title: Asia T-74/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 17.12.2008 — Fox Racing v. SMHV — Lloyd IP (SHIFT) (Yhteisön tavaramerkki — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/37

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 17.12.2008 — Fox Racing v. SMHV — Lloyd IP (SHIFT)
   (Asia T-74/06) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   (2009/C 69/86)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Fox Racing, Inc. (Morgan Hill, Yhdysvallat) (edustaja: solicitor P. Brownlow)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: J. Laporta Insa)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Lloyd IP Limited (Penrith, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: solicitor R. Elliot)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kumoamiskanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 8.12.2005 asiassa R 1180/2004-1 tekemästä päätöksestä, joka liittyy Lloyd IP Limitedin ja Fox Racing, Inc:n väliseen väitemenettelyyn.
   Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja vastaajan oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Väliintulija vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 108, 6.5.2006.


title: Asia T-443/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.9.2014 – Gold East Paper ja Gold Huasheng Paper v. neuvosto (Polkumyynti — Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonti — Markkinataloudessa toimivan yrityksen asema — Määräaika kyseistä asemaa koskevan päätöksen tekemiselle — Huolellinen ja puolueeton tarkastelu — Puolustautumisoikeudet — Ilmeinen arviointivirhe — Hyvän hallinnon periaate — Todistustaakka — Vahinko — Voittomarginaalin laskeminen — Tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmä — Yhteisön tuotannonala — Syy-yhteys)

text:
               27.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 380/6

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.9.2014 – Gold East Paper ja Gold Huasheng Paper v. neuvosto
   (Asia T-443/11) (1)

   ((Polkumyynti - Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonti - Markkinataloudessa toimivan yrityksen asema - Määräaika kyseistä asemaa koskevan päätöksen tekemiselle - Huolellinen ja puolueeton tarkastelu - Puolustautumisoikeudet - Ilmeinen arviointivirhe - Hyvän hallinnon periaate - Todistustaakka - Vahinko - Voittomarginaalin laskeminen - Tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmä - Yhteisön tuotannonala - Syy-yhteys))
   2014/C 380/07
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Gold East Paper (Jiangsu) Co. Ltd (Jiangsu, Kiina) ja Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. Ltd (Jiangsu) (edustajat: asianajajat V. Akritidis, Y. Melin ja F. Crespo)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamies: J. P. Hix, avustajinaan aluksi asianajajat G. Berrisch ja A. Polcyn sekä barrister N. Chesaites, sitten solicitor B. O’Connor ja asianajaja S. Gubel)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: M. França ja A. Stobiecka-Kuik), Cepifine AISBL (Bryssel, Belgia), Sappi Europe SA (Bryssel), Burgo Group SpA (Altavilla Vicentina, Italia) ja Lecta SA (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat L. Ruessmann ja W. Berg)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 6.5.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 451/2011 (EUVL L 128, s. 1) kumoamiseksi kanatajia koskevilta osin

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Gold East Paper (Jiangsu) Co. Ltd ja Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. Ltd vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston, Cepifine AISBL:n, Sappi Europe SA:n Burgo Group SpA:n ja Lecta SA:n oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 298, 8.10.2011.


title: Asia T-221/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.4.2016 – Strack v. komissio (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — OLAFin tutkimusta koskevaan asiakirja-aineistoon liittyvät asiakirjat — Kumoamiskanne — Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden implisiittiset ja nimenomaiset epäämiset — Yksityiselämän ja yksilön koskemattomuuden suojaa koskeva poikkeus — Kolmannen taloudellisten etujen suojaa koskeva poikkeus — Päätöksentekomenettelyn suojaa koskeva poikkeus — Perusteluvelvollisuus — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)

text:
               13.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/41

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.4.2016 – Strack v. komissio
      (Asia T-221/08) (1)

      ((Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - OLAFin tutkimusta koskevaan asiakirja-aineistoon liittyvät asiakirjat - Kumoamiskanne - Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden implisiittiset ja nimenomaiset epäämiset - Yksityiselämän ja yksilön koskemattomuuden suojaa koskeva poikkeus - Kolmannen taloudellisten etujen suojaa koskeva poikkeus - Päätöksentekomenettelyn suojaa koskeva poikkeus - Perusteluvelvollisuus - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu))
      (2016/C 211/51)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Guido Strack (Köln, Saksa) (edustajat: asianajajat H. Tettenborn N. Lödler)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi P. Costa de Oliveira ja B. Eggers, sitten B. Eggers ja J. Baquero Cruz)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne, jossa on kyse yhtäältä kaikkien sellaisten komission implisiittisten ja nimenomaisten päätösten, jotka komissio on tehnyt Strackin 18. ja 19.1.2008 esittämien alkuperäisten asiakirjapyyntöjen johdosta, kumoamista koskevasta vaatimuksesta ja toisaalta vahingonkorvausvaatimuksesta.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Ei ole enää tarpeen lausua siitä, ovatko Guido Strackin esittämien asiakirjapyyntöjen yhteydessä tehdyt implisiittiset päätökset asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden epäämisestä laillisia.

                  2)

                  Ei ole enää tarpeen lausua asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden osittaisesta tai täysimääräisestä epäämisestä tehtyjen niiden nimenomaisten päätösten laillisuudesta, jotka Euroopan yhteisöjen komissio ja Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) ovat tehneet Strackin 22.2. ja 21.4.2008 tekemien uudistettujen pyyntöjen yhteydessä, siltä osin kuin näitä asiakirjoja ei ollut olemassa tai ne eivät olleet enää saatavilla, kuin ne tai osa niistä on saatettu yleisön tutustuttavaksi tai kuin Strack myöntää, että asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epäämiset ovat laillisia.

                  3)

                  OLAFin 30.4.2010 tekemä päätös kumotaan siltä osin kuin

                              —

                              siinä evätään oikeus tutustua asiakirjoihin, joissa on maininta ”PD”

                              —

                              Strackin nimi on peitetty asiakirjoissa, joissa on maininta ”PA”

                              —

                              asiakirjoja on jätetty pois 30.4.2010 laaditusta OLAFin luettelosta tai niitä ei ole toimitettu Strackille pelkästään siitä syystä, että hän oli niiden laatija, että hänellä oli ne hallussaan yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18.12.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 45/2001 nojalla tai muulla perusteella ilman, että niiden sisältämät tiedot olisi ilmaistu yleisölle, tai että ne oli jätetty asiakirjapyynnön ulkopuolelle, koska ne koskivat OLAFin ja Euroopan oikeusasiamiehen tai OLAFin ja Strackin välistä kirjeenvaihtoa ja häntä ilman, että ne kuuluisivat kyseessä olevaan tutkintaan liittyvään asiakirja-aineistoon.

                  4)

                  OLAFin 7.7.2010 tekemä päätös kumotaan siltä osin kuin

                              —

                              oikeus tutustua asiakirjaan nro 266 on evätty Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 nojalla

                              —

                              oikeus tutustua asiakirjaan nro 268 on evätty lukuun ottamatta niitä tietoja, joihin Strack on voinut tutustua asetuksen N:o 1049/2001 perusteella muiden asiakirjojen toimittamisen yhteydessä

                              —

                              Strackin nimi on peitetty edellä mainittuun päätökseen liitetyissä jakeluluetteloissa.

                  5)

                  Kanne hylätään muilta osin.

                  6)

                  Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kolme neljäsosaa Strackin oikeudenkäyntikuluista.

                  7)

                  Strack vastaa yhdestä neljäsosasta omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 223, 30.8.2008.


title: Asia C-417/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 1.4.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2004/36/EY — Yhteisön lentoasemia käyttävien kolmansien maiden ilma-alusten turvallisuus — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               9.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 116/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 1.4.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-417/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2004/36/EY - Yhteisön lentoasemia käyttävien kolmansien maiden ilma-alusten turvallisuus - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2008/C 116/14)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: R. Vidal Puig)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta (asiamies: C. Schiltz)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteisön lentoasemia käyttävien kolmansien maiden ilma-alusten turvallisuudesta 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/36/EY (EUVL L 143, s. 76) noudattamisen edellyttämiä säännöksiä ei ole annettu säädetyssä määräajassa
   Tuomiolauselma

               1)

               Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut yhteisön lentoasemia käyttävien kolmansien maiden ilma-alusten turvallisuudesta 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/36/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 247, 20.10.2007.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 27 päivänä helmikuuta 2002 asiassa C-37/00 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Herbert Weber vastaan Universal Ogden Services Ltd (Brysselin yleissopimus – 5 artiklan 1 kohta – Sen paikkakunnan tuomioistuin, jossa sopimusvelvoite on täytettävä – Työsopimus – Paikkakunta, jolla työntekĳä tavallisesti työskentelee – Käsite – Työskentely osittain sopimusvaltiolle kuuluvan mannermaajalustan yläpuolelle sĳoittuneessa rakennelmassa ja osittain toisessa sopimusvaltiossa)

