         ja päätti, ja erityisesti siltä osin kuin se totesi, että tämän
           koskevista suojatoimenpiteistä tehdyn päätöksen             asian olosuhteet huomioon ottaen yhteisö voi joutua
           93/ 127/ETY muuttamisesta 13 päivänä huhtiku              vastuuseen ainoastaan, jos kyseessä on kyllin vakava
           uta 1993 tehdyn päätöksen 93/21 l /ETY;                    ylemmäntasoisen, oikeussubjekteja suojaavan oikeus
                                                                       säännön rikkominen .
     2.2 . velvoittaa yhteisöjen korvaamaan kantajien näi
           den päätösten takia kärsimän vahingon;                  — Perustamissopimuksen 190 ja/tai 215 artiklan ja joka
                                                                      tapauksessa yhteisön oikeuden yleisesti sovellettavien
                                                                      periaatteiden rikkominen ja/tai väärä soveltaminen siltä
     2.3 . velvoittaa komission korvaamaan valitukseen ja              osin, mitä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vali
           menettelyyn ensimmäisen oikeusasteen tuomio               tuksenalaisen tuomion 190—194 kohdassa arvioi ja
           istuimessa liittyvät oikeudenkäyntikulut;                  päätti, ja erityisesti siltä osin kuin se jätti tutkimatta,
                                                                       oliko kyseessä kyllin vakava yhteisön oikeuden rikko
                                                                       minen, ja antoi lisäksi riidanalaisia päätöksiä arvioides
3 . antaa tuomion itse yhteisöjen tuomioistuimen työjärjes            saan virheellisesti ratkaisevan merkityksen Alankomai
     tyksen 54 artiklan nojalla tai vaihtoehtoisesti palauttaa         den Antillien toimenpiteelle .
 ---pagebreak---  17.2.96                 H                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 46/7
— Perustamissopimuksen 190 ja/tai 215 artiklan ja joka                 3 ) Jos kysymykseen 1 ) vastataan siten, että välitoimihake
      tapauksessa yhteisön oikeuden yleisesti sovellettavien               musta     käsittelevän    tuomioistuimen    toimivaltaisuus
      periaatteiden rikkominen ja/tai väärä soveltaminen siltä             edellyttää sitä , että siltä haettu toimenpide on myös
      osin, mitä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vali               täytettävä tai se voidaan täyttää kyseisessä sopimusval
      tuksenalaisen tuomion 207 kohdassa arvioi ja päätti , ja             tiossa , tarkoittaako tämä sitä , että haettu määräys on
      erityisesti siltä osin kuin se totesi , että koska kyseessä          voitava panna täytäntöön tässä valtiossa , ja onko täten
      oleva vahinko ei ollut mitenkään ennakoimaton, kanta                tämän edellytyksen täytyttävä , kun välitoimihakemus
      jien kärsimä vahinko ei ylittänyt kyseisen alan taloudel            tehdään , vai riittääkö, että voidaan perustellusti olettaa
      lisia riskejä .                                                      sen tulevan täytetyksi ?
( ] ) EYVL N:o C 286 , 28.10.1995 , s . 10
( 2 ) EYVL N:o C 171 , 22.6.1993 , s . 11 ja 12                        4 ) Onko Alankomaiden riita-asioiden oikeudenkäyntiä
( ? ) Neuvoston 25.7.1991 antama päätös 91 /482/ETY ( EYVL N:o             koskevan lain 289 pykälässä ja sitä seuraavissa pykä
      L 263 , s . 1 ).                                                     lissä säädetty mahdollisuus hakea kiireellisten syiden
                                                                           perusteella välittömästi toimeenpantavaa toimenpidettä
                                                                           arrondissementsrechtbankin ( alioikeus ) puheenjohta
                                                                           jalta Brysselin yleissopimuksen 24 artiklassa tarkoitettu
                                                                           turvaamistoimenpide tai muu väliaikainen toimen
                                                                           pide ?
Hoge Raad der Nederlandenin 8.12.1995 tekemällään                      5 ) Vaikuttaako kysymykseen 4 ) annettavaan vastaukseen
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Van                     se, että pääasia on käsiteltävänä tuomioistuimessa tai se
Uden Maritime BV, joka toimii myös nimellä Van Uden                        aiotaan saattaa käsiteltäväksi, ja jos vaikuttaa , onko
Africa Line, vastaan 1 ) Kommanditgesellschaft in Firma                    sillä merkitystä, että samassa asiassa on aloitettu väli
   Deco-Line, Peter Determann KG ja 2 ) Peter Determann                    miesmenettely ?
                          ( Asia C-391 /95
                             ( 96/C 46/ 11 )                           6 ) Vaikuttaako kysymykseen 4 ) annettavaan vastaukseen
                                                                           se, että haettu välitoimi on määräys, jolla vaaditaan
                                                                           maksuvelvollisuuden täyttämistä , kuten kysymyk
Hoge Raad der Nederlanden on 8.12.1995 tekemällään                         sessä 1 ) on esitetty ?
päätöksellä , joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomio
istuimen kirjaamoon 14.12.1995 , pyytänyt Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua vireillä ole
vassa asiassa Van Uden Maritime BV, joka toimii myös                   7 ) Jos kysymykseen 4 ) vastataan myöntävästi ja " toisen
nimellä Van Uden Africa Line, vastaan 1 ) Kommanditge                     sopimusvaltion tuomioistuin ... on toimivaltainen
sellschaft in Firma Deco-Line, Peter Determann KG ja                       tutkimaan pääasian ", onko 24 artiklan ja erityisesti
2 ) Peter Determann, seuraaviin kysymyksiin :                              siinä olevan viittauksen " sopimusvaltion lain tuntemia
                                                                           turvaamistoimenpiteitä " tulkittava tarkoittavan sitä ,
                                                                           että välitoimihakemusta käsittelevällä tuomioistuimella
1 ) Kun sopimusperusteinen maksuvelvollisuus on täytet                    on ( automaattisesti ) toimivalta , jos se on kansallisten
      tävä sopimusvaltiossa ( siten, että Brysselin yleissopi             toimivaltasäännösten mukaan toimivaltainen, vaikka
      muksen 5 artiklan 1 kappaleen mukaisesti velkoja voi                 säännökset ovat sellaisia kuin Brysselin yleissopimuksen
      nostaa kanteen velvoitteensa laiminlyönyttä velallista               3 artiklan toisessa kappaleessa tarkoitetaan , vai onko
      vastaan tämän valtion tuomioistuimessa saadakseen                    välitoimihakemusta käsittelevä tuomioistuin toimival
      velvoitteen täytetyksi, vaikka velallinen asuisikin                  tainen ainoastaan erityisten edellytysten täyttyessä,
      muussa sopimusvaltiossa ), onko ensin mainitun sopi                 kuten esimerkiksi sen, että välitointa käsittelevältä
      musvaltion tuomioistuimilla ( automaattisesti ) toimi               tuomioistuimelta haettu toimenpide on täytettävä tai se
      valta käsitellä välitoimihakemusta , jonka velkoja on                voidaan täyttää kyseisessä sopimusvaltiossa ?
      tehnyt velallista vastaan saadakseen määräyksen tur
      vaamistoimenpiteestä, jonka mukaan velallisen on mak
      settava velka , jonka välitointa käsittelevä tuomioistuin        8 ) Jos kysymykseen 7 ) vastataan siten, että välitoimihake
      katsoo todennäköisesti olevan olemassa , vai asete                  musta     käsittelevän    tuomioistuimen    toimivaltaisuus
      taanko välitoimihakemusta käsittelevän tuomioistui                  edellyttää sitä, että siltä haettu toimenpide on täytettävä
      men toimivallalle erityisiä edellytyksiä , kuten esimer             tai se voidaan täyttää kyseisessä sopimusvaltiossa,
      kiksi se, että välitointa käsittelevältä tuomioistuimelta            tarkoittaako tämä sitä , että haettu määräys on voitava
      haettu toimenpide on täytettävä tai se voidaan täyttää               panna täytäntöön tässä valtiossa, ja onko täten tämän
      kyseisessä sopimusvaltiossa ?                                        edellytyksen täytyttävä , kun välitoimihakemus tehdään,
                                                                           vai riittääkö, että voidaan perustellusti olettaa sen
                                                                           tulevan täytetyksi ?
2 ) Vaikuttako kysymykseen 1 ) annettavaan vastaukseen
      se, että asianosaisten sopimuksessa on välityslauseke, ja
      jos vaikuttaa , onko sillä merkitystä, missä välimiesme
      nettelyn on lausekkeen mukaan tapahduttava ?


               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/4

         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 b artiklassa tarkoitetuista asioista vastaavan jaoston nimeäminen
   (2008/C 301/06)
   Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on 30.9.2008 nimennyt toisen jaoston ajaksi 7.10.2008–6.10.2009 jaostoksi, joka yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti on vastuussa työjärjestyksen 104 b artiklassa tarkoitetuista asioista.


title: Asia F-128/07: Kanne 31.10.2007 — Menidiatis v. komissio

text:
               12.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 8/32

         Kanne 31.10.2007 — Menidiatis v. komissio
   (Asia F-128/07)
   (2008/C 8/56)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Andreas Menidiatis (Sint-Genesius-Rode, Belgia) (edustaja: asianajaja S. Pappas)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Komission päätös, joka on päivätty 21.12.2006, jolla hylättiin kantajan hakemus avoinna olleeseen Kreikassa olevan komission edustuston päällikön toimeen ja jolla kyseiseen toimeen nimitettiin toinen hakija, on kumottava.

