title: Asia C-373/07 P: Valitus, jonka Mebrom NV on tehnyt 3.8.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-216/05, Mebrom NV v. Euroopan yhteisöjen komissio, 22.5.2007 antamasta tuomiosta

text:
               20.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/17

         Valitus, jonka Mebrom NV on tehnyt 3.8.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-216/05, Mebrom NV v. Euroopan yhteisöjen komissio, 22.5.2007 antamasta tuomiosta
   (Asia C-373/07 P)
   (2007/C 247/21)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: Mebrom NV (edustajat: avocat K. Van Maldegem ja avocat C. Mereu)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               ottaa tämän valituksen tutkittavaksi ja toteaa sen perustelluksi

               —

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-216/05 22.5.2007 antaman tuomion

               —

               ottaa valittajan vaatimukset asiassa T-216/05 tutkittavaksi ja toteaa ne perustelluiksi

               —

               hyväksyy ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyn kumoamiskanteen tai toissijaisesti palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen, jotta tämä ratkaisee asiakysymyksen, ja

               —

               velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut kummassakin menettelyssä.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei varmistanut, että yhteisön lainsäädäntöä tulkittaessa ja sovellettaessa noudatetaan lakia, kuten EY 220 artiklassa edellytetään. Valituksenalaisella tuomiolla hylättiin kumoamiskanne asetuksen 2037/2000 (1) 3, 4, 5, 6 ja 7 artiklan virheellisen tulkinnan ja soveltamisen perusteella. Lisäksi tuomiota ei perusteltu riittävästi eikä johdonmukaisesti ja se sisälsi tiettyjä oikeudellisia virheitä ja asiakirjoissa esitettyjen tosiseikkojen vääristämistä. Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi virheellisesti, että vastaaja katsoi perustellusti, että tuontikiintiöitä ei tullut enää myöntää tuojille, vaan että kyseisen asetuksen 7 artiklasta seuraa, että vuodesta 2005 lähtien kiintiöitä tuli myöntää yksinomaan kaasuttajille (jotka ovat käyttäjiä eivätkä tuojia). Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että asetuksen 2037/2000 7 artiklassa annettiin vastaajan tehdä tätä koskeva valinta. Valittaja väittää lisäksi, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei arvioinut asianmukaisesti, oliko vastaaja käyttänyt hyväksyttävästi väitettyä harkintavaltaansa tämän osalta. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei myöskään myöntänyt, että vastaaja toimi ultra vires, eikä se myöskään arvioinut ja tutkinut asianmukaisesti sitä, loukkasiko vastaaja valittajan perusteltua luottamusta. Lopuksi väitetään, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei myöskään ratkaissut täysimääräisesti ja asianmukaisesti kannekirjelmässä esitettyjä kantajan väitteitä.

      (1)  Otsonikerrosta heikentävistä aineista 29.6.2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2037/2000 (EYVL L 244, s. 1).


title: Asia C-208/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bayerisches Landessozialgericht (Saksa) on esittänyt 20.4.2007  — Petra von Chamier-Glisczinki v. Deutsche Angestellten-Krankenkasse

text:
               7.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bayerisches Landessozialgericht (Saksa) on esittänyt 20.4.2007 — Petra von Chamier-Glisczinki v. Deutsche Angestellten-Krankenkasse
   (Asia C-208/07)
   (2007/C 155/20)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bayerisches Landessozialgericht
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Petra von Chamier-Glisczinki

      Vastaaja: Deutsche Angestellten-Krankenkasse
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen N:o 1408/71 (1) 19 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, tarpeen mukaan yhdessä kyseisen artiklan 2 kohdan kanssa ja ottaen huomioon EY 18, EY 39 ja EY 40 artikla yhdessä asetuksen N:o 1612/68 (2) 10 artiklan kanssa, tulkittava siten, että palkattu työntekijä, itsenäinen ammatinharjoittaja tai heidän perheenjäsenensä ei saa toimivaltaisen laitoksen puolesta raha- tai korvausetuuksia asuinpaikan laitoksesta, kun viimeksi mainitun laitoksen soveltamassa lainsäädännössä ei ole säädetty kyseisessä laitoksessa vakuutettujen osalta luontoisetuuksista vaan ainoastaan rahaetuuksista?

               2)

               Jos tällaista oikeutta ei ole, onko EY 18, EY 39 tai EY 40 artikla huomioon ottaen olemassa oikeus vaatia toimivaltaiselta laitokselta kustannusten vastattavaksi ottamista — etukäteen annetun luvan mukaisesti — toisessa jäsenvaltiossa tapahtuvan jatkuvan hoitokotioleskelun osalta toimivaltaisessa jäsenvaltiossa maksettavien etuuksien määrän mukaisesti?

      (1)  EYVL L 149, s. 2.