text:
4.5.2002                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 109/7
3)     Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta,        1)    Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asiois-
       Euroopan yhteisöjen komissio, Fédération européenne de la                  sa T-125/96 ja T-152/96, Boehringer vastaan neuvosto ja
       santé animale (Fedesa) ja Stichting Kwaliteitsgarantie Vleeskal-           komissio, 1.12.1999 antaman tuomion tuomiolauselman 2 ja
       verensector (SKV) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.               5 kohta kumotaan.
                                                                            2)    Boehringer Ingelheim Vetmedica GmbH:n ja C. H. Boehringer
(1) EYVL C 102, 8.4.2000.                                                         Sohnin nostama kanne yhteisön menettelystä eläinlääkejäämien
                                                                                enimmäismäärien vahvistamiseksi eläinperäisissä elintarvik-
                                                                                keissa annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2377/90
                                                                                liitteen III muuttamisesta 8 päivänä huhtikuuta 1996 annettua
                                                                                komission asetusta (EY) N:o 1312/96 vastaan hylätään.
                                                                            3)    Boehringer Ingelheim Vetmedica GmbH ja C. H. Boehringer
                                                                                Sohn vastaavat sekä asian T-152/96 käsittelystä ensimmäisen
                                                                                oikeusasteen tuomioistuimessa että oikeudenkäynnistä yhteisö-
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                        jen tuomioistuimessa aiheutuneista omista oikeudenkäyntiku-
                                                                                luistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan kokonaisuudessaan
                   26 päivänä helmikuuta 2002                                     Euroopan yhteisöjen komission oikeudenkäyntikulut.
                                                                            4)    Euroopan unionin neuvosto vastaa oikeudenkäyntikuluistaan,
asiassa C-32/00 P, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                           jotka sille ovat aiheutuneet asian T-152/96 käsittelystä ensim-
        Boehringer Ingelheim Vetmedica GmbH ym. (1)                               mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa.
                                                                            5)    Fédération européenne de la santé animale (Fedesa) ja Stichting
(Muutoksenhaku – Eläinlääkkeet – Asetuksen N:o 1312/96                            Kwaliteitsgarantie Vleeskalverensector (SKV) vastaavat omista
osittainen kumoaminen siltä osin kuin siinä yksilöidään                           oikeudenkäyntikuluistaan, jotka niille ovat aiheutuneet asian
klenbuteroli-hydrokloridin sallitut hoitotarkoitukset samalla                     T-152/96 käsittelystä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
kun siinä vahvistetaan tämän aineen jäämien enimmäismää-                          messa sekä oikeudenkäynnistä yhteisöjen tuomioistuimessa.
rät – Komission mahdollisuudet ottaa eläinlääkkeiden jää-
mien enimmäismääriä vahvistaessaan huomioon tiettyjen
 aineiden käytön kieltämisestä annettu direktiivi 96/22/EY)                 (1) EYVL C 102, 8.4.2000.
                          (2002/C 109/10)
                     (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                                  (kuudes jaosto)
                                                                                27 päivänä helmikuuta 2002
Asiassa C-32/00 P, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-                 asiassa C-37/00 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä
nään X. Lewis), jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroo-             ennakkoratkaisupyyntö), Herbert Weber vastaan Univer-
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                                           sal Ogden Services Ltd (1)
(toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-125/96 ja T-152/96,
Boehringer vastaan neuvosto ja komissio, 1.12.1999 antaman                  (Brysselin yleissopimus – 5 artiklan 1 kohta – Sen paikka-
tuomion (Kok. 1999, s. II-3427) osittaista kumoamista, vasta-               kunnan tuomioistuin, jossa sopimusvelvoite on täytettävä
puolina ja muina asianosaisina: Boehringer Ingelheim Vetmedi-               – Työsopimus – Paikkakunta, jolla työntekijä tavallisesti
ca GmbH, C. H. Boehringer Sohn, kotipaikka Ingelheim am                     työskentelee – Käsite – Työskentely osittain sopimusvaltiolle
Rheim (Saksa) (edustajinaan D. Waelbroeck ja D. Fosselard),                 kuuluvan mannermaajalustan yläpuolelle sijoittuneessa ra-
Euroopan unionin neuvosto, Fédération européenne de la                            kennelmassa ja osittain toisessa sopimusvaltiossa)
Santé animale (Fedesa), kotipaikka Bryssel (Belgia) (edustaji-
naan A. Vandencasteele ja D. Brinckman), Stichting Kwaliteists-                                        (2002/C 109/11)
garantie Vleeskalverensector (SKV), kotipaikka La Haye (Alan-
komaat) (edustajinaan G. van der Wal ja L. Parret) ja Ison-                                      (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, yhtei-
söjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti
G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat P. Jann,                (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
F. Macken ja N. Colneric sekä tuomarit A. La Pergola (esittelevä                           tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
tuomari), J.-P. Puissochet, M. Wathelet, R. Schintgen ja V. Skou-
ris, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass,
on antanut 26.2.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on                       Asiassa C-37/00, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alanko-
seuraava:                                                                   maat) on saattanut yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi
 ---pagebreak--- C 109/8                    FI                              Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              4.5.2002
tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa                            Jollei muita arviointiperusteita ole, tämä paikkakunta on se
yksityisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968                            paikkakunta, jossa työntekijä on työskennellyt suurimman osan
allekirjoitetun yleissopimuksen tulkitsemisesta yhteisöjen tuo-                       työajastaan.
mioistuimessa 3 päivänä kesäkuuta 1971 tehdyn pöytäkirjan
nojalla saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä                      Asia voi olla toisin vain siinä tapauksessa, että kyseisen kanteen
olevassa asiassa Herbert Weber ja Universal Ogden Services                            kohde liittyy kyseisessä yksittäistapauksessa esille tulevat seikat
Ltd ennakkoratkaisun edellä mainitun 27 päivänä syyskuuta                             huomioon ottaen läheisemmin toiseen työskentelypaikkaan,
1968 tehdyn yleissopimuksen (EYVL 1972 L 299, s. 32)                                  jolloin tämä paikkakunta on merkityksellinen kyseisen yleissopi-
5 artiklan 1 kohdan tulkinnasta, sellaisena kuin yleissopimus                         muksen 5 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa.
on muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-                             Jos kansallinen tuomioistuin ei yhteisöjen tuomioistuimen
Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan                             esittämien perusteiden nojalla kykene määrittämään kyseisen
liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 9 päi-                       yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tavallista
vänä lokakuuta 1978 tehdyllä sopimuksella (EYVL L 304,                                työskentelypaikkakuntaa, työntekijä voi valita, nostaako hän
s. 1, ja muutettuna s. 77), Helleenien tasavallan liittymisestä                       työnantajansa vastaan kanteen sen paikkakunnan tuomioistui-
kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 25 päivänä loka-                           messa, jossa hänet palvelukseen ottanut toimipaikka sijaitsee,
kuuta 1982 tehdyllä sopimuksella (EYVL L 388, s. 1) ja                                vai sen sopimusvaltion tuomioistuimissa, jossa työnantajalla
Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisestä                        on kotipaikka.
kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 26 päivänä touko-
kuuta 1989 tehdyllä sopimuksella (EYVL L 285, s. 1), yhteisö-
                                                                                3)    Pääasiaan sovellettava kansallinen oikeus ei millään tavoin
jen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa:
                                                                                vaikuta kyseisen yleissopimuksen 5 artiklan 1 kappaleessa
jaoston puheenjohtaja F. Macken sekä tuomarit N. Colneric,
                                                                                tarkoitetun, toisen ennakkoratkaisukysymyksen kohteena olevan
J.-P. Puissochet, R. Schintgen (esittelevä tuomari) ja V. Skouris,
                                                                                käsitteen paikkakunta, jossa työntekijä tavallisesti työskentelee,
julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: H. Grass, on antanut
                                                                                tulkintaan.
27.2.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                                (1) EYVL C 122, 29.4.2000.
1)     Työtä, jota työntekijä tekee sopimusvaltioon kuuluvalla man-
       nermaajalustalla tai sen yläpuolella sijaitsevilla mannermaaja-
       lustan tutkimiseen ja/tai sen luonnonvarojen hyödyntämiseen
       käytettävillä kiinteillä tai kelluvilla rakennelmilla, on pidettävä
       kyseisen valtion alueella tehtynä työnä tuomioistuimen toimi-
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
       vallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeuden
       alalla 27 päivänä syyskuuta 1968 tehdyn yleissopimuksen
       5 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa, sellaisena kuin tämä                                             (toinen jaosto)
       yleissopimus on muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlan-
       nin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen ku-                                21 päivänä helmikuuta 2002
       ningaskunnan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen ja pöytä-
       kirjaan 9 päivänä lokakuuta 1978 tehdyllä sopimuksella,
       Helleenien tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen           asiassa C-65/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
       ja pöytäkirjaan 25 päivänä lokakuuta 1982 tehdyllä sopimuk-                                       Italian tasavalta (1)
       sella ja Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan
       liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 26 päi-         (Jäsenyysvelvoitteiden laiminlyönti – Ympäristö – Vaaralliset
       vänä toukokuuta 1989 tehdyllä sopimuksella.                                     jätteet – Direktiivit 75/442/ETY ja 91/689/ETY)
                                                                                (2002/C 109/12)
2)     Kyseisen yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohtaa on tulkittava
       siten, että tilanteessa, jossa työntekijä täyttää työsopimukseensa                             (Oikeudenkäyntikieli: italia)
       perustuvat velvoitteet useissa sopimusvaltioissa, tässä määräyk-
       sessä tarkoitettu paikkakunta, jossa hän tavallisesti työskentelee,      (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
       on se paikkakunta, jossa tai josta käsin hän kaikki kyseisessä                          tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
       yksittäistapauksessa esille tulevat seikat huomioon ottaen täyt-
       tää olennaisen osan velvollisuuksistaan työnantajaansa koh-
       taan.
                                                                                Asiassa C-65/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
                                                                                nään L. Ström ja G. Bisogni) vastaan Italian tasavalta (asiamie-
       Kun kyse on työsopimuksesta, jonka nojalla työntekijä työsken-           henään U. Leanza), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuin-
       telee samoissa tehtävissä työnantajansa palveluksessa useam-             ta toteamaan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut jätteistä
       massa kuin yhdessä sopimusvaltiossa, koko työsuhteen kesto               15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin
       on lähtökohtaisesti otettava huomioon määritettäessä sitä                75/442/ETY (EYVL L 194, s. 39) 11 artiklan, sellaisena kuin se
       paikkakuntaa, jossa asianomainen tavallisesti työskenteli tässä          on muutettuna 18.3.1991 annetulla neuvoston direktiivillä
       määräyksessä tarkoitetuin tavoin.                                        91/156/ETY (EYVL L 78, s. 32), ja vaarallisista jätteistä


title: Asia C-249/14: Valitus, jonka Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, L da on tehnyt 22.5.2014 (ensimmäinen jaosto) asiassa T-602/11, Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, L da v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) 27.2.2014 annetusta tuomiosta

text:
               13.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 361/2

         Valitus, jonka Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, Lda on tehnyt 22.5.2014 (ensimmäinen jaosto) asiassa T-602/11, Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, Lda v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) 27.2.2014 annetusta tuomiosta
   (Asia C-249/14)
   2014/C 361/02
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, Lda (edustaja: advogado J. de Oliveira Vaz Miranda de Sousa)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ja Fundação Eugénio de Almeida

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-602/11 27.2.2014 antaman tuomion;

               —

               vaihtoehtoisesti palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen lopullisen tuomion antamista varten;

               —

               velvoittaa SMHV:n unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyn menettelyn vastaajana korvaamaan ensimmäisessä oikeusasteessa aiheutuneet ja muutoksenhaussa aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää, että valituksenalaista tuomiota rasittaa oikeudellinen virhe siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi ja sovelsi virheellisesti yhteisön tavaramerkkiasetuksen (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa. Oikeudelliset perusteet koostuvat kolmesta osasta ja perustuvat seuraaville kolmelle perustelujen sarjalle.