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa useisiin kanneperusteisiin sitä päätöstä vastaan, jolla hylättiin hänen hakemuksensa avoinna olleeseen Kreikassa olevan komission edustuston päällikön toimeen: Aluksi hän vetoaa siihen, että valintamenettely oli lainvastainen ja että sitä ei noudatettu. Sen jälkeen hän vetoaa siihen, että avointa tointa koskeva ilmoitus oli lainvastainen ja että sitä ei noudatettu.
   Lisäksi kantaja esittää henkilöstösääntöjen 11 a artiklan rikkomiseen perustuvan kanneperusteen. Kantaja vetoaa myös siihen, että Ateenassa olevan edustuston päällikön toimen tason laskeminen oli lainvastaista ja että edustuston päällikön tehtävien täyttämistä koskevista menettelytavoista 7.7.2004 tehty päätös on lainvastainen.
   Lisäksi vedotaan siihen, että avointa tointa koskeva ilmoitus on julkaistu viiveellä ja että kantajan valituksessaan esittämän asiakirjoihin tutustumista koskevan pyynnön epäämistä ei ole perusteltu. Lopuksi kantaja vetoaa siihen, että niin kutsutuissa arkaluonteisissa tehtävissä työskentelevän henkilökunnan työkiertoa koskevia sääntöjä on rikottu ja väittää, että useat viitteet osoittavat, että harkintavaltaa on käytetty väärin.


title: Asia F-35/08: Kanne 14.3.2008 — Pachtitis v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               5.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/51

         Kanne 14.3.2008 — Pachtitis v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia F-35/08)
   (2008/C 171/101)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Dimitrios Pachtitis (Ateena, Kreikka) (edustaja: P. Giatagantzidis)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   EPSO:n tekemän sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla kantajalta evättiin mahdollisuus osallistua kilpailun EPSO/AD/77/06 kirjallisiin kokeisiin alkukarsintakokeissa saadun tuloksen perusteella sekä EPSO:n tekemän sellaisen päätöksen kumoaminen, jossa se oli hylännyt kantajan valituksen, joka koski toisaalta kirjallisiin kokeisiin osallistumismahdollisuuden epäämisestä tehdyn päätöksen tarkistamista ja toisaalta pyyntöä tiettyjen kilpailuasiakirjojen toimittamisesta
   Vaatimukset

               —

               kumotaan Euroopan henkilöstövalintatoimiston päätökset EPS0/5000 LM-FR/31.5.2007 ja MM/dbD(07)27442/6.12.2007 sekä kaikki niihin liittyvät toimet

               —

               velvoitetaan Euroopan yhteisöjen komissio korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-511/11 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 13.6.2013 — Valittajana Versalis SpA, aiemmin Polimeri Europa SpA, ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Butadieenikumin ja emulsiopolymeroinnilla tuotetun styreenibutadieenikumin markkinat — Tavoitehintojen vahvistaminen, asiakkaiden jakaminen aggressiivisista kilpailutoimenpiteistä pidättymistä koskevin sopimuksin sekä kaupallisten tietojen vaihtaminen — Näyttö — Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminasta vastuuseen joutuminen — Sakon määrä — Rikkomisen vakavuus ja kesto — Raskauttava seikka — Rikkomisen uusiminen)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 13.6.2013 — Valittajana Versalis SpA, aiemmin Polimeri Europa SpA, ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-511/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Butadieenikumin ja emulsiopolymeroinnilla tuotetun styreenibutadieenikumin markkinat - Tavoitehintojen vahvistaminen, asiakkaiden jakaminen aggressiivisista kilpailutoimenpiteistä pidättymistä koskevin sopimuksin sekä kaupallisten tietojen vaihtaminen - Näyttö - Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminasta vastuuseen joutuminen - Sakon määrä - Rikkomisen vakavuus ja kesto - Raskauttava seikka - Rikkomisen uusiminen)
   2013/C 225/18
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Versalis SpA, aiemmin Polimeri Europa SpA (edustajat: avvocato M. Siragusa, avvocato F. Moretti ja avvocato L. Nascimbene)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Di Bucci, L. Malferrari ja G. Conte)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-59/07, Polimeri Europa vastaan komissio, 13.7.2011 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi vaatimuksen (EY) 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta 29.11.2006 tehdyn komission päätöksen K(2006) 5700 lopullinen (asia COMP/F/38.638 — butadieenikumi ja emulsiopolymeroinnilla tuotettu styreenibutadieenikumi) kumoamisesta tai toissijaisesti Polimeri Europa SpA:lle määrätyn sakon kumoamisesta tai alentamisesta — Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen — Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta vastuuseen joutuminen — Puutteelliset perustelut

      Tuomiolauselma

               1)

               Pää- ja vastavalitus hylätään.

               2)

               Versalis SpA velvoitetaan korvaamaan päävalitukseen liittyvät oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan vastavalitukseen liittyvät oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 340, 19.11.2011.


title: Asia C-520/15: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 25.2.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Associazione Italiana delle Unità Dedicate Autonome Private di Day Surgery e dei Centri di Chirurgia Ambulatoriale (Aiudapds) v. Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) ja Ministero della Salute (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestys — 53 artiklan 2 kohta — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 47 artiklan toinen kohta ja 54 artikla — Eurooppalainen yleissopimus ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi (Euroopan ihmisoikeussopimus) — 6 artiklan 1 kohta — Ylimääräinen muutoksenhaku Italian tasavallan presidentiltä — Oikeudenkäynnin asianosainen vastustaa ylimääräistä muutoksenhakua — Ylimääräisen muutoksenhaun muuttaminen kanteeksi tuomioistuimessa — Ei kyse unionin oikeuden soveltamisesta — Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen)

text:
               18.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/14

         Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 25.2.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Associazione Italiana delle Unità Dedicate Autonome Private di Day Surgery e dei Centri di Chirurgia Ambulatoriale (Aiudapds) v. Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) ja Ministero della Salute
   (Asia C-520/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestys - 53 artiklan 2 kohta - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 47 artiklan toinen kohta ja 54 artikla - Eurooppalainen yleissopimus ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi (Euroopan ihmisoikeussopimus) - 6 artiklan 1 kohta - Ylimääräinen muutoksenhaku Italian tasavallan presidentiltä - Oikeudenkäynnin asianosainen vastustaa ylimääräistä muutoksenhakua - Ylimääräisen muutoksenhaun muuttaminen kanteeksi tuomioistuimessa - Ei kyse unionin oikeuden soveltamisesta - Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen))
   (2016/C 260/18)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Asianosaiset

      Kantaja: Associazione Italiana delle Unità Dedicate Autonome Private di Day Surgery e dei Centri di Chirurgia Ambulatoriale (Aiudapds)

      Vastaaja: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) ja Ministero della Salute

      Muut osapuolet: Roche Italia SpA, Novartis Farma SpA ja Regione Marche

      Määräysosa

   Euroopan unionin tuomioistuin ei selvästikään ole toimivaltainen vastaamaan Consiglio di Staton (ylin hallintotuomioistuin, Italia) 15.7.2015 tekemällään päätöksellä esittämään kysymykseen (asia C-520/15).

      (1)  EUVL C 398, 30.11.2015.


title: Asia C-97/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien (Itävalta) on esittänyt 10.3.2009 — Ingrid Schmelz v. Finanzamt Waldviertel

text:
               6.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien (Itävalta) on esittänyt 10.3.2009 — Ingrid Schmelz v. Finanzamt Waldviertel
   (Asia C-97/09)
   2009/C 129/08
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Ingrid Schmelz

      Vastapuoli: Finanzamt Waldviertel

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) (jäljempänä kuudes direktiivi) 24 artiklan 3 kohdassa ja 28 i artiklassa oleva säännöksen osa ”maan alueelle sijoittautumattoman verovelvollisen toimittamat tavaroiden luovutukset ja palvelujen suoritukset”, sellaisena kuin tämä säännös on muutettuna direktiivin 77/338/ETY muuttamisesta ja toimenpiteistä arvonlisäveron yksinkertaistamiseksi 14.12.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/111/ETY (2) 1 artiklan 21 alakohdalla, sekä mainitun säännöksen kansallisen lainsäädännön osaksi saattava säädös ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen ja etenkin sen syrjintäkiellon (EY 12 artikla), sijoittautumisvapauden (EY 43 artikla ja sitä seuraavat artiklat), palveluiden tarjoamisen vapauden (49 artikla ja sitä seuraavat artiklat) tai yhteisön oikeuden turvaamien perusoikeuksien (yhteisön oikeuden yhdenvertaisuusperiaate) kanssa, koska tämän säännöksen seurauksena unionin kansalaiset, jotka eivät ole sijoittautuneet kyseisen maan alueelle, jäävät kuudennen direktiivin 24 artiklan 2 kohdassa säädetyn verovapautuksen (pieniä yrityksiä koskeva erityisjärjestelmä) soveltamisalan ulkopuolelle, kun taas unionin kansalaisilla, jotka ovat sijoittautuneet kyseessä olevan valtion alueelle, on oikeus mainittuun verovapautukseen siltä osin kuin kyseinen jäsenvaltio myöntää direktiivin mukaisen verovapautuksen pienyrityksille?

               2)

               Ovatko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (3) (jäljempänä: arvonlisäverojärjestelmädirektiivi) 283 artiklan 1 kohdan c alakohdassa oleva säännöksen osa ”siihen jäsenvaltioon, jossa arvonlisävero on maksettava, sijoittautumattoman verovelvollisen tekemiin tavaroiden luovutuksiin ja palvelujen suorituksiin” sekä mainitun säännöksen kansallisen lainsäädännön osaksi saattava säädös ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen ja etenkin sen syrjintäkiellon (EY 12 artikla), sijoittautumisvapauden (EY 43 artikla ja sitä seuraavat artiklat), palveluiden tarjoamisen vapauden (49 artikla ja sitä seuraavat artiklat) tai yhteisön oikeuden turvaamien perusoikeuksien (yhteisön oikeuden yhdenvertaisuusperiaate) kanssa, koska tämän säännöksen seurauksena unionin kansalaiset, jotka eivät ole sijoittautuneet kyseessä olevaan jäsenvaltioon, jäävät arvonlisäverojärjestelmädirektiivin 282 artiklassa säädetyn verovapautuksen (pieniä yrityksiä koskeva erityisjärjestelmä) soveltamisalan ulkopuolelle, kun taas unionin kansalaisilla, jotka ovat sijoittautuneet kyseessä olevaan jäsenvaltioon, on oikeus saada mainittu verovapautus siltä osin kuin kyseinen jäsenvaltio myöntää direktiivin mukaisen verovapautuksen pienyrityksille?

