title: Asia T-187/13: Kanne 2.4.2013 — Jannatian v. neuvosto

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/29

         Kanne 2.4.2013 — Jannatian v. neuvosto
   (Asia T-187/13)
   2013/C 171/56
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Mahmoud Jannatian (Teheran, Iran) (edustajat: asianajajat E. Rosenfeld ja S. Monnerville)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan kantajaa koskevilta osin seuraavat toimet: i) Irania koskevista rajoittavista toimenpiteistä hyväksytyn yhteisen kannan 2007/140/YUTP muuttamisesta 23.6.2008 hyväksytty neuvoston yhteinen kanta 2008/479/YUTP (1) ii) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta 23.6.2008 tehty neuvoston päätös 2008/475/EY (2) iii) Irania koskevista rajoittavista toimenpiteistä hyväksytyn yhteisen kannan 2007/140/YUTP muuttamisesta 7.8.2008 hyväksytty yhteinen kanta 2008/652/YUTP (3) iv) Irania koskevista rajoittavista toimenpiteistä hyväksytyn yhteisen kannan 2007/140/YUTP täytäntöönpanosta 17.11.2009 tehty neuvoston päätös 2009/840/YUTP (4) v) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annettu neuvoston päätös 2010/413/YUTP (5) vi) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta tehdyn päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 25.10.2010 annettu neuvoston päätös 2010/644/YUTP (6) vii) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta ja päätöksen 2008/475/EY kumoamisesta 17.11.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1100/2009 (7) viii) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 961/2010 (8) ja ix) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 267/2012 (9)

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu neuvoston toimivallan puuttumiseen

                           —

                           Kantaja toteaa, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 215 artiklan mukaisesti rajoittavia toimenpiteitä voidaan toteuttaa ainoastaan komission ja korkean edustajan yhteisestä aloitteesta. Neuvosto toimi yksin antaessaan kanteen kohteena olevat päätökset ja asetukset. Niiden tekemiseen tarvittava toimivalta on näin ollen puuttunut.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin.

                           —

                           Kantaja toteaa, että ilmoitettu syy sille, että Jannatian on sisällytetty liitteeseen II, on liian epätäsmällinen täyttääkseen perusteluvelvollisuutta koskevassa oikeuskäytännössä asetetut vaatimukset. Perusteluvelvollisuuden täyttämiseksi neuvoston olisi pitänyt näyttää toteen sellaiset konkreettiset ja nimenomaiset seikat, joilla olisi voitu osoittaa, että kantaja tosiasiallisesti tuki Iranin hallitusta tai Iranin sellaista ydinvoimaan liittyvää toimintaa, johon liittyy joukkotuhoaseiden leviämisen vaara.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu kantajan perusoikeuksien loukkaamiseen.

                           —

                           Kantaja väittää tältä osin seuraavaa: koska kanteen kohteena olevissa päätöksissä ja asetuksissa ei esitetä perusteluja, niillä loukataan kantajan puolustautumisoikeuksia; toiseksi kanteen kohteena olevien päätösten ja asetusten lainvastaisuus haittaa tätä oikeudenkäyntiä, koska yhtäältä se estää kantajaa puolustautumasta ja toisaalta unionin tuomioistuinten kykyä tutkia kyseisten päätösten ja asetusten laillisuus heikennetään. Tästä seuraa, että kantajan oikeuksia tehokkaaseen oikeussuojaan loukataan. Lopuksi, koska kantajalta on evätty puolustautumisoikeudet ja koska unionin tuomioistuinten kykyä tutkia kyseisten varojen jäädyttämistä koskeviin toimenpiteisiin – jotka jo luonteeltaan ovat ”erityisen rajoittavia” – liittyvien päätösten ja asetusten laillisuus, kantajan omaisuudensuojaa on rajoitettu perusteettomasti.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei kantajaa vastaan ole olemassa näyttöä

                           —

                           Kantaja väittää, ettei neuvosto ole esittänyt sellaisia todisteita ja tietoja, joihin se tukeutui antaessaan kanteen kohteena olevat päätökset ja asetukset.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu tosiseikkojen virheellisyyteen

                           —

                           Kantaja väittää, että toisin kuin kanteen kohteena olevissa päätöksissä ja asetuksissa esitetään, kantaja ei enää ollut atomienergiajärjestön varajohtaja niinä ajankohtina, kun hänen nimensä sisällytettiin luetteloon henkilöistä ja yhteisöistä, joihin rajoittavia toimenpiteitä sovelletaan. Neuvosto teki näin ollen tosiseikkoja koskevan virheen, kun se sisällytti kantajan luetteloon yksinomaan sillä perusteella, että hän kanteen kohteena olevien eri päätösten ja asetusten antamisajankohtana olisi ollut atomienergiajärjestön varajohtaja.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen

                           —

                           Kantaja väittää, ettei 20 artiklan b alakohtaa ole sellaisenaan tarkoitettu sovellettavaksi henkilöihin, jotka ovat johtavassa asemassa liitteessä VIII luetellussa yhteisössä. Mainitussa 20 artiklan b alakohdassa säädetään sellaisten henkilöiden sisällyttämisestä luetteloon, ”jotka osallistuvat Iranin ydinalan toimintaan, johon liittyy joukkotuhoaseiden leviämisen vaara, tai joilla on välitön yhteys tällaiseen toimintaan tai jotka

                                 antavat tukea tällaiselle toiminnalle”. Neuvosto teki oikeudellisen virheen sisällyttämällä kantajan liitteeseen II esittämättä kuitenkaan mitään todisteita siitä, että kantaja tosiasiallisesti aktiivisesti tuki Iranin ydinasejärjestelmien kehittämistä ajankohtana, jona hänet sisällytettiin kyseiseen liitteeseen.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu tosiseikkojen koskevaan ilmeiseen arviointivirheeseen ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen

                           —

                           Kantaja toteaa, ettei nyt käsiteltävässä asiassa ole olemassa mitään objektiivista yleiseen etuun liittyvää syytä, minkä takia niin tiukkoja toimenpiteitä olisi kohdistettava henkilöihin, jotka ovat, vaikka vain lyhyenkin ajan, olleet johtavassa asemassa Iranin atomienergiajärjestössä. Vaikka katsottaisiinkin, että kyseiset toimenpiteet voidaan perustella yleistä etua koskevalla objektiivisella syyllä, niitä voitaisiin silti arvostella sillä perusteella, etteivät ne täytä oikeasuhteisuutta koskevaa edellytystä, joka liittyy käytettyjen toimenpiteiden ja niillä tavoitellun päämäärään väliseen suhteeseen.

      (1)  EUVL L 163, s. 43.

      (2)  EUVL L 163, s. 29.

      (3)  EUVL L 213, s. 58.

      (4)  EUVL L 303, s. 64.

      (5)  EUVL L 195, s. 39.

      (6)  EUVL L 281, s. 81.

      (7)  EUVL L 303, s. 31.

      (8)  EUVL L 281, s. 1.

      (9)  EUVL L 88, s. 1.


title: Asia T-151/02: Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG:n 8.5.2002 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
C 180/28                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      27.7.2002
Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG:n                            Kanneperusteet:                –    asetuksen (EY) N:o 40/
8.5.2002 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavara-                                                    94 (1) 7 artiklan 1 kohdan
          merkit ja mallit) vastaan nostama kanne                                                           c kohdan vastaisuus
                                                                                –    ei syytä tavaramerkiksi rekis-
                                                                                teröinnin epäämiseen
                          (Asia T-151/02)
                                                                                –    asetuksen (EY) N:o 40/94
                                                                                7 artiklan 1 kohdan
                          (2002/C 180/48)                                                                   b kohdan vastaisuus
                                                                                –    tavaramerkin rekisteröinnit
                                                                                Saksassa pystypussille
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                        (1) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu
                                                                            asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).
Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG, Eppelheim
(Saksa), on nostanut 8.5.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden
harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kanta-
jan edustajina ovat asianajajat H. Eichmann, G. Barth, U. Blu-
menröder, C. Niklas-Falter, M. Kinkeldey, K. Brandt, A. Franke,
U. Stephani, B. Allekotte, E. Pfrang, K. Lochner ja B. Ertle.
                                                                        Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG:n
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin              8.5.2002 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavara-
                                                                                merkit ja mallit) vastaan nostama kanne
–     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
      merkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 28.2.2002                                      (Asia T-152/02)
      tekemän päätöksen valitusasiassa R 721/1999-2, joka
      koskee hakemusta nro 573 238, siltä osin kuin se koskee
      Nizzan sopimuksessa tarkoitettuun luokkaan 32 kuuluvia                                     (2002/C 180/49)
      tavaroita, jotka vastaavat seuraavaa kuvausta: hedelmä-
      juomat ja hedelmämehut.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                        Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG, Eppelheim
                                                                        (Saksa), on nostanut 8.5.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden
                                                                        harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kanta-
                                                                        jan edustajina ovat asianajajat H. Eichmann, G. Barth, U. Blu-
Haettu tavaramerkki:            Kolmiulotteinen       pystypussin       menröder, C. Niklas-Falter, M. Kinkeldey, K. Brandt, A. Franke,
                                muotoinen merkki; hakemus               U. Stephani, B. Allekotte, E. Pfrang, K. Lochner ja B. Ertle.
                                nro 573 238
Tavara tai palvelu:             Tavara- ja palvelukuvauksen ra-         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                jauksen mukaan: luokkaan 32
                                kuuluvat tavarat (hedelmäjuomat
                                                                        –     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
                                ja hedelmämehut)
                                                                              merkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 28.2.2002
                                                                              tekemän päätöksen valitusasiassa R 719/1999-2, joka
Päätös, josta on valitettu      Asian tutkineen virkamiehen hyl-              koskee hakemusta nro 573 154, siltä osin kuin se koskee
valituslautakuntaan:            käävä rekisteröintiä koskeva                  Nizzan sopimuksessa tarkoitettuun luokkaan 32 kuuluvia
                                päätös                                        tavaroita, jotka vastaavat seuraavaa kuvausta: hedelmä-
                                                                              juomat ja hedelmämehut.
Valituslautakunnan rat-         Kantajan valituksen hylkääminen
kaisu:                                                                  –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-191/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.12.2010 — HIT Trading ja Berkman Forwarding v. komissio (Tulliliitto — Pakistanista peräisin olevien integroitujen elektronisten pienloistelamppujen (CFL-i) tuonti — Tuontitullien kantaminen jälkitullauksin — Tuontitullien peruuttamista koskeva vaatimus — Asetuksen (ETY) N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohta ja 239 artikla)