               1.

               Unionin yleinen tuomioistuin ei osoittanut asianmukaisesti sitä, että riidanalaisten tavaramerkkien välillä oli aito sekaannusvaara. Kahden tavaramerkin välillä olevan aidon sekaannusvaaran olemassaolon toteaminen asianmukaisesti ja objektiivisesti ei voi tapahtua pelkästään toteamalla, että kun otetaan huomioon kyseisten tavaramerkkien tarkoittamien tavaroiden samanlaisuus ja tavaramerkkien erittäin vähäinen ulkoasun samankaltaisuus sekä vähäinen lausuntatapaan perustuva samankaltaisuus (ja huolimatta niiden käsitteellisestä erilaisuudesta), ei voida sulkea pois sitä, että kohdeyleisöön kuuluva kuluttaja voi mieltää molempien tavaramerkkien tarkoittamien tavaroiden olevan peräisin samasta yrityksestä tai toisiinsa taloudellisessa yhteydessä olevista yrityksistä. ”Sekaannusvaara” ei tarkoita pelkkää sekaannuksen mahdollisuutta vaan todennäköisyyttä sekaannuksen ilmenemisestä. Sekaannusvaaraa ei voida olettaa pelkästään sen vuoksi, että kahden tavaramerkin välillä on tietynasteinen samankaltaisuus edes silloin, kun niiden tarkoittamat tavarat ovat samoja.

               2.

               Valituksenalaisessa tuomiossa sovellettiin virheellisesti yhteisön tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa myös siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon merkkien käsitteellisen erilaisuuden vaikutusta ja painoarvoa sellaisten tavaramerkkien välistä sekaannusvaaraa koskevassa kokonaisarvioinnissa, jotka ovat ulkoasultaan erittäin vähäisessä määrin samankaltaisia ja lausuntatavaltaan vähäisessä määrin samankaltaisia. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan haetun tavaramerkin käsitteellisen sisällön pitäisi riittää kumoamaan sen erittäin vähäisen ulkoasujen samankaltaisuuden ja vähäisen lausuntatapojen samankaltaisuuden vaikutus, joka unionin yleisen tuomioistuimen mukaan haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä vallitsee.

               3.

               Lopuksi unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisesti yhteisön tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa arvioidessaan kyseessä olevien tavaramerkkien välisen sekaannusvaaran olemassaoloa ottamatta huomioon kaikkia sekaannusvaaran olemassaolon osoittamisen kannalta olennaisia olosuhteita. Konkreettisemmin sanottuna unionin yleinen tuomioistuin sivuutti kyseisten menettelyjen taustalla olevan olennaisen tärkeän tosiseikan eli nyt esillä olevissa menettelyissä kyseessä oleviin tavaramerkkeihin sisältyvän sanan alkuperän, historian ja maantieteellisen merkityksen sekä symbolisen yhteyden kyseisten tavaramerkkien tarkoittamiin tavaroihin. Näin ollen unionin yleinen tuomioistuin otti tältä osin myös menettelyjen taustalla olevat tosiseikat vääristyneellä tavalla huomioon.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


title: Asia C-508/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Berlin (Saksa) on esittänyt 24.9.2015 – Sidika Ucar v. Land Berlin

text:
               18.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Berlin (Saksa) on esittänyt 24.9.2015 – Sidika Ucar v. Land Berlin
   (Asia C-508/15)
   (2016/C 016/18)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Berlin

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Sidika Ucar

      Vastaaja: Land Berlin

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko päätöksen N:o 1/80 7 artiklan ensimmäisen kohdan ensimmäistä luetelmakohtaa tulkittava siten, että tosiseikkoihin liittyvät edellytykset täyttyvät myös silloin, kun laillisille työmarkkinoille kuuluvan turkkilaisen työntekijän perheenjäsenen kolmen vuoden säännönmukaista asumista on edeltänyt ajanjakso, jona henkilö, jonka oikeuksiin tämän määräyksen mukaisesti hyväksytyn perheenjäsenen oikeudet perustuvat, oli perheenjäsenen maahanmuuton jälkeen poistunut jäsenvaltion laillisilta työmarkkinoilta?

               2)

               Onko päätöksen N:o 1/80 7 artiklan ensimmäistä kohtaa tulkittava siten, että oleskeluluvan uusimista on pidettävä tässä säännöksessä annettuna lupana muuttaa laillisille työmarkkinoille kuuluvan turkkilaisen työntekijän luokse, jos kyseinen perheenjäsen on asunut tämän määräyksen mukaisesti hyväksytystä maahanmuutostaan lähtien keskeytyksettä yhdessä tämän turkkilaisen työntekijän kanssa, joka kuitenkin kuuluu uudelleen jäsenvaltion laillisille työmarkkinoille vasta oleskeluluvan uusimisajankohtana väliaikaisen poissaolon jälkeen?


title: Asia C-267/03: Högsta domstolenin 10.4.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Lars Erik Staffan Lindberg vastaan Riksåklagaren

