title: Asia C-434/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona (Espanja) on esittänyt 7.8.2015 – Asociación Profesional Élite Taxi v. Uber Systems Spain SL

text:
               3.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 363/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona (Espanja) on esittänyt 7.8.2015 – Asociación Profesional Élite Taxi v. Uber Systems Spain SL
   (Asia C-434/15)
   (2015/C 363/27)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Asociación Profesional Élite Taxi

      Vastaaja: Uber Systems Spain SL

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Siltä osin kuin palveluista sisämarkkinoilla 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin œ2006/123/EY (1) 2 artiklan 2 kohdan d alakohdassa suljetaan kuljetuspalvelut mainitun direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle, kysytään, onko vastaajan voitontavoittelutarkoituksessa harjoittamaa toimintaa, jossa se toimii välittäjänä ajoneuvon haltijan ja henkilön, joka tarvitsee kaupunginsisäistä kuljetusta, välillä ja ylläpitää tietoteknisiä välineitä – vastaajan itsensä mukaan käyttäjärajapinta ja älypuhelimille tarkoitettu ohjelmistosovellus sekä teknologinen palvelualusta –, joilla yhteydenotto heidän välillään mahdollistetaan, pidettävä pelkkänä kuljetustoimintana vai onko sitä pidettävä sähköisenä välityspalveluna tai teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22.6.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY (2) 1 artiklan 2 alakohdassa tarkoitetun määritelmän mukaisena tietoyhteiskunnan palveluna.

               2)

               Olisiko kyseisen toiminnan oikeudellisen arvioinnin yhteydessä mahdollista katsoa, että kyse on osittain tietoyhteiskunnan palvelusta, ja pitäisikö sähköiseen välityspalveluun tällöin soveltaa unionin oikeussäännöissä – SEUT 56 artikla ja direktiivit 2006/123/EY ja 2000/31/EY (3) – taattua palvelujen tarjoamisen vapauden periaatetta?

               3)

               Siinä tapauksessa, ettei UBER SYSTEMS SPAIN, SL:n suorittamaa palvelua pidetä kuljetuspalveluna ja sen katsotaan näin ollen kuuluvan direktiivin 2006/123 kattamiin tilanteisiin, on kysyttävä, onko vilpillisestä kilpailusta annetun lain (Ley de Competencia Desleal) – kilpailusäännösten rikkomista koskevan – 15 §:n sisältö ristiriidassa direktiivin 2006/123 ja erityisesti sen sijoittautumisvapautta ja lupajärjestelmiä koskevan 9 artiklan kanssa siltä osin kuin siinä viitataan kansallisiin lakeihin tai muihin oikeussääntöihin ottamatta huomioon sitä, ettei toimilupien, hyväksymisten tai muiden lupien saamista koskeva järjestelmä voi olla millään tavoin rajoittava tai suhteeton, mikä tarkoittaa, ettei se voi muodostaa kohtuutonta estettä sijoittautumisvapauden periaatteelle.

               4)

               Jos direktiiviä 2000/31/EY voidaan soveltaa UBER SYSTEMS SPAIN, SL:n suorittamaan palveluun, on kysyttävä, ovatko jäsenvaltion toisesta jäsenvaltiosta tapahtuvan sähköisen välityspalvelun suorittamiselle hyväksynnän tai toimiluvan edellyttämisellä taikka vilpillistä kilpailua koskevan kansallisen säännöstön soveltamiseen perustuvalla sähköisen välityspalvelun suorittamisen keskeyttämismääräyksellä asettamat rajoitukset päteviä toimenpiteitä, joita voidaan pitää direktiivin 2000/31/EY 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina poikkeuksina saman artiklan 2 kohdassa säädetystä.

      (1)  EUVL L 376, s. 36.

      (2)  EYVL L 204, s. 37.

      (3)  Tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista 8.6.2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/31/EY (EYVL L 178, s. 1).


title: Asia C-549/03: Euroopan parlamentin 23.12.2003 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
C 47/24                  FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                         21.2.2004
c) Toissijaisesti kantaja vetoaa siihen, että AIT:n Euroopan          koske veroviranomaisten välisestä yhteistyöstä annetun kaltai-
     unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa taattua oikeutta         sia verotuksen alan hallinnollisiin toimenpiteisiin liittyviä
     saada asia tuomioistuimen käsiteltäväksi, on loukattu.           säännöksiä, jotka mahdollistavat veron kantamisen tai helpot-
                                                                      tavat sitä. Direktiivi ja asetus on näin ollen annettu olennaisia
                                                                      muotomääräyksiä ja EY:n perustamissopimusta rikkoen.
                                                                      (1) EUVL L 264, 15.10.2003, s. 23.
Euroopan parlamentin 23.12.2003 Euroopan unionin neu-
                vostoa vastaan nostama kanne
                          (Asia C-548/03)
                           (2004/C 47/39)                             Euroopan parlamentin 23.12.2003 Euroopan unionin neu-
                                                                                vostoa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-549/03)
Euroopan parlamentti on nostanut 23.12.2003 Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neu-
vostoa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat Ch. Pennera ja                                          (2004/C 47/40)
A. Neergaard, prosessiosoite Luxemburgissa.
Euroopan parlamentti vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                      Euroopan parlamentti on nostanut 23.12.2003 Euroopan
                                                                      yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neu-
–     kumoaa jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten            vostoa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Ch. Pennera ja A.
      keskinäisestä avusta välittömien ja välillisten verojen         Neergaard, prosessiosoite Luxemburgissa.
      alalla annetun neuvoston direktiivin 77/799/ETY muutta-
      misesta annetun neuvoston direktiivin 2003/93/EY (1),
                                                                      Euroopan parlamentti vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–     pitää kumotun direktiivin vaikutukset voimassa siihen
      saakka kunnes Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat
      asianmukaisen oikeudellisen perustan nojalla antaneet           –     kumoaa hallinnollisesta yhteistyöstä arvonlisäverotuksen
      uuden säädöksen ja                                                    alalla ja asetuksen (ETY) N:o 218/92 kumoamisesta
                                                                            7 päivänä lokakuuta 2003 annetun neuvoston asetuksen
                                                                            (EY) N:o 1798/2003 (1),
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                      –     pitää kumotun asetuksen oikeusvaikutukset voimassa
                                                                            siihen asti, kunnes Euroopan parlamentti ja neuvosto
                                                                            ovat antaneet asianmukaiseen oikeusperustaan perustu-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                            van uuden säädöksen,
Direktiivi 2003/93/EY ja asetus N:o 1798/03 on kumottava,             –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
koska ne olisi pitänyt antaa EY 95 artiklan nojalla eikä EY
93 artiklan nojalla. Oikeudellisten perustojen välinen ero ei
ole pelkästään muodollinen, vaan se vaikuttaa välittömästi
Euroopan parlamentin oikeuksiin: EY 93 artiklan mukaan näet
neuvosto päättää yksimielisesti Euroopan parlamenttia vain            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kuultuaan kun taas EY 95 artiklan mukaan on sovellettava
yhteispäätösmenettelyä.
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut, joihin kantaja
                                                                      vetoaa, ovat samat kuin asiassa C-548/03.
Perustamissopimuksessa vahvistetun soveltamisalan mukaan
säännökset, joiden tarkoituksena on parantaa sisämarkkinoi-
den toteuttamis- ja toimintaedellytyksiä, annetaan yleensä EY         (1) EUVL L 264, 15.10.2003, s. 1.
95 artiklan mukaisesti. EY 93 artiklassa määrätään toisesta
menettelystä välillisen verotuksen osalta ja sillä poiketaan
erityislakina EY 95 artiklasta. Tämä määäräys ei nimenomaan


title: Asia T-124/14: Kanne 19.2.2014 – Suomi v. komissio

text:
               12.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/39

         Kanne 19.2.2014 – Suomi v. komissio
   (Asia T-124/14)
   2014/C 142/51
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Asianosaiset

      Kantaja: Suomen tasavalta (asiamiehet: J. Heliskoski, S. Hartikainen)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 12.12.2013 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen C(2013) 8743 final (EUVL L 338, 17.12.2013, s. 81) siltä osin kuin siinä on tehty Suomen tasavallan osalta 927 827,58 euron suuruinen rahoituskorjaus asetuksen (EY) N:o 1974/2006 55 artiklan noudattamatta jättämisen perusteella.

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan Suomen oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, jonka mukaan komissio on tulkinnut ja soveltanut asetuksen N:o 1974/2006 (1) 55 artiklaa virheellisesti. Komissio on virheellisesti katsonut, että Suomessa asetetut edellytykset tuen myöntämiselle käytettyjen koneiden ja laitteiden hankintaan eivät olisi asetuksen N:o 1974/2006 55 artiklan 1 artiklan toisen alakohdan mukaiset.