      (2)  EYVL L 257, s. 2.


title: Asia C-664/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 25.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administratīvā apgabaltiesa – Latvia) – VAS ”Ceļu satiksmes drošības direkcija” ja Latvijas Republikas Satiksmes ministrija v. Kaspars Nīmanis (Ennakkoratkaisupyyntö — Liikenne — Ajokortti — Ajokortin uusiminen jäsenvaltiossa — Edellytys asuinpaikasta kyseessä olevassa jäsenvaltiossa — Kotipaikan rekisteröinti)

text:
               24.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 25.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administratīvā apgabaltiesa – Latvia) – VAS ”Ceļu satiksmes drošības direkcija” ja Latvijas Republikas Satiksmes ministrija v. Kaspars Nīmanis
   (Asia C-664/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Liikenne - Ajokortti - Ajokortin uusiminen jäsenvaltiossa - Edellytys asuinpaikasta kyseessä olevassa jäsenvaltiossa - Kotipaikan rekisteröinti))
   (2015/C 279/10)
   Oikeudenkäyntikieli: latvia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administratīvā apgabaltiesa

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: VAS ”Ceļu satiksmes drošības direkcija” ja Latvijas Republikas Satiksmes ministrija

      Vastaaja: Kaspars Nīmanis

      Tuomiolauselma

   Ajokorteista 20.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/126/EY 12 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan ainoa keino, jolla ajokortin myöntämistä tai sen uusimista tässä jäsenvaltiossa hakeva henkilö voi todistaa täyttävänsä mainitussa 12 artiklassa tarkoitettua vakinaista asuinpaikkaa kyseisessä jäsenvaltiossa koskevan edellytyksen, josta säädetään tämän direktiivin 7 artiklan 1 kohdan e alakohdassa ja 3 kohdan b alakohdassa, on se, että hän osoittaa rekisteröineensä kotipaikkansa tämän jäsenvaltion alueelle.

      (1)  EUVL C 71, 8.3.2014.


title: Asia T-9/08: Kanne 7.1.2008 — Volkswagen v. SMHV (CAR SILHOUETTE III)

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/57

         Kanne 7.1.2008 — Volkswagen v. SMHV (CAR SILHOUETTE III)
   (Asia T-9/08)
   (2008/C 64/92)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Volkswagen AG (Wolfsburg, Saksa) (edustajat: asianajaja H.-P. Schrammek, asianajaja C. Drzymalla, asianajaja S. Risthaus ja asianajaja R. Jepsen)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   Kantajan vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan asiassa R 1306/2007-4 6.11.2007 tekemä päätös, joka annettiin tiedoksi 9.11.2007, on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kansainvälinen kuviomerkki CAR SILHOUETTE III luokkiin 12 kuuluvia tavaroita varten (kansainvälinen rekisteröinti, jossa Euroopan yhteisö on nimetty, N:o W 878 349).

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.
   Kanneperusteet:

               —

               Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 74 artiklan 1 kohdan ensimmäisen virkkeen rikkominen, koska virasto ei ole tutkinut asianmukaisesti asiasisältöä

               —

               asetuksen N:o 40/94 73 artiklan, nimittäin oikeuden tulla kuulluksi, rikkominen

               —

               asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska merkki on katsottu erottamiskyvyttömäksi.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia C-250/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.6.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 93/38/ETY — Vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan julkiset hankinnat — Hankintaa koskevan sopimuksen tekeminen ilman ennalta esitettyä tarjouskilpailukutsua — Edellytykset — Tarjouksen hylkäämisperusteiden ilmoittaminen — Määräaika)

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/3

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.6.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-250/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 93/38/ETY - Vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan julkiset hankinnat - Hankintaa koskevan sopimuksen tekeminen ilman ennalta esitettyä tarjouskilpailukutsua - Edellytykset - Tarjouksen hylkäämisperusteiden ilmoittaminen - Määräaika)
   2009/C 180/05
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Patakia ja D. Kukovec)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta (asiamies: D. Tsagkaraki, avustajanaan dikigoros V. Christianos)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/38/ETY (EYVL L 199, s. 84) 4 artiklan, 20 artiklan 2 kohdan ja 41 artiklan 4 kohdan rikkominen — Kreetalla sijaitsevaan Atherinolakkosin lämpövoimalaan tarkoitettujen kahden lämpövoimayksikön suunnittelemista, toimittamista, kuljettamista, asentamista ja käyttöön ottamista koskeva tarjouskilpailumenettely

      Tuomiolauselma

               1)