text:
               5.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/13

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.12.2010 — HIT Trading ja Berkman Forwarding v. komissio
   (Asia T-191/09) (1)

   (Tulliliitto - Pakistanista peräisin olevien integroitujen elektronisten pienloistelamppujen (CFL-i) tuonti - Tuontitullien kantaminen jälkitullauksin - Tuontitullien peruuttamista koskeva vaatimus - Asetuksen (ETY) N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohta ja 239 artikla)
   2011/C 38/21
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantajat: HIT Trading BV (Lelystad, Alankomaat) ja Berkman Forwarding BV (Barendrecht, Alankomaat) (edustaja: asianajaja A.T.M. Jansen)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Bouyon ja H. van Vliet, avustajanaan asianajaja Y. van Gerven)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamisvaatimus komission 12.2.2009 tekemästä päätöksestä K(2009) 747 lopullinen, jossa todetaan, että tiettyjen tuontitullien jälkikäteen tapahtuva tileihin kirjaaminen on perusteltua ja että kyseisten tullien peruuttaminen ei ole perusteltua

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Hit Trading BV ja Berkman Forwarding BV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 180, 1.8.2009.


title: Asia C-184/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 16.7.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Corte suprema di cassazione – Italia) – A v. B (Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Toimivalta elatusvelvoitteita koskevissa asioissa — Asetus (EY) N:o 4/2009 — 3 artiklan c ja d alakohta — Alaikäisille lapsille maksettavaa elatusapua koskeva vaatimus, joka on esitetty muussa kuin kyseisten lasten asuinpaikan jäsenvaltiossa vanhempien välistä asumuseroa koskevan oikeudenkäynnin aikana)

text:
               14.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 302/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 16.7.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Corte suprema di cassazione – Italia) – A v. B
   (Asia C-184/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Toimivalta elatusvelvoitteita koskevissa asioissa - Asetus (EY) N:o 4/2009 - 3 artiklan c ja d alakohta - Alaikäisille lapsille maksettavaa elatusapua koskeva vaatimus, joka on esitetty muussa kuin kyseisten lasten asuinpaikan jäsenvaltiossa vanhempien välistä asumuseroa koskevan oikeudenkäynnin aikana))
   (2015/C 302/10)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte suprema di cassazione

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: A

      Vastaaja: B

      Tuomiolauselma

   Toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta sekä yhteistyöstä elatusvelvoitteita koskevissa asioissa 18.12.2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 4/2009 3 artiklan c ja d alakohtaa tulkittava siten, että silloin kun jäsenvaltion tuomioistuimen käsiteltäväksi on saatettu alaikäisen lapsen vanhempien asumuseroa tai yhteiselämän lopettamista koskeva kanne ja kun toisen jäsenvaltion tuomioistuimen käsiteltäväksi on saatettu tähän lapseen liittyvää vanhempainvastuuta koskeva kanne, tälle samalle lapselle maksettavaa elatusapua koskeva vaatimus on liitännäinen pelkästään mainitun asetuksen 3 artiklan d alakohdassa tarkoitettuun vanhempainvastuuseen nähden.

      (1)  EUVL C 194, 24.6.2014.


title: Asia C-114/02: Euroopan yhteisöjen komission 27.3.2002 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
1.6.2002                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 131/9
Euroopan yhteisöjen komission 27.3.2002 Ranskan tasa-                    Cour de cassationin (Pariisi), kauppa- ja talousoikeudellis-
                 valtaa vastaan nostama kanne                            ten asiain osasto, 26.3.2002 tekemällään päätöksellä esittä-
                                                                         mä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Administration des
                                                                         douanes et droits indirects vastaan yhtiö Rioglass SA ja
                          (Asia C-114/02)                                                      yhtiö Transremar SL
                                                                                (Asia C-115/02)
                          (2002/C 131/15)
                                                                                (2002/C 131/16)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 27.3.2002 Euroo-                Cour de cassation (Pariisi), kauppa- ja talousoikeudellisten
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa               asiain osasto, on pyytänyt 26.3.2002 tekemällään päätöksellä,
vastaan. Kantajan asiamies on L. Ström ja prosessiosoite                 joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 29.3.2002,
Luxemburgissa.                                                           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-
                                                                         sa Administration des douanes et droits indirects vastaan yhtiö
                                                                         Rioglass ja yhtiö Transremar SL seuraavaan kysymykseen:
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                         Onko EY:n perustamissopimuksen 30 artiklaa, josta on tullut
tuin                                                                     EY 28 artikla, tulkittava siten, että se estää panemasta teollis-
                                                                         ja tekijänoikeuksia koskevan lainsäädännön perusteella täytän-
–     toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut biosidi-         töön tulliviranomaisten haltuunottomenettelyjä, jotka kohdis-
      tuotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmi-            tuvat tavaroihin, jotka on laillisesti valmistettu jossakin Euroo-
      kuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston               pan yhteisön jäsenvaltiossa ja jotka on tarkoitettu sen jälkeen,
      direktiivin 98/8/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei       kun ne on kuljetettu Ranskan alueen kautta, saatettaviksi
      ole antanut kaikkia tämän direktiivin noudattamisen                kolmansien maiden, tässä tapauksessa Puolan, markkinoille?
      edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä
      tai ei ainakaan ole ilmoittanut niistä komissiolle,
–     velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
      tikulut.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 3.4.2002 Helleenien tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (Asia C-119/02)
Komissio toteaa, että direktiivi 98/8/EY on pantu täytäntöön                                      (2002/C 131/17)
puutteellisesti. Ranska on ilmoittanut täytäntöönpanotoimen-
piteet, jotka koskevat direktiivin 3 artiklan 1, 2, 3 ja 6 kohtaa
ja 5, 6, 7 ja 9 artiklaa. Ranska ei siis ole täytäntöönpannut tai
ei ainakaan ole ilmoittanut komissiolle täytäntöönpanotoi-               Euroopan yhteisöjen komisison on nostanut 3.4.2002 Euroo-
menpiteitä, jotka koskevat direktiivin 3 artiklan 4, 5 ja 7 kohtaa       pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
ja 4, 8, 11, 12, 14, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 25 ja                   vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelliset neuvonantajat
26 artiklaa, joiden täytäntöönpanovelvoitteesta direktiivissä            Valero Jordana ja Mina Konstantinidi.
säädetään. Määräaika täytäntöönpanolle päättyi 13.5.2000.
                                                                         Komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                         –     toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut yhdys-
                                                                               kuntajätevesien käsittelystä annetun neuvoston direktii-
(1) EYVL L 123, 24.4.1998, s. 1.                                               vin 91/271/ETY (1), sellaisena kuin se on muutettuna
                                                                               neuvoston direktiivin 91/271/ETY muuttamisesta tietty-
                                                                               jen sen liitteessä I vahvistettujen vaatimusten osalta
                                                                               27.9.1998 annetulla komission direktiivillä 98/15/EY (2),
                                                                               3 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 2 kohdan mukaisia
                                                                               velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut Thriasion
                                                                               tasonkoalueen yhdyskuntajätevesien viemäröintijärjestel-
                                                                               mää ja koska se ei ole kohdistanut toista astetta tehok-
                                                                               kaampaa käsittelyä tämän alueen jätevesiin ennen niiden


title: Asia C-468/01 P: Procter & Gamble Companyn 6.12.2001 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-117/00, Procter & Gamble Company vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 19.9.2001 antamasta tuomiosta