      (1)  Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 15.12.2006 annettu komission asetus (EY) N:o 1974/2006 (EUVL L 368, s. 15).


title: Asia C-445/00: Itävallan tasavallan 4.12.2000 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
10.2.2001                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 45/9
2.     Onko nämä materiaalit ”kierrätetty” pakkauksista ja pak-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       kausjätteistä annetussa Euroopan parlamentin ja neuvos-
       ton direktiivissä 94/62/EY (4) tarkoitetulla tavalla sen
       jälkeen kun
                                                                           –     Riidanalainen asetus on annettu olennaisia menettelymää-
       a)    niitä voidaan käyttää raaka-aineena, tai kun                        räyksiä rikkoen: Kantaja arvostelee erityisesti sitä, että
                                                                                komissio ei ole kollegisena elimenä tehnyt päätöstä
                                                                                komission ehdotuksen muuttamisesta vastaamaan sisäl-
       b)    teräksen valmistaja on käyttänyt ne teräksestä tehty-
                                                                                löltään neuvoston kompromissiehdotusta. Tältä osin ei
             jen harkkojen, -levyjen tai -vyyhtien valmistamiseen?
                                                                                riitä se, että komission edustajan pysyvien edustajien
                                                                                komiteassa esittämän perusteella tehtiin kolleginen päätös
                                                                                valtuuttaa toimivaltainen komission jäsen muuttamaan
( 1) 15.7.1975 (EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39).                                   alun perin tehtyä komission ehdotusta halutulla tavalla,
( 2) 18.3.1991 (EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32).                                    jos neuvostossa löydetään muotoilu, jonka taakse voidaan
( 3) 24.5.1996 (EYVL L 135, 6.6.1996, s. 32).                                    saada määräenemmistö. Näin ei näet taata sitä, että
( 4) 20.12.1994 (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 10).                                 komissio on kollegisena elimenä tietoinen muutetun
                                                                                ehdotuksen olennaisista kohdista, puhumattakaan että
                                                                                komission jäsenet yhdessä pohtisivat sitä. Koska neuvos-
                                                                                ton loppujen lopuksi tekemän päätöksen perustana ei
                                                                                missään vaiheessa ollut lainmukaistaa komission (muutet-
                                                                                tua) ehdotusta, ei neuvosto olisi saanut päättää siitä edes
                                                                                määräenemmistöllä.
Itävallan tasavallan 4.12.2000 Euroopan unionin neuvos-
                    toa vastaan nostama kanne                              –     (Toissijaisesti) väitetään, että perustamissopimusta on
                                                                                rikottu sillä, että komission ehdotusta on muutettu
                                                                                neuvostolle esittämisensä jälkeen: kantaja katsoo, että
                          (Asia C-445/00)
                                                                                komissiolla ei vuoden 1994 liittymisasiakirjan pöytäkir-
                                                                                jan N:o 9 16 artiklan mukaisessa menettelyssä ole oikeutta
                            (2001/C 45/19)                                       muuttaa neuvostolle jo tehtyä ehdotusta, jos neuvosto ei
                                                                                määräenemmistöllä ole hylännyt ehdotusta.
Itävallan tasavalta on nostanut 4.12.2000 Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vas-
taan. Kantajan asiamiehenä on Itävallan tasavallan liittokansle-           –     (Toissijaisesti) väitetään myös, että perustelut olivat puut-
rinviraston perustuslakiyksiköstä Harald Dossi, ja prosessiosoi-                 teellisina EY 253 artiklan vastaisia.
te Luxemburgissa on c/o suurlähettiläs Dr. Christian Strohal,
Itävallan suurlähetystö, 3, rue des Bains.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                               –     (Toissijaisesti) väitetään vielä, että EY:n perustamissopi-
                                                                                musta ja vuoden 1194 liittymisasiakirjan pöytäkirjaa
                                                                                N:o 9 on rikottu:
1.     kumoaa vuoden 1994 liittymisasiakirjassa olevan pöytä-
       kirjan N:o 9 liitteen 4 ja asetuksen (EY) N:o 3298/94 (1)
       muuttamisesta Itävallan kautta kulkeville raskaille tava-
       rankuljetusajoneuvoille vahvistetun ekopistejärjestelmän
                                                                                –     Riidanalaisen asetuksen 1 artikla koskee primaarioi-
       osalta 21 päivänä syyskuuta 2000 annetun neuvoston
                                                                                keuteen kuuluvaa pöytäkirjan N:o 9 liitettä 4; tältä
       asetuksen (EY) N:o 2012/2000 (2);
                                                                                osin puuttuu primaarioikeudellinen valtuutus.
2.     velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Toissijaisesti Itävallan tasavalta vaatii, että yhteisöjen tuomiois-                   Vaikka riidanalaisen asetuksen 2 artiklan 1 kohdassa,
tuin                                                                                jolla ekopisteiden alentaminen yleisellä tasolla jakso-
                                                                                tetaan useammalle vuodelle, säädetään nimenomai-
                                                                                sesti ainoastaan asetuksen N:o 3298/94 6 artiklan
1.     kumoaa vuoden 1994 liittymisasiakirjassa olevan pöytä-                          2 kohdan toisen alakohdan muuttamisesta, millä
       kirjan N:o 9 liitteen 4 ja asetuksen (EY) N:o 3298/94                           annetaan vaikutelma siitä, että kysymys on pelkäs-
       muuttamisesta Itävallan kautta kulkeville raskaille tava-                       tään johdetun oikeuden säädöksen muuttamisesta,
       rankuljetusajoneuvoille vahvistetun ekopistejärjestelmän                        tällä muutoksella ”muutetaan” myös primaarioikeu-
       osalta 21 päivänä syyskuuta 2000 annetun neuvoston                              den määräyksiä. Pöytäkirjassa N:o 9 näet määrätään
       asetuksen (EY) N:o 2012/2000 1 artiklan 1 ja 4 kohdan;                          yksiselitteisesti ja ilman epäselvyyttä pienennettävien
                                                                                ekopisteiden määrän täysimääräisestä alentamisesta
2.     velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                            108 prosentin rajan ylittymistä seuraavana vuonna.
 ---pagebreak--- C 45/10                  FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         10.2.2001
      –     Riidanalaisen asetuksen 1 artiklassa säädetty ekopis-           P.-J. Cubero-Vermurien 1.12.2000 tekemä valitus Euroo-
            teiden alentaminen useamman vuoden kuluessa                     pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
            (Stretching-malli) sekä tämän mallin yleinen käyt-              men viidennen jaoston asiassa T-187/98, P.-J. Cubero-
            töönotto riidanalaisen asetuksen 2 artiklan 1 kohdan            Vermurie vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
            nojalla ovat sisällöllisesti selvässä ristiriidassa pöytä-                      3.10.2000 antamasta tuomiosta
            kirjan N:o 9 primaarioikeudellisten määräysten
            kanssa.
                                                                                (Asia C-446/00 P)
            Kantaja ei hyväksy riidanalaisen asetuksen perustana
            ilmeisestikin olevaa oikeudellista näkemystä tavaroi-
            den vapaan liikkuvuuden ja sisämarkkinoiden ”eh-
                                                                                (2001/C 45/20)
            dottomasta etusijasta” suhteessa primaarioikeudelli-
            siin määräyksiin ja yhteisön poliitikkoihin. Sisä-
            markkinoiden toimiminen on niin ikään mahdollista
            taata vain, jos ympäristönsuojeluvaatimuksia nouda-             P.-J. Cubero-Vermurie on valittanut 1.12.2000 Euroopan
            tetaan. Sisämarkkinoihin puuttuminen olisi voitu                yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
            välttää myös sellaisin toimenpitein, jotka lievemmin            oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston asiassa T-187/
            rajoittavat pöytäkirjan N:o 9 täytäntöönpanoa.                  98, P.-J. Cubero-Vermurie v. Euroopan yhteisöjen komissio,
                                                                            3.10.2000 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajana on
                                                                            asianajaja E. Boigelot, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa
      –     Riidanalaisella asetuksella tehty ekopistekiintiöiden           asianajotoimisto L. Schiltz, 2 rue du Fort Rheinsheim.
            pienentäminen perustuu yksinomaan (puhdaspiirtei-
            seen) aiheuttajaperiaatteeseen, ja sillä jätetään otta-
            matta asianmukaisesti huomioon solidaarisuusperi-
            aate ja suhteellisuusperiaate. Tämän lisäksi se, että           Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
            käytetyt arvot ovat – mielivaltaisesti valittujen –
            vuosien 1995–1997 liikennesuoritteesta, jolloin
            108 prosentin raja ei kertaakaan ylittynyt, ja että             1.    tutkii valituksen ja toteaa sen perustelluksi, ja
            ”pääsyyllisen” löytämiseksi tämän rajan ylittymiseen
            niitä verrataan vuoden 1999 arvoihin ilman mitään
            (primaarioikeuteen kuuluvaa) oikeudellista perustaa             2.    tämän seurauksena
            johtaa lopputulokseen, joka ei ole suhteellisuusperi-
            aatteen mukainen.
                                                                                a)    kumoaa annetun tuomion sekä
–     (Toissijaisesti) väitetään niin ikään, että vuoden 1994
      liittymisasiakirjan pöytäkirjan N:o 9 liitteessä 5 olevan                   b)    ratkaisee asian itse ja hyväksyy valittajan alkuperäiset
      3 kohdan laskentamenetelmän soveltaminen ei ole tapah-                            vaatimukset:
      tunut lainmukaisesti ja riittävin perusteluin: Riidanalaisen
      asetuksen perustana olevassa laskentasystematiikassa,
      jolla ekopisteitä poikkeuksellisesti vähennetään, jätetään                        –     kumoaa nimittävän viranomaisen 6.4.1998 te-
      huomiotta tai laskelmasta poistetaan ”laiton” läpikulkulii-                             kemän päätöksen jättää valittaja ylentämättä
      kenne. Tällä ei ole mitään oikeudellista perustaa pöytäkir-                             palkkaluokkaan A5 vuoden 1998 ylennysten
      jassa N:o 9. Jotta tulkinta on tämän pöytäkirjan päämää-                                yhteydessä,
      rien mukainen, tulkinnassa on kiistattomasti laskettava
      mukaan myös ”laittomasta” liikenteestä aiheutuvat ympä-
      ristö- ja terveysongelmat.
                                                                                –     kumoaa valittajan 27.4.1998 kumottavaksi
                                                                                vaaditun päätöksen johdosta tekemää valitusta
                                                                                koskevan nimenomaisen 9.10.1998 tehdyn
–     (Toissijaisesti) väitetään lopuksi, että EY:n perustamissopi-
                                                                                hylkäyspäätöksen, joka kirjattiin pääsihteeris-
      musta ja vuoden 1994 liittymisasiakirjan pöytäkirjaa
                                                                                tössä 6.5.1998 numerolla R/436/98,
      N:o 9 on rikottu oikeudellisen perustan puuttumisen
      vuoksi.
                                                                                –     velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission
                                                                                maksamaan valittajalle kohtuullisena korvauk-
                                                                                sena aineellisesta ja aineettomasta vahingosta
(1) EYVL L 341, 30.12.1994, s. 20.                                                            yhteensä 250000 Belgian frangia, ja
(2) EYVL L 241, 26.9.2000, s. 18.
                                                                                –     joka tapauksessa velvoittaa Euroopan yhteisö-
                                                                                jen komission korvaamaan kaikki oikeuden-
                                                                                käyntikulut sekä esillä olevan valituksen joh-
                                                                                dosta että ensimmäisessä oikeusasteessa.


