title: Asia T-370/17: Kanne 12.6.2017 – KPN v. komissio

text:
               31.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/47

         Kanne 12.6.2017 – KPN v. komissio
   (Asia T-370/17)
   (2017/C 249/64)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: KPN BV (Den Haag, Alankomaat) (edustajat: asianajajat P. van Ginneken ja G. Béquet)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 3.8.2016 tehdyn Euroopan komissio päätöksen K(2016) 5156 lopullinen, jolla yrityskeskittymä (asia M. 7978 – Vodafone/Liberty Global/Dutch JV) julistettiin neuvoston asetuksen N:o 139/2004 6 artiklan 2 kohdan perusteella yhteensoveltuvaksi sisämarkkinoiden ja ETA-sopimuksen kanssa;

               —

               palauttamaan asian asetuksen N:o 139/2004 10 artiklan 5 kohdan perusteella komissioon uudelleen tutkittavaksi;

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio on tehnyt urheilusisältömarkkinoita koskevan ilmeisen arviointivirheen ja että sen kilpailuanalyysi on tämän vuoksi perusteeton.

                           —

                           Kantaja väittää, ettei urheilusisältö ole vaihdettavissa ja että se on olennaisen tärkeä tilaajille. Kantajan mukaan tämä tekee urheilusisällöstä (ja etenkin välttämättömästä urheilusisällöstä) olennaisen tärkeän TV-lähettäjille, jotka haluavat (muiden joukossa) kilpailla TV-palveluihin liittyvillä markkinoilla.

                           —

                           Kantaja väittää edelleen, että komissio toisin katsoessaan teki ilmeisen virheen arvioidessaan urheilusisältömarkkinoita. Kantajan mukaan näillä markkinoita määriteltäessä tehdyillä virheillä oli vaikutuksia komissio kyseisessä päätöksessä tekemiin muihin arviointeihin ja loppujen lopuksi komission päätökseen hyväksyä kyseinen keskittymä.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan komissio teki ilmeisen virheen arvioidessaan niitä kannusteita, jotka liittyvät intressiin estää sisältöjen tarjoaminen maksullisten Premium-urheilukanavien toimittamiseen liittyvillä tukkumarkkinoilla.

                           —

                           Kantaja toteaa, että Ziggolla oli jo ennen yrityskeskittymää kyky ja kannuste estää kilpailijoitaan saamasta välttämättömiä sisältöjä. Komissio tiesi tämän, ja yrityskeskittymä mahdollistaa näin markkinoilta pois sulkemisen laajentamisen sellaisille uusille markkinoille kuten kiinteän datan ja mobiilidatan multiplay-yhdistelmäpakettien markkinoille.

                           —

                           Kantaja toteaa myös, että komissio totesi virheellisesti, että mobiililaitesisällön kulutus on vähäistä ja että tästä syystä kyseinen yrityskeskittymä ei vaikuttanut näihin markkinoihin. Komissio totesi virheellisesti, että kiinteän datan ja mobiilidatan multiplay-yhdistelmäpakettien markkinat ovat vasta alkuvaiheissaan Alankomaissa.

                           —

                           Kantajan mukaan komissio teki näin ollen virheellisen päätelmän, jonka mukaan yrityskeskittymällä ei olisi sellaisia kielteisiä vaikutuksia, jotka estäisivät urheilusisältöjen poissulkemisen kiinteän datan ja mobiilidatan multiplay-yhdistelmäpakettien markkinoilta.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan komissio ei perustellut, miksi kyseisellä yhteisyrityksellä ei olisi kannustetta estää vaihdannan myöhemmän vaiheen kilpailijoitaan käyttämästä välttämätöntä sisältöä.

                           —

                           Kantaja esittää, että edellisissä perusteissa mainitut komission päätelmät olivat riittämättömästi perusteltuja.


title: Asia T-507/11: Kanne 26.9.2011 — Peek & Cloppenburg v. SMHV — Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)

text:
               10.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 362/18

         Kanne 26.9.2011 — Peek & Cloppenburg v. SMHV — Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)
   (Asia T-507/11)
   2011/C 362/26
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Peek & Cloppenburg KG (Düsseldorf, Saksa) (edustaja: asianajaja S. Abrar)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Peel & Cloppenburg (Hampuri, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 28.2.2011 asiassa R 262/2005-1 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”Peek & Cloppenburg” luokkaan 35 kuuluville palveluille.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Peek & Cloppenburg.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Muu aikaisempi tunnusmerkkioikeus, nimittäin toiminimi ”Peek & Cloppenburg”, joka on voimassa Saksassa.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohdan rikkominen, koska myöhemmän tavaramerkin ”Peek & Cloppenburg” käyttämistä ei voida kieltää eikä ole minkäänlaista Saksan tavaramerkkilain 12 §:n mukaista perustetta kieltää käyttöä Saksan liittotasavallan alueella, sekä asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 1 kohdan ensimmäisen lauseen rikkominen, koska valituslautakunnan olisi pitänyt odottaa, että Bundesgerichtshof antaa lainvoimaisen tuomion tavaramerkin poistamista rekisteristä koskevassa saksalaisessa menettelyssä.


title: Asia C-387/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 11.12.2008 (Tribunale di Anconan (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — MI.VER Srl ja Daniele Antonelli v. Provincia di Macerata (Jätteet — Väliaikaisen varastoinnin käsite — Direktiivi 75/442/ETY — Päätös 2000/532/EY — Mahdollisuus sekoittaa eri koodeja vastaavia jätteitä keskenään — Sekalaisten pakkausten käsite)

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 11.12.2008 (Tribunale di Anconan (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — MI.VER Srl ja Daniele Antonelli v. Provincia di Macerata
   (Asia C-387/07) (1)

   (Jätteet - Väliaikaisen varastoinnin käsite - Direktiivi 75/442/ETY - Päätös 2000/532/EY - Mahdollisuus sekoittaa eri koodeja vastaavia jätteitä keskenään - Sekalaisten pakkausten käsite)
   (2009/C 32/12)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunale di Ancona
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: MI.VER Srl ja Daniele Antonelli

      Vastaaja: Provincia di Macerata
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunale di Ancona — Jätteistä 15.7.1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY (EYVL L 194, s. 39) ja jätteistä annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY 1 artiklan a alakohdan mukaisen jäteluettelon laatimisesta tehdyn komission päätöksen 94/3/EY ja vaarallisista jätteistä annetun neuvoston direktiivin 91/689/ETY 1 artiklan 4 kohdan mukaisen vaarallisten jätteiden luettelon laatimisesta tehdyn neuvoston päätöksen 94/904/EY korvaamisesta 3.5.2000 tehdyn komission päätöksen 2000/532/EY tulkinta (EYVL L 226, s. 3) — Väliaikaisen varastoinnin käsite — Jätteiden tuottajan mahdollisuus sekoittaa jätteitä keskenään ja viitata päätöksessä 2000/532/EY tarkoitetun Euroopan jäteluettelon eri jätekoodeihin
   Tuomiolauselma

               1)

               Jätteistä 15.7.1975 annettu neuvoston direktiivi 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 29.9.2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella N:o 1882/2003, sekä jätteistä annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY 1 artiklan a alakohdan mukaisen jäteluettelon laatimisesta tehdyn komission päätöksen 94/3/EY ja vaarallisista jätteistä annetun neuvoston direktiivin 91/689/ETY 1 artiklan 4 kohdan mukaisen vaarallisten jätteiden luettelon laatimisesta tehdyn neuvoston päätöksen 94/904/EY korvaamisesta 3.5.2000 tehty komission päätös 2000/532/EY eivät ole esteenä sille, että jätteen tuottaja sekoittaa päätöksen 2000/532 liitteenä olevan luettelon eri koodien alaan kuuluvia jätteitä keskenään väliaikaisen varastoinnin yhteydessä jätteen syntypaikalla ennen poiskuljetusta. Jäsenvaltioiden on kuitenkin toteutettava toimenpiteitä, joissa velvoitetaan jätteiden tuottaja lajittelemaan jätteet ja varastoimaan ne erikseen jätteiden väliaikaisen varastoinnin yhteydessä jätteen syntypaikalla ennen poiskuljetusta ja käyttämään tässä tarkoituksessa kyseisessä luettelossa tarkoitettuja koodeja, jos ne pitävät kyseisiä toimenpiteitä tarpeellisina direktiivin 75/442, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1882/2003, 4 artiklan ensimmäisessä kohdassa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi.

               2)

               Kun kansallisessa säännöstössä toistetaan päätöksen 2000/532 liitteenä oleva jäteluettelo, ”sekalaisia pakkauksia” vastaavaa koodia 15 01 06 voidaan käyttää osoittamaan jätteitä, jotka koostuvat eri materiaaleista valmistetuista pakkauksista, jotka on kerätty yhteen.

