title: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys, 28 päivänä kesäkuuta 2004, asiassa T-342/99 DEP, Airtours plc vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistaminen — Solicitoreiden ja barristereiden palkkiot — Taloustieteilijöiden palkkiot — Arvonlisäverokulut)

text:
               9.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/15

      ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   28 päivänä kesäkuuta 2004,
   asiassa T-342/99 DEP, Airtours plc vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistaminen - Solicitoreiden ja barristereiden palkkiot - Taloustieteilijöiden palkkiot - Arvonlisäverokulut)
   (2004/C 251/26)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asiassa T-342/99 DEP, Airtours plc, edustajanaan solicitor M. Nicholson, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään R. Lyal, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta vaaditaan määräämään komission korvaamaan Airtoursille oikeudenkäyntikulut asiassa T-342/99, Airtours vastaan komissio, 6.6.2002 annetun tuomion (Kok. 2002, s. II-2585) seurauksena, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit R. García-Valdecasas, J. D. Cooke, P. Mengozzi ja M. E. Martins Ribeiro, kirjaaja: H. Jung, on antanut 28.6.2004 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
   Niiden kulujen kokonaismääräksi, jotka komission on korvattava kantajalle, vahvistetaan 489 615,03 GBP (neljäsataakahdeksankymmentäyhdeksäntuhatta kuusisataaviisitoista puntaa ja kolme penniä).

      (1)  EYVL C 79, 18.3.2000.


               7.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 271/25

         EFTAn valvontaviranomaisen 26 päivänä heinäkuuta 2010 Islantia vastaan nostama kanne
   (Asia E-8/10)
   2010/C 271/05
   EFTAn valvontaviranomainen, rue Belliard/Belliardstraat 35, 1040 Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË, asiamiehinään Xavier Lewis ja Markus Schneider, nosti 26 päivänä heinäkuuta 2010 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Islantia vastaan.
   EFTAn valvontaviranomainen on pyytänyt EFTAn tuomioistuinta:

               1.

               toteamaan, että jättämällä toteuttamatta kaikki toimenpiteet, joita tarvitaan ETA-sopimuksen liitteessä VII olevassa 1 kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/36/EY, annettu 7 päivänä syyskuuta 2005, ammattipätevyyden tunnustamisesta), sellaisena kuin sitä on mukautettu ETA-sopimukseen sen pöytäkirjan 1 mukaisesti, saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä, tai jättämällä ilmoittamatta näistä toimenpiteistä valvontaviranomaiselle, Islannin tasavalta ei ole täyttänyt direktiivin 63 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 7 artiklassa tarkoitettuja velvollisuuksiaan, ja

               2.

               määräämään Islannin tasavallan maksamaan oikeuskäsittelystä aiheutuvat kustannukset.

      Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Kanteella puututaan siihen, ettei Islanti ole noudattanut EFTAn valvontaviranomaisen perusteltua lausuntoa, jonka mukaan Islanti on jättänyt antamatta kaikki tarvittavat toimenpiteet ammattipätevyyden tunnustamisesta annettua Euroopan unionin direktiiviä 2005/36/EY vastaavan ETAn säädöksen täysimääräiseksi panemiseksi täytäntöön, tai jättänyt ilmoittamatta näistä toimenpiteistä valvontaviranomaiselle.

               —

               Islannin puuttuvat toimenpiteet liittyvät muissa ETA-valtioissa hankitun ammattipätevyyden tunnustamista koskevien alakohtaisten kansallisten säädösten antamiseen.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen toteaa, ettei se ole saanut Islannilta tietoja, joiden mukaan säädös olisi otettu täysimääräisesti kansalliseen lainsäädäntöön, eikä sillä ole muitakaan tietoja, joiden perusteella se voisi päätellä näin olevan.

               —

               Islannin hallitus ei ole kiistänyt viivettä säädöksen täytäntöönpanossa.


title: Asia F-38/09: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 29.6.2010 — Martin v. Euroopan poliisivirasto (Europol) (Henkilöstö — Europolin henkilöstö — Sopimuksen uudistamatta jättäminen — Toistaiseksi voimassa oleva sopimus — Europolin henkilöstösääntöjen 6 artikla — Puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen periaate)

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/70

      Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 29.6.2010 — Martin v. Euroopan poliisivirasto (Europol)
      (Asia F-38/09) (1)

      (Henkilöstö - Europolin henkilöstö - Sopimuksen uudistamatta jättäminen - Toistaiseksi voimassa oleva sopimus - Europolin henkilöstösääntöjen 6 artikla - Puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen periaate)
      (2010/C 288/130)
      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Breige Martin (Dublin, Irlanti) (edustajat: aluksi asianajaja P. de Casparis, sittemmin asianajajat W. J. Dammingh ja N. D. Dane)

         Vastaaja: Euroopan poliisivirasto (Europol) (asiamiehet: D. Neumann ja D. El Khoury, avustajinaan asianajajat B. Wägenbaur ja R. Van der Hout)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Sen 12.6.2008 tehdyn päätöksen, jolla kantajalle ilmoitettiin, ettei hänelle ollut mahdollista tarjota vakituista työtä, sekä sen 7.1.2009 tehdyn päätöksen, jolla hylättiin ensimmäisestä päätöksestä tehty valitus, kumoaminen

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Päätös, joka on tehty 12.6.2008 ja jolla Euroopan poliisivirasto (Europol) on kieltäytynyt tarjoamasta Breige Martinille toistaiseksi voimassa olevaa sopimusta, kumotaan.

                  2)

                  Europol velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 167, 18.7.2009, s. 26.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 29 päivänä tammikuuta 1998, asiassa T-97/95, Sinochem National Chemicals Import & Export Corporation vastaan Euroopan unionin neuvosto (Polkumyynti - Furfuraldehydi - Näyttö, jonka vuoksi tutkimuksen aloittaminen on perusteltua - Suhteellisuusperiaate - Vahinko - Sitoumuksen hyväksymättä jättäminen - Asetus (ETY) N:o 2423/88)

text:
C 94/20                FI                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    28.3.98
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                              YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                           TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                29 päivänä tammikuuta 1998,                                      29 päivänä tammikuuta 1998,
                                                                 asiassa T-62/96, Willy de Corte vastaan Euroopan yhteisö-
asiassa T-97/95, Sinochem National Chemicals Import &
                                                                                jen komissio (1)
Export Corporation vastaan Euroopan unionin neu-
                            vosto (1)                            (Henkilöstö Ð Pysyvä osittainen työkyvyttömyys Ð
                                                                             Tapaturma Ð Todellinen syy-yhteys)
(Polkumyynti Ð Furfuraldehydi Ð Näyttö, jonka vuoksi
tutkimuksen aloittaminen on perusteltua Ð Suhteellisuus-                                  (98/C 94/52)
periaate Ð Vahinko Ð Sitoumuksen hyväksymättä jättä-
            minen Ð Asetus (ETY) N:o 2423/88)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                          (98/C 94/51)
                                                                 Asiassa T-62/96, Euroopan yhteisöjen komission virkamies
                                                                 Willy de Corte, kotipaikka Halle (Belgia), edustajanaan
               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                   asianajaja Lucas Vogel, Bryssel, prosessiosoite Luxembur-
                                                                 gissa asianajotoimisto Christian Kremer, 8Ð10 rue Mat-
                                                                 hias Hardt, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-
                                                                 miehenä Julian Currall), jossa vaaditaan kumottavaksi
Asiassa T-97/95, Sinochem National Chemicals Import &            16.6.1995 tehty komission päätös, jolla kieltäydyttiin otta-
Export Corporation, kotipaikka Peking, edustajanaan              masta tapaturmavakuutusta koskevien määräysten mukai-
asianajaja Jean-FrancËois Bellis, Bryssel, prosessiosoite        sesti vastuu kantajalle aiheutuneen infarktin seurauksista,
Luxemburgissa asianajotoimisto Loesch & Wolter, 11 rue           sekä siltä osin kuin on tarpeen 25.1.1996 tehty päätös,
Goethe, vastaan Euroopan unionin neuvosto (asiamiehi-            jolla kantajan valitus nimenomaisesti hylättiin, yhteisöjen
nään aluksi Yves Cretien ja Antonio Tanca, sitten A.             ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto),
Tanca, Hans-Jürgen Rabe ja Georg M. Berrisch), jota              toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Kaloge-
tukevat Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään              ropoulos sekä tuomarit C. W. Bellamy ja J. Pirrung, kir-
Nicholas Khan) ja Furfural EspanÄol SA, kotipaikka Alcan-        jaaja: hallintovirkamies A. Mair, on 29.1.1998 antanut
tarilla (Espanja), edustajanaan asianajaja JoseÂ Rivas de        tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
AndreÂs, Madrid, prosessiosoite Luxemburgissa c/o ArseÁne
Kronshagen, 2 rue Marie-AdeÂlaïde, jossa kantaja on vaati-
nut lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kii-       1) Kanne hylätään.
nan kansantasavallasta peräisin olevan furfuraldehydin
tuonnissa 16 päivänä tammikuuta 1995 annetun neuvos-
ton asetuksen (EY) N:o 95/95 (EYVL L 15, 21.1.1995,              2) Osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
s. 11) kumoamista, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin (laajennettu viides jaosto), toimien kokoon-        (1) EYVL C 197, 6.7.1996.
panossa: jaoston puheenjohtaja R. García-Valdecasas sekä
tuomarit V. Tiili, J. Azizi, R. M. Moura Ramos ja M. Jae-
ger, kirjaaja: hallintovirkamies A. Mair, on 29.1.1998
antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                      YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
1) Kanne hylätään.                                                             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                22 päivänä tammikuuta 1998,
                                                                 asiassa T-98/96, Mario Costacurta vastaan Euroopan
2) Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se                             yhteisöjen komissio (1)
     velvoitetaan korvaamaan neuvoston ja väliintulija Fur-
     fural EspanÄolin oikeudenkäyntikulut.                       (Henkilöstö Ð Siirtopäätös Ð Henkilöstösääntöjen
                                                                           7 artikla Ð Henkilöstösääntöjen liite X)
                                                                                (98/C 94/53)
3) Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(1) EYVL C 159, 24.6.1995.
                                                                 Asiassa T-98/96, Mario Costacurta, Euroopan yhteisöjen
                                                                 komission virkamies, kotipaikka Kinshasa, edustajanaan
                                                                 asianajaja Nicolas Decker, Luxemburg, prosessiosoite
                                                                 Luxemburgissa asianajotoimisto Nicolas Decker, 16 ave-


title: Asia T-757/16: Kanne 28.10.2016 – Société générale v. EKP

text:
               9.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/44

         Kanne 28.10.2016 – Société générale v. EKP
   (Asia T-757/16)
   (2017/C 006/55)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Société générale (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat A. Gosset Grainville, C. Renner j P. Kupka)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 24.8.2016 annetun Euroopan keskuspankin päätöksen nro ECB/SSM/2016-02RNE8IBXP4ROTD8PU41/72