title: Asia C-457/10 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 6.12.2012 — Valittajina AstraZeneca AB ja AstraZeneca plc sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) (Muutoksenhaku — Kilpailu — Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö — Mahahaavalääkkeiden markkinat — Lääkkeiden lisäsuojatodistusta koskevan menettelyn ja lääkkeiden markkinoille saattamista koskevan lupamenettelyn väärinkäyttö — Harhaanjohtavat tiedot — Markkinoille saattamista koskevien lupien peruuttaminen — Geneeristen lääkkeiden markkinoille saattamisen ja rinnakkaistuonnin esteet)

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 6.12.2012 — Valittajina AstraZeneca AB ja AstraZeneca plc sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA)
   (Asia C-457/10 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Kilpailu - Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö - Mahahaavalääkkeiden markkinat - Lääkkeiden lisäsuojatodistusta koskevan menettelyn ja lääkkeiden markkinoille saattamista koskevan lupamenettelyn väärinkäyttö - Harhaanjohtavat tiedot - Markkinoille saattamista koskevien lupien peruuttaminen - Geneeristen lääkkeiden markkinoille saattamisen ja rinnakkaistuonnin esteet)
   2013/C 26/02
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: AstraZeneca AB ja AstraZeneca plc (edustajat: M. Brealey, QC, M. Hoskins, QC, barrister D. Jowell ja solicitor F. Murphy)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre, É. Gippini Fournier ja J. Bourke) ja European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) (edustaja: advocaat M. Van Kerckhove)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kuudes jaosto) asiassa T-321/05, AstraZeneca vastaan komissio, 1.7.2010 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin kumosi osittain EY:n perustamissopimuksen 82 artiklan ja ETA-sopimuksen 54 artiklan mukaisesta menettelystä 15.6.2005 tehdyn komission päätöksen (asia COMP/A.37.507/F3 — AstraZeneca), jolla valittajille määrättiin 60 miljoonan euron suuruinen sakko siitä, että ne olivat käyttäneet väärin lääkkeiden patenttijärjestelmää ja lääkkeiden markkinoille saattamista koskevia menettelyjä estääkseen kilpailijoiden tulon geneeristen lääkkeiden markkinoille tai viivyttääkseen sitä — Markkinoiden määritelmä — Lääkkeiden lisäsuojatodistuksen aikaansaamisesta annetun asetuksen (ETY) N:o 1768/92 19 artiklan tulkinta

      Tuomiolauselma

               1)

               Päävalitus ja liitännäisvalitukset hylätään.

               2)

               AstraZeneca AB ja AstraZeneca plc velvoitetaan korvaamaan päävalituksesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               3)

               European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) velvoitetaan korvaamaan liitännäisvalituksestaan aiheutuneet oikeudenkäyntikulut, ja se vastaa päävalitukseen liittyvistä omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               4)

               Euroopan komissio vastaa liitännäisvalitukseensa liittyvistä omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 301, 6.11.2010.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 25 päivänä kesäkuuta 2003 asiassa T-41/01 vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtiontuet – Kantelu – Laiminlyöntikanne – Asiavaltuus – Tutkittavaksi ottaminen)

text:
15.11.2003                FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                          C 275/45
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                asianajaja A. Lorang, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan
                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                   Euroopan parlamentti (asiamiehinään H. von Hertzen ja
                                                                         L. Knudsen), jossa kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusas-
                     25 päivänä kesäkuuta 2003                           teen tuomioistuin kumoaa parlamentin päätöksen jättää mak-
                                                                         samatta kantajalle summan, joka vastaa kantajan entisen
 asiassa T-41/01 vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                puolison palkasta vuoden 1998 maaliskuun ja marraskuun
                                                                         välisenä aikana tehtyjä pidätyksiä, yhteisöjen ensimmäisen
(Valtiontuet – Kantelu – Laiminlyöntikanne – Asiavaltuus –               oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-
                       Tutkittavaksi ottaminen)                          nossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit J. Azizi
                                                                         ja M. Jaeger, kirjaaja: H. Jung, on 15.7.2003 antanut määräyk-
                           (2003/C 275/74)                               sen, jonka määräysosa on seuraava:
                      (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                     1)    Kanne hylätään, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset
                                                                               selvästi puuttuvat.
Asiassa T-41/01, Rafael Pérez Escolar, kotipaikka Madrid                 2)    Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(Espanja), edustajanaan asianajaja F. Moreno Pardo, vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään I. Martínez del
Peral ja J. Flett), jossa kantaja vaatii EY 232 artiklan mukaisessa      (1) EYVL C 44, 22.2.2003.
kanteessaan, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuin toteaa, että komissio on laiminlyönyt EY:n perusta-
missopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se on jättänyt
tekemättä ratkaisun kantajan tekemästä kantelusta, jonka
mukaan Espanjan kuningaskunta on rikkonut EY 87 artiklaa,
ja koska se ei ole ryhtynyt EY 88 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettuihin toimenpiteisiin niiden valtiontukien vuoksi,
joita Espanjan viranomaisten väitetään myöntäneen rahoitus-                     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
laitoksille nimeltä Banco Español de Crédito ja Banco Santan-                   TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
der, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajen-
nettu neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
johtaja V. Tiili sekä tuomarit J. Pirrung, P. Mengozzi,                                       5 päivänä elokuuta 2003
A. W. H. Meij ja M. Vilaras, kirjaaja: H. Jung, on 25.6.2003
antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                        asiassa T-79/03 R, Industrie riunite odolesi Spa (IRO)
                                                                                vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
1)    Kanne jätetään tutkimatta.
2)    Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               (Välitoimimenettely – Kilpailu – Sakon maksaminen –
                                                                                Pankkitakaus – Kiireellisyys – Puuttuminen)
(1) EYVL C 134, 5.5.2001.
                                                                                (2003/C 275/76)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                         Asiassa T-79/03 R, Industrie riunite odolesi SpA (IRO),
                    15 päivänä heinäkuuta 2003,                          kotipaikka Odolo (Italia), edustajanaan asianajaja A. Giardina,
                                                                         jota tukee Italian tasavalta (asiamiehenään I. M. Braguglia),
asiassa T-371/02, Bernard Barbé vastaan Euroopan parla-                  vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään L. Pigna-
                               mentti (1)                                taro ja A. Whelan), jossa kantaja vaatii HT 65 artiklan
                                                                         soveltamisesta 17 päivänä joulukuuta 2002 tehdyn komission
(Palkan ulosmittausta koskeva menettely – Ulosmittauksen                 päätöksen (COMP/37.956 – betoniterästangot) täytäntöönpa-
peruutusta edeltävien palkanpidätysten jättäminen maksa-                 non lykkäämistä siltä osin kuin siinä määrätään kantajalle
matta ulosmittausvelkojalle – Tutkittavaksi ottamisen edel-              3,58 miljoonan euron suuruinen sakko, Euroopan yhteisöjen
                     lytysten selvä puuttuminen)                         ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on an-
                                                                         tanut 5.8.2003 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                           (2003/C 275/75)
                                                                         1)    Välitoimihakemus hylätään.
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
Asiassa T-371/02, Bernard Barbé, Euroopan parlamentin virka-
mies, kotipaikka Luxemburgissa (Luxemburg), edustajanaan