      (1)  EUVL C 283, 24.11.2007.


title: Euroopan parlamentin 24.7.1995 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston 30.5.1995 antamasta tuomiosta asiassa T-289/94 Angelo Innamorati vastaan Euroopan parlamentti (Asia C-254/95 P)

text:
14.10.95             | FL                       Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                               N:o C 268/ 11
A ) Komissio on jättänyt esittämättä tupakka-alan hallin           3 ) Jos vastaus myös tähän kysymykseen on kielteinen :
     totoimikunnalle, että asetuksen N:o 3477/93 tavoit                 Voiko julkisoikeudellinen yhteisö myös silloin vedota
     teena oli aiheuttaa takautuvia vaikutuksia .                        suoraan direktiivin 77/388/ETY 4 artiklan 1 ja 2 koh
                                                                         taan sekä 5 artiklaan estääkseen kansallisen säännöksen
B ) Neuvoston asetuksen N:o 3813/92 rikkominen ja                        soveltamisen, kun direktiivin soveltaminen vaikuttaa
     komission asetuksen N:o 3477/93 riittämätön peruste                tosin ostovähennyksessä tätä yhteisöä välillisesti suosi
     leminen .                                                           vasti mutta muuten sitä rasittaen ?
C ) Neuvoston asetuksen N:o 727/70 3 artiklan 1 kohdan              H EYVL N:o L 145 , 13.6.1977, s . 1
     toisen alakohdan iv alakohdan, sellaisena kuin se on
     muutettuna neuvoston asetuksen N:o 1329/90 1 artik
     lalla , rikkominen .
D ) EY:n perustamissopimuksen 39 artiklan 1 kohdan
     c-alakohdan rikkominen .
                                                                    Euroopan parlamentin 24.7.1995 tekemä valitus Euroopan
E ) Yhteisön säädösten taannehtivuuskieltoa koskevan                yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kol
     periaatteen loukkaaminen .                                     mannen jaoston 30.5.1995 antamasta tuomiosta asiassa
                                                                    T-289/94 Angelo Innamorati vastaan Euroopan parla
F ) Perustellun luottamuksensuojan periaatteen loukkaa                                             mentti
     minen .                                                                               ( Asia C-25 4/95 P)
                                                                                ( 95 /C 268/24 )
G ) Yhteisön toimijoiden tasa-arvoisen kohtelun periaat
     teen loukkaaminen .
                                                                    Euroopan parlamentti, asiamiehinään Manfred Peter ja José
H ) Harkintavallan väärinkäyttö .                                   Luis Rufas Quintana , prosessiosoite Luxemburgissa Eu
                                                                    roopan parlamentin sihteeristö , Kirchberg, on valittanut
(') EYVL N:o L 317, 18.12.1993 , s . 30                             24.7.1995 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle Euroopan
                                                                    yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kol
                                                                    mannen jaoston 30.5.1995 antamasta tuomiosta asiassa
                                                                    T-289/94 Angelo Innamorati vastaan Euroopan parla
                                                                    mentti .
Bundesfinanzhofin 21.3.1995 tekemällään päätöksellä esit           Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin :
tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Finanzamt Augsburg
              Stadt vastaan Marktgemeinde Welden                    — kumoaa valituksenalaisen päätöksen, ensimmäisen
                                                                         oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-289/94 Angelo
                          ( Asia C-247/95 )
                                                                         Innamorati vastaan Euroopan parlamentti 30.5.1995
                            ( 95/C 268/23 )                               antaman tuomion ( :i );
Bundesfinanzhofin 11 . jaosto on pyytänyt 21.3.1995 teke            — hyväksyy Euroopan parlamentin ensimmäisessä oikeus
 mällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen                asteessa esittämät vaatimukset, eli
tuomioistuimen kirjaamoon 17.7.1995 , Euroopan yhteisö
 jen tuomioistuimelta asiassa Finanzamt Augsburg vastaan                  — toteaa valituksen perusteettomaksi,
 Marktgemeinde Welden ennakkoratkaisua seuraaviin kysy                   — tuomitsee oikeudenkäyntikuluista soveltuvien mää
 myksiin:                                                                     räysten mukaisesti
 1 ) Onko direktiivin 77/388/ETY(*) 4 artiklan 5 kohdan              — ja tuomitsee oikeudenkäyntikuluista yhteisöjen tuomio
      neljännen alakohdan mukaan sallittua, että jäsenvaltiot             istuimessa oikeuden harkinnan mukaan .
      käsittelevät julkisoikeudellisten yhteisöjen verovapaita
      toimintoja, jotka ovat tosin valinnaisesti verovelvollisia,    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
      viranomaisen ominaisuudessa harjoittettuna toimin
      tana, vaikka nämä yhteisöt harjoittavat tätä toimintaa         Yhteisön oikeuden rikkominen, erityisesti hallinnollisten
      samoin oikeudellisin edellytyksin ja samalla tavalla kuin
                                                                     päätösten perustelemista koskevan yhteisöjen tuomioistui
      yksityiset taloudelliset toimijat ?                            men ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeus
                                                                     käytännön virheellinen tai väärä tulkinta: kilpailun valinta
 2 ) Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kielteinen:             lautakunnalla ei ole velvollisuutta ilmoittaa niitä " arvioin
      Voidaanko        verotusta     koskevan   valintaoikeuden      tiperusteita " tai korjausvakioita, jotka sillä on oikeus
      laajuutta rajoittaa direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan         vahvistaa kirjallisen kokeen korjausta varten .
      C kohdan toisen alakohdan nojalla niin, että direktiivin
       77/388/ETY 13 artiklan C kohdan ensimmäisessä
                                                                      (*) EYVL N:o C 189 , 22.7.1995 , s . 15
       alakohdassa tarkoitettuja toimintoja voidaan pitää
       liiketoimintana vain tietyillä edellytyksillä , jos toimin
      taa harjoittaa julkisoikeudellinen yhteisö ?


title: Bernard Lagan 17.3.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-93/95)