               3)

               Jos kysymykseen 1 vastataan myöntävästi, onko kuudennen direktiivin 24 artiklan 3 kohdassa ja 28 i artiklassa oleva säännöksen osa ”maan alueelle sijoittautumattoman verovelvollisen suorittamat tavaroiden luovutukset ja palveluiden suoritukset” EY 234 artiklan ensimmäisen kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla pätemätön?

               4)

               Jos kysymykseen 2 vastataan myöntävästi, onko arvonlisäverojärjestelmädirektiivin 283 artiklan 1 kohdan c alakohdassa oleva säännöksen osa ”siihen jäsenvaltioon, jossa arvonlisävero on maksettava, sijoittautumattoman verovelvollisen tekemiin tavaroiden luovutuksiin ja palvelujen suorituksiin” EY 234 artiklan ensimmäisen kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla pätemätön?

               5)

               Jos kysymykseen 3 vastataan myöntävästi, tarkoitetaanko Belgian kuningaskunnan, Tanskan kuningaskunnan, Saksan liittotasavallan, Helleenien tasavallan, Espanjan kuningaskunnan, Ranskan tasavallan, Irlannin, Italian tasavallan, Luxemburgin suurherttuakunnan, Alankomaiden kuningaskunnan, Portugalin tasavallan, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan (Euroopan unionin jäsenvaltiot) ja Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan välillä tehdyn Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisestä Euroopan unioniin tehdyn sopimuksen ja sen päätösasiakirjan (liittymissopimus) liitteessä XV olevan IX jakson 2 kohdan c alakohdassa tai kuudennen direktiivin 24 artiklassa (4)”vuosittaisella liikevaihdolla” kussakin jäsenvaltiossa, jonka osalta pieniä yrityksiä koskevan erityisjärjestelmän soveltamista vaaditaan, saatua vuosittaista liikevaihtoa vai vuoden aikana koko yhteisön alueella saatua elinkeinonharjoittajan liikevaihtoa?

               6)

               Jos kysymykseen 4 vastataan myöntävästi, tarkoitetaanko arvonlisäverojärjestelmädirektiivin 287 artiklassa ”vuosittaisella liikevaihdolla” kussakin jäsenvaltiossa, jonka osalta pieniä yrityksiä koskevan erityisjärjestelmän soveltamista vaaditaan, saatua elinkeinonharjoittajan vuosittaista liikevaihtoa vai vuoden aikana koko yhteisön alueella saatua elinkeinonharjoittajan liikevaihtoa?

      (1)  EYVL L 145, s. 1.

      (2)  EYVL L 384, s. 47.

      (3)  EUVL L 347, s. 1.

      (4)  EYVL 1994 C 241, s. 335.


title: Asia C-366/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 8.9.2006 — DNA Verkot Oy

text:
               18.11.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/24

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 8.9.2006 — DNA Verkot Oy
   (Asia C-366/06)
   (2006/C 281/38)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Korkein hallinto-oikeus
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: DNA Verkot Oy

      Muut asianosaiset: Sonera Mobile Networks Oy, Viestintävirasto
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/2l/EY (1) (puitedirektiivi) muutoksenhakuoikeutta koskevan 4 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että teleyrityksellä on katsottava olevan oikeus hakea muutosta päätökseen, jossa on katsottu, ettei kyseisen teleyrityksen kilpailijalla ole huomattavan markkinavoiman asemaa?

               2)

               Jos vastaus edelliseen kysymykseen on myönteinen, pyydetään vastausta vielä seuraavaan kysymykseen:
               Edellyttääkö puitedirektiivin 2002/21/EY 4 artiklan 1 kohdan vaatimus tosiseikkojen huomioon ottamisesta ja toimivasta muutoksenhakuoikeudesta, että kansallinen tuomioistuin voi tutkia tapaukseen liittyvät tosiseikat, tehdä oikeudellisen arvion ja ratkaista asian komission puitedirektiivin 7 artiklan 4 kohdan nojalla antaman päätöksen ja sen markkina-analyysiä koskevien perustelujen rajoittamatta kansallisen tuomioistuimen toimivaltaa?

      (1)  EYVL L 108, s. 33


title: Asia T-326/05: Kanne 29.8.2005 — Matthias Rath v. SMHV

text:
               12.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/27

         Kanne 29.8.2005 — Matthias Rath v. SMHV
   (Asia T-326/05)
   (2005/C 281/50)
   Kannekirjelmän kieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja(t): Matthias Rath (Cape Town, Etelä-Afrikka) (edustaja(t): Rechtsanwältin S. Ziegler, Rechtsanwalt C. Kleiner ja Rechtsanwalt F. Dehn)

      Vastaaja(t): Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: AstraZeneca AB (Södertälje, Ruotsi)
   Kantaja vaatii/Kantajat vaativat, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               Kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 18.5.2005 tekemän päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Yhteisön tavaramerkin hakija: AstraZeneca AB

      Haettu tavaramerkki: Sanamerkki VIXACOR luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten (hakemus nro 1 739 697).

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkki Vitacor luokkiin 5, 16 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten (nro 689 018), yhteisön tavaramerkki Vitacor Plus luokkiin 5, 16 ja 32 kuuluvia tavaroita varten (1 668 565) ja saksalainen tavaramerkki Vitacor Plus luokkiin 5, 16 ja 31 kuuluvia tavaroita varten (nro 399 65 690).

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hylättiin.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin.

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska haetun tavaramerkin ja väitteen kohteena olevan tavaramerkin välillä on sekaannusvaara.


title: Asia T-383/08: Kanne 11.9.2008 — New Europe v. komissio

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/47

         Kanne 11.9.2008 — New Europe v. komissio
   (Asia T-383/08)
   (2008/C 301/81)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: New Europe (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja A.- M. Alamanou)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Komission 2.7.2008 päivätyllä kirjeellä tehty päätös, josta kantaja sai tiedon samana päivänä ja jolla kantajalta evättiin oikeus saada tieto komission ilmoittamissa asiakirjoissa mainittujen yritysten ja henkilöiden nimistä

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa nyt esillä olevalla kanteellaan komission päätöksen, joka annettiin kantajalle tiedoksi 2.7.2008 päivätyllä kirjeellä ja jolla komissio kieltäytyi ilmoittamasta kantajalle kantajan alkuperäisen pyynnön perusteella ilmoittamissaan asiakirjoissa mainittuja ns. Eximo-tapaukseen liittyvien yritysten ja henkilöiden nimiä.
   Kantaja vaatii riidanalaisen päätöksen kumoamista seuraavilla perusteilla:
   Kantaja väittää ensinnäkin, että riidanalaista päätöstä rasittaa ilmeinen oikeudellinen virhe, koska komissio tulkitsi virheellisesti asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisestä luetelmakohdassa säädettyjä poikkeuksia, joihin komissio virheellisesti tukeutui ilman, että se arvioi tosiseikkoja ja perusteli kielteistä päätöstään. Kantaja väittää lisäksi, että komissio teki tosiseikkoja koskevan arviointivirheen, kun se totesi, että kyseessä olevien yritysten taloudellisille eduille sekä asiaan liittyvien henkilöiden yksityiselämän ja koskemattomuuden suojalle aiheutuisi vakavaa vahinkoa, jos näiden nimet ilmoitettaisiin. Lisäksi kantaja väittää, että komissio loukkasi asetuksen (EY) N:o 1049/2001 1 artiklan a kohdassa säädettyä mahdollisimman laajaa oikeutta tutustua asiakirjoihin koskevaa periaatetta, kun se tulkitsi laajentavasti termejä ”taloudellisten etujen suoja” ja ”yksityiselämän ja yksilön koskemattomuuden suoja”.
   Toiseksi kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä rikottiin asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 4 kohtaa, koska komissio ei antanut kantajalle täysimääräistä oikeutta tutustua jo julkisesti saatavilla olevaan asiakirjaan.
   Kolmanneksi kantaja väittää, että komissio laiminlöi EY 253 artiklan mukaisen perusteluvelvollisuutensa, kun se ei ilmoittanut kantajalle perusteita, joille se perusti päätöksensä, ja ainoastaan viittasi asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 4 kohdassa säädettyihin poikkeuksiin.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001(EYVL L 145, s. 43).


title: Asia C-113/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 8.3.2013 — ASL n. 5 ”Spezzino” ym. v. San Lorenzo Società Cooperativa Sociale ja Croce Verde Cogema Cooperativa Sociale Onlus

text:
               1.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 8.3.2013 — ASL n. 5 ”Spezzino” ym. v. San Lorenzo Società Cooperativa Sociale ja Croce Verde Cogema Cooperativa Sociale Onlus
   (Asia C-113/13)
   2013/C 156/31
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: ASL n. 5 «Spezzino», A.N.P.A.S. Associazione Nazionale Pubblica Assistenza — Comitato Regionale Liguria ja Regione Liguria

      Vastapuolet: San Lorenzo Società Cooperativa Sociale ja Croce Verde Cogema Cooperativa Sociale Onlus

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Katsooko unionin tuomioistuin, että SEUT 49, SEUT 56, SEUT 105 ja SEUT 106 artikla ovat esteenä kansalliselle säännökselle, jossa säädetään sairaankuljetuspalvelujen hankinnasta ensisijaisesti vapaaehtoisjärjestöiltä, Italian Punaiselta Ristiltä ja muilta luvan saaneilta julkisoikeudellisilta elimiltä ja yksiköiltä, vaikka näin tehtäisiin sopimuksilla, joissa määrätään ainoastaan tosiasiallisesti aiheutuneiden kustannusten korvaamisesta?

