title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 21 päivänä maaliskuuta 2002 asiassa C-276/00 (High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Divisionin (Crown Office) esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Commissioners of Customs & Excise vastaan Zoological Society of London (Kuudes arvonlisäverodirektiivi – 13 artiklan A kohdan 2 alakohdan a alakohdan toinen luetelmakohta – Verosta vapautetut liiketoimet – Yhteisöt, joiden johdossa ja hallinnossa toimivat henkilöt toimivat vapaaehtoisuusperiaatteella)

text:
18.5.2002                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                 C 118/13
1)     Italian tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen        toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias,
       6 artiklan (josta muutettuna on tullut EY 12 artikla) mukaisia        jaostojen puheenjohtajat P. Jann, F. Macken ja N. Colneric
       velvoitteitaan, koska se on tieliikennelain 207 §:ssä pitänyt         sekä tuomarit A. La Pergola, J.-P. Puissochet, M. Wathelet,
       voimassa erilaisen ja suhteellisuusperiaatteen vastaisen kohtelun     R. Schintgen (esittelevä tuomari) ja V. Skouris, julkisasiamies:
       lakia rikkovien välillä siitä riippuen, missä ajoneuvo on             S. Alber, kirjaaja: R. Grass, on antanut 19.2.2002 tuomion,
       rekisteröity.                                                         jonka tuomiolauselma on seuraava:
2)     Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.        Tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksi-
                                                                             tyisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968 allekirjoite-
                                                                             tun yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Tanskan
(1) EYVL C 247, 26.8.2000.
                                                                             kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin
                                                                             yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen
                                                                             ja pöytäkirjaan 9 päivänä lokakuuta 1978 tehdyllä sopimuksella,
                                                                             5 artiklan 1 kohdan määräystä, joka koskee erityistä toimivaltaa
                                                                             sopimusta koskevissa asioissa, ei sovelleta kansallisessa tuomioistui-
                                                                             messa vireillä olevassa asiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa,
                                                                             jossa ei ole mahdollista määritellä paikkakuntaa, jossa kanteessa
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   tarkoitettu velvoite on täytetty tai täytettävä, koska riidanalainen
                                                                             sopimusvelvoite on pidättäytymisvelvoite, jota sovelletaan ilman
                                                                             maantieteellisiä rajoituksia ja jolle on tyypillistä se, että se on täytetty
                     19 päivänä helmikuuta 2002                              tai oli täytettävä useilla paikkakunnilla; tällaisessa tapauksessa
                                                                             toimivaltaisuus voidaan ratkaista ainoastaan soveltamalla Brysselin
asiassa C-256/00 (Cour d’appel de Bruxellesin esittämä                       yleissopimuksen 2 artiklan 1 kappaleessa määrättyä toimivaltaisuut-
ennakkoratkaisupyyntö), Besix SA vastaan Wasserreini-                        ta koskevaa yleistä arviointiperustetta.
gungsbau Alfred Kretzschmar GmbH & Co. KG (WABAG)
ja Planungs- und Forschungsgesellschaft Dipl. Ing.
                                                                             (1) EYVL C 233, 12.8.2000.
         W. Kretzschmar GmbH & Co. KG (Plafog) (1)
(Brysselin yleissopimus – 5 artiklan 1 kohta – Toimivalta
sopimusta koskevassa asiassa – Paikkakunta, jossa velvoite
on täytetty tai täytettävä – Pidättäytymisvelvoite, jota sovel-
letaan ilman maantieteellisiä rajoituksia – Kahden yhtiön
sitoumus olla hankkimatta muita yhteistyökumppaneita
     julkisen hankinnan osalta – 2 artiklan soveltaminen)                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (viides jaosto)
                            (2002/C 118/19)
                                                                                21 päivänä maaliskuuta 2002
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                             asiassa C-276/00 (High Court of Justice (England & Wales),
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen             Queen’s Bench Divisionin (Crown Office) esittämä ennak-
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                       koratkaisupyyntö), Commissioners of Customs & Excise
                                                                                vastaan Zoological Society of London (1)
Asiassa C-256/00, jonka Cour d’appel de Bruxelles (Belgia) on                (Kuudes arvonlisäverodirektiivi – 13 artiklan A kohdan
saattanut yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi tuomiois-                 2 alakohdan a alakohdan toinen luetelmakohta – Verosta
tuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityis-                 vapautetut liiketoimet – Yhteisöt, joiden johdossa ja hallin-
oikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968 allekirjoi-               nossa toimivat henkilöt toimivat vapaaehtoisuusperiaatteel-
tetun yleissopimuksen tulkitsemisesta yhteisöjen tuomioistui-                                                    la)
messa 3 päivänä kesäkuuta 1971 tehdyn pöytäkirjan nojalla
saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole-                                          (2002/C 118/20)
vassa asiassa Besix SA ja Wasserreinigungsbau Alfred Kretzsch-
mar GmbH & Co. KG (WABAG) ja Planungs- und Forschungs-
gesellschaft Dipl. Ing. W. Kretzschmar GmbH & Co. KG (Plafog)                                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
ennakkoratkaisun edellä mainitun 27 päivänä syyskuuta 1968
allekirjoitetun yleissopimuksen (EYVL 1972, L 299, s. 32)                    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
5 artiklan 1 kohdan tulkinnasta, sellaisena kuin yleissopimus                              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
on muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-
Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan
liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 9 päi-
vänä lokakuuta 1978 tehdyllä sopimuksella (EYVL L 304, s. 1;                 Asiassa C-267/00, jonka High Court of Justice (England &
yleissopimus muutoksineen, s. 77), yhteisöjen tuomioistuin,                  Wales), Queen’s Bench Division (Crown Office) (Yhdistynyt
 ---pagebreak--- C 118/14                  FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         18.5.2002
kuningaskunta) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen                       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Commissioners of
Customs & Excise vastaan Zoological Society of London                                                   (kolmas jaosto)
ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädän-
nön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestel-
mä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä touko-                                        19 päivänä maaliskuuta 2002
kuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/
388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 13 artiklan A kohdan 2 alakohdan
a alakohdan toisen luetelmakohdan tulkinnasta, yhteisöjen                    asiassa C-268/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                                  Alankomaiden kuningaskunta (1)
puheenjohtaja P. Jann (esittelevä tuomari) sekä tuomarit S. von
Bahr ja C. W. A. Timmermans, julkisasiamies: F. G. Jacobs,
kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 21.3.2002
                                                                             (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Uimave-
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                             den laatu – Direktiivin 76/160/ETY riittämätön täytäntöön-
                                                                                pano)
                                                                                (2002/C 118/21)
1)    Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaista-
      misesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen                                  (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
      määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun
      kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan
      A kohdan 2 alakohdan a alakohdan toista luetelmakohtaa on              (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
      tulkittava siten, että ehdolla, jonka mukaan yhteisön johdossa ja                    tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
      hallinnossa toimivien henkilöiden on toimittava pääasiallisesti
      vapaaehtoisuusperiaatteella, tarkoitetaan ainoastaan sellaisia
      tämän yhteisön jäseniä, jotka yhteisön säännöissä nimetään
      vastaamaan yhteisön ylimmän tason johtotehtävistä, ja sellaisia
      muita henkilöitä, jotka toimivat tosiasiallisesti yhteisön johto-      Asiassa C-268/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
      tehtävissä tekemällä lopulliset päätökset kyseisen yhteisön            nään G. Valero Jordana ja C. van der Hauwaert) vastaan
      toimintaperiaatteista erityisesti talouspolitiikan osalta ja vas-      Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehenään M. A. Fierstra),
      taamalla ylimmistä valvontatehtävistä, vaikka heitä ei olekaan         jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että
      säännöissä nimetty näihin tehtäviin.                                   Alankomaiden kuningaskunta on laiminlyönyt yhteisön oikeu-
                                                                             den mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole noudattanut
                                                                             uimaveden laadusta 8 päivänä joulukuuta 1975 annetun
                                                                             neuvoston direktiivin 76/160/ETY (EYVL 1976, L 31, s. 1)
                                                                             4 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoittei-
2)    Kuudennen direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan A kohdan                  taan tässä direktiivissä säädetyssä määräajassa, yhteisöjen tuo-
      2 alakohdan a alakohdan toista luetelmakohtaa on tulkittava            mioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
      siten, että ilmaisulla pääasiallisesti vapaaehtoisuusperiaatteella     puheenjohtaja F. Macken sekä tuomarit C. Gulmann (esittelevä
      viitataan samanaikaisesti tässä säännöksessä tarkoitetun yhtei-        tuomari) ja J.-P. Puissochet, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja:
      sön johto- ja hallintoelinten jäseniin ja yhteisön johdossa            R. Grass, on antanut 19.3.2002 tuomion, jonka tuomiolausel-
      tosiasiallisesti toimiviin henkilöihin, vaikka heitä ei olekaan        ma on seuraava:
      säännöissä nimetty näihin tehtäviin, sekä korvaukseen, jonka
      nämä tältä yhteisöltä saavat.
                                                                             1)    Alankomaiden kuningaskunta on laiminlyönyt uimaveden laa-
                                                                                dusta 8 päivänä joulukuuta 1975 annetun neuvoston direktii-
                                                                                vin 76/160/ETY 4 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan
                                                                                mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole noudattanut uimaveden
                                                                                laatua ja näytteenottotiheyttä koskevia velvoitteitaan tässä
                                                                                direktiivissä säädetyssä määräajassa.
(1) EYVL C 259, 9.9.2000.
                                                                             2)    Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
                                                                                denkäyntikulut.
                                                                             (1) EYVL C 259, 9.9.2000.