text:
16.3.2002               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 68/1
                                                                 I
                                                          (Tiedonantoja)
                                                  TUOMIOISTUIN
                                                         TUOMIOISTUIN
Yhteisöjen tuomioistuimen uuden tuomarin virkaan astu-               Viides jaosto
                               minen
                                                                     jaoston puheenjohtaja tuomari Jann
                          (2002/C 68/01)                             tuomarit von Bahr, Edward, La Pergola, Wathelet, Timmer-
                                                                     mans ja Rosas
Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioiden hallitusten edustajien           2.     Lisäksi yhteisöjen tuomioistuimen 18.9.2001 (1) vahvis-
19.12.2001 (1) tekemällä päätöksellä uudeksi Euroopan yhtei-         tamaa viidennen jaoston kokoonpanoa määrittävää luetteloa
söjen tuomioistuimen tuomariksi nimitetty tuomari Allan              on ajanjaksolle 22.1.–6.10.2002 muutettu seuraavasti:
Rosas on 16.1.2002 vannonut virkavalansa.
                                                                     Viides jaosto
( 1) EYVL L 20, 23.1.2002, s. 4.
                                                                     jaoston puheenjohtaja: tuomari Jann
                                                                     tuomarit Edward, La Pergola, von Bahr, Timmermans, Wathe-
                                                                     let, Rosas.
                                                                     (1) EYVL C 303, 27.10.2001, s. 1.
 Yhteisöjen tuomioistuimen 22.1.2002 tekemät päätökset
                           (2002/C 68/02)
Yhteisöjen tuomioistuin on tehnyt 22.1.2002 seuraavat pää-
tökset:                                                              Procter & Gamble Companyn 6.12.2001 tekemä valitus
                                                                     Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                     tuimen toisen jaoston asiassa T-117/00, Procter & Gamble
                                                                     Company vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto
Tuomari Rosaksen määrääminen jaostoon                                (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 19.9.2001 antamasta
                                                                                tuomiosta (1)
Tuomari Rosas määrättiin ensimmäiselle ja viidennelle jaos-
tolle.                                                                                (Asia C-468/01 P)
                                                                                (2002/C 68/03)
Viidennen jaoston kokoonpano
1.     Viidennen      jaoston     kokoonpanosta   ajanjaksolle       Procter & Gamble Company, Cincinnati, Ohio (Amerikan
22.1.–6.10.2002 on päätetty seuraavasti:                             Yhdysvallat), on valittanut 6.12.2001 Euroopan yhteisöjen
 ---pagebreak--- C 68/2                   FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        16.3.2002
tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-                –     jättänyt arvioimatta, oliko värien erikoinen toteutus (täp-
teen tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-117/00, Procter                   lät ja/tai kerrokset) jo osa markkinoilla olevien palojen
& Gamble Company v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto                      tavanomaista ulkoasua asian kannalta merkityksellisenä
(tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 19.9.2001 antamasta tuo-                      ajankohtana, ja jollei ole, onko ero ilmeinen, jolloin
miosta. Valittajan edustajina ovat asianajajat C.J.J.C. van Nispen             merkkejä voidaan pitää erottavina.
ja G. Kuipers.
                                                                         (1) EYVL C 192, 8.7.2000, s. 21.
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–     kumoaa tuomion ja
–     velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut mo-
      lemmissa oikeusasteissa.                                           Procter & Gamble Companyn 6.12.2001 tekemä valitus
                                                                         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                         tuimen toisen jaoston asiassa T-118/00, Procter & Gamble
                                                                         Company vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto
                                                                         (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 19.9.2001 antamasta
                                                                                tuomiosta (1)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (Asia C-469/01 P)
Valittajan mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on                                          (2002/C 68/04)
toiminut virheellisesti, kun se on
–     pitänyt tarpeettomana ratkaista, onko merkin erottamis-
      kykyä arvioitava sen hetken tilanteen mukaan, jolloin              Procter & Gamble Company, Cincinnati, Ohio (Amerikan
      rekisteröintihakemus on tehty vai varsinaisen rekisteröin-         Yhdysvallat), on valittanut 6.12.2001 Euroopan yhteisöjen
      tipäivän tilanteen mukaan                                          tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
                                                                         teen tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-118/00, Procter
                                                                         & Gamble Company v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto
                                                                         (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 19.9.2001 antamasta tuo-
–     katsonut, ettei keskivertokuluttaja juuri kiinnitä huomiota
                                                                         miosta. Valittajan edustajina ovat asianajajat C.J.J.C. van Nispen
      pyykin- ja astianpesuainepalojen muotoon ja väriin
                                                                         ja G. Kuipers.
–     pitänyt tarpeellisena selvittää, auttavatko hakemuksessa
      tarkoitetut merkit kohdeyleisöä erottamaan tuotteet eri            Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      kaupallista alkuperää olevista tuotteista sen valitessa
      ostettavaa tuotetta                                                –     kumoaa tuomion ja
                                                                         –     velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut mo-
–     katsonut, ettei keskivertokuluttaja pidä palan hieman
                                                                               lemmissa oikeusasteissa.
      pyöristettyjä kulmia rekisteröitäväksi haetun muodon
      erottavana piirteenä, joka olisi omiaan erottamaan sen
      muista pyykin- ja astianpesuainepaloista, ja jättäessään
      arvioimatta, olivatko tällaiset hieman pyöristetyt kulmat
      jo osa markkinoilla olevien palojen tavanomaista ulko-             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      asua asian kannalta merkityksellisenä ajankohtana, ja jos
      eivät ole, onko ero ilmeinen, jolloin merkkejä voidaan
      pitää erottavina
                                                                         Ks. asia C-468/01 P.
–     jättänyt arvioimatta, olivatko merkeissä käytetyt värit jo
      osa markkinoilla olevien palojen tavanomaista ulkoasua             (1) EYVL C 192, 8.7.2000, s. 21.
      asian kannalta merkityksellisenä ajankohtana, ja jos eivät
      ole, onko ero ilmeinen, jolloin merkkejä voidaan pitää
      erottavina


title: Asia C-382/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 23.4.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Centrale Raad van Beroep – Alankomaat) – C. E. Franzen, H. D. Giesen ja F. van den Berg v. Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank (Ennakkoratkaisupyyntö — Siirtotyöläisten sosiaaliturva — Asetus (ETY) N:o 1408/71 — 13 artiklan 2 kohta ja 17 artikla — Satunnainen työskentely jossakin muussa jäsenvaltiossa kuin asuinvaltiossa — Sovellettava lainsäädäntö — Asuinvaltion päätös olla myöntämättä lapsilisiä ja alentaa vanhuuseläkettä)

text:
               22.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 23.4.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Centrale Raad van Beroep – Alankomaat) – C. E. Franzen, H. D. Giesen ja F. van den Berg v. Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank
   (Asia C-382/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Asetus (ETY) N:o 1408/71 - 13 artiklan 2 kohta ja 17 artikla - Satunnainen työskentely jossakin muussa jäsenvaltiossa kuin asuinvaltiossa - Sovellettava lainsäädäntö - Asuinvaltion päätös olla myöntämättä lapsilisiä ja alentaa vanhuuseläkettä))
   (2015/C 205/05)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Centrale Raad van Beroep

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: C. E. Franzen, H. D. Giesen ja F. van den Berg

      Vastapuoli: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

      Tuomiolauselma

               1)

               Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna 18.12.2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1992/2006, 13 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltiossa asuva henkilö, joka kuuluu asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna, soveltamisalaan ja joka työskentelee muutamana päivänä viikossa satunnaisesta työstä tehdyn sopimuksen perusteella toisessa jäsenvaltiossa, on työskentelyjäsenvaltion lainsäädännön alainen sekä niinä päivinä, joina hän tekee palkattua työtä, että niinä päivinä, joina hän ei tee työtä.

               2)

               Asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1992/2006, 13 artiklan 2 kohdan a alakohtaa, luettuna yhdessä sen 1 kohdan kanssa, on tulkittava siten, ettei se ole esteenä sille, että pääasiassa kyseessä olevien kaltaisissa olosuhteissa työskentelyjäsenvaltion lainsäädännön alainen siirtotyöläinen saa asuinjäsenvaltion kansallisen lainsäädännön nojalla viimeksi mainitun jäsenvaltion vanhuusvakuutusjärjestelmään liittyvät etuudet ja perheavustukset.

      (1)  EUVL C 274, 21.9.2013.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 23 päivänä lokakuuta 2003 asiassa T-255/01: Changzhou Hailong Electronics & Light Fixtures Co. Ltd ja Zhejiang Yankon Group Co. Ltd vastaan Euroopan unionin neuvosto (Polkumyynti – Normaaliarvon määrittäminen – Markkinatalousolosuhteet – Vastaava maa – Asetuksen N:o 384/96 2 artiklan 7 kohta)

