title: Asia T-97/05: Sergio Rossi S.p.A.:n 22.2.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne

text:
               14.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 115/27

         Sergio Rossi S.p.A.:n 22.2.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne
   (Asia T-97/05)
   (2005/C 115/50)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Sergio Rossi S.p.A. on nostanut 22.2.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Alessandro Ruo.
   Vastapuolena valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä oli: Marcorossi S.r.l..
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               1)

               Kumoaa riitautetun päätöksen

               2)

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Marcorossi

               Haettu tavaramerkki:

               Sanamerkki ”MARCOROSSI” — rekisteröintihakemus nro 1.405.869 luokan 18 (laukut, matkalaukut, lompakot, sateenvarjot) ja luokan 25 (kengät, vyöt, asusteet) tavaroita varten

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Kantaja

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Italialainen ja kansainvälisesti rekisteröity merkki ”MISS ROSSI” luokan 25 tavaroita varten ja ”SERGIO ROSSI” luokassa 25 tarkoitettuja jalkineita varten sekä yhteisön tavaramerkki ”SERGIO ROSSI” luokkien 3, 18 ja 25 tavaroita varten

               Väiteosaston ratkaisu:

               Hyväksyminen

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Valituksen hyväksyminen ja väiteosaston ratkaisun hylkääminen

               Kanneperusteet:

               Yhteisön tavaramerkkiasetuksen (EY) N:o 40/94 rikkominen, koska riitautetussa päätöksessä tarkoitetut tavaramerkit ovat tämän asetuksen vastaisia


title: Asia F-149/15: Kanne 21.12.2015 – ZZ v. komissio

text:
               22.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 68/46

         Kanne 21.12.2015 – ZZ v. komissio
   (Asia F-149/15)
   (2016/C 068/60)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja L. Levi)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vaatimus kumota päätös, jolla kantajalle määrättiin seuraamuksena palkkaluokassa etenemisen keskeytyminen ja velvoitettiin hänet korvaamaan Euroopan unionille väitetysti aiheutunut vahinko, ja vaatimus kantajalle väitetysti aiheutuneen aineettoman ja hänen mainettaan koskevan vahingon korvaamiseksi

      Vaatimukset

               —

               Kolmijäsenisen nimittävän viranomaisen päätös CMS 13-005 on kumottava siltä osin kuin siinä määrätään palkkaluokassa eteneminen keskeytyneeksi 18 kuukauden ajaksi ja velvoitetaan korvaamaan 108 596,35 euron suuruinen vahinko

               —

               kantajan tekemän valituksen hylkäämispäätös on kumottava tarvittavilta osin

               —

               toissijaisesti päätöksessä CMS 13-005 määrättyä taloudellista seuraamusta on alennettava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan kantajalle aiheutunut aineeton ja hänen mainettaan koskeva vahinko, jonka määräksi arvioidaan 20 000 euroa

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-209/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.7.2013 — MB System v. komissio (Valtiontuet — Tuki, jota Saksa on myöntänyt Biria-konsernille julkisen yrityksen hankkiman äänettömän osakkuuden muodossa — Päätös, jolla tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi — Päätös, joka on tehty sen jälkeen, kun unionin yleinen tuomioistuin kumosi samaa menettelyä koskevan aikaisemman päätöksen — Etu — Yksityinen sijoittaja -arviointi — Vaikeuksissa olevan yrityksen käsite — Tukiosuuden laskeminen — Ilmeinen arviointivirhe)

text:
               10.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 233/6

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.7.2013 — MB System v. komissio
   (Asia T-209/11) (1)

   (Valtiontuet - Tuki, jota Saksa on myöntänyt Biria-konsernille julkisen yrityksen hankkiman äänettömän osakkuuden muodossa - Päätös, jolla tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi - Päätös, joka on tehty sen jälkeen, kun unionin yleinen tuomioistuin kumosi samaa menettelyä koskevan aikaisemman päätöksen - Etu - Yksityinen sijoittaja -arviointi - Vaikeuksissa olevan yrityksen käsite - Tukiosuuden laskeminen - Ilmeinen arviointivirhe)
   2013/C 233/09
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: MB System GmbH & Co. KG (Nordhausen, Saksa) (edustajat: asianajajat G. Brüggen ja C. Geiert)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Erlbacher ja T. Maxian Rusche)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan valtiontuesta C-38/05 (ex NN 52/04), jonka Saksa on myöntänyt Biria-konsernille, 14.12.2010 annettu komission päätös 2011/471/EU (EUVL 2011, L 195, s. 55).

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               MB System GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 186, 25.6.2011.


title: Asia C-378/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione Tributaria Regionale di Roma (Italia) on esittänyt 16.7.2015 – Mercedes Benz Italia SpA v. Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3

text:
               12.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 337/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione Tributaria Regionale di Roma (Italia) on esittänyt 16.7.2015 – Mercedes Benz Italia SpA v. Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3
   (Asia C-378/15)
   (2015/C 337/05)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Commissione Tributaria Regionale di Roma

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Mercedes Benz Italia SpA

      Vastapuoli: Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko direktiivin 2006/112/EY (1) 168, 173, 174 ja 175 artikla, kun niitä tulkitaan unionin oikeuden suhteellisuus-, tehokkuus- ja neutraalisuusperiaatteiden mukaisesti, esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle (erityisesti tasavallan presidentin asetuksen 633/1972 19 §:n 5 momentti ja 19-bis §) ja kansallisen veroviranomaisen käytännölle, jossa velvoitetaan ottamaan vähennysoikeuden käyttämisen perusteeksi toimijan liikevaihdon koostumus myös niin sanottujen liitännäisten liiketoimien määrittämisen osalta eikä mahdollisteta laskutapaa, joka perustuu hankintojen koostumukseen ja tosiasialliseen käyttötarkoitukseen ja joka kuvastaa objektiivisesti sitä todellista osuutta kustannuksista, joka voidaan kohdentaa sekä veronalaisiin että verottomiin verovelvollisen liiketoimiin?

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL L 347, .s. 1).


title: Asia C-271/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 8.5.2013 (Cour d'appel de Monsin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Petroma Transports SA, Martens Energie SA, Martens Immo SA, Martens SA, Fabian Martens, Geoffroy Martens ja Thibault Martens v. Belgian valtio (Verotus — Arvonlisävero — Kuudes direktiivi 77/388/ETY — Ostoihin sisältyvän veron vähennysoikeus — Verovelvollisen velvollisuudet — Sääntöjenvastaisten tai epätäsmällisten laskujen hallussapito — Pakollisten mainintojen puuttuminen — Vähennysoikeuden epääminen — Jälkikäteinen näyttö siitä, että laskutetut liiketoimet ovat todellisia — Oikaisulaskut — Oikeus arvonlisäveron palautukseen — Verotuksen neutraalisuuden periaate)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/35

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 8.5.2013 (Cour d'appel de Monsin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Petroma Transports SA, Martens Energie SA, Martens Immo SA, Martens SA, Fabian Martens, Geoffroy Martens ja Thibault Martens v. Belgian valtio
   (Asia C-271/12) (1)

   (Verotus - Arvonlisävero - Kuudes direktiivi 77/388/ETY - Ostoihin sisältyvän veron vähennysoikeus - Verovelvollisen velvollisuudet - Sääntöjenvastaisten tai epätäsmällisten laskujen hallussapito - Pakollisten mainintojen puuttuminen - Vähennysoikeuden epääminen - Jälkikäteinen näyttö siitä, että laskutetut liiketoimet ovat todellisia - Oikaisulaskut - Oikeus arvonlisäveron palautukseen - Verotuksen neutraalisuuden periaate)
   2013/C 225/60
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour d'appel de Mons

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Petroma Transports SA, Martens Energie SA, Martens Immo SA, Martens SA, Fabian Martens, Geoffroy Martens ja Thibault Martens

      Vastaaja: Belgian valtio

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Cour d'appel de Mons — Belgia — Arvonlisäveroa koskevien säännösten tulkinta — Tuotantopanoksista maksetusta verosta tehtävä vähennys — Verovelvollisen velvollisuus — Arvonlisäveron vähennysoikeuden edellytykseksi asetettu tietyt pakolliset merkinnät sisältävän laskun hallussa pitäminen — Olennaisen merkinnän käsite — Vähennysoikeuden epääminen — Sellaisten tietojen jälkikäteinen esittäminen, joilla osoitetaan laskutettujen liiketoimien tosiasiallinen suorittaminen ja luonne sekä laskutettu määrä — Sellaisen kansallisen oikeuskäytännön, jossa on kielletty vähennysoikeus pakollisten merkintöjen puuttuessa laskusta, yhteensoveltuvuus unionin oikeuden kanssa — Verotuksen neutraalisuuden periaatteen tulkinta — Laskujen epäselvyyden vaikutus valtion velvollisuuteen palauttaa sille maksettu arvonlisävero

      Tuomiolauselma

               1)

               Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 14.2.1994 annetulla neuvoston direktiivillä 94/5/EY, säännöksiä on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä pääasian oikeudenkäynnin kohteena olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jonka perusteella arvonlisäveron vähennysoikeus voidaan evätä verovelvollisilta palvelujen vastaanottajilta, joilla on hallussaan epätäydellisiä laskuja, vaikka laskut täydennettäisiin tällaisen epäämispäätöksen tekemisen jälkeen toimittamalla tietoja, joiden tarkoitus on osoittaa, että laskutetut liiketoimet ovat olleet todellisia, sekä niiden luonne ja hinta.

               2)

               Verotuksen neutraalisuuden periaate ei ole esteenä sille, että veroviranomainen kieltäytyy palauttamasta palveluja suorittaneen yhtiön maksamaa arvonlisäveroa, vaikka nämä palvelut vastaanottaneilta yhtiöiltä on palvelut suorittaneen yhtiön laatimissa laskuissa todettujen sääntöjenvastaisuuksien vuoksi evätty oikeus vähentää kyseisiin palveluihin kohdistuva arvonlisävero.