text:
 12.8.95            m                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 208 /25
    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                  ( 543 871,13 FRF ) laillisine korkoineen tästä kanteesta
             TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,                                     lukien ja pääomittamaan koron tai maksamaan vastaa
                                                                         van määrän ecuina .
                 21 päivänä kesäkuuta 1995 ,
asiassa T-370/94 , Jacques Vigel vastaan Euroopan yhteisö          — Velvoittaa vastaajan maksamaan kuusikymmentä tu
                       jen komissio ^)                                   hatta Ranskan frangia ( 60 000 FRF ) kuluina, joita ei voi
( Virkamiehet — Tutkittavaksi ottaminen — Kantajalle                     lukea oikeudenkäyntikuluihin, tai maksamaan vastaa
         epäedullinen päätös — Ylentämismenettely)                       van määrän ecuina .
                        ( 95/C 208/55 )
                                                                    — Velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyn
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                            tikulut .
Asiassa T-370/94 , Jacques Vigel vastaan Euroopan yhteisö
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
jen komissio, jossa Euroopan yhteisöjen komission virka
mies Jacques Vigel , kotipaikka Bergen (Alankomaat), edus
                                                                    Kantajana oleva Groupement Agricole d'Exploitation en
tajanaan asianajaja Constantin Nikis, Bryssel , prosessi           Communin ( CAEC ) johtaja oli saanut vuonna 1978 tuotan
osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Louis Schiltz , 2 , rue       tosuunnan muuttamisesta maidontuotannosta naudan- tai
du Fort Rheinsheim, on nostanut kanteen komissiota
                                                                    lampaanlihan tuottamiseen maksettavan palkkion; kanta
vastaan ( asiamiehenä Ana Maria Alves Vieira ), jossa vaadi
                                                                    jalle oli myönnetty vuonna 1991 asetuksen ( ETY ) N:o 857/
taan kumoamaan Pettenin yhteisessä tutkimuskeskuksessa
                                                                    84 mukainen erityinen viitemäärä ja tehty asetuksen ( ETY )
( Alankomaat ) 20.4.1994 henkilöstölle tehty ilmoitus PE/
                                                                    N:o 2187/93 perusteella 543 871,13 Ranskan frangin
A/637, josta käy ilmi, että kantajaa ei ole otettu mukaan
                                                                    suuruinen hyvitystarjous ; kantaja valittaa Office National
henkilöstöstä tehtyyn luetteloon, jossa on luetteloitu ne,
                                                                    Interprofessionnel du lait'n ( ONILAIT ) päätöksestä, jossa
jotka voidaan ottaa huomioon vuoden 1994 ylentämisme
                                                                    kieltäydyttiin suorittamasta hänelle tätä hyvitystä sillä
nettelyssä myöntämällä heille ylennys tai ylimääräinen              perusteella , että hänen erityistä viitemääräänsä ei voida
palkkataso, samoin kuin vaaditaan vahingonkorvauksena               katsoa lopulliseksi, koska hän ei ollut itse aloittanut
75 000 Belgian frangia ( BEF ) ja 250 000 Belgian frangia           uudelleen maidontuotantoa . Tämän osalta todetaan, että
( BEF ) korvauksena kantajan kärsimästä aineettomasta ja
                                                                    GAEC:n osakkaat päättivät muodostaa vuonna 1 992 Socie
aineellisesta vahingosta, yhteisöjen ensimmäisen oikeus
                                                                    te Civile d'Exploitation Agricolen ( SCEA ) perustamatta
asteen tuomioistuin ( neljäs jaosto ), toimien kokoonpanossa        kuitenkaan uutta oikeushenkilöä .
jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts ja tuomarit R. Schintgen
ja R. García-Valdecasas sekä kirjaaja H. Jung, on antanut
                                                                    Kantaja katsoo, että valituksenalainen päätös on syntynyt
21.6.1995 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava :                toimivaltaisen viranomaisen suorittaman virheellisen asian
1 ) Kanne jätetään tutkimatta.                                      arvioinnin tuloksena . Todellisten oikeudellisten suhteiden
                                                                    osalta on nimittäin toisaalta katsottava, että EARL BENIN,
2 ) Asianosaiset    vastaavat    omista     oikeudenkäyntiku       jolle tuotanto-omaisuus mukaan lukien erityisesti maatilan
     luistaan .
                                                                    vuokraoikeus oli siirretty kokonaisuudessaan, oli alunperin
                                                                    jaettujen viitemäärien ainoa laillinen haltija, ja toisaalta että
(') EYVL N:o C 380 , 31.12.1994
                                                                    EARL BENIN:in muuttaminen SCEA:ksi tapahtui perusta
                                                                    matta uutta oikeushenkilöä, jolle oikeudet olisivat kuulu
                                                                    neet .
Rene Bebinin 16.3.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota               Valituksenalainen päätös perustuu näin ollen asetuksen
                   vastaan nostama kanne                            ( ETY ) N:o 3950/92 12 artiklassa tarkoitettujen käsitteiden
                        Asia T-84/95 )                             .'tila ja tuottaja ' virheelliseen tulkintaan . Lisäksi EARL
                          95/C 208/56 )                             BENIN:in perustaminen ja sen muuttaminen SCEA:ksi on
                                                                    ainoastaan asetuksessa ( ETY ) N:o 804/68 tarkoitettu tar
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       peellinen rakenteellinen sopeuttaminen, joka ei missään
                                                                    tapauksessa vaikuta maidontuotantoon.
Yhtenä SCEA R.D.M.:n johtajista toimiva ja yhtiön
osakas Rene Bebin, Le Rheu ( Ranska ), edustajanaan
asianajaja Philippe Olive , Rennes, prosessiosoite Luxem
burgissa asianajotimisto Aloyse May, 31 , Grand Rue, on
nostanut 16.3.1995 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö             Bernard Lagan 17.3.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota
jen komissiota vastaan.                                                                vastaan nostama kanne
Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio                                      (Asia T-93/95 )
istuin :                                                                                ( 95/C 208/57 )
— Velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission maksamaan
    yhtenä SCEA R.D.M.:n johtajista toimivalle ja yhtiön                            (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
    osakkaalle Rene Bebinille viisisataaneljäkymmen
    täkolme tuhatta kahdeksansataaseitsemänkymmen                  Gaec Landuyt-Lagan yhteydessä maanviljelystä harjoittava
    täyksi Ranskan frangia ja kolmetoista centimeä                  maanviljelijä Bernard Laga, kotipaikka Grisolles ( Ranska ),
 ---pagebreak--- N:o C 208/26         [_Ff                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      12.8.95
edustajanaan asianajaja Jean-François Le Petit, Rennes,            Jean-Pierre Landuyt'n 17.3.1995 Euroopan yhteisöjen
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse                             komissiota vastaan nostama kanne
May, 31 , Grand Rue, on nostanut 17.3.1995 Euroopan                                         (Asia T-94/95 )
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.                                              ( 95/C 208/58 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
istuin
                                                                   Gaec Landuyt-Lagan yhteydessä maanviljelystä harjoittava
                                                                   maanviljelijä Jean-Pierre Landuyt, Grisolles ( Ranska ),
                                                                   edustajanaan asianajaja Jean-François Le Petit, Pariisi,
— velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission maksamaan               prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse
     Euroopan yhteisön neuvoston 13.5.1993 antamassa               May, 31 , Grand Rue , on nostanut 17.3.1995 Euroopan
     asetuksessa N:o 93 C 15712 määrätyn hänelle kuuluvan          yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
     hyvityksen ja määrää vastaajan suorittamaan sen mai          kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
     nitun asetuksen mukaisesti;
                                                                   Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                   istuin
— velvoittaa maksettavaksi kahdeksan prosentin viivästys
     korkoa 19.5.1992 lukien saman asetuksen 12 artiklan           — velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission maksamaan
     mukaisesti ;                                                       Euroopan yhteisön neuvoston 13.5.1993 antamassa
                                                                        asetuksessa N:o 93 C 15712 määrätyn hänelle kuuluvan
— velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission maksamaan                    hyvityksen ja määrää suorittaman sen mainitun asetuk
     viisikymmentä tuhatta Ranskan frangia ( 50 000 FRF )               sen mukaisesti;
     kuluina , joita ei voi lukea oikeudenkäyntikuluihin, tai      — velvoittaa maksettavaksi kahdeksan prosentin viivästys
     suorittamaan vastaavan määrän ecuina sekä velvoittaa
                                                                        korkoa 19.5.1992 lukien saman asetuksen 12 artiklan
     sen korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.                         mukaisesti;
                                                                   — velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission maksamaan
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    viisikymmentä tuhatta 50 000 Ranskan frangia ( FRF )
                                                                        kuluina, joita ei voi lukea oikeudenkäyntikuluihin, tai
                                                                        velvoittaa suorittamaan vastaavan määrän ecuina sekä
Kantajana      oleva    maanviljelijä on asetuksen      ( ETY )
N:o 1078/77 mukaisesti sitoutunut olemaan toimittamatta                 korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.
maitoa ja hänelle on vuonna 1989 jaettu väliaikainen
erityinen viitemäärä sekä tehty asetuksen ( ETY ) N:o 2187/         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
 93 mukainen hyvitystä koskeva tarjous; hän kohdistaa               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
 kanteensa Office National Interprofessionnel du Lait'n             asiassa T-93/95 Laga esitettyjä perusteita ja pääasiallisia
 ( ONILAIT) päätöstä vastaan, jossa kieltäydyttiin suoritta        perusteluja .
 masta hänelle tätä hyvitystä sillä perusteella, että hänen
erityistä viitemääräänsä ei voida katsoa lopulliseksi, koska
 vastoin asetuksen ( ETY ) N:o 857/84 3 artiklan 3 kohdan
 säännöksiä hän ei ollut itse aloittanut uudelleen maidon
 tuotantoa .                                                        Enosi Tsimentoviomichanion Elladosin 11.4.1995 Eu
                                                                      roopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
 Kantaja katsoo, että valituksenalainen päätös on syntynyt                                  (Asia T-103/95 )
 toimivaltaisen viranomaisen suorittaman virheellisen tosi                                   ( 95/C 208/59 )
 asioiden arvioinnin tuloksena . Tämän osalta hän korostaa,
 että koska prefektuurin päätös, jossa hänelle myönnettiin                          (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
 väliaikainen erityinen viitemäärä , oli myöhässä , Gaec Lan
 duyt-Lagassa vuoroviljelty 188,002 hehtaarin pinta-ala oli         Yhdistys Enosi Tsimentoviomichanion Ellados ( ETE), koti
 jo otettu vehnän ja rapsin viljelyyn, kun taas karjan              paikka Ateena , edustajinaan asianajaja Ioannis Georgakis,
 ruokinnan kannalta olisi ollut tarpeen pyrkiä viljelemään          Ateena , ja asianajaja mana Golfinopoulou, Ateena , proses
 maissia . Tästä syystä kantajan oli pakko antaa lehmiä             siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Tom Loesch, 11 ,
 vuokralle, koska hän ei pystynyt tässä tilanteessa muo            rue Goethe, L-1011 Luxembourg, on nostanut 11.4.1995
 dostamaan karjaa ajoissa . Tällainen väliaikainen vuokraa         Euroopan         yhteisöjen      ensimmäisen    oikeusasteen
 minen ei ole kuitenkaan millään tavoin käytännön tai               tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
 noudatettujen tapojen vastaista , kun on näytettävissä             vastaan .
 toteen, että hänellä oli maidon tuotantoon tarvittava
 välineistö käytössään ja että Uriane-kokeen perusteella on         Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta
 osoitettavissa , että nämä lehmät siirrettiin kantajan koko
 naisuudessaan hoitamalle maatilalle .
                                                                    — kumoamaan komission EY:n perustamissopimuksen
                                                                        85 artiklan soveltamisesta 30 päivänä marraskuuta
                                                                         1994 tekemän päätöksen 94/815/EY ( asiat IV. 33 . 126 ja
                                                                        33.322 — Sementti ) siltä osin kuin se koskee kanta
                                                                        jaa;


title: Asia C-533/03: Euroopan yhteisöjen komission 19.12.2003 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
6.3.2004                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                                C 59/9
Tämän lisäksi Nordrhein-Westfalenin osavaltion osalta laissa           EY 95 artiklan 2 kohdan mukaan EY 95 artiklan 1 kohtaan
ei ole taattu, että ympäristövaikutukset arvioidaan silloin kun        sisältyvää poikkeusta EY 94 artiklasta ei sovelleta veroja
osavaltion lain mukaan toteutettavan tietyöhankkeen osalta             koskeviin säännöksiin tai määräyksiin. Komission näkemyksen
on odotettavissa merkittäviä ympäristövaikutuksia.                     mukaan ilmaisua ”veroja koskevat säännökset tai määräykset”
                                                                       täytyy tulkita siten, että siihen sisältyvät verovelvollisia, verotet-
                                                                       tavia tapahtumia, veron perustetta, verokantaa ja verovapau-
(1) EYVL L 175, s. 40.                                                 tuksia koskevat määräykset sekä veron määräämistä ja kanta-
(2) EYVL L 73, s. 5.                                                   mista koskevat yksityiskohtaiset määräykset. Komissio väittää,
                                                                       että kyseinen päättely ei sitä vastoin ulotu keskinäiseen apuun
                                                                       veroasioissa. Yhteistyötä, tarkastuksia ja tietojen toimittamista
                                                                       koskevat säännökset, joilla pyritään helpottamaan rajojen
                                                                       poistamista jäsenvaltioiden omien verosäädösten sisältöön
                                                                       puuttumatta, eivät kohdistu jäsenvaltioiden verolainsäädän-
                                                                       töön.
Euroopan yhteisöjen komission 19.12.2003 Euroopan
         unionin neuvostoa vastaan nostama kanne                       Komissio väittää, että asetuksen N:o 1798/2003 säännöksillä
                                                                       ei voida varsinaisesti katsoa yhtenäistettävän tai lähennettävän
                                                                       kansallisia verosäännöksiä. Asetus 1798/2003 koskee yksin-
                          (Asia C-533/03)                              omaan tietojen vaihtoa sellaisista liiketoimista, jotka tehdään
                                                                       yhteisön alueella valtioiden väliset rajat ylittäen, ja tällä pyri-
                                                                       tään mahdollistamaan kansallisten veroviranomaisten yhteis-
                           (2004/C 59/15)                              työ toistensa sekä komission kanssa, jotta voidaan varmistaa
                                                                       arvonlisäverosäännösten noudattaminen rajatarkastusten
                                                                       puuttuessa. Se ei vaikuta säännöksiin, joita on varsinaisesti
                                                                       pidettävä EY 95 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuina ”veroja
                                                                       koskevina säännöksinä tai määräyksinä” tai EY 93 artiklassa
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.12.2003 Euroo-             tarkoitettuna ”liikevaihtoveroja koskevana lainsäädäntönä”.
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
neuvostoa vastaan. Kantajan asiamiehenä on R. Lyal ja proses-
siosoite on Luxemburgissa.
                                                                       Direktiivillä 2003/93/EY on puolestaan muutettu direktiiviä
                                                                       77/799/ETY ainoastaan poistamalla direktiivistä arvonlisävero
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                           ja lisäämällä vakuutusmaksuja koskevat verot. Tämä ei vaikuta
                                                                       kyseisen direktiivin luonteeseen, joka koskee tietojen vaihtoa,
1.    toteaa, että hallinnollisesta yhteistyöstä arvonlisäverotuk-     eikä se siten ole EY 95 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua ”veroja
      sen alalla ja asetuksen (ETY) N:o 218/92 kumoamisesta            koskevien säännösten tai määräysten” yhtenäistämistä.
      7 päivänä lokakuuta 2003 annettu neuvoston asetus (EY)
      N:o 1798/2003 (1) sekä jäsenvaltioiden toimivaltaisten
      viranomaisten keskinäisestä avusta välittömien ja välillis-
      ten verojen alalla annetun neuvoston direktiivin 77/799/
      ETY muuttamisesta 7 päivänä lokakuuta 2003 annettu               Näin ollen on pääteltävä, että kyseisen lainsäädännön tavoite
      neuvoston direktiivi 2003/93/EY (2) ovat pätemättömiä;           on sisämarkkinoiden toteuttaminen. Kyseessä eivät ole säädök-
                                                                       set, joilla yhtenäistetään verosäännöksiä ja -määräyksiä. Asian-
                                                                       mukainen oikeudellinen perusta on siten EY 95 artikla.
2.    pitää näiden säädösten oikeusvaikutukset voimassa siihen
      saakka, kunnes asianmukaiseen oikeudelliseen perustaan
      pohjautuva lainsäädäntö on tullut voimaan;
                                                                       Edellä esitetyn mukaisesti komissio väittää, että neuvoston
3.    velvoittaa Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oi-
                                                                       asetus N:o 1798/2003 ja neuvoston direktiivi 2003/93/EY on
      keudenkäyntikulut.
                                                                       annettu väärän oikeudellisen perustan nojalla parlamentin
                                                                       valtaoikeudet sivuuttaen.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                       (1) EYVL L 264, 15.10.2003, s. 1.
                                                                       (2) EYVL L 264, 15.10.2003, s. 23.
Tässä asiassa on kyse siitä, onko yhtäältä EY 93 ja 94 artikla vai
toisaalta EY 95 artikla oikea oikeudellinen perusta asetuksen
N:o 1798/2003 ja direktiivin 2003/93/EY kaltaisten säädösten
antamiselle.