               2)

               Katsooko unionin tuomioistuin, että julkisia hankintoja koskeva unionin oikeus — käsiteltävässä asiassa, jossa on kyse kilpailuttamattomista sopimuksista, vapaata kilpailua, syrjintäkieltoa, avoimuutta ja suhteellisuutta koskevat yleiset periaatteet — esteenä kansalliselle säännökselle, jossa sallitaan se, että sairaankuljetuspalveluja koskevat hankintasopimukset tehdään suoraan, jos käsiteltävässä asiassa riitautetun kaltaista puitesopimusta, jossa on määrätty myös kiinteiden ja pitkävaikutteisten kustannusten korvaamisesta, on pidettävä vastikkeellisena?


title: Asia C-568/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado Mercantil n ° 3 de Barcelona (Espanja) on esittänyt 9.12.2014 – Ismael Fernández Oliva v. Caixabank SA

text:
               9.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/34

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona (Espanja) on esittänyt 9.12.2014 – Ismael Fernández Oliva v. Caixabank SA
   (Asia C-568/14)
   (2015/C 046/40)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ismael Fernández Oliva

      Vastaaja: Caixabank SA

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Merkitseekö Espanjan siviiliprosessilain 43 § , jolla estetään tuomioistuinta esittämästä asianosaisille siviiliprosessin mahdollista lykkäämistä, jos toinen tuomioistuin on esittänyt Euroopan unionin tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksen, direktiivin [93/13] (1) 7 artiklan säännösten selvää rajoittamista, kun sen mukaan jäsenvaltioiden on kuluttajien ja kilpailevien elinkeinonharjoittajien edun vuoksi varmistettava, että on olemassa riittäviä ja tehokkaita keinoja kohtuuttomien ehtojen käytön lopettamiseksi elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välisissä sopimuksissa?

               2)

               Merkitseekö Espanjan LEC:n 721 §:n 2 momentti, jolla estetään tuomioistuinta toteuttamasta tai ehdottamasta viran puolesta turvaamistoimia yksittäistapausta koskevissa oikeudenkäynneissä, joissa vaaditaan yleisen sopimusehdon toteamista pätemättömäksi kohtuuttomana, direktiivin [93/13] 7 artiklan säännösten selvää rajoitusta, kun sen mukaan jäsenvaltioiden on kuluttajien ja kilpailevien elinkeinonharjoittajien edun vuoksi varmistettava, että on olemassa riittäviä ja tehokkaita keinoja kohtuuttomien ehtojen käytön lopettamiseksi elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välisissä sopimuksissa?

               3)

               Edellytetäänkö, että turvaamistoimien, joita voitaisiin toteuttaa joko viran puolesta tai asianomaisen vaatimuksesta oikeudenkäynnissä, jossa on nostettu yksittäistapausta koskeva kanne, vaikutusten pitäisi ulottua niin pitkälle, että joko yksittäistapausta koskevasta kanteesta tai kollektiivisesta kanteesta, joka liittyy yksittäistapausta koskevien kanteiden ajamiseen annetaan lopullinen ratkaisu, siinä tarkoituksessa, että taataan riittävät ja tehokkaat keinot, joista edellä mainitussa direktiivin 7 artiklassa säädetään?

      (1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 16 päivänä maaliskuuta 2000 asiassa C-329/97 (Bundesverwaltungsgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Sezgin Ergat vastaan Stadt Ulm (ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus – Työntekĳöiden vapaa liikkuvuus – Assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 7 artiklan 1 kohta – Turkkilaisen työntekĳän perheenjäsen – Oleskeluluvan jatkaminen – Säännönmukaisen asumisen käsite – Määräaikaisen oleskeluluvan jatkamista koskeva hakemus, joka on toimitettu luvan voimassaoloajan päättymisen jälkeen)

text:
C 149/4                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                27.5.2000
vaativat muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäi-                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
sen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu kolmas jaosto)
yhdistetyissä asioissa T-24/93–T-26/93 ja T-28/93, Compag-                                            (kuudes jaosto)
nie maritime belge transports ym. vastaan komissio, 8.10.1996
antaman tuomion (Kok. 1996, s. II-1201) kumoamista, vasta-
puolena ja muina asianosaisina: Euroopan yhteisöjen komissio                                 16 päivänä maaliskuuta 2000
(asiamiehenään R. Lyal, jota avustaa barrister J. Flynn), Grimal-
di, kotipaikka Palermo (Italia) ja Gobelfret, kotipaikka Antwer-         asiassa C-329/97 (Bundesverwaltungsgerichtin esittämä
pen, edustajanaan solicitor M. Clough, prosessiosoite Luxem-             ennakkoratkaisupyyntö), Sezgin Ergat vastaan Stadt
burgissa asianajotoimisto A. May, 31 Grand-Rue, Deutsche                                                    Ulm (1)
Afrika-Linien GmbH & Co., kotipaikka Hampuri (Saksa),
Nedlloyd Lijnen BV, kotipaikka Rotterdam (Alankomaat),                   (ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus – Työntekijöi-
kantajina ensimmäisessä oikeusasteessa, yhteisöjen tuomiois-             den vapaa liikkuvuus – Assosiaationeuvoston päätöksen
tuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-             N:o 1/80 7 artiklan 1 kohta – Turkkilaisen työntekijän
johtaja D. A. O. Edward (esittelevä tuomari) sekä tuomarit               perheenjäsen – Oleskeluluvan jatkaminen – Säännönmukai-
J. C. Moitinho de Almeida, L. Sevón, C. Gulmann ja P. Jann,             sen asumisen käsite – Määräaikaisen oleskeluluvan jatka-
julkisasiamies: N. Fennelly, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Hols-      mista koskeva hakemus, joka on toimitettu luvan voimassa-
tein, on antanut 16.3.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma                                      oloajan päättymisen jälkeen)
on seuraava:
                                                                                (2000/C 149/06)
1. Kumotaan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
     yhdistetyissä asioissa T-24/93—T-26/93 ja T-28/93, Com-
     pagnie maritime belge transports ym. vastaan komissio,
     8.10.1996 antama tuomio siltä osin kuin siinä vahvistetaan
                                                                         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
     Compagnie maritime belge transports SA:lle, Compagnie mari-
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
     time belge SA:lle ja Dafra-Lines A/S:lle määrätyt sakot.
                                                                         Asiassa C-329/97, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on
                                                                         saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on
2. Kumotaan ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan                       tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-
     (IV/32.448 ja IV/32.450: Cewal, Cowac ja Ukwal) ja ETY:n            teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-
     perustamissopimuksen 86 artiklan (IV/32.448 ja IV/32.450:           reillä olevassa asiassa Sezgin Ergat vastaan Stadt Ulm ennakko-
     Cewal) soveltamisesta 23.12.1992 tehdyn komission päätöksen         ratkaisun Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisestä assosiaa-
     93/82/ETY 6 ja 7 artikla niiltä osin kuin ne koskevat               tiosta tehdyllä sopimuksella perustetun assosiaationeuvoston
     Compagnie maritime belge transports SA:ta, Compagnie mariti-        assosiaation kehittämisestä 19 päivänä syyskuuta 1980 te-
     me belge SA:ta ja Dafra-Lines A/S:ta.                               kemän päätöksen N:o 1/80 7 artiklan 1 kohdan tulkinnasta,
                                                                         yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                         nossa: toisen jaoston puheenjohtaja R. Schintgen (esittelevä
                                                                         tuomari), joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjohtajan
3. Valitus hylätään muilta osin.                                         tehtäviä, sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn ja G. Hirsch, julkisasia-
                                                                         mies: J. Mischo, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on
                                                                         antanut 16.3.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
                                                                         raava:
4. Compagnie maritime belge transports SA, Compagnie maritime
     belge SA ja Dafra-Lines A/S vastaavat omista oikeudenkäynti-        Turkin kansalainen, jolle on annettu lupa saapua jäsenvaltioon sen
     kuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan kolme neljäsosaa          laillisilla työmarkkinoilla työskentelevän turkkilaisen työntekijän
     Euroopan yhteisöjen komission oikeudenkäyntikuluista sekä Gri-      perheen yhdistämisen perusteella ja joka on asunut siellä säännönmu-
     maldi & Cobelfretin oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.          kaisesti yli viisi vuotta ja ollut siellä tietyin keskeytyksin säännönmu-
                                                                         kaisesti eri työpaikoissa, ei menetä Euroopan talousyhteisön ja
                                                                         Turkin välisestä assosiaatiosta tehdyllä sopimuksella perustetun
                                                                         assosiaationeuvoston assosiaation kehittämisestä 19 päivänä syys-
                                                                         kuuta 1980 tekemän päätöksen N:o 1/80 7 artiklan 1 kohdan
                                                                         toisessa luetelmakohdassa tarkoitettuja oikeuksia ja erityisesti oikeutta
                                                                         oleskelulupansa jatkamiseen vastaanottavassa jäsenvaltiossa, vaikka
(1) EYVL C 54, 22.2.1997.
                                                                         hänen oleskelulupansa oli kulunut umpeen ennen sitä päivää,
                                                                         jona hän toimitti sen jatkamista koskevan hakemuksen, jonka
                                                                         toimivaltaiset kansalliset viranomaiset hylkäsivät.
                                                                         (1) EYVL C 357, 22.11.1997.