      (1)  EUVL C 243, 11.8.2012.


title: Asia F-132/11: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 7.11.2013 — Marcuccio v. komissio (Henkilöstö — Työjärjestyksen 34 artiklan 1 ja 6 kohta — Kanne, joka on toimitettu telekopiolaitteella kanteen nostamisen määräajassa — Asianajajan allekirjoitus on erilainen kuin alkuperäisessä kirjeitse toimitetussa kannekirjelmässä — Myöhässä nostettu kanne — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen — Mitättömyys)

text:
               21.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 377/22

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 7.11.2013 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-132/11) (1)

   (Henkilöstö - Työjärjestyksen 34 artiklan 1 ja 6 kohta - Kanne, joka on toimitettu telekopiolaitteella kanteen nostamisen määräajassa - Asianajajan allekirjoitus on erilainen kuin alkuperäisessä kirjeitse toimitetussa kannekirjelmässä - Myöhässä nostettu kanne - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen - Mitättömyys)
   2013/C 377/51
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja J. Baquero Cruz, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus sen komission päätöksen kumoamiseksi, jolla hylättiin hiljaisesti kantajan vaatimus saada kirjallisesti tiedot ennen vuotta 2005 ja vuosina 2005–2010 kertyneiden niiden vuosilomapäivien määrästä, joihin kantajalla oli oikeus hakemuksen tekopäivänä, ja niiden vuosilomapäivien määrästä, joihin kantajalla on oikeus vuoden 2010 loppuun mennessä, ja vaatimus näiden lomapäivien pitämiseksi, sekä niiden syiden ilmoittamiseksi, joiden vuoksi tällaiset hakemukset voitaisiin mahdollisesti hylätä

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Luigi Marcuccio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 65, 3.3.2012, s. 23.


title: Asia T-495/12: Kanne 16.11.2012 — European Drinks v. SMHV — Alexandrion Grup Romania (Dracula Bite)

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/57

         Kanne 16.11.2012 — European Drinks v. SMHV — Alexandrion Grup Romania (Dracula Bite)
   (Asia T-495/12)
   2013/C 26/115
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: European Drinks SA (Ștei, Romania) (edustaja: asianajaja V. von Bomhard)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Alexandrion Grup Romania Srl (Pleasa, Romania)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) asiassa R 680/2011-4 6.9.2012 antaman päätöksen ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Värillinen kuviomerkki ”Dracula Bite” luokkiin 33, 35 ja 39 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 7588247

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Romaniassa tavaramerkiksi nro 34847 luokkiin 33 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten rekisteröity kuviomerkki ”Dracula”

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hylättiin kaikilta osin.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin.

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 kohdan ja 42 artiklan 3 kohdan rikkominen.


title: Asia C-272/10: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 18.1.2011 (Dioikitiko Efeteio Thessalonikisin (Kreikka) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Souzana Berkizi-Nikolakaki v. Anotato Symvoulio epilogis prosopikou (A.S.E.P.) ja Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta — Sosiaalipolitiikka — SEUT 155 artiklan 2 kohta — Direktiivi 1999/70/EY — Määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 8 lauseke — Julkisen sektorin määräaikaiset työsopimukset — Perättäiset sopimukset — Väärinkäyttö — Seuraamukset — Määräaikaisen työsopimuksen muuttaminen toistaiseksi voimassa olevaksi — Menettelysäännöt — Preklusiivinen määräaika — Vastaavuusperiaate ja tehokkuusperiaate — Työntekijöiden suojan yleisen tason heikentyminen)

text:
               16.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 120/3

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 18.1.2011 (Dioikitiko Efeteio Thessalonikisin (Kreikka) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Souzana Berkizi-Nikolakaki v. Anotato Symvoulio epilogis prosopikou (A.S.E.P.) ja Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis
   (Asia C-272/10) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta - Sosiaalipolitiikka - SEUT 155 artiklan 2 kohta - Direktiivi 1999/70/EY - Määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 8 lauseke - Julkisen sektorin määräaikaiset työsopimukset - Perättäiset sopimukset - Väärinkäyttö - Seuraamukset - Määräaikaisen työsopimuksen muuttaminen toistaiseksi voimassa olevaksi - Menettelysäännöt - Preklusiivinen määräaika - Vastaavuusperiaate ja tehokkuusperiaate - Työntekijöiden suojan yleisen tason heikentyminen)
   2011/C 120/05
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Dioikitiko Efeteio Thessalonikis

      Asianosaiset

      Kantaja: Souzana Berkizi-Nikolakaki

      Vastaajat: Anotato Symvoulio epilogis prosopikou (A.S.E.P.) ja Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Dioikitiko Efeteio Thessalonikis — EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1979 annetun direktiivin 1999/70/EY (EYVL L 175, s. 43) liitteessä olevan 8 lausekkeen 3 kohdan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jolla otetaan käyttöön preklusiivinen määräaika, joka koskee määräaikaisten työsopimusten muuttamista toistaiseksi voimassa oleviksi työsopimuksiksi

      Määräysosa

               1)

               SEUT 155 artiklan 2 kohtaa ja määräaikaisesta työstä 18.3.1999 tehtyä puitesopimusta, joka on Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1979 annetun direktiivin 1999/70/EY liitteenä, on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä määräaikaisessa työsuhteessa julkisella sektorilla työskenteleviä työntekijöitä koskevista säännöksistä annetun presidentin asetuksen 164/2004 11 §:n 2 momentin kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan työntekijän hakemus sellaisten perättäisten määräaikaisten työsopimusten muuttamiseksi toistaiseksi voimassa olevaksi työsopimukseksi, jotka ovat katsottavissa työsopimusten väärinkäyttämiseksi, on tehtävä toimivaltaiselle viranomaiselle kahden kuukauden preklusiivisessa määräajassa mainitun asetuksen voimaantulopäivästä, kunhan tämä määräaika ei tee unionin oikeudessa taattujen oikeuksien käyttämisestä mahdotonta tai suhteettoman vaikeaa, mikä ennakkoratkaisua pyytävän tuomioistuimen on selvitettävä.

               2)

               Määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 8 lausekkeen 3 kohtaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä presidentin asetuksen 164/2004 11 §:n 2 momentin kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan työntekijän hakemus sellaisten perättäisten määräaikaisten työsopimusten muuttamiseksi toistaiseksi voimassa olevaksi työsopimukseksi, jotka ovat katsottavissa työsopimusten väärinkäyttämiseksi, on tehtävä toimivaltaiselle viranomaiselle kahden kuukauden preklusiivisessa määräajassa mainitun asetuksen voimaantulopäivästä, vaikka samanlaisissa, tätä ennen voimassa olleissa säännöksissä säädettyjä vastaavia määräaikoja olisikin jatkettu, kunhan tällä lainsäädännöllä ei heikennetä määräaikaisten työntekijöiden suojan yleistä tasoa.

      (1)  EUVL C 221, 14.8.2010.


title: Asia C-570/10: Kanne 6.12.2010 — Euroopan komissio vastaan Irlanti

text:
               26.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/22

         Kanne 6.12.2010 — Euroopan komissio vastaan Irlanti
   (Asia C-570/10)
   2011/C 63/40
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet N. Yerrell ja M. Mac Aodha)

      Vastaaja: Irlanti

      Vaatimukset

               —

               on katsottava, että Irlanti ei ole noudattanut vaarallisten aineiden sisämaankuljetuksista 24.9.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/68/EY (1) 10 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut niitä komissiolle

               —

               Irlanti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Määräaika direktiivin täytäntöönpanolle päättyi 30.6.2009.

      (1)  EUVL L 260, s. 13


title: Asian C-265/96 poistaminen rekisteristä

text:
8.2.97              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 40/ 15
ristä on poistettu asia C- 134/96 , Euroopan yhteisöjen ko        teristä on poistettu asia C-l 79/96 , Euroopan yhteisöjen
missio vastaan Espanjan kuningaskunta .                            komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta .
(') EYVL N:o C 180,22.6.1996 .                                     (M EYVL N:o C 247, 24.8.1996 .
                                                                             Asian C-243/96 (*) poistaminen rekisteristä
         Asian C-152/96 O poistaminen rekisteristä                                           ( 97/C 40/37)
                        ( 97/C 40/35 )
                                                                   Euroopan        yhteisöjen      tuomioistuimen   presidentin
                                                                   19.11.1996 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis
Euroopan       yhteisöjen       tuomioistuimen     presidentin     teristä on poistettu asia C-243/96, Euroopan yhteisöjen
12.9.1996 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste           komissio vastaan Belgian kuningaskunta .
ristä on poistettu asia C-152/96 , Euroopan yhteisöjen ko
missio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta .                      (') EYVL N:o C 269 , 14.9.1996 .
(') EYVL N:o C 233 , 10.8.1996 .
                                                                             Asian C-265/96 H poistaminen rekisteristä
                                                                                ( 97/C 40/38 )
         Asian C-l 79/96 ( ] ) poistaminen rekisteristä            Euroopan        yhteisöjen      tuomioistuimen    presidentin
                        ( 97/C 40/36 )                             18.11.1996 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis
                                                                   teristä on poistettu asia C-265/96 , Euroopan yhteisöjen
                                                                   komissio vastaan Belgian kuningaskunta .
Euroopan       yhteisöjen       tuomioistuimen     presidentin
18.11.1996 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis             ( 1 ) EYVL N:o C 269 , 14.9.1996 .
                                          ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           Euroopan yhteisö, jota edustavat 1 ) Euroopan unionin
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                              neuvosto ( asiamiehinä Jean-Paul Jacque, Arthur Brautigam
                11 päivänä joulukuuta 1996,                        ja Jürgen Huber sekä Anna Lo Monaco ) ja 2 ) Euroopan
                                                                   yhteisöjen komissio ( asiamiehinä Peter Gilsdorf ja Ulrich
asiassa T-521/93 , Atlanta AG ym. vastaan Euroopan unio           Wölker ), joita tukevat Ranskan tasavalta ( asiamiehinä Ed
      nin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (')             wige Belliard ja Gautier Mignot ) ja Ison-Britannian ja
(Yhteinen markkinajärjestely — Banaanit — Tuontijärjes            Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ( asiamiehenä
              telmä — Vahingonkorvauskanne)                        aluksi S. Lucinda Hudson ja myöhemmin Lindsey Nicoll ),
                                                                   jossa kantajat vaativat, että Euroopan yhteisö, jota edusta
                         ( 97/C 40/39 )                            vat neuvosto ja komissio, on tuomittava maksamaan va
                                                                   hingonkorvausta hyvitykseksi siitä vahingosta , joka on ai
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                      heutunut banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä 13
                                                                   päivänä helmikuuta 1993 annetusta neuvoston asetuksesta
                                                                    ( ETY ) N:o 404/93 ( EYVL N:o L 47, 25.2.1993 , s . 1 ), Eu
Asiassa T-521 /93 , Atlanta AG, kotipaikka Bremen ( Saksa ),       roopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Atlanta Handelsgesellschaft Harder & Co. GmbH, koti                ( laajennettu neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa : jaos
paikka Bremen, Afrikanische Frucht-Compagnie GmbH,                 ton puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit R. García
kotipaikka Hampuri ( Saksa), Cobana Bananeneinkaufsge             Valdecasas, P. Lindh, J. Azizi ja J. D. Cooke, kirjaaja : H.
sellschaft mbh & Co . KG, kotipaikka Hampuri, Edeka                Jung, on antanut 11.12.1996 tuomion, jonka tuomiolau
 Fruchtkontor GmbH, kotipaikka Hampuri, Internationale              selma on seuraava :
Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co ., kotipaikka
 Hampuri, ja Pacific Fruchtimport GmbH, kotipaikka
 Hampuri, edustajinaan asianajajat Erik A. Undritz ja Gerrit
 Schohe , Hampuri, prosessiosoite Luxemburgissa asian
 ajotoimisto Marc Baden, 24 rue Marie-Adelaide, vastaan              1 ) Kanne hylätään.