title: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 7 päivänä huhtikuuta 2000 asiassa T-326/99 R, Nancy Fern Olivieri vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Välitoimimenettely – Lääkkeiden markkinoille saattamista koskeva lupa – Tutkittavaksi ottaminen – Fumus boni juris – Kiireellisyys – Intressivertailu)

text:
7.10.2000              FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 285/9
ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN                                 jossa kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                  PRESIDENTIN MÄÄRÄYS                                 tuin kumoaa kilpailun CdR B/01/98 valintalautakunnan te-
                                                                         kemän päätöksen olla hyväksymättä kantajaa tässä kilpailussa
                  7 päivänä huhtikuuta 2000                              järjestettyihin kokeisiin, ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                         tuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti
asiassa T-326/99 R, Nancy Fern Olivieri vastaan Euroopan                 B. Vesterdorf sekä tuomarit M. Vilaras ja N. Forwood; kirjaaja:
                      yhteisöjen komissio                                H. Jung, on antanut 17.5.2000 määräyksen, jonka määräysosa
                                                                         on seuraava:
(Välitoimimenettely – Lääkkeiden markkinoille saattamista                1)    Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edelly-
koskeva lupa – Tutkittavaksi ottaminen – Fumus boni juris                      tykset selvästi puuttuvat.
                – Kiireellisyys – Intressivertailu)
                                                                         2)    Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
                         (2000/C 285/17)                                       taan.
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                       (1) EYVL C 122, 29.4.2000.
Asiassa T-326/99 R, Nancy Fern Olivieri, kotipaikka Toronto
(Kanada), edustajanaan barristerit P. Sands ja J. Marks sekä
solicitor R. Stein, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-
misto Nathan & Noesen, 18 rue des Glacis, vastaan Euroopan
yhteisöjen komissio (asiamiehinään R. Wainwright ja H. Støvl-
bæk), jota tukee Apotex Europe Ltd, kotipaikka Leeds (Yhdisty-           YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
nyt kuningaskunta), edustajinaan asianajajat P. Bogaert ja M. Le                  MIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
Berre, Bryssel, asianajaja S. Fries, Baden-Württemberg, ja solici-
tor G. Castle, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
Lutgen, 1 rue Jean-Pierre Brasseur, jossa ensimmäisen oikeusas-                             18 päivänä huhtikuuta 2000
teen tuomioistuinta vaaditaan lykkäämään 25.8.1999 tehdyn
komission päätöksen täytäntöönpanoa, jossa annetaan mark-                asioissa T-83/00 R I, T-83/00 R II, T-84/00 R ja T-85/00
kinoille saattamista koskeva lupa ihmisten käyttöön tarkoite-            R, Hänseler GmbH ym. vastaan Euroopan yhteisöjen
tulle lääkkeelle ”Ferriprox” (EYVL C 270, s. 2), ensimmäisen                                           komissio
oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on antanut 7.4.2000
määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                                (Välitoimimenettely – Markkinoille saattamista koskevan
                                                                         luvan peruuttaminen sellaisten ihmisille tarkoitettujen
1)    Välitoimihakemus hylätään.                                         lääkkeiden osalta, jotka sisältävät ainetta nimeltä ”norpseu-
                                                                         doefedrin” – Direktiivi 75/319/ETY – Täytäntöönpanon
2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                        lykkääminen kunnes välitoimimenettely on saatettu
                                                                                päätökseen)
                                                                                (2000/C 285/19)
ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN                                                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                           MÄÄRÄYS
                                                                         Asioissa T-83/00 R I, T-83/00 R II, T-84/00 R ja T-85/00 R,
                 17 päivänä toukokuuta 2000                              Hänseler GmbH, kotipaikka Konstanz (Saksa), kantajana asias-
                                                                         sa T-83/00 R I, Schuck GmbH, kotipaikka Schwaig (Saksa),
                                                                         kantajana asiassa T-83/00 R II, Laboratório Roussel, Ltda,
asiassa T-28/00, Luis Borrego Alias vastaan Euroopan                     kotipaikka Mem Martins (Portugali), kantajana asiassa
                  unionin alueiden komitea (1)                           T-84/00 R ja T-85/00 R, Laboratoires Roussel Diamant SARL,
                                                                         kotipaikka Puteaux (Ranska), kantajana asiassa T-84/00 R,
(Henkilöstö – Kanteen nostamisen määräaika – Tutkittavak-                Roussel Iberica SA, kotipaikka Barcelona (Espanja), kantajana
         si ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)                    asiassa T-85/00 R, edustajanaan asianajaja B. Sträter, Bonn,
                                                                         prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Bonn &
                         (2000/C 285/18)                                 Schmidt, 7 Val Sainte Croix, vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                         komissio, (edustajinaan H. Støvlbæk ja B. Wägenbauer), jossa
                                                                         vaaditaan sen komission 9.3.2000 tekemän päätöksen täytän-
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        töönpanon lykkäämistä, joka koski aineita ”clobenzorex”,
                                                                         ”fenbutrazat”, ”fenproporex”, ”mazindol”, ”mefenorex”, ”nor-
Asiassa T-28/00, Luis Borrego Alias, kotipaikka Bryssel, edusta-         pseudoefedrin”, ”Phenmetrazin” ja ”Propylhexedrin” (C(2000)
jinaan asianajajat J. N. Louis, G. F. Parmentier ja V. Peere, Brys-      608), ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti
sel, prosessiosoite Luxemburgissa Société de Gestion Fiduciaire,         on antanut 18.4.2000 määräyksen, jonka määräysosa on
2–4 rue Beck, vastaan Euroopan unionin alueiden komitea,                 seuraava:


title: Asia T-423/13: Kanne 16.8.2013 — Good Luck Shipping v. neuvosto

text:
               9.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 325/35

         Kanne 16.8.2013 — Good Luck Shipping v. neuvosto
   (Asia T-423/13)
   2013/C 325/59
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Good Luck Shipping LLC (Dubai, Arabiemiirikunnat) (edustajat: F. Randolph, QC, barrister M. Lester ja solicitor M. Taher)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 6.6.2013 annetun neuvoston päätöksen 2013/270/YUTP (EUVL L 156, s. 10) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 6.6.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 522/2013 (EUVL L 156, s. 3) kantajaa koskevilta osin ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan neuvosto ei esittänyt asianmukaisia tai riittäviä perusteluja.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan neuvosto ei täyttänyt edellytyksiä luetteloon merkitsemiselle ja/tai se teki ilmeisen arviointivirheen, kun se määritti, että kyseiset edellytykset täyttyivät kantajan osalta, ja/tai se merkitsi kantajan luetteloon ilman asianmukaisia oikeudellisia perusteita.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan neuvosto ei suojellut kantajan puolustautumisoikeuksia eikä oikeutta tehokkaaseen tuomioistuinvalvontaan.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan neuvosto loukkasi perusteettomasti ja suhteellisuusperiaatteen vastaisesti kantajan perusoikeuksia, mukaan lukien kantajan omaisuuden, liiketoiminnan ja maineen suojaa koskevaa oikeutta.


title: Asia C-393/03: Itävallan tasavallan 18.9.2003 (telekopio 11.9.2003) Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
1.11.2003                FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 264/25
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                              –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–     toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut munivien
      kanojen suojelun vähimmäisvaatimuksista 19 päivänä
      heinäkuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      74/EY (1) 13 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan,
      koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen
      edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä
                                                                          (Päävaatimus)
–     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
      kulut.                                                              EY:n perustamissopimuksen tai vuoden 1994 liittymisasiakir-
                                                                          jan pöytäkirjan nro 9 määräysten rikkominen, kun EY 232 ar-
                                                                          tiklan 2 kohdan mukainen Itävallan tasavallan vaatimus hylät-
                                                                          tiin lopullisesti: Komissio yrittää oikeudettomasti vähentää
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       vuoden 2002 kauttakulkumatkojen ilmoitetusta kokonaismää-
                                                                          rästä (1 718 662) ne kauttakulkumatkoiksi ilmoitetut matkat,
                                                                          joiden osalta ei ollut esitetty tietoa maastalähdöstä (69 433),
Direktiivin täytäntöönpanolle säädetty määräaika päättyi                  samoin kuin kauttakulkumatkoiksi ilmoitetut matkat, joiden
1.1.2002.                                                                 osalta maahantulo ja maastalähtö tapahtui saman raja-aseman
                                                                          kautta (52 642) sekä ”kiertävillä maanteillä” tehdyt matkat
(1) EYVL L 203, 3.8.1999, s. 53–57.
                                                                          (7 812).
                                                                          Vuoden 1994 liittymisasiakirjan pöytäkirjan nro 9 mukainen
                                                                          ekopistejärjestelmä perustuu ilmoitusperiaatteeseen. Jos kuljet-
                                                                          taja yksiselitteisesti ilmoittaa matkat kauttakuluiksi, otetaan ne
                                                                          sääntöjen mukaisesti ekopistetilastoon, ja ne ovat 108 prosen-
                                                                          tin rajan ylityksen kannalta relevantteja, jolloin komission on
                                                                          pöytäkirjassa nro 9 olevan 11 artiklan 2 kohdan c alakohdan
Itävallan tasavallan 18.9.2003 (telekopio 11.9.2003) Eu-                  nojalla ryhdyttävä pöytäkirjan liitteessä 5 olevan 3 kohdan
   roopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                     mukaisesti aiheellisiin toimiin, ts. vähennettävä seuraavan
                                                                          vuoden ekopistemäärää pöytäkirjan liitteessä vahvistetun las-
                          (Asia C-393/03)                                 kentamenetelmän mukaan. Itävallan tasavalta ei voi ilmoitus-
                                                                          periaatteen johdosta joutua oikeudellisesti tai tosiasiallisesti
                                                                          esittämään yksittäistapauksessa todisteita siitä, että yksiselittei-
                          (2003/C 264/43)                                 sesti kauttakuluksi ilmoitettu matka oli myös todellisuudessa
                                                                          läpiajo. Näin ollen Itävallan tasavallalta on vähennettävä
                                                                          kauttakuluiksi ilmoitetuista matkoista vain ne, joiden osalta
                                                                          on selvää, että kyseessä ei ole yksiselitteisestä ilmoituksesta
Itävallan tasavalta on nostanut 18.9.2003 (telekopio
                                                                          huolimatta voinut olla kauttakulkumatka. Tämän vuoksi ei ole
11.9.2003) Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen
                                                                          epäilystä siitä, että vuonna 2002 on ylitetty 108 prosentin
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina               raja. Komissio ei ole 1.7.2003 tekemänsä päätöksen taustan
ovat Itävallan tasavallan liittovaltion kanslerinviraston perus-          osalta noudattanut vuoden 1994 liittymisasiakirjan pöytäkir-
tuslakiyksikön virkamies Dr. Harald Dossi, prosessiosoite
                                                                          jan nro 9 ja erityisesti sen 11 artiklan 2 kohdan c alakohdan ja
Luxemburgissa.
                                                                          16 artiklan sekä pöytäkirjan liitteessä 5 olevan 3 kohdan
                                                                          mukaisia velvollisuuksiaan ja on näin ollen saanut aikaan
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                toimen kumoamisperustan EY 230 artiklan 2 kohdan mukai-
                                                                          sen EY:n perustamissopimuksen tai vuoden 1994 liittymisasia-
                                                                          kirjan pöytäkirjan nro 9 määräysten rikkomisen takia.
–     kumoaa komission 1.7.2003 ottaman kielteisen kannan,
      jolla hylättiin lopullisesti Itävallan tasavallan EY 232 artik-
      lan 2 kohdan mukainen vaatimus komission ryhtymisestä
      toimiin, ja                                                         (Toissijainen vaatimus)
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                          EY:n perustamissopimuksen tai vuoden 1994 liittymisasiakir-
                                                                          jan pöytäkirjan nro 9 määräysten rikkominen: Kantaja viittaa
Itävallan tasavalta vaatii toissijaisesti, että yhteisöjen tuomiois-      tältä osin ensimmäisen kanneperusteen osalta esitettyihin
tuin                                                                      perusteisiin.
–     kumoaa komission 1.7.2003 tekemän päätöksen vuoden
      1994 liittymisasiakirjan pöytäkirjassa nro 9 (1) olevan             (1) Pöytäkirja N:o 9 maantie- ja rautatieliikenteestä sekä yhdistetyistä
                                                                              kuljetuksista Itävallassa.
      11 artiklan 2 kohdan c alakohdan soveltamatta jättämi-
      sestä sekä vuoden 2003 ekopisteiden jakamisesta vähen-
      tämättöminä, ja