title: Asiat C-66/01 – C-74/01: Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Salzburgin 7.2.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö valitusasiassa, jossa valittajana on Dr. Manfred Hückel

text:
21.4.2001                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 118/13
4.    Jos kysymyksiin 1 a ja/tai 2 a ja/tai 3 annettava vastaus                 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) 4 artik-
      on myönteinen, onko jäsenvaltio toisen moottoriajoneu-                    lan 1 kohdan sekä liitteessä I olevan 2.1, 2.2, 2.3 ja
      vovakuutusdirektiivin 1 artiklan 4 kohdan nojalla asian-                  2.8 kohdan mukaisia velvoitteitaan, kun se ei ole antanut
      mukaisesti valtuuttanut toimielimen, kun olemassa ole-                    määräajassa tarvittavia säännöksiä direktiivin täytäntöön-
      van toimielimen tehtävänä on suorittaa korvausta vahin-                   panemiseksi ja kun se on siten laiminlyönyt työntekijöi-
      koa kärsineille vain jäsenvaltion sellaisen toimivaltaisen                den suojelun;
      viranomaisen kanssa tehdyn sopimuksen nojalla, joka ei
      ole toisen direktiivin mukainen näiltä osin, ja                     –     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                                kulut.
      a)    sopimuksella luodaan jäsenvaltion asianomaiselle
            viranomaiselle välittömästi tämän viranomaisen täy-
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
            täntöönpantavissa oleva oikeudellinen velvollisuus
            suorittaa korvauksia vahinkoa kärsineille, eikä siinä
                                                                          Komissio toteaa, ettei yksikään Italian viranomaisten mainitse-
            anneta näille vahinkoa kärsineille välittömästi täy-
                                                                          mista säädöksistä sisällä säännöksiä, jotka vastaisivat direktiivin
            täntöönpantavissa olevaa laillista oikeutta tehdä vaa-
                                                                          89/655/ETY liitteessä I olevaa 2.1 kohtaa, 2.2 kohdan toista
            timuksia tätä toimielintä vastaan, mutta uhri voi
                                                                          virkettä, 2.3 kohdan toista kappaletta ja 2.8 kohdan toista
            hakea muutosta tuomioistuimelta saadakseen pää-
                                                                          kappaletta.
            töksen siitä, että toimielimen on pantava sopimus
            täytäntöön, jos se on täytäntöönpanon laiminlyönyt,
                                                                          Näin ollen komissio katsoo, että Italian tasavalta ei ole pannut
            ja
                                                                          täytäntöön direktiivin kyseisiä säännöksiä ja määräyksiä lai-
      b)    toimielin täyttää tämän velvollisuuden hyväksymällä           minlyöden siten yhteisön oikeudesta johtuvat velvoitteensa.
            ja maksamalla vahinkoa kärsineiden tekemät vaati-
            mukset mainitun sopimuksen mukaisesti, ja                     (1) EYVL L 393, 30.12.1989, s. 13.
                                                                          (2) EYVL L 183, 29.06.1989, s. 1.
      c)    kysymyksessä oleva jäsenvaltio oli vilpittömässä
            mielessä katsoessaan, että sopimuksen määräyksissä
            annettiin vahinkoa kärsineille ainakin toisen moot-
            toriajoneuvovakuutusdirektiivin edellytysten takaa-
            maa suojaa vastaava suoja?
                                                                          Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Salzburgin
5.    Jos vastaus johonkin kysymyksistä 1 a tai 2 a tai 3 on
                                                                          7.2.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkai-
      myönteinen tai jos vastaus kysymykseen 4 on kielteinen,
                                                                          supyyntö valitusasiassa, jossa valittajana on Dr. Manfred
      merkitseekö toisen moottoriajoneuvovakuutusdirektiivin
                                                                                Hückel
      noudattamatta jättäminen tältä osin riittävän vakavaa
      jäsenvaltion rikkomusta, jotta se voisi antaa aihetta
                                                                                (Asiat C-66/01 – C-74/01)
      yhteisön oikeuden mukaiseen vahingonkorvausvelvolli-
      suuteen, jos on osoitettu, että tällainen vahinko on
      aiheutunut?                                                                                (2001/C 118/21)
                                                                          Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Salzburg on pyy-
(1) EYVL L 8, 11.1.1984, s. 17.                                           tänyt 7.2.2001 tekemillään päätöksillä, jotka ovat saapuneet
                                                                          yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 14.2.2001 Euroopan
                                                                          yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua valitusasiassa,
                                                                          jossa valittajana on Dr. Manfred Hückel, seuraaviin kysymyk-
                                                                          siin:
                                                                          1.    Kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden
Euroopan yhteisöjen komission 14.2.2001 Italian tasaval-                        merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenval-
                   taa vastaan nostama kanne                                    tioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulu-
                                                                                kuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/112/ETY
                            (Asia C-65/01)                                      (nyttemmin kodifioituna, myytäväksi tarkoitettujen elin-
                                                                                tarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koske-
                          (2001/C 118/20)                                       van jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päi-
                                                                                vänä maaliskuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.2.2001 Euroo-                       neuvoston direktiivi 2000/13/EY, EYVL L 109, 6.5.2000,
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa                      s. 29; jäljempänä elintarvikkeiden merkinnöistä annettu
vastaan. Kantajan asiamiehenä on Antonia Aresu.                                 direktiivi) 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan
                                                                                merkinnät ja tavat, joilla ne on tehty, eivät saa, jollei
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                    luonnon kivennäisvesiä ja erityisravintoa koskevista yh-
                                                                                teisön säännöksistä muuta johdu, esittää, että elintarvik-
–     toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut työntekijöi-            keeseen liittyy ihmisen sairauksia ennalta ehkäiseviä,
      den työssään käyttämille työvälineille asetettavista turval-              hoitavia tai parantavia ominaisuuksia tai viitata sellaisiin
      lisuutta ja terveyttä koskevista vähimmäisvaatimuksista                   ominaisuuksiin; onko tämän säännöksen kanssa ristirii-
      30 päivänä marraskuuta 1989 annetun neuvoston direk-                      dassa kansallinen säännös, jonka mukaan saatettaessa
      tiivin 89/655/ETY (1) (toinen direktiivin 89/391/ETY (2)                  elintarvikkeita markkinoille on kiellettyä
 ---pagebreak--- C 118/14                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       21.4.2001
     a)     viitata fysiologisiin tai farmakologisiin vaikutuksiin,      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
            kuten erityisesti vaikutuksiin, jotka auttavat pysy-
            mään nuorena, hidastavat vanhenemisen oireita,
            laihduttavat tai pitävät terveenä, taikka antaa mieli-       Komissio katsoo, ettei Luxemburgin suurherttuakunta ole
            kuva tällaisesta vaikutuksesta;                              toteuttanut vaatimuksissa lueteltujen säännösten täytäntöön-
                                                                         panemiseksi tarvittavia toimenpiteitä ja ettei näitä säännöksiä
     b)     viitata sairauskertomuksiin, lääkärien suosituksiin          ole saatettu voimaan täydellisesti ja virheettömästi niillä voi-
            tai lääkärien asiantuntijalausuntoihin;                      massaolevilla säädöksillä, joihin on vedottu.
     c)     käyttää terveyttä koskevia figuratiivisia tai tyyliteltyjä
            kuvauksia ihmiskehon osista, terveydenhoitoalan tai          (1) EYVL L 206, 22.7.1992, s. 2.
            kylpyhoitoloiden ammattilaisten kuvia tai muita
            kuvia, jotka viittaavat terveyteen liittyviin hoitotoi-
            miin?
2.   Onko elintarvikkeiden merkinnöistä annetun direktiivin
     28 artiklan tai EY 30 artiklan kanssa ristiriidassa sellainen
     kansallinen säännös, jonka mukaan kysymyksessä 1
     tarkoitetut terveyttä koskevat väittämät ovat sallittuja vain
     sillä edellytyksellä, että asiassa toimivaltainen liittovaltion
     ministeriö on ne ensin hyväksynyt, jolloin hyväksymisen
     edellytyksenä on, että terveyttä koskevat väittämät ovat            Tribunal Central Administrativon, 2. jaosto, 19.12.2000
     yhteensopivat kuluttajille erehtymiseltä annettavan suo-            tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
     jan kanssa?                                                         asiassa EDM- Empresa de Desenvolvimento Mineiro SA
                                                                                vastaan Fazenda Pública
                                                                                (Asia C-77/01)
                                                                                (2001/C 118/23)
Euroopan yhteisöjen komission 14.2.2001 Luxemburgin
          suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne                        Tribunal Central Administrativo, 2. jaosto, on pyytänyt
                                                                         19.12.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroo-
                            (Asia C-75/01)                               pan yhteisöjen tuomioistuimeen 15.2.2001, Euroopan yhteisö-
                                                                         jen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa EDM- Empresa
                                                                         de Desenvolvimento Mineiro SA vastaan Fazenda Pública.
                          (2001/C 118/22)                                Tribunal Central Administrativo, 2. jaosto, esittää Euroopan
                                                                         yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat kysymykset:
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut Euroopan yhteisö-
jen tuomioistuimessa 14.2.2001 kanteen Luxemburgin suur-
herttuakuntaa vastaan. Komission asiamiehinä ovat
R.B. Wainwright ja J. Adda ja prosessiosoite on Luxemburgissa.           Ensimmäinen kysymys
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:                            Onko sen, että holding-yhtiö myöntää vuosittain takaisin
                                                                         maksettavia lainoja sellaisille yhtiöille, joissa se omistaa osak-
–    toteaa, että koska Luxemburgin suurherttuakunta ei ole              kuuksia, katsottava olevan kuudennen direktiivin (1) 4 artiklan
     toteuttanut kaikkia tarvittavia toimenpiteitä varmistaak-           2 kohdassa tarkoitettua ”taloudellista toimintaa”, kun holding-
     seen, että luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimis-             yhtiön pääasiallisena toimialana on näiden yhtiöiden hoito ja
     tön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992              tietyssä määrin myös niiden sopimien lainojen takaaminen?
     annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (1) 1 artikla,
     4 artiklan 5 kohta, 5 artiklan 4 kohta, 6 artikla, 7 artikla,
     12 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta, 2 kohta ja 4 kohta,
     13 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 2 kohta, 14 artikla,             Toinen kysymys
     15 artikla, 16 artiklan 1 kohta, 22 artiklan b ja c alakohta
     sekä 23 artiklan 2 kohta saatetaan yhdessä direktiivin
     liitteiden I, II, IV, V ja VI kanssa voimaan täydellisesti ja       Onko töiden toteuttamisen konsortiota koskevan sopimuksen
     virheettömästi, se ei ole noudattanut tämän direktiiviin            yhteydessä – kuten esillä olevassa asiassa – sellaisen konsortion
     eikä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 249 artik-              jäsenenä olevan yrityksen toimesta, joka myös vastaa konsor-
     lan kolmannen kohdan mukaisia jäsenyysvelvoitteitaan.               tion hallinnoimisesta, katsottava olevan kuudennen direktiivin
                                                                         4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua ”taloudellista toimintaa”,
–    velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan                 erityisesti kun korvaus, jonka muut konsortion jäsenet suoritta-
     oikeudenkäyntikulut.                                                vat, ylittää tälle yritykselle sopimuksessa vahvistetun osuuden?