               —

               joka tapauksessa velvoittamaan Euroopan keskuspankin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu puuttuvaan toimivaltaan 24.8.2016 annetun Euroopan keskuspankin (EKP) sen päätöksen nro ECB/SSM/2016 9695005MSXI0YEMGDF46/195 osalta, jolla hylättiin kantajan hakemus, että vastuita Caisse des Dépôts et Consignationsissa, jotka ovat peräisin keskitetyistä pääomista, jotka on kerätty säänneltyjen säästöjen yhteydessä, ei otettaisi huomioon vähimmäisomavaraisuusasteen laskennassa (jäljempänä riidanalainen päätös), koska EKP:lla ei ollut toimivaltaa kieltäytyä myöntämästä pyydettyä poikkeusta todettuaan, että kaikki soveltuvissa unionin säännöksissä asetetut edellytykset täyttyivät.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu vastaajan tekemiin useisiin oikeudellisiin virheisiin. Kantaja toteaa, että vaikka katsottaisiinkin, että EKP oli toimivaltainen antamaan riidanalaisen päätöksen, mainittu päätös ei ole pätevä, koska siihen liittyy useita oikeudellisia virheitä, jotka liittyvät sekä luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 26.6.2013 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen N:o 75/2013 (EUVL 2013, L 176, s. 1; jäljempänä asetus N:o 575/2013) että Euroopan unionin lainsäätäjän tarkoitukseen, koska EKP on tulkinnut virheellisesti kyseistä säännöstöä ja on antanut päätöksen:

                           —

                           joka on vastoin vähimmäisomavaraisuusastetta koskevien sääntöjen tavoitteita ja tarkoitusta, koska siinä jätetään huomiotta sekä vähimmäisomavaraisuusastetta koskevan säännöstön tavoite sellaisenaan että myös lainsäätäjän tarkoitus, joka käy ilmi asetuksen N:o 575/2013 429 artiklan 14 kohdan antamisesta

                           —

                           jolla muutetaan perussäännöstä, koska siinä otetaan huomioon kaksi uutta edellytystä, jotka eivät ole kyseisen säännöksen kohteena, ja

                           —

                           jolla poistetaan asetuksen N:o 575/2013 429 artiklan 14 kohdalta sen tehokas vaikutus.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu riidanalaiseen päätökseen liittyviin useisiin ilmeisiin arviointivirheisiin, erityisesti keskitettyjen säänneltyjen säästörahastojen luonteen, rahastojen kirjaamisesta pankin taseeseen aiheutuvien seurausten ja keskitettyjen määrien mukautuksia koskevan mekanismin vaikutusten osalta.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu useiden unionin yleisten oikeusperiaatteiden eli suhteellisuusperiaatteen, oikeusvarmuuden periaatteen ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen, koska EKP ei ole noudattanut huolellisuusvelvoitetta.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu riidanalaisen päätöksen perustelujen puutteellisuuteen, koska EKP:lla oli korostettu perusteluvelvollisuus ja kyseinen päätös on perusteltu riittämättömästi ja epäselvästi.


title: Asia C-599/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van eerste aanleg te Brugge (Belgia) on esittänyt 20.12.2012 — Jetair NV ja BTW-eenheid BTWE Travel4you v. FOD Financiën

text:
               23.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van eerste aanleg te Brugge (Belgia) on esittänyt 20.12.2012 — Jetair NV ja BTW-eenheid BTWE Travel4you v. FOD Financiën
   (Asia C-599/12)
   2013/C 86/13
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank van eerste aanleg te Brugge

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Jetair NV ja BTW-eenheid BTWE Travel4you

      Vastaaja: FOD Financiën

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Saako Belgia muuttaa lainsäädäntöään siten, että se verottaa verosta vapautettua palvelua — tässä tapauksessa unionin ulkopuolella tehtyjä matkoja — ajankohtana (1.12.1977), joka on välittömästi ennen arvonlisäveroa koskevan kuudennen direktiivin (1) mukaisen sääntelyn käyttöönottoa (1.1.1978) kiertääkseen siten kuudennen direktiivin 28 artiklan 3 kohdassa (direktiivin 2006/112 (2) 370 artikla) olevaa stand still -säännöstä, jonka mukaan edellä mainittujen matkojen verottamista voidaan jatkaa ainoastaan silloin, jos niitä verotettiin jo ennen kuudennen direktiivin mukaisen sääntelyn käyttöönottoa?

               2)

               Onko Belgian täytynyt 13.6.1977 alkaen (direktiivin julkaisemispäivä) olla verottamatta unionin ulkopuolella tehtyjä matkoja?

               3)

               Rikkooko Belgia direktiivin 2006/112 309 artiklaa, kun se ei rinnasta matkatoimistoja matkatoimistojen yhteisön ulkopuolella suorittamien palveluiden osalta välittäjään ja jatkaa näiden palvelujen verottamista?

               4)

               Loukataanko direktiivin 2006/112 309 artiklalla, 153 artiklalla, 370 artiklalla ja liitteellä X yhteisön oikeuden yleisiä periaatteita, yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, suhteellisuusperiaatetta ja rikotaanko niillä henkilöiden, tavaroiden ja palvelujen vapaata liikkuvuutta koskevia määräyksiä — muun muassa EY:n perustamissopimuksen 43 ja 56 artiklaa —, koska niissä annetaan jäsenvaltioille oikeus valita, verottavatko ne yhteisön ulkopuolella tehtäviä matkoja?

               5)

               Loukataanko sillä, että Belgian valtio määräsi arvonlisäverosta 28.11.1999 tehdyllä kuninkaan päätöksellä, että ainoastaan matkatoimistojen on suoritettava unionin ulkopuolella tehdyistä matkoista arvonlisäveroa, mutta ei asettanut tällaista velvollisuutta välittäville henkilöille, yhteisön oikeuden periaatteita, erityisesti yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta ja arvonlisäveron neutraalisuuden periaatetta?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).

      (2)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EYVL L 347, s. 1).


title: Asian C-163/02 poistaminen rekisteristä

text:
C 7/28                  FI                      Euroopan unionin virallinen lehti                                    10.1.2004
        Asian C-163/02 (1) poistaminen rekisteristä                        Asian C-326/02 (1) poistaminen rekisteristä
                           (2004/C 7/49)                                                  (2004/C 7/50)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 14.8.2003
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 30.7.2003
tu asia C-163/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan            antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
Saksan liittotasavalta.                                           tu asia C-326/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                  Espanjan kuningaskunta.
(1) EYVL C 156, 29.6.2002.
                                                                  (1) EYVL C 274, 9.11.2002.


title: Asia C-37/14: Kanne 24.1.2014 – Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               7.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/18

         Kanne 24.1.2014 – Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-37/14)
   2014/C 102/25
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J.-F. Brakeland ja B. Stromsky)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut SEUT 288 artiklan neljännen kohdan ja Ranskan toteuttamista hedelmä- ja vihannesalan kampanjasuunnitelmista 28.1.2009 tehdyn komission päätöksen 2009/402/EY (1) 2, 3 ja 4 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut asetetussa määräajassa kaikki tarvittavia toimenpiteitä kyseisen päätöksen 1 artiklassa lainvastaiseksi ja yhteismarkkinoille soveltumattomaksi todetun valtiontuen takaisinperimiseksi tuensaajilta eikä ole ilmoittanut komissiolle asetetussa määräajassa toimenpiteistä, jotka se on toteuttanut kyseisen päätöksen noudattamiseksi

               —

               Ranskan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Päätöksessä lainvastaiseksi todetun valtiontuen takaisinperinnälle asetettu määräaika on päättynyt, eikä kyseistä tukea ole kokonaisuudessaan peritty takaisin.
   Tämän kanteen vireillepanohetkellä vastaaja ei ollut vielä toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä tuensaajayrityksille myönnetyn tuen takaisinperimiseksi eikä antanut komissiolle kaikkia pyydettyjä tietoja.

      (1)  EUVL L 127, s. 11.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 20 päivänä maaliskuuta 2002 asiassa T-28/99, Sigma Tecnologie di rivestimento Srl vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu – Kartelli – Kaukolämmitysputket – EY:n perustamissopimuksen 85 artikla (josta on tullut EY 81 artikla) – Yleiseen sopimukseen osallistumisen osoittaminen – Sakko)