text:
10.1.2004                  FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                              C 7/31
1)     EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelys-        2)    Muilta osin kanne hylätään perusteettomana.
       tä (Asia COMP/36.653 – Opel) 20 päivänä syyskuuta 2000
       tehty riidanalainen komission päätös 2001/146/EY kumotaan           3)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja komission
       siltä osin kuin siinä todetaan EY 81 artiklan 1 kohdan vastaisen          oikeudenkäyntikuluista.
       rajoitettuja toimituksia koskevan toimenpiteen olemassaolo.
2)     Kantajille riidanalaisen päätöksen 3 artiklassa määrätyn sakon
                                                                           (1) EYVL C 150, 19.5.2001.
       määrää alennetaan 35 475 000 euroon.
3)     Kanne hylätään muilta osin.
4)     Kantajat vastaavat neljästä viidesosasta omista oikeudenkäynti-
       kuluistaan ja korvaavat neljä viidesosaa komission oikeuden-
       käyntikuluista, ja komissio vastaa viidesosasta omia oikeuden-
       käyntikulujaan ja korvaa viidesosan kantajien oikeudenkäynti-
       kuluista.
                                                                                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(1) EYVL C 61, 24.2.2001.
                                                                                23 päivänä lokakuuta 2003
                                                                           asiassa T-255/01: Changzhou Hailong Electronics & Light
                                                                           Fixtures Co. Ltd ja Zhejiang Yankon Group Co. Ltd
                                                                                vastaan Euroopan unionin neuvosto (1)
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                   TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                           (Polkumyynti – Normaaliarvon määrittäminen – Markkina-
                                                                           talousolosuhteet – Vastaava maa – Asetuksen N:o 384/96
                     16 päivänä lokakuuta 2003                                                    2 artiklan 7 kohta)
asiassa T-47/01: Co-Frutta Soc. coop. rl vastaan Euroopan
                        yhteisöjen komissio (1)                                                      (2004/C 7/56)
(Kumoamiskanne – Oikeus tutustua asiakirjoihin – Päätös                                       (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
94/90/EHTY, EY, Euratom – Hylkääminen – Laatijasääntö
                   – Harkintavallan väärinkäyttö)
                              (2004/C 7/55)
                                                                           Asiassa T-255/01, Changzhou Hailong Electronics & Light
                                                                           Fixtures Co. Ltd, kotipaikka Changzhou (Kiina), Zhejiang
                       (Oikeudenkäyntikieli: italia)                       Yankon Group Co. Ltd, aiemmin Zheijang Sunlight Group Co.
                                                                           Ltd, kotipaikka Shangyu (Kiina), edustajinaan P. Bentley, QC,
                                                                           ja asianajaja F. Ragolle, vastaan Euroopan unionin neuvosto
                                                                           (asiamiehinään: S. Marquardt, ja G. M. Berrisch), jota tukee
Asiassa T-47/01, Co-Frutta Soc. coop. rl, kotipaikka Padova                Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään: V. Kreuschitz,
(Italia), edustajinaan asianajajat W. Viscardini, M. Paolin ja             T. Scharf ja S. Meany), jossa kantajat vaativat Kiinan kansanta-
S. Donà, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-                  savallasta peräisin olevien integroitujen elektronisten pienlois-
nään: P. Stancanelli, P. Aalto ja P. Wölker), jossa kantaja                telamppujen tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin
vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan                   käyttöönotosta ja väliaikaisen polkumyyntitullin kantamisesta
komission päätöksen, joka sisältyy maatalouden pääosaston                  lopullisesti 16 päivänä heinäkuuta 2001 annetun neuvoston
31.7.2000 päivättyyn kirjeeseen ja komission pääsihteerin                  asetuksen (EY) N:o 1470/2001 (EYVL L 195, s. 8) kumoamista,
5.12.2000 päivättyyn kirjeeseen ja jolla osittain hylättiin                ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu viides
kantajan banaanien tuontijärjestelmän yhteydessä esittämät                 jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
asiakirjapyynnöt, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (vii-              R. García-Valdecasas sekä tuomarit P. Lindh, J. D. Cooke,
des jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja                  J. Pirrung ja H. Legal, kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers,
R. García-Valdecasas sekä tuomarit P. Lindh ja J. D. Cooke,                on antanut 23.10.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on
kirjaaja: johtava hallintovirkamies J. Palacio González, on                seuraava:
antanut 16.10.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
raava:
                                                                           1)    Kanne hylätään.
1)     Maatalouden pääosaston 31.7.2000 päivättyyn kirjeeseen
       sisältyvän päätöksen kumoamiseksi nostettu kanne jätetään           2)    Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoite-
       tutkimatta.                                                               taan korvaamaan neuvoston kulut.
 ---pagebreak--- C 7/32                   FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                           10.1.2004
3)    Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.                         YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(1) EYVL C 3, 5.1.2002.
                                                                                21 päivänä lokakuuta 2003
                                                                        asiassa T-302/01, Gerhard Birkhoff vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio (1)
                                                                        (Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 2 artiklan 5 kohta
                                                                        – Vakavasti sairaan tai vammaisen täysi-ikäisen, huolletta-
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                               vana olevan lapsen lapsilisän poistaminen – Perusteltu
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                               luottamus)
                   23 päivänä lokakuuta 2003
                                                                                (2004/C 7/58)
asiassa T-279/01, Giorgio Lebedef vastaan Euroopan yhtei-
                         söjen komissio (1)                                                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(Henkilöstö – Arviointikertomus – Arviointikertomuksen
   myöhästynyt vahvistaminen – Vahingonkorvauskanne)
                                                                        Asiassa T-302/01, Euroopan yhteisöjen komission eläkkeellä
                                                                        oleva entinen virkamies Gerhard Birkhoff, kokotipaikka Weit-
                            (2004/C 7/57)                               nau (Saksa), edustajanaan asianajaja V. Salvatore, vastaan
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään J. Currall ja
                                                                        A. Dal Ferro), jossa kantaja vaatii, yhtäältä kumoamaan
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      26.9.2001 tehdyn nimittävän viranomaisen päätöksen, jolla
                                                                        hylättiin valitus, jonka kantaja oli tehnyt 4.7.2001 tehdystä
                                                                        komission päätöksestä, jolla viimeksi mainittu poisti kantajalle
                                                                        tämän tyttärestä maksetun lapsilisän, ja jossa kantaja toisaalta
Asiassa T-279/01, Giorgio Lebedef, Euroopan yhteisöjen ko-              vaatii aineellisten vahinkojen ja henkisen kärsimyksen korvaa-
mission virkamies, kotipaikka Senningerberg (Luxemburg),                mista, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto):
edustajinaan asianajajat G. Bouneou ja F. Frabetti, prosessiosoi-       puheenjohtaja : N. J. Forwood, tuomarit: J. Pirrung ja
te Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-           A. W. H. Meij, kirjaaja: H. Jung, on 21.10.2003 antanut
miehenään J. Currall), jossa kantaja vaatii yhtäältä komission          tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
tekemien niiden päätösten kumoamista, joissa hylättiin osittain
kantajan tekemät valitukset vahingonkorvauksen saamiseksi
häntä koskevien, ajanjaksot 1995/1997 ja 1997/1999 katta-               1)    Kumotaan 4.7.2001 tehty komission päätös, jolla poistettiin
vien arviointikertomusten myöhästyneen vahvistamisen ai-                      1.7.2001 lukien kantajalle tämän täysi-ikäisestä tyttärestä
heuttamasta henkisestä kärsimyksestä, ja toisaalta vahingon-                  maksettu lapsilisä.
korvausta kyseisestä henkisestä kärsimyksestä, ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin (yhden tuomarin kokoonpano: tuo-              2)    Lausunnon antaminen siitä kanteen osasta, jossa vaaditaan
mari V. Tiili), kirjaaja: hallintovirkamies I. Natsinas, on antanut           vahingonkorvausta siitä, että kantajan tytär jäi vaille EY:n
23.10.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                         sairaskassan tarjoamaa turvaa, sekä siitä kanteen osasta, jossa
                                                                              vaaditaan korvausta riidanalaisen päätöksen veroseuraamuksis-
                                                                              ta, raukeaa.
1)    Komissio velvoitetaan maksamaan kantajalle 1 500 euron
      suuruinen summa nimittävän viranomaisen jo myöntämän
      619,73 euron suuruisen summan lisäksi.                            3)    Vahingonkorvauskanne hylätään muilta osiltaan.
2)    Kanne hylätään muilta osin.                                       4)    Komissio velvoitetaan korvaamaan kaksi kolmasosaa kantajan
                                                                              oikeudenkäyntikuluista, myös niistä kuluista, joita hänelle
                                                                              aiheutui tätä asiaa koskevasta välitoimimenettelystä.
3)    Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(1) EYVL C 3, 5.1.2002.                                                 (1) EYVL C 44, 16.2.2002.


title: Asia C-126/06: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 19.1.2007 (Dioikitiko Protodikeio Tripolisin (Kreikka) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Carrefour — Marinopoulos AE v. Nomarchiaki aftodioikisi Tripolis (Tavaroiden vapaa liikkuvuus — EY 28 artikla — Määrälliset rajoitukset — Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet — Pakastettujen leipomotuotteiden kaupanpitäminen)

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/10

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 19.1.2007 (Dioikitiko Protodikeio Tripolisin (Kreikka) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Carrefour — Marinopoulos AE v. Nomarchiaki aftodioikisi Tripolis
   (Asia C-126/06) (1)

   (Tavaroiden vapaa liikkuvuus - EY 28 artikla - Määrälliset rajoitukset - Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet - Pakastettujen leipomotuotteiden kaupanpitäminen)
   (2007/C 82/19)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Dioikitiko Protodikeio Tripolis
   Asianosaiset

      Kantaja: Carrefour — Marinopoulos AE

      Vastaaja: Nomarchiaki aftodioikisi Tripolis
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Dioikitiko Protodikeio Tripolis — EY 28 artiklan tulkinta — Esipaistettujen leipomotuotteiden (bake-off-tuotteiden) kaupanpitäminen — Lupavaatimus
   Määräysosa
   EY 28 artiklaa on tulkittava siten, että sen kanssa on ristiriidassa kansallinen lainsäädäntö, jossa asetetaan bake-off-tuotteiden myynnille samat edellytykset kuin ne edellytykset, joita sovelletaan perinteisen leivän ja perinteisten leipomotuotteiden valmistamisen ja kaupanpitämisen kokonaismenetelmään.