title: Asia C-167/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 23.4.2009 (Hof van Cassatie van Belgiën (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Draka NK Cables Ltd, AB Sandvik international, VO Sembodja BV ja Parc Healthcare International Limited v. Omnipol Ltd (Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Asetus (EY) N:o 44/2001 — 43 artiklan 1 kohta — Tuomioistuimen toimivalta ja tuomioiden täytäntöönpano — Asianosaisen käsite)

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/18

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 23.4.2009 (Hof van Cassatie van Belgiën (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Draka NK Cables Ltd, AB Sandvik international, VO Sembodja BV ja Parc Healthcare International Limited v. Omnipol Ltd
   (Asia C-167/08) (1)

   (Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus (EY) N:o 44/2001 - 43 artiklan 1 kohta - Tuomioistuimen toimivalta ja tuomioiden täytäntöönpano - Asianosaisen käsite)
   2009/C 141/30
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hof van Cassatie van België

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Draka NK Cables Ltd, AB Sandvik international, VO Sembodja BV ja Parc Healthcare International Limited

      Vastaaja: Omnipol Ltd

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Hof van Cassatie van België — Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (Bryssel I -asetus; EYVL L 12, s. 1) 43 artiklan 1 kohdan tulkinta — Asianosaisen käsite — Velkojan velallisensa nimissä ja lukuun esittämä vaatimus — Täytäntöönpanokelpoiseksi julistamista koskevasta hakemuksesta annettu päätös

      Tuomiolauselma

   Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 43 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että velallisen velkoja ei voi hakea muutosta täytäntöönpanokelpoiseksi julistamista koskevan hakemuksen johdosta annettuun päätökseen, jos se ei ole osallistunut muodollisesti asianosaisena siihen oikeudenkäyntimenettelyyn, jossa velallisen joku toinen velkoja on hakenut kyseistä täytäntöönpanokelpoiseksi julistamista.

      (1)  EUVL C 183, 19.7.2008.


title: Asia C-319/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Giudice di Pace di Ischia on esittänyt 15.7.2008 — Lucia Anna Giorgia Iacono v. Telecom Italia SpA

text:
               13.9.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Giudice di Pace di Ischia on esittänyt 15.7.2008 — Lucia Anna Giorgia Iacono v. Telecom Italia SpA
   (Asia C-319/08)
   (2008/C 236/17)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Giudice di Pace di Ischia
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Lucia Anna Giorgia Iacono

      Vastaaja: Telecom Italia SpA
   Ennakkoratkaisukysymys
   Onko edellä mainituilla yhteisön oikeussäännöillä (ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen 6 artikla, direktiivi 2002/22/EY (1), direktiivi 1999/44/EY (2), komission suositus 2001/310/EY (3) ja direktiivi 1998/257/EY (4)) välittömästi sitova vaikutus ja onko niitä tulkittava siten, että riitoihin, ”jotka koskevat käyttäjien ja operaattoreiden välistä sähköistä viestintää ja jotka johtuvat yleispalveluun ja laeissa, viranomaisten päätöksissä, sopimusehdoissa ja palvelusopimuksissa vahvistettuihin loppukäyttäjien oikeuksiin liittyvien säännösten rikkomisesta” (viestintäalan sääntelyviranomaisen päätöksen N:o 173/07/CONS 2 §:ssä tarkoitetut riidat), ei pidä soveltaa pakollista riidanratkaisuyritystä, josta määrätään tuomioistuimessa nostettavan kanteen tutkimatta jättämisen uhalla, jolloin tätä tulkintaa sovelletaan ensisijaisesti viestintäalan sääntelyviranomaisen edellä mainitun päätöksen 3 §:n 1 momenttiin perustuvaan oikeussääntöön nähden?

      (1)  EYVL L 108, s. 51.

      (2)  EYVL L 171, s. 12.

      (3)  EYVL L 109, s. 56.

      (4)  EYVL L 115, s. 31 (komission suositus).


title: Asia C-419/02: High Court of Justice (England & Wales), Chancery Divisionin 8.11.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1) BUPA Hospitals Ltd ja 2) Goldsborough Developments Ltd vastaan the Commissioners of Customs and Excise