text:
C 213/12                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                            6.9.2003
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-        taa pääasiassa kyseessä olevan kaltaiseen, espanjalaisessa jalka-
tuin                                                                  palloseurassa laillisesti ammattiurheilijana työskentelevään Ve-
                                                                      näjän kansalaiseen sääntöä, jonka mukaan seurat saavat käyttää
1.    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY            valtakunnallisissa kilpailuissa vain rajoitettua määrää sellaisia
      12 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on asettanut      kolmansista valtioista kotoisin olevia pelaajia, jotka eivät ole
      vastavuoroisuuden edellytyksen sille, että Euroopan yhtei-      Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen piirissä?
      söjen jäsenvaltioiden kansalaisten, joihin sovelletaan hen-
      kilöiden vapaata liikkuvuutta, maahantulon ja oleskelun
      edellytyksistä Ranskassa 11.3.1994 annetun asetuksen
      nro 94-221 1 §:n a, c, f, h, i ja j kohdassa tarkoitettujen
      muiden jäsenvaltioiden kansalaisille myönnetään pysyvä
      oleskelulupa
2.    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
      tikulut.
                                                                      Högsta domstolenin 10.4.2003 tekemällään päätöksellä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Lars Erik Staffan
                                                                                Lindberg vastaan Riksåklagaren
Ranskan lainsäädännössä, jossa säädetään jäsenvaltioiden kan-
salaisten ja heidän perheenjäsentensä pysyvien oleskelulupien
                                                                                (Asia C-267/03)
myöntämisen edellytykset, asetetaan näiden oleskelulupien
myöntämiselle vastavuoroisuuden edellytys, toisin sanoen se,
että henkilön on oltava sellaisen jäsenvaltion kansalainen, jossa
myönnetään pysyvästi voimassa oleva oleskelulupa Ranskan                                        (2003/C 213/21)
kansalaisille, jotka ovat käyttäneet oikeuttaan vapaaseen liikku-
vuuteen. Tällainen edellytys on ilmeisellä tavalla EY 12 artiklan
vastainen, tulkittuna yhdessä EY 17 artiklan, EY 18 artiklan
1 kohdan, EY 39 ja EY 43 artiklan kanssa.
                                                                      Högsta domstolen, on pyytänyt 10.4.2003 tekemällään pää-
                                                                      töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                      18.6.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                      ratkaisua asiassa Lars Erik Staffan Lindberg vastaan Riksåklaga-
                                                                      ren, seuraaviin kysymyksiin, jotka koskevat neuvoston direktii-
                                                                      vin 83/189/ETY (1) (jota on muutettu direktiivillä 88/182/
Audiencia National Sala de lo Contencioso-Administrati-               EY ( 2) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 94/
vo Sección 3:n 9.5.2003 tekemällään päätöksellä esittämä              10/EY ( 3)) tulkintaa suhteessa 1.1.1997 voimaan tulleisiin
ennakkoratkaisupyyntö asiassa Igor Simutenkov vastaan                 arpajaislain muutoksiin:
Ministerio de Educación y Cultura ja Real Federación
                        Española de Futbol
                                                                      1.     Voidaanko sitä, että kansalliseen lainsäädäntöön sisällyte-
                                                                             tään kielto käyttää tiettyä tuotetta, pitää teknisenä mää-
                          (Asia C-265/03)                                    räyksenä, joka on direktiivin mukaan ilmoitettava?
                          (2003/C 213/20)
                                                                      2.     Voidaanko sitä, että kansalliseen lainsäädäntöön sisällyte-
                                                                             tään sellainen kielto tarjota tiettyä palvelua, joka vaikuttaa
                                                                             tuotteen käyttöön, pitää teknisenä määräyksenä, joka on
                                                                             direktiivin mukaan ilmoitettava?
National Sala de lo Contencioso-Administrativo Sección 3, on
pyytänyt 9.5.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
yhteisöjen tuomioistuimeen 17.6.2003, Euroopan yhteisöjen             3.     Voidaanko sitä, että kansallisessa lainsäädännössä määri-
tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Igor Simutenkov                    tellään uudelleen palvelu, jolla on yhteys tuotteen valmis-
vastaan Ministerio de Educación y Cultura ja Real Federación                 tamiseen, pitää teknisenä määräyksenä, joka on direktiivin
Española de Futbol, seuraavaan kysymykseen:                                  mukaan ilmoitettava, jos uusi määritelmä vaikuttaa tuot-
                                                                             teen käyttöön?
Onko kumppanuuden perustamisesta Euroopan yhteisöjen ja
niiden jäsenvaltioiden sekä Venäjän federaation kesken Korful-        4.     Mikä merkitys direktiivin mukaisen ilmoitusvelvollisuu-
la 24 päivänä kesäkuuta 1994 tehdyn kumppanuus- ja yhteis-                   den kannalta on sellaisilla olosuhteilla kuin siirtymisellä
työsopimuksen 23 artikla esteenä sille, että urheiluliitto sovel-            kansallisessa lainsäädännössä luvanvaraisuudesta kiel-
 ---pagebreak--- 6.9.2003                   FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                          C 213/13
        toon, tuotteen/palvelun suuremmalla tai pienemmällä               varten, että se kuljetetaan myöhemmin toisella puoliperävau-
        arvolla, markkinoiden koolla tuotteen/palvelun kannalta           nun vetoautolla yhteisön tullialueen ulkopuolelle sijoittautu-
        ja uuden kansallisen säännöksen vaikutuksella käyttöön            neelle tavaroiden vastaanottajalle?
        eli sillä, merkitseekö säännös käyttöä koskevaa täyskieltoa
        vai kielletäänkö käyttö tai rajoitetaanko sitä useilla ajatel-
        tavissa olevilla käyttöaloilla?                                   (1 ) EYVL L 253, 11.10.1993, s. 1.
( 1) Neuvoston direktiivi 83/189 ETY, annettu 28 päivänä maaliskuuta
     1983, teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimit-
     tamisessa noudatettavasta menettelystä. EYVL, erityispainos 1983,
     13/nide 12, s. 154.
( 2) Neuvoston direktiivi 88/182/ETY, annettu 22 päivänä maaliskuuta
     1988, teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimit-  Euroopan yhteisöjen komission 25.6.2003 Portugalin ta-
     tamisessa noudatettavasta menettelystä annetun direktiivin 83/                        savaltaa vastaan nostama kanne
     189/ETY muuttamisesta. EYVL, erityispainos 1988, 13/nide 12,
     s. 36.
( 3) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/10/EY, Annettu                                 (Asia C-275/03)
     23 päivänä maaliskuuta 1994, teknisiä standardeja ja määräyksiä
     koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä
                                                                                (2003/C 213/23)
     annetun direktiivin 83/189/ETY olennaisesta muuttamisesta toi-
     sen kerran. EYVL, erityispainos 1994, 13/nide 26, s. 32.
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 25.6.2003 Euroo-
                                                                          pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin tasavaltaa
                                                                          vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat António Caeiros ja Klaus
                                                                          Wiedner, prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                          Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                          –      toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut julkisia
Bundesfinanzhofin 13.5.2003 tekemällään päätöksellä                              tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopi-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hauptzollamt                              muksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen sovelta-
Neubrandenburg vastaan Jens Christian Siig, ”Internatio-                         mista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten mää-
    nale Transport” Export-Import- nimisessä yrityksessä                         räysten yhteensovittamisesta 21 päivänä joulukuuta 1989
                                                                                annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY (1) mukaisia
                                                                                velvoitteitaan, koska se ei ole pannut tätä direktiiviä
                            (Asia C-272/03)                                      täytäntöön oikein ja täydellisesti,
                                                                          –      velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-
                            (2003/C 213/22)                                      käyntikulut.
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Bundesfinanzhof, on pyytänyt 13.5.2003 tekemällään päätök-
sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 24.6.2003,             Tällä hetkellä voimassa olevassa Portugalin lainsäädännössä
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-              säädetään vahingonkorvauksen myöntämisestä julkisia han-
sa Hauptzollamt Neubrandenburg vastaan Jens Christian Siig,               kintasopimuksia koskevan yhteisön oikeuden tai tämän oikeu-
”Internationale Transport” Export-Import- nimisessä yrityk-               den täytäntöönpanemiseksi annetun kansallisen lainsäädännön
sessä, seuraavaan kysymykseen:                                            rikkomisen yhteydessä silloin, kun vahingon kärsineet henkilöt
                                                                          näyttävät toteen, että valtion taikka julkisyhteisöjen elinten
                                                                          taikka virkamiesten suorittamat lainvastaiset toimet olivat
                                                                          tahallisia tai tuottamuksellisia. Tällaisen seikan toteen näyttä-
Onko asetuksen N:o 2454/93 (1) 718 artiklan 3 kohdan                      minen voi olla erittäin vaikeaa taikka jopa mahdotonta.
d alakohtaa, kun se luetaan yhdessä 670 artiklan p alakohdan              Vaikeus tai mahdottomuus näyttää tällaista seikkaa toteen voi
kanssa, tulkittava siten, että siinä kielletään yhteisön tullialueen      johtaa siihen, että vahinkoa kärsinyt henkilö ei saa vaatimaansa
ulkopuolella rekisteröidyn puoliperävaunun vetoauton käyttä-              vahingonkorvausta, johon hänellä olisi oikeus. Siten on ilmeis-
minen puoliperävaunun kuljettamiseen yhteisön tullialueella               tä, että vahinkoa kärsineille henkilöille asetettu velvollisuus,
sijaitsevalta paikkakunnalta, jossa puoliperävaunuun lastataan            josta ei säädetä direktiivissä 89/665/ETY, voi kyseenalaistaa
tavarat, toiselle yhteisön tullialueella sijaitsevalle paikkakunnal-      kyseisen direktiivin 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan tehokkaan
le, jossa puoliperävaunu ainoastaan jätetään seisomaan sitä               oikeusvaikutuksen.


title: Asia C-226/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Oldenburg (Saksa) on esittänyt 26.5.2008 — Stadt Papenburg v. Saksan valtio

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/24

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Oldenburg (Saksa) on esittänyt 26.5.2008 — Stadt Papenburg v. Saksan valtio
   (Asia C-226/08)
   (2008/C 209/36)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Verwaltungsgericht Oldenburg
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Stadt Papenburg

      Vastaaja: Saksan valtio
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Sallitaanko luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (1) 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan se, että jäsenvaltio kieltäytyy hyväksymästä komission laatimaa luonnosta yhteisön tärkeinä pitämien alueiden luetteloksi yhden tai useamman alueen osalta muilla kuin luonnonsuojelullisilla perusteilla?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Kuuluvatko näihin perusteisiin myös kuntien ja kuntaliittymien vaatimukset, erityisesti niiden suunnitelmat, suunnitelmaluonnokset ja muut intressit, jotka koskevat niiden oman alueen myöhempää kehitystä?

               3)

               Mikäli ensimmäiseen ja toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Edellytetäänkö direktiivin 92/43/ETY kolmannessa perustelukappaleessa tai 2 artiklan 3 kohdassa tai muissa yhteisön oikeuden säännöksissä jopa, että jäsenvaltiot ja komissio ottavat tuollaiset perusteet huomioon, kun hyväksyntä annetaan ja kun luettelo yhteisön tärkeinä pitämistä alueista laaditaan?

               4)

               Mikäli kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi: Voisiko — yhteisön oikeuden näkökulmasta — kunta, jonka tietty alue on otettu luetteloon, vedota sen jälkeen, kun luettelo on lopullinen, tuomioistuinmenettelyssä siihen, että luettelolla rikotaan yhteisön oikeutta, koska tämän kunnan vaatimuksia ei ole riittävällä tavalla otettu huomioon?

               5)

               Onko joen suiston liikenneväylien jatkuvasti suoritettavien kunnostamistoimenpiteiden, jotka hyväksyttiin kansallisen lainsäädännön mukaisesti lopullisesti jo ennen kuin direktiivin 92/43/ETY täytäntöönpanolle säädetty määräaika päättyi, jatkamista arvioitava direktiivin 6 artiklan 3 kohdan tai 4 kohdan mukaisesti sen jälkeen, kun alue on otettu yhteisön tärkeinä pitämien alueiden luetteloon?