title: Asia T-663/13 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2014 – valittajana tilintarkastustuomioistuin ja muuna osapuolena BF (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Palvelukseen ottaminen — Nimittäminen henkilöstöasioiden johtajan virkaan — Hakemuksen hylkääminen — Esivalintalautakunnan esittämän kertomuksen perustelemista koskeva velvollisuus)

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/41

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2014 – valittajana tilintarkastustuomioistuin ja muuna osapuolena BF
   (Asia T-663/13 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Palvelukseen ottaminen - Nimittäminen henkilöstöasioiden johtajan virkaan - Hakemuksen hylkääminen - Esivalintalautakunnan esittämän kertomuksen perustelemista koskeva velvollisuus))
   2014/C 421/57
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan unionin tilintarkastustuomioistuin (asiamiehet: T. Kennedy ja J. Vermer)

      Muu osapuoli: BF (Luxembourg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja L. Levi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, joka on tehty Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) 17.10.2013 antamasta tuomiosta BF v. tilintarkastustuomioistuin (F-69/11, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) ja jossa vaaditaan kyseisen tuomion kumoamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Euroopan unionin tilintarkastustuomioistuin vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan BF:lle tästä asiasta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 52, 22.2.2014.


title: Asia F-46/14: Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 20.7.2016 – Hoeve v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Eläkkeet — Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohta — Ennen unionin palvelukseen tuloa kansallisessa eläkejärjestelmässä saavutetut eläkeoikeudet — Oikeuksien siirtäminen unionin eläkejärjestelmään — Hyvitettäviä palvelusvuosia koskeva ehdotus — Oikeudenkäyntiväite — Asianosaiselle vastaisen toimen käsite — Työjärjestyksen 83 artikla)

text:
               3.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 364/50

      Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 20.7.2016 – Hoeve v. komissio
      (Asia F-46/14) (1)

      ((Henkilöstö - Virkamiehet - Eläkkeet - Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohta - Ennen unionin palvelukseen tuloa kansallisessa eläkejärjestelmässä saavutetut eläkeoikeudet - Oikeuksien siirtäminen unionin eläkejärjestelmään - Hyvitettäviä palvelusvuosia koskeva ehdotus - Oikeudenkäyntiväite - Asianosaiselle vastaisen toimen käsite - Työjärjestyksen 83 artikla))
      (2016/C 364/64)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Roelof-Jan Wino Hoeve (Bryssel, Belgia) (edustajat: aluksi asianajajat D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas ja J.-N. Louis, sitten J.-N. Louis)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi J. Currall ja G. Gattinara, sitten G. Gattinara ja lopuksi G. Gattinara ja F. Simonetti)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Vaatimus sen päätöksen kumoamisesta, joka koskee kantajan eläkeoikeuksien siirtoa unionin eläkejärjestelmään soveltaen henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevaan 11 ja 12 artiklaan liittyviä uusia yleisiä täytäntöönpanosäännöksiä

         Määräysosa

                  1)

                  Kanne jätetään tutkimatta.

                  2)

                  Roelof-Jan Wino Hoeve vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 212, 7.7.2014, s. 47.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 15 päivänä kesäkuuta 2001 asiassa T-339/00 R, Bactria Industriehygiene Service GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Välitoimimenettely – Asetus (ETY) N:o 1896/2000 – Direktiivi 98/8/ETY – Kiireettömyys)

text:
16.2.2002               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 44/15
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            miehinään K. Wiedner ja B. Mongin), jossa kantaja vaatii, että
      TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS                             ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa komission
                                                                        12.9.2000 tekemän päätöksen, jolla hylättiin kantajan
                  15 päivänä kesäkuuta 2001                             6.3.2000 tekemä valitus, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                        tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
                                                                        puheenjohtaja R. M. Moura Ramos, sekä tuomarit J. Pirrung
asiassa T-339/00 R, Bactria Industriehygiene Service                    ja A.W.H. Meij, kirjaaja: H. Jung, on antanut 25.10.2001
        GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio                       määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
(Välitoimimenettely – Asetus (ETY) N:o 1896/2000 – Direk-
                tiivi 98/8/ETY – Kiireettömyys)                         1)    Kanne jätetään tutkimatta.
                           (2002/C 44/27)                               2)    Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                      3)    Lausunnon antaminen Euroopan yleisradioliiton väliintuloha-
                                                                              kemuksesta raukeaa.
Asiassa T-339/00 R, Bactria Industriehygiene Service GmbH,
kotipaikka Kirchheimbolanden (Saksa), edustajinaan asianaja-            (1) EYVL C 79, 10.3.2001.
jat K. van Maldegem ja C. Mereu, prosessiosoite Luxemburgissa,
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään
R. Wainwright ja L. Ström), jossa kantaja vaatii biosidituottei-
den markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin
ja neuvoston direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 2 kohdassa
tarkoitetun ohjelman ensimmäisestä vaiheesta 7 päivänä syys-
kuuta 2000 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1896/200
(EYVL L 228, s. 6) täytäntöönpanon lykkäystä 6 artiklan
2 ja 3 kohdan sekä 7 artiklan 1 kohdan osalta, yhteisöjen                     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on an-                    TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
tanut 15.6.2001 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                                2 päivänä elokuuta 2001
1)    Välitoimihakemus hylätään.
2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                       asiassa T-111/01 R, Saxonia Edelmetalle GmbH vastaan
                                                                                Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                        (Välitoimimenettely – Täytäntöönpanon lykkääminen – Val-
                                                                                tiontuet – Asiavaltuus – Kiireellisyys)
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                                      (2002/C 44/29)
               TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                  25 päivänä lokakuuta 2001                                                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
asiassa T-354/00, Métropole télévision SA (M6) vastaan
              Euroopan yhteisöjen komissio(1)
                                                                        Asiassa T-111/01 R, Saxonia Edelmetalle GmbH, kotipaikka
                                                                        Halsbrücke (Saksa), edustajanaan asianajaja P. von Woedtke,
(Kilpailu – Kantelun hylkääminen – Oikeudenkäyntiväite –                vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään V. Kreu-
Kanne sellaisesta päätöksestä, jolla ainoastaan vahvistetaan            schitz ja V. Di Bucci), jossa kantaja vaatii sen 28.3.2001
aiemmin tehty päätös, josta on nostettu ajoissa kanne –                 tehdyn komission päätöksen K (2001) 1028 täytäntöönpanon
                     Tutkimatta jättäminen)                             lykkäämistä, joka koskee valtiontukea, jonka Saksan liittotasa-
                                                                        valta on myöntänyt EFBE Verwaltungs GmbH & Co. Manage-
                          (2002/C 44/28)                                ment KG:lle (nyttemmin Lintra Beteiligungsholding GmbH,
                                                                        johon kuuluvat Zeitzer Maschinen, Anlagen Geräte GmbH;
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       LandTechnik Schlüter GmbH; ILKA MAFA Kältetechnik
                                                                        GmbH; SKL Motoren- und Systembautechnik GmbH; SKL
                                                                        Specialapparatebau GmbH; Magdeburger Eisengießerei GmbH;
                                                                        Saxonia Edelmetalle GmbH ja Gothaer Fahrzeugwerk GmbH),
Asiassa T-354/00, Métropole télévision SA (M6), kotipaikka              yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presi-
Pariisi, edustajanaan asianajaja D. Théophile, prosessiosoite           dentti on 2.8.2001 antanut määräyksen, jonka määräysosa on
Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-              seuraava:


title: Asia C-442/11: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 9.2.2012 (High Court of Justicen (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Novartis AG v. Actavis UK Ltd (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta — Ihmisille tarkoitetut lääkkeet — Lisäsuojatodistus — Asetus (EY) N:o 469/2009 — 4 ja 5 artikla — Lisäsuojatodistus on myönnetty ainoalle vaikuttavalle aineelle — Suojan ulottuvuus — Useita vaikuttavia aineita, myös vaikuttavaa ainetta, jolle on myönnetty lisäsuojatodistus, sisältävä lääke)

text:
               5.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 133/12

         Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 9.2.2012 (High Court of Justicen (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Novartis AG v. Actavis UK Ltd
   (Asia C-442/11) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Ihmisille tarkoitetut lääkkeet - Lisäsuojatodistus - Asetus (EY) N:o 469/2009 - 4 ja 5 artikla - Lisäsuojatodistus on myönnetty ainoalle vaikuttavalle aineelle - Suojan ulottuvuus - Useita vaikuttavia aineita, myös vaikuttavaa ainetta, jolle on myönnetty lisäsuojatodistus, sisältävä lääke)
   2012/C 133/22
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Novartis AG

      Vastaaja: Actavis UK Ltd

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — High Court of Justice (Chancery Division) — Lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 469/2009 (EUVL L 152, s. 1) 4 ja 5 artiklan tulkinta — Lisäsuojatodistuksen ulottuvuus — Yksinomaan sellaisten lääkkeiden suojaaminen, jotka sisältävät vain suojattua vaikuttavaa ainetta, vai myös sellaisten lääkkeiden suojaaminen, jotka sisältävät suojattua vaikuttavaa ainetta yhdessä toisen vaikuttavan aineen kanssa

      Määräysosa

   Lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 469/2009 4 ja 5 artiklaa on tulkittava siten, että kun yhtä vaikuttavaa ainetta sisältävää ”tuotetta” suojattiin peruspatentilla ja kun tämän patentin haltijalla oli mahdollisuus tätä ”tuotetta” koskevan patenttisuojan nojalla estää sellaisen lääkkeen markkinoille saattaminen, joka sisälsi kyseistä vaikuttavaa ainetta ja yhtä tai useampaa muuta vaikuttavaa ainetta, tälle samalle ”tuotteelle” myönnetty lisäsuojatodistus mahdollistaa peruspatentin voimassaolon päättymisen jälkeen sen, että lisäsuojatodistuksen haltija voi estää kolmatta saattamasta kyseistä tuotetta sisältävän lääkkeen markkinoille ”tuotteen” sellaiseen käyttötarkoitukseen lääkkeenä, joka on hyväksytty ennen todistuksen voimassaolon päättymistä.