28.3.98               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 94/5
(Saksa), edustajinaan professori Detlef Schumacher, Bre-           1) Valitus hylätään.
men, ja asianajaja Wilhelm Wiltfang, Aurich, jossa valit-
taja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensim-           2) Abello ja hänen asiakumppaninsa sekä Riesch velvoite-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asias-               taan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
sa T-117/96, Intertronic vastaan komissio, 19.2.1997
antaman määräyksen (Kok. 1997, s. II-141) kumoamista,
                                                                   (1) EYVL C 108, 13.4.1996.
vastapuolena: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenä
Klaus Wiedner), yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M.
Wathelet sekä tuomarit D. A. O. Edward ja L. Sevón (esit-
televä tuomari), julkisasiamies: N. Fennelly, kirjaaja: R.
Grass, on antanut 15.1.1998 määräyksen, jonka määräys-
osa on seuraava:                                                       Euroopan yhteisöjen komission 22.12.1997 Ranskan
                                                                                tasavaltaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-434/97)
1) Valitus hylätään.
                                                                                (98/C 94/11)
2) Valittaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
     lut.                                                          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.12.1997
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan
(1) EYVL C 212, 12.7.1997.
                                                                   tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelli-
                                                                   sen yksikön virkamiehet HeÂleÁne Michard ja Enrico Tra-
                                                                   versa, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o oikeudellisen
                                                                   yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wag-
                                                                   ner.
                                                                   Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo-
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS                            mioistuin
                        (neljäs jaosto),
                                                                   Ð toteaa, että koska Ranskan tasavalta on pitänyt voi-
                 5 päivänä helmikuuta 1998,
                                                                        massa lainsäädännön, jonka mukaan alkoholijuomista,
asiassa C-30/96 P, Giovanni Battista Abello ym. ja                      joiden alkoholipitoisuus on yli 25 tilavuusprosenttia,
Gerhard Riesch vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,                    on maksettava erityinen maksu, joka lasketaan desilit-
          jota tukee Euroopan unionin neuvosto (1)                      raa tai desilitran osaa kohden, Ranskan tasavalta ei
                                                                        ole noudattanut niitä velvoitteitaan, joita sillä on val-
(Henkilöstö Ð Palkkalaskelmat Ð Korjauskertoimet Ð                      misteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjes-
Neuvoston asetukset (ETY) N:o 3761/92, (ETY)                            telmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liik-
N:o 3765/92 ja (ETY) N:o 3766/92 Ð Oikeudenkäynti-                      kumisesta ja valvonnasta 25 päivänä helmikuuta 1992
                             väite)                                     annetun neuvoston direktiivin 92/12/ETY (1) ja sen
                         (98/C 94/10)                                   3 artiklan 2 kohdan perusteella, luettuna yhdessä alko-
                                                                        holin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden
                                                                        yhdenmukaistamisesta 19 päivänä lokakuuta 1992
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)                          annetun neuvoston direktiivin 92/83/ETY (2) 20 artik-
                                                                        lan kanssa,
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan           Ð velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden-
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                  käyntikulut.
Asiassa C-30/96 P, Giovanni Battista Abello ym. ja Ger-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
hard Riesch (edustajinaan asianajajat Michele Tamburini
ja Franco Colussi), jossa valittajat vaativat muutoksen-           Ranskan tasavalta ei ole noudattanut direktiivistä 92/12/
haussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen              ETY johtuvia velvoitteitaan, koska ranskalainen maksu,
tuomioistuimen (neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-544/       jota kutsutaan ºsosiaaliturvamaksuksiº,
93 ja T-566/93, Abello ym. vastaan komissio, 7.12.1995
antaman tuomion (Kok. H. 1995, s. II-815) kumoamista,
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään                Ð lasketaan alkoholijuomien osalta desilitrakohtaisesti
Gianluigi Valsesia, avustajanaan Alberto Dal Ferro), jota               eikä sen perusteella, kuinka paljon kyseisissä juomissa
tukee Euroopan unionin neuvosto (asiamiehenään Anna                     on puhdasta alkoholia,
Lo Monaco), yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toi-
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Ragne-                Ð kohdistuu sellaisiin alkoholijuomiin, joiden alkoholipi-
malm sekä tuomarit J. L. Murray (esittelevä tuomari) ja                 toisuus on yli 25 prosenttia, vaikka yhteisön oikeu-
K. M. Ioannou, julkisasiamies: P. LeÂger, kirjaaja: R. Grass,           dessa käytettyyn veroluokkaan ºetyylialkoholiº (direk-
on antanut 5.2.1998 määräyksen, jonka määräysosa on                     tiivin 92/83/ETY 20 artikla) kuuluvat sellaiset juomat,
seuraava:                                                               joiden alkoholipitoisuus on yli 22 prosenttia.
 ---pagebreak--- C 94/6                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     28.3.98
Sitä mahdollisuutta, jonka mukaan jäsenvaltiot voivat                Ð Seuraamusten määräämisessä huomioon otettavia näy-
pitää voimassa tai ottaa käyttöön säännöksiä, joiden                      tön arviointia koskevia oikeusperiaatteita on loukattu;
perusteella kannetaan kansallisia lisäveroja tai lisämaksuja              periaatteiden mukaan vakavia seuraamuksia ei saa
tiettyihin erityistarkoituksiin, ja jonka mukaan jäsenvaltiot             määrätä näytön sellaisen arvioinnin perusteella, joka
voivat tällä tavalla poiketa siitä periaatteesta, jonka                   on selvästi kohtuuton ja epäjohdonmukainen: valittaja
mukaan tietystä tuotteesta tai tuoteluokasta kannettavat                  väittää, että tällainen epäjohdonmukaisuus ilmenee sel-
valmisteverot ovat (verokannaltaan ja rakenteeltaan)                      västi valituksenalaisesta tuomiosta ja näkyy ensimmäi-
yhdenmukaisia kaikissa jäsenvaltioissa, on tulkittava sup-                sen oikeusasteen tuomioistuimen perusteluista, joten
peasti. Muunlaisella tulkinnalla heikennettäisiin Euroopan                kysymys ei ole missään tapauksessa siitä, että yhteisö-
yhteisön valmisteverolainsäädännön tehokasta vaikutusta,                  jen tuomioistuinta pyydettäisiin ottamaan kantaa tosi-
koska tästä seuraisi, että otettaisiin käyttöön ºrinnakkai-               seikkoihin.
siaº kansallisia välillisiä veroja, joilla asetettaisiin kyseen-
alaiseksi sisämarkkinoihin liittyvät direktiivin 92/12/ETY
tavoitteet.
                                                                     Ð In dubio pro reo -oikeusperiaatetta on loukattu; peri-
(1) EYVL L 76, 23.3.1992, s. 1.                                           aatteen mukaan seuraamuksia määrättäessä vaaditaan
(2) EYVL L 316, 31.10.1992, s. 21.                                        täyttä näyttöä lainvastaisuudesta, ja jos näytön osalta
                                                                          on epäselvyyttä, on tuomittava syytetyn eduksi periaat-
                                                                          teen estäessä seuraamusten määräämisen: syyttömyys-
                                                                          olettama on perustavanlaatuinen periaate, joka kuuluu
                                                                          oikeusvaltion perusteisiin ja joka on vahvistettu ihmis-
                                                                          oikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn
Deutsche Bahn AG:n 29.12.1997 tekemä valitus Euroopan                     yleissopimuksen 6 artiklan 2 kohdassa. Lisäksi Euroo-
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laa-                   pan unionista tehdyn sopimuksen F artiklan 2 kohdan
jennetun ensimmäisen jaoston asiassa T-229/94, Deutsche                   perusteella se on yhteisön oikeuden yleinen periaate.
Bahn AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,                             In dubio pro reo -periaate ei sovellu ainoastaan rikos-
               21.10.1997 antamasta tuomiosta                             oikeuteen suppeassa merkityksessään, vaan myös ylei-
                                                                          siin lainvastaisuuksiin.
                       (Asia C-436/97 P)
                          (98/C 94/12)
                                                                     (1) EYVL C 387, 20.12.1997, s. 14.
Deutsche Bahn AG on valittanut 29.12.1997 Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun ensim-
mäisen jaoston asiassa T-229/94, Deutsche Bahn AG vas-
taan Euroopan yhteisöjen komissio, 21.10.1997 antamasta
tuomiosta. Valittajan edustaja on Deringer, Tessin, Herr-
mann & Sedemundin asianajotoimiston asianajaja Jochim
                                                                     Wirtschaftsvereinigung Stahlin, Thyssen Stahl AG:n,
Sedemund, Berliini, ja prosessiosoite Luxemburgissa asian-
                                                                     Preussag Stahl AG:n ja Hoogovens Staal BV:n 30.12.1997
ajotoimisto Aloyse May, 31 Grand Rue.
                                                                     tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
                                                                     teen tuomioistuimen laajennetun ensimmäisen jaoston
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                       24.10.1997 antamasta tuomiosta asiassa T-244/94, Wirt-
                                                                     schaftsvereinigung Stahl, Thyssen Stahl AG, Preussag Stahl
Ð kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-                    AG ja Hoogovens Staal BV vastaan Euroopan yhteisöjen
     mioistuimen asiassa T-229/94, Deutsche Bahn AG vas-             komissio, jota tukevat väliintulijoina Euroopan unionin
     taan komissio, 21.10.1997 antaman tuomion (1) siltä                neuvosto, Italian tasavalta ja ILVA Laminati Piani SpA
     osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
     hylännyt kanteen 29.3.1994 tehdyn komission päätök-                                     (Asia C-441/97 P)
     sen (IV/33.941 Ð HOV-SVZ/MCN) 2Ð4 artiklan
                                                                                (98/C 94/13)
     kumoamista koskevilta osin,
Ð kumoaa kyseisen päätöksen 2Ð4 artiklan,
                                                                     Wirtschaftsvereinigung Stahl, Thyssen Stahl AG, Preussag
Ð velvoittaa      komission    korvaamaan      oikeudenkäynti-       Stahl AG ja Hoogovens Staal BV (aikaisemmin Hoogovens
     kulut.                                                          Groep BV) ovat valittaneet 30.12.1997 Euroopan yhteisö-
                                                                     jen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                  oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun ensimmäisen
                                                                     jaoston 24.10.1997 antamasta tuomiosta asiassa T-244/
Ð Seuraamusten määräämistä koskevia yleisiä oikeusperi-              94 (1), Wirtschaftsvereinigung Stahl, Thyssen Stahl AG,
     aatteita on loukattu; periaatteen mukaan väitetyn               Preussag Stahl AG ja Hoogovens Staal BV vastaan Euroo-
     menettelyn on oltava riittävän selvä, jotta se voidaan          pan yhteisöjen komissio, jota tukevat väliintulijoina
     vahvistaa todeksi ja jotta näyttöä voitaisiin arvioida, ja      Euroopan unionin neuvosto, Italian tasavalta ja ILVA
     tuomioistuimille asetettua yleistä perusteluvelvolli-           Laminati Piani SpA. Valittajien edustajat ovat asianajaja
     suutta on loukattu.                                             Jochim Sedemund, Deringer, Tessin, Herrmann & Sede-