title: Asia C-257/03: Euroopan yhteisöjen komission 16.6.2003 Irlantia vastaan nostama kanne

text:
20.9.2003               FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                       C 226/5
Euroopan yhteisöjen komission 16.6.2003 Irlantia vastaan                      Saksan liittotasavallassa asuvan työntekijän perheen-
                           nostama kanne                                      jäsenelle, maksuihin perustumaton erityisetuus eikä siksi
                                                                              kuulu asetuksen N:o 1408/71 soveltamisalaan?
                          (Asia C-257/03)
                          (2003/C 226/06)                                2.   Jos vastaus kysymykseen 1 on kieltävä,
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.6.2003
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia                         onko Salzburgin osavaltiossa työskentelevän ja yhdessä
vastaan. Kantajan asiamiehenä on Xavier Lewis, prosessiosoite                 perheensä kanssa Saksan liittotasavallassa asuvan
Luxemburgissa.                                                                työntekijän perheenjäsenellä oikeus saada Salzburgin
                                                                              osavaltion Pflegegeldgesetzin mukaista huoltoavustusta
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                  sillä perusteella, että tämä huoltoavustus on asetuksen
                                                                              N:o 1408/71 19 artiklassa ja III osaston 1 luvun muiden
1)   toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut täysin uusien                    jaksojen vastaavissa säännöksissä tarkoitettu sairauden
     henkilöautojen keskimääräisten hiilidioksidipäästöjen                    vuoksi maksettava rahaetuus, eli niin, ettei tähän
     seurantajärjestelmästä 22 päivänä kesäkuuta 2000                         oikeuteen vaikuta se, että hänen pääasiallinen asuinpaik-
     tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen                       kansa on Saksan liittotasavallassa, kunhan hän täyttää
     N:o 1753/2000/EY (1) 4 artiklan 4 kohdan mukaisia                        muut edellytykset tämän oikeuden saamiseksi?
     velvoitteitaan, koska se ei ole toimittanut komissiolle
     tietoja uusien henkilöautojen hiilidioksidipäästöistä
     kyseisen päätöksen 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti
                                                                         3.   Jos vastaus kysymykseen 1 on myöntävä,
2)   velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           onko sallittua, että Salzburgin osavaltion Pflegegeldgeset-
                                                                              zin mukaisen huoltoavustuksen kaltainen etuus, jota on
Päätöksen 4 artiklan 4 kohdassa säädetään selvästi, että tiedot               pidettävä työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön
on toimitettava ensimmäisen kerran viimeistään 1 päivänä                      alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston
heinäkuuta 2001. Irlanti ei ole noudattanut tätä määräaikaa.                  asetuksen (ETY) N:o 1612/68 (3) 7 artiklan 2 kohdassa
                                                                              tarkoitettuna sosiaalisena etuna, myönnetään vain, jos
                                                                              asianomaisen henkilön pääasiallinen asuinpaikka on
                                                                              Salzburgin osavaltiossa?
(1) EYVL L 202, 10.8.2000, s. 1.
                                                                         4.   Jos vastaus kysymykseen 3 on myöntävä,
                                                                              onko yhteisön oikeuden ja erityisesti EY 12 ja
                                                                              EY 17 artiklaan sisältyvien unionin kansalaisuutta ja
Oberster Gerihtshofin 27.5.2003 tekemällään päätöksellä                       syrjintäkieltoa koskevien periaatteiden kanssa sopusoin-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Silvia Hosse                           nussa se, että oikeutta asetuksen N:o 1612/68 7 artiklan
                      vastaan Land Salzburg                                   2 kohdassa tarkoitettuun sosiaaliseen etuun, kuten
                                                                              oikeutta Salzburgin osavaltion Pflegegeldgesetzin mukai-
                          (Asia C-286/03)                                     seen huoltoavustukseen, ei myönnetä unionin kansalai-
                                                                              sille, jotka työskentelevät rajatyöntekijöinä Salzburgin
                          (2003/C 226/07)                                     osavaltiossa mutta joiden pääasiallinen asuinpaikka on
                                                                              jossain muussa jäsenvaltiossa?
Oberster Gerichtshof, on pyytänyt 27.5.2003 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
3.7.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat-
kaisua asiassa Silvia Hosse vastaan Land Salzburg, seuraaviin                 Jos tähän kysymykseen vastataan kieltävästi, mahdollis-
kysymyksiin:                                                                  taako unionin kansalaisuus sen, että tällaisen rajatyönte-
                                                                              kijän huollettavana oleva perheenjäsen, jonka pääasiallinen
1.   Onko sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön                  asuinpaikka on myöskin jossain muussa jäsenvaltiossa,
     alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin             saa Salzburgin osavaltiossa tämän osavaltion Pflegegeld-
     ammatinharjoittajiin        ja     heidän      perheenjäseniinsä         gesetzin mukaista huoltoavustusta?
     14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen
     (ETY) N:o 1408/71 (1) 4 artiklan 2 b kohtaa, sellaisena
     kuin tämä asetus on muutettuna asetuksella (ETY)
     N:o 1247/92 (2), luettuna yhdessä sen liitteessä II
     olevan III osan kanssa, tulkittava niin, että Salzburgin            (1) Suomenk. erityispainos Alue 5 Nide 1 s. 98.
     osavaltion Pflegegeldgesetzin mukainen huoltoavustus                (2) Suomenk. erityispainos Alue 5 Nide 5 s. 124.
     on, siltä osin kuin kyse on sen maksamisesta Salzburgin             (3) Suomenk. erityispainos Alue 5 Nide 1 s. 33.
     osavaltiossa työskentelevän ja yhdessä perheensä kanssa


title: Asia T-321/02: Paul Vannieuwenhuyze-Morinin 22.10.2002 Euroopan parlamenttia ja Euroopan Unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
11.1.2003                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 7/21
       –     luokkaan 28 kuuluvat vesiurheilussa käytettävät                    ilman kyseisten tilaajien suostumusta tai” ja ”siten että
             hinausköydet, vesiurheilussa käytettävien hinaus-                  valinta näiden kahden vaihtoehdon välillä määräytyy
             köysien kädensijat, vesiurheilussa käytettävät hi-                 kansallisen lainsäädännön mukaisesti” osalta;
             nauslautat, puhallettavat putket vedessä toteutetta-
             vaan vapaa-ajan käyttöön, hinattavat vesilelut, jotka        –     päättää oikeudenkäyntikuluista.
             on suunniteltu kannattelemaan leluilla ratsastavia
             henkilöitä, lainelaudat, lainelautojen siteet, lainelau-
             tojen kölit, vesisukset, vesisukset, joilla voi tehdä
             temppuja, hyppysukset, vesihiihdossa käytettävät
             siteet, säädettävät vesihiihtokölit, vesihiihtovaljaat,      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
             vesihiihtokäsineet, polvilaudat, vesiurheilulaudat,
             vesiurheilun tarvikekassit, vesihiihto-, lainelauta- ja
             polvilautalaukut, lumilaudat, lumilautojen siteet, ve-       Kantaja, joka hyödyntää usein internetin kautta lähetettävää
             siurheilutarvikkeet sekä vaimentimet käytettäviksi           suoramainontapostia ja joka on sivuston Internet-libre.net
             vesisuksien, lainelautojen ja lumilautojen kanssa            perustaja, vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
             värähtelyn rajoittamiseksi ja taipuisuuden säätämi-          kumoaa henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta
             seksi, jotka kaikki on tarkoitettu lainelautailun yhtey-     sähköisen viestinnän alalla (sähköisen viestinnän tietosuojadi-
             dessä käytettäviksi                                          rektiivi) 12 päivänä heinäkuuta 2002 annetun Euroopan
                                                                          parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/58/EY (EYVL L 201,
–      määrää vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja                 31.7.2002, s. 37) 13 artiklan 1 ja 2 kohdan kokonaisuudessaan
       maksut, jotka aiheutuvat tästä oikeudenkäynnistä, menet-           sekä saman artiklan 3 kohdan osittain.
       telystä SMHV:n tutkimusosastossa sekä valituksen käsitte-
       lystä SMHV:n kolmannessa valituslautakunnassa.
                                                                          Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa riidanalaisen säädöksen
                                                                          oikeudellisen perustan puuttumiseen, sillä sisämarkkinoiden
                                                                          yhtenäisyys ei edellytä sen antamista.
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi ovat samat kuin                 Lisäksi kyseessä oleva direktiivissä ei oteta huomioon perus-
asiassa T-318/02 (H.O. Sports Company, Inc. v. SMHV).                     oikeuksia ja perusvapauksia koskevan julistuksen 5 artiklassa,
                                                                          EU:n perusoikeuskirjan 11 artiklassa ja ihmisoikeuksien ja
                                                                          perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 10 ar-
                                                                          tiklassa tarkoitettua sananvapautta, kaikkien jäsenvaltioiden
                                                                          tunnustamaa vapaan kaupan periaatetta eikä vapaan kilpailun
                                                                          periaatetta, joka on vahvistettu erityisesti perustamissopimuk-
                                                                          sen 3–4 artiklassa ja VI osastossa.
Paul Vannieuwenhuyze-Morinin 22.10.2002 Euroopan
parlamenttia ja Euroopan Unionin neuvostoa vastaan
                            nostama kanne
                           (Asia T-321/02)
                             (2003/C 7/42)
                                                                          Monique Bretonin 14.10.2002 Euroopan yhteisöjen tuo-
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                     mioistuinta vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-323/02)
Paul Vannieuwenhuyze-Morin, kotipaikka Grigny (Ranska),
on nostanut 22.10.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                                                (2003/C 7/43)
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan parlament-
tia ja Euroopan Unionin neuvostoa vastaan. Kantajan edustaja-
na on asianajaja Guy Dupaigne.                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–      kumoaa henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suo-          Monique Breton, kotipaikka Howald (Luxemburg), on nostanut
       jasta sähköisen viestinnän alalla (sähköisen viestinnän            14.10.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
       tietosuojadirektiivi) 12 päivänä heinäkuuta 2002 annetun           tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta
       Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/58/             vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Albert Coolen,
       EY, joka on julkaistu EYVL:ssä 31.7.2002, 13 artiklan 1            Jean-Noël Louis ja Étienne Marchal, prosessiosoite Luxembur-
       ja 2 kohdan sekä saman artiklan 3 kohdan sanojen ”joko             gissa.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 14 päivänä lokakuuta 2004, asiassa T-56/02, Bayerische Hypo- und Vereinsbank AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu — EY 81 artikla — Sopimus käteisenvaihtopalvelujen hintojen vahvistamisesta ja niiden veloittamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä — Saksa — Menettely vastaajan poissa ollessa)