      (1)  EUVL C 311, 22.10.2011.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 27 päivänä syyskuuta 2000 asiassa C-456/99 P, J vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Palvelukseenottopaikka – Tavanomainen asuinpaikka palvelukseenoton aikana – Määritettyjen tosiseikkojen oikeudellinen luonnehdinta – Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)

text:
10.3.2001                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 79/7
alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yh-              Vilja- ja riisialan tuotantotukien valvontaa ja maksamista koskevista
denmukaistamisesta annetun neuvoston direktiivin 92/83/ETY                yksityiskohtaisista säännöistä 10 päivänä heinäkuuta 1986 annetun
nojalla (EYVL L 295, s. 43), yhteisöjen tuomioistuin (viides              komission asetuksen (ETY) N:o 2169/86, sellaisena kuin tämä
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja                     asetus on muutettuna 24.1.1989 annetulla komission asetuksella
D.A.O. Edward sekä tuomarit P.J.G. Kapteyn, A.M. La Pergola,              N:o 165/89, 7 artiklan 5 kohdan ilmaisua asianomainen on
P. Jann ja M. Wathelet (esittelevä tuomari), julkisasiamies:              tulkittava niin, että sillä ei tarkoiteta esteröidyn tai eetteröidyn
D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett,           tärkkelyksen ostajaa, joka on antanut toimittajalleen sitoumuksen
on antanut 7.12.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on                     käyttää ostamaansa tuotetta vain kyseisen asetuksen liitteessä I
seuraava:                                                                 lueteltujen tuotteiden valmistukseen. Tällaiselle ostajalle ei siis
                                                                          voida asettaa saman asetuksen 7 artiklan 5 kohdassa säädettyä
1)    Kanne hylätään.                                                     seuraamusta, toisin sanoen häntä ei voida velvoittaa maksamaan
                                                                          summaa, joka vastaa 105:tä prosenttia viimeisten 12 kuukauden
2)    Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.      aikana kyseiseen tuotteeseen sovelletusta korkeimmasta tuotanto-
                                                                          tuesta.
(1) EYVL C 71, 13.3.1999.
                                                                          (1) EYVL C 71, 13.3.1999.
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                       (ensimmäinen jaosto)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                    7 päivänä joulukuuta 2000
asiassa C-2/99 (Hessisches Finanzgerichtin, Kassel, esittä-                                           (viides jaosto)
mä ennakkoratkaisupyyntö), Döhler GmbH vastaan
                   Hauptzollamt Darmstadt (1)                                                 27 päivänä syyskuuta 2000
(Maatalous – Yhteinen markkinajärjestely – Tuotantotuet –
Asetuksen N:o 2169/86, sellaisena kuin se on muutettuna                   asiassa C-456/99 P, J vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
asetuksella N:o 165/89, 7 artikla – Esteröity ja eetteröity                                                sio (1)
tärkkelys – Säännönmukainen käyttö – Seuraamukset –
                  Asianomaisen henkilön käsite)                           (Henkilöstö – Palvelukseenottopaikka – Tavanomainen
                                                                          asuinpaikka palvelukseenoton aikana – Määritettyjen tosi-
                            (2001/C 79/12)                                seikkojen oikeudellinen luonnehdinta – Valitus, jonka tutkit-
                                                                                tavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (2001/C 79/13)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Asiassa C-2/99, jonka Hessisches Finanzgericht, Kassel (Saksa),
on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta                Asiassa C-456/99 P, J, Euroopan yhteisöjen komission virka-
on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen               mies, kotipaikka Bryssel, edustajinaan asianajajat G. Vander-
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa            sanden ja L. Levi, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa Société
vireillä olevassa asiassa, ennakkoratkaisun vilja- ja riisialan           de gestion fiduciaire, 2-4 rue Beck, jossa valittaja vaatii
tuotantotukien valvontaa ja maksamista koskevista yksityis-               muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
kohtaisista säännöistä 10 päivänä heinäkuuta 1986 annetun                 keusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-28/98,
komission asetuksen (ETY) N:o 2169/86 (EYVL L 189, s. 12),                J vastaan komissio, 28.9.1999 antaman tuomion (ei vielä
sellaisena kuin tämä asetus on muutettuna 24.1.1989 annetul-              julkaistu oikeustapauskokoelmassa) kumoamistaja kantajan
la komission asetuksella N:o 165/89 (EYVL L 20, s. 14 ja                  ensimmäisessä oikeusasteessa esittämien vaatimusten hyväksy-
oikaisu EYVL L 60, s. 56), 7 artiklan 5 kohdan tulkinnasta,               mistä, vastapuolena kirjallisessa menettelyssä: Euroopan yhtei-
yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien ko-                 söjen komissio (asiamiehenään J. Curall, jota avustaa D. Wael-
koonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuoma-                broeck), yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien ko-
rit P. Jann (esittelevä tuomari) ja L. Sevón, julkisasiamies:            koonpanossa: jaoston puheenjohtaja Edward sekä tuomarit
G. Cosmas, kirjaaja: osastopäällikkö D. Louterman-Hubeau,                 Sevón, La Pergola, Jann ja Wathelet, julkisasiamies: G. Cosmas,
on antanut 7.12.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on                     kirjaaja: R. Grass, on antanut 27.9.2000 tuomion, jonka
seuraava:                                                                 tuomiolauselma on seuraava:
 ---pagebreak--- C 79/8                   FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          10.3.2001
1)    Valitus hylätään.                                                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
2)    J velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (kolmas jaosto)
(1) EYVL C 47, 19.2.2000.                                                                       5 päivänä lokakuuta 2000
                                                                           asiassa C-182/97, Palazzo Piacentini Srl vastaan Ammini-
                                                                           strazione finanziaria dello Stato (Tribunale di Brescian
                                                                                esittämä ennakkoratkaisupyyntö) (1)
                                                                           (Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                           3 kohta – Selvästi samanlainen kysymys)
                           (kolmas jaosto)                                                            (2001/C 79/15)
                    5 päivänä lokakuuta 2000
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
asiassa C-363/96 (Tribunale di Catanian esittämä ennakko-
ratkaisupyyntö), ISFA SpA vastaan Ministero delle Finan-
                                                                           Asiassa C-182/97, jonka Tribunale di Brescia (Italia) on
                                 ze (1)
                                                                           saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on
                                                                           tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-
(Työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta – Selvästi samanlai-                 teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-
                            nen kysymys)                                   reillä olevassa asiassa Palazzo Piacentini Srl vastaan Ammini-
                                                                           strazione finanziaria dello Stato ennakkoratkaisun perusteetto-
                                                                           man edun palauttamista koskevan yhteisön oikeuden tulkin-
                           (2001/C 79/14)                                  nasta, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien
                                                                           kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J.C. Moitinho de Al-
                                                                           meida sekä tuomarit C. Gulmann ja J.-P. Puissochet (esittelevä
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)                        tuomari), julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja:
                                                                           R. Grass, on antanut 5.10.2000 määräyksen, jonka määräysosa
                                                                           on seuraava:
Asiassa C-363/96, jonka Tribunale di Catania (Italia) on
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on
tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-             1)    Yhteisön oikeus ei estä jäsenvaltiota vetoamasta yhteisön
teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-                   oikeuden vastaisesti perittyjen verojen takaisin maksamista
reillä olevassa asiassa ISFA SpA vastaan Ministero delle Finanze                 koskevaa vaatimusta vastaan kansalliseen kolmen vuoden
ennakkoratkaisun yhteisön oikeuden tulkinnasta perusteetto-                      vanhentumisaikaan, joka poikkeaa yksityisten oikeussubjektien
man edun palautusta koskevassa asiassa, yhteisöjen tuomiois-                     keskinäisiä perusteettoman edun palauttamiseen tähtääviä vaa-
tuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-                     timuksia koskevasta yleisestä järjestelmästä, jossa määräaika
johtaja J.C. Moitinho de Almeida sekä tuomarit C. Gulmann ja                     on pidempi, edellyttäen, että vanhentumisaika koskee yhtä
J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari), julkisasiamies: D. Ruiz-                  lailla sellaisia näiden verojen takaisin maksamista koskevia
Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 5.10.2000                         vaatimuksia, jotka perustuvat yhteisön oikeuteen, että sellaisia
määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                                        vastaavia takaisin maksamista koskevia vaatimuksia, jotka
                                                                                perustuvat kansalliseen oikeuteen.
Pääasiassa vallitsevan kaltaisissa olosuhteissa yhteisön oikeuden          2)    Pääasian kaltaisissa olosuhteissa yhteisön oikeus ei estä jäsen-
vastaista ei ole se, että jäsenvaltio ei palauta direktiivin vastaisesti         valtiota vetoamasta direktiivin vastaisesti perittyjen verojen
kannettuja veroja tai maksuja sen vuoksi, että oikeus palautukseen               takaisin maksamista koskevaa vaatimusta vastaan kansalliseen
on menetetty sellaisen kansallisen määräajan päättymisen vuoksi,                 vanhentumisaikaan, joka alkaa kulua kyseisten verojen maksa-
joka alkaa kulua kyseisten verojen tai maksujen maksamispäivästä,                mispäivästä, vaikka kyseistä direktiiviä ei tuolloin vielä ollut-
ja näin on siitä riippumatta, onko direktiivi pantu asianmukaisesti              kaan asianmukaisesti saatettu osaksi kansallista oikeutta.
täytäntöön kyseisenä ajankohtana.
                                                                           (1) EYVL C 212, 12.7.1997.
(1) EYVL C 9, 11.1.1997.


title: Asia C-99/17 P: Infineon Technologies AG:n 24.2.2017 tekemä valitus unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) 15.12.2016 antamasta tuomiosta T-758/14: Infineon Technologies v. komissio

text:
               29.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 168/20

         Infineon Technologies AG:n 24.2.2017 tekemä valitus unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) 15.12.2016 antamasta tuomiosta T-758/14: Infineon Technologies v. komissio
   (Asia C-99/17 P)
   (2017/C 168/27)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Infineon Technologies AG (edustaja: Rechtsanwalt M. Klusmann ja Rechtsanwalt T. Lübbig)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) 15.12.2016 asiassaT-758/14 antaman tuomion;

               —

               kumoaa Euroopan komission 3.9.2014 tekemän päätöksen nro K(2014) 6250 lopullinen (Asia AT.39574 – Smart Card Chips) niiltä osin kun se koskee Infineon Technologies AG:ta;

               —

               alentaa kantajalle 3.9.2014 tehdyllä komission päätöksellä osoitetun 82 874 000 suuruisen sakon kohtuullisen suuruiseksi;

               —

               tarvittaessa palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen uudelleen käsiteltäväksi;

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja väittää pääasiallisesti, että:

               —

               unionin yleinen tuomioistuin laiminlöi velvollisuutensa, kun se ei harjoittanut riittävää SEUT 263 artiklan mukaista tuomioistuinvalvontaa riidanalaisen päätöksen osalta erityisesti, kun unionin yleinen tuomioistuin on valinnut virheellisen lähestymistavan puutteellisessa oikeudellisessa arvioinnissaan. Huolimatta kaikista päätökseen, josta kantaja on valittanut, liittyvistä asiayhteyksistä unionin yleinen tuomioistuin on tarkastellut ainoastaan alle puolta näistä asiayhteyksistä ilman, että se on riittävästi perustellut valintaansa arvioida tiettyjä asiayhteyksiä tai antanut oikeudellisia perusteluja toiminnalleen;

               —

               komissio ja unionin yleinen tuomioistuin tekivät oikeudellisen virheen SEUT 101 artiklan soveltamisessa erityisesti, kun ne totesivat tarkoitukseen perustuva kilpailunrajoitus kantajalla, pääasiallisesti markkinoiden yleisten muutosten ja hintakehityksen ennusteiden osalta. Lisäksi komissio ja unionin yleinen tuomioistuin ovat jättäneet ottamatta huomioon, etteivät edellytykset yhtenä kokonaisuutena pidettäväksi jatketuksi kilpailusääntöjen rikkomiseksi täyty, sellaisena kuin unionin tuomioistuin soveltaa niitä oikeuskäytännössään;

               —

               komissio ja unionin yleinen tuomioistuin tekivät oikeudellisen virheen määrittäessään kantajalle osoitetun sakon määrää. Erityisesti unionin yleinen tuomioistuin jätti ottamatta huomioon sen oman puutteellisen, valikoivan arvioinnin seuraukset (tarkastamalla vain osan riidanalaisista asiayhteyksistä) ja näin ollen jätti noudattamatta täyttä harkintavaltaansa määrätyn sakon osalta. Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin teki virheen ja perusteli puutteellisesti kantajan varojen huomioimisen osalta, mikä johti liian suuren ja näin ollen kohtuuttoman sakon määräämiseen.
               Muut perustelut liittyvät unionin yleisen tuomioistuimen harjoittamaan selvitysaineiston vääristämiseen, mahdollisesti epäluotettavaa selvitysaineistoa koskevan todistustaakan virheelliseen osoittamiseen ja komission kantajaa vastaan käyttämää selvitysaineistoa, jota ei julkistettu komissiossa suoritetun menettelyn aikana, koskeviin oikeudellisiin virheisiin.