title: Asia C-126/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.7.2009 (Hof van Cassatie van Belgiën (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Distillerie Smeets Hasselt NV v. Belgian valtio, Louis De Vos, Bollen, Mathay & Co BVBA, Transterminal Logistics NV:n selvitysmies, Daniel Van den Langenbergh ja Firma De Vos NV; Belgian valtio v. Bollen, Mathay & Co BVBA, Transterminal Logistics NV:n selvitysmies sekä Louis De Vos v. Belgian valtio (Asetus (ETY) N:o 2913/92 — Yhteisön tullikoodeksi — Tuonti- tai vientitullien kantaminen jälkitullauksin — Tullien määrän tileihin kirjaaminen — Kirjaaminen tilikirjoihin tai muulle vastaavalle tietovälineelle — Pöytäkirjaan kirjaaminen, joka vastaa tileihin kirjaamista — Pöytäkirjan jäljennöksen toimittaminen, joka vastaa laissa säädettyjen tullien määrän tiedoksi antamista)

text:
               12.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 220/10

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.7.2009 (Hof van Cassatie van Belgiën (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Distillerie Smeets Hasselt NV v. Belgian valtio, Louis De Vos, Bollen, Mathay & Co BVBA, Transterminal Logistics NV:n selvitysmies, Daniel Van den Langenbergh ja Firma De Vos NV; Belgian valtio v. Bollen, Mathay & Co BVBA, Transterminal Logistics NV:n selvitysmies sekä Louis De Vos v. Belgian valtio
   (Asia C-126/08) (1)

   (Asetus (ETY) N:o 2913/92 - Yhteisön tullikoodeksi - Tuonti- tai vientitullien kantaminen jälkitullauksin - Tullien määrän tileihin kirjaaminen - Kirjaaminen tilikirjoihin tai muulle vastaavalle tietovälineelle - Pöytäkirjaan kirjaaminen, joka vastaa tileihin kirjaamista - Pöytäkirjan jäljennöksen toimittaminen, joka vastaa laissa säädettyjen tullien määrän tiedoksi antamista)
   2009/C 220/15
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hof van Cassatie van België

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Distillerie Smeets Hasselt NV, Belgian valtio ja Louis De Vos

      Vastaajat: Belgian valtio, Louis De Vos, Bollen, Mathay & Co BVBA, Transterminal Logistics NV:n selvitysmies, Daniel Van den Langenbergh ja Firma De Vos NV

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Hof van Cassatie van België — Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (sellaisena kuin se oli voimassa vuonna 1992) (EYVL L 302, s. 1) 217 artiklan 1 kohdan ja 221 artiklan 1 kohdan tulkinta — Tuonti- tai vientitullien jälkitullaus — Mahdollinen velvollisuus kirjata tullivelka tileihin ennen kuin se annetaan tiedoksi velalliselle — Tilikirjoihin tai muulle vastaavalle tietovälineelle kirjaamisen käsite

      Tuomiolauselma

   Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 217 artiklaa on tulkittava siten, että jäsenvaltiot voivat säätää, että tullivelasta johtuvien tullien määrän kirjaaminen tileihin tehdään siten, että kyseinen määrä kirjataan toimivaltaisten tulliviranomaisten laatimaan pöytäkirjaan, jossa todetaan sovellettavan tullilainsäädännön rikkominen.

      (1)  EUVL C 142, 7.6.2008.


title: Asia C-416/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 20.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Judicial da Comarca de Faro – Portugali) – Luís Manuel Piscarreta Ricardo v. Portimão Urbis, E.M., S.A. (selvitystilassa), Município de Portimão ja Emarp – Empresa Municipal de Águas e Resíduos de Portimão, EM, SA (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2001/23 — 1 artiklan 1 kohdan b alakohta — 2 artiklan 1 kohdan d alakohta — Yrityksen luovutus — Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen — Soveltamisala — Käsitteet ”työntekijä” ja ”liikkeen luovutus”)

text:
               11.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 20.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Judicial da Comarca de Faro – Portugali) – Luís Manuel Piscarreta Ricardo v. Portimão Urbis, E.M., S.A. (selvitystilassa), Município de Portimão ja Emarp – Empresa Municipal de Águas e Resíduos de Portimão, EM, SA
   (Asia C-416/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2001/23 - 1 artiklan 1 kohdan b alakohta - 2 artiklan 1 kohdan d alakohta - Yrityksen luovutus - Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen - Soveltamisala - Käsitteet ”työntekijä” ja ”liikkeen luovutus”))
   (2017/C 300/09)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Judicial da Comarca de Faro

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Luís Manuel Piscarreta Ricardo

      Vastaajat: Portimão Urbis, E.M., S.A. (selvitystilassa), Município de Portimão ja Emarp – Empresa Municipal de Águas e Resíduos de Portimão, EM, SA

      Tuomiolauselma

               1)

               Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12.3.2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/23/EY 1 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että mainitun direktiivin soveltamisalaan kuuluu tilanne, jossa kunnallisen yrityksen, jonka ainoa omistaja on kunta ja joka puretaan kyseisen kunnan toimeenpanoelimen päätöksellä, toiminnot siirretään osittain mainitulle kunnalle sen itsensä välittömästi hoidettaviksi ja osittain toiselle tätä varten perustetulle kunnalliselle yritykselle, jonka ainoa omistaja on myös sama kunta, jos kyseessä olevan yrityksen identiteetti säilyy luovutuksen jälkeen, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on ratkaistava.

               2)

               Pääasian kantajan kaltainen henkilö, joka ei työsopimuksestaan johtuvien velvoitteiden täyttämisen keskeytymisen vuoksi tosiasiallisesti hoida tehtäviään, kuuluu direktiivin 2001/23 2 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisen työntekijän käsitteen soveltamisalaan, jos häntä suojataan kyseessä olevassa kansallisessa lainsäädännössä työntekijänä, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava. Ellei kyseisessä tutkimisessa muuta ilmene, hänen työsopimukseensa perustuvien oikeuksien ja velvoitteiden on katsottava pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa siirtyneen luovutuksensaajalle kyseisen direktiivin 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

               3)

               Tribunal Judicial da Comarca de Faron esittämä kolmas kysymys jätetään tutkimatta.

      (1)  EUVL C 383, 17.10.2016.


title: Asia C-381/06: Kanne 15.9.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               28.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/17

         Kanne 15.9.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-381/06)
   (2006/C 261/33)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Patakia ja J. Enegren)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevista yleisistä puitteista Euroopan yhteisössä 11 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/14/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktiivin 2002/14/EY saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä päättyi 23.3.2005.

      (1)  EUVL L 80, 23.3.2002, s. 29.


title: Asia T-163/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.12.2010 — Martinet v. komissio

text:
               19.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/35

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.12.2010 — Martinet v. komissio
   (Asia T-163/09) (1)

   2011/C 55/63
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 141, 20.6.2009.


title: Asia C-315/05: Ufficio del Giudice di Pace di Monselice 12.7.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Lidl Italia S.r.l vastaan Comune di Arcole (VR)

text:
               12.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/6

         Ufficio del Giudice di Pace di Monselice 12.7.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Lidl Italia S.r.l vastaan Comune di Arcole (VR)
   (Asia C-315/05)
   (2005/C 281/11)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ufficio del Giudice di Pace di Monselice on pyytänyt 12.7.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 12.8.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Lidl Italia S.r.l vastaan Comune di Arcole (VR) seuraaviin kysymyksiin:

               1)

               Onko myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä maaliskuuta 2000 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2000/13/EY (1) tämän direktiivin 1 artiklassa tarkoitettujen valmiiksi pakattujen elintarvikkeiden osalta tulkittava siten, että siinä ja erityisesti 2, 3 ja 12 artiklassa säädettyjen lakiin perustuvien velvollisuuksien on katsottava koskevan yksinomaan valmiiksi pakatun elintarvikkeen valmistajaa?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko direktiivin 2000/13/EY 2, 3 ja 12 artiklaa tulkittava siten, että niiden mukaan on mahdotonta, että pelkästään jäsenvaltiossa sijaitseva sellaisen valmiiksi pakatun elintarvikkeen (sellaisena kuin se määritellään direktiivin 2000/13/EY 1 artiklassa), jonka on pakannut muussa kuin jälleenmyyjän jäsenvaltiossa sijaitseva valmistaja, jälleenmyyjä voi olla vastuussa viranomaisessa riitautetusta rikkomisesta, joka muodostuu siitä, että valmiiksi pakatun elintarvikkeen valmistaja on ilmoittanut etiketissä väärän tiedon (nyt esillä olevassa asiassa väärän alkoholipitoisuuden), ja että tälle jälleenmyyjälle voidaan määrätä seuraamus siinäkin tapauksessa, että se (siis pelkkä jälleenmyyjä) ainoastaan pitää kaupan elintarviketta sellaisena kuin sen valmistaja on sen toimittanut?