      (1)  EUVL C 108, 6.5.2006.


title: Asian C-431/00 poistaminen rekisteristä

text:
27.10.2001            FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 303/15
        Asian C-431/00 (1) poistaminen rekisteristä                         Asian C-195/01 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2001/C 303/24)                                                    (2001/C 303/25)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 4.9.2001
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 4.9.2001
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                   antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-431/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                   tu asia C-195/01 (House of Lordsin esittämä ennakkoratkaisu-
Portugalin tasavalta.
                                                                   pyyntö), Scandecor Development AB ja Panther + Scande-
                                                                   cor Ltd vastaan Scandecor Marketing AB ja Scandecor Ltd.
(1) EVYL C 28, 27.1.2001.
                                                                   (1) EYVL C 200, 14.7.2001.


title: Asia T-74/06: Kanne  3.3.2006  — Fox Racing v. SMHV

text:
               6.5.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/24

         Kanne 3.3.2006 — Fox Racing v. SMHV
   (Asia T-74/06)
   (2006/C 108/44)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Fox Racing Inc. (Morgan Hill, USA) (edustaja: solicitor P. Brownlow)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Lloyd IP Limited (Penrith, Yhdistynyt kuningaskunta)
   Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 8.12.2005 tekemä päätös (asia R 1180/2004 — 1) on kumottava sikäli kuin siinä hylätään hakemus seuraavien tavaroiden osalta: moottoripyöräkypärät ja turvakypärät ja suojavaatteet moottoripyöräilijöille ja polkupyöräilijöille (luokka 9), nimittäin takit, sadetakit, collegepaidat, villapuseroiden, paidat, puserot, housut, sukkahousut, sortsit, hatut, lippalakit, hikinauhat, otsanauhat, käsineet, vyöt, kengät, saappaat, sukat ja esiliinat (luokka 25)

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu tavaramerkki: sanamerkki SHIFT luokkiin 9, 16, 18 ja 25 kuuluville tavaroille — hakemus nro 2 419 349

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Lloyd Lifestyle Limited

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: yhteisön kuviomerkki ja aikaisemmin rekisteröimätön sanamerkki SWIFT ja kansallinen kuviomerkki SWIFT LEATHERS luokkiin 9 ja 25 kuuluville tavaroille

      Väiteosaston ratkaisu: rekisteröinnin hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: riitautetun ratkaisun kumoaminen sikäli kuin siinä hylättiin hakemus ilmanpainemittareiden ja luokkiin 16 ja 18 kuuluvien tavaroiden osalta; riitautetun ratkaisun vahvistaminen muilta osin

      Kanneperusteet: neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia C-89/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 25.4.2013 (Hof van Cassatie van Belgiën (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rose Marie Bark v. Galileo Joint Undertaking, selvitystilassa (Yhteisyritykset — Henkilöstön kanssa tehtävät sopimukset — Sovellettavat palvelussuhteen ehdot — Asetus (EY) N:o 876/2002)

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 25.4.2013 (Hof van Cassatie van Belgiën (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rose Marie Bark v. Galileo Joint Undertaking, selvitystilassa
   (Asia C-89/12) (1)

   (Yhteisyritykset - Henkilöstön kanssa tehtävät sopimukset - Sovellettavat palvelussuhteen ehdot - Asetus (EY) N:o 876/2002)
   2013/C 171/15
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hof van Cassatie van België

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Rose Marie Bark

      Vastaaja: Galileo Joint Undertaking, selvitystilassa

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Hof van Cassatie van België — Galileo-yhteisyrityksen perustamisesta 21.5.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 876/2002 (EYVL L 138, s. 1) liitteenä olevan Galileo-yhteisyrityksen yhtiöjärjestyksen 11 artiklan 2 kohdan tulkinta — Henkilöstön kanssa tehdyt määräaikaiset työsopimukset — Sopimusten tulee perustua Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettaviin palvelussuhteen ehtoihin — Virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen palkkausta koskevien määräysten pakollinen soveltaminen

      Tuomiolauselma

   Galileo-yhteisyrityksen perustamisesta 21.5.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 876/2002, sellaisena kuin se on muutettuna 12.12.2006 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1943/2006, liitteessä olevan Galileo-yhteisyrityksen yhtiöjärjestyksen 11 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavia palvelussuhteen ehtoja ja erityisesti niihin sisältyviä palkkausta koskevia ehtoja ei sovelleta Galileon henkilöstöön, jonka kanssa tehdään määräaikaiset työsopimukset.

      (1)  EUVL C 133, 5.5.2012.