               —

               Toissijaisesti, tuomiota rasittaa suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen, erityisesti niiltä osin kun unionin yleinen tuomioistuin jätti myöntämättä kantajalle alennuksen sakosta sen rajallisen osuuden kyseessä olevaan rikkomukseen vuoksi, jätti riittämättömällä tavalla ottamatta huomioon lieventäviä tekijöitä ja niiltä osin kun kantajalle osoitetun sakon absoluuttinen määrä oli kohtuuton.


title: Asia F-14/08: Virkamiestuomioistuimen määräys 18.12.2008 — X v. parlamentti

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/78

         Virkamiestuomioistuimen määräys 18.12.2008 — X v. parlamentti
   (Asia F-14/08) (1)

   (2009/C 44/141)

      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä sovintoratkaisun jälkeen.

      (1)  EUVL C 142, 7.6.2008, s. 39.


               24.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 330/26

         (2005/C 330/63)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 315, 10.12.2005

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 296, 26.11.2005

      EUVL C 281, 12.11.2005

      EUVL C 271, 29.10.2005

      EUVL C 257, 15.10.2005

      EUVL C 243, 1.10.2005

      EUVL C 229, 17.9.2005

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex:http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX:http://europa.eu.int/celex


title: Asia T-265/04: Adriatica di Navigazione S.p.A:n 24.6.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               25.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/26

         Adriatica di Navigazione S.p.A:n 24.6.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-265/04)
   (2004/C 239/57)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Adriatica di Navigazione S.p.A. on nostanut 24.6.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Gian Michele Roberti, Alessandra Franchi ja Guido Belliti.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä katsotaan perustamissopimuksen 87 artiklassa tarkoitetuiksi tuiksi avustukset julkisen palvelun velvoitteita varten Adriatican osalta ja kuin siinä määritellään kyseiset toimenpiteet uusiksi tuiksi,

               tai toissijaisesti kumoaa riidanalaisen päätöksen 1 artiklan 2 kohdan

               tai ainakin kumoaa riidanalaisen päätöksen 1 artiklan 3 kohdan siltä osin kuin siinä velvoitetaan Italia perimään tuet korkoineen takaisin,

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Esillä olevalla kanteella Adriatica di Navigazione S.p.A riitauttaa EY:n perustamissopimuksen 230 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetulla tavalla Italian meriliikennettä harjoittaville yhtiöille Adriaticalle, Caremarille, Siremarille, Saremarille ja Toremarille antamista valtiontuista 16.3.2004 tehdyn Euroopan yhteisöjen komission päätöksen K(2004) 470. Kantaja vaatii erityisesti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä katsotaan perustamissopimuksen 87 artiklassa tarkoitetuiksi tuiksi avustukset julkisen palvelun velvoitteita varten Adriatican osalta ja kuin siinä määritetään nämä toimenpiteet uusiksi tuiksi.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi kolme kanneperustetta.
   Kantaja väittää ensimmäisellä kanneperusteellaan, että komissio on tehnyt kaksi arviointivirhettä. Ensiksi komission päätös on virheellinen siltä osin kuin komissio on virheellisesti katsonut Italian valtion Tirrenia-konserniin kuuluville meriliikennettä harjoittaville yhtiöille julkisen palvelun velvoitteista korvauksina myöntämät avustukset EY 87 artiklassa tarkoitetuiksi tuiksi. Tällaisen arviointivirheen vuoksi riidanalaisella päätöksellä on kantajan mukaan a) loukattu jäsenvaltion viranomaiselle kuuluvaa vapaata harkintavaltaa määrittää julkisen palvelun velvoitteet ja niiden rahoittaminen ja b) rikottu asetuksen 3577/92 (1) 4 artiklan 3 kohtaa. Toiseksi Adriatica katsoo, että komissio on joka tapauksessa tehnyt arviointivirheen määritellessään edellä mainitut avustukset uusiksi tuiksi. Tältä osin kantaja korostaa ennen kaikkea sitä, että komissio ei ollut ottanut huomioon asiaa koskevaa lainsäädäntöä ja että komissiolle oli annettu tiedoksi Tirrenia-konsernin julkista palvelua koskevat sopimukset, jotka komissio oli nimenomaisesti tai implisiittisesti hyväksynyt.
   Toisella kanneperusteellaan kantaja vetoaa arviointivirheisiin, jotka komissio on kantajan mukaan tehnyt riidanalaisessa päätöksessään, kun se oli katsonut Adriaticalle vuosina 1992–1994 myönnettyjä avustuksia koskevan järjestelmän yhteensopimattomaksi siten, että Adriatica olisi syyllistynyt EY 81 artiklassa kiellettyyn kilpailun vastaiseen menettelyyn. Tältä osin kantaja esittää, että tämä arvio on virheellinen, sillä komission olisi ennnen kaikkea pitänyt selvittää, oliko esillä olevassa asiassa olevassa kilpailusääntöjen rikkomisen kohteen ja tukitoimenpiteiden välillä yhteyttä, ja todeta tällöin, ettei tällaista syy-yhteyttä ollut olemassa. Kantaja on toisaalta korostanut, että selvitettäessä tällaisen syy-yhteyden olemassaoloa, pelkällä yhteensattumalla kilpailusääntöjen rikkomisen kohteen ja avustuksia saavan palvelun välillä ei ollut mitään merkitystä. Kantaja vetoaa tältä osin myös EY 253 artiklassa määrätyn perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin.
   Lopuksi kolmannella kanneperusteellaan kantaja vetoaa riidanalaisen päätöksen lainvastaisuuteen siltä osin kuin siinä määrätään perimään takaisin Adriaticalle tammikuun 1992 ja heinäkuun 1994 välisellä ajalla myönnetyt tuet, koska tämä on vastoin yleisiä hallinnossa noudatettavia luottamuksensuojan periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta.

      (1)  Palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi) 7 päivänä joulukuuta 1992 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 3577/992 (EYVL L 364, 12.12.1992, s. 7).


title: Asia C-255/08: Kanne 13.6.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Alankomaiden kuningaskunta

text:
               30.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/26

         Kanne 13.6.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Alankomaiden kuningaskunta
   (Asia C-255/08)
   (2008/C 223/40)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. van Beek ja J.-B. Laignelot)

      Vastaaja: Alankomaiden kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               Yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun 85/337/ETY (1), direktiivin 97/11/EY (2) ja direktiivin 2003/35/EY (3), mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut direktiivin 85/337/ETY 4 artiklan 2 ja 3 kohdan, luettuna yhdessä liitteiden II ja III kanssa, sellaisena kun se on muutettuna direktiivillä 97/11/EY ja direktiivillä 2003/35/EY, noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä

               —

               Alankomaiden kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               EY 249 artiklan kolmannen kohdan mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, mutta jättää kansallisten viranomaisten valittavaksi muodon ja keinot.

               2.

               Jäsenvaltioiden on toteutettava siten myös direktiivien kansallisen täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet direktiiveissä säädetyn määräajan kuluessa ja ilmoitettava niistä viipymättä komissiolle.

               3.

               Tässä asiassa direktiivin 97/11/EY 3 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset ja määräykset voimaan 14.3.1999 ja että niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Alankomaiden kuningaskunta ei ole kuitenkaan tehnyt näin.

               4.

               Edellä olevan perusteella komission on päädyttävä katsomaan, että Alankomaiden kuningaskunta on jättänyt tähän päivään asti toteuttamatta direktiivin 85/337/ETY 4 artiklan 2 ja 3 kohdan, luettuna yhdessä liitteiden II ja III kanssa, sellaisina kun se on muutettuna direktiivillä 97/11/EY ja direktiivillä 2003/35/EY, asianmukaisen täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet, koska kaikkia direktiivin liitteessä III olevia kriteereitä ei sovelleta kaikkiin liitteen II mukaisiin hankkeisiin.

      (1)  EYVL L 175, s. 40.

      (2)  EYVL L 73, s. 5.

      (3)  EYVL L 156, s. 17.


title: Asia T-517/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.10.2014 – Alro v. komissio (Valtiontuet — Sähkö — Suosituimmuustariffit — Päätös aloittaa SEUT 108 artiklan 2 kohdan mukainen menettely — Kumoamiskanne — Kannekelvoton toimi — Kokonaan toteutettu tukitoimenpide, joka toteutettiin osittain päätöksen ajankohtaan ja osittain kanteen nostamisen ajankohtaan mennessä — Tutkimatta jättäminen)

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.10.2014 – Alro v. komissio
   (Asia T-517/12) (1)

   ((Valtiontuet - Sähkö - Suosituimmuustariffit - Päätös aloittaa SEUT 108 artiklan 2 kohdan mukainen menettely - Kumoamiskanne - Kannekelvoton toimi - Kokonaan toteutettu tukitoimenpide, joka toteutettiin osittain päätöksen ajankohtaan ja osittain kanteen nostamisen ajankohtaan mennessä - Tutkimatta jättäminen))
   2014/C 421/46
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Alro SA (Slatina, Romania) (edustajat: C. Quigley, QC, solicitor O. Bretz ja asianajaja S. Verschuur)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: É. Gippini Fournier ja T. Maxian Rusche)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on ensisijaisesti kyse vaatimuksesta kumota SEUT 108 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamisesta valtiontukiasiassa SA 33624 (2012/C) (ex 2011/NN) – Romania – Sähkön suosituimmuustariffit Alro Slatina SA -nimisen yhtiön hyväksi 25.4.2012 tehty komission päätös C (2012) 2517 final, ja toissijaisesti vaatimuksesta kumota päätös C(2012) 2517 final siltä osin kuin se koskee 1.1.2007 ja 31.12.2009 välistä ajanjaksoa.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Alro SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 32, 2.2.2013.


title: Asia T-71/05: Jacques Wunenburgerin 14.2.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               30.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/35