text:
15.6.2002                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 144/37
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                                3)    Muutetaan päätöksen 3 artiklan i alakohdassa kantajalle
                     MIOISTUIMEN TUOMIO                                         määrätyn sakon määräksi 300 000 euroa.
                                                                          4)    Kanne hylätään muilta osin.
                    20 päivänä maaliskuuta 2002
                                                                          5)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaa
                                                                                yhden kolmasosan komissiolle aiheutuneista oikeudenkäyntiku-
                                                                                luista.
asiassa T-28/99, Sigma Tecnologie di rivestimento Srl
           vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                          6)    Komissio vastaa kahdesta kolmasosasta omista oikeudenkäynti-
                                                                                kuluistaan.
(Kilpailu – Kartelli – Kaukolämmitysputket – EY:n perusta-
missopimuksen 85 artikla (josta on tullut EY 81 artikla) –                (1) EYVL C 100, 10.4.1999.
 Yleiseen sopimukseen osallistumisen osoittaminen – Sakko)
                          (2002/C 144/78)
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                          YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                MIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                20 päivänä maaliskuuta 2002
Asiassa T-28/99, Sigma Tecnologie di rivestimento Srl, koti-
paikka Lonato (Italia), edustajinaan asianajajat A. Pappalardo,           asiassa T-31/99, ABB Asea Brown Boveri Ltd vastaan
M. Pappalardo ja M. Merola, prosessiosoite Luxemburgissa,                                Euroopan yhteisöjen komissio (1)
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään L. Pigna-
taro ja E. Gippini Fournier), jossa kantaja vaatii EY:n perusta-
missopimuksen 85 artiklan soveltamismenettelyssä (asia                    (Kilpailu – Kartelli – Kaukolämmitysputket – EY:n perusta-
N:o IV/35.691/E-4: esieristettyjen kaukolämmitysputkien alan              missopimuksen 85 artikla (josta on tullut EY 81 artikla) –
kartelli) 21 päivänä lokakuuta 1998 tehdyn komission päätök-              Hyvän hallinnon periaate – Sakko – Sakon määrän laskemi-
sen 1999/60/EY (EYVL 1999, L 24, s. 1) kumoamista tai                         seen sovellettavat suuntaviivat – Perusteltu luottamus)
toissijaisesti kyseisessä päätöksessä sille määrätyn sakon mää-
rän pienentämistä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
(neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja                                     (2002/C 144/79)
P. Mengozzi sekä tuomarit V. Tiili ja R. M. Moura Ramos,
kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González, on antanut
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
20.3.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
1)    Kumotaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 85 artik-           Asiassa T-31/99, ABB Asea Brown Boveri Ltd, kotipaikka
      lan soveltamismenettelyssä 21 päivänä lokakuuta 1998 tehty          Zürich (Sveitsi), edustajinaan asianajajat A. Weitbrecht ja
      komission päätös 1999/60/EY (asia N:o IV/35.691/E-4:                S. Völcker, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan
      esieristettyjen kaukolämmitysputkien alan kartelli) siltä osin      yhteisöjen komissio (asiamiehinään P. Oliver ja E. Gippi-
      kuin päätöksen mukaan kantaja on sen lisäksi, että se               ni Fournier), jossa kantaja vaatii EY:n perustamissopimuksen
      on rikkonut perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan               85 artiklan soveltamismenettelyssä (asia N:o IV/35.691/E-4:
      määräyksiä Italian markkinoilla, rikkonut kyseisiä määräyksiä       esieristettyjen kaukolämmitysputkien alan kartelli) 21 päivänä
      myös osallistumalla koko yhteismarkkinat kattavaan kartelliin.      lokakuuta 1998 tehdyn komission päätöksen 1999/60/EY
                                                                          (EYVL L 24, s. 1) 3 artiklan kumoamista tai toissijaisesti
                                                                          kyseisessä päätöksessä sille määrätyn sakon määrän pienentä-
2)    Kumotaan päätöksen 3 artiklan i alakohta siltä osin kuin siinä      mistä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto),
      määrätään kantajalle sakko, jonka määrä on laskettu sen             toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Mengozzi
      perusteella, että kantaja on osallistunut koko yhteismarkkinat      sekä tuomarit V. Tiili ja R. M. Moura Ramos, kirjaaja:
      kattavaan kartelliin ja että kantaja on tahallisesti jatkanut       hallintovirkamies G. Herzig, on antanut 20.3.2002 tuomion,
      rikkomista.                                                         jonka tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia T-14/02: Agrofair Benelux BV:n, Volta River Estates Limitedin, SH Pratt & Co (Bananas) Ltd:n ja M&W Mack Limitedin 30.1.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 109/48                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         4.5.2002
Zapf Creation AG:n 14.1.2002 sisämarkkinoiden harmo-                     Valituslautakunnan pää-        Jesmar S.A.:n valituksen hyväksy-
nisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan                 tös:                           minen
                           nostama kanne
                                                                         Kanneperusteet:                Asetuksen N:o 40/94 (1) 43 artik-
                                                                                lan 2 kohdan virheellinen sovelta-
                            (Asia T-8/02)                                                               minen, koska väitteen perustana
                                                                                olevan aikaisemman tavaramer-
                                                                                kin tosiasiallisesta käytöstä ei ole
                          (2002/C 109/95)                                                               esitetty riittävää näyttöä, ja ase-
                                                                                tuksen N:o 40/94 8 artiklan
                                                                                1 kohdan b alakohdan virheelli-
                                                                                nen soveltaminen, koska sekaan-
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                                nusvaaraa ei ole olemassa.
                                                                         (1) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu
                                                                             neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).
Zapf Creation AG, on nostanut 14.1.2002 Euroopan yhteisö-
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisä-
markkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit)
(SMHV) vastaan. Kantajan edustajana on A. Kockläuner, Meiss-
ner Bolte & Partner, Munchen (Saksa).
                                                                         Agrofair Benelux BV:n, Volta River Estates Limitedin, SH
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               Pratt & Co (Bananas) Ltd:n ja M & W Mack Limitedin
                                                                         30.1.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta-
                                                                                ma kanne
–     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
      merkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan
      29.10.2002 tekemän päätöksen R 418/2000-1, joka                                              (Asia T-14/02)
      liittyy väitemenettelyyn nro B 97230 ja yhteisön tavara-
      merkkihakemukseen nro 50229 ”Colette Zapf Creation                                          (2002/C 109/96)
      Kombi Collection”.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Agrofair Benelux BV, Volta River Estates Limited, SH Pratt &
                                                                         Co (Bananas) Ltd ja Mamp;W Mack Limited ovat nostaneet
                                                                         30.1.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
Yhteisön      tavaramerkin      Zapf Creation AG                         tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
hakija:                                                                  vastaan. Kantajien edustajina ovat Philippe Vlaemminck ja
                                                                         Pieter De Wael, asianajotoimisto Vlaemminck & Partners, Gent
                                                                         (Belgia).
Kyseessä oleva yhteisön         kuviomerkki ”Colette Zapf Crea-
tavaramerkki:                   tion Kombi Collection” tiettyjä
                                luokan 28 tavaroita varten               Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
Tavaramerkin- tai mer-          Jesmar S.A.                              –     kumoaa eräiden ohjeellisten määrien ja yksittäisten katto-
kinhaltija, jonka oikeu-                                                       jen vahvistamisesta vuoden 2002 ensimmäiseksi vuosi-
teen väitemenettelyssä                                                         neljännekseksi todistusten antamiseksi tariffikiintiöissä
vedotaan:                                                                      tapahtuvaa yhteisöön suuntautuvaa banaanien tuontia
                                                                               varten 26 päivänä marraskuuta 2001 annetun komission
Tavaramerkki tai merk-          Espanjalainen sanamerkki ”Colet-               asetuksen (EY) N:o 2294/2001 1 artiklan kolmannen
ki, johon                       te” tiettyjä                                   luetelmakohdan ja 2 artiklan 4 kohdan siltä osin kuin
                                                                               niissä säädetään, että kantajat voivat tuoda enintään
                                                                               8 prosenttia vuosikiintiöstään vuoden 2002 ensimmäisen
väitemenettelyssä vedo-         luokan 28 tavaroita varten                     vuosineljänneksen aikana;
taan:
                                                                         –     velvoittaa komission korvaamaan kantajien oikeuden-
Väiteosaston päätös:            Jesmar S.A.:n väitteen hylkäämi-               käyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mu-
                                nen                                            kaan lukien.
 ---pagebreak--- 4.5.2002                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 109/49
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      BASF AG:n 31.1.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                                vastaan nostama kanne
Kantajat tuovat Euroopan unioniin orgaanisia ja reilun kaupan                                        (Asia T-15/02)
banaaneja sekä perinteisin menetelmin kasvatettuja banaaneja.
Ne ovat kaikki banaanien ei-perinteisiä tuojia, jotka ovat                                         (2002/C 109/97)
pyytäneet ja saaneet C-tariffikiintiön mukaisen kiintiön vuodel-
le 2002. Komission asetuksen (EY) N:o 2294/2001 vuoksi
kantajat voivat tuoda vuoden 2002 ensimmäisen vuosineljän-                                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
neksen aikana ainoastaan 8 prosenttia kiintiöstään, kun taas
C-tariffikiintiön perinteiset toimijat voivat tuoda 26 prosenttia
kiintiöstään ja A- ja B-tariffikiintiöiden perinteiset ja ei-
perinteiset toimijat voivat tuoda 27 prosenttia kiintiöistään.
                                                                         BASF AG on nostanut 31.1.2002 Euroopan yhteisöjen ensim-
                                                                         mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yh-
                                                                         teisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat Nicholas
Kantajat katsovat, että komissio on käyttänyt toimivaltaansa             Levy, John Temple Lang, Robert O’Donoghue ja Christoph
väärin, koska se suosii kiistanalaisella asetuksella C-tariffikiin-      Feddersen, Cleary, Gottlieb, Steen & Hamilton, Bryssel (Belgia).
tiön perinteisiä toimijoita. Banaaneja koskevien kiistojen rat-
kaisemiseksi toisaalta Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen
välillä ja toisaalta Ecuadorin kanssa tehtyjen sopimusten
mukaan Euroopan unionin banaanijärjestelmä uudistetaan                   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
kaksivaiheisesti. Toinen vaihe sisältää C-tariffikiintiön supista-
misen 100 000 tonnilla. Kantajien mukaan taakka C-tariffikiin-           –     poistaa BASF:lle käsiteltävänä olevan päätöksen 3 artiklan
tiön supistamisesta sälytetään kiistanalaisen direktiivin seu-                 b kohdan mukaisesti määrätyn sakon tai alentaa sitä
rauksena yksinomaan ei-perinteisten tuojien kannettavaksi.                     huomattavasti;
Kantajat huomauttavat, että jos tätä 8 prosentin rajoitusta
noudatetaan koko vuoden ajan, tämä johtaa noin
100 000 tonnin määräiseen tuonnin supistumiseen C-tariffi-               –     velvoittaa komission korvaamaan BASF:n oikeudenkäyn-
kiintiössä.                                                                    tikulut ja muut tähän asiaan liittyvät kulut ja kustan-
                                                                               nukset.
Lisäksi kiistanalainen asetus on suhteellisuusperiaatteen ja
syrjimättömyysperiaatteen vastainen. C-tariffikiintiön ei-perin-
teiset toimijat ovat ainoita toimijoita, jotka voivat tuoda              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
ainoastaan 8 prosenttia kiintiöstään ensimmäisellä vuosinel-
jänneksellä. Tällä rajoituksella kohdellaan eri tavoin erityisesti
C-tariffikiintiön ei-perinteisiä ja perinteisiä toimijoita. Kiistan-
alainen toimenpide on myös epäsuhtainen, sillä komissio                  Tämä kanne koskee Euroopan komission 21.11.2001 tekemää
sälyttää taakan C-tariffikiintiön supistamisesta yksinomaan              päätöstä asiassa N:o COMP/E-1/37.512-Vitamin, s. Päätöksessä
C-tariffikiintiön ei-perinteisille toimijoille. Komissio olisi sen       todetaan, että tietyt yritykset rikkoivat EY 81 artiklaa ja ETA-
sijaan voinut jakaa tätä taakkaa C-tariffikiintiön perinteisten ja       sopimuksen 53 artiklaa osallistumalla kartelliin, joka vaikutti
ei-perinteisten toimijoiden välillä. Kantajien mukaan on lisäksi         A-, E-, B2-, B5-, C- ja D3-vitamiinin sekä beta-karoteenin ja
epätodennäköistä, että komissio jakaisi jäljellä olevan 92 pro-          karotinoidien maailmanmarkkinoihin. Järjestelyyn osallistu-
senttia kiintiöstä loppuvuodelle.                                        neille yrityksille määrätyt sakot olivat suurimmat, jotka kilpai-
                                                                         luoikeutta koskevassa asiassa on koskaan määrätty.
Kantajat väittävät vielä, että asiassa on loukattu luottamuksen-         Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin perusteisiin ja
suojan ja oikeusvarmuuden periaatetta. Kantajien mukaan                  pääasiallisiin väitteisiin:
nykyinen 8 prosentin määräosuus poikkeaa täysin komission
aiemmasta käytännöstä, jonka mukaan C-tariffikiintiön ei-
perinteisille toimijoille annettiin 26-28 prosentin määräosuu-           –     Väitetiedoksiannossa todettiin, että kyseessä oli yksi ainoa
det ensimmäiselle vuosineljännekselle. Kantajat katsovat myös,                 kartelli, joka koostui eri vitamiineja koskevista salaisista
että niillä on ollut oikeutettu peruste luottaa siihen, että                   järjestelyistä. Riidanalaisessa päätöksessä todettiin kuiten-
C-tariffikiintiön supistukset jaetaan oikeassa suhteessa eri                   kin ensimmäistä kertaa, että kutakin vitamiinia koskevat
perinteisten ja ei-perinteisten toimijoiden välillä.                           järjestelyt olivat ”erillisiä” yhteisön kilpailusääntöjen rik-
                                                                               komisia. Komissio loukkasi näin ollen periaatetta, jonka
                                                                               mukaan päätöksessä ei voida vedota väitetiedoksiannossa
                                                                               esitetyistä olennaisesti poikkeaviin oikeudellisia seikkoja
                                                                               tai tosiseikkoja koskeviin väitteisiin.