text:
C 31/6                     FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                            8.2.2003
       myöntämää lupaa, minkä vuoksi on katsottava, ettei sillä            High Court of Justice (England & Wales), Chancery
       ole direktiivin 75/442/ETY 9 artiklassa edellytettyä lupaa.         Divisionin 8.11.2002 tekemällään päätöksellä esittämä
       Toisaalta samat viranomaiset eivät ole missään vaiheessa            ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1) BUPA Hospitals Ltd ja
       kiistäneet, että sikalasta aiheutuu voimakkaita hajuhaitto-         2) Goldsborough Developments Ltd vastaan the Commis-
       ja, jotka ulottuvat läheiseen asutukseen asti. Lisäksi liet-                         sioners of Customs and Excise
       teen epäasianmukainen hoito ja sen tyhjentäminen kuop-
       paan, joka on riittämätön tämän kokoiselle sikalalle ja
       eläinten ruhoille, johtaa siihen, että liete ja eläinten                                      (Asia C-419/02)
       jätökset joutuvat ympäröivään maaperään. Espanjan vi-
       ranomaiset eivät myöskään ole esittäneet minkäänlaista
       selvitystä direktiivin 75/442/ETY nouttamisen valvomista                                       (2003/C 31/10)
       koskevasta tutkintamenettelystä.
       Vaikka kyse on suuresta sikalasta, jossa on 2 779 sikaa
       ja yli 600 vieroittamatonta porsasta ja joka sijaitsee
       600 metrin päässä Antas-joelta, jota Espanjan viranomai-            High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division
       set ovat esittäneet yhteisön tärkeinä pitämien alueiden             on pyytänyt 8.11.2002 tekemällään päätöksellä, joka on
       luetteloon, siitä ei ole tehty direktiivissä 85/337/ETY             saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 20.11.2002, Euroopan
       edellytettyä ympäristövaikutusten arviointia.                       yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa 1) BUPA
                                                                           Hospitals Ltd ja 2) Goldsborough Developments Ltd vastaan
                                                                           the Commissioners of Customs and Excise seuraaviin kysy-
                                                                           myksiin:
–      Veran taajaman, jossa asuu yli 10 000 henkeä ja joka
       viettää alueelle, joka olisi pitänyt todeta pilaantumisalt-
       tiiksi, jätevesiä pitäisi käsitellä biologista käsittelyä tehok-
       kaammin. Selvä näyttö Veran jätevesien riittämättömästä
       käsittelystä on se, että kemiallinen hapentarve (KHT)
       komission pyynnöstä tutkitussa näytteessä on 353 mgO2/              E n si mm äi ne n k y s ym ys
       l, mikä on kolme kertaa jätevedenpuhdistamon jätevesille
       sallittua määrää enemmän.
                                                                           Miten arvonlisäverodirektiivin 77/388/ETY ( 1) (jäljempänä di-
                                                                           rektiivi) 4 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettu ilmaisu ”taloudel-
–      Espanjan viranomaiset määrittelivät 2.3.1999 annetulla              linen toiminta” on tulkittava asiassa merkitykselliset olosuh-
       asetuksella Andalusian itsehallintoalueen pilaantumisalt-           teet, asiassa merkitykselliset liiketoimet ja myyjäyhtiöiden
       tiit alueet, joihin sisällytettiin Almeriassa Aguas- ja Antas       asema huomioon ottaen?
       -jokien rannikkoalueen lammikot, joiden vedet ovat eu-
       trofisia ja joiden nitraattipitoisuus on korkea. Tästä syystä
       Espanjan viranomaisten olisi pitänyt direktiivin 91/676/
       ETY 3 artiklan 2 kohdan nojalla määritellä näitä vesiä
       rasittavat alueet pilaantumisalttiiksi vyöhykkeeksi.                T oin en ky sy my s
                                                                           Miten direktiivin 5 artiklan 1 kohdan ilmaisu ”tavaroiden
( 1) Jätteistä 15.7.1975 annettu neuvoston direktiivi, EYVL L 194,         luovutus” on tulkittava asiassa merkitykselliset olosuhteet,
     25.7.1975, s. 39.
( 2) Direktiivin 75/442/ETY muuttamisesta 18.3.1991 annettu neu-
                                                                           asiassa merkitykselliset liiketoimet ja myyjäyhtiöiden asema
     voston direktiivi, EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32.                       huomioon ottaen?
( 3) Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten
     arvioinnista 27.6.1985 annettu neuvoston direktiivi, EYVL L 175,
     5.7.1985, s. 40.
( 4) Direktiivin 85/337/ETY muuttamisesta 3.3.1997 annettu neuvos-
     ton direktiivi, EYVL L 73, 14.3.1997, s. 5.
                                                                           K olmas ky sy my s
( 5) Pohjaveden suojelemisesta tiettyjen vaarallisten aineiden aiheutta-
     malta pilaantumiselta 17.12.1979 annettu neuvoston direktiivi,
     EYVL L 20, 26.1.1980, s. 43.                                          a)    Onko olemassa oikeuksien väärinkäytön ja/tai lain väärin-
( 6) Yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21.5.1991 annettu neuvoston
                                                                                käytön periaatetta, jolla (direktiiville annetusta tulkinnasta
     direktiivi, EYVL L 135, 30.5.1991, s. 40.
                                                                                riippumatta) voidaan evätä oikeus ostoihin sisältyvän
( 7) Vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien
     aiheuttamalta pilaantumiselta 12.12.1991 annettu neuvoston                  veron vähennykseen?
     direktiivi, EYVL L 375, 31.12.1991, s. 1.
                                                                           b)    Jos näin on, missä olosuhteissa sitä sovelletaan?
                                                                           c)    Sovelletaanko sitä Tribunalin toteamien kaltaisissa olo-
                                                                                suhteissa?
 ---pagebreak--- 8.2.2003                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 31/7
N e l j äs k ys y my s                                                 miten direktiivin 17 artiklaa ja veron vähennystä koskevia
                                                                       sääntöjä on tulkittava? (e kohtaan viitaten: jos lakia ei muuteta
                                                                       kuvatulla tavalla, ostajayhtiöillä on oikeus irtisanoa sopimuk-
                                                                       sensa myyjäyhtiöiden kanssa ja vaatia hyvitystä maksetuista
Muuttaako se edellä esitettyihin kolmeen kysymykseen annet-            hinnoista. Asiassa merkityksellisiin liiketoimiin liittyvissä osta-
tavia vastauksia, jos asiassa merkityksellisistä liiketoimista         ja- ja myyjäyhtiöiden välisissä sopimuksissa on tällaisia irtisa-
suoritetaan maksu aikana, jolloin tavaroiden edelleen luovutus         nomiset mahdollistavia lausekkeita.)
olisi ollut veroton luovutus, johon liittyy edeltävässä vaiheessa
maksetun arvonlisäveron palauttaminen, johon direktiivin
28 artiklan 2 kohdan a alakohdassa annetaan lupa?
                                                                       S e i t se mä s k y s ym ys
                                                                       Tribunal katsoi (ratkaisun 89 kohdassa), että ”yhdelläkään
V iides ky sy my s                                                     sellaisessa asemassa olevista henkilöistä, jotka voivat tehdä
                                                                       [BMSL:ää ja Gatwick Parkia koskevia] päätöksiä – – ei ollut
                                                                       mitään muuta vaikutinta tai tavoitetta kuin toteuttaa arvonlisä-
Miten direktiiviä on tulkittava erityisesti seuraavien kysymysten      veronkiertojärjestely”. Valittajat kiistivät High Courtiin toimit-
osalta? Asiassa merkityksellisten olosuhteiden kaltaisissa olo-        tamassa valituskirjelmässään tämän tosiseikkoja koskevan to-
suhteissa ja asiassa merkityksellisten liiketoimien kaltaisiin         teamuksen. Jos tämä tosiseikkoja koskeva toteamus jätettäisiin
liiketoimiin viitaten:                                                 ottamatta huomioon muutoksenhaussa, muuttaisiko tämä
                                                                       mitenkään edellä esitettyihin kuuteen kysymykseen annettavia
                                                                       vastauksia, ja jos muuttaisi, niin miten?
a)    onko katsottava, että ulkopuoliset tavarantoimittajat suo-
      rittivat luovutukset ostajayhtiöille ja että myyjäyhtiöille
      ei suoritettu luovutuksia ja että ne eivät suorittaneet
                                                                       (1 ) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistami-
      luovutuksia? vai
                                                                            sesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen mää-
                                                                            räytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu kuudes
                                                                            neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1).
b)    onko katsottava, että ulkopuoliset tavarantoimittajat suo-
      rittivat luovutukset myyjäyhtiöille ja että myyjäyhtiöt
      eivät suorittaneet luovutuksia ostajayhtiöille?
K uu de s k ys ym ys
                                                                       Euroopan yhteisöjen komission 21.11.2002 Helleenien
                                                                                tasavaltaa vastaan nostama kanne
Olosuhteissa, joissa kukin myyjäyhtiö taloudellista toimintaa                                     (Asia C-420/02)
harjoittaessaan suorittaa luovutuksia ostajayhtiölle ja
                                                                                (2003/C 31/11)
a)    ostajayhtiöt ovat tehneet sopimuksia myyjäyhtiöiden
      kanssa tavaroiden luovuttamisesta;
b)    tavarat laskutetaan ja maksetaan ennen toimitusta;               Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.11.2002 Euroo-
                                                                       pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
                                                                       vastaan. Kantajan asiamiehenä on sen oikeudellisen yksikön
c)    arvonlisäveroa kannetaan ennakkomaksusta direktiivin             virkamies Mina Konstantinidi.
      10 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti;
                                                                       Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
d)    ostajayhtiöt käyttävät tavaroita sellaisiin luovutuksiin,
      jotka olisivat maksuhetkellä olleet verottomia luovutuk-
      sia, joihin liittyy oikeus edeltävässä vaiheessa maksetun        –      toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut jätteis-
      veron palauttamiseen, mutta                                             tä annetun direktiivin 75/442/ETY (1), sellaisena kuin se
                                                                              on muutettuna direktiivillä 91/156/ETY (2), 4 ja 9 artiklan
                                                                              mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvit-
e)    kukin ostajayhtiö aikoo ottaa tavarat vastaan sopimusten                tavia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että jätteistä
      mukaisesti ainoastaan, jos lakia muutetaan siten, että                  huolehditaan vaarantamatta ihmisen terveyttä ja vaaran-
      ostajayhtiön tavaroiden käyttöä pidetään käyttönä verot-                tamatta vesiä, ilmaa, maaperää, eläimiä tai kasveja ja
      tomien luovutusten tekemiseen siten, että siihen ei liity               tuottamatta melu- tai hajuhaittoja ja koska se on myöntä-
      oikeutta veron palauttamiseen                                           nyt luvan, jossa ei ole edellytettyjä tietoja


title: Asia T-315/11: Kanne 17.6.2011 — Fortress Participations v. SMHV — Fortress Investment Group ja Fortress Investment Group (UK) (FORTRESS)

text:
               13.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 238/33

         Kanne 17.6.2011 — Fortress Participations v. SMHV — Fortress Investment Group ja Fortress Investment Group (UK) (FORTRESS)
   (Asia T-315/11)
   2011/C 238/56
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Fortress Participations BV (Rotterdam, Alankomaat) (edustajat: asianajaja M. L. J. van de Braak, solicitor B. Ladas ja barrister S. Malynicz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuolet valituslautakunnassa: Fortress Investment Group LLC (New York, Yhdysvallat) ja Fortress Investment Group (UK) Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 8.3.2011 asiassa R 355/2009-2 tekemän päätöksen ja

               —

               velvoittamaan vastaajan ja vastapuolet vastaamaan virastossa käydyistä menettelyistä aiheutuneista ja unionin yleisessä tuomioistuimessa käytävästä menettelystä aiheutuvista omista kuluistaan ja korvaamaan kantajan kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Sanamerkki ”FORTRESS” luokkiin 35, 36 ja 42 kuuluvia palveluja varten — Yhteisön tavaramerkki, joka on rekisteröity numerolla 2095784

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Vastapuolet valituslautakunnassa

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjät perustivat vaatimuksensa neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 53 artiklan 1 kohdan c alakohdassa, kun sitä luetaan yhdessä 8 artiklan 4 kohdan kanssa, säädettyihin suhteellisiin mitättömyysperusteisiin. Vaatimus perustui myös Yhdistyneessä kuningaskunnassa rekisteröimättömiin tavaramerkkeihin ”FORTRESS”, ”FORTRESS INVESTMENTS” ja ”FORTRESS INVESTMENT GROUP”, joita on käytetty elinkeinotoiminnassa.