         Jacques Wunenburgerin 14.2.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-71/05)
   (2005/C 106/72)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Jacques Wunenburger, kotipaikka Zagreb (Kroatia), on nostanut 14.2.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on Eric Boigelot.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               1)

               kumoaa ajanjaksoa 1.7.1997–30.6.1999 koskevan luonnoksen arviointikertomukseksi, joka on lähetetty kantajalle 22.3.2002,

               2)

               kumoaa ajanjaksoa 1.7.1999–30.6.2001 koskevan luonnoksen arviointikertomukseksi, joka on lähetetty kantajalle 22.3.2002,

               3)

               myöntää korvauksen henkisestä kärsimyksestä, joka on aiheutunut siitä, ettei kantajan henkilökansiossa ole ollut arviointikertomuksia ajanjaksoilta 1997–1999 ja 1999–2001, ja hänen uralleen aiheutuneesta haitasta, jolloin vahingoksi arvioidaan 9.996 euroa, joka voi nousta oikeudenkäynnin aikana,

               4)

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Käsiteltävänä olevan asian kantaja väittää, että arviointikierroksesta 1997–1999 lähtien hän ei ole saanut lopullisia arviointikertomuksia.
   Hän muistuttaa tältä osin, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan arviointikertomusta ei voida hylätä pelkästään siksi, että se on laadittu liian myöhään, paitsi poikkeuksellisissa olosuhteissa; tällaiset olosuhteet voi muodostaa sellainen viivästys niiden laatimisessa, etteivät arvioijat voi enää muistaa työsuoritusta. Tämä pätee kyseessä oleviin arviointikertomuksiin.
   Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin seikkoihin:

               —

               henkilöstösääntöjen 225 artiklan toisen kohdan, 26 artiklan ja 43 artiklan sekä henkilöstösääntöjen 43 artiklan soveltamista koskevien yleisten täytäntöönpanosäännösten, jotka liittyvät arviointikertomuksen laatimismenettelyyn, rikkominen

               —

               harkintavallan väärinkäyttö

               —

               tiettyjen yleisten oikeusperiaatteiden loukkaaminen, kuten puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen periaatteen, hyvän hallinnon periaatteen, luottamuksensuojan periaatteen, selonottovelvollisuuden periaatteen, yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja niiden periaatteiden, joiden nojalla nimittävän viranomaisen on tehtävä päätös ainoastaan oikeudellisesti hyväksyttävien eli merkityksellisten ja sellaisten perusteiden perusteella, joita ei rasita ilmeinen arviointivirhe, loukkaaminen.


title: Asia T-226/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.2.2014 – Lidl Stiftung v. SMHV – Lídl Music (LIDL) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin LIDL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen kuviomerkki LÍDL MUSIC — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohta ja 42 artiklan 2 ja 3 kohta)

text:
               7.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.2.2014 – Lidl Stiftung v. SMHV – Lídl Music (LIDL)
   (Asia T-226/12) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin LIDL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen kuviomerkki LÍDL MUSIC - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohta ja 42 artiklan 2 ja 3 kohta))
   2014/C 102/54
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Saksa) (edustajat: aluksi asianajajat M. Schaeffer, M. Wolter ja A. Marx, sittemmin asianajajat M. Wolter, A. Marx ja M. Kefferpütz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: L. Rampini)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Lídl Music spol. s r.o. (Brno, Tšekin tasavalta)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 21.3.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 2380/2010-1), joka koskee Lídl Music spol. s r.o:n ja Lidl Stiftung & Co. KG:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Lidl Stiftung & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 227, 28.7.2012.


title: Asia C-420/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 28.4.2009 (Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Meletis Apostolides v. David Charles Orams ja Linda Elizabeth Orams (Ennakkoratkaisupyyntö — Pöytäkirja N:o 10 Kyproksesta — Yhteisön säännöstön soveltamisen lykkääminen alueilla, jotka eivät kuulu Kyproksen hallituksen tosiasialliseen hallintaan — Asetus (EY) N:o 44/2001 — Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano siviili- ja kauppaoikeuden alalla — Tuomio, jonka on antanut kyseisen hallituksen tosiasialliseen hallintaan kuuluvalla alueella toimiva kyproslainen tuomioistuin ja joka koskee tämän alueen ulkopuolella sijaitsevaa maa-aluetta — Kyseisen asetuksen 22 artiklan 1 alakohta, 34 artiklan 1 ja 2 alakohta, 35 artiklan 1 kohta ja 38 artiklan 1 kohta)

text:
               4.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 153/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 28.4.2009 (Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Meletis Apostolides v. David Charles Orams ja Linda Elizabeth Orams
   (Asia C-420/07) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Pöytäkirja N:o 10 Kyproksesta - Yhteisön säännöstön soveltamisen lykkääminen alueilla, jotka eivät kuulu Kyproksen hallituksen tosiasialliseen hallintaan - Asetus (EY) N:o 44/2001 - Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano siviili- ja kauppaoikeuden alalla - Tuomio, jonka on antanut kyseisen hallituksen tosiasialliseen hallintaan kuuluvalla alueella toimiva kyproslainen tuomioistuin ja joka koskee tämän alueen ulkopuolella sijaitsevaa maa-aluetta - Kyseisen asetuksen 22 artiklan 1 alakohta, 34 artiklan 1 ja 2 alakohta, 35 artiklan 1 kohta ja 38 artiklan 1 kohta)
   2009/C 153/13
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Meletis Apostolides

      Vastapuolet: David Charles Orams ja Linda Elizabeth Orams

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Court of Appeal (Civil Division) — Kyproksen liittymisasiakirjan pöytäkirjassa N:o 10 olevan 1 artiklan 1 kohdan tulkinta ja tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (EYVL L 12, s. 1) 22 artiklan, 34 artiklan 1 ja 2 alakohdan ja 35 artiklan 1 kohdan tulkinta — Yhteisön säännöstön soveltamisen lykkääminen alueilla, jotka eivät kuulu Kyproksen hallituksen tosiasialliseen hallintaan — Tuomion, jonka on antanut kyseisen hallituksen tosiasialliseen hallintaan kuuluvalla alueella toimiva kyproslainen tuomioistuin ja joka koskee tämän alueen ulkopuolella sijaitsevaa maa-aluetta, tunnustaminen ja täytäntöönpano toisen jäsenvaltion tuomioistuimessa

      Tuomiolauselma

               1)

               Se, että Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyn asiakirjan Kyprosta koskevassa pöytäkirjassa N:o 10 olevassa 1 artiklan 1 kohdassa lykätään yhteisön säännöstön soveltamista Kyproksen tasavallan niillä alueilla, jotka eivät kuulu tämän jäsenvaltion hallituksen tosiasialliseen hallintaan, ei estä soveltamasta tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 44/2001 tuomioon, jonka on antanut Kyproksen hallituksen tosiasialliseen hallintaan kuuluvalla tämän saaren alueella toimiva kyproslainen tuomioistuin mutta joka koskee mainituilla alueilla sijaitsevaa maa-aluetta.

               2)

               Asetuksen N:o 44/2001 35 artiklan 1 kohdassa ei oikeuteta jäsenvaltion tuomioistuinta epäämään tunnustamista tai täytäntöönpanoa tuomiolta, jonka toisen jäsenvaltion tuomioistuimet ovat antaneet maa-alueesta, joka sijaitsee tämän viimeksi mainitun valtion sellaisessa osassa, joka ei kuulu tämän valtion hallituksen tosiasialliseen hallintaan.

               3)

               Se, että jäsenvaltion tuomioistuinten tuomiota maa-alueesta, joka sijaitsee tämän jäsenvaltion sellaisessa osassa, joka ei kuulu tämän valtion hallituksen tosiasialliseen hallintaan, ei voida käytännössä panna täytäntöön maa-alueen sijaintipaikalla, ei ole peruste sille, että tuomion tunnustaminen tai täytäntöönpano evätään asetuksen N:o 44/2001 34 artiklan 1 alakohdan nojalla, eikä se myöskään merkitse, että tuomio ei olisi täytäntöönpanokelpoinen asetuksen 38 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

               4)

               Yksipuolisen tuomion tunnustamista tai täytäntöönpanoa ei voida evätä asetuksen N:o 44/2001 34 artiklan 2 alakohdan nojalla silloin, kun vastaaja on voinut hakea yksipuoliseen tuomioon muutosta ja kun hän on tämän muutoksenhaun avulla voinut vedota siihen, että haastehakemusta tai vastaavaa asiakirjaa ei annettu hänelle tiedoksi niin hyvissä ajoin ja siten, että hän olisi voinut valmistautua vastaamaan asiassa.

      (1)  EUVL C 297, 8.12.2007.


title: Asia F-120/10: Kanne 15.11.2010 — AR v. komissio

text:
               5.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 72/35

         Kanne 15.11.2010 — AR v. komissio
   (Asia F-120/10)
   2011/C 72/57
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: AR (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Rodriguez, C. Bernard-Glanz ja A. Blot)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Kumoamisvaatimus EPSO:n päätöksestä, jolla kantajalta evättiin oikeus osallistua Bulgarian tai Romanian kansalaisten palvelukseen ottamiseksi hallintovirkamiehiksi järjestettyyn sisäiseen valintamenettelyyn COM/INT/EU2/10/AD5 hänen tultuaan hylätyksi valintakokeissa, sekä valituksen johdosta tehdystä päätöksestä, jolla kantaja oikeutettiin suorittamaan edellä mainitut valintakokeet uudelleen.

      Vaatimukset

               —

               Euroopan henkilöstövalintatoimiston (EPSO) 31.3.2010 tekemä päätös, jolla kantajalta evättiin oikeus osallistua sisäiseen kilpailuun COM/INT/EU2/10/AD5, on kumottava, jotta kantaja voi osallistua kokeisiin

               —

               nimittävän viranomaisen 3.8.2010 tekemä päätös on kumottava siltä osin kuin päätöksessä ei ole hyväksytty kantajan valitusta kokonaisuudessaan

               —

               komissiolta on tarvittaessa asian selvittämistä koskevin toimin tai prosessinjohtotoimin pyydettävä käytettäväksi luettelo Brysselissä 5.3.2010 kello 13.00 järjestettyjen kokeiden kysymyksistä ja vastauksista

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia F-83/13: Virkamiestuomioistuimen määräys 30.4.2014 – Lecolier v. komissio

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/64

         Virkamiestuomioistuimen määräys 30.4.2014 – Lecolier v. komissio
   (Asia F-83/13) (1)

   2014/C 421/96
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 344, 23.11.2013, s 69.


title: Asia T-259/12: Kanne 11.6.2012 — Alban Giacomo v. komissio

text:
               28.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 227/33

         Kanne 11.6.2012 — Alban Giacomo v. komissio
   (Asia T-259/12)
   2012/C 227/55
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Alban Giacomo SpA (Romano d’Ezzelino, Italia) (edustajat: asianajaja S. Nanni Costa, asianajaja F. Di Gianni ja asianajaja G. Coppo)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan kantajalle määrätyn sakon tai toissijaisesti alentamaan sen määrää käyttäen sille SEUT 261 artiklassa annettua täyttä harkintavaltaa

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Riidanalainen päätös esillä olevassa asiassa on sama kuin asiassa T-248/12, Carl Fuhr GmbH & C. KG vastaan komissio.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että Alban Giacomo SpA:n rikkomuksen kesto on määritetty lainvastaisesti.