text:
               18.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/14

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   14 päivänä lokakuuta 2004,
   asiassa T-56/02, Bayerische Hypo- und Vereinsbank AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Kilpailu - EY 81 artikla - Sopimus käteisenvaihtopalvelujen hintojen vahvistamisesta ja niiden veloittamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä - Saksa - Menettely vastaajan poissa ollessa)
   (2004/C 314/35)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa T-56/02, Bayerische Hypo- und Vereinsbank AG, kotipaikka München (Saksa), edustajinaan asianajajat W. Knapp, T. Müller-Ibold ja B. Bergmann, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/E-1/37.919 (ex 37.391) — Pankkien veloittamat maksut euroalueen kansallisten valuuttojen vaihdosta — Saksa) 11 päivänä joulukuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2003/25/EY (EYVL 2003, L 15, s. 1), yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit R. García-Valdecasas ja J. D. Cooke, kirjaaja: H. Jung, on 14.10.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/E-1/37.919 (ex 37.391) — Pankkien veloittamat maksut euroalueen kansallisten valuuttojen vaihdosta — Saksa) 11 päivänä joulukuuta 2001 tehty komission päätös 2003/25/EY kumotaan kantajaa koskevilta osin.

               2)

               Komissio vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EYVL C 109, 4.5.2002.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 31 päivänä maaliskuuta 2004 asiassa T-216/02, Fieldturf Inc. vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki — Sanamerkki Looks like grass… Feels like grass… Plays like grass — Ehdoton hylkäysperuste — Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 73 artikla — Rekisteröinnin epääminen)

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/38

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   31 päivänä maaliskuuta 2004
   asiassa T-216/02, Fieldturf Inc. vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Sanamerkki LOOKS LIKE GRASS… FEELS LIKE GRASS… PLAYS LIKE GRASS - Ehdoton hylkäysperuste - Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 73 artikla - Rekisteröinnin epääminen)
   (2004/C 118/80)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asiassa T-216/02, Fieldturf Inc., kotipaikka Montreal (Kanada), edustajanaan asianajaja P. Baronikians, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehenään O. Waelbroeck), jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 15.5.2002 tekemän ratkaisun (asia R 462/2001-1), joka koski sanamerkin LOOKS LIKE GRASS… FEELS LIKE GRASS… PLAYS LIKE GRASS rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Legal sekä tuomarit V. Tiili ja M. Vilaras, kirjaaja: H. Jung, on 31.3.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 233, 28.9.2002.


title: Asia F-4/06: Kanne  13.1.2006  — Villa ym. v. parlamentti

text:
               25.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 74/34

         Kanne 13.1.2006 — Villa ym. v. parlamentti
   (Asia F-4/06)
   (2006/C 74/66)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantajat: Renata Villa (Senningerberg, Luxemburg) ym. (edustajat: asianajajat G. Bouneou ja F. Frabetti)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti
   Vaatimukset

               —

               Euroopan parlamentin nimittävän viranomaisen 8.2.2005 tekemät päätökset N:o 102495, 102494 ja 102496 on kumottava; näissä päätöksissä kieltäydytään palauttamasta kantajille sitä ylijäämäistä hyvitystä, joka seuraa Italian järjestelmään kuulumisen vuosina saavutettujen oikeuksien ja yhteisöjen järjestelmään siirrettyjen palvelusvuosien määrän välisestä erotuksesta heidän eläkeoikeuksiensa siirron uudelleenlaskun perusteella

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat, jotka ovat Euroopan parlamentin virkamiehiä, siirsivät vuonna 1991 yhteisöjen järjestelmään eläkeoikeudet, jotka he olivat saavuttaneet Italiassa ennen tuloaan yhteisöjen palvelukseen. Niiden vuosien todellisen määrän, jotka kantajat kuuluivat Italian järjestelmään, ja yhteisöjen järjestelmässä suoritetusta hyvityslaskennasta johtuneen palvelusvuosien määrän välinen erotus määritettiin soveltamalla parlamentin tuolloin voimassa olleita yleisiä täytäntöönpanosäännöksiä, joiden mukaisesti hyvityksen enimmäismääräksi ei asetettu niiden vuosien määrää, jotka kantajat olivat kuuluneet Italian järjestelmään.
   Uusien henkilöstösääntöjen voimaantulon jälkeen kantajat pyysivät näiden henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 26 artiklan 5 ja 6 kohdan nojalla, että aikaisemmin saatu hyvitys laskettaisiin uudelleen. Koska pyynnöt hylättiin, kantajat tekivät oikaisuvaatimuksia, jotka nimittävä viranomainen myös hylkäsi.
   Kanteessaan kantajat vetoavat uusien henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 26 artiklan rikkomiseen sekä henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohdan rikkomiseen sekä sen uuden että vanhan version osalta.
   Kantajat väittävät lisäksi, että parlamentti on myös loukannut hyvän hallinnon, yhdenvertaisen kohtelun, syrjintäkiellon, mielivaltaisen menettelyn kiellon, luottamuksensuojan ja perusteettoman edun saamista koskevan kiellon periaatteita sekä laiminlyönyt huolenpitovelvollisuutta.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 6 päivänä maaliskuuta 2001 asiassa C-273/99 P, Bernard Connolly vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku – Henkilöstö – Kurinpitomenettely – Virantoimituksesta pidättäminen – Perustelut – Väitetty virhe – Henkilöstösääntöjen 11, 12 ja 17 artikla – Yhdenvertaisen kohtelun periaate)