title: Asia T-351/02: Deutsche Bahn AG:n 28.11.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
8.2.2003                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 31/19
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–    kumoaa SMHV:n toisen valituslautakunnan 17.9.2002
     tekemän päätöksen päätösosan ensimmäisen kohdan                   –     kumoaa komission 21.9.2002 tekemän päätöksen, jonka
                                                                             asianumero on A-2661/D-1565 (2002)
–    vahvistaa päätöksen muilta osin
                                                                       –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Yhteisön     tavaramerkin       Quick Restaurants S.A.
hakija:
Haettutavaramerkki:             Kuviomerkki ”QUICK” - hakemus
                                N:o 350 793, joka koskee luok-         Kanteen kohteena on komission kirje, jolla komissio hylkäsi
                                kiin 29, 30, 31 ja 32 kuuluvia         kantajan 5.7.2002 tekemän kantelun lentobensiinin vapautta-
                                tavaroita ja palveluita (liha, kala,   misesta verosta Saksan Mineralölsteuergesetzin (kivennäisöl-
                                kahvi, elintarvikkeet, valmisate-      jyasetus) (jäljempänä MinöStG) 4 §:n 1 momentin 3 kohdan
                                riat, valmisjuomat).                   a alakohdan nojalla ja kieltäytyi aloittamasta valtiontukioikeu-
                                                                       dellista tutkintaa koskien lentobensiinin vapauttamista verosta
Tutkijan ratkaisu:              Tavaramerkin rekisteröimistä kos-      MinöStG:n 4 §:n 1 momentin 3 kohdan a alakohdan perusteel-
                                keva hakemus on hylätty.               la. Kantaja väittää, että komissio tulee päätöksessään lainvastai-
                                                                       sesti siihen lopputulokseen, ettei lentoyhtiöiden yksipuolinen
Valituslautakunnan rat-         Luokkiin 29, 30 ja 31 (ts. valmis-     vapauttaminen kivennäisöljyverosta ole valtiontukea sen vuok-
kaisu:                          ateriat) kuuluvien tavaroiden osal-    si, että kivennäisöljyverosta vapauttamisesta säädetään
                                ta riidanalainen päätös on vahvis-     19.10.1992 annetussa direktiivissä 92/81/EY ( 1).
                                tettu. Muiden tavaroiden osalta
                                päätös on kumottu.
Kanneperusteet:                 Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan         Kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä loukataan olen-
                                1 kohdan c alakohdan virheelli-        naisia muotomääräyksiä. Päätös on mitätön, koska komissio
                                nen soveltaminen. Kantajan mu-         ei ole arvioinut kantajan tekemän kantelun kautta tietoonsa
                                kaan tavaramerkki on omiaan yk-        saanutta tosiseikastoa huolellisesti ja kattavasti. Lisäksi komis-
                                silöimään kyseiset tavarat.            sio on rikkonut EY 253 artiklassa määrättyä perusteluvelvolli-
                                                                       suutta. Se ei ole selvittänyt yksityiskohtaisesti, miksi kantajan
                                                                       kantelussa esittämät tosiasiaväitteet ja oikeudelliset väitteet
                                                                       eivät riitä osoittamaan, että kyse on valtiontuesta. Komission
                                                                       olisi erityisesti pitänyt perustella se, minkä vuoksi yksinomaan
                                                                       EY 93 artiklan perusteella annettu direktiivi merkitse sitä, ettei
                                                                       asiaan voida soveltaa EY 87 ja EY 88 artiklaa. Tämän lisäksi
                                                                       riidanalainen päätös on kantajan mukaan ristiriitainen, ja on
Deutsche Bahn AG:n 28.11.2002 Euroopan yhteisöjen                      melko epävarmaa, onko se tehty lainmukaisesti.
              komissiota vastaan nostama kanne
                          (Asia T-351/02)
                                                                       Kantaja väittää myös, että MinöStG:n 4 §:n 1 momentin
                                                                       3 kohdan a alakohta täyttää EY 87 artiklan 1 kohdan
                           (2003/C 31/28)                              tunnusmerkistön. Vapauttaminen periaatteellisesta kivennäis-
                                                                       öljyä koskevasta valmisteverovelvollisuudesta on rahanarvoi-
                                                                       nen etu ilman lentoyhtiöiden tekemää asianmukaista vastasuo-
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                      ritusta ja se merkitsee näin ollen EY 87 artiklan 1 kohdassa
                                                                       tarkoitettua taloudellista suosimista. Suurnopeusjunaliikenteen
                                                                       harjoittajana kantajan ja lentoyhtiöiden välillä vallitsee kiistatta
                                                                       kilpailutilanne matkustajaliikenteen osalta suurkaupunkien ja
Deutsche Bahn AG, kotipaikka Berliini (Saksa), on nostanut             kaupunkialueiden välillä Saksassa ja lähialueilla ulkomailla, ja
28.11.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                lentoyhtiöt saavat näin ollen toisin kuin kantaja verovapautuk-
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                sen perusteella huomattavan kustannusedun, mikä johtaa
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja M. Schütte, proses-         kilpailun vääristymiseen ja vaikuttaa jäsenvaltioiden välisen
siosoite Luxemburgissa.                                                kauppaan.
 ---pagebreak--- C 31/20                  FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                             8.2.2003
Tämän lisäksi kantaja väittää, ettei direktiivillä 92/81/ETY             parantaminen Saksin osavaltiossa”. Komissio sai tiedon suunta-
suljeta pois sitä, etteikö asiaan voitaisi soveltaa EY 87 artiklan       viivoista ja hyväksyi ne vasta vuonna 1992. Kumottavaksi
1 kohtaa. Direktiivissä ei säädetä valtiontukioikeudellisista            vaaditun päätöksen taustalla olevan ilmoituksen tarkoituksena
poikkeustapauksista, koska direktiivi on annettu yksinomaan              oli hyväksynnän uusi pidennys 1.1.2001 lukien viideksi vuo-
EY 93 artiklan perusteella eikä samanaikaisesti myös EY                  deksi 31.12.2006 saakka.
88 artiklan 2 kohdan tai EY 87 artiklan 3 kohdan e alakohdan
perusteella. Komission näkemys jättää ottamatta huomioon
primäärioikeuden ensisijaisuutta suhteessa sekundäärioikeu-
teen koskevan periaatteen ja johtaa EY 87 ja EY 88 artiklan
virheelliseen soveltamiseen.                                             Kanteessaan kantaja kohdistaa moitteita siihen, ettei komissio
                                                                         ole pitänyt mainittujen suuntaviivojen neljää osaohjelmaa –
                                                                         Valmennus, Messuille osallistuminen, Yhteistyö, Tuotekehityk-
( 1) Kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistami-       sen edistäminen – yhteismarkkinoille soveltuvina sivuuttaen
     sesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi        asianomaisen soveltamisalan ja asetuksessa (EY) N:o 70/
     92/81/ETY (EYVL L 316, s. 12).
                                                                         2001 (1) vahvistetut tuen intensiteetit. Lisäksi kantaja vastustaa
                                                                         sitä näkemystä, että Yhteistyö-osaohjelmassa on yhteismarkki-
                                                                         noille soveltumattomia yritystukia ja että Saksa saa toteuttaa
                                                                         mainitut neljä osaohjelmaa vasta sitten, kun ne ovat sopusoin-
                                                                         nussa nyt kumottavaksi vaadittavan päätöksen kanssa.
Freistaat Sachsenin (Saksin osavaltio) 4.12.2002 Euroopan
         yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                     Kantaja väittää, että komission näkemykset ovat monella
                                                                         tavoin sekä aineellisesti että proseduraalisesti virheellisiä. Sen
                                                                         mukaan komissio on tehnyt päätöksen vastoin pkt-yritysten
                          (Asia T-357/02)
                                                                         tukijärjestelyjen ja voimassa olevien tukijärjestelyjen muutos-
                                                                         ten nopeutettua hyväksymismenettelyä koskevaa tiedonanto-
                           (2003/C 31/29)                                aan (2) tavanomaisessa menettelyssä ja nojautunut kantajan
                                                                         ilmoittamien tukitoimien soveltuvuutta koskevissa loppupää-
                                                                         telmissään virheellisesti yksinomaan asetukseen (EY) N:o 70/
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                        2001. Komission olisi pitänyt perustaa päätöksensä ilmoitusa-
                                                                         jankohtana voimassa olleisiin valtiontukea pienille ja keskisuu-
                                                                         rille yrityksille koskeviin yhteisön sääntöihin (3), joiden mu-
                                                                         kaan ilmoitettu tukijärjestely soveltuu yhteismarkkinoille.
Freistaat Sachsen (Saksin osavaltio, Saksa) on nostanut
4.12.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan asiamiehenä on asianajaja T. Lübbig.
                                                                         Toissijaisesti kantaja esittää, että komission olisi pitänyt hyväk-
                                                                         syä ilmoitettu tukijärjestely myös siinä tapauksessa, että tämä
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               olisi ollut tutkittava vasta ilmoituksen jälkeen voimaan astu-
                                                                         neen asetuksen (EY) N:o 70/2001 nojalla.
–      kumoaa Saksassa voimassa olevaa tukijärjestelyä (Pien-
       yrittäjyyden edistämisen suuntaviivat – yrittäjien suoritus-
       kyvyn parantaminen Saksin osavaltiossa) koskevan
       24.9.2002 tehdyn komission päätöksen K(2002) 2606
       2 artiklan 2 kohdan sekä 3 ja 4 artiklan, ja                      Komissio ei myöskään kantajan mukaan ole riittävästi osoitta-
                                                                         nut kilpailunrajoituksen tunnusmerkistön täyttymistä.
–      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         (1 ) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           soveltamisesta pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettyyn
                                                                              valtiontukeen 12 päivänä tammikuuta 2001 annettu komission
                                                                              asetus (EY) N:o 70/2001 (EYVL L 10, s. 33).
Pienyrittäjyyden edistämiseksi kantaja antaa vapaiden ammat-             (2 ) EYVL 1992, C 213, s. 10.
tien harjoittajille sekä pienille ja keskisuurille yrityksille, joiden   (3 ) EYVL 1996, C 213, s. 4.
koti- tai toimipaikka on Saksissa, hakemuksesta avustusta
talouden edistämistä koskevan projektin edistämiseksi. Tämän
edistämisen perustana ovat vuonna 1992 ensi kertaa annetut
”Saksin osavaltion talous- ja työministeriön antamat pienyrittä-
jyyden edistämisen suuntaviivat – yrittäjien suorituskyvyn


title: Asia C-203/13: Kanne 17.4.2013 — Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta

text:
               8.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/12

         Kanne 17.4.2013 — Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta
   (Asia C-203/13)
   2013/C 164/23
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: O. Beynet, M. Heller ja P. Mihaylova)

      Vastaaja: Bulgarian tasavalta

      Vaatimukset

               —

               Unionin tuomioistuimen on todettava, että Bulgarian tasavalta ei ole noudattanut sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/54/EY kumoamisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/72/EY (1) 49 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia mainitun direktiivin 3 artiklan 7 kohdan ja sen I liitteessä olevan 1 kohdan a alakohdan toisen alakohdan b, c, d, f, g ja h alakohdan täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä komissiolle

               —

               Bulgarian tasavallalle on SEUT 260 artiklan 3 kohdan mukaisesti määrättävä 8 448 euron suuruinen päivittäinen uhkasakko tuomion antopäivästä lähtien siitä syystä, ettei se ole ilmoittanut komissiolle direktiivin 2009/72/EY täytäntöönpanotoimenpiteistä

               —

               Bulgarian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 3.3.2011.

      (1)  EUVL L 211, s. 55.


title: Asia C-83/00: Euroopan yhteisöjen komission 7.3.2000 Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
24.6.2000                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 176/5
Euroopan yhteisöjen komission 7.3.2000 Alankomaiden                       Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
           kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                          –    toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta on jättänyt
                            (Asia C-82/00)                                     noudattamatta kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneu-
                                                                               vojen tietyistä osista ja ominaisuuksista 17 päivänä kesä-
                                                                               kuuta 1997 annetun neuvoston ja Euroopan parlamentin
                          (2000/C 176/07)                                      direktiivin 97/24/EY (1) mukaiset velvollisuutensa, koska se
                                                                               ei ole antanut säädetyssä määräajassa direktiivin noudatta-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.3.2000 Euroo-                       misen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden ku-                       määräyksiä.
ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission
oikeudellisen yksikön jäsen Chr. Van Der Hauwaert ja proses-              –    velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan
siosoite Luxemburgissa on c/o C. Gómez de la Cruz, Centre                     oikeudenkäyntikulut.
Wagner, Kirchberg.
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–    toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta on jättänyt                  Direktiivin 8 artiklan 1 kohdan mukaan Alankomaiden kunin-
     noudattamatta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunu-               gaskunnan oli saatettava direktiivin noudattamisen edel-
     jen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsää-              lyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan
     dännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin                  18 päivään joulukuuta 1998 mennessä.
     70/156/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen
     6 päivänä helmikuuta 1998 annetun komission direktiivin
     98/14/EY (1) mukaiset velvollisuutensa, koska se ei ole              (1) EYVL 1997, L 226, s. 1.
     antanut säädetyssä määräajassa direktiivin noudattamisen
     edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
–    velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan
     oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       Euroopan yhteisöjen komission 8.3.2000 Alankomaiden
                                                                                kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
Direktiivin 70/156/ETY 2 artiklan 1 kohdan mukaan Alanko-
maiden kuningaskunnan oli saatettava direktiivin noudattami-                                         (Asia C-90/00)
sen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset
voimaan 30 päivään syyskuuta 1998 mennessä.
                                                                                (2000/C 176/09)
(1) EYVL 1998, L 91, s. 1.
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 8.3.2000 Euroo-
                                                                          pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden ku-
                                                                          ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen
                                                                          yksikön virkamies H. M. H. Speyart ja prosessiosoite Luxem-
                                                                          burgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies C. Gómez de la
                                                                          Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                          Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Euroopan yhteisöjen komission 7.3.2000 Alankomaiden
           kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                          –    toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudatta-
                                                                               nut perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska
                            (Asia C-83/00)                                     se ei ole antanut tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmistei-
                                                                               den markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koske-
                                                                               vien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten
                          (2000/C 176/08)                                      määräysten        lähentämisestä        annetun     direktiivin
                                                                               76/769/ETY muuttamisesta kuudennentoista kerran
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.3.2000 Euroo-                       20 päivänä lokakuuta 1997 annetun Euroopan parlamen-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden ku-                       tin ja neuvoston direktiivin 97/56/EY (1) noudattamisen
ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission                        edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä
oikeudellisen yksikön jäsen Chr. Van Der Hauwaert ja proses-
siosoite Luxemburgissa on c/o C. Gómez de la Cruz, Centre                –    velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan
Wagner, Kirchberg.                                                             oikeudenkäyntikulut.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 12 päivänä marraskuuta 1998, asiassa C-134/97 (Skatterättsnämndenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Victoria Film A/S:n vireille saattama ennakkotietomenettely (Ruotsin kuningaskunnan liittymisasiakirja - Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Siirtymäsäännökset - Vapautukset arvonlisäverosta - Taiteellisten teosten tekijöiden, esittäjien ja taiteilijoiden suorittamat palvelut - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan puuttuminen) (1999/C 1/01)