                           —

                           Ensinnäkin kantaja väittää, että sen riitauttama rikkomus on päättynyt viimeiseen kokoukseen, johon se on osallistunut eli 11.9.2006, eikä siihen, että komissio on tehnyt tarkastuksia 3.7.2007.

                           —

                           Mainitun perusteen tueksi kantaja vetoaa seuraaviin seikkoihin: i) ei ole näytetty, että 11.9.2006 pidetyn kokouksen aikana kantaja olisi tehnyt sopimuksen hintojen nostamisesta vuoden 2007 osalta; ii) ei ole näytetty, että kantaja olisi toiminut oletetun hintojen nostamista vuoden 2007 osalta koskevan sopimuksen perusteella, iii) ei ole näytetty, että kantaja olisi ollut yhteydessä kilpailijoihinsa 11.9.2006 pidetyn kokouksen jälkeen.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että Alban Giacomo SpA:lle määrätty sakko on lainvastainen, koska se on rangaistusten ja seuraamusten yksilökohtaisuuden periaatteen, syrjintäkiellon periaatteen, yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen vastainen.

                           —

                           Toisessa kanneperusteessaan kantaja toteaa, että komissio ei ole arvioinut sille määrättyä sakkoa oikein suhteessa siihen, missä määrin kantaja oli vastuussa kartellista muihin siihen osallistuneisiin yrityksiin verrattuna, mikä on suhteellisuusperiaatteen, yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja rangaistusten ja seuraamusten yksilökohtaisuuden periaatteen vastaista.

                           —

                           Toisen valitusperusteen tueksi kantaja vetoaa seuraaviin seikkoihin: i) sakon laskemisessa käytetty prosenttiosuus myynneistä on liian suuri; ii) vaihtoehtoisesti se, että kantajaan ei ole sovellettu lieventäviä asianhaaroja, on ollut perusteetonta; iii) vaihtoehtoisesti komission olisi pitänyt alentaa kantajalle määrättyä sakkoa enemmän.


title: Asia T-325/09 P: Valitus, jonka Vahan Adjemian ym. ovat tehneet 17.8.2009 virkamiestuomioistuimen yhdistetyissä asioissa F-134/07, Adjemian ym. v. komissio, ja F-8/08, Renier v. komissio, 4.6.2009 antamasta tuomiosta

text:
               24.10.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/30

         Valitus, jonka Vahan Adjemian ym. ovat tehneet 17.8.2009 virkamiestuomioistuimen yhdistetyissä asioissa F-134/07, Adjemian ym. v. komissio, ja F-8/08, Renier v. komissio, 4.6.2009 antamasta tuomiosta
   (Asia T-325/09 P)
   2009/C 256/55
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittajat: Vahan Adjemian (Angera, Italia), Matteo Ambietti (Gallarate, Italia), Elisabetta Avanti (Vedano Olona, Italia), Daniela Baiguera (Cadrezzate, Italia), Douglas James Beare (Azzale, Italia), Valentina Benzi (Varese, Italia), Maria Nicoletta Berta (Buguggiate, Italia), Conrad Bielsky (Ispra, Italia), Maria Bielza Diaz Caneja (Ispra), Roberta Bino (Ispra), Kristin Boettcher (Ranco, Italia), Valeria Boschini (Taino, Italia), Mounir Bouhifd (Arolo di Leggiuno, Italia), Cristina Brovelli (Ispra), Daniela Brovelli (Ranco), Clementine Burnley (Taino), Daniela Buzica (Ispra), Giovanni Calderone (Leggiuno, Italia), Marco Canonico (Refrancore, Italia), Stefano Casalegno (Angera), Javier Castro Jimenez (Ispra), Denise Cecconello (Cocquio Trevisago, Italia), Francesca Cellina (Varese), Francesca Cenci (Travedona Monate, Italia), Laura Ceriotti (Dairago, Italia), Houtai Choumane (Laveno), Graziella Cimino Reale (Guidonia Monticelio, Italia), Marco Clerici (Legnano, Italia), Bruno Combal (Besozzo, Italia), Costanza Giulia Conte (Ispra), Tatiana Conti (Vedano Olona), Domenica Cortellini (Brebbia, Italia), Orna Cosgrove (Varese), Giulio Cotogno (Rovellesca, Italia), Cristina Croera (Taino), Ana Maria Cruz Naranjo (Cardana di Besozzo, Italia), Barbara Cuniberti (Angera), Bianca D’Alimonte (Sesto Calende, Italia), Miranta Dandoulaki (Athens, Grèce), Alexander De Meij (Leggiuno), Wim Decoen (Brebbia), Christiane Deflandre (Travedona Monate), Riccardo Del Torchio (Gemonio, Italia), Elena Demicheli (Sesto Calende), Manuela Di Lorenzo (Sangiano, Italia), Stefano Donadello (Arsago Seprio, Italia), Anna Donato (Taino), Bruno Duarte De Matos E Sousa Pereira (Ispra), Sami Dufva (Biandronno, Italia), Wesley Duke (Gavirate, Italia), Diego Escudero Rodrigo (Taino), Claudio Forti (Malgesso, Italia), Monica Gandini (Buguggiate), Aliki Georgakaki (Alkmaar, Alankomaat), Giovanni Giacomelli (Laveno), Alessandra Giallombardo (Gavirate), Nadia Giboni (Brebbia), Maria Giovanna Giordanelli (Vergiate, Italia), Maria Giuseppina Grillo (Sangiano), Manuela Grossi (Ranco), Laurence Guy-Mikkelsen (Angera), Rachel Margaret Harvey-Kelly (Cardana di Besozzo), Paul Hasenohr (Arolo di Leggiuno), Ulla Marjaana Helminen (Laveno), Gea Huykman (Db Anna Paulowna, Alankomaat), Elisabeth Marie Cecile Joossens (Biandronno), Lyudmila Kamburska (Ranco), Maria Cristina La Fortezza (Arsago Seprio), Debora Lacchin (Brebbia), Rafal Leszczyna (Varese), Amin Lievens (Taino), Silvia Loffelholz (Gavirate), Davide Lorenzini (Varese), Chiara Macchi (Casalzuigno, Italia), Andrew John Edgar MacLean (Varese), Andrea Magistri (Ispra), Alessia Maineri (Varese), Simone Malfara (Ispra), Adriana Marino (Taino), Patrizia Masoin (Bryssel, Belgia), Matteo Mazzuccato (Legnano), Stefania Minervino (Cittiglio, Italia), Eduardo Luis Montes Torralbo (Ispra), Davide Moraschi (Sevilla, Espanja), Claudio Moroni (Besozzo), Giovanni Narciso (Ispra), Andrew Darren Nelson (Angera), Elisa Nerboni (Angera), Isabella Claudia Neugebauer (Arolo di Leggiuno), Francesca Nicoli (Laveno), Victor Alexander Nievaart (Am Alkmaar), Magdalena Novackova (Am Alkmaar), Joanna Nowak (Ispra), Victoria Wendy O’Brien (Angera), Davide Orto (Gallarate), Alessio Ossola (Brebbia), Silvia Parnisari (Arona, Italia), Manuela Pavan (San Felice, Italia), Immaculada Pizzaro Moreno (Sevilla, Espagne), Marina Pongillupi (Ranco), Marsia Pozzato (Sesto Calende), Elisa Pozzi (Taino), Giovanna Primavera (Angera), Michele Rinaldin (Sesto Calende), Alice Ripoli (Gavirate), Emanuela Rizzardi (Laveno), Michela Rossi (Taino), Andrew Rowlands (Bodio, Italia), Helen Salak (Cocquio Trevisago), Jaime Sales Saborit (Ispra), Maria Sonia Salina (Vergiate), Anne Marie Sanchez Cordeil (Besozzo), Ferruccio Scaglia (Oleggio, Italia), Niels Schulze (Sesto Calende), Francesca Serra (Cadrezzate), Penka Shegunova (Geel, Belgia), Donatella Soma (Ispra), Monica Squizzato (Inarco, Italia), Alan Steel (Laveno), Robert Oleij Strobl (Ranco), Marcel Suri (Brebbia), Malcolm John Taberner (Monvalle, Italia), Martina Telo, (Vicenza, Italia), Saara Tetri (Cittiglio), Barbara Claire Thomas (Cocquio Trevisago), Donatella Turetta (Ranco), Adamo Uboldi (Cardana di Besozzo), Monica Vaglica (Osmate, Italia), Paulo Valente De Jesus Rosa (Travedona Monat), Corinna Valli, (Leggiuno), Federica Vanetti (Cittiglio), Christophe Vantongelen (Besozzo), Irene Vernacotola (Legnano), Ottaviano Veronese (Segrate, Italia), Patricia Vieira Lisboa (Angera, Italia), Maria Pilar Vizcaino Martinez, (Monvalle), Giulia Zerauschek (Trieste, Italia), Marco Zucchelli (Ternate, Italia), Erika Adorno (Travedona Monate), Valeria Bossi (Comerio, Italia), Barbara Cattaneo (Leggiuno), Claudia Cavicchioli (Caravate, Italia), Fatima Doukkali (Varese), Orla Huryley (Ranco), Romina La Micela (Besozzo), Lucia Martinez Simon (Ranco), Daniela Piga (Roggiano, Italia), Pamela Porcu (Cittiglio), Silvia Sciacca (Varese), Sarah Solda (Brebbia), Cristina Zocchi (Bregano, Italia), Angela Baranzini (Besozzo), Elly Bylemans (Balen, Italia), Sabrina Calderini (Solbiate Arno, Italia), Davide Capuzzo (Vergiate), Ivano Caravaggi (Besozzo), Elisa Dalle Molle (Ranst, Belgia), Wendy De Vos (Groot-Bijgaarden, Belgia), Volkmar Ernst (Weingarten, Saksa), Matteo Fama (Sangiano, Italia), Arianna Farfaletti Casali (Varese), Sasa Gligorijevic (Monvalle), Raffaella Magi Galluzzi (Varese), Sophie Mühlberger (Karlsruhe, Saksa), Pamela Muscillo (Varese), Jan Paepen (Balen), Marco Paviotti (Bagnaria Arsa, Italia), Slavka Prvakova (Eg Akmaar, Alankomaat), Andreas Ratzel (Linkenheim, Saksa), Thierry Romero (Strasbourg, Ranska), Jose Pablo Solans Vila (Monvalle), Susan Wray (TM Tutjenhoin, Alankomaat), Sven Wurzer (Linkenheim), Sylvia Zamana (RZ Castricum, Alankomaat), Uwe Zweigner (Leopoldshafen, Saksa), Colette Renier (Bryssel) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N.Louis ja E. Marchal)