text:
C 173/12                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       16.6.2001
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa                jen komissio (asiamiehenään H. van Vliet), jossa kantaja vaatii,
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Fazenda Pública                 että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa Euroopan maatalouden
vastaan Fábrica de Queijo Eru Portuguesa Lda, Ministério                   ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta varainhoito-
Públicon osallistuessa asian käsittelyyn, ennakkoratkaisun si-             vuonna 1994 rahoitettuja menoja koskevien jäsenvaltioiden
säisestä jalostusmenettelystä 16 päivänä heinäkuuta 1985                    tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä 6 päivänä toukokuuta
annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1999/85 (EYVL                         1998 tehdyn komission päätöksen 98/358/EY (EYVL L 163,
L 188, s. 1) ja etenkin sen 11 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen             s. 28) siltä osin kuin siinä ei myönnetä yhteisön rahoitusta
tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                niitä 16 378 716, 63 Alankomaiden guldenin suuruisia meno-
puheenjohtaja V. Skouris sekä tuomarit R. Schintgen (esittelevä             ja varten, jotka ovat aiheutuneet kantajana olevalle jäsenvaltiol-
tuomari) ja N. Colneric, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja:              le vientitukien ennakkomaksujen suorittamisesta, yhteisöjen
R. Grass, on antanut 22.2.2001 tuomion, jonka tuomiolausel-                 tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
ma on seuraava:                                                             puheenjohtaja C. Gulmann sekä tuomarit V. Skouris,
                                                                            J.-P. Puissochet, R. Schintgen ja F. Macken (esittelevä tuomari),
1)    Sisäisestä jalostusmenettelystä 16 päivänä heinäkuuta 1985            julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
      annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1999/85 11 artiklaa             H.A. Rühl, on antanut 6.3.2001 tuomion, jonka tuomiolausel-
      on tulkittava siten, että sitä ei sovelleta ainoastaan sisäistä       ma on seuraava:
      jalostusmenettelyä koskevan luvan myöntämisellä oleviin ehtoi-
      hin ja edellytyksiin vaan myös lupa-asiakirjassa luvanhaltijalle      1)     Kanne hylätään.
      asetettuihin, kyseisen menettelyn käyttöä tai toimintaa koskeviin
      ehtoihin ja että tulliviranomainen voi näin ollen muuttaa lupaa
      myöntäessään vahvistamaansa tuottoastetta yksipuolisesti, jos         2)     Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
      havaitaan, että menettelyssä on saatu aikaan luvassa vahvistet-              denkäyntikulut.
      tua tuottoastetta korkeampi tuottoaste.
2)    Se, että tulliviranomainen muuttaa luvassa vahvistamaansa             (1) EYVL C 299, 26.9.1998.
      tuottoastetta yksipuolisesti, vaikka on näytetty, että tulliviran-
      omainen on valvonut ja tarkastanut luvanhaltijan toimintaa
      ennen luvan myöntämistä, ei ole asetuksen N:o 1999/85 tai
      oikeusvarmuuden periaatteen vastaista.
(1) EYVL C 204, 17.7.1999.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                6 päivänä maaliskuuta 2001
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   asiassa C-273/99 P, Bernard Connolly vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio(1)
                            (kuudes jaosto)
                                                                            (Muutoksenhaku – Henkilöstö – Kurinpitomenettely – Vi-
                   6 päivänä maaliskuuta 2001                               rantoimituksesta pidättäminen – Perustelut – Väitetty virhe
                                                                            – Henkilöstösääntöjen 11, 12 ja 17 artikla – Yhdenvertaisen
                                                                                kohtelun periaate)
asiassa C-278/98, Alankomaiden kuningaskunta vastaan
                Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                                (2001/C 173/20)
(EMOTR – Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen – Varain-
          hoitovuosi 1994 – Viljakasvit ja naudanliha)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                           (2001/C 173/19)
                                                                            (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
                     (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                                 yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                            Asiassa C-273/99, Bernard Connolly, Euroopan yhteisöjen
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan              komission entinen virkamies, kotipaikka Lontoo (Yhdistynyt
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                 kuningaskunta), edustajinaan asianajajat J. Sambon ja P.-P. van
                                                                            Gehuchten, prosessiosoite Luxemburgissa, jossa valittaja vaatii
Asiassa C-278/98, Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehi-                    muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
nään M.A. Fierstra ja N. Wijmenga) vastaan Euroopan yhteisö-                keusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa
 ---pagebreak--- 16.6.2001               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 173/13
T-203/95, Connolly vastaan komissio, 19.5.1999 antaman                   1)    Valitus hylätään.
tuomion (Kok. H. 1999, s. I-A-83 ja II-443) kumoamista, ja
jossa valittajan vastapuolena on Euroopan yhteisöjen komissio,           2)    Connolly velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(asiamiehinään G. Valsesia ja J. Currall, avustajanaan asianajaja
D. Waelbroeck), yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpa-
nossa presidentti G.C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjoh-         (1) EYVL C 299, 16.10.1999.
tajat C. Gulmann, A. La Pergola, M. Wathelet (esittelevä
tuomari) ja V. Skouris sekä tuomarit D.A.O. Edward,
J.-P. Puissochet, P. Jann, L. Sevón, R. Schintgen ja N. Colneric,
julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass,
on antanut 6.3.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava:
1)    Valitus hylätään.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
2)    Connolly velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (viides jaosto)
(1) EYVL C 281, 2.10.1999.
                                                                                8 päivänä maaliskuuta 2001
                                                                         yhdistetyissä asioissa C-397/98 ja C-410/98 (High Court
                                                                         of Justicen esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Metallge-
                                                                         sellschaft Ltd ym. (C-397/98), Hoechst AG ja Hoechst
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                (UK) Ltd (C-410/98) vastaan Commissioners of Inland
                                                                                Revenue ja HM Attorney General (1)
                   6 päivänä maaliskuuta 2001
                                                                         (Sijoittautumisvapaus – Pääomien vapaa liikkuvuus – Yhtiö-
asiassa C-274/99 P, Bernard Connolly vastaan Euroopan                    veroennakon maksaminen tytäryhtiön emoyhtiölleen jaka-
                      yhteisöjen komissio(1)                             masta voitosta – Emoyhtiö, jonka kotipaikka on toisessa
                                                                         jäsenvaltiossa – Yhteisön oikeuden rikkominen – Palautta-
                                                                                miskanne tai vahingonkorvauskanne – Korot)
(Muutoksenhaku – Henkilöstö – Kurinpitomenettely – Hen-
kilöstösääntöjen 11, 12 ja 17 artikla – Sananvapaus –
Lojaalisuusvelvollisuus – Virkamiehen asemaan kohdistuvan                                         (2001/C 173/22)
                   arvonannon heikentäminen)
                          (2001/C 173/21)                                                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)               Yhdistetyissä asioissa C-397/98 ja C-410/98, jotka High Court
                                                                         of Justice (England & Wales), Chancery Division (Yhdistynyt
Asiassa C-274/99 P, Bernard Connolly, Euroopan yhteisöjen                kuningaskunta) on saattanut EY:n perustamissopimuksen
komission entinen virkamies, kotipaikka Lontoo (Yhdistynyt               177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen
kuningaskunta), edustajinaan J. Sambon ja P.-P. van Gehuch-              tuomioistuimen käsiteltäviksi saadakseen tässä kansallisessa
ten, prosessiosoite Luxemburgissa, jossa valittaja vaatii muu-           tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Metallgesellschaft
toksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-                 Ltd ym. (C-397/98), Hoechst AG ja Hoechst (UK) Ltd
teen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asioissa T-34/96 ja             (C-410/98) vastaan Commissioners of Inland Revenue ja HM
T-163/96, Connolly vastaan komissio, 19.5.1999 antaman                   Attorney General, ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuk-
tuomion (Kok H. 1999, s. I-A-87 ja II-463) kumoamista,                   sen 6 ja 52 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 12 ja EY
vastapuolena: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään                43 artikla), EY:n perustamissopimuksen 58 artiklan (josta on
G. Valsesia ja J. Currall, joita avustaa D. Waelbroeck), yhteisöjen      tullut EY 48 artikla) ja/tai EY:n perustamissopimuksen 73
tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G.C. Rodrı́-            b artiklan (josta on tullut EY 56 artikla) tulkinnasta, yhteisöjen
guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat C. Gulmann, A. La                tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
Pergola, M. Wathelet (esittelevä tuomari) ja V. Skouris sekä             puheenjohtaja A. La Pergola sekä tuomarit M. Wathelet
tuomarit D.A.O. Edward, J.-P. Puissochet, P. Jann, L. Sevón,            (esittelevä tuomari), D.A.O. Edward, P. Jann ja L. Sevón,
R. Schintgen ja N. Colneric, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo              julkisasiamies: N. Fennelly, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hew-
Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 6.3.2001 tuomion,                lett, on antanut 8.3.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                        seuraava:


title: Asia T-400/05: Kanne  2.11.2005  — T v. komissio

text:
               28.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/15

         Kanne 2.11.2005 — T v. komissio
   (Asia T-400/05)
   (2006/C 22/29)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: T (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Rodrigues ja Y. Minatchy)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               siltä osin kuin se on tarpeellista 20.7.2005 tehty se päätös on kumottava, jolla komissio hylkäsi kantajan 10.2.2005 ja 21.3.2005 tekemät valitukset, jotka koskevat komission päätöstä, joka koskee hänen vuoden 2004 lomapäiviensä menettämistä ja komission päätöstä, jossa kantajan poissaolot 15.11.2004 lähtien todetaan luvattomiksi

               —

               Euroopan yhteisön on todettava olevan vastuussa riidanalaisesta päätöksestä

               —

               kantajalle on myönnettävä aiheutuneesta vahingosta korvausta 58 395,39 euroa

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja on komission entinen virkamies, joka siirrettiin eläkkeelle 1.9.2004. Kantaja riitauttaa kanteessaan vastaajan tekemän päätöksen, jonka mukaan tiettyjä hänen poissaolojaan vuoden 2004 aikana on pidettävä luvattomina ja ne on vähennettävä hänen vuosilomapäivistään ja palkastaan. Kanteensa tueksi hän väittää, että perusteluvelvollisuutta, yhdenvertaisen kohtelun ja hyvän hallinnon periaatteita ja huolenpitovelvollisuutta on loukattu.
   Kantaja väittää myös, että henkilöstösääntöjen 59 artiklaa on rikottu siltä osin kuin hänellä on lääkärintodistukset kyseessä olevia poissaoloja vastaaville ajanjaksoille. Lisäksi hän vetoaa siihen, että henkilöstösääntöjen 57 artiklaa ja liitettä V, jotka koskevat vuosilomaa, on rikottu, että on tapahtunut ilmeinen arviointivirhe ja että harkintavaltaa on käytetty väärin.
   Kantaja vaatii myös korvausta aineellisesta vahingosta ja henkisestä kärsimyksestä, jotka hänelle aiheutuivat vastaajan toiminnan takia.


title: Asia T-132/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.5.2017 – PayPal v. EUIPO – Hub Culture (VENMO) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-sanamerkki VENMO — Vilpillinen mieli — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               19.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.5.2017 – PayPal v. EUIPO – Hub Culture (VENMO)
   (Asia T-132/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-sanamerkki VENMO - Vilpillinen mieli - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2017/C 195/33)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: PayPal Inc. (San José, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: asianajaja A. Renck ja I. Junkar, solicitor)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Walicka)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Hub Culture Ltd (Hamilton, Bermuda) (edustaja: J. Hill, barrister)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 12.1.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2974/2014-5), joka koskee PayPalin ja Hub Culturen välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) viidennen valituslautakunnan 12.1.2016 tekemä päätös (asia R 2974/2014-5) kumotaan.