      (1)  EYVL L 109, 6.5.2000, s. 29.


title: Asia C-232/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 17.3.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Yhdistynyt kuningaskunta) – Portmeirion Group UK Ltd v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs (Ennakkoratkaisupyyntö — Polkumyynti — Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 412/2013 — Pätevyys — Kiinasta peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonti — Tarkasteltavana oleva tuote — Kyseinen tuote — Perusteluvelvollisuus)

text:
               2.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 17.3.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Yhdistynyt kuningaskunta) – Portmeirion Group UK Ltd v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
   (Asia C-232/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Polkumyynti - Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 412/2013 - Pätevyys - Kiinasta peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonti - Tarkasteltavana oleva tuote - Kyseinen tuote - Perusteluvelvollisuus))
   (2016/C 156/04)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Portmeirion Group UK Ltd

      Vastapuoli: Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Tuomiolauselma

   Ennakkoratkaisukysymyksen tutkinnassa ei ole tullut esiin sellaisia seikkoja, jotka vaikuttaisivat lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 13.5.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 412/2013 pätevyyteen.

      (1)  EUVL C 235, 21.7.2014.


title: Asia C-175/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Korkein oikeus – Suomi) – Hannele Hälvä, Sari Naukkarinen, Pirjo Paajanen ja Satu Piik v. SOS-Lapsikylä ry (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2003/88/EY — 17 artikla — Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu — Työajan järjestäminen — Palkanlisinä maksettavat korvaukset — Lastensuojelujärjestö — Lapsikylävanhemmat — Lapsikylävanhemman tilapäinen poissaolo — Lapsikylävanhempien sijaisiksi palkatut työntekijät — Käsite)

text:
               18.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 309/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Korkein oikeus – Suomi) – Hannele Hälvä, Sari Naukkarinen, Pirjo Paajanen ja Satu Piik v. SOS-Lapsikylä ry
   (Asia C-175/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2003/88/EY - 17 artikla - Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu - Työajan järjestäminen - Palkanlisinä maksettavat korvaukset - Lastensuojelujärjestö - Lapsikylävanhemmat - Lapsikylävanhemman tilapäinen poissaolo - Lapsikylävanhempien sijaisiksi palkatut työntekijät - Käsite))
   (2017/C 309/12)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Korkein oikeus

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Hannele Hälvä, Sari Naukkarinen, Pirjo Paajanen ja Satu Piik

      Vastaaja: SOS-Lapsikylä ry

      Tuomiolauselma

   Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 17 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, ettei sitä voida soveltaa pääasiassa kyseessä olevan kaltaiseen palkkatyöhön, jossa työntekijä huolehtii huostaan otetuista lapsista perheenomaisissa olosuhteissa sijaisvanhemman sijaisena, silloin kun asiassa ei ole näytetty sitä, että työajan pituutta kokonaisuudessaan ei mitata tai määritellä ennalta tai että työntekijä voi päättää siitä itse, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on selvitettävä.

      (1)  EUVL C 191, 30.5.2016.


title: Asia C-378/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Belgia) on esittänyt 15.9.2006 — Clear Channel Belgium SA v. Ville de Liège

text:
               28.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Belgia) on esittänyt 15.9.2006 — Clear Channel Belgium SA v. Ville de Liège
   (Asia C-378/06)
   (2006/C 261/32)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Conseil d'État (Belgia)
   Pääasian asianosaiset

      Muutoksenhakija: Clear Channel Belgium SA

      Muutoksenhaun vastapuoli: Ville de Liège

      Väliintulija: J.-C. Decaux Belgium SA
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko sopimukseen, joka on luokiteltu julkisen alueen käyttöoikeutta koskevaksi sopimukseksi, jättää soveltamatta julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/50/ETY (1), kun tässä sopimuksessa määrätään — siitä riippumatta, että viranomainen myöntää sopimuskumppanilleen yksinoikeuden hyödyntää voittoa tavoitellen viranomaisen käyttöön asetetuissa kadunkalusteissa olevia mainospaikkoja –, että sopimuskumppani suorittaa tälle viranomaiselle tiettyjä palveluita (kadunkalusteiden ja kunnan ilmoituksille tarkoitettujen paikkojen käyttöön asettaminen)?

               2)

               Voiko viranomaiselle suoritettujen palveluiden vastike muodostua — siitä huolimatta, että palveluista ei makseta hintaa sanan perinteisessä merkityksessä — siitä, että viranomainen luopuu mainostuloista mutta saa, kuten esillä olevassa asiassa, sopimuksessa määrätyt rahalliset korvaukset ja aineelliset hyvitykset sekä mainosten sijoittamisesta perittävät verot?

               3)

               Onko sillä, ovatko sopimuksessa määrätyt eri velvoitteet luonteeltaan ensisijaisia tai toissijaisia, mitään merkitystä edellä mainitun direktiivin soveltamisen kannalta?

      (1)  EYVL L 209, 24.7.1992, s. 1


title: Asia T-473/12: Kanne 1.11.2012 — Aer Lingus v. komissio

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/51

         Kanne 1.11.2012 — Aer Lingus v. komissio
   (Asia T-473/12)
   2013/C 26/104
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Aer Lingus Ltd (Dublin, Irlanti) (edustajat: barrister K. Bacon, barrister D. Scannell ja solicitor A. Burnside)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan (tai toissijaisesti kumoamaan osittain) valtiontukiasiassa SA.29064 (2011/C) (ex 2011/NN) — Irlannin vahvistamat eriytetyt lentomatkustajaverokannat — 25.7.2012 annetun komission päätöksen ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi riidanalaisessa päätöksessä, että alempi verokanta merkitsi sääntöjenvastaista valtiontukea. Tarkemmin sanottuna komissio teki virheen, kun se luonnehti korkeampaa verokantaa ”normaaliksi” verokannaksi määritettäessä, merkitsikö alempi verokanta valikoivaa etua. Koska korkeampi verokanta oli mitätön välittömän oikeusvaikutuksen omaavien unionin oikeuden määräysten nojalla, sitä ei voitu tässä yhteydessä perustellusti pitää ”normaalina” viitekorkona. Samoista syistä komissio teki virheen, kun se katsoi, että lentoyhtiöt, joihin sovellettiin alempaa verokantaa, saivat edun, joka vastasi 8:aa euroa matkustajaa kohden.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että myös siinä tapauksessa, että komissio saattoi perustellusti luonnehtia alemman verokannan SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi, määräys tuen takaisinperimisestä lentoyhtiöiltä, joihin sovellettiin alempaa verokantaa, oli tilanteessa, jossa korkeamman verokannan mukaista veroa oli myös maksettava takaisin samanaikaisesti, oikeusvarmuuden periaatteen, tehokkuusperiaatteen ja hyvän hallinnon periaatteen vastainen. Näin ollen riidanalainen päätös oli, siltä osin kuin siinä määrättiin tuki takaisinperittäväksi, neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/99 (1) 14 artiklan vastainen.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja teki lisäksi oikeudellisen ja tosiseikkoja koskevan virheen, kun se tunnisti lentoyhtiöt, joihin sovellettiin alempaa verokantaa, väitetyn tuen, jonka määrä on 8 euroa matkustajaa kohden, saajiksi ja määräsi tuen takaisinperittäväksi tällä perusteella tilanteessa, jossa komissio myönsi, että verotaakka saattoi kohdistua matkustajiin, jotka näin ollen hyötyivät ensisijaisesti alemmasta verokannasta.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että koska matkustajilta, jotka hyötyivät alemmasta verokannasta, ei voida taannehtivasti periä takaisin 8:aa euroa matkustajaa kohden, takaisinperintämääräys merkitsee tässä tilanteessa ylimääräistä veroa asianomaisille lentoyhtiöille ja näin ollen merkitsee pikemminkin kyseisten lentoyhtiöiden lainvastaista rankaisemista kuin tilanteen palauttamista sellaiseksi kuin se oli ennen väitetyn tuen myöntämistä. Tämä on suhteetonta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen vastaista ja näin ollen jälleen neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/99 14 artiklan vastaista.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja ei perustellut tai ei perustellut riittävästi sitä, että tuki määrättiin takaisinperittäväksi, eikä sitä, että tuen määräksi määritettiin 8 euroa matkustajaa kohden.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1).