      (1)  EYVL L 206, s. 7.


title: Asia T-361/05: Kanne  26.9.2005  — Emmanuel Genette v. komissio

text:
               10.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/14

         Kanne 26.9.2005 — Emmanuel Genette v. komissio
   (Asia T-361/05)
   (2005/C 315/26)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Emmanuel Genette (Gorze, Ranska) (edustaja: asianajaja M.-A. Lucas)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               eläkeasioiden osaston osastopäällikön 25.1.2005 tekemä sen päätös on kumottava, jolla hylätään kantajan 31.10.2004 esittämä vaatimus, joka koskee hänen Belgiassa saavuttamiensa eläkeoikeuksien siirtoa (nro D/1106/2004)

               —

               henkilöstön ja hallinnon pääosaston pääjohtajan 10.6.2005 tekemä se päätös on kumottava, jolla hylättiin kantajan 22.4.2005 esittämä valitus, joka koskee eläkeasioiden osastopäällikön 2.2.2005 tekemää päätöstä, jolla hylättiin kantajan 31.10.2004 esittämä vaatimus

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajan, joka on komission virkamies, Belgiassa saavuttamat eläkeoikeudet siirrettiin vuonna 2002 hänen esittämänsä hakemuksen johdosta yhteisön järjestelmään asiaa koskevan vuonna 1991 annetun Belgian lain mukaisesti. Belgiassa annettiin vuonna 2003 uusi laki, jolla säädellään näitä siirtoja ja jonka säännökset ovat kantajan mukaan hänelle edullisemmat.
   Vuoden 1991 laissa säädettiin mahdollisuudesta poistaa siirtoa koskeva hakemus toimielimen suostumuksella. Kantaja esitti näin ollen vaatimuksen, että komissio antaisi suostumuksensa vuoden 1991 lailla luodun järjestelmän mukaisen hakemuksen poistamiseen, jotta hän voisi tämän jälkeen esittää uuden hakemuksen, johon sovelletaan vuoden 2003 lakia. Tämä vaatimus hylättiin riidanalaisella päätöksellä, koska yhteisön säännöksissä ei säädetä mahdollisuudesta poistaa hakemus.
   Kantaja riitauttaa kanteessaan hakemuksensa hylkäämisen. Hän väittää, että komissio teki useita ilmeisiä virheitä siltä osin kuin on kyse hänen hakemuksensa kohteen arvioinnista, tässä hakemuksessa kyseessä olevien päätösten lopullisesta luonteesta, uusien ja olennaisten tosiseikkojen olemassa olosta ja hakemuksen esittämistä koskevasta määräajasta. Kantaja vetoaa myös siihen, että henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohtaa ja sen yleisiä täytäntöönpanosäännöksiä on rikottu. Kantaja katsoo lisäksi, että riidanalaisilla päätöksillä loukataan hänellä olevaa perusoikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan ja laiminlyödään henkilöstösääntöjen 24 artiklassa säädettyä avustamisvelvollisuutta.
   Lopuksi kantaja vetoaa siihen, että vuoden 1991 Belgian laki on yhteisön oikeuden ja erityisemmin liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohdan ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen vastainen.


title: Asia C-32/04: Euroopan yhteisöjen komission 29 päivänä tammikuuta 2004 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
20.3.2004                FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 71/13
Komissio toteaa, että Mödlingin kunnan 15.9.1999 tekemää                Euroopan yhteisöjen komission 29 päivänä tammikuuta
sopimusta jätteiden keräämisen ja käsittelyn siirtämisestä Ab-                2004 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne
fallGmbH:lle ei ole katsottava Mödlingin kunnan hallintora-
kenteen sisällä suoritetuksi ”sisäiseksi siirroksi”, koska Mödlin-                                 (Asia C-32/04)
gin kunta ei valvo AbfallGmbH:ta kuten omia palvelulaitoksi-
aan. Näin ollen palvelun siirrossa on kyse julkistamisvelvoit-
teen alaisesta palveluhankinnasta.                                                                 (2004/C 71/21)
(1) EYVL L 209, s. 1.                                                   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29 päivänä tammi-
                                                                        kuuta 2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen
                                                                        Ranskan tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat
                                                                        U. Wölker ja F. Simonetti ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                        tuin
Euroopan yhteisöjen komission 29.1.2004 Espanjan ku-
              ningaskuntaa vastaan nostama kanne                        –     toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut yksityis-
                                                                              kohtaisten järjestelyjen määrittelemisestä ja vahvistami-
                            (Asia C-31/04)                                    sesta vaarallisia valmisteita koskevaa erityistietojärjestel-
                                                                              mää varten Euroopan parlamentin ja neuvoston direktii-
                                                                              vin 1999/45/EY 14 artiklan täytäntöönpanemiseksi anne-
                           (2004/C 71/20)                                     tun direktiivin 91/155/ETY muuttamisesta toisen kerran
                                                                              neuvoston direktiivin 67/548/ETY 27 artiklan (käyttötur-
                                                                              vallisuustiedotteet) täytäntöönpanemiseksi vaarallisten ai-
                                                                              neiden osalta 27 päivänä heinäkuuta 2001 annetun
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.1.2004 Euroo-                     komission direktiivin 2001/58/EY (1) mukaisia velvoittei-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-                    taan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudatta-
kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat oikeudellisen yksikön                misen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää-
virkamiehet Karen Banks ja Fernando Castillo de la Torre,                     räyksiä tai koska joka tapauksessa se ei ole ilmoittanut
prosessiosoite Luxemburgissa.                                                 näistä toimenpiteistä komissiolle; ja
                                                                        –     velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                              tikulut.
–      toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut
       tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yh-
       denmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22 päivänä tou-           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       kokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvos-
       ton direktiivin 2001/29/EY (1) 13 artiklan mukaisia vel-
       voitteitaan, koska se ei ole antanut sen noudattamisen           Määräaika, jonka kuluessa jäsenvaltioiden on tullut saattaa
       edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,     direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet voimaan
       tai joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut niistä          on päättynyt 30.7.2002.
       komissiolle
                                                                        (1) EYVL L 212, 7.8.2001, s. 24.
–      velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
       denkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        Euroopan yhteisöjen komission 29.1.2004 Luxemburgin
                                                                                suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
Määräaika direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjär-
jestystä päättyi 22.12.2002.
                                                                                (Asia C-33/04)
                                                                                (2004/C 71/22)
(1 ) EYVL L 167, 22.6.2001, s. 10.
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.1.2004 Euroo-
                                                                        pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-
                                                                        herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat W. Wils ja
                                                                        M. Shotter, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.


title: Asia T-36/17: Kanne 23.1.2017 – Forest Pharma v. EUIPO – Ipsen Pharma (COLINEB)

text:
               6.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 70/31

         Kanne 23.1.2017 – Forest Pharma v. EUIPO – Ipsen Pharma (COLINEB)
   (Asia T-36/17)
   (2017/C 070/40)
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Forest Pharma BV (Amsterdam, Alankomaat) (edustaja: T. Holman, solicitor)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Ipsen Pharma SAS (Boulogne Billancourt, Ranska)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkki ”COLINEB” – hakemus nro 13 191 671

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 13.10.2016 asiassa R 500/2016-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-544/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 6.9.2012 (Bundesverwaltungsgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Deutsches Weintor eG v. Land Rheinland-Pfalz (Ennakkoratkaisupyyntö — Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Kansanterveys — Tietojen antaminen kuluttajille ja kuluttajansuoja — Elintarvikkeiden merkinnät ja esillepano — ”Ravitsemusväitteen” ja ”terveysväitteen” käsitteet — Asetus (EY) N:o 1924/2006 — Viinin määrittely ”vatsaystävälliseksi” — Maininta vähähappoisuudesta — Juomat, jotka sisältävät yli 1,2 tilavuusprosenttia alkoholia — Terveysväitteiden kielto — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 15 artiklan 1 kohta — Ammatillinen vapaus — 16 artikla — Elinkeinovapaus — Yhteensoveltuvuus)

text:
               27.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/3

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 6.9.2012 (Bundesverwaltungsgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Deutsches Weintor eG v. Land Rheinland-Pfalz
      (Asia C-544/10) (1)

      (Ennakkoratkaisupyyntö - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Kansanterveys - Tietojen antaminen kuluttajille ja kuluttajansuoja - Elintarvikkeiden merkinnät ja esillepano - ”Ravitsemusväitteen” ja ”terveysväitteen” käsitteet - Asetus (EY) N:o 1924/2006 - Viinin määrittely ”vatsaystävälliseksi” - Maininta vähähappoisuudesta - Juomat, jotka sisältävät yli 1,2 tilavuusprosenttia alkoholia - Terveysväitteiden kielto - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 15 artiklan 1 kohta - Ammatillinen vapaus - 16 artikla - Elinkeinovapaus - Yhteensoveltuvuus)
      (2012/C 331/04)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Bundesverwaltungsgericht

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Deutsches Weintor eG

         Vastaaja: Land Rheinland-Pfalz

         Oikeudenkäynnin kohde

      Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesverwaltungsgericht — SEU 6 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan tulkinta, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 15 artiklan 1 kohdan ja 16 artiklan kanssa, sekä 4 artiklan 3 kohdan tulkinta, luettuna yhdessä elintarvikkeita koskevista ravitsemus- ja terveysväitteistä 20.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1924/2006 (EUVL L 404, s. 9), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 9.2.2010 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 116/2010 (EUVL L 37, s. 16), 2 artiklan 2 kohdan 5 alakohdan tai 10 artiklan 3 kohdan kanssa — Viinin kutsuminen vatsaystävälliseksi viittaamalla vähähappoisuuteen — Kielto esittää terveysväitteitä alkoholijuomista, joiden alkoholipitoisuus on yli 1,2 tilavuusprosenttia — Terveysväitteen käsite

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Elintarvikkeita koskevista ravitsemus- ja terveysväitteistä 20.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1924/2006, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 9.2.2010 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 116/2010, 4 artiklan 3 kohdan ensimmäistä alakohtaa on tulkittava siten, että ilmaisu ”terveysväite” kattaa myös merkinnän ”vatsaystävällinen” kaltaisen merkinnän, johon liittyy maininta siitä, että useiden kuluttajien haitallisena pitämien aineiden määrää on vähennetty.

                  2)

                  Se, että asetuksessa N:o 1924/2006, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 116/2010, kielletään poikkeuksetta viinin tuottajaa tai jakelijaa käyttämästä pääasiassa kyseessä olevan kaltaista väitettä, vaikka tämä väite sinänsä pitäisi paikkansa, on yhteensopivaa SEU 6 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa.