               2)

               EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan PayPal Inc:n oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Hub Culture Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 191, 30.5.2016.


title: Tribunal de grande instance de Meaux'n (ensimmäinen jaosto) 13.11.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Yves Tarantik vastaan Direction des services fiscaux de Seine-et-Marne (Asia C-421/97)

text:
7.2.98                   FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 41/15
Alankomaiden Raad van Staten 25.11.1997 tekemällään                    Hof van Cassatie van BelgieÈn 4.12.1997 tekemällään pää-
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa                     töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Leather-
ARCO Chemie Nederland Ltd vastaan Minister van                              tex Divisione Sintetici SpA vastaan BVBA Bodetex
  Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer
                                                                                (Asia C-420/97)
                          (Asia C-418/97)                                                       (98/C 41/30)
                            (98/C 41/29)
                                                                       Hof van Cassatie van BelgieÈ on pyytänyt 4.12.1997 teke-
                                                                       mällään, 11.12.1997 yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa-
                                                                       moon saapuneella päätöksellään Euroopan yhteisöjen tuo-
Alankomaiden Raad van State on pyytänyt 25.11.1997                     mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Leathertex Divi-
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-              sione Sintetici SpA vastaan BVBA Bodetex seuraavaan
mioistuimen kirjaamoon 11.12.1997, yhteisöjen tuomiois-                kysymykseen:
tuimelta ennakkoratkaisua asiassa ARCO Chemie Neder-
land Ltd vastaan Minister van Volkshuisvesting, Ruimte-
lijke Ordening en Milieubeheer seuraaviin kysymyksiin:                 Onko Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 1 luetelmakoh-
                                                                       taa ja 2 artiklaa, siltä osin kuin ne soveltuvat tähän asi-
                                                                       aan, tulkittava siten, että useampiosainen kanne, joka kos-
                                                                       kee eri velvoitteita, jotka perustuvat yhteen sopimukseen,
1. Onko pelkästään sen perusteella, että LUWA-bot-                     voidaan saattaa yhden ainoan tuomioistuimen käsiteltä-
     tomsiin (1) kohdistetaan direktiivin 75/442/ETY (2)               väksi, vaikka sen maan liittymäsääntöjen mukaan, jonka
     liitteessä II B mainittu toimenpide, katsottava, että             tuomioistuimen käsiteltäväksi asia on saatettu, niistä sopi-
     kysymys on tämän aineen hävittämisestä ja että tätä               musvelvoitteista, joihin kanne perustuu, toinen on täytet-
     ainetta on pidettävä direktiivissä 75/442/ETY tarkoi-             tävä kyseisen tuomioistuimen kotivaltiossa ja toinen jos-
     tettuna jätteenä?                                                 sain toisessa Euroopan yhteisöjen jäsenvaltiossa, ottaen
                                                                       huomioon se, että tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi asia
                                                                       on saatettu, päättää sille esitetyn kanteen perusteella, että
                                                                       kanteessa tarkoitetut kaksi velvoitetta eivät ole toisillensa
                                                                       alisteisia vaan että ne ovat samanarvoisia?
2. Jos vastaus kysymykseen 1 on kieltävä, riippuuko vas-
     taus kysymykseen, onko LUWA-bottomsin käyttämistä
     polttoaineena pidettävä hävittämisenä, siitä,
     a) onko Luwa-bottoms vallitsevien yhteiskunnallisten
          käsitysten mukaan jätettä, mihin liittyen merki-             Tribunal de grande instance de Meaux'n (ensimmäinen
          tystä on erityisesti sillä, voidaanko tätä ainetta           jaosto) 13.11.1997 tekemällään päätöksellä esittämä
          hyödyntää ilman huomattavia muutoksia ympäris-               ennakkoratkaisupyyntö asiassa Yves Tarantik vastaan
          töhygieenisesti vastuullisella tavalla polttoaineena?               Direction des services fiscaux de Seine-et-Marne
                                                                                (Asia C-421/97)
                                                                                (98/C 41/31)
     b) vastaako LUWA-bottomsin käyttäminen polttoai-
          neena yleisesti käytettävää menetelmää jätteen
          hyödyntämiseksi?
                                                                       Tribunal de grande instance de Meaux (ensimmäinen
                                                                       jaosto) on pyytänyt 13.11.1997 tekemällään, yhteisöjen
                                                                       tuomioistuimen kirjaamoon 11.12.1997 saapuneella pää-
     c) onko kysymys päätuotteesta vai sivutuotteesta                  töksellä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
          (jäännöksestä)?                                              ratkaisua asiassa Yves Tarantik vastaan Direction des ser-
                                                                       vices fiscaux de Seine-et-Marne.
(1) LUWA-bottomsiksi kutsuttu tuote on yksi valittajan tuotanto-
    prosessissa saatavista tuotteista. Tuotantoprosessissa syntyy      Tribunal de grande instance de Meaux (ensimmäinen
    propyleenioksidin ja tertiaarisen butyylialkoholin lisäksi
                                                                       jaosto) on pyytänyt yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
    molybdeenia sisältävä hiilivetyvirta. Molybdeeni saadaan pro-
    pyleenioksidin valmistukseen käytettävistä katalyyteistä.
                                                                       ratkaisua kantajan esittämät tilastolliset ja verotuksen
    Tähän tarkoitukseen käytettävässä laitteessa molybdeeni erote-     kehittymistä koskevat tiedot sekä Ranskan veroviran-
    taan hiilivetyvirrasta, minkä jälkeen syntyy ainetta, jota valit-  omaisten huomautukset sekä ajoneuvon hyväksymispäivä
    taja kutsuu LUWA-bottomsiksi. LUWA-bottomsin lämpöarvo             huomioon ottaen siihen, ovatko kantajan Jaguar-merkki-
    on 25Ð28 MJ/kg.                                                    sestä ajoneuvosta: 24 verohevosvoiman verotuksellinen
(2) EYVL L 194, 25.7.1975, s. 47.                                      teho, rekisteröinti tunnukselle 197 AT 77 ja käyttöönotto-
                                                                       päivä 11.4.1979, kannetun veron määräytymiseen vaikut-
                                                                       tavat kriteerit objektiiviset eli ettei niillä ole minkäänlaisia
                                                                       ETY:n perustamissopimuksen 95 artiklassa kiellettyjä syrji-
                                                                       viä vaikutuksia, sekä erityisesti siihen:
 ---pagebreak--- C 41/16               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          7.2.98
Ð onko veroluokan, johon kuuluvat verotukselliselta                    den arvo on 285 000 Espanjan pesetaa sopimuksen
    teholtaan 18 hevosvoimaa ylittävät maahantuodut ajo-               1 090 000 Espanjan pesetan kokonaisarvosta)?
    neuvot, ja veroluokan, johon kuuluvat vastaavat ajo-
    neuvot, joiden verotuksellinen teho on 15Ð16 hevos-
    voimaa, välinen progressiokerroin syrjivä,
                                                                  3. Kuuluuko osa-aikaisesti käytettävistä huoneistoista
                                                                       muodostuva turistikeskus, joka sijaitsee Denian kau-
Ð onko verotus 28.12.1956, 23.12.1977, 24.6.1987,                      pungissa, jonne kuluttaja kutsuttiin käymään, edellä
    12.1.1988 ja 20.9.1991 annettujen soveltamisohjeiden,              mainitun direktiivin 1 artiklan 1 kohdan ensimmäisen
    sellaisina kuin ne on taannehtivasti vahvistettu                   luetelmakohdan soveltamisalaan, ottaen huomioon,
    22.6.1993 annetun varainhoitolain muuttamisesta                    että Travel Vac, S. L. -yrityksen kotipaikka on osoit-
    annetun lain 35 artiklalla, vuoksi syrjivää sellaisten             teessa Calle Profesor BeltraÂn BaÂguena, 5Ð6a de Valen-
    omistajien kannalta, joiden ajoneuvoille ei ole Rans-              cia?
    kassa myönnetty tyyppihyväksyntää, eli ajoneuvoille,
    jotka hyväksytään ajoneuvokohtaisesti,
                                                                  4. Perustuuko direktiivin 5 artiklan 1 kohdassa säädetty
Ð jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi,                    kuluttajan oikeus peruuttaa sitoumuksensa oletukseen
    onko teholtaan 100 kilowattia ylittävän ajoneuvon                  siitä, että kuluttajaa/ostajaa on johdateltu tai manipu-
    omistajalla oikeus yhteisön oikeuden yleisten periaat-             loitu direktiivin 1 artiklassa tarkoitetuissa olosuhteissa;
    teiden perusteella, joita ovat yhdenvertainen kohtelu              jos näin on, miten laajasti tämä direktiivillä suojattu
    verotuksessa ja Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen                peruuttamisoikeus liittyy myyjän, joka käyttää ºyhden
    ja sen pöytäkirjojen määräykset, vedota syrjintään ja              sopimuspuolen harhaanjohtavia sanoja tai tekoja saa-
    vaatia sen toteamista, että vero on kannettu perusteet-            dakseen toisen sopimuspuolen tekemään sopimuksen,
    tomasti, koska se on syrjivä ja määräytyy epätasaisesti.           joka muuten olisi jäänyt tekemättäº (Espanjan siviilila-
                                                                       kikokoelman 1.269 §), vilpilliseen mieleen, ja yleisesti
                                                                       sopimuksenteossa välttämättömään vapaaseen tahdon-
                                                                       ilmaisuun (Espanjan siviililakikokoelman 1.254, 1.258
                                                                       ja 1.261 §:t)?
Juzgado de 1a Instancia no 22 de Valencian 11.11.1997
                                                                  5. Onko yhteisöjen tuomioistuin sitä mieltä, että direktii-
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                       vin 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen on
asiassa Travel Vac, S. L. vastaan Manuel JoseÂ Antelm
                                                                       oltava nimenomainen vai voiko se muodostua myös
                            Sanchís
                                                                       yksiselitteisestä toiminnasta, kuten oikeudenkäynnin
                       (Asia C-423/97)                                 kohteena olevassa asiassa, kun kuluttaja ei tullut pank-
                                                                       kiin allekirjoittamaan vahvistusta sovittuna aikana eli
                         (98/C 41/32)                                  17.9.1996, toisin sanoen kolme päivää oikeudenkäyn-
                                                                       tiasiakirjan sivulla 76 mainitun sopimuksen allekirjoit-
                                                                       tamisen jälkeen; kuluttaja vahvisti ja täydensi henkilö-
Juzgado de 1a Instancia no 22 de Valencia on pyytänyt                  kohtaisesti tämän menettelynsä myyjän liiketiloissa
11.11.1997 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut                   17.9.1996 ilmoittaen suullisesti, että ºkaikki on vaiku-
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 15.12.1997, Euroo-                tuksetonta ja että kuluttajan allekirjoittamat asiakirjat
pan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa               on palautettava hänelleº?
Travel Vac, S. L. vastaan Manuel JoseÂ Antelm Sanchís seu-
raaviin kysymyksiin:
                                                                  6. Ovatko vastikkeet, palautukset ja muut vaikutukset,
1. Kuuluuko kiinteistön osa-aikaista käyttämistä koskeva               joista 7 artiklassa säädetään vastikkeina myyjälle
    sopimus yleisesti taikka erityisesti oikeudenkäynnin               5 artiklan mukaisen kuluttajan peruuttamisoikeuden
    kohteena oleva sopimus (oikeudenkäntiasiakirjan s. 76)             käyttämisestä, yhteensoveltuvia sopimuksen (oikeuden-
    direktiivin (1) 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa sää-             käyntiasiakirjan s. 76) neljännen lausekkeen kanssa,
    dettyihin sopimuksiin, joihin direktiiviä ei sovelleta?            jossa sovitaan ºkorvaukseksi myyjälle aiheutuneista
                                                                       vahingoistaº 25 prosenttia liiketoimen kokonaishin-
                                                                       nasta?
2. Jos edellä mainitun artiklan nojalla ja kiinteistön osa-
    aikaista käyttämistä koskevan sopimuksen luonteen             (1) Muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa neuvoteltuja
    vuoksi oikeudenkäynnin kohteena olevaan sopimuk-                  sopimuksia koskevasta kuluttajansuojasta 20 päivänä joulu-
    seen ei sovelleta direktiiviä, voiko tämän oletuksenva-           kuuta 1985 annettu neuvoston direktiivi 85/577/ETY (EYVL
    raisen poissulkemisen estää se seikka, että oikeuden-             L 372, 31.12.1985, s. 31).
    käynnin kohteena oleva sopimus ei koske ainoastaan
    kiinteistöä, vaan myöskin sopimukseen liittyviä palve-
    luja ja muita velvoitteita (kolmas lauseke), jotka ovat
    arvoltaan suurempia kuin kiinteistö (kiinteistöoikeu-