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 6 päivänä maaliskuuta 2003 asiassa C-478/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – EY 49 artikla – Palvelujen tarjoamisen vapaus – Patenttiasiamiehet – Velvollisuus, jonka mukaan patenttiasiamiehillä on oltava tiedoksianto-osoite hyväksytyn edustajan luona – EY 10 artikla – Jäsenvaltioiden yhteistyövelvollisuus)

text:
26.4.2003                 FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                               C 101/9
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                  2)     Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
                                                                                denkäyntikulut.
                             (neljäs jaosto)
                                                                          (1 ) EYVL C 84, 6.4.2002.
                   6 päivänä maaliskuuta 2003
asiassa C-478/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                Luxemburgin suurherttuakunta (1)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – EY 49 ar-                        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
tikla – Palvelujen tarjoamisen vapaus – Patenttiasiamiehet
– Velvollisuus, jonka mukaan patenttiasiamiehillä on oltava
tiedoksianto-osoite hyväksytyn edustajan luona – EY 10 ar-                                              (viides jaosto)
          tikla – Jäsenvaltioiden yhteistyövelvollisuus)
                                                                                6 päivänä maaliskuuta 2003
                           (2003/C 101/15)
                                                                          asiassa C-485/01 (Tribunal civile e penale di Trenton
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Francesca Caprini vas-
                                                                          taan Conservatore Camera di Commercio, Industria, Arti-
                                                                                gianato e Agricoltura (CCIAA) (1)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                          (Direktiivi 86/653/ETY – Itsenäiset kauppaedustajat – Kan-
                                                                          sallinen lainsäädäntö, jonka mukaan kauppaedustajan mer-
                                                                          kitseminen kaupparekisteriin edellyttää kauppaedustajan
                                                                                merkitsemistä kauppaedustajien rekisteriin)
Asiassa C-478/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
nään M. Patakia) vastaan Alankomaiden kuningaskunta (asia-
miehenään J. Faltz), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomiois-                                         (2003/C 101/16)
tuinta toteamaan, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole
noudattanut EY 49 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen sekä                                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)
EY 10 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan, koska se edellyttää,
että patenttiasiamiehillä on palveluja tarjotessaan joko oltava
kotipaikka Luxemburgin alueella tai, jos heillä ei tällaista              (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
kotipaikkaa ole, heillä on oltava tiedoksianto-osoite hyväksy-                           tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
tyn edustajan luona, ja koska se on jättänyt antamatta tietoja
keksinnöille myönnettäviä patentteja koskevan järjestelmän
muuttamisesta 20.7.1992 annetun lain (Mémorial A 1992,
s. 1530) 85 §:n 2 momentin ja käsiteollisuusalan, kaupallisen             Asiassa C-485/01, jonka Tribunale civile e penale di Trento
alan, teollisen alan ja eräiden vapaiden ammattien harjoittami-           (Italia) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuo-
sen aloittamisen sääntelystä 28.12.1988 annetun lain (Mémo-               mioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuo-
rial A 1988, s. 1494) 19 ja 20 §:n tarkoista soveltamisedelly-            mioistuimessa vireillä olevassa asiassa Francesca Caprini ja
tyksistä, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien ko-            Conservatore Camera di Commercio, Industria, Artigianato e
koonpanossa: jaoston puheenjohtaja jaoston puheenjohtaja                  Agricoltura (CCIAA) ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden itsenäi-
C. W. A. Timmermans sekä tuomarit D. A. O. Edward ja                      siä kauppaedustajia koskevan lainsäädännön yhteensovittami-
A. La Pergola (esittelevä tuomari), julkisasiamies: F. G. Jacobs,         sesta 18 päivänä joulukuuta 1986 annetun neuvoston direktii-
kirjaaja: R. Grass, on antanut 6.3.2003 tuomion, jonka tuomio-            vin 86/653/ETY (EYVL L 382, s. 17) tulkinnasta, yhteisöjen
lauselma on seuraava:                                                     tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
                                                                          puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit D. A. O. Edward,
                                                                          A. La Pergola, P. Jann (esittelevä tuomari) ja S. von Bahr,
1)    Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut EY 49               julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: R. Grass, on antanut
      ja EY 10 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan, kun otetaan           6.3.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
      huomioon se, että patenttiasiamiehillä on oltava palveluja
      tarjotessaan tiedoksianto-osoite hyväksytyn edustajan luona, ja
      se, että Luxemburgin hallitus ei ole antanut tietoja keksinnöille   Jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia koskevan lainsäädännön
      myönnettäviä patentteja koskevan järjestelmän muuttamisesta         yhteensovittamisesta 18 päivänä joulukuuta 1986 annettua neuvos-
      20.7.1992 annetun lain 85 §:n 2 momentin ja käsiteollisuus-         ton direktiiviä 86/653/ETY on tulkittava siten, että se ei ole esteenä
      alan, kaupallisen alan, teollisen alan ja eräiden vapaiden          sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan kauppaedusta-
      ammattien         harjoittamisen     aloittamisen     sääntelystä   jan merkitseminen kaupparekisteriin edellyttää kauppaedustajan mer-
      28.12.1988 annetun lain 19 ja 20 §:n tarkoista soveltamis-          kitsemistä kauppaedustajien rekisteriin, edellyttäen, että kauppaedus-
      edellytyksistä.                                                     tajan kaupparekisteriin merkitsemättä jättäminen ei vaikuta kauppa-