         (1)  EUVL C 72, 5.3.2011.


title: Bundesverwaltungsgerichtin 8.2.1996 tekemällään päätöksellä hallintoriita-asiassa Gut Springenheide GmbH ja Rudolf Tusky vastaan Oberkreisdirektor des Kreises Steinfurt - Amt für Lebensmittelüberwachung -, osallisena: Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht. (Asia C-210/96)

text:
N:o C 247/8             |_FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     24.8.96
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 Bundesverwaltungsgerichtin 8.2.1996 tekemällään päätök
                                                                     sellä hallintoriita-asiassa Gut Springenheide GmbH ja
Perustamissopimuksen 189 artiklan mukaan direktiivi vel             Rudolf Tusky vastaan Oberkreisdirektor des Kreises Stein
voittaa saavutettavaan tulokseen nähden jokaista jäsenval           furt — Amt für Lebensmittelüberwachung —, osallisena:
tiota, jolle se on osoitettu . Vakiintuneen oikeuskäytännön              Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht.
mukaan jäsenvaltiot velvoitetaan tällä määräyksellä muut                                    (Asia C-2 10/96 )
tamaan oma lainsäädäntönsä direktiivejä vastaavaksi nou
dattaen direktiivien täytäntöönpanolle säädettyjä määräai                                     ( 96/C 247/ 15 )
koja .
                                                                     Bundesverwaltungsgericht ( 3 . jaosto ) on pyytänyt 8.2.1996
Italian tasavalta ei ole noudattanut sille yhteisön oikeuden         tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei
mukaan kuuluvia velvoitteita, koska se on jättänyt asete            söjen tuomioistuimen kirjaamoon 20.6.1996 , Euroopan
tussa määräajassa antamatta edellä komission vaatimuk               yhteisöjen tuomioistuimelta hallintoriita-asiassa Gut Sprin
sissa mainitun miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun             genheide GmbH ja Rudolft Tusky vastaan Oberkreisdirek
pariaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön,                tor des Kreises Steinfurt — Amt für Lebensmitteliiberwa
ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä                chung, osallisena : Oberbundesanwalt beim Bundesverwal
työoloissa annetun direktiivin noudattamisen edellyttämät            tungsgericht, ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin :
lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset, ja koska se
tämän direktiivin 5 artiklan määräysten vastaisesti on               1 . Onko asetuksen ( ETY ) N:o 1907/90 ( ] ) 10 artiklan
jättänyt kumoamatta kansallisessa lainsäädännössään voi                 2 kohdan e alakohdassa säädetyn sen seikan arvioimi
massa olevat, naisten yötyökieltoa koskevat säännökset.                   seksi, voivatko myynnin edistämiseksi tarkoitetut
                                                                          tiedonannot johtaa kuluttajaa harhaan, tutkittava kul
(M EYVL N:o L 39 , 14.2.1976 , s . 40                                     loistenkin kuluttajien todellisia odotuksia vai onko
                                                                          kyseisen säännöstön vertailukohteena käytettävä objek
                                                                         tiivista , puhtaasti oikeudellisin termein tulkittavaa
                                                                          kuluttajan käsitettä ?
                                                                     2 . Sitä tapausta varten, että vertailun on perustuttava
Euroopan yhteisöjen komission 19.6.1996 Belgian kunin                    kuluttajien todellisiin odotuksiin, esitetään seuraavat
                gaskuntaa vastaan nostama kanne                           kysymykset:
                             Asia C-208/96                               a ) Onko vertailukohteena käytettävä valistunutta kes
                             ( 96/C 247/ 14 )                                 kivertokuluttajaa vaiko vähemmän tiedostavaa
                                                                              kuluttajaa ?
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.6.1996                        b ) Voidaanko vahvistaa sellainen prosentuaalinen
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian                          osuus kuluttajista, joka on saavutettava , jotta
kuningaskuntaa vastaan . Kantajan asiamiehenä on oikeu                       voidaan perustellusti puhua kuluttajien todellisista
dellisen yksikön virkamies Hubert van Vliet ja prosessio                     odotuksista ?
soite Luxemburgissa c/o C. Gomez de la Cruz, Euroopan
yhteisöjen komission oikeudellinen yksikkö, Centre Wag              3 . Sitä tapausta varten, että arvioinnin perustaksi on
ner, Kirchberg.                                                          otettava objektiivinen, oikeudellisin termein tulkittava
                                                                         kuluttajan käsite, esitetään kysymys siitä , miten tämä
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             käsite on määriteltävä .
1 . toteaa, että jättäessään antamatta asetetussa määrä             (') EYVL N:o L 173 , 6.7.1990 , s . 5
      ajassa lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset, jotka
      ovat tarpeen yhteisön yleisistä toimenpiteistä tiettyjen
      eläintautien torjumiseksi sekä swine vesicular -tautiin
      liittyvistä erityistoimenpiteistä 17 päivänä joulukuuta
       1992 annetun neuvoston direktiivin 92/119/ETY (')
      täytäntöönpanemiseksi, Belgian kuningaskunta on jät           Uudenmaan        lääninoikeuden       30.5.1996  tekemällään
      tänyt noudattamatta perustamissopimuksen mukaan                välipäätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö Outo
      sille kuuluvia velvoitteita ;                                             kumpu Oy:n vireille panemassa asiassa
                                                                                ( Asia C-213 /96 )
2 . velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu
      denkäyntikulut.                                                                         ( 96/C 247/ 16 )
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat            Uudenmaan lääninoikeus on pyytänyt 30.5.1996 tekemäl
samanlaiset kuin asiassa C-205/96 ( 2 ); täytäntöönpanon             lään välipäätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
määräaikaa lykättiin 1 päivään lokakuuta 1993 asti .                tuomioistuimen kirjaamoon 25.6.1996 , yhteisöjen tuomio
                                                                     istuimelta Outokumpu Oy:n vireille panemassa asiassa
(') EYVL 1993 L 62 , s . 69                                          ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin :
( 2 ) Ks . tämän virallisen lehden sivu 7 .
                                                                     Suomen kansallisen energiaverotusta koskevan lainsäädän
                                                                     nön mukaan Suomessa kannetaan täällä tuotetusta sähkö


title: Asia C-446/03: High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division 16.7.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Marks & Spencer plc vastaan David Halsey (HM Inspector of Taxes)