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskeva hakemus hylättiin

      Valituslautakunnan ratkaisu: Riidanalainen päätös kumottiin

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohtaa on rikottu, koska valituslautakunta ei ole tutkinut asianmukaisesti goodwill-arvoa koskevaa kysymystä merkkioikeuden loukkaamista (passing off) koskevan Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön nojalla eikä ole asianmukaisesti arvioinut harhaanjohtavuuden vaaraa ja siitä aiheutuvaa vahinkoa.


title: Asia T-309/16: Kanne 19.6.2016 – Cafés Pont v. EUIPO – Giordano Vini (Art’s Café)

text:
               16.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/27

         Kanne 19.6.2016 – Cafés Pont v. EUIPO – Giordano Vini (Art’s Café)
   (Asia T-309/16)
   (2016/C 296/36)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Cafés Pont, SL (Sabadell, Espanja) (edustajat: asianajajat E. Manresa Medina ja J. M. Manresa Medina)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Giordano Vini SpA (Diano d’Alba, Italia)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosat ”Art’s Café” – EU-tavaramerkki nro 5 622 345

      EUIPO:ssa käyty menettely: Menettämismenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 1.4.2016 asiassa R 1110/2015-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               antaa tuomion, jossa hyväksytään kanne ja kumotaan EU-tavaramerkin nro 5 622 345 menettäminen sen takia, että kyseistä tavaramerkkiä ei ole käytetty, sekä vahvistetaan, että kyseistä tavaramerkkiä on käytetty, ja

               —

               velvoittaa vastaajan ja mahdolliset väliintulijat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a ja b alakohtaa ja 15 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-296/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 23.9.2009 — Dongguan Nanzha Leco Stationery v. neuvosto (Polkumyynti — Kiinasta peräisin olevien mappimekanismien tuonti — Polkumyyntimarginaalin määrittäminen — Markkinataloudessa toimivan yrityksen asema — Normaaliarvon ja vientihinnan vertailu — Alkuperäisessä tutkimuksessa käytetystä menetelmästä poikkeavan menetelmän soveltaminen — Asetuksen (EY) N:o 384/96 2 artiklan 7 kohdan a alakohta ja 10 kohta)

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/55

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 23.9.2009 — Dongguan Nanzha Leco Stationery v. neuvosto
   (Asia T-296/06) (1)

   (Polkumyynti - Kiinasta peräisin olevien mappimekanismien tuonti - Polkumyyntimarginaalin määrittäminen - Markkinataloudessa toimivan yrityksen asema - Normaaliarvon ja vientihinnan vertailu - Alkuperäisessä tutkimuksessa käytetystä menetelmästä poikkeavan menetelmän soveltaminen - Asetuksen (EY) N:o 384/96 2 artiklan 7 kohdan a alakohta ja 10 kohta)
   2009/C 267/93
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd (Dongguan, Kiina) (edustaja: A. Bentley, QC)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamies: J.-P. Hix, avustajanaan asianajaja G. Berrisch)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: H. van Vliet ja T. Scharf), IML Industria Meccanica Lombarda Srl (Offanengo, Italia), Interkov spol. s r.o. (Bráník, Tšekin tasavalta), MI.ME.CA. Srl (Ricengo, Italia) ja NIKO — kovinarsko podjetje, d.d., Železniki (Železniki, Slovenia) (edustaja: asianajaja R. Bierwagen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien mappimekanismien tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 24.7.2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1136/2006 (EUVL L 205, s. 1) siltä osin kuin tätä asetusta sovelletaan kantajaan

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston, IML Industria Meccanica Lombarda Srl:n, Interkov spol. s r.o:n, MI.ME.CA. Srl:n ja NIKO — kovinarsko podjetje, d.d., Železnikin oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan yhteisöjen komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 310, 16.12.2006.


title: Asia C-253/03: Bundesfinanzhofin 1.4.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa CLT-UFA S.A. vastaan Finanzamt Köln-West

text:
C 200/12                FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                         23.8.2003
Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardian                     Onko sveitsiläisen viranomaisten myöntämä markkinoille saat-
13.11.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkai-               tamista koskeva lupa lääkkeiden lisäsuojatodistuksen aikaansaa-
supyyntö asiassa Giorgio Emanuele Mauri vastaan Minis-                   misesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun asetuksen (ETY)
                         tero della Giustizia                            N:o 1768/92 13 artiklassa tarkoitettu ensimmäinen yhteisössä
                                                                         myönnetty myyntilupa (1)?
                           (Asia C-250/03)                               (1) EYVL L 182, 2.7.1992, s. 1.
                           (2003/C 200/18)
Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia, on
pyytänyt 13.11.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
yhteisöjen tuomioistuimeen 11.6.2003, Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa GiorgioEmanuele
Mauri vastaan Ministero della Giustitzia edustajanaan va.                Bundesfinanzhofin 1.4.2003 tekemällään päätöksellä esit-
oikeusministeri ja Comissione per gli esami di avvocato presso           tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa CLT-UFA S.A. vastaan
la Corte d'Appello di Milano, edustajanaan va. puheenjohta-                                     Finanzamt Köln-West
jansa, seuraavaan kysymykseen:
                                                                                (Asia C-253/03)
Onko perustamissopimuksen niitä määräyksiä, joilla Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan vahviste-
taan kilpailua ja syrjintäkieltoa koskevien yhteisön periaatteiden
suoja, tulkittava siten, että niiden kanssa yhteensoveltumaton                                      (2003/C 200/20)
on sellainen Italian kansallinen lainsäädäntö ja varsinkin
27.11.1933 annetun kuninkaan lakiasetuksen nro 1578 22 §,
jolla asianajajan ammattiin pääsyn edellytykseksi asetetaan
valtion tutkinnon suorittaminen, koska sillä annetaan ammatil-           Bundesfinanzhof on pyytänyt 1.4.2003 tekemällään välipäätök-
listen kykyjen ja osaamisen arviointia varten laaja toimivalta           sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 13.6.2003,
sellaisten ammatillisten yhteenliittymien paikallisille johtoeli-        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa
mille, joiden jäsenistön muodostavat asianomaisella maantie-             CLT-UFA S.A. vastaan Finanzamt Köln-West seuraaviin kysy-
teellisellä alueella jo toimivat taloudelliset toimijat?                 myksiin:
                                                                         1)    Onko EY-sopimuksen 52 artiklaa ja 58 artiklaa yhdessä
                                                                               tulkittava niin, että vapaata sijoittautumisoikeutta louka-
                                                                               taan, mikäli ulkomaisen EU-pääomayhtiön vuonna 1994
                                                                               Saksassa olevan sivuliikkeen kautta saamaan voittoon
                                                                               kohdistuu Saksassa 42 prosentin yhtiövero (nk. toimipaik-
                                                                               kavero), vaikka
Cour administrative (Luxemburgin suurherttuakunta)                             –     voitosta menevä Saksan yhtiövero olisi vain
3.6.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisu-                           33,5 prosenttia, jos sen saisi ulkomaisen EU-pää-
pyyntö asiassa Ministre de l'economie vastaan Millenium                              omayhtiön Saksassa rajoittamattomasti yhtiöverovel-
   Pharmaceuticals Inc, aikaisemmin Cor Therapeutics Inc                             vollinen tytärpääomayhtiö ja jos se olisi kokonaan
                                                                                jaettu emoyhtiölle viimeistään 30.6.1996
                           (Asia C-252/03)
                                                                               –     voitosta menevä Saksan yhtiövero olisi ensin
                                                                                45 prosenttia, jos tytärpääomayhtiö olisi keräännyt-
                                                                                tänyt sen viimeistään 30.6.1996, mutta siinä tapauk-
                           (2003/C 200/19)                                           sessa, että se olisi jaettu kokonaan 30.6.1996 jälkeen,
                                                                                vero jälkeenpäin olisi pienentynyt 30 prosenttiin?
Cour administrative (Luxemburgin suurherttuakunta), on                   2)    Onko kyseinen toimipaikkavero siinä tapauksessa, että se
pyytänyt 3.6.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut                    on EY-sopimuksen 52 ja 58 artiklan vastainen, laskettava
yhteisöjen tuomioistuimeen 13.6.2003, Euroopan yhteisöjen                      30 prosenttiin riitavuoden osalta, jottei se olisi vastoin
tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Ministre de l'eco-                   näitä artikloita?
nomie vastaan Millenium Pharmaceuticals Inc, aikaisemmin
Cor Therapeutics Inc, seuraavaan kysymykseen:


title: Asia T-209/09: Kanne 27.5.2009 — Alder Capital v. SMHV — Halder Holdings (ALDER CAPITAL)

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/56

         Kanne 27.5.2009 — Alder Capital v. SMHV — Halder Holdings (ALDER CAPITAL)
   (Asia T-209/09)
   2009/C 180/104
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Alder Capital Ltd (Dublin, Irlanti) (edustajat: asianajajat H. Hartwig ja A. von Mühlendahl)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Halder Holdings BV (Haag, Alankomaat)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 20.2.2009 tekemä päätös asiassa R 486/2008-2 on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut kantajalle valituslautakunnassa aiheutuneet kulut mukaan lukien ja

               —

               vastapuoli valituslautakunnassa on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut kantajalle valituslautakunnassa aiheutuneet kulut mukaan lukien, jos Halder Holdings on väliintulijana tässä asiassa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Sanamerkki ALDER CAPITAL luokkaan 36 kuuluvia palveluja varten

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjän tavaramerkkioikeus: Sanamerkin Halder ja Halder Investments Benelux-tavaramerkkirekisteröinnit luokkiin 35 ja 36 kuuluvia palveluja varten; sanamerkin Halder kansainvälinen rekisteröinti luokkiin 35 ja 36 kuuluvia palveluja varten ja rekisteröimättömät liike- ja toiminimet Halder, Halder Holdings, Halder Investments ja Halder Interest, joita käytetään elinkeinotoiminnassa

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Asianomaisen yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistaminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen
   Kanneperusteet:

               (1)

               neuvoston asetuksen N:o 40/94 57 ja 58 artiklan (joista on tässä järjestyksessä tullut neuvoston asetuksen N:o 207/2009 58 ja 59 artikla) sekä komission asetuksen N:o 216/96 (1) 8 artiklan 3 kohdan rikkominen, koska valituslautakunta hyväksyi virheellisesti vastapuolena valituslautakunnassa olleen pyynnön tutkia uudelleen tosiasiallista käyttöä koskeva kysymys