title: Asia C-671/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 14.12.2015 – Président de l’Autorité de la concurrence v. Association des producteurs vendeurs d’endives (APVE), Association Comité économique régional agricole fruits et légumes de Bretagne (Cerafel), Société Fraileg, Société Prim’Santerre, Union des endiviers, Société Soleil du Nord, Comité économique fruits et légumes du Nord de la France (Celfnord), Association des producteurs d’endives de France (APEF), Section nationale de l’endive (SNE), Fédération du commerce de l’endive (FCE), Société France endives, Société Cambrésis Artois-Picardie endives (CAP'Endives), Société Marché de Phalempin, Société Primacoop, Société Coopérative agricole du marais audomarois (Sipema), Société Valois-Fruits, Société Groupe Perle du Nord ja Ministre de l’économie, de l’industrie et du numérique

text:
               7.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 90/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 14.12.2015 – Président de l’Autorité de la concurrence v. Association des producteurs vendeurs d’endives (APVE), Association Comité économique régional agricole fruits et légumes de Bretagne (Cerafel), Société Fraileg, Société Prim’Santerre, Union des endiviers, Société Soleil du Nord, Comité économique fruits et légumes du Nord de la France (Celfnord), Association des producteurs d’endives de France (APEF), Section nationale de l’endive (SNE), Fédération du commerce de l’endive (FCE), Société France endives, Société Cambrésis Artois-Picardie endives (CAP'Endives), Société Marché de Phalempin, Société Primacoop, Société Coopérative agricole du marais audomarois (Sipema), Société Valois-Fruits, Société Groupe Perle du Nord ja Ministre de l’économie, de l’industrie et du numérique
   (Asia C-671/15)
   (2016/C 090/10)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Président de l’Autorité de la concurrence

      Vastapuolet: Association des producteurs vendeurs d’endives (APVE), Association Comité économique régional agricole fruits et légumes de Bretagne (Cerafel), Société Fraileg, Société Prim’Santerre, Union des endiviers, Société Soleil du Nord, Comité économique fruits et légumes du Nord de la France (Celfnord), Association des producteurs d’endives de France (APEF), Section nationale de l’endive (SNE), Fédération du commerce de l’endive (FCE), Société France endives, Société Cambrésis Artois-Picardie endives (CAP'Endives), Société Marché de Phalempin, Société Primacoop, Société Coopérative agricole du marais audomarois (Sipema), Société Valois-Fruits, Société Groupe Perle du Nord ja Ministre de l’économie, de l’industrie et du numérique

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voivatko tuottajaorganisaatioiden, tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymien ja toimialajärjestöjen sopimukset, päätökset tai menettelytavat, joita voitaisiin pitää kilpailunvastaisina SEUT 101 artiklan perusteella, jäädä kyseisessä artiklassa asetetun kiellon soveltamisalan ulkopuolelle jo pelkästään sillä perusteella, että ne voitaisiin liittää kyseisille organisaatioille yhteisen markkinajärjestelyn yhteydessä osoitettuihin tehtäviin, ja onko näin, vaikkeivät ne kuuluisi yhdenkään 4.4.1962 annetun asetuksen (ETY) N:o 26 (1) ja 24.7.2006 annetun asetuksen (EY) N:o 1184/2006 (2) 2 artiklassa eikä 22.10.2007 annetun asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (3) 176 artiklassa perättäin säädetyn yleisen poikkeuksen soveltamisalaan?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko asetuksen (EY) N:o 2200/96 (4) 11 artiklan 1 kohtaa, asetuksen (EY) N:o 1182/2007 (5) 3 artiklan 1 kohtaa ja asetuksen (EY) N:o 1234/2007 122 artiklan ensimmäistä kohtaa, joissa vahvistetaan yhdeksi tuottajaorganisaatioille ja niiden yhteenliittymille asetetuksi tavoitteeksi tuotantohintojen vakauttaminen ja tuotannon mukauttaminen kysyntään erityisesti määrän osalta, tulkittava siten, että vähimmäishinnan yhteisesti asettamisen, markkinoille saatettavista määristä sopimisen tai strategisten tietojen vaihtamisen kaltaiset menettelytavat, joita kyseiset organisaatiot tai niiden yhteenliittymät ovat noudattaneet, jäävät kilpailua rajoittavien yhteistoimintajärjestelyiden kiellon soveltamisalan ulkopuolelle siltä osin kuin niillä pyritään saavuttamaan kyseiset tavoitteet?

      (1)  Tiettyjen kilpailusääntöjen soveltamisesta maataloustuotteiden tuotantoon ja kauppaan 4.4.1962 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 26.

      (2)  Tiettyjen kilpailusääntöjen soveltamisesta maataloustuotteiden tuotantoon ja kauppaan 24.7.2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1184/2006 (EUVL L 214, s. 7).

      (3)  Maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä 22.10.2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1234/2007 (EUVL L 299, s. 1).

      (4)  Hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä 28.10.1996 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2200/96 (EYVL L 297, s. 1).

      (5)  Hedelmä- ja vihannesalan erityissäännöistä sekä direktiivien 2001/112/EY ja 2001/113/EY, asetusten (ETY) N:o 827/68, (EY) N:o 2200/96, (EY) N:o 2201/96, (EY) N:o 2826/2000, (EY) N:o 1782/2003 ja (EY) N:o 318/2006 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 2202/96 kumoamisesta 26.9.2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1182/2007 (EUVL L 273, s. 1).


title: Asia T-651/13: Kanne 12.12.2013 — Time v. SMHV (InStyle)

text:
               1.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 61/10

         Kanne 12.12.2013 — Time v. SMHV (InStyle)
   (Asia T-651/13)
   2014/C 61/17
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Time Inc. (New York, New York, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja D. Cañadas Arcas)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan asiassa R 827/2013-2 20.9.2013 antaman ratkaisun

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, virastossa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki luokkiin 9, 16 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 11 264 223

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen osittain

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: YTMA:n 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan ja 7 artiklan 2 kohdan virheellinen soveltaminen.


title: Asia C-547/08: Kanne 9.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ruotsin kuningaskunta

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/23

         Kanne 9.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ruotsin kuningaskunta
   (Asia C-547/08)
   (2009/C 32/40)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Dejmek ja M. Sundén)

      Vastaaja: Ruotsin kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Ruotsin kuningaskunta ei ole noudattanut Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY täytäntöönpanotoimenpiteistä poliittisesti vaikutusvaltaisen henkilön määritelmän sekä yksinkertaistettuja asiakkaan tuntemismenettelyjä sekä satunnaisesti tai hyvin rajoitetusti harjoitetun rahoitustoiminnan perusteella myönnettyjä poikkeuksia koskevien teknisten perusteiden osalta 1.8.2006 annetun komission direktiivin 2006/70/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               —

               Ruotsin kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 15.12.2007.

      (1)  EUVL L 214, s. 29.


title: Asia T-531/15: Kanne 11.9.2015 – Coveris Rigid (Auneau) France v. komissio

text:
               7.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 406/34

         Kanne 11.9.2015 – Coveris Rigid (Auneau) France v. komissio
   (Asia T-531/15)
   (2015/C 406/34)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Coveris Rigid (Auneau) France (Auneau, Ranska) (edustajat: asianajajat H. Meyer-Lindemann, C. Graf York von Wartenburg ja L. Titze)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa komission 24.6.2015 asiassa AT.39563 – Retail food packaging antaman päätöksen C(2015) 4336 final 1 artiklan 5 kohdan niiltä osin kuin siinä todetaan, että kantaja rikkoi SEUT 101 artiklaa osallistumalla, komission päätöksen 1 artiklan 5 kohdan d alakohdassa mainittuna ajanjaksona, yhtenäiseen ja jatkuvaan rikkomiseen, joka sisälsi useita erillisiä rikkomuksia elintarvikkeiden vähittäiskaupassa käytettävien vaahtomuovisten pakkausalustojen alalla Ranskassa ja

               —

               kumoaa komission 24.6.2015 asiassa AT.39563 – Retail food packaging antaman päätöksen C(2015) 4336 final 2 artiklan 5 kohdan niiltä osin kuin siinä asetetaan kantajalle 4 7 56  000 euron suuruinen sakko ja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että komissio sovelsi virheellisesti henkilökohtaisen vastuun periaatetta, koska se katsoi Coveriksen syyllistyneen yhtenäiseen ja jatkuvaan rikkomiseen elintarvikkeiden vähittäiskaupassa käytettävien vaahtomuovisten pakkausalustojen alalla Ranskassa. Asiaan liittyvät poikkeukselliset olosuhteet vaativat ONO Packagingin johdon yritysoston kahta osapuolta koskevaa kokonaisvaltaista arviointia tai vaihtoehtoisesti taloudellisen toiminnan jatkuvuuden periaatteen soveltamista omaisuuden myyntisopimusosaan liiketoimessa. Tällä perusteella Coverista ei voida pitää vastuullisena väitetystä rikkomuksesta.