text:
C 304/18                  FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                        13.12.2003
2.     Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:                       –     emoyhtiön jäsenvaltiossa
       onko sillä, että asiakirja kieltäydytään ottamasta vastaan,
       se oikeusvaikutus, että tiedoksiantoa on kokonaisuudes-
       saan pidettävä pätemättömänä?                                                   –     yhtiö, jonka kotipaikka on sen alueella, on
                                                                                yhtiöverovelvollinen kokonaisvoitostaan, mu-
                                                                                kaan lukien muissa jäsenvaltioissa sijaitsevien
3.     Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:                                   sivuliikkeiden voitoista, kun taas kaksinkertai-
                                                                                sen verotuksen estämiseksi niiden verojen osal-
       a)    Missä ajassa ja millä tavalla käännös on saatettava                             ta, jotka ovat aiheutuneet toisessa jäsenval-
             vastaanottajan tietoon? Onko käännöksen tiedok-                                 tiossa, on olemassa järjestely, jossa sivuliikkei-
             siannon täytettävä ne edellytykset, joita asetuksessa                           den tappiot otetaan huomioon verotettavia
             asetetaan asiakirjojen tiedoksiannolle vai onko toi-                            voittoja laskettaessa
             mittamistapa vapaasti valittavissa?
                                                                                –     tytäryhtiöiden, joiden kotipaikka on muussa
       b)    Sovelletaanko kansallista prosessilainsäädäntöä sil-
                                                                                jäsenvaltiossa, jakamattomat voitot eivät ole
             loin, kun virhe on mahdollista oikaista?
                                                                                yhtiöveron alaisia
(1) Neuvoston asetus (EY) N:o 1348/2000, annettu 29 päivänä                            –     emoyhtiö on yhtiöverovelvollinen niiden tytä-
    toukokuuta 2000, oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedok-                          ryhtiöiden, joiden kotipaikka on muussa jäsen-
    siannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa.                   valtiossa, jakaman osingon osalta, kun taas
    EYVL L 160, 30.6.2000, s. 37–52.                                                         emoyhtiö ei ole yhtiöverovelvollinen niiden
                                                                                tytäryhtiöiden, joiden kotipaikka on emoyh-
                                                                                tiön kotipaikka, jakaman osingon osalta
                                                                                –     taataan emoyhtiölle kaksinkertainen verohuo-
                                                                                jennus sillä tavoin, että myönnetään hyvitys
                                                                                lähdeverosta, jota maksetaan osingoista, sekä
                                                                                niistä ulkomaisista veroista, jotka maksetaan
High Court of Justice (England & Wales), Chancery                                            voitoista, joista tytäryhtiöt, joiden kotipaikka
Division 16.7.2003 tekemällään päätöksellä esittämä en-                                      on muussa jäsenvaltiossa, maksavat osinkoja?
nakkoratkaisupyyntö asiassa Marks & Spencer plc vastaan
             David Halsey (HM Inspector of Taxes)
                                                                                Jos kysymys on rajoituksesta, onko se yhteisön oikeuden
                                                                                mukaan perusteltu?
                           (Asia C-446/03)
                                                                           2.    a)    Annetaanko kysymykseen 1 toisenlainen vastaus sen
                           (2003/C 304/27)                                             vuoksi, että tytäryhtiön kotipaikan lainsäädännön
                                                                                mukaan saattaa olla tietyissä olosuhteissa mahdollis-
                                                                                ta saada huojennusta osasta tai kaikista tytäryhtiön
                                                                                tappioista kuittauksella tytäryhtiön kotipaikkaval-
                                                                                tiossa verotettavia voittoja vastaan?
High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division,
on pyytänyt 16.7.2003 tekemällään päätöksellä, joka on
saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 22.10.2003, Euroopan                         b)    Jos vastaus on toisenlainen, onko annettava merki-
yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Marks &                           tystä sille, että
Spencer plc vastaan David Halsey (HM Inspector of Taxes),
seuraaviin kysymyksiin:
                                                                                –     tytäryhtiö, jonka kotipaikka on muussa jäsen-
1.     Onko kysymys EY 43 ja EY 48 artiklassa tarkoitetusta                                  valtiossa, on lopettanut toimintansa, ja vaikka
       rajoituksesta tilanteessa, jossa                                                      kyseisessä valtiossa on olemassa säännös, joka
                                                                                koskee tappioiden huojennusta tietyin edelly-
                                                                                tyksin, ei ole näyttöä siitä, että käsiteltävänä
       –     Jäsenvaltion säännökset, kuten Yhdistyneen kunin-                               olevassa tapauksessa tällainen huojennus olisi
             gaskunnan konsernihuojennusta koskevat säännök-                                 saatu
             set, estävät emoyhtiötä, jonka verotuksellinen koti-
             paikka on kyseisessä jäsenvaltiossa, vähentämästä
             tässä valtiossa verotettavaa voittoaan vähentämällä                       –     tytäryhtiö, jonka kotipaikka on muussa jäsen-
             muissa jäsenvaltioissa sellaisille tytäryhtiöille synty-                        valtiossa, on myyty kolmannelle, ja vaikka
             neet tappiot, joiden verotuksellinen kotipaikka on                              kyseisessä valtiossa on olemassa säännös, jonka
             näissä jäsenvaltioissa, kun tällainen vähentäminen                              mukaan ostajana oleva kolmas voi tietyin edel-
             olisi mahdollista, jos tappiot olisivat syntyneet tytä-                         lytyksin käyttää tappiot hyväkseen, on epäsel-
             ryhtiölle, jonka verotuksellinen kotipaikka on emo-                             vää, onko ne käytetty käsiteltävänä olevassa
             yhtiön kotipaikkavaltio                                                         tapauksessa
 ---pagebreak--- 13.12.2003               FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                          C 304/19
           –     järjestelyä, jossa emoyhtiön kotipaikkajäsenval-     2)      Euratomin perustamissopimuksen rikkominen:
                 tio ottaa huomioon niiden yhtiöiden tappiot,
                 joiden kotipaikka on Yhdistyneessä kuningas-
                 kunnassa, sovelletaan riippumatta siitä, ote-        –      EA 42 artikla: riidanalaisessa asetuksessa perustetulla
                 taanko tappiot huomion myös jossakin muussa                 menettelyllä komissio tosiasiallisesti muuttaa Euratomin
                 jäsenvaltiossa?                                             perustamissopimuksen kyseisessä säännöksessä säädettyä
                                                                             kolmen kuukauden määräaikaa, jonka muuttamiseen on
     c)    Muuttaisiko tilannetta, jos olisi näyttöä siitä, että             valtuudet ainoastaan neuvostolla.
           tappioiden osalta olisi myönnetty huojennus siinä
           jäsenvaltiossa, joka on tytäryhtiön kotipaikka, ja
           jos näin on, onko sillä seikalla vaikutusta, että          –      EA 43 artikla: komissio on riidanalaisen asetuksen antaes-
           huojennuksen sai sittemmin ulkopuolinen konserni,                 saan ylittänyt toimivallan, joka sille on kyseisessä sään-
           jolle tytäryhtiö myytiin?                                         nöksessä myönnetty. Komissio on nimittäin sellaisella
                                                                             yleisesti sovellettavalla toimella, joka on kaikilta osin
                                                                             pakottava ja välittömästi sovellettavissa kaikissa jäsenval-
                                                                             tioissa, perustanut investointihankkeiden todellisen ja
                                                                             yksityiskohtaisen tutkimismenettelyn, jolla on lähes lyk-
                                                                             kääviä vaikutuksia.
                                                                      –      EA 44 artikla: riidanalaisen asetuksen mukaan komissiolle
Ranskan tasavallan 29.10.2003 (telekopio 24.10.2003)                         ilmoitettujen investointihankkeiden julkistaminen on pa-
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                        kollista ja automaattista, kun taas kyseisen artiklan mu-
                                                                             kaan julkistaminen on vain vapaaehtoista. Riidanalaisessa
                                                                             asetuksessa ei toisaalta täsmennetä, että kyseinen julkista-
                          (Asia C-455/03)                                    minen voi tapahtua ainoastaan asianomaisten jäsenval-
                                                                             tioiden, henkilöiden ja yritysten etukäteen antamalla
                                                                             suostumuksella.
                          (2003/C 304/28)
                                                                      –      EA 194 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta: komis-
                                                                             sio ei ole ottanut huomioon EA 194 artiklan 1 kohdan
Ranskan tasavalta on nostanut 29.10.2003 (telekopio                          ensimmäisessä alakohdassa säädettyä ammattisalaisuutta
24.10.2003) Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen                     koskevaa salassapitovelvollisuutta antaessaan ulkopuoli-
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan asiamiehinä                 sille oikeuden saada tietoja asianomaisten henkilöiden
ovat F. Alabrune, G. de Bergues ja Ch. Lemaine, ja prosessiosoi-             ja yritysten ilmoittamista investointihankkeista, vaikka
te on Luxemburgissa.                                                         nämä hankkeet sisältävät luottamuksellisia tietoja, jotka
                                                                             kuuluvat erityisesti kysymyksessä olevien henkilöiden ja
                                                                             yritysten liikesalaisuuksiin.
Ranskan tasavalta vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–    kumoaa Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopi-
     muksen 41 artiklassa tarkoitettujen tietojen antamiseen          3)      Oikeusvarmuuden periaatteen rikkominen: riidanalaisen
     sovellettavista menettelyistä annetun asetuksen (EY)             asetuksen mukaan on suositeltavaa, että asianomainen henkilö
     N:o 1209/2000 muuttamisesta 23 päivänä heinäkuuta                tai yritys ei käynnistä investointihanketta ennen kuin komissio
     2003 annetun komission asetuksen (Euratom) N:o 1352/             on antanut kyseisestä hankkeesta suosituksensa Euratomin
     2003 (1)                                                         perustamissopimuksen tavoitteiden ja määräysten mukaisesti.
                                                                      Komissio ei ole ottanut huomioon oikeusvarmuuden vaati-
                                                                      musta säätäessään, että kun komissio on käynnistänyt yksityis-
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.             kohtaisen tutkimismenettelyn, se pyrkii mahdollisuuksien mu-
                                                                      kaan antamaan suosituksen kuuden kuukauden kuluessa.
                                                                      Asianomainen henkilö tai yritys on nimittäin epätietoinen
                                                                      siitä, minkä ajan kuluessa komissio antaa suosituksensa, jos
                                                                      yksityiskohtainen tutkimismenettely käynnistetään.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
1)    Komissiolla ei ole ollut toimivaltaa antaa riidanalaista        (1) EYVL L 192, s. 15.
asetusta: EA 41–44 artikla ja neuvoston asetus N:o 2587/
1999, joihin komissio on viitannut riidanalaisen asetuksen
johdanto-osan viittauskappaleissa, eivät muodosta oikeudellis-
ta perustaa, jonka nojalla komissio voisi antaa kyseisen
asetuksen.


title: Asia C-462/02: Bundesfinanzhofin 6.11.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Finanzamt Herne-West vastaan Savvas Akritidis