               (2)

               neuvoston asetuksen N:o 40/94 52 artiklan 1 kohdan a alakohdan (josta on tullut neuvoston asetuksen N:o 207/2009 53 artiklan 1 kohdan a alakohta) ja neuvoston asetuksen N:o 40/94 55 artiklan 1 kohdan b alakohdan (josta on tullut neuvoston asetuksen N:o 207/2009 56 artiklan 1 kohdan b alakohta) rikkominen yhdessä neuvoston asetuksen N:o 40/94 42 artiklan 1 kohdan (josta on tullut neuvoston asetuksen N:o 207/2009 41 artiklan 1 kohta) ja neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 2 kohdan (josta on tullut neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 2 kohta) kanssa, koska valituslautakunta ei hylännyt välittömästi vastapuolena valituslautakunnassa olleen hakemusta, joka koski mitättömäksi julistamista, sikäli kuin se perustui aikaisempiin oikeuksiin, jota on siirretty kolmannelle osapuolelle

               (3)

               neuvoston asetuksen N:o 40/94 56 artiklan 2 ja 3 kohdan (joista on tullut neuvoston asetuksen N:o 207/2009 57 artiklan 2 ja 3 kohta) rikkominen yhdessä neuvoston asetuksen N:o 40/94 15 artiklan (josta on tullut neuvoston asetuksen N:o 207/2009 15 artikla) kanssa ja neuvoston direktiivin 89/104/ETY (2) 10 artiklan ja komission asetuksen N:o 2868/95 (3) 40 säännön 6 kohdan rikkominen yhdessä 22 säännön 3 ja 4 kohdan kanssa, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että vastapuoli valituslautakunnassa on näyttänyt toteen minkä tahansa aikaisemman tavaramerkkinsä tosiasiallisen käytön missä tahansa

               (4)

               toissijaisesti, neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan (josta on tullut neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) rikkominen, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että asianomaisten tavaramerkkien välillä on sekaannusvaara.

      (1)  Sisämarkkinoilla toimivan yhdenmukaistamisviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakuntien menettelysäännöistä 5.2.1996 annettu komission asetus (EY) N:o 216/96 (EYVL L 28, s. 11)

      (2)  Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annettu ensimmäinen neuvoston direktiivi 89/104/ETY (EYVL 1989, L 40, s. 1)

      (3)  Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13.12.1995 annettu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, s. 1)


title: Asia C-407/05: Hof van Cassatie van Belgiën  8.11.2005  tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Reyniers & Sogama bvba vastaan 1. Belgisch interventie- en restitutiebureau, 2. Belgian valtio

text:
               28.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/8

         Hof van Cassatie van Belgiën 8.11.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Reyniers & Sogama bvba vastaan 1. Belgisch interventie- en restitutiebureau, 2. Belgian valtio
   (Asia C-407/05)
   (2006/C 22/15)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Hof van Cassatie van België on pyytänyt 8.11.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 21.11.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Reyniers & Sogama bvba vastaan 1. Belgisch interventie- en restitutiebureau, 2. Belgian valtio seuraavaan kysymykseen:
   Onko yhteisön passitusmenettelyn soveltamista koskevista säännöksistä ja yksinkertaistamistoimenpiteistä 27 päivänä maaliskuuta 1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1062/87 (1) 11 a artiklaa, sellaisena kuin se on lisättynä kyseisen asetuksen muuttamisesta 29.5.1990 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1429/90 (2) 1 artiklalla, yhteisön passitusmenettelystä 17 päivänä syyskuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2726/90 (3) 34 artiklaa ja yhteisön passitusmenettelyn soveltamista koskevista säännöksistä ja yksinkertaistamistoimenpiteistä 21 päivänä huhtikuuta 1992 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1214/92 (4) 49 artiklaa tulkittava siten, että

               —

               vaikka passituksesta vastaavalle tehdyssä tiedonannossa ei ole mainittu siitä kolmen kuukauden määräajasta, jossa lähtötoimipaikalle voidaan toimivaltaisen viranomaisten hyväksymällä tavalla esittää todiste passituksen säännönmukaisuudesta taikka rikkomuksen tosiasiallisesta tapahtumapaikasta, tuomioistuin voi sellaisten tosiseikkojen perusteella, joilla sen ratkaisua voidaan perustella, katsoa, että tiedonannolla ilman mainintaa kolmen kuukauden määräajasta kuitenkin on saavutettu kyseisen lainsäädännön tavoite,

               —

               vai onko passituksesta vastaavalle tehdyssä tiedonannossa ehdottomasti mainittava siitä kolmen kuukauden määräajasta, jossa lähtötoimipaikalle voidaan toimivaltaisen viranomaisten hyväksymällä tavalla esittää todiste passituksen säännönmukaisuudesta taikka rikkomuksen tosiasiallisesta tapahtumapaikasta, jolloin toimivaltainen viranomainen voi kantaa verot vasta sen jälkeen, kun se on nimenomaisesti ilmoittanut passituksesta vastaavalle, että tällä on kolme kuukautta aikaa esittää vaadittu näyttö ja kun tätä näyttöä ei esitetä tässä määräajassa?

      (1)  EYVL L 107, s. 1.

      (2)  EYVL L 137, s. 21.

      (3)  EYVL L 262, s. 1.

      (4)  EYVL L 132, s. 1.


title: Asia C-247/10 P: Valitus, jonka Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd on tehnyt 18.5.2010 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-407/06, Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd v. Euroopan unionin neuvosto, 4.3.2010 antamasta tuomiosta

text:
               31.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/25

         Valitus, jonka Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd on tehnyt 18.5.2010 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-407/06, Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd v. Euroopan unionin neuvosto, 4.3.2010 antamasta tuomiosta
   (Asia C-247/10 P)
   ()
   2010/C 209/35
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd (edustaja: asianajaja M. Sánchez Rydelski)

      Muut osapuolet: Wenzhou Taima Shoes Co., Ltd, Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio, Confédération européenne de l'industrie de la chaussure (CEC), BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas, Calzaturificio Elisabet Srl, Calzaturificio Iacovelli di Iacovelli Giuseppe & C. Snc, Calzaturificio Leopamy Srl, Calzaturificio Lunella Srl, Calzaturificio Mia Shoe Snc di Gattafoni Carlo & C., Calzaturificio Primitempi di Monaldi Geri, Calzaturificio R. G. di Rossi & Galiè Srl, Calz. S. G. di Seghetta Giampiero e Sergio Snc, Carim Srl, Florens Shoes SpA, Gattafoni Shoe Snc di Gattafoni Giampaolo & C., Grif Srl, Missouri Srl, New Swing Srl, Podosan Medical Shoes di Cirilli Michela, Viviane Sas

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuimen on

               —

               kumottava unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-407/06 4.3.2010 antama tuomio

               —

               kumottava neuvoston asetus (EY) N:o 1472/2006 (1), joka koskee lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottoa tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevien nahkajalkineiden tuonnissa, siltä osin kuin se koskee valittajaa ja

               —

               velvoitettava Euroopan unionin neuvosto maksamaan valittajalle tästä muutoksenhausta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut ja unionin yleisessä tuomioistuimessa asiassa T-407/06 käydystä oikeudenkäyntimenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää:

               Että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se totesi, että komissio saattoi laillisesti päättää polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (2) (perusasetus) 17 artiklan 3 kohdan mukaisesti jättää tutkimatta ja määrittämättä kantajan markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevat hakemukset.

               Että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se tutki sitä, loukattiinko kantajan puolustautumisoikeuksia perusasetuksen 20 artiklan 5 kohdan todetun rikkomisen yhteydessä.

      (1)  Lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 5.10.2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1472/2006 (EUVL L 275, s. 1).

      (2)  EYVL L 56, s. 1.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 28 päivänä syyskuuta 1999 asiassa T-612/97, Cordis Obst und Gemüse Großhandel GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Banaanit - Tuonti AKT-maista ja kolmansista maista - Tuontitodistuksia koskeva hakemus - Kohtuuton tilanne - Siirtymätoimenpiteet - Asetus N:o 404/93)