title: Asia T-113/03: Georgios Gouvrasin 31.3.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
7.6.2003                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                        C 135/35
                                 –   Jatkuvuusperiaatteen louk-        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                     kaaminen väiteosastossa ja
                                     valituslautakunnassa käyty-       –     kumoaa henkilöstön ja hallinnon pääosaston linjan ”Lu-
                                     jen menettelyjen välillä,               xemburgissa ja Isprassa työskentelevän henkilöstön hal-
                                     koska valituslautakunta kiel-           linto” johtajan 30.4.2002 tekemät päätökset, joilla evä-
                                     täytyi tutkimasta tavaramer-            tään kantajalta asettautumiskorvaus ja päivärahat siltä
                                     kin hakijan vaatimusta käyt-            ajalta, jolloin hänen asemapaikakseen oli määrätty Atee-
                                     töä koskevan näytön esittä-             na, ja asettautumiskorvaus, kun hänen asemapaikakseen
                                     misestä.                                oli uudelleen määrätty Luxemburg, sekä päätöksen, jolla
                                                                             siirtopaikasta kantajan tavanomaiseen asema- ja asuin-
                                 –   Neuvoston            asetuksen
                                                                             paikkaan siirrettävissä oleva palkan osa rajoitettiin
                                     N:o 40/94 8 artiklan
                                                                             35 prosenttiin hänen nettopalkastaan;
                                     1 kohdan rikkominen, koska
                                     sekaannusvaraa ei ole.
                                                                       –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                 –   Neuvoston            asetuksen
                                     N:o 40/94 8 artiklan
                                     2 kohdan a alakohdan ii ala-
                                     kohdan rikkominen, koska
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                     valituslautakunta ei arvioi-
                                     nut sitä, voidaanko kansalli-
                                     seen tavaramerkkiin päteväs-
                                     ti vedota perusteena yhteisön     Kantaja, jonka asemapaikka on ollut Luxemburg, on siirretty
                                     tavaramerkin rekisteröintiä       tilapäisesti yksikön edun mukaisesti muihin tehtäviin Kreikan
                                     koskevan hakemuksen vas-          terveysministeriöön Ateenaan. Vastaaja on evännyt häneltä
                                     tustamiselle kansallisen lain-    riidanalaisilla päätöksillä asettautumiskorvauksen ja päivärahat
                                     säädännön nojalla.                ja rajoittanut 35 prosenttiin sen osan hänen palkastaan, joka
                                                                       voitiin siirtää Luxemburgiin.
( 1) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu
     neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).          Asettautumiskorvauksen ja päivärahojen epäämisen osalta
( 2) Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY)          kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi henkilöstösääntöjen liit-
     N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13 päivänä joulukuuta 1995 annet-     teessä VII olevien 5 ja 10 artiklan rikkomiseen. Sen osalta, että
     tu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, s. 1).          Luxemburgiin siirrettävissä oleva palkan osa oli rajoitettu
                                                                       35 prosenttiin, hän vetoaa henkilöstösääntöjen 38 artiklan
                                                                       d alakohdan sekä henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan
                                                                       17 artiklan rikkomiseen.
Georgios Gouvrasin 31.3.2003 Euroopan yhteisöjen ko-
                missiota vastaan nostama kanne
                                                                       Samar S.p.A:n 7.4.2003 sisämarkkinoilla toimivaa yhden-
                                                                       mukaistamisvirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nos-
                                                                                tama kanne
                          (Asia T-113/03)
                                                                                (Asia T-115/03)
                          (2003/C 135/56)
                                                                                (2003/C 135/57)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Georgios Gouvras, kotipaikka Bereldange (Luxemburg), on
nostanut 31.3.2003 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa                Samar spa on nostanut 7.4.2003 Euroopan yhteisöjen ensim-
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan               mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkki-
edustajat ovat asianajajat Albert Coolen, Jean-Noël Louis,             noilla toimivaa yhdenmukaistamisvirastoa (tavaramerkit ja
Étienne Marchal ja Sébastien Orlandi, prosessiosoite Luxem-            mallit) vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Alesssandro
burgissa.                                                              Ruo.