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 11 päivänä maaliskuuta 1997, asiassa C-357/95 P, Empresa Nacional de Urânio SA (ENU) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valitus - Euratom - Hankinta - Euratomin hankintakeskuksen optio-oikeus ja yksinoikeus tehdä malmien, lähtöaineiden ja halkeamiskelpoisten aineiden hankintasopimuksia - Perustamissopimuksen määräysten rikkominen - Suosituimmuus yhteisössä - Vilpittömän mielen ja luottamuksensuojan periaatteet - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)

text:
N:o C 131 /2            FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        26.4.97
lainsäädännön lähentämisestä 14 päivänä helmikuuta                    May, 31 Grand-Rue, toimien kokoonpanossa : presidentti
1977 annetun neuvoston direktiivin 77/187/ETY ( EYVL                  G. C. Rodriguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat G. F.
N:o L 61 , 5.3.1977, s. 26 ) tulkinnasta, yhteisöjen tuo             Mancini , J. C. Moitinho de Almeida ja J. L. Murray sekä
mioistuin, toimien kokoonpanossa : presidentti G. C. Rod             tuomarit R J. G. Kapteyn, C. Gulmann, D. A. O. Edward,
ríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J. C. Moitinho de           J.-R Puissochet. G. Hirsch, R Jann ( esittelevä tuomari ) ja
Almeida, J. L. Murray ja L. Sevon sekä tuomarit R J. G.               M. Wathelet, julkisasiamies : C. O. Lenz , kirjaaja : R.
Kapteyn, C. Gulmann, D. A. O. Edward, J.-R Puissochet                 Grass, on antanut 11.3.1997 tuomion, jonka tuomiolau
( esittelevä tuomari ), G. Hirsch, P. Jann ja H. Ragnemalm,           selma on seuraava :
julkisasiamies : A. La Pergola, kirjaaja : johtava hallintovir
kamies D. Louterman-Hubeau, on antanut 11.3.1997 tuo
mion , jonka tuomiolauselma on seuraava :                             1 ) Valitus hylätään.
Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liik             2 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
keen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä                       lut.
koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
 14 päivänä helmikuuta 1977 annetun neuvoston direktii               ( 1 ) EYVL N:o C 248 , 23.9.1995 , s . 10 .
vin 77/187/ETY 1 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten , et
tei sitä sovelleta tilanteeseen, jossa toimeksiantaja, joka oli
antanut toimitilojensa siivoustyöt eräälle yritykselle, irtisa
noo tämän yrityksen kanssa tekemänsä sopimuksen ja te
kee samanlaisten töiden hoitamista koskevan uuden sopi
muksen toisen yrityksen kanssa, jos toimenpiteen
yhteydessä ei luovuteta huomattavaa määrää aineellista tai                    YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
aineetonta omaisuutta yritysten välillä ja jos uusi yritys ei
                                                                                11 päivänä maaliskuuta 1997,
 ota palvelukseensa lukumääräisesti ja pätevyyden osalta
 huomattavaa osaa siitä henkilökunnasta, jonka sen edeltä             asiassa C-357/95 P, Empresa Nacional de Urânio SA
jä oli osoittanut sopimuksen täytäntöönpanon edellyttä                        ( ENU ) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( 1 )
 miin tehtäviin.
                                                                       ( Valitus — Euratom — Hankinta — Euratomin hankinta
                                                                       keskuksen optio-oikeus ja yksinoikeus tehdä malmien, läh
 O EYVL N:o C 54, 4.3.1995 , s . 12 .                                  töaineiden ja halkeamiskelpoisten aineiden hankintasopi
                                                                       muksia — Perustamissopimuksen määräysten rikkominen
                                                                       — Suosituimmuus yhteisössä — Vilpittömän mielen ja
                                                                       luottamuksensuojan periaatteet — Sopimussuhteen ulko
                                                                                puolinen vastuu)
                                                                                ( 97/C 131 /04 )
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                 11 päivänä maaliskuuta 1997,                                           (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
 asiassa C-264/95 P, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
        Union internationale des chemins de fer (UIC ) f )
                                                                            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
  (Muutoksenhaku — Kilpailu — Rautatieliikenne — Pää                       yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
  töksen oikeudellinen perusta — Asetus N:o 1017/68 —
                           Soveltamisala)
                           ( 97/C 131 /03 )                            Asiassa C-357/95 P, Empresa Nacional de Urânio SA
                                                                       ( ENU ), Portugalin oikeuden mukaan perustettu yhtiö, ko
                                                                       tipaikka Urgeiriça, Nelas ( Portugali ), edustajinaan asiana
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                         jajat Joao Mota de Campos ja Joao Luis dos Reis Mota de
                                                                        Campos, Lissabon , prosessiosoite Luxemburgissa asianajo
                                                                       toimisto Joaquim Calvo Basäran, 34 boulevard Ernest
     (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan              Feltgen, jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroo
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                 pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                        ( laajennettu toinen jaosto ) yhdistetyissä asioissa T-458/93
                                                                        ja T-523/93 , ENU vastaan komissio, 15.9.1995 antaman
  Asiassa C-264/95 P, Euroopan yhteisöjen komissio ( asia              tuomion (Kok. 1995 , s. 11-2459 ) kumoamista, vastapuole
  miehenä Giuliano Marenco ), jossa valittaja vaatii muutok            na : Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinä Antonio
  senhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas                 Caeiro ja Jürgen Grunwald ), yhteisöjen tuomioistuin, toi
  teen tuomioistuimen (laajennettu kolmas jaosto) asiassa               mien kokoonpanossa : presidentti G. C. Rodriguez Iglesias,
  T-14/93 , Union internationale des chemins de fer vastaan             jaostojen puheenjohtajat G. F. Mancini , J. L. Murray ja L.
  komissio, 6.6.1995 antaman tuomion (Kok . 1995 , s . II               Sevon sekä tuomarit C. N. Kakouris, D. A. O. Edward , J.
   1503 ) kumoamista, vastaan Union internationale des che             P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann, H. Ragnemalm ja M.
  mins de fer (UIC ), rautatieliikenteenharjoittajien yhdistys,         Wathelet ( esittelevä tuomari ), julkisasiamies: N. Fennelly,
  Pariisi, edustajana asianajaja Chantal Momege , Pariisi,              kirjaaja : johtava hallintovirkamies H. A. Riihi, on antanut
  prosessiosoite   Luxemburgissa        asianajotoimisto Aloyse          11.3.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
 ---pagebreak--- 26.4.97                 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 131 /3
 1 ) Valitus hylätään.                                                      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                ( toinen jaosto),
2 ) Valittaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku                                 5 päivänä helmikuuta 1997,
      lut.
                                                                     asiassa C-51/95 P, Unifruit Hellas EPE vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio (')
 (1) EYVL N:o C 16, 20.1.1996 , s . 6 .
                                                                      (Muutoksenhaku — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu
                                                                     — Omenoiden tuontia koskevat erityiset valvontatoimen
                                                                     piteet — Tasoitusmaksu — Samanaikainen sovellettavuus
                                                                     — Yhteisöön tulossa olevat tavarat — Luottamuksensuo
                                                                                jan periaate)
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                         ( 97/C 131 /06 )
                         (toinen jaosto ),
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
                 13 päivänä maaliskuuta 1997,
asiassa C-109/95 , ( Polymeles Protodikeion, Ateena, esittä             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
mä ennakkoratkaisupyyntö ) Astir AE vastaan Elliniko Di                  yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                             mosio H
 (Maataloustuotteiden vientituet — Tavaran tuhoutuminen              Asiassa C-51 /95 P, Unifruit Hellas EPE, Kreikan oikeuden
kuljetuksen aikana ylivoimaisen esteen seurauksena —                 mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka Ateena, edustajanaan
           Määräpaikan mukaan vaihteleva vientituki)                 asianajaja Ilias Soufleros, Ateena , prosessiosoite Luxem
                                                                     burgissa asianajotoimisto Aloyse May, 31 Grand-Rue,
                          ( 97/C 131/05 )
                                                                     jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan yhteisö
                                                                     jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ( kolmas
                 (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)                      jaosto ) asiassa T-489/93 , Unifruit Hellas vastaan komissio,
                                                                     15.12.1994 antaman tuomion ( Kok. 1994, s . 11-1201 ) ku
                                                                     moamista, vastapuolena : Euroopan yhteisöjen komissio,
     (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan           asiamiehinään Xenofon Yataganas ja Theofanis Christofo
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)              rou, toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja G. F.
                                                                     Mancini sekä tuomarit G. Hirsch ( esittelevä tuomari ) ja R.
Asiassa C-109/95 , jonka Polymeles Protodikeio, Ateena,              Schintgen, julkisasiamies : A. La Pergola, kirjaaja : R.
on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mu              Grass, on antanut 5.2.1997 määräyksen, jonka määräys
                                                                     osa on seuraava :
kaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadak
seen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa
asiassa Astir AE vastaan Kreikan valtio ennakkoratkaisun             1 ) Valitus hylätään.
maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän yhteisistä sovel
tamissäännöistä 29 päivänä marraskuuta 1979 annetun                  2 ) Valittaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
komission asetuksen ( ETY ) N:o 2730/79 ( EYVL N:o                         lut.
L 317, 12.12.1979, s . 1 ) 10 artiklan 4 kohdan sekä 20 ja
21 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (toinen             (M EYVL N:o C 119, 13.5.1995 , s . 5 .
jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja
G. F. Mancini sekä tuomarit J. L. Murray, ja G. Hirsch
( esittelevä tuomari ), julkisasiamies : M. B. Elmer, kirjaaja :
johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on
13.3.1997 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava :
                                                                     Euroopan yhteisöjen komission 14.2.1997 Cascina Laura
                                                                     sas di Arch. Aldo Delbo e C:tä ja Gariboldi Engineering
Maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän yhteisistä so                        Company Srl:ää vastaan nostama kanne
veltamissäännöistä 29 päivänä marraskuuta 1979 annteun
                                                                                ( Asia C-65/97 )
komission asetuksen (ETY) N:o 2730/79 1 0 artiklan 4 koh
taa sekä 20 ja 21 artiklaa on tulkittava sillä tavoin, että                                      ( 97/C 131 /07)
taloudellisella toimijalla ei ole oikeutta vientitukeen silloin,
kun kyseessä oleva tuote on sitä kuljetettaessa tuhoutunut
ylivoimaisen esteen seurauksena sen jälkeen, kun se on               Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.2.1997 Eu
poistunut yhteisön maantieteelliseltä alueelta, silloin kun          roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Cascina Lau
samansuuruinen vientituki on vahvistettu kaikkia yhteisön            ra sas di Arch. Aldo Delbo e C:tä, kotipaikka Novara ( Ita
ulkopuolisia maita varten lukuun ottamatta yhtä maata,               lia ), ja Gariboldi Engineering Company Srl:ää, kotipaikka
jota varten vientitukea ei ole lainkaan vahvistettu.                 Milano ( Italia ), vastaan . Kantajan asiamiehinä ovat komis
                                                                     sion oikeudellisen yksikön virkamies Paolo Stancanelli ja
                                                                     samassa yksikössä toimiva kansallinen virkamies Jean
(') EYVL N:o C 137, 3.6.1995 , s . 14 .
                                                                     Francis Pasquier, joita avustaa asianajaja Alberto Dal Fer
                                                                     ro, Vicenza, ja tämän prosessiosoite Luxemburgissa on c/o
                                                                     Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.