text:
20.11.1999              FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 333/25
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                             asianajotoimisto Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange,
                    MIOISTUIMEN TUOMIO                                 vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään Julian
                                                                       Currall ja Denis Waelbroeck), jossa kantaja vaatii, että yhteisö-
                   28 päivänä syyskuuta 1999                           jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa komis-
                                                                       sion 6.1.1997 tekemän päätöksen, jolla kantajan palveluksee-
asiassa T-612/97, Cordis Obst und Gemüse Großhandel                    nottopaikaksi vahvistettiin Bryssel, yhteisöjen ensimmäisen
      GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                    oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                       nossa: jaoston puheenjohtaja M. Jaeger, sekä tuomarit
(Banaanit – Tuonti AKT-maista ja kolmansista maista –                  K. Lenaerts ja J. Azizi, kirjaaja: lakimiesavustaja Y. Mottard,
Tuontitodistuksia koskeva hakemus – Kohtuuton tilanne –                on 28.9.1999 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
          Siirtymätoimenpiteet – Asetus N:o 404/93)                    seuraava:
                         (1999/C 333/60)                               1. Kanne hylätään.
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                      2. Kumpikin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Asiassa T-612/97, Cordis Obst und Gemüse Großhandel                    (1) EYVL C 94, 28.3.1998.
GmbH, kotipaikka Ostrau (Saksa), edustajanaan asianajaja Gert
Meier, Köln, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
Marc Baden, 24 rue Marie-Adélaïde, vastaan Euroopan yhteisö-
jen komissio (asiamiehinään Klaus-Dieter Borchardt ja Hubert
van Vliet), jota tukee Ranskan tasavalta (asiamiehinään Kareen
Rispal-Bellanger ja Christina Vasak), jossa kantaja vaatii yhtei-
söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan
24.10.1997 tehdyn komission päätöksen K(97) 3274 lopulli-              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
nen, jolla hylätään kantajan hakemus tuontitodistusten myön-                               MIOISTUIMEN TUOMIO
tämiseksi erityisenä banaanialan yhteisestä markkinajärjeste-
lystä 13 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuk-                                28 päivänä syyskuuta 1999
sen (ETY) N:o 404/93 (EYVL L 47, s. 1) 30 artiklan mukaisena
siirtymätoimenpiteenä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen             asiassa T-91/98, Jürgen Wettig vastaan Euroopan yhteisö-
tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                                    jen komissio (1)
puheenjohtaja J. D. Cooke sekä tuomarit R. Garcı́a-Valdecasas
ja P. Lindh, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González,
on 28.9.1999 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on                  (Henkilöstö – Väliaikainen toimihenkilö – Luokittelu –
seuraava:                                                                               Henkilöstösääntöjen 32 artikla
1. Kanne hylätään.                                                                             (1999/C 333/62)
2. Kantaja velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluis-
     taan ja korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
3. Ranskan tasavalta velvoitetaan vastaamaan omista oikeuden-
     käyntikuluistaan.                                                 Asiassa T-91/98, Jürgen Wettig, Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                       sion väliaikainen toimihenkilö, kotipaikka Bryssel, edustaji-
(1) EYVL C 94, 28.3.1998.                                              naan kirjallisessa käsittelyssä asianajaja Peter Wiesner, Köln,
                                                                       Saksa, ja suullisessa käsittelyssä asianajaja Charles Turk, Lu-
                                                                       xemburg, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
                                                                       Charles Turk, 13 A avenue Guillaume, vastaan Euroopan
                                                                       yhteisöjen komissio (asiamiehinään Julian Currall, Christine
                                                                       Berardis-Kayser ja Bertrand Wägenbauer), jossa kantaja vaatii
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                             komission 5.11.1997 tekemän sellaisen päätöksen kumoamis-
                    MIOISTUIMEN TUOMIO                                 ta, jolla kantajan toimi luokiteltiin lopullisesti uraalueen A
                                                                       palkkaluokan 5 palkkaryhmään 1, yhteisöjen ensimmäisen
                   28 päivänä syyskuuta 1999                           oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                       nossa: jaoston puheenjohtaja J. D. Cooke sekä tuomarit
asiassa T-28/98, J vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)            R. Garcı́a-Valdecasas ja P. Lindh, kirjaaja: hallintovirkamies
                                                                       A. Mair, on 28.9.1999 antanut tuomion, jonka tuomiolausel-
(Henkilöstö – Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan                ma on seuraava:
7 artiklan 3 kohta – Lähtöpaikkakunta – Palvelukseenotto-
    paikka – Paikka, johon henkilöllä on luontaiset siteet)            1. Kanne hylätään.
                         (1999/C 333/61)                               2. Kukin asianosainen velvoitetaan vastaamaan omista oikeuden-
                                                                            käyntikuluistaan.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                       (1) EYVL C 327, 24.10.1998.
Asiassa T-28/98, J, Euroopan yhteisöjen komission virkamies,
kotipaikka Bryssel, edustajinaan asianajajat Georges Vander-
sanden ja Laure Levi, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa


title: Asia C-227/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 14.5.2012 — Koninklijke Luchtvaart Maatschappij N.V. ja TUI Airlines Nederland B.V., toimien nimellä ArkeFly, v. Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

text:
               18.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 250/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 14.5.2012 — Koninklijke Luchtvaart Maatschappij N.V. ja TUI Airlines Nederland B.V., toimien nimellä ArkeFly, v. Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu
   (Asia C-227/12)
   2012/C 250/14
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Amsterdam

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij N.V. ja TUI Airlines Nederland B.V., toimien nimellä ArkeFly

      Vastapuoli: Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen (1) 7 ja 16 artiklaa unionille lojaalisuutta koskeva periaate huomioon ottaen tulkittava siten, että kyseiset artiklat (yhdessä kansallisen lainsäädännön kanssa) antavat vastapuolen kaltaiselle julkisen vallan elimelle toimivallan tai luovat niille velvollisuuden toteuttaa valvontatoimenpiteitä lentoliikenteenharjoittajia kohtaan, jos matkustajille ei makseta viivästymiskorvausta, vaikka kyseisten matkustajien käytössä tätä varten on Montrealin yleissopimuksen (2) 33 artiklassa määrätty mahdollisuus nostaa kanne tuomioistuimessa?

               2)

               Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, liittyykö valvontatoimien mahdollisuuteen myös nyt kyseessä olevan kaltaisten hallinnollisten velvoitteiden, joihin liittyy uhkasakko, määrääminen?

               3)

               Onko tältä osin vielä merkitystä sillä:

                           a)

                           ovatko lentoliikenteenharjoittajat antaneet matkustajille tietoa tällaisista oikeuksista?

                           b)

                           onko silloin, kun kyseessä on asetuksen 14 artiklan puutteelliseksi väitetty noudattaminen, lentoliikenteenharjoittajille määrätty ennen velvoitteen, johon liittyy uhkasakko, määräämistä sanktio kyseisen artiklan noudattamatta jättämisestä?

                           c)

                           ovatko kyseessä olevat matkustajat ilmoittaneet lentoliikenteenharjoittajille, haluavatko he saada korvauksen?

                           d)

                           että vastapuoli ei ole valinnut instrumentiksi velvoitetta, johon liittyy teettämisuhka (jolloin vastapuoli maksaa korvauksen matkustajille itse lentoliikenteenharjoittajien kustannuksella, elleivät lentoliikenteenharjoittajat täytä velvoitettaan), vaan se on valinnut instrumentiksi velvoitteen, johon liittyy uhkasakko (jolloin silloin, kun lentoliikenteen harjoittajat eivät täytä velvoitettaan, niiden on maksettava vastapuolelle summa, joka suuruudeltaan vastaa maksettavien korvausten yhteismäärää ja joka ohjataan yhteisiin varoihin)?

      (1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL L 46, s. 1).

      (2)  Tiettyjen kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtenäistämisestä Montrealissa 28.5.1999 tehty yleissopimus, joka on hyväksytty 5.4.2001 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2001/539/EY (EYVL L 194, s. 38).


title: Asia F-21/05: Virkamiestuomioistuimen määräys 18.6.2009 — De Geest v. neuvosto

text:
               15.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/37

         Virkamiestuomioistuimen määräys 18.6.2009 — De Geest v. neuvosto
   (Asia F-21/05) (1)

   2009/C 193/63

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 171, 9.7.2005, s. 28.


title: Asia T-285/99 – T-289/99: M. G. W. Ruypersin, joka toimii toiminimellä Garaga M. G. W. Ruypers, ym:iden 27.10.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 63/22                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      4.3.2000
                                               ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
Polyxeni Tessan ja Andreas Tessasin Euroopan unionin                     M. G. W. Ruypersin, joka toimii toiminimellä Garaga
        neuvostoa vastaan 3.11.1999 nostama kanne                        M. G. W. Ruypers, ym:iden 27.10.1999 Euroopan yhteisö-
                                                                                jen komissiota vastaan nostama kanne
                          (Asia T-270/99)
                                                                                (Asia T-285/99 – T-289/99)
                           (2000/C 63/42)
                                                                                (2000/C 63/43)
                    (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
Polyxeni Tessa ja Andreas H. Tessas, kotipaikka Larissa,
osoite Odos Tagmatarchou Velissariou 21-23 (Kreikka), ovat
nostaneet 3.11.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-                  M. G. W. Ruypers, joka toimii toiminimellä Garage
keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neu-                M. G. W. Ruypers, Valkenburg (Alankomaat), ym. ovat nosta-
vostoa vastaan. Kantajien edustajana on asianajaja Andreas H.            neet 27.10.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
Tessa, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Aikateri-           teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissio-
ni Thill-Kamitaki, 4 rue de l’Avenir.                                    ta vastaan. Kantajien edustajana on asianajaja M. J. C. Deriks,
                                                                         Rotterdam.
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–   ottaa tutkittavaksi kumoamiskanteen, jossa ensimmäisen
    oikeusasteen tuomioistuinta vaaditaan kannekirjelmässä               a) kumoaa valtiontuesta, jonka Alankomaat aikoo toteuttaa
    esitettyjen syiden perusteella kumoamaan Euroopan unio-                   Saksan rajan tuntumassa sijaitsevien 633 alankomaisen
    nin neuvoston 15.12.1998 tekemä päätös (14015/98),                        huoltamon hyväksi, 20 päivänä heinäkuuta 1999 tehdyn
    joka koskee Helleenien tasavallan vastattavakseen ottamia                 komission päätöksen, joka on annettu tiedoksi numerolla
    tiettyjen maatalousjärjestöjen Agrotikis Trapezas Elladosis-              K(1999) 2539(1), ja
    ta saamia lainoja, ja
                                                                         b) velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–   velvoittaa Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oi-
    keudenkäyntikulut.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
                                                                         kuin asioissa T-273 – T-278/99.
Ensimmäinen peruste
Euroopan unionin neuvoston 15.12.1998 tekemä päätös                      (1) EYVL L 280, 30.10.1999, s. 87.
(14015/98), joka koskee Helleenien tasavallan vastattavakseen
ottamia tiettyjen maatalousjärjestöjen Agrotikis Trapezas Ella-
dosista saamia lainoja, merkitsee perustamissopimuksen 88
artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan virheellistä sovelta-
mista.
Toinen peruste                                                           Autobedrijf Ueffing C. V:n ym:iden 27.10.1999 Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
Neuvosto on tehnyt ilmeisen virheen tehdessään kyseisen
riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin se katsoi, että tapauk-                            (Asiat T-290/99 – T-316/99)
sessa oli kyse EY 88 artiklan 2 kohdan kolmannessa alakoh-
dassa tarkoitetuista poikkeuksellisista olosuhteista. Neuvosto
on käyttänyt väärin sille EY 88 artiklan 2 kohdan kolmannessa                                       (2000/C 63/44)
kohdassa myönnettyä harkintavaltaa.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
Kolmas peruste
                                                                         Autobedrijf Ueffing C. V., Groenlo (Alankomaat), ym. ovat
Edellä mainitun riidanalaisen päätöksen tekeminen merkitsi               nostaneet 27.10.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
harkintavallan väärinkäyttöä.                                            keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
                                                                         komissiota vastaan. Kantajien edustajana on asianajaja
                                                                         M. J. C. Deriks, Rotterdam.