               2.

               Toinen kanneperuste perustuu siihen, että komissio loukkasi yhdenvertaisuusperiaatetta, koska se erotti toisistaan omaisuuden myyntisopimuksen osuuden ja osakkeiden myynnin osuuden ONO Packagingin johdon yritysostossa, ja mistä seurasi vastuun jakautuminen oikeudellisten yksikköjen (eli Coveriksen ja ONO Packaging Portugal SA:n) välillä vastuun kuuluessa erillisille yrityksille kun vastuussa väitetyistä rikkomuksista oli yksi ja sama yritys, joka pysyi entisellään johdon yritysoston seurauksena.


title: Asia T-194/06: Kanne 18.7.2006 — SNIA v. komissio

text:
               2.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/43

         Kanne 18.7.2006 — SNIA v. komissio
   (Asia T-194/06)
   (2006/C 212/73)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: SNIA S.p.A. (edustajat: asianajajat Alberto Santa Maria ja Claudi Biscaretti di Rufia)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               3.5.2006 tehty komission päätös K(2006) 1766 lopullinen (asia COMP/F/38.620 — vetyperoksidi ja perboraatti) on kumottava siltä osin kuin siinä määrätään SNIA S.p.A. yhtenä niistä yhtiöistä, joille päätös on osoitettu, maksamaan yhteisvastuullisesti Caffaro S.r.l:n kanssa 1 078 000 euron suuruinen sakko;

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kanteen kohteena oleva päätös on sama kuin asiassa T-185/06, Air Liquide vastaan komissio.
   Komissio katsoo kantajan mukaan kyseisessä päätöksessä, että tosiseikkojen tapahtuma-aikana Industrie Chimiche Caffaro S.p.A. (ICC) ei ollut liikkeenjohdollisesti riippuvainen vain Caffaro S.p.A:sta, joka oli pörssinoteerattu yhtiö ja jolla oli 100 prosentin määräysvalta ICC:ssä, vaan myös kantajasta, jolla on enemmistö eli 53–59 prosenttia Caffaro S.p.A:n osakkeista. Ennen kaikkea tämän epäsuoran yhteyden vuoksi kantajan katsotaan olevan yhteisvastuussa siitä rikkomuksesta, josta komissio syyttää Caffaro S.r.l:ää.
   Kantaja vetoaa väitteidensä perusteeksi seuraaviin seikkoihin:

               —

               Komissio ei ole näyttänyt toteen SNIAn ja ICC:n välisen riippuvuussuhteen olemassaoloa merkityksellisenä ajanjaksona. Se ei ole myöskään näyttänyt toteen samalta ajanjaksolta tällaista suhdetta Caffaro S.p.A:n ja ICC:n välillä.

               —

               Mitä tulee Caffaro S.p.A:n ja SNIA:n välisen sulautumisen merkitykseen arvioitaessa SNIA:n ratkaisevaa vaikutusvaltaa, fuusio, joka suoritettiin siten, että Caffaro S.p.A. sulautui SNIA S.p.A:han, tapahtui (kuten ICC:n nimen muutos Caffaro S.p.A:ksi, nykyisin Caffaro S.r.l) vuonna 2000 eli vuosi valkaisuaineiden markkinoilta poistumisen jälkeen, joten, kuten jo on todettu, komissio ei ole millään tavoin osoittanut ratkaisevaa Caffaro S.p.A:n vaikutusvaltaa ICC:hen nähden.

               —

               Ainoa väitetystä rikkomuksesta vastuussa oleva yhtiö on ICC (nyttemmin Caffaro S.r.l.), joka lisäksi ei ole lakannut olemassa oikeudellisesti olemassa vaan on yksinkertaisesti vaihtanut nimeään. Toisaalta, vaikka katsottaisiin Caffaro S.p.A:n olevan vastuussa väitetystä rikkomuksesta, tämän oikeudellinen seuraaja on Caffaro S.r.l. eikä SNIA.


title: Asia T-347/09: Kanne 31.8.2009 — Saksa v. komissio

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/75

         Kanne 31.8.2009 — Saksa v. komissio
   (Asia T-347/09)
   2009/C 267/135
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: M. Lumma ja B. Klein)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               komission 2.7.2009 tekemä päätös SG-Greffe (2009) D/3985 valtiontukiasiassa nro NN 8/2009 on kumottava siltä osin kuin siinä luokitellaan ilmoitetut toimenpiteet EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajan kanne koskee komission 2.7.2009 tekemää päätöstä K(2009) 5080 lopullinen, joka koskee tukijärjestelmää, joka kattaa yhtäältä kansalliseen luontoperintöön kuuluvien liittovaltion alueiden vastikkeettoman luovuttamisen ja toisaalta laajojen luonnonsuojeluprojektien tukemisen (valtiontuki NN 8/2009 — Saksa — Luonnonsuojelualueet). Komissio katsoo tässä päätöksessä, että ilmoitettu tukijärjestelmä on EY 86 artiklan 2 kohdan mukaan yhteensopiva yhteismarkkinoiden kanssa. Kantaja riitauttaa kyseessä olevan päätöksen siltä osin kuin siinä luokitellaan ilmoitetut toimenpiteet EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi siihen, että vastaaja on soveltanut EY 87 artiklan 1 kohtaa usealla tavalla virheellisesti. Tältä osin väitetään erityisesti, että vastaaja on perusteettomasti luokitellut luonnonsuojelujärjestöt yrityksiksi ja laiminlyönyt edellytetyn kokonaistarkastelun tekemisen ilmoitetuista toimenpiteistä. Tämän lisäksi luonnonsuojelujärjestöille ei synny ilmoitetuista toimenpiteistä valtiontuen kannalta merkityksellistä etua. Kantaja vetoaa lisäksi siihen, että yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-280/00, Altmark Trans ja Regierungspräsidium Magdeburg (tuomio 24.7.2003, Kok., s. I-7747) mainittua neljättä kriteeriä on sovellettu virheellisesti.
   Toissijaisesti vedotaan EY 253 artiklassa tarkoitetun perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin.


title: Oberlandesgericht Kölnin 8.5.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rangaistusmääräysmenettelyasiassa Alois Pfennigmannia vastaan (Asia C-193/98)

text:
C 234/16                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          25.7.98
     kun otetaan huomioon, että direktiivin johdanto-osan               voyhdistelmän akselien lukumäärällä riippumatta niiden
     13. perustelukappaleessa ja 2 artiklan 1 kohdan                    keskinäisestä välimatkasta ja siitä, onko ajoneuvon akseli
     a alakohdan vii alakohdassa todetaan, että pankkipal-              käytössä ajon aikana vai ylös nostettuna vai jätetäänkö
     velujen (jotka on mainittu liitteessä I A olevassa                 telit tai nostotelit ottamatta huomioon maksun laskemi-
     ryhmässä 6) ei katsota sisältävän ºarvopaperien                    sessa?
     tai muiden rahoitusvälineiden liikkeellelaskemiseen,
     hankintaan,       myyntiin        ja     siirtoon     liittyviä    (1) Tiettyjen teiden käyttämisestä raskaaseen ajoneuvoliikentee-
     rahoituspalveluja Ð Ðº?                                                seen maksettavista maksuista 9.2.1994 tehdyn sopimuksen
                                                                            (Bundesgesetzblatt Teil II, 1768) 8 artiklan 1 kohdan tulkintaa
(1) EYVL L 209, 24.7.1992, s. 1.                                            koskeva kysymys.
Oberlandesgericht Kölnin 8.5.1998 tekemällään päätök-
                                                                        Oberster Gerichtshofin 30.4.1998 tekemällään päätöksellä
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rangaistusmääräys-
                                                                        esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Österreichischer
        menettelyasiassa Alois Pfennigmannia vastaan
                                                                        Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft öffentlicher Dienst vas-
                         (Asia C-193/98)                                                    taan Itävallan tasavalta
                          (98/C 234/30)                                                         (Asia C-195/98)
                                                                                (98/C 234/32)
Oberlandesgericht Köln on pyytänyt 8.5.1998 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuo-
mioistuimen kirjaamoon 20.5.1998, Euroopan yhteisöjen                   Oberster Gerichtshof on pyytänyt 30.4.1998 tekemällään
tuomioistuimelta rangaistusmääräysmenettelyasiassa Alois                päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuo-
Pfennigmannia vastaan ennakkoratkaisua seuraavaan                       mioistuimen kirjaamoon 20.5.1998, yhteisöjen tuomiois-
kysymykseen (1):                                                        tuimelta asiassa Österreichischer Gewerkschaftsbund,
                                                                        Gewerkschaft öffentlicher Dienst vastaan Itävallan tasa-
Onko sen toteamiseksi, onko sopimuksen 2 artiklan 1 koh-                valta ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
dassa ja neuvoston direktiivin 93/89/ETY (2) 2 artiklan nel-
jännessä luetelmakohdassa tarkoitettu moottoriajoneuvo
tai moottoriajoneuvoyhdistelmä tarkoitettu yksinomaan                   1. Voidaanko Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta pyy-
tavarakuljetukseen, otettava huomioon kulloinenkin käyt-                     tää EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla
töajankohta ja -tapa vai onko kyse yksittäistapauksia kos-                   ennakkoratkaisua sellaisessa kansallisessa menette-
kevasta käyttötarkoituksesta riippumatta siitä, onko moot-                   lyssä, jossa Oberster Gerichtshof tekee ensimmäisenä
toriajoneuvo tai moottoriajoneuvoyhdistelmä tarkoitettu                      ja ainoana oikeusasteena päätöksen yhden asianosaisen
yleisesti käytettäväksi tavarakuljetuksissa?                                 esittämän, todeksi oletetun ja kehenkään nimenomai-
                                                                             sesti määriteltyyn henkilöön liittymättömän tosiseikas-
(1) Tiettyjen teiden käyttämisestä raskaaseen ajoneuvoliikentee-
                                                                             ton perusteella ja jossa Oberster Gerichtshof päätök-
    seen maksettavista maksuista 9.2.1994 tehdyn sopimuksen                  sellään vahvistaa asianosaisen hakemuksesta tiettyjen
    (Bundesgesetzblatt Teil II, 1768) 2 artiklan 1 kohdan tulkintaa          sellaisten työoikeudellisten oikeuksien tai oikeussuhtei-
    koskeva kysymys.                                                         den olemassaolon tai puuttumisen, jotka asianosaisen
(2) EYVL L 279, 12.11.1993, s. 32.                                           todeksi oletettujen väitteiden mukaan ovat merkityk-
                                                                             sellisiä vähintään kolmen työnantajan tai työntekijän
                                                                             kannalta?
                                                                             Jos vastaus kysymykseen 1 on myöntävä:
Oberlandesgericht Kölnin 8.5.1998 tekemällään päätök-
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rangaistusmääräys-                 2. Onko EY:n perustamissopimuksen 48 artiklan tai
          menettelyasiassa Eckard Pörschkeä vastaan                          yhteisön oikeuden jonkin muun oikeussäännön, esi-
                         (Asia C-194/98)                                     merkiksi neuvoston asetuksen N:o 1612/68 (1) 7 artik-
                                                                             lan, vastaista se, että luokiteltaessa vastapuoleen työ-
                          (98/C 234/31)                                      suhteessa olevia opettajia ja assistentteja kulloiseenkin
                                                                             palkkaluokkaan ikälisän saamispäivä on vahvistettu
Oberlandesgericht Köln on pyytänyt 8.5.1998 tekemällään                      siten, että kaikki sellaiset työskentelykaudet, jotka
päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuo-                       kyseinen henkilö on työskennellyt niin, että hänen työ-
mioistuimen kirjaamoon 20.5.1998, Euroopan yhtei-                            aikansa on vähintään puolet täyspäivätyöntekijöiden
söjen tuomioistuimelta rangaistusmääräysmenettelyasiassa                     työajasta, kotimaisten julkisyhteisöjen palveluksessa
Eckard Pörschkeä vastaan ennakkoratkaisua seuraavaan                         tai opetustehtävissä kotimaisessa julkisessa koulussa,
kysymykseen (1):                                                             yliopistossa, korkeakoulussa tai kuvataideakatemiassa
                                                                             taikka valtion hyväksymässä yksityiskoulussa, otetaan
Onko sopimuksen 8 artiklan 1 kohdan mukaisen maksun                          kokonaisuudessaan huomioon palvelukseenottamispäi-
suuruuden määrittelyn osalta merkitystä ainoastaan                           vää edeltävänä työkokemuksena, kun taas työskentely-
kyseessä olevan moottoriajoneuvon tai moottoriajoneu-                        kaudet muiden jäsenvaltioiden vastaavien elinten pal-