      Muut osapuolet: Euroopan yhteisöjen komissio ja Euroopan unionin neuvosto

      Valittajien vaatimukset

               —

               On kumottava yhdistetyissä asioissa F-134/07, Adjemian ym. v. komissio, jota tukee Euroopan unionin neuvosto, ja F-8/08, Renier v. komissio, jota tukee Euroopan unionin neuvosto, 4.6.2009 annettu tuomio

               —

               Sen jälkeen kun on todettu lainvastaiseksi Euroopan yhteisöjen komission 28.4.2004 tekemä päätös sen palveluksessa olevan muun kuin vakinaisen henkilöstön käytön enimmäisajasta, ja Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 88 artikla on todettu soveltumattomaksi sen vuoksi, että siinä rajoitetaan sopimussuhteisten toimihenkilöiden sopimusten kestoa, on annettava uusi seuraavansisältöinen ratkaisu

                           —

                           Kumotaan komission 23.8. ja 31.10.2007 tekemät päätökset, joilla hylättiin valitukset R/263/07 ja R/492/07, jotka oli tehty komission päätöksistä, jotka koskevat valittajien sopimussuhteisena toimihenkilönä toimimista koskevan sopimuksen uudistamista vain määräajaksi

                           —

                           Kumotaan komission 31.10.2007 tekemä päätös, jolla hylättiin valitus R/390/07, joka oli tehty komission päätöksistä, jotka koskevat valittajien (Adorno ym. — valittajaluettelo 2) sopimussuhteisena toimihenkilönä toimimista koskevan sopimuksen uudistamista vain määräajaksi

                           —

                           Kumotaan komission 5.9.2007 tekemä päätös, jolla hylättiin valittajien 31.5. ja 20.7.2007 esittämät vaatimukset heidän sopimussuhteisena toimihenkilönä toimimista koskevien sopimustensa jatkamisesta toistaiseksi

                           —

                           Kumotaan komission 28.11.2007 tekemä päätös, jolla hylättiin valitus 5.9.2007 tehdystä päätöksestä, jolla hylättiin valittajien 31.5. ja 20.7.2007 esittämät vaatimukset heidän sopimussuhteisena toimihenkilönä toimimista koskevien sopimustensa jatkamisesta toistaiseksi

                           —

                           Kumotaan komission päätökset, joilla vahvistettiin kantajien työsuhteen ehdot siltä osin kuin kyse on heidän palvelukseen ottamisestaan tai palveluksessa olon jatkamisesta vain määräajaksi.

                           —

                           Vastaaja velvoitetaan korvaamaan molemmissa oikeusasteissa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat vaativat valituksellaan virkamiestuomioistuimen yhdistetyissä asioissa F-134/07, Adjamien ym. v. komissio ja F-8/08, Renier v. komissio, 4.6.2009 antaman tuomion kumoamista. Kyseisessä tuomiossa kumottiin kanteet — ja valittajien tältä osin tekemät valitukset — joilla valittajat olivat vaatineet niiden komission päätösten kumoamista, joilla uudistettiin kantajien sopimussuhteisina toimihenkilöinä palkkaamista koskevat sopimukset vain määräajaksi eikä toistaiseksi.
   Valittajat esittävät valituksensa tueksi joukon perusteita, joiden mukaan

               —

               virkamiestuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on katsonut, että Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta (1)28.6.1999 annettuun neuvoston direktiiviin 1999/70/EY ei voida perustaa lainvastaisuusväitettä Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen määräystä vastaan

               —

               virkamiestuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on päättänyt, että määräaikaista työtä koskevaan puitesopimukseen, jonka tarkoituksena oli estää peräkkäisten määräaikaisten sopimusten käytöstä seuraava väärinkäyttö, ei voida perustaa lainvastaisuusväitteitä muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 88 artiklaa vastaan eikä komission 28.4.2004 tekemää päätöstä, joka koski sen palveluksessa olevan muun kuin vakinaisen henkilöstön käytön enimmäisaikaa, vastaan, ja katsoessaan, että muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 88 artikla oli riittävä oikeudellinen perusta

               —

               virkamiestuomioistuin on tehnyt tosiseikkoja koskevia virheitä ja oikeudellisia virheitä, kun se arvioinut valittajien tilannetta suhteessa siihen velvollisuuteen, joka komissiolla on noudattaa yhteisön tasolla sovellettavia, määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta ja EY 10 artiklasta johtuvia vähimmäisvaatimuksia

               —

               sen jälkeen kun virkamiestuomioistuin on täsmentänyt lojaalisuusvelvollisuuden sekä lojaalin yhteistyön periaatteen ja johdonmukaisuusperiaatteen ulottuvuuden, joita komission on noudatettava, virkamiestuomioistuin ei ole tehnyt päätelmiä niiden loukkaamisesta käsiteltävänä olevassa tapauksessa

               —

               virkamiestuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on katsonut, että riidanalaiset päätökset on perusteltu oikeudellisesti riittävällä tavalla, vaikka valittajien mukaan päätöksissä oli vain muodolliset perustelut, joista ei ilmene seikkoja, joiden perusteella valittajat voisivat arvioida niiden perusteltavuuden ja yhteisöjen tuomioistuimet voisivat harjoittaa tuomioistuinvalvontaansa.

      (1)  EYVL L 175, s. 43


title: Asia C-67/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo per la Sardegna (Italia) on esittänyt 12.2.2015 – Mario Melis ym. v. Comune di Loiri Porto San Paolo ja Provincia di Olbia Tempio

text:
               4.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 146/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo per la Sardegna (Italia) on esittänyt 12.2.2015 – Mario Melis ym. v. Comune di Loiri Porto San Paolo ja Provincia di Olbia Tempio
   (Asia C-67/15)
   (2015/C 146/23)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo per la Sardegna

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Mario Melis, Tavolara Beach Sas, Dionigi Piredda ja Claudio Del Giudice

      Vastaajat: Comune di Loiri Porto San Paolo ja Provincia di Olbia Tempio

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko SEUT 49 artiklassa, SEUT 56 artiklassa ja SEUT 106 artiklassa tarkoitetut sijoittautumisvapauden, syrjintäkiellon ja kilpailun edistämisen periaatteet esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jolla useiden perättäisten lainsäädäntötoimien tuloksena määrätään taloudellisesti merkittäviä julkisessa omistuksessa olevia merialueita koskevien konsessioiden voimassaoloajan toistuvasta pidentämisestä?

               2)

               Onko direktiivin 2006/123/EY (1) 12 artikla esteenä 30.12.2009 annetun asetuksen (decreto-legge) nro 194, joka on muutettu laiksi 26.2.2010 annetulla lailla nro 25, sellaisena kuin se on muutettuna ja täydennettynä, 1 §:n 18 momentin kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jolla sallitaan voimassa olevien, matkailu- ja virkistystoimintaan varattuja julkisessa omistuksessa olevia merialueita koskevien konsessioiden automaattinen pidentäminen 31.12.2015 saakka tai 31.12.2020 saakka 18.10.2012 annetun asetuksen (decreto-legge) nro 179 34 k §:n nojalla, joka lisättiin 17.12.2012 annetun lain nro 221 1 §:n 1 momentilla, kun edellä mainittu asetus muutettiin laiksi?

      (1)  Palveluista sisämarkkinoilla 12.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/123/EY (EUVL L 376, s. 36).


               24.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 121/4

         Héraðsdómur Reykjavíkurin 17. joulukuuta 2013 esittämä pyyntö saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa Sævar Jón Gunnarsson v. Landsbankinn hf.
   (Asia E-27/13)
   (2014/C 121/04)
   Héraðsdómur Reykjavíkur (Reykjavikin käräjäoikeus) on esittänyt 17. joulukuuta 2013 päivätyllä kirjeellä pyynnön saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa Sævar Jón Gunnarsson vastaan Landsbankinn hf. Kirje saapui EFTAn tuomioistuimen kirjaamoon 17. joulukuuta 2013 ja koskee seuraavia kysymyksiä:

               1.

               Onko kulutusluotoista annetun neuvoston direktiivin 87/102/ETY (sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 90/88/ETY ja direktiivillä 98/7/EY) mukaista, että kun lainsäädännön perusteella kuluttajahintaindeksiin sidottu luottosopimus on tehty ja luottomäärä tällöin muuttuu inflaation mukaan, luoton kokonaiskustannusten ja sopimusta tehtäessä kuluttajalle ilmoitettavan todellisen vuosikoron laskenta perustuu 0 prosentin inflaatioon eikä luottoa otettaessa tiedossa olleeseen inflaatioon?

               2.

               Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä huhtikuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY mukaista, jos ETA-valtion lainsäädännössä on sallittua sisällyttää kuluttajasopimukseen määräyksiä, joiden mukaan luoton lyhennykset sidotaan ennalta määritettyyn indeksiin?

               3.

               Jos vastaus toiseen kysymykseen on, että kuluttajaluottojen lyhennysten sitominen indeksiin on direktiivin 93/13/ETY mukaista, kolmas kysymys on: rajoittaako direktiivi kyseisen ETA-valtion harkintavaltaa määritellä lainsäädännön tai hallinnollisten säännösten avulla tekijät, jotka aiheuttavat muutoksia ennalta määritettyyn indeksiin, sekä tavat, joilla näitä muutoksia mitataan?

               4.

               Jos vastaus kolmanteen kysymykseen on, että direktiivi 93/13/ETY ei rajoita kyseisen jäsenvaltion kolmannessa kysymyksessä tarkoitettua harkintavaltaa, neljäs kysymys on: pidetäänkö sopimusehtoa erikseen neuvoteltuna direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, kun a) velkakirjassa, jonka kuluttaja allekirjoittaa luoton ottaessaan, mainitaan, että hänen velvoitteensa on sidottu indeksiin ja hinnanmuutoksien laskemiseksi käytettävä perusindeksi on määritelty velkakirjassa, b) velkakirjaan liittyy lyhennysaikataulu, jossa näkyvät arvioidut ja eritellyt lyhennykset, jotka pitää suorittaa luoton eräpäivinä, ja aikataulussa todetaan, että nämä arviot voivat muuttua velkakirjan indeksiehdon mukaisesti ja c) sekä kuluttaja että luotonantaja allekirjoittavat lyhennysaikataulun samalla kun kuluttaja allekirjoittaa velkakirjan?

               5.

               Katsotaanko luottosopimuksen hinnanmuutosten laskemismenetelmän olevan esitetty kuluttajalle yksityiskohtaisesti direktiivin 93/13/ETY liitteessä olevan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitetulla tavalla, kun olosuhteet ovat neljännessä kysymyksessä kuvatun kaltaiset?

               6.

               Onko ETA-sopimuksen sopimuspuolilla direktiivin 93/13/ETY 6 artiklan 1 kohtaa täytäntöönpannessaan mahdollisuus joko määrätä kansallisessa lainsäädännössä, että direktiivin 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut kohtuuttomat sopimusehdot voidaan todeta kuluttajaa sitomattomiksi, tai määrätä kansallisessa lainsäädännössä, että mainitut ehdot ovat aina kuluttajaa sitomattomia?