text:
C 70/2                  FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                          22.3.2003
13.12.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-              2)     Voiko korttipelien järjestäjä vedota direktiivin 77/388/
ratkaisua asiassa Karin Bauz vastaan AOK Baden-Württemberg                    ETY 13 artiklan B osan f alakohdassa säädettyyn vapau-
seuraaviin kysymyksiin:                                                       tukseen verosta?
1.    Onko EY:n perustamissopimuksen 49 ja 50 artiklan                 (1 ) EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1.
      kanssa yhteensopivaa se, että jäsenvaltio, jonka luontais-
      suoritusperiaatteeseen perustuvasta sairausvakuutusjär-
      jestelmästä, jossa rekisteröidyt lääkärit suorittavat avohoi-
      tona hoitotoimenpiteitä, korvataan rekisteröimättömien
      lääkärien suorittamat hoitotoimenpiteet ainoastaan, –
      silloinkin, kun kyse on toisessa jäsenvaltiossa suoritetuista
      hoitotoimenpiteistä – jos yleisesti tunnustetun lääketie-        Verwaltungsgericht Stuttgartin 19.12.2002 tekemällään
      teellisen asiantuntemuksen mukaan asianmukaista hoitoa           päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö hallinto-
      ei voida saada luontaissuorituksiin perustuvasta järjestel-      oikeudellisessa asiassa Inan Cetinkaya vastaan Land Ba-
      mästä?                                                                                den-Württemberg
2.    Jos kyseessä on palvelujen tarjoamisen vapauden rajoitus,                                   (Asia C-467/02)
      sallivatko edellä mainitut EY:n perustamissopimuksen
      artiklat sen, että Saksan oikeudessa – kiireellisiksi katsot-                               (2003/C 70/05)
      tuja tapauksia lukuunottamatta – potilaiden valitsemilleen
      lääkäreille suorittamat maksut korvataan ainoastaan, jos
      potilas on saanut sairausvakuutuskassan ennakkoluvan             Verwaltungsgericht Stuttgart on pyytänyt 19.12.2002 teke-
      turvautua sairausvakuutusjärjestelmän ulkopuoliseen hoi-         mällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistui-
      toon?
                                                                       meen 27.12.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta en-
                                                                       nakkoratkaisua hallinto-oikeudellisessa asiassa Inan Cetinkaya
                                                                       vastaan Land Baden-Württemberg seuraaviin kysymyksiin:
                                                                       1.     ”Kuuluuko laillisiin työmarkkinoihin kuuluvan turkkilai-
                                                                              sen työntekijän lapsi, joka on syntynyt liittovaltion alueel-
                                                                              la, ETY:n ja Turkin välisen assosiaationeuvoston päätök-
                                                                              sen 1/80 7 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, kun hänen
                                                                              syntymänsä jälkeen – ainakin siihen asti kunnes hänestä
                                                                              on tullut täysi-ikäinen – tämä oleskelu on sallittu (lähinnä)
                                                                              pelkästään perheen yhdessäolon vuoksi tai kun jos hän
Bundesfinanzhofin 6.11.2002 tekemällään päätöksellä
                                                                              saa oleskella ilman varsinaista oleskelulupaa, oleskelua ei
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Finanzamt
                                                                              päätetä ainoastaan tästä samasta syystä?”
             Herne-West vastaan Savvas Akritidis
                                                                       2.     ”Voidaanko 7 artiklan 1 kohdan (toinen luetelmakohta)
                                                                              mukaista perheenjäsenen oikeutta pääsyyn työmarkki-
                          (Asia C-462/02)                                     noille ja jatketun oleskeluluvan myöntämiseen rajoittaa
                                                                              ainoastaan assosiaationeuvoston päätöksen 1/80 14 ar-
                                                                              tiklan nojalla?”
                          (2003/C 70/04)
                                                                       3.     ”Merkitseekö se, että henkilö on tuomittu kolmen vuoden
                                                                              nuorisovankeuteen, työmarkkinoiden ulkopuolelle joutu-
                                                                              mista ja siten 7 artiklan 1 kohdan (toinen luetelmakohta)
                                                                              mukaisten oikeuksien menetystä myös silloin, kun on
Bundesfinanzhof on pyytänyt 6.11.2002 tekemällään päätök-                     olemassa konkreettinen mahdollisuus, että ainoastaan osa
sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                            rangaistuksesta on suoritettava, mutta kun ennenaikaisen
23.12.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                     vapauttamisen yhteydessä on osallistuttava huumausai-
ratkaisua asiassa Finanzamt Herne-West vastaan Savvas Akriti-                 neiden vierotushoitoon, eivätkä asianomainen henkilö
dis seuraaviin kysymyksiin:                                                   tai asianomaiset henkilöt tällöin ole työmarkkinoiden
                                                                              käytettävissä?”
1)    Kielletäänkö direktiivin 77/388/ETY ( 1) 13 artiklan B osan      4.     ”Merkitseekö se, että vapausrangaistukseen (joka ei ole
      f alakohdassa jäsenvaltiota kantamasta arvonlisäveroa                   ehdollinen) tuomitsemisesta aiheutuu työpaikan menetys
      korttipelin järjestämisestä ainoastaan sillä perusteella,               tai mahdottomuus nykyisessä työttömyystilanteessa
      että korttipelin järjestäminen asianmukaisen toimiluvan                 hankkia työtä, ipso facto (sellaisenaan) assosiaationeuvos-
      saaneissa yleisissä kasinoissa on vapautettu verosta, vai               ton päätöksen 1/80 6 artiklan 2 kohdan toisessa virk-
      onko lisäksi osoitettava, että muualla kuin kasinoissa                  keessä tarkoitettua omasta tahdosta riippuvaa työttö-
      järjestettävät korttipelit ovat olennaisilta osiltaan, kuten            myyttä, joka ei estä assosiaationeuvoston päätöksen 1/80
      pelisääntöjen tai suurimman panoksen ja voiton osalta,                  6 artiklan 1 kohdassa ja 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu-
      verrattavissa kasinoissa järjestettäviin korttipeleihin?                jen oikeuksien menettämistä?”


title: Asia T-434/13: Kanne 21.8.2013 — Doux v. komissio

text:
               5.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 291/4

         Kanne 21.8.2013 — Doux v. komissio
   (Asia T-434/13)
   2013/C 291/05
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Doux SA (Châteaulin, Ranska) (edustaja: asianajaja J. Vogel)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan siipikarjanliha-alan vientitukien vahvistamisesta 18.7.2013 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 689/2013

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee olennaisten menettelymääräysten rikkomista siltä osin kuin riidanalaista asetusta ei ole mitenkään perusteltu. Kantaja väittää, että riidanalaisessa asetuksessa esitetyt perustelut ovat vain tyypillisiä perusteluja, joista ei käy ilmi komission päättely, vaikka komission olisi pitänyt esittää tarkasti syyt, joiden vuoksi tuen määrän alentaminen 108,5 eurosta tonnia kohtia 0 euroon oli perusteltua ja näin sitäkin suuremmalla syyllä, koska komissio on kantajan mukaan poikennut aikaisemmasta päätöskäytännöstään.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka koskee luottamuksensuojan periaatteen loukkaamista siltä osin kuin komissio on vakuuttanut toimijoille, että tuet pidettäisiin voimassa uuden yhteisen maatalouspolitiikan voimaantuloon asti. Kantaja väittää, että tuen määrän alentaminen 108,5 eurosta tonnia kohtia 0 euroon ei ollut ennakoitavissa siipikarjanlihan markkinoilla vallitsevaan tilanteeseen nähden.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka koskee ilmeistä arviointivirhettä siltä osin kuin komissio on katsonut, että taloudelliset indikaattorit olivat peruste tukien vahvistamiselle 0 euroon, vaikka euron arvon nousu dollariin nähden kompensoi suuren osan markkinahintojen noususta. Näin ollen kantaja katsoo, että taloudelliset indikaattorit eivät olleet riittävä peruste tukien poistamiselle.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka koskee ilmeistä arviointivirhettä siltä osin kuin komissio on katsonut, että riidanalaisen asetuksen välitön voimaantulo oli perusteltua, ”jotta estettäisiin häiriöt ja keinottelu markkinoilla sekä varmistettaisiin tehokas hallinnointi”. Kantaja väittää, että tämä perustelu, joka esiintyy täysin samanlaisena edeltävissä asetuksissa, on erityisen epäasianmukainen nyt esillä olevassa asiassa, koska vientitukien yllättävä poistaminen ilman sellaista ennakkoilmoitusta, joka mahdollistaisi toimijoiden liiketoimintamallien mukauttamisen, saattaa päinvastoin johtaa sisämarkkinoiden häiriöihin.

               5)

               Viides kanneperuste, joka koskee komission harkintavallan väärinkäyttöä siltä osin kuin komissio ei ole hyväksynyt riidanalaista asetusta asetuksessa N:o 1234/2007 (1) säädetyin perustein.

      (1)  Maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä 22.10.2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1234/2007 (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) (EUVL L 299, s. 1)


title: Asia T-490/12: Kanne 6.11.2012 — Mondadori Editore v. SMHV — Grazia Equity (GRAZIA)

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/55

         Kanne 6.11.2012 — Mondadori Editore v. SMHV — Grazia Equity (GRAZIA)
   (Asia T-490/12)
   2013/C 26/112
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Arnoldo Mondadori Editore SpA (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat G. Dragotti ja R. Valenti)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Grazia Equity GmbH (Stuttgart, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 6.9.2012 asiassa R 1958/2010-4 tekemän päätöksen ja

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki GRAZIA luokkiin 35 ja 36 kuuluvia palveluja varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 6840466

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kuviomerkin GRAZIA italialainen tavaramerkkirekisteröinti nro 906507 luokkiin 3, 9, 16, 18, 25 ja 38 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten; kuviomerkin GRAZIA yhteisön tavaramerkkirekisteröinti nro 1714146 luokkiin 3, 9, 16, 18 ja 38 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten; sanamerkin GRAZIA italialainen tavaramerkkirekisteröinti nro 1049965 luokkaan 16 kuuluvia tavaroita varten; edellä mainittujen merkkien italialainen tavaramerkkirekisteröinti nro 1050165 ja kansainväliset tavaramerkkirekisteröinnit nro 276829, nro 276833 ja nro 817006 luokkiin 9, 16 tai 38 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 8 artiklan 5 kohdan rikkominen.


title: Asia C-495/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto)  30.3.2006  (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — A. C. Smits-Koolhoven v. Staatssecretaris van Financiën (Direktiivi 95/59 — Valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvat verot — Yrttisavukkeet — Käyttäminen ainoastaan lääkintätarkoituksiin)

text:
               17.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/16

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 30.3.2006 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — A. C. Smits-Koolhoven v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-495/04) (1)

   (Direktiivi 95/59 - Valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvat verot - Yrttisavukkeet - Käyttäminen ainoastaan lääkintätarkoituksiin)
   (2006/C 143/28)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hoge Raad der Nederlanden
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: A.C. Smits-Koolhoven

      Vastaaja: Staatssecretaris van Financiën
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Hoge Raad der Nederlanden — Muista valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvista veroista kuin liikevaihtoveroista 27 päivänä marraskuuta 1995 annettu direktiivi 95/59/ETY (EYVL L 291, s. 40) — 7 artiklan 2 kohta — Lääkesavukkeet — Ainoastaan lääkintätarkoitukset — Hoidollinen vai profylaktinen tarkoitus
   Tuomiolauselma
   Muista valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvista veroista kuin liikevaihtovero 27 päivänä marraskuuta 1995 annetun neuvoston direktiivin 95/59/EY 7 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että savukkeita, jotka eivät sisällä tupakkaa eivätkä sellaisia aineita, joilla on lääkinnällinen vaikutus, mutta jotka esitellään ja joita myydään tupakoinnin lopettamisen yhteydessä käytettävänä apukeinona, ei ”käytetä ainoastaan lääkintätarkoituksiin” tämän säännöksen toisessa alakohdassa tarkoitetulla tavalla.

      (1)  EUVL C 31, 5.2.2005.


title: Asia T-482/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.12.2013 — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria v. SMHV (VALORES DE FUTURO) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin VALORES DE FUTURO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)

text:
               25.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.12.2013 — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria v. SMHV (VALORES DE FUTURO)
   (Asia T-482/12) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin VALORES DE FUTURO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)
   2014/C 24/36
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Bilbao, Espanja) (edustajat: asianajajat J. de Oliveira Vaz Miranda Sousa ja N. González-Alberto Rodríguez)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: V. Melgar)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 4.7.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 2299/2011-2), joka koski hakemusta sanamerkin VALORES DE FUTURO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 366, 24.11.2012.