title: Asian C-238/97 poistaminen rekisteristä

text:
C 166/12              FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     30.5.98
         Asian C-251/96 (1) poistaminen rekisteristä                      Asian C-305/95 (1) poistaminen rekisteristä
                        (98/C 166/20)                                                    (98/C 166/24)
Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen      presidentin     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston
29.10.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis-          puheenjohtajan 29.1.1998 antamalla määräyksellä tuo-
teristä on poistettu asia C-251/96 (Pretura circondariale di     mioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-305/95 (Cour
Rovigon esittämä ennakkoratkaisupyyntö), rikosoikeuden-          du travail de Monsin esittämä ennakkoratkaisupyyntö),
käynti Giuseppe Cordellaa vastaan.                               UniversiteÂ catholique de Louvain vastaan Francine Plapied
                                                                 ja Danielle Gallez.
(1) EYVL C 294, 5.10.1996.
                                                                 (1) EYVL C 299, 11.11.1995.
         Asian C-224/96 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                          Asian C-325/97 (1) poistaminen rekisteristä
                        (98/C 166/21)
                                                                                (98/C 166/25)
Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen      presidentin
13.11.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis-          Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen     presidentin
teristä on poistettu asia C-224/96, Promotion LeÂopold SA        11.2.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
vastaan Euroopan parlamentti.                                    ristä on poistettu asia C-325/97, Euroopan yhteisöjen
                                                                 komissio vastaan Saksan liittotasavalta.
(1) EYVL C 269, 14.9.1996.
                                                                 (1) EYVL C 331, 1.11.1997.
         Asian C-91/97 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                          Asian C-238/97 (1) poistaminen rekisteristä
                        (98/C 166/22)
                                                                                (98/C 166/26)
Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen      presidentin     Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen     presidentin
27.1.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-         18.2.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
ristä on poistettu asia C-91/97 (Bundessozialgerichtin esit-     ristä on poistettu asia C-238/97, Euroopan yhteisöjen
tämä ennakkoratkaisupyyntö), Arif Altiney vastaan Bunde-         komissio vastaan Espanjan kuningaskunta.
sanstalt für Arbeit.
                                                                 (1) EYVL C 252, 16.8.1997.
(1) EYVL C 131, 26.4.1997.
                                                                          Asian C-146/96 (1) poistaminen rekisteristä
         Asian C-142/97 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (98/C 166/27)
                        (98/C 166/23)
                                                                 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston
Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen      presidentin     puheenjohtajan 3.3.1998 antamalla määräyksellä tuo-
27.1.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-         mioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-146/96,
ristä on poistettu asia C-142/97, Euroopan yhteisöjen            Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Saksan liittotasa-
komissio vastaan Italian tasavalta.                              valta.
(1) EYVL C 181, 14.6.1997.                                       (1) EYVL C 197, 6.7.1996.


title: Yhdistetyt asiat C-239/11 P, C-489/11 P ja C-498/11 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 19.12.2013 — Valittajina Siemens AG (C-239/11 P), Mitsubishi Electric Corp. (C-489/11 P) ja Toshiba Corp. (C-498/11 P) sekä muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Kilpailu — Kartelli tai muu yhteistoimintajärjestely — Kaasueristeisiä kytkinlaitteita koskevien hankkeiden markkinat — Markkinoiden jakaminen — Asetus (EY) N:o 1/2003 — Näyttö kilpailusääntöjen rikkomisesta — Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen — Selvitysaineiston ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla — Lausuman esittäjän omien intressien vastaisten lausumien todistusvoima — Sakot — Laskentapohja — Viitevuosi — Varoittavan vaikutuksen aikaansaamiseksi sovellettava kerroin — Täysi harkintavalta — Yhdenvertainen kohtelu — Puolustautumisoikeudet — Perusteluvelvollisuus)

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 19.12.2013 — Valittajina Siemens AG (C-239/11 P), Mitsubishi Electric Corp. (C-489/11 P) ja Toshiba Corp. (C-498/11 P) sekä muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Yhdistetyt asiat C-239/11 P, C-489/11 P ja C-498/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartelli tai muu yhteistoimintajärjestely - Kaasueristeisiä kytkinlaitteita koskevien hankkeiden markkinat - Markkinoiden jakaminen - Asetus (EY) N:o 1/2003 - Näyttö kilpailusääntöjen rikkomisesta - Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen - Selvitysaineiston ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla - Lausuman esittäjän omien intressien vastaisten lausumien todistusvoima - Sakot - Laskentapohja - Viitevuosi - Varoittavan vaikutuksen aikaansaamiseksi sovellettava kerroin - Täysi harkintavalta - Yhdenvertainen kohtelu - Puolustautumisoikeudet - Perusteluvelvollisuus)
   2014/C 52/06
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittajat: Siemens AG (edustajat: Rechtsanwalt I. Brinker, Rechtsanwalt C. Steinle ja Rechtsanwalt M. Hörster (C-239/11 P)), Mitsubishi Electric Corp. (edustajat: solicitor R. Denton ja advocaat K. Haegeman (C-489/11 P)) ja Toshiba Corp. (edustajat: solicitor J. MacLennan, solicitor, A. Dawes, Rechtsanwalt A. Schulz ja dikigoros S. Sakellariou (C-498/11))

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Antoniadis, R. Sauer, N. Khan ja P. Van Nuffel)

      Väliintulija, joka tukee vastapuolen vaatimuksia: EFTAn valvontaviranomainen (asiamiehet: M. Schneider ja M. Moustakali)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-110/07, Siemens v. komissio, 3.3.2011 antamasta tuomiosta, jolla se hylkäsi valittajan nostaman kanteen, jolla tämä oli vaatinut EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisessa menettelyssä, joka koski kartellia kaasueristeisten kytkinlaitteiden markkinoilla, 24.1.2007 tehdyn komission päätöksen K(2006) 6762 lopullinen kumoamista tai toissijaisesti valittajalle määrätyn sakon alentamista — Oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevan oikeuden, puolustautumisoikeuksien, yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja perusteluvelvollisuuden loukkaaminen — Selvitysaineiston vääristäminen — Vanhentumissäännösten virheellinen soveltaminen — Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan rikkominen

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitukset hylätään.

               2)

               Siemens AG, Mitsubishi Electric Corp. ja Toshiba Corp. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 232, 6.8.2011.

      EUVL C 347, 26.11.2011.


title: Asia T-378/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.2.2013 — Langguth Erben v. SMHV (MEDINET) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin MEDINET rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansalliseksi tavaramerkiksi ja kansainväliseksi tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki MEDINET — Aikaisemman kansallisen ja kansainvälisen tavaramerkin aiemmuuden vaatiminen — Aikaisemmat värilliset tavaramerkit ja haettu yhteisön tavaramerkki, jossa ei nimetä mitään erityistä väriä — Merkit eivät ole samat — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 34 artikla — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla — Suullisen menettelyn aiheellisuus — Asetuksen N:o 207/2009 77 artikla)

text:
               13.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.2.2013 — Langguth Erben v. SMHV (MEDINET)
   (Asia T-378/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin MEDINET rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansalliseksi tavaramerkiksi ja kansainväliseksi tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki MEDINET - Aikaisemman kansallisen ja kansainvälisen tavaramerkin aiemmuuden vaatiminen - Aikaisemmat värilliset tavaramerkit ja haettu yhteisön tavaramerkki, jossa ei nimetä mitään erityistä väriä - Merkit eivät ole samat - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 34 artikla - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla - Suullisen menettelyn aiheellisuus - Asetuksen N:o 207/2009 77 artikla)
   2013/C 108/60
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG (Traben-Trarbach, Saksa) (edustajat: asianajajat R. Kunze ja G. Würtenberger)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: K. Klüpfel ja G. Schneider)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n neljännen valituslautakunnan 10.5.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 1598/2010-4), joka koskee aikaisempien tavaramerkkien aiemmuuden vaatimista kuviomerkin MEDINET rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi koskevan hakemuksen yhteydessä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 269, 10.9.2011.


title: Asia C-40/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.1.2007 (Överklagandenämnden för Högskolanin (Ruotsi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Kaj Lyyski v. Umeå universitet (Työntekijöiden vapaa liikkuvuus — EY 39 artikla — Esteet — Ammatillinen koulutus — Opettajat — Koulutukseen pääsyn epääminen hakijalta, joka työskentelee oppilaitoksessa toisessa jäsenvaltiossa)

text:
               24.2.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 42/3

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.1.2007 (Överklagandenämnden för Högskolanin (Ruotsi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Kaj Lyyski v. Umeå universitet
   (Asia C-40/05) (1)

   (Työntekijöiden vapaa liikkuvuus - EY 39 artikla - Esteet - Ammatillinen koulutus - Opettajat - Koulutukseen pääsyn epääminen hakijalta, joka työskentelee oppilaitoksessa toisessa jäsenvaltiossa)
   (2007/C 42/05)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Överklagandenämnden för Högskolan
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Kaj Lyyski

      Vastaaja: Umeå universitet
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Överklagandenämnden för högskolan (korkeakoulujen valituslautakunta) — Yhteisön oikeuden ja etenkin EY 12 artiklan tulkinta — Ammatillinen koulutus, jolla pyritään täyttämään pätevien opettajien puute jäsenvaltiossa ja joka on tarkoitettu kouluissa työskenteleville opettajille, jotta he voisivat hankkia itselleen tarpeellisen pätevyyden pysyvän sopimuksen saamiseksi — Kieltäytyminen päästämästä koulutukseen hakijaa, joka on kyseisen jäsenvaltion kansalainen, mutta joka työskentelee toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevassa koulussa
   Tuomiolauselma
   Yhteisön oikeus ei ole esteenä sille, että kansallisessa lainsäädännössä, jossa järjestetään väliaikaisesti koulutus, jonka tarkoituksena on vastata lyhyellä aikavälillä pätevien opettajien tarpeeseen jäsenvaltiossa, vaaditaan, että tähän koulutukseen hakijoiden on työskenneltävä mainitun jäsenvaltion oppilaitoksessa, kuitenkin sillä varauksella, että tämän lainsäädännön soveltamisen seurauksena ei saa olla kaikkien sellaisten opettajien, jotka eivät työskentele tällaisessa oppilaitoksessa, tekemien hakemusten hylkääminen periaatteesta, arvioimatta ensin ja erikseen hakijan ansioita etenkin asianomaisen pätevyyden ja sen kannalta, onko hänen saamansa koulutuksen käytännöllisen osan valvominen mahdollista tai onko hänet mahdollista vapauttaa siitä.

      (1)  EUVL C 93, 16.4.2005.