title: Euroopan yhteisöjen komission 7.3.1997 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-101/97)

text:
10.5.97                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 142/9
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   taan Ministero delle Finanze ja Societä Cispadana Costu
                                                                      ruzioni vastaan Ministero delle Finanze antamaa tuomio
Italian hallitus katsoo, että komission päätös on lainvastai         ta ( 1 ), jonka se antoi ETY:n perustamissopimuksen 177 ar
nen siltä osin kuin siinä määrätään, että EMOTR:n tilien              tiklan nojalla ja jossa oli kysymys neuvoston direktiivin
tarkastuksen      ja   hyväksymisen        yhteydessä   tehdään       69/335/ETY ( 2 ) 10 ja 12 artiklan tulkinnasta, ja näitä vii
11 934 331 913 Italian liiran suuruinen rahoitusta koskeva            meksi mainittuja artikloita tulkittava siten, että kansalli
korjaus, ja tämän vuoksi se riitauttaa kyseisen päätöksen             sessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa, jossa vaa
ja vaatii sen osittaista kumoamista seuraavin perustein :             ditaan        palautettaviksi       kansallisen   lainsäädännön
                                                                      ( 19.12.1984 annetun lain nro 853 3 pykälä , joka on
                                                                      muunnettu laiksi nro 17/1985 , sellaisena kuin se muutettu
24.9.198 5         annetun        komission         asetuksen         na ) perusteella mutta mainitun direktiivin vastaisesti mak
( ETY ) N:o 2677 / 85 1 1 artiklan rikkominen                         setut verot, voidaan vedota lain nro 641 /72 13 pykälässä
                                                                      säädettyihin vanhentumista koskeviin määräaikoihin, kun
Italian maatalousmarkkinoiden valtiollinen interventioelin            tämä palauttamista koskeva vaatimus kiistetään, ja jos ky
( AIMA ) on toiminut vakuuksien osalta asetuksen ( ETY)               symykseen vastataan myöntävästi, voidaanko näiden mää
N:o 2677/85 11 artiklan säännösten mukaisesti .                       räaikojen katsoa alkavan maksupäivästä vai siitä ajankoh
                                                                      dasta , jolloin kyseinen direktiivi pantiin täytäntöön
                                                                      kansallisessa oikeudessa ?
Kertomuksen yhteenvetoon sisältyvät väitteet, joiden mu
kaan kyseessä on 82 tapausta, jotka koskevat " sellaisia tu
                                                                      (') Kok. 1993 , s . 1-1915 .
kihakemuksia, jotka on perusteettomasti maksettu, ja joille           ( 2 ) EYVL N:o L 249 , 3.10.1969, s . 25 .
on lisäksi annettu voimassa olevat vakuudet, joita kansalli
set viranomaiset eivät ole vielä vaatineet takaisin ", eivät
pidä paikkaansa .
Osa summista on jo peritty takaisin ja maksettu FEOGA:l
le. Toiset summat on peritty takaisin kuittaamalla ne mui            Euroopan yhteisöjen komission 7.3.1997 Italian tasavaltaa
den summien kanssa . Eräässä tapauksessa maksettavan                                         vastaan nostama kanne
summan vakuudeksi on asetettu paras mahdollinen va
kuus. Monissa muissa tapauksissa takaisin maksettavien                                           ( Asia C-101 /97 )
summien perintä on käynnissä asianmukaisten täytäntöön                                            ( 97/C 142/20
panotoimien avulla .
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.3.1997 kan
Lopuksi se toteaa, että Caruso Rosa-nimisen yrityksen                 teen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa Italian tasaval
osalta tilanne on erityinen, koska Agecontrol epäili, että            taa vastaan . Kantajan asiamiehenä on komission oikeudel
tämä yritys oli syyllistynyt rikkomuksiin, mutta se ei on            lisen yksikön virkamies Enrico Traversa ja prosessiosoite
nistunut määrittelemään perusteettomasti maksettujen tu              Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wag
kien suuruutta . Todisteiden puuttuessa ei ole ollut mahdol          ner, Kirchberg.
lista todeta vakuuksia menetetyiksi . Guardia di Finanzaa
on kuitenkin pyydetty tutkimaan asiaa ja jos tutkimuksen
päätyttyä todetaan, että yritykselle on maksettu perusteet           Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
tomasti tukea, se peritään takaisin.
                                                                      — toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut
                                                                             17.5.1977 annetun neuvoston direktiivin 77/388/ETY
                                                                             ( kuudes arvonlisäverodirektiivi ) (') 17 artiklan 2 koh
                                                                             dan a alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on
                                                                             säätänyt ja pitänyt edelleen voimassa arvonlisäverosää
                                                                             döksen, jonka mukaan jaolliseen tai jaottomaan yhteis
Tribunale civile e penale di Torinon ( Sezione I civile)                     omistukseen omaisuutta hankkineilla henkilöillä, jotka
 14.2.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat                      eivät harjoita teollista, kaupallista tai taiteellista toi
kaisupyyntö CIF Srl:n, Torino, ja Ministero delle Finanzen                   mintaa taikka ammattia, ei ole oikeutta tehdä verovä
                      välisessä riita-asiassa
                                                                             hennystä kiinteän omaisuuden hankintojen eikä kiin
                         ( Asia C-98/97 )                                    teän omaisuuden hankinnan rahoittamiseksi tehtyjen
                                                                             vuokraussopimusten perusteella
                          ( 97/C 142/ 19 )
                                                                      — velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeuden
Tribunale civile e penale di Torino on pyytänyt 14.2.1997                    käyntikulut.
tekemällään päätöksellä , joka on saapunut yhteisöjen tuo
mioistuimeen 6.3.1997, Euroopan yhteisöjen tuomioistui                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
melta CIF Srl:n, Torino, ja Ministero delle Finanzen väli
sessä      riita-asiassa       ennakkoratkaisua       seuraaviin
                                                                       Komissio toteaa, että italialaisen DPR-säädöksen 19 pykä
kysymyksiin :                                                          län 2 momentin e kohdan kolmas luetelmakohta on kuu
                                                                       dennen arvonlisäverodirektiivin 17 artiklan 2 kohdan a
Onko yhteisöjen tuomioistuimen 20.4.1993 yhdistetyissä                 alakohdan vastainen yhteisöjen tuomioistuimen kyseistä
asioissa C-71 /91 ja C-178/91 , Societä Ponente Carni vas             artiklaa koskevan oikeuskäytännön perusteella .
 ---pagebreak--- N:o C 142/10         [ Ff                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           10.5.97
Jaolliseen tai jaottomaan yhteisomistukseen yksityisten                — velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeu
henkilöiden kanssa kiinteää omaisuutta hankkineella vero                      denkäyntikulut.
velvollisella on oltava välitön ja ehdoton oikeus vähentää
arvonlisävero, jolloin verovähennyksen on tietenkin vastat            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
tava suuruudeltaan ammattikäyttöön tarkoitettua osuutta
kiinteän omaisuuden arvosta .                                          Jäteöljyn käsittelystä on Saksan liittotasavallassa säädetty
                                                                       ensisijaisesti Abfallgesetzissä ( 6.10.1996 asti ) ja Kreislauf
                                                                       wirtschafts- und Abfallgesetzissä ( 7.10.1996 jälkeen ) ja
Verovähennysoikeuden kieltäminen loukkaa veron neut                   näiden lakien perusteella annetuissa asetuksissa (Altölver
raalisuuden periaatetta, sillä vero kannetaan kahteen ker             ordnung, Abfallbestimmungsverordnung, Reststoffbestim
taan samasta verotettavasta kohteesta kiinteää omaisuutta
                                                                       mungsverordnung, Abfall- und Reststoffübervvachungsver
edelleen myytäessä, eli siitä osasta kiinteän omaisuuden               ordnung). Missään näissä säädöksissä ei ole annettu etusi
myyntihintaa, joka koskee taloudellista toimintaa . Yrittäjä           jaa jäteöljyjen uudistamiselle . Kreislaufwirtschafts- und
tai itsenäinen ammatinharjoittaja tekee veronalaisen luo              Abfallgesetzin ( BGBl I 1994, s . 2705 ) 6 pykälän 1 momen
vutustoimen myydessään kiinteää omaisuuttaan ja on näin                tin mukaan jätteet voidaan materiaalisesti käyttää uudel
velvollinen maksamaan verottajalle ostajan kantaman ar                leen tai muuttaa ne energiaksi. Etusija on tavalla , joka on
vonlisäveron, vaikka olikin omaisuutta ostaessaan maksa               ympäristön kannalta paras tapa käyttää jätteitä uudelleen .
nut samasta kiinteästä omaisuudesta myyjän laskuttaman                 Asetuksen perusteella voidaan määrätä etusija ainesten
arvonlisäveron ilman mahdollisuutta vähentää ammatti
                                                                       uudelleenkäytölle tai energiaksi muuntamiselle, jos se on
käyttöön tarkoitettua osuutta vastaavan suuruinen arvonli             ympäristön kannalta paras ratkaisu . Etusijan antaminen
sävero     tekemästään    hankinnasta .   Näin     verovelvollisen
                                                                       uudistamiselle oli tosin esillä hyväksyttäessä Kreislaufwirt
osuus verosta on lopulta sama kuin loppukäyttäjän, eli se              schafts- und Abfallgesetziä, mutta lopulta sitä ei kuiten
perustuu kiinteän omaisuuden kokonaisarvoon.                           kaan otettu lakiin . Tämä on ristiriidassa direktiivin 75/
                                                                       439/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 87/
Säätämällä poikkeuksen ammattikulujen osana maksetta                  101 /ETY, 3 artiklan 1 kohdan sanamuodon kanssa, ja yh
van arvonlisäveron vähennysoikeuteen Italian lainsäätäjä               teisön lainsäätäjän tahdon kanssa, joka ilmenee direktiivin
on täysin mielivaltaisesti lisännyt ehdottoman olettaman               87/ 101 /ETY perustelukappaleista : uudistaminen on yleises
veronkiertotarkoituksesta aina, kun kysymys on yksityis               ti tarkoituksenmukaisin keino käyttää uudelleen jäteöljyjä,
ten henkilöiden kanssa yhteisomistuksin tehdyistä kiinteän             kun otetaan huomioon sen avulla aikaan saatavat ener
omaisuuden hankinnoista verovelvollisten niin kutsuttua                giansäästöt, minkä vuoksi olisi etusija annettava jäteöljy
sekakäyttöä varten ottamatta huomioon edes rajoitetusti                jen jalostukselle niitä uudistamalla ( ks . direktiivin 87/101/
niitä edellytyksiä, joita taloudellinen toiminta kyseisen si          ETY toinen perustelukappale ). Altölverordnungin 2 pykä
joitusomaisuuden käytölle asettaa .                                    län 1 momentin sekä 4 pykälän 1 ja 2 momentin mukai
                                                                       nen kielto sekoittaa jäteöljyjä estää tosin sen, että korkea
(') EYVL N:o L 145 , 13.6.1977, s . 1 .                                laatuisia jäteöljyjä uudelleen käyttävä teollisuus jäisi ilman
                                                                       tällaisia jäteöljyjä, ja siten yksi uudistamisen edellytys täyt
                                                                       tyy; kiellon perusteella uudistamisella ei kuitenkaan ole
                                                                       etusijaa .
                                                                       (') Jäteöljyhuollosta 16 päivänä kesäkuuta 1975 annettu neuvos
                                                                             ton direktiivi 75/439/ETY ( EYVL N:o L 194, 25.7.1975 ,
Euroopan yhteisöjen komission 10.3.1997 Saksan liittota                     s . 31 ).
                savaltaa vastaan nostama kanne                         ( 2 ) Jäteöljyhuollosta annetun direktiivin 75/439/ETY muuttami
                                                                             sesta 22 päivänä joulukuuta 1986 annettu neuvoston direktiivi
                        ( Asia C-102/97 )
                                                                             87/ 101 /ETY ( EYVL N:o L 42 , 12.2 . 1987, s. 43 ).
                          ( 97/C 142/21 )
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.3.1997 Eu
roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liitto
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oi              Amt der Tiroler Landesregierungin (Landesvergabeamt)
keudellinen     neuvonantaja     Dr.    Götz    zu   Hausen,     ja    7.11.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat
prosessiosoite Luxemburgissa c/o komission oikeudellisen               kaisupyyntö muutoksenhakuasiassa Josef Köllensperger
yksikön virkamies Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wag                 Gesellschaft mbH & Co KG ja Atzwanger AG vastaan Ge
ner C 254, Kirchberg, Luxembourg.                                                   meindeverband Bezirkskrankenhaus Schwaz
                                                                                ( Asia C-103/97 )
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                                       ( 97/C 142/22 )
— toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut               Amt der Tiroler Landesregierung, Landesvergabeamt, on
     sille neuvoston direktiivin 75/439/ETY (') 3 artiklan 1           pyytänyt 7.11.1996 tekemällään päätöksellä, joka on saa
     kohdan, sellaisena kuin direktiivi on muutettuna direk           punut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
     tiivillä 87/101 /ETY (2 ), mukaan kuuluvia velvoitteita ,         10.3.1997, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta muutok
     koska se ei antanut etusijaa jäteöljyn materiaaliselle            senhakuasiassa Josef Köllensperger Gesellschaft mbH &
     käsittelylle termisen käsittelyn sijasta , vaikka teknisten ,     Co KG ja Atzvvanger AG vastaan Gemeindevervand Be
     taloudellisten tai organisatoristen syiden kannalta se ei         zirkskrankenhaus Schwaz ennakkoratkaisua seuraaviin ky
     olisi ongelmallista,                                              symyksiin:


title: Asia C-74/04 P: Euroopan yhteisöjen komission 16.2.2004 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-208/01, Volkswagen AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 3.12.2003 antamasta tuomiosta

text:
               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/24

         Euroopan yhteisöjen komission 16.2.2004 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-208/01, Volkswagen AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 3.12.2003 antamasta tuomiosta
   (Asia C-74/04 P)
   (2004/C 94/51)
   Euroopan yhteisöjen komissio on valittanut 16.2.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-208/01, Volkswagen AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 3.12.2003 antamasta tuomiosta. Valittajan asiamiehenä on Walter Mölls, avustajanaan Rechtsanwalt Dr. Heinz-Joachim Freund, Frankfurt, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen asiassa T-208/01 3.12.2003 antaman tuomion (1),

               2.

               palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen,

               3.

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi edellä mainitulla tuomiolla EY 81 artiklan soveltamisesta 29 päivänä kesäkuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2001/711/EY (asia COMP/F-2/36.693 — Volkswagen) (2). Komissio oli tuossa päätöksessä katsonut, että Volkswagen oli kesäkuun 1996 ja syyskuun 1999 välisenä aikana EY 81 artiklan vastaisesti sopinut saksalaisten valtuutettujen jälleenmyyjiensä kanssa jälleenmyyntihintojen vahvistamisesta. Volkswagenille määrättiin päätöksellä 30,96 miljoonan euron suuruinen sakko.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että Volkswagenin saksalaisille jälleenmyyjilleen esittämät kehotukset eivät olleet tulleet jälleenmyyntisopimusten osaksi, koska ne olivat lainvastaisia. Kyse oli yksipuolisista toimista, jotka eivät kuuluneet EY 81 artiklan soveltamisalaan.
   Näin katsoessaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tulkinnut väärin EY 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua sopimuksen käsitettä ja näin ollen rikkonut tuota määräystä.
   Komission mielestä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin asettaa liian korkeita vaatimuksia tietämykselle, joka valikoivien jälleenmyyntisopimusten osapuolilla on oltava tuon sopimuksen soveltamisesta ja kehittymisestä käytännössä. Samanaikaisesti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sekoittaa nämä vaatimukset sopimuksen laillisuuden kannalta ratkaiseviin vaatimuksiin.
   Tässä yhteydessä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jättää huomiotta erityisesti sellaisten valikoivien jakelujärjestelmien erikoispiirteet, jotka perustuvat puitesopimukseen, jota on täydennettävä ja konkretisoitava. Se, että tällainen sopimus ei tiettynä ajankohtana itse ole lainvastainen, ei estä sitä, että siitä voi tulla sellainen myöhemmin. Mitä tulee erityisesti jälleenmyyjiin, nämä haluavat yleensä pysyä jälleenmyyntijärjestelmän jäseninä. Ei voida olettaa, että nämä järjestelmällisesti jo sopimuksen tehdessään — jossain määrin ennaltaehkäisevästi — torjuvat kaikki myöhemmät kehotukset, jotka voivat osoittautua lainvastaisiksi. Näin on erityisesti silloin, kun yksittäistapauksen olosuhteissa voi olla vaikea tehdä eroa laillisten ja lainvastaisten toimien välillä.
   Komission mukaan sen päätelmiä tukee yhteisöjen tuomioistuimen vakiintunut oikeuskäytäntö, jota ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti. Esillä olevassa asiassa voidaan lisäksi osapuolten (valmistajan ja jälleenmyyjien) toimista selvästi havaita, että ne pitivät kehotuksia jälleenmyyntisopimuksen osana. Myös nämä tosiseikat osoittavat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen näkemys on virheellinen. Siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin piti niitä merkityksettöminä (valmistajan osalta) tai jätti ne täysin huomiotta (jälleenmyyjien osalta), tämä johtuu edellä mainitusta sopimuksen käsitettä koskevasta erehdyksestä.

      (1)  Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.