text:
4.1.1999                FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 1/1
                                                               I
                                                        (Tiedonantoja)
                                                 TUOMIOISTUIN
                                                       TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                             Hirsch (esittelevä tuomari), sekä tuomarit G. F. Mancini,
                                                                   H. Ragnemalm, R. Schintgen ja K. M. Ioannou, julkis-
                         (kuudes jaosto),
                                                                   asiamies: N. Fennelly, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von
                12 päivänä marraskuuta 1998,                       Holstein, on antanut 12.11.1998 tuomion, jonka tuomio-
                                                                   lauselma on seuraava:
asiassa C-134/97 (Skatterättsnämndenin esittämä ennak-
koratkaisupyyntö), Victoria Film A/S:n vireille saattama
                   ennakkotietomenettely (1)                       Yhteisöjen tuomioistuin ei ole toimivaltainen vastaamaan
                                                                   skatterättsnämndenin 20.2.1997 tekemällään päätöksellä
(Ruotsin kuningaskunnan liittymisasiakirja Ð Kuudes
                                                                   esittämiin kysymyksiin.
arvonlisäverodirektiivi Ð Siirtymäsäännökset Ð Vapau-
tukset arvonlisäverosta Ð Taiteellisten teosten tekijöiden,
esittäjien ja taiteilijoiden suorittamat palvelut Ð Yhteisö-       (1) EYVL C 166, 31.5.1997.
        jen tuomioistuimen toimivallan puuttuminen)
                          (1999/C 1/01)
                 (Oikeudenkäyntikieli: ruotsi)
                                                                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                17 päivänä marraskuuta 1998,
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)             asiassa C-70/97 P, Kruidvat BVBA vastaan Euroopan
                                                                   yhteisöjen komissio, jota tukevat Parfums Givenchy SA,
                                                                   ComiteÂ de liaison des syndicats europeÂens de l'industrie de
Asiassa C-134/97, jonka skatterättsnämnden (Ruotsi) on             la parfumerie et des cosmeÂtiques (Colipa) ja FeÂdeÂration
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla                 europeÂenne des parfumeurs deÂtaillants (FEPD) (1)
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä
                                                                   (Muutoksenhaku Ð Valikoiva jakelujärjestelmä Ð Ylelli-
kansallisessa viranomaisessa vireillä olevassa ennakkotie-
                                                                   syyskosmetiikan tuotteet Ð Yritys, jota päätös koskee suo-
toa koskevassa asiassa Victoria Film A/S ennakkoratkaisun
                                                                                raan ja erikseen)
Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kunin-
gaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mu-                                       (1999/C 1/02)
kautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyn
asiakirjan (EYVL C 241, 29.8.1998, s. 21) tulkinnasta yh-
dessä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhden-                          (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
mukaistamisesta Ð yhteinen arvonlisäverojärjestelmä:
yhdenmukainen määräytymisperuste Ð 17 päivänä touko-
kuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin                    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
77/388/ETY (EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1) 28 artiklan                   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
3 kohdan b alakohdan ja direktiivin liitteessä F olevan
2 kohdan kanssa, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto),
toimien kokoonpanossa: hoitava kuudennen jaoston                   Asiassa C-70/97 P, Kruidvat BVBA, Belgian oikeuden
puheenjohtajan tehtäviä, toisen jaoston puheenjohtaja G.           mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka Antwerpen (Belgia),


title: Asian T-282/94 poistaminen rekisteristä

text:
N:o C 119/30          FI                       Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                   13.5.95
    sisältää ilmeisen oikeudellisen virheen sen osalta, kuin            — on jättänyt kunnioittamatta hakijalle kuuluvaa
    komissio on lainvastaisesti kieltäytynyt toteamasta, että               oikeutta tulla kuulluksi ja on rikkonut hyvän
    asetuksen N:o 1017/68 ja/tai EY:n perustamisopimuk                     hallinnon periaatetta.
    sen 85 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artik
    lan 1 kohdan soveltamiseen ei ole perusteita . Komis          (M EYVL N:o L 354, 31 . 12 . 1994, s. 66
    siolla ei ollut tämän takia toimivaltaa asetuksen 5 ar
    tiklan ja/tai EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
    3 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan                         Asian T-518/93 () poistaminen rekisteristä
    mukaisesti asettaa ehtoja.
                                                                                ( 95/C 119/56 )
    vaihtoehtoisesti                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
2 ) Päätös perustuu tosiasioiden virheelliseen ja epätäydel       Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
    liseen arviointiin ja sisältää ilmeisen oikeudellisen vir     istuimen toisen jaoston presidentin 28 päivänä maaliskuuta
    heen sen osalta, kuin ehdot ovat tarpeettomia toteutta        1995 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä
    maan päämäärää jättää asetuksen 2 artikla ja/tai EY:n          on poistettu asia T-518/93 , Anton Durbeck GmbH vastaan
    perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta ja ETA               Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komis
                                                                   sio.
    sopimuksen 53 artiklan 1 kohta soveltamatta;
                                                                   (M EYVL N:o C 188 , 10 . 7. 1993
3 ) Ehdot eivät ole tarpeellisia, ja ne ovat kohtuuttomia
    mihinkään väitettyyn kilpailunrajoitukseen nähden.
    Ehdot ovat myös epäselviä niiden soveltamisen osalta, ja
    ne ovat tarpeettoman rasittavia. Tämän johdosta ehto                  Asian T-282/94 (*) poistaminen rekisteristä
    jen asettamisen suojaamisella loukataan yhteisöoikeu                                  ( 95/C 119/57)
    den luottamuksensuojan, suhteellisuuden ja oikeusvar
    muuden periaatteita;                                                           (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
4 ) Asettaessaan ehdot, komissio on ylittänyt toimivaltansa        istuimen kolmannen jaoston presidentin 17 päivänä maa
    ja käyttänyt väärin sille kuuluvia toimivaltuuksia, kun        liskuuta 1995 antamalla määräyksellä tuomioistuimen
    se on laajentanut pääkohdiltaan direktiivissä 91/440/          rekisteristä on poistettu asia T-282/94, Jurope kommandi
    ETY säädetyn velvollisuuden, joka koskee Eurotunnelia          ittiyhtiö vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
    infrastruktuurin hallintona koskemaan myös Railways
    tä . Komissio on myös käyttänyt asetuksen 5 artiklan           (M EYVL N:o C 304, 29 . 10 . 1994
    ja/tai EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan
    ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan mukaisia
    toimivaltuuksiaan määräämällä niiden nojalla direktii
    vin 91 /440/ETY soveltamisalaan kuuluvista asioista                    Asian T-359/94 ( ) poistaminen rekisteristä
    tavalla, joka on yhteensopimaton tämän direktiivin                                     ( 95/C 119/58
    kanssa. Ehtojen asettaminen on sen takia sekä syrjivää
    että lainvastaista .                                                             (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
5 ) Komissio on rikkonut olennaisia menettelymääräyksiä
                                                                   istuimen neljännen jaoston presidentin 22 päivänä maalis
    ja myös EY:n perustamissopimuksen 190 artiklaa                 kuuta 1995 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis
    ja yhteisöoikeuden kohtuullisuusperiaatetta, minkä             teristä on poistettu asia T-359/94, Schmidt + Clemens
    vuoksi komission päätös on mitätön, koska komissio:            GmbH + Co, Edelstahlwerke Kaiserau vastaan Euroopan
                                                                   yhteisöjen komissio.
    — ei ole onnistunut esittämään todisteita eikä riittäviä
         perusteita päätöksen tueksi;                              (M EYVL N:o C 370, 24 . 12 . 1994


title: Asia F-77/11: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 12.12.2012 — Van Neyghem v. neuvosto (Henkilöstö — Virkamiehet — Ylennys — Vuoden 2007 ylennyskierros — Ylentämättä jättäminen — Kumoaminen — Täytäntöönpanotoimet — Uusi ansioiden vertailu)

text:
               9.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/31

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 12.12.2012 — Van Neyghem v. neuvosto
   (Asia F-77/11) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Ylennys - Vuoden 2007 ylennyskierros - Ylentämättä jättäminen - Kumoaminen - Täytäntöönpanotoimet - Uusi ansioiden vertailu)
   2013/C 38/59
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Kris Van Neyghem (Tienen, Belgia) (edustaja: asianajaja M. Velardo)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer ja J. Herrmann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus asiassa F-53/08 annetun tuomion täytäntöön panemiseksi tehdyn päätöksen, jolla on hylätty kantajan hakemus hänen ylentämisestään palkkaluokkaan AST 7 vuoden 2007 ylennyskierroksella, kumoamiseksi sekä kantajalle väitetysti aiheutuneen vahingon korvaamista koskeva vaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan yksi neljäsosa Kris Van Neyghemin oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Kris Van Neyghem vastaa kolmesta neljäsosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.