title: Asia F-141/15: Kanne 23.3.2016 – ZZ v. komissio

text:
               13.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/66

      Kanne 23.3.2016 – ZZ v. komissio
      (Asia F-141/15)
      (2016/C 211/81)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat J.-N. Louis ja N. de Montigny)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Oikeusriidan kohde ja kuvaus

      Vaatimus kumota komission päätös, jolla kieltäydyttiin maksamasta takaisin kantajalle summia, jotka hänen palkastaan oli pidätetty henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevan 24 artiklan 4 kohdan nojalla.

         Vaatimukset

                  —

                  komission 13.3.2015 tekemä se päätös on kumottava, jolla hylättiin kantajan vaatimus saada palautetuiksi hänen palkastaan 14.12.2006 tehdyn päätöksen mukaisesti pidätetyt summat,

                  —

                  komissio on velvoitettava maksamaan takaisin kantajalle nämä pidätetyt summat, joihin on lisättävä viivästyskorot, jotka lasketaan henkilöstösääntöjen liitteessä XII olevassa 12 artiklassa määritellyn korkokannan mukaisesti

                  —

                  komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-610/11: Kanne 2.12.2011 — Wagon Automotive Nagold v. komissio

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/33

         Kanne 2.12.2011 — Wagon Automotive Nagold v. komissio
   (Asia T-610/11)
   2012/C 32/68
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Wagon Automotive Nagold GmbH (Nagold, Saksa) (edustajat: asianajajat T. Hackemann ja H. Horstkotte)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Saksan myöntämästä valtiontuesta C 7/10 (ex CP 250/09 ja NN 5/10) (KStG-lain ”saneerauslauseke”) 26.1.2011 tehdyn komission päätöksen K(2011) 275

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraavaan:

               1)

               SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen: tappiontasaus ei ole valtion varoista myönnettyä tukea

                           —

                           Kantaja toteaa tältä osin, että Saksan yhteisöverolain (KStG) 8 c §:n 1 momentti rikkoo objektiivista nettoperiaatetta ja taloudellisen suorituskyvyn periaatetta ja että saneerauslausekkeella ainoastaan vältetään perustuslainvastainen puuttuminen verovelvollisten varoihin saneerauslausekkeen soveltamisalaan kuuluvissa tapauksissa. Tästä syystä kantajan mielestä yhteisön oikeuden mukainen tuen tunnusmerkistö ei ole täyttynyt.

               2)

               SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen: Puuttuva valikoivuus, koska poikkeuksia ratkaisevasta viitejärjestelmästä ei ole

                           —

                           Kantaja väittää, että ratkaiseva viitejärjestelmä on yhteisöjä koskeva yleinen tappiontasausjärjestelmä (Saksan Einkommensteuergesetzin (tuloverolaki) 10 d § yhdessä KStG:n 8 §:n 1 momentin ja Saksan Gerwerbesteuergesetzin (elinkeinoverolaki) kanssa) ja että KStG:n 8 c 1 on näistä ratkaisevista viitejärjestelmistä vain poikkeus, jota puolestaan rajoitetaan saneerauslausekkeella.

               3)

               SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen: Puuttuva valikoivuus, koskei tehdä eroa sellaisten talouden toimijoiden välillä, jotka ovat tavoiteltavaan päämäärään nähden vertailukelpoisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa.

                           —

                           Kantaja toteaa tältä osin muun muassa, että saneerauslauseke hyödyttää jokaista verovelvollista yritystä ja ettei sillä suosita tiettyjä aloja tai toiminta-alueita eikä tietynsuuruisia yrityksiä.

               4)

               SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen: Puuttuva valikoivuus verotusjärjestelmän luonteeseen tai sisäiseen rakenteeseen perustuvan oikeutuksen vuoksi

                           —

                           Kantaja väittää tästä, että saneerauslauseke perustuu verotusjärjestelmään liittyviin syihin, jotka noudattavat perustuslaillisia periaatteita, kuten maksukykyisyyteen perustuvaa verotusta, liiallisen verotuksen estämistä ja suhteellisuusperiaatteen noudattamista.

               5)

               SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen: Ilmeinen arviointivirhe Saksan vero-oikeudellisen tilanteen riittämättömän tarkastelun vuoksi.

                           —

                           Kantaja toteaa tältä osin, että komissio ei tunne tappiontasausta koskevia Saksan verosäännöksiä.

               6)

               Yhteisön oikeuden mukaiseen luottamuksensuojaan vetoaminen

                           —

                           Kantaja toteaa, että komissio on puuttunut ensimmäisen kerran yhtiöosuuksien hankintaan liittyviin verotuksellisiin saneerausetuihin tappiontasauksen yhteydessä muodollisessa tutkintamenettelyssä ja että kyseessä on epätavallinen menettely, sillä kysymys siitä, onko toimenpide valtiontukea, saattoi tulla esiin ainoastaan yksinkertaistamalla säännös, joka on kiistattomasti valtiontukea koskevien säännösten mukainen (KStG:n 8 §:n 4 momentti). Tämän lain yksinkertaistamisen relevanssi valtiontukea koskevien säännösten kannalta ei ole ollut Saksan lainsäätäjän eikä ammattitaitoista neuvontaa saaneiden yritysten tiedossa.


title: Asia C-424/05 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.6.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Sonja Hosman-Chevalier (Muutoksenhaku — Palkkaus — Ulkomaankorvaus — Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa määrätty edellytys — Toiselle valtiolle suoritettujen palvelusten käsite)

text:
               4.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.6.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Sonja Hosman-Chevalier
   (Asia C-424/05 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Palkkaus - Ulkomaankorvaus - Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa määrätty edellytys - Toiselle valtiolle suoritettujen palvelusten käsite)
   (2007/C 183/12)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: H. Kraemer ja M. Velardo)

      Vastapuoli: Sonja Hosman-Chevalier (edustajat: asianajajat J.-R. García-Gallardo Gil-Fournier, A. Sayagués Torres ja D. Dominguez Pérez)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-72/04, Hosman-Chevalier vastaan komissio, 13.9.2005 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi komission päätökset ulkomaankorvauksen ja asettautumiskorvauksen epäämisestä
   Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 10, 14.1.2006.


title: Asia C-201/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 13.4.2007 — Alfonso Luigi Marra v. Clemente Antonio

text:
               9.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 13.4.2007 — Alfonso Luigi Marra v. Clemente Antonio
   (Asia C-201/07)
   (2007/C 129/23)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Corte suprema di cassazione
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Alfonso Luigi Marra

      Vastaaja: Clemente Antonio
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Kysymykset ovat samat kuin asiassa C-200/07.


title: Asia C-422/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Symvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 28.10.2009 — Vasiliki Stylianou Vandorou v. Ypourgos Ethnikis Paideias kai Thriskevmaton

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Symvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 28.10.2009 — Vasiliki Stylianou Vandorou v. Ypourgos Ethnikis Paideias kai Thriskevmaton
   (Asia C-422/09)
   2010/C 24/35
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Symvoulio tis Epikrateias