      (2)  EYVL L 262, s. 14.


title: Asia T-16/02: Audi AG:n 30.1.2002 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
C 97/12                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       20.4.2002
Kantajan mukaan hylkäävä päätös oli VII liitteen 5 artiklan                Kanneperusteet:                –    Asetusten (EY) N:o 40/94 (1)
2 kohdan vastainen, koska asettautumiskorvauksen edellytyk-                                                    ja (EY) N:o 2868/95 (2) vir-
set täyttyivät ja koska Euroopan parlamentti ei voinut menes-                                                  heellinen soveltaminen
tyksellisesti vedota VII liitteen 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitet-
tuun poikkeukseen.                                                                                –    Asetuksen N:o 40/94 7 ar-
                                                                                tiklan 1 kohdan b ja c ala-
                                                                                kohdan virheellinen sovelta-
                                                                                minen
                                                                                –    Asetuksen N:o 40/94 7 ar-
                                                                                tiklan 3 kohdan virheellinen
                                                                                soveltaminen
                                                                           (1) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu
                                                                               neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 11, s. 1).
Audi AG:n 30.1.2002 sisämarkkinoiden harmonisointi-                        (1) Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY)
                                                                               N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13 päivänä joulukuuta 1995 annet-
  virastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
                                                                               tu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, s. 1).
                            (Asia T-16/02)
                            (2002/C 97/25)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                           Fred Olsen, S.A:n 29.1.2002 Euroopan yhteisöjen komis-
Audi AG, Ingolstadt (Saksa), on nostanut 30.1.2002 Euroopan                                 siota vastaan nostama kanne
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
teen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja
mallit) vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja L. von                                            (Asia T-17/02)
Zumbusch.
                                                                                (2002/C 97/26)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa ensimmäisen valituslautakunnan 8.11.2001 te-                                     (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
      kemän päätöksen R 0652/2000-1, ja
–     velvoittaa viraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                           Fred Olsen, S.A., kotipaikka Santa Cruz de Tenerife (Espanja),
                                                                           on nostanut 29.1.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                           oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                        komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Rafael
                                                                           Marı́n Correa.
Kyseessä oleva tavara-           Sanamerkki        ”TDI”  (hakemus
merkki:                          nro 19752)
                                                                           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Tavara tai palvelu:              Luokkiin 12 ja 37 kuuluvat tava-
                                 rat ja palvelut (moottoriajoneu-
                                 vot, niiden rakenneosat sekä nii-         –     kumoaa 25.7.2001 tehdyn komission päätöksen
                                 den korjaus ja huolto)
                                                                           –     velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission aloittamaan
Päätös, josta on valitettu       Tutkintaosaston hylkäävä rekiste-               tutkimuksen tuen yhteensopivuudesta EY:n perustamis-
valituslautakuntaan:             röintiä koskeva päätös                          sopimuksen kanssa sen tuomion mukaisesti
Valituslautakunnan pää-          Valituksen hylkääminen
tös:                                                                       –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-110/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Judecătoria Oradea (Romania) on esittänyt 7.3.2014 – Horațiu Ovidiu Costea v. SC Volksbank România SA

text:
               10.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 175/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Judecătoria Oradea (Romania) on esittänyt 7.3.2014 – Horațiu Ovidiu Costea v. SC Volksbank România SA
   (Asia C-110/14)
   2014/C 175/25
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Judecătoria Oradea

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Horațiu Ovidiu Costea

      Vastaaja: SC Volksbank România SA

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (1) 2 artiklan b kohtaa tulkittava ”kuluttajan” käsitteen määritelmän osalta siten, että kun luonnollinen henkilö, joka harjoittaa asianajajan ammattia, tekee pankin kanssa luottosopimuksen ilman, että luoton tarkoitusta yksilöidään, ja kun kyseisen sopimuksen yhteydessä määritetään, että vakuutena on kyseisen luonnollisen henkilön asianajotoimiston antama kiinteistökiinnitys, tämä luonnollinen henkilö sisältyy käsitteen soveltamisalaan, vai siten, että hän ei sisälly sen soveltamisalaan?

      (1)  EYVL L 95, s. 29.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 22 päivänä huhtikuuta 1997, asiassa C-395/95 P, Geotronics SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (PHARE-ohjelma - Rajoitettu tarjouspyyntö - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - ETA-sopimus - Tuotteiden alkuperä - Syrjintä - Vahingonkorvauskanne)

text:
N:o C 199/6           |FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         28.6.97
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                  22 päivänä huhtikuuta 1997,                                         22 päivänä huhtikuuta 1997,
asiassa C-310/95 (Tariefcommissien esittämä ennakkorat                  asiassa C-395/95 P, Geotronics SA vastaan Euroopan
kaisupyyntö), Road Air BV vastaan Inspecteur der Invoer                                  yhteisöjen komissio (')
                     rechten en Accijnzen (')
                                                                    (PHARE-ohjelma — Rajoitettu tarjouspyyntö — Kumoa
(Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatio — Yhtei             miskanne — Tutkittavaksi ottaminen — ETA-sopimus —
sön ulkopuolisesta kolmannesta maasta peräisin ja                   Tuotteiden alkuperä — Syrjintä — Vahingonkorvaus
MMA:ssa vapaassa vaihdannassa olevien tuotteiden tuonti                                           kanne)
yhteisöön — EY:n perustamissopimuksen 227 artiklan kol
mas kohta — EY:n perustamissopimuksen neljäs osa                                               97/C 199/ 10 )
(131 —136 a artikla) — Neuvoston päätökset 86/283/
              ETY, 91/110/ETY ja 91/482/ETY)
                          ( 97/C 199/09                                              (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                 (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                        (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                    Asiassa C-395/95 P, Geotronics SA, Ranskan oikeuden
                                                                    mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka Lognes ( Ranska ),
Asiassa C-3 10/95 , jonka Tariefcommissie ( Alankomaat ) on         edustajanaan asianajaja Tommy Petterson, Ruotsi, proses
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla            siosoite Luxemburgissa asiananjotoimisto Arendt et Me
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä           dernach, 8— 10 rue Mathias Hardt, jossa valittaja vaatii
kansallisessa    tuomioistuimessa    vireillä olevassa asiassa      muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi
Road Air BV vastaan Inspecteur der Invoerrechten en Ac             keusasteen tuomioistuimen asiassa T-l 85/94, Geotronics
cijnzen ennakkoratkaisun ETY:n perustamissopimuksen                 vastaan komissio, 26.10.1995 antaman tuomion ( Kok.
neljännen osan määräysten tulkinnasta sekä merentakais             1995 , s . 11-2795 ) kumoamista , vastapuolena Euroopan yh
ten maiden ja alueiden assosiaatiosta Euroopan talousyh            teisöjen komissio ( asiamiehenä John Forman ), yhteisöjen
teisöön 30 päivänä kesäkuuta 1986 tehdyn neuvoston pää             tuomioistuin, toimien kokoonpanossa : presidentti G. C.
töksen 86/283/ETY ( EYVL N:o L 175 , 1.7.1986 , s . 1 , jäl        Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J. C. Moitin
jempänä viides neuvoston päätös ) ja 27 päivänä                     ho de Almeida, J. L. Murray ja L. Sevon sekä tuomarit
helmikuuta 1991 tehdyn neuvoston päätöksen 91 / 110/                C. N. Kakouris, P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, G. Hirsch,
ETY, jolla päätöksen 86/283/ETY voimassaoloa jatkettiin             P. Jann, H. Ragnemalm ja M. Wathelet ( esittelevä tuoma
( EYVL N:o L 58 , 5.3.1991 , s . 27 ), pätevyydestä ja tulkin      ri ), julkisasiamies : G. Tesauro, kirjaaja : apulaiskirjaaja H.
nasta , yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa :            von Holstein, on antanut 22.4.1997 tuomion, jonka tuo
presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjoh          miolauselma on seuraava :
tajat G. F. Mancini, J. C. Moitinho de Almeida, J. L. Mur
ray ja L. Sevon sekä tuomarit C. N. Kakouris, P. J. G.
Kapteyn, C. Gulmann, D. A. O. Edward ( esittelevä tuoma            1 ) Asiassa      T-185/94,    Geotronics    vastaan    komissio,
ri ), J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann, H. Ragnemalm,                 26.10.1995 annettu ensimmäisen oikeusasteen tuo
M. Wathelet ja R. Schintgen, julkisasiamies : D. Ruiz-Jara               mioistuimen tuomio kumotaan siltä osin kuin siinä on
bo Colomer, kirjaaja : johtava hallintovirkamies H. A.                    jätetty tutkimatta 10.3.1994 päivättyä komission kir
Riihi , on antanut 22.4.1997 tuomion, jonka tuomiolausel                 jettä koskeva kumoamiskanne.
ma on seuraava :
EY:n perustamissopimuksen neljättä osaa ja erityisesti sen          2 ) Valitus hylätään muilta osin.
132 artiklan 1 kohtaa, 133 artiklan 1 kohtaa ja 134 artik
laa on tulkittava siten, että tulli voitiin kantaa 25.6.1991
yhteisöön tuoduista, kolmansista maista peräisin olevista           3 ) Kumoamiskanne hylätään.
tuotteista, jotka olivat vapaassa vaihdannassa merentakai
siin maihin ja alueisiin kuuluvassa maassa edellyttäen, että
tässä maassa maksetut tullit olivat merentakaisten maiden
                                                                    4 ) Geotronics velvoitetaan korvaamaan kaikki asian kä
ja alueiden assosiaatiosta Euroopan talousyhteisöön 25 päi               sittelystä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
vänä heinäkuuta 1991 tehdyn neuvoston päätöksen 91 /                      ja yhteisöjen tuomioistuimessa aiheutuneet oikeuden
482/ETY 101 artiklan mukaisesti yhteisössä sovellettavia                  käyntikulut.
tulleja alhaisemmat.
                                                                     (') EYVL N:o C 64 , 2.3.1996 .
 (') EYVL N:o C 299 , 11.11.1995 .