      (1)  EUVL C 340, 19.11.2011, s. 40.


title: Asia T-218/10: Kanne 12.5.2010 — DHL International v. SMHV — Service Point Solutions (SERVICEPOINT)

text:
               17.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/26

         Kanne 12.5.2010 — DHL International v. SMHV — Service Point Solutions (SERVICEPOINT)
   (Asia T-218/10)
   2010/C 195/41
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: DHL International GmbH (Bonn, Saksa) (edustaja: Rechtsanwalt K.-U. Jonas)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Service Point Solutions, SA (Barcelona, Espanja)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 25.2.2010 asiassa R 62/2009-2 tekemä päätös on kumottava ja

               —

               vastaaja ja — tilanteen mukaan — vastapuoli on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, joka sisältää sanan ”SERVICEPOINT”, luokkiin 16, 20, 35 ja 39 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Service Point Solutions S.A.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kuviomerkki, joka sisältää sanan ”Service Point”, luokkiin 8, 9, 16, 20, 35, 38, 39 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten, kuviomerkki, joka sisältää sanan ”service point”, luokkaan 16 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten ja kuviomerkki, joka sisältää sanan ”service point”, luokkiin 9 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska kyseisten tavaramerkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa, ja asetuksen (EY) N:o 207/2009 76 artiklan 1 ja 2 kohtaa on rikottu, koska valituslautakunta on jättänyt virheellisesti ottamatta huomioon tiettyjä asiakirjoja.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


title: Asia T-318/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 3.3.2008 — National Association of Licensed Opencast Operators v. komissio

text:
               26.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/43

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 3.3.2008 — National Association of Licensed Opencast Operators v. komissio
   (Asia T-318/07) (1)

   (2008/C 107/75)

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 247, 20.10.2007.


title: Asia C-484/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.9.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht München I – Saksa) – Tobias Mc Fadden v. Sony Music Entertainment Germany GmbH (Ennakkoratkaisupyyntö — Tietoyhteiskunta — Palvelujen vapaa liikkuvuus — Elinkeinonharjoittajan langaton lähiverkko (WLAN) — Asettaminen yleisön vapaasti saataville — Välittäjinä toimivien palvelun tarjoajien vastuu — Pelkkä siirtotoiminta — Direktiivi 2000/31/EY — 12 artikla — Vastuun rajoittaminen — Kyseisen verkon tuntematon käyttäjä — Oikeudenhaltijoilla suojattuun teokseen olevien oikeuksien loukkaaminen — Verkon suojaamista koskeva velvollisuus — Elinkeinonharjoittajan siviilioikeudellinen vastuu)

text:
               14.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 419/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.9.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht München I – Saksa) – Tobias Mc Fadden v. Sony Music Entertainment Germany GmbH
   (Asia C-484/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Tietoyhteiskunta - Palvelujen vapaa liikkuvuus - Elinkeinonharjoittajan langaton lähiverkko (WLAN) - Asettaminen yleisön vapaasti saataville - Välittäjinä toimivien palvelun tarjoajien vastuu - Pelkkä siirtotoiminta - Direktiivi 2000/31/EY - 12 artikla - Vastuun rajoittaminen - Kyseisen verkon tuntematon käyttäjä - Oikeudenhaltijoilla suojattuun teokseen olevien oikeuksien loukkaaminen - Verkon suojaamista koskeva velvollisuus - Elinkeinonharjoittajan siviilioikeudellinen vastuu))
   (2016/C 419/05)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht München I

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Tobias Mc Fadden

      Vastaaja: Sony Music Entertainment Germany GmbH

      Tuomiolauselma

               1)

               Tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista 8.6.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/31/EY (direktiivi sähköisestä kaupankäynnistä) 12 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä saman direktiivin 2 artiklan a alakohdan ja teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22.6.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.7.1998 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/48/EY, 1 artiklan 2 alakohdan kanssa, on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen viestintäverkon ylläpitäjän tarjoama palvelu, joka muodostuu kyseisen verkon maksuttomasta yleisön käyttöön asettamisesta, on tuossa ensimmäiseksi mainitussa säännöksessä tarkoitettu ”tietoyhteiskunnan palvelu”, jos asianomainen palvelun tarjoaja suorittaa sen myymiensä tavaroiden tai tarjoamiensa palvelujen mainostamiseksi.

               2)

               Direktiivin 2000/31 12 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että jotta kyseisessä säännöksessä tarkoitettu palvelu, joka muodostuu viestintäverkkoyhteyden tarjoamisesta, voidaan katsoa tarjotuksi, edellytetään, että kyseinen yhteys ei ylitä vaaditun tietojen siirron toteuttamisen varmistavan teknisen, automaattisen ja passiivisen prosessin rajoja, eikä muiden lisävaatimusten ole täytyttävä.

               3)

               Direktiivin 2000/31 12 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että saman direktiivin 14 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädettyä edellytystä ei sovelleta analogisesti mainittuun 12 artiklan 1 kohtaan.

               4)

               Direktiivin 2000/31 12 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä saman direktiivin 2 artiklan b alakohdan kanssa, on tulkittava siten, ettei kyseisessä säännöksessä mainitun vaatimuksen lisäksi ole olemassa sellaisia muita vaatimuksia, jotka viestintäverkkoyhteyden tarjoavan palvelun tarjoajan on täytettävä.

               5)

               Direktiivin 2000/31 12 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että henkilö, jolle on aiheutunut vahinkoa siitä, että hänen oikeuksiaan teokseen on loukattu, voi vaatia viestintäverkkoyhteyden tarjoajalta korvausta sillä perusteella, että kolmannet ovat käyttäneet yhtä näistä yhteyksistä hänen oikeuksiensa loukkaamiseen, ja hänen korvausvaatimukseensa liittyvien kehotusmenettelystä aiheutuneiden kulujen tai oikeudenkäyntikulujen korvaamista. Kyseistä säännöstä on sitä vastoin tulkittava siten, ettei se ole esteenä sille, että kyseinen henkilö vaatii tuon loukkauksen jatkamisen kieltämistä ja kehotusmenettelystä aiheutuneiden kulujen ja oikeudenkäyntikulujen maksamista viestintäverkkoyhteyden tarjoajalta, jonka palveluja on käytetty tuossa loukkauksessa, jos kyseisillä vaatimuksilla pyritään siihen, että kansallinen viranomainen tai tuomioistuin antaa määräyksen, jolla kyseistä verkkoyhteyden tarjoajaa kielletään sallimasta mainitun loukkauksen jatkaminen, tai ne johtuvat tällaisen määräyksen antamisesta.

               6)

               Direktiivin 2000/31 12 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä saman direktiivin 12 artiklan 3 kohdan kanssa, on tulkittava – kun otetaan huomioon perusoikeuksien suojasta ilmenevät vaatimukset sekä direktiiveissä 2001/29 ja 2004/48 säädetyt säännöt – siten, ettei se ole lähtökohtaisesti esteenä sellaisen määräyksen antamiselle, jolla – kuten pääasiassa kyseessä olevalla määräyksellä – sellaisen viestintäverkkoyhteyden tarjoaja, jonka avulla yleisö voi luoda yhteyden internetiin, velvoitetaan sakon uhalla estämään kolmansia saattamasta yleisön saataviin kyseisen internetyhteyden kautta tietty tekijänoikeudella suojattu teos tai sen osat internetin tiedostojenjakosivustolla (peer-to-peer), jos kyseisellä verkkoyhteyden tarjoajalla on valittavanaan teknisiä toimenpiteitä mainitun määräyksen noudattamiseksi, vaikka kyseinen valinnanvapaus rajoittuukin ainoastaan toimenpiteeseen, joka muodostuu internetyhteyden suojaamisesta salasanalla, siltä osin kuin kyseisen verkon käyttäjät ovat velvollisia ilmaisemaan henkilöllisyytensä vaaditun salasanan saamiseksi eivätkä voi siis toimia anonyymisti, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava.

      (1)  EUVL C 46, 9.2.2015.