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Vasiliki Stylianou Vandorou

      Vastaaja: Ypourgos Ethnikis Paideias kai Thriskevmaton

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Tarkoitetaanko vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä annetun direktiivin 89/48/ETY (EYVL L 19) 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa, sellaisena kuin se oli muutettuna direktiivin 2001/19/EY (EYVL L 206) 1 artiklan 3 kohdalla ja ennen kuin kyseinen direktiivi kumottiin direktiivin 2005/36/EY (EUVL L 255) 62 artiklalla, ’ammattikokemuksella’, jonka toimivaltainen kansallinen viranomainen ottaa huomioon arvioidessaan, voiko osaaminen, jonka asianomainen henkilö on hankkinut tämän kokemuksensa aikana, kattaa täysin tai osittain sen olennaisen eroavaisuuden, joka on asianomaisen henkilön lähtöjäsenvaltiossa hankkiman koulutuksen sisällön ja vastaanottavassa jäsenvaltiossa edellytetyn tutkinnon kattaman sisällön välillä, myös kokemusta, jolla on samanaikaisesti seuraavat ominaispiirteet: a) asianomainen henkilö on hankkinut kyseisen kokemuksen sen jälkeen, kun hän on saanut tutkintotodistuksensa, joka varmistaa hänelle pääsyn tiettyyn säänneltyyn ammattiin lähtöjäsenvaltiossa, b) kokemus on saatu harjoitettaessa vastaanottavassa jäsenvaltiossa ammattitoimintaa, jota ei samaisteta säänneltyyn ammattiin, jonka vastaanottavassa jäsenvaltiossa tapahtuvan harjoittamisen oikeutta direktiivin 89/48/ETY nojalla esitetty asianomaisen henkilön hakemus koskee (ja jota ei sitä paitsi voida harjoittaa luvallisesti vastaanottavassa jäsenvaltiossa ennen kyseisen hakemuksen hyväksymistä), kun kyseinen ammattitoiminta kuitenkin on hakemuksen arvioimiseen toimivaltaisen kansallisen viranomaisen asiaa koskevan aineellisen arvion mukaan ammattitoimintaa, joka näyttää liittyvän edellä mainittuun säänneltyyn ammattiin ja c) kyseistä kokemusta edellä mainitun kansallisen viranomaisen aineellisen arvion mukaan pidetään sellaisena, että se edellä mainitun liitynnän perusteella voi kattaa ainakin osittain ne olennaiset eroavaisuudet, joita on asianomaisen henkilön lähtöjäsenvaltiossa hankkiman koulutuksen sisällön ja vastaanottavan jäsenvaltion vastaavan tutkinnon kattaman sisällön välillä?


title: Asia T-35/07: Kanne 12.2.2007 — Leche Celta v. SMHV — Celia (Celia)

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/43

         Kanne 12.2.2007 — Leche Celta v. SMHV — Celia (Celia)
   (Asia T-35/07)
   (2007/C 82/93)
   Kannekirjelmän kieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Leche Celta, S.L. (Puentedeume, La Coruña, Espanja) (edustajat: asianajajat J.A. Calderón Chavero, T. Villate Consonni ja A. Yañez Manglano)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Celia, SA
   Vaatimukset

               —

               SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 5.12.2006 tekemä päätös asiassa R-294/2006-4 on kumottava

               —

               tämän seurauksena 21.12.2005 tehty päätös asiassa B657132 on kumottava osittain sikäli kuin siinä hylätään väite, joka on tehty kantajan nimissä, ja hyväksytään kyseessä olevaa tavaramerkkiä koskeva hakemus luokkaan 29 kuuluvia maitoa, maitotuotteita, öljyjä ja syötäviä rasvoja varten

               —

               kantajan väitteet on hyväksyttävä tältä osin ja SMHV:n vastaava valituslautakunta on velvoitettava hylkäämään asianomaisen tavaramerkin rekisteröinti näitä konkreettisia tavaroita varten

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja sen vaatimukset on hylättävä.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Celia, SA

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki Celia luokkiin 16, 29 ja 38 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten (hakemus nro 2 977 221)

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansalliset sanamerkit Celia luokkaan 29 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska asianomaisten tavaramerkkien välillä on vaara mielleyhtymästä ja sekaannusvaara.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia T-551/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.4.2016 – Portugali v. komissio (Kumoamiskanne — Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto — Kanteen nostamisen määräaika — Alkamisajankohta — Myöhässä jätetty kanne — Tutkimatta jättäminen)

text:
               6.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 200/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.4.2016 – Portugali v. komissio
   (Asia T-551/15) (1)

   ((Kumoamiskanne - Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto - Kanteen nostamisen määräaika - Alkamisajankohta - Myöhässä jätetty kanne - Tutkimatta jättäminen))
   (2016/C 200/34)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão ja J. Saraiva de Almeida)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Guerra e Andrade ja J. Guillem Carrau)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 22.6.2015 tehtyä komission täytäntöönpanopäätöstä (EU) 2015/1119 (EUVL 2015, L 182, s. 39) koskeva kumoamisvaatimus siltä osin kuin siinä jätetään tiettyjä Portugalin tasavallalle aiheutuneita menoja unionin rahoituksen ulkopuolelle

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Portugalin tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 389, 23.11.2015.


title: Asia F-78/14: Kanne 7.8.2014 – ZZ ym. v. EUH

text:
               3.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 388/31

         Kanne 7.8.2014 – ZZ ym. v. EUH
   (Asia F-78/14)
   2014/C 388/39
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: ZZ ym. (edustajat: asianajajat Dario de Abreu Caldas, Micael de Abreu Caldas ja Jean-Noël Louis)

      Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vaatimus kumota päätökset, joilla kantajat jätettiin ylentämättä ylempään palkkaluokkaan Euroopan ulkosuhdehallinnon (EUH) vuoden 2013 ylennyskierroksella

      Vaatimukset

               —

               Päätökset, jotka tehtiin 9 ja 14.10.2014 ja joilla vahvistettiin vuoden 2013 ylennyskierroksella ylennetyistä virkamiehistä laadittu luettelo, on kumottava

               —

               EUH on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Oberster Gerichtshof, Wienin 15.4.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Westdeutsche Landesbank Girozentrale vastaan asianajaja Dr. Johannes Leon, Grundstücks- und Bauprojektentwicklungsgesellschaft mbH:n konkurssipesän pesänhoitajana (Asia C-167/98)

text:
C 209/24               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    4.7.98
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 29.4.1998, Euroo-              Ovatko valmisteverojen yhdenmukaistamisesta annetut
pan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa            neuvoston direktiivit 92/83/ETY (1) ja 92/84/ETY (2) EY:n
MinisteÁre public Ð sekä yksityisoikeudellisten vaatimusten         perustamissopimus ja erityisesti sen 95 artiklan 2 kohta
esittäjät: Eric Guillaume, Michel Pedon, Christian Fon-             huomioon ottaen mitättömiä, koska niissä oluen valmiste-
deur, Christian Simonin, JeÂrôme Canini vastaan AndreÂ              veron vähimmäismäärä on vahvistettu 1,87 ecuksi plato-
Mazzoleni Ð sekä yksityisoikeudellisessa vastuussa ole-             astetta ja hehtolitraa kohti, kun taas viinin valmistevero
vana: Inter Surveillance Assistance SaÁrl, seuraaviin kysy-         perustuu niiden mukaan vain hehtolitrojen lukumäärään,
myksiin:                                                            vähimmäismäärän ollessa 0 ecua, ja koska niillä näin vel-
                                                                    voitetaan jäsenvaltiot nostamaan oluen valmistevero edellä
Ð Tarkoitetaanko palvelujen tarjoamisen yhteydessä                  mainittuun vähimmäismäärään ja aiheutetaan se, että vii-
     tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toi-         nin ja oluen verotuskohtelu eroavat toisistaan siten, että
     seen jäsenvaltioon 16 päivänä joulukuuta 1996 anne-            siitä saattaa aiheutua syrjintää?
     tun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/
     71/EY (1) käsitteellä ºlähetettynä olon aikaº joko
                                                                    (1) EYVL L 316, 31.10.1992, s. 21.
     satunnaista tai muuta kuin satunnaista osa-aikaista            (2) EYVL L 316, 31.10.1992, s. 29.
     työtä, jota jäsenvaltiossa toimivan yrityksen rajatyön-
     tekijä tekee siten, että hän suorittaa päivien, viikkojen
     tai kuukauden aikana osan palveluista yhden tai usean
     jäsenvaltion raja-alueella tai alueilla?
Ð Onko perustamissopimuksen 59 ja 60 artiklaa tulkit-
     tava siten, että nämä artiklat ovat esteenä sille, että        Oberster Gerichtshof, Wienin 15.4.1997 tekemällään pää-
     jäsenvaltio vaatii yleistä etua koskevien pakottavien          töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa West-
     vaatimusten täyttämiseksi, että kaikki toisen jäsenval-        deutsche Landesbank Girozentrale vastaan asianajaja Dr.
     tion yritykset, jotka teettävät tämän ensiksi mainitun         Johannes Leon, Grundstücks- und Bauprojektentwick-
     jäsenvaltion alueella työntekijöillään jopa tilapäistä           lungsgesellschaft mbH:n konkurssipesän pesänhoitajana
     työtä, noudattavat sen vähimmäispalkkausta koskevaa
     lainsäädäntöä tai kansallisia työehtosopimuksia,                                     (Asia C-167/98)
     vaikka tämä yleinen etu on jo varmistettu sen jäsenval-
                                                                                (98/C 209/49)
     tion säännöksillä, johon palvelujen tarjoaja on sijoit-
     tautunut ja vaikka työntekijöiden tilanne tässä jäsen-
     valtiossa on vastaava tai samankaltainen, kun otetaan
     vähimmäispalkkausta koskevan lainsäädännön lisäksi             Oberster Gerichtshof, Wien on pyytänyt 15.4.1997 teke-
     huomioon kokonaistilanne (verotus, sairautta koskeva           mällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
     sosiaaliturva, mukaan lukien Ranskassa pakollinen              mioistuimen kirjaamoon 30.4.1998, Euroopan yhteisöjen
     täydentävä vakuutus, työtapaturmia, leskeyttä, työttö-         tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Westdeutsche
     myyttä, vanhuuseläkettä ja kuolemaa koskeva sosiaali-          Landesbank Girozentrale vastaan asianajaja Dr. Johannes
     turva);                                                        Leon, Grundstücks- und Bauprojektentwicklungsgesell-
                                                                    schaft mbH:n konkurssipesän pesänhoitajana, seuraavaan
Ð Toisin sanoen tarkoitetaanko tässä yhteydessä työnte-             kysymykseen:
     kijään väliaikaisesti sovellettavilla pakottavilla kansal-
     lisilla säännöksillä pelkästään vähimmäistuntipalkkaa,
     ilman että jäsenvaltiosta toiseen työskentelemään mää-         Onko kieltäytyminen vahvistamasta kiinnitystä, joka
     rätyn työntekijän sosiaaliturvaa koskeva kokonaisti-           perustuu olemassa olevaan muun valtion valuutan määräi-
     lanne otettaisiin huomioon?                                    seen (tässä: Saksan markan) velkaan, katsottava EY:n
                                                                    perustamissopimuksen 73 artiklassa tarkoitetuksi kielle-
                                                                    tyksi pääomanliikkeiden ja maksuliikenteen rajoitukseksi?
(1) EYVL L 18, 24.1.1997, s. 1.
Tribunal de grande instance de Foix'n 21.4.1998 tekemäl-
lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa             Luxemburgin suurherttuakunnan 4.5.1998 Euroopan par-
SocieÂteÂ Critouridienne de distribution vastaan Receveur           lamenttia ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama
                     principal des douanes.                                                     kanne
                        (Asia C-166/98)                                                   (Asia C-168/98)
                         (98/C 209/48)                                                      (98/C 209/50)
Tribunal de grande instance de Foix on pyytänyt
21.4.1998 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut                 Luxemburgin suurherttuakunta on nostanut 4.5.1998
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 29.4.1998, Euroo-              Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
pan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa            parlamenttia ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan.
SocieÂteÂ Critouridienne de distribution vastaan Receveur           Kantajan asiamies on valtionasiamies, kansainvälisten
principal des douanes seuraavaan kysymykseen:                       taloudellisten suhteiden ja kehitysyhteistyön osaston joh-


title: Asia C-444/11 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.7.2013 — Valittajina Team Relocations NV, Amertranseuro International Holdings Ltd, Trans Euro Ltd ja Team Relocations Ltd sekä muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — EY 81 ja ETA-sopimuksen 53 artikla — Kansainvälisten muuttopalvelujen markkinat Belgiassa — Hintojen suora ja välillinen vahvistaminen, markkinoiden jakaminen ja tarjouspyyntömenettelyjen manipulointi — Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen — Kilpailusääntöjen rikkomisesta vastuuseen joutuminen — Sakkojen määrän laskennasta annetut suuntaviivat (2006) — Myyntiarvo — Käsite — Osuus — Lisäsumma — Lieventävät seikat — Perusteluvelvollisuus — Emoyhtiön joutuminen vastuuseen kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta — Asetus (EY) N:o 1/2003 — 23 artiklan 2 kohta — Enimmäismäärä, joka on 10 prosenttia liikevaihdosta — Oikeasuhteisuus)

text:
               31.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.7.2013 — Valittajina Team Relocations NV, Amertranseuro International Holdings Ltd, Trans Euro Ltd ja Team Relocations Ltd sekä muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-444/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - EY 81 ja ETA-sopimuksen 53 artikla - Kansainvälisten muuttopalvelujen markkinat Belgiassa - Hintojen suora ja välillinen vahvistaminen, markkinoiden jakaminen ja tarjouspyyntömenettelyjen manipulointi - Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen - Kilpailusääntöjen rikkomisesta vastuuseen joutuminen - Sakkojen määrän laskennasta annetut suuntaviivat (2006) - Myyntiarvo - Käsite - Osuus - Lisäsumma - Lieventävät seikat - Perusteluvelvollisuus - Emoyhtiön joutuminen vastuuseen kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta - Asetus (EY) N:o 1/2003 - 23 artiklan 2 kohta - Enimmäismäärä, joka on 10 prosenttia liikevaihdosta - Oikeasuhteisuus)
   2013/C 252/14
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Team Relocations NV (edustajat: advocaat H. Gilliams, advocaat J. Bocken ja advocaat L. Gyselen), Amertranseuro International Holdings Ltd, Trans Euro Ltd ja Team Relocations Ltd

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bouquet, N. von Lingen ja A. Antoniadis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-204/08 ja T-212/08, Team Relocations NV ym. vastaan komissio, 16.6.2011 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kanteen, jossa vaadittiin kumoamaan osittain EY 81 ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 11.3.2008 tehty komission päätös K(2008) 926 lopullinen (asia COMP/38.543 — Kansainväliset muuttopalvelut), joka koski kansainvälisten muuttopalvelujen Belgian markkinoilla ollutta kartellia, jossa oli kyse hintojen suorasta ja välillisestä vahvistamisesta, markkinoiden jakamisesta sekä tarjouspyyntökilpailun manipuloinnista, sekä kumoamaan kantajalle määrätty sakko tai toissijaisesti alentamaan sitä

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Team Relocations NV, Amertranseuro International Holdings Ltd, Trans Euro Ltd ja Team Relocations Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut yhteisvastuullisesti.

      (1)  EUVL C 347, 26.11.2011.


title: Tuomioistuimen määräys, annettu 31 päivänä lokakuuta 2013 , asiassa E-2/12 – INT, HOB-vín ehf. (Tuomion tulkinta – Neuvoa-antava lausunto – Hakemuksen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)

text:
               20.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 81/14

      TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   annettu 31 päivänä lokakuuta 2013,
   asiassa E-2/12
   INT, HOB-vín ehf.
   (Tuomion tulkinta – Neuvoa-antava lausunto – Hakemuksen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)
   2014/C 81/14
   Asiassa E-2/12, INT, HOB-vín ehf., on tehty tuomioistuimen perussäännön 39 artiklan ja työjärjestyksen 95 artiklan nojalla HAKEMUS, jossa pyydetään tulkintaa 11 päivänä joulukuuta 2012 annetusta tuomioistuimen tuomiosta asiassa E-2/12, HOB-vín, EFTAn oikeustapauskokoelma 2012, 1092 kohta. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, ja tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Páll Hreinsson, antoi 31 päivänä lokakuuta 2013 määräyksen, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Hakemus jätetään tutkimatta, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.


title: Asia T-372/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.3.2011 — Visti Beheer v. SMHV — Meister (GOLD MEISTER) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin GOLD MEISTER rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen ja yhteisön sanamerkki MEISTER — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               7.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 139/17

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.3.2011 — Visti Beheer v. SMHV — Meister (GOLD MEISTER)
   (Asia T-372/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin GOLD MEISTER rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen ja yhteisön sanamerkki MEISTER - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2011/C 139/32
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Visti Beheer BV (Helmond, Alankomaat) (edustaja: asianajaja A. Herbetz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: S. Schäffner)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Meister & Co. AG (Wollerau, Sveitsi) (edustaja: asianajaja V. Knies)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 26.6.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 1465/2008-1), joka koskee Meister & Co. AG:n ja Visti Beheer BV:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Visti Beheer BV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan SMHV:n oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Meister & Co. AG vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 282, 21.11.2009.


title: Asia T-623/16: Kanne 31.8.2016 – Volkswagen v. EUIPO – Paalupaikka (MAIN AUTO WHEELS)

text:
               17.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 383/23

         Kanne 31.8.2016 – Volkswagen v. EUIPO – Paalupaikka (MAIN AUTO WHEELS)
   (Asia T-623/16)
   (2016/C 383/33)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Volkswagen AG (Wolfsburg, Saksa) (edustaja: asianajajat H. Schrammek, C. Drzymalla, S. Risthaus ja J. Engberding)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Paalupaikka Oy (Iisalmi, Suomi)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosat ”MAIN AUTO WHEELS” – Rekisteröintihakemus nro 12 863 643

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 1.7.2016 asiassa R 2189/2015-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklaa on rikottu.


title: Asia F-148/15 R: Virkamiestuomioistuimen presidentin määräys 20.1.2016 – Brouillard v. komissio (Henkilöstö — Kilpailun kokeisiin osallistumisen epääminen — Väliaikainen oikeussuoja — Välitoimihakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               7.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 90/27

         Virkamiestuomioistuimen presidentin määräys 20.1.2016 – Brouillard v. komissio
   (Asia F-148/15 R)
   ((Henkilöstö - Kilpailun kokeisiin osallistumisen epääminen - Väliaikainen oikeussuoja - Välitoimihakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty))
   (2016/C 090/36)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Alain Laurent Brouillard (Forest, Belgia) (edustaja: asianajaja P. Vande Casteele)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Gattinara ja F. Simonetti)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kilpailun EPSO/AD/306/15 – ranskan kielen juristi-lingvistit (AD7) valintalautakunnan sen päätöksen kumoamisesta, jolla on jätetty myöntämättä hakijalle oikeus osallistua kilpailun seuraavaan vaiheeseen sillä perusteella, että hänellä ei ollut vaadittavaa oikeudellisen alan belgialaista, ranskalaista tai luxemburgilaista korkeakoulututkintoa vastaavaa koulutusta.

      Määräysosa

               1)

               Alain Laurent Brouillardin tekemä välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-177/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italia) on esittänyt 5.4.2017 – Demarchi Gino S.a.s. v. Ministero della Giustizia

text:
               21.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 277/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italia) on esittänyt 5.4.2017 – Demarchi Gino S.a.s. v. Ministero della Giustizia
   (Asia C-177/17)
   (2017/C 277/30)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Demarchi Gino S.a.s.

      Vastaaja: Ministero della Giustizia

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan 2 kohdassa ja ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 6 artiklan 1 kohdassa vahvistettu periaate, jonka mukaan jokaisella on oikeus kohtuullisen ajan kuluessa oikeudenkäyntiin puolueettomassa tuomioistuimessa – periaate, joka on tullut osaksi unionin oikeutta [SEU] 6 artiklan 3 kohdan nojalla, kun se luetaan yhdessä SEUT 67 artiklasta johtuvan periaatteen kanssa, jonka mukaan unioni muodostaa yhteisen oikeuden alueen, jolla kunnioitetaan perusoikeuksia – sekä SEUT 81 ja 82 artiklasta johdettavissa oleva periaate, jonka mukaan unioni kehittää tuomioistuinratkaisujen ja muiden päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaatteeseen perustuvaa oikeudellista yhteistyötä yksityisoikeudellisissa ja rikosoikeudellisissa asioissa, joilla on rajatylittäviä vaikutuksia, esteenä Italian lain 89/2001 5-sexies §:ään sisältyvän sääntelyn kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, kun siinä henkilöt, joilla on jo vahvistettu olevan Italian valtiolta saatavia tuomioistuinmenettelyn kohtuuttoman keston vuoksi maksettavan kohtuullisen korvauksen muodossa, velvoitetaan täyttämään erilaisia velvoitteita saadakseen vastaavan maksun ja odottamaan edellä mainitussa lain 89/2001 5-sexies §:n 5 momentissa säädetyn määräajan päättymistä ilman, että heillä on tällä välin mahdollisuutta ryhtyä mihinkään oikeudellisiin täytäntöönpanotoimiin, ja ilman, että he voivat myöhemmin vedota viivästyneeseen maksuun perustuvaan vahinkoon, kun näin on myös sellaisissa tapauksissa, joissa kyseinen kohtuullinen korvaus on vahvistettu vaikutuksiltaan rajatylittävän yksityisoikeudellisen menettelyn kohtuuttoman keston perusteella tai muutoin asiassa, joka kuuluu Euroopan unionin toimivallan alaan, ja/tai asiassa, jonka osalta Euroopan unionissa on säädetty tuomioistuinratkaisujen vastavuoroisesta tunnustamisesta?