               Helleenien tasavalta ei noudattanut vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/38/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 13.9.2001 annetulla komission direktiivillä 2001/78/EY, 41 artiklan 4 kohdan mukaista velvoitettaan, koska se on viivytellyt perusteetta vastauksessaan täsmennyspyyntöön, jonka tarjoaja on esittänyt ja joka koskee sen tarjouksen hylkäämisperusteita.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Helleenien tasavalta ja Euroopan yhteisöjen komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 155, 7.7.2007.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 20 päivänä syyskuuta 2001 asiassa C-468/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi 96/50/EY – Tavara- ja matkustajaliikenne yhteisössä – Sisävesiväylien tavara- ja matkustajaliikenteen kansallisten pätevyyskirjojen myöntämisperusteiden yhtenäistäminen yhteisössä – Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
C 317/8                   FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        10.11.2001
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                        (ensimmäinen jaosto)                                                             (kolmas jaosto)
                                                                                20 päivänä syyskuuta 2001
                     4 päivänä lokakuuta 2001
                                                                              asiassa C-468/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
asiassa C-450/00: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                                               Ranskan tasavalta (1)
                Luxemburgin suurherttuakunta (1)
                                                                              (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-                   vi 96/50/EY – Tavara- ja matkustajaliikenne yhteisössä –
           vin 95/46/EY täytäntöönpanon laiminlyönti)                         Sisävesiväylien tavara- ja matkustajaliikenteen kansallisten
                                                                              pätevyyskirjojen myöntämisperusteiden yhtenäistäminen yh-
                                                                              teisössä – Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöön-
                            (2001/C 317/13)                                                           panon laiminlyönti)
                                                                                (2001/C 317/14)
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                              (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-450/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
nään X. Lewis), vastaan Luxemburgin suurherttuakunta (asia-                   Asiassa C-468/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
miehenään N. Mackel), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomiois-               nään B. Mongin), vastaan Ranskan tasavalta (asiamiehinään
tuinta toteamaan, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole                    G. de Bergues ja S. Pailler), jossa kantaja vaatii yhteisöjen
noudattanut yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä                tuomioistuimen toteavan, että Ranskan tasavalta ei ole noudat-
ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuu-                tanut sisävesiväylien tavara- ja matkustajaliikenteen kansallis-
ta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktii-                   ten pätevyyskirjojen myöntämisperusteiden harmonisoinnista
vin 95/46/EY (EYVL L 281, s. 31) 32 artiklan mukaisia                         yhteisössä 23 päivänä heinäkuuta 1996 annetun neuvoston
velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa                direktiivin 96/50/EY (EYVL L 235, s. 31) mukaisia velvoittei-
kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuk-               taan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen
sia ja hallinnollisia määräyksiä, yhteisöjen tuomioistuin (ensim-             edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai
mäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-                   ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle, yhteisöjen tuomiois-
ja M. Wathelet (esittelevä tuomari) sekä tuomarit P. Jann ja                  tuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
L. Sevón, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: R. Grass, on antanut           johtaja C. Gulmann sekä tuomarit J.-P. Puissochet ja J. N. Cunha
4.10.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                          Rodrigues (esittelevä tuomari), julkisasiamies: C. Stix-Hackl,
                                                                              kirjaaja: R. Grass, on antanut 20.9.2001 tuomion, jonka
                                                                              tuomiolauselma on seuraava:
1)     Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut yksilöiden
       suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaas-
       ta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetun Euroo-             1)    Ranskan tasavalta ei ole noudattanut sisävesiväylien tavara- ja
       pan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY 32 artik-                  matkustajaliikenteen kansallisten pätevyyskirjojen myöntämis-
       lan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä              perusteiden harmonisoinnista yhteisössä 23 päivänä heinäkuu-
       määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä                  ta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/50/EY mukaisia
       lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.                              velvoitteitaan, koska se ei ole määräajassa antanut tämän
                                                                                direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
                                                                                hallinnollisia määräyksiä.
2)     Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
       denkäyntikulut.
                                                                              2)    Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                                kulut.
(1) EYVL C 45, 10.2.2001.
                                                                              (1) EYVL C 45, 10.2.2001.


title: Asia C-347/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 8.7.2010 — A. Salemink v. Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (UWV)

text:
               11.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 246/32

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 8.7.2010 — A. Salemink v. Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (UWV)
   (Asia C-347/10)
   ()
   2010/C 246/53
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Amsterdam

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: A. Salemink

      Vastaaja: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (UWV)

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Ovatko Euroopan yhteisön oikeuteen kuuluvat säännöt, joilla pyritään toteuttamaan työntekijöiden vapaa liikkuvuus, erityisesti asetuksen N:o 1408/71 (1) I ja II osaston säännökset sekä EY:n perustamissopimuksen 39 artikla (josta on tullut SEUT 45 artikla) ja 299 artikla (josta on tullut SEU 52 artikla yhdessä SEUT 355 artiklan kanssa) esteenä sille, että työntekijä, joka työskentelee Alankomaiden alueen ulkopuolella kiinteällä rakennelmalla Alankomaiden mannerjalusta-alueella Alankomaihin sijoittautuneen työnantajan palveluksessa, ei kuulu kansalliseen lainsäädäntöön perustuvien työntekijöiden sosiaalivakuutusten piiriin yksinomaan siitä syystä, että hän ei asu Alankomaissa vaan toisessa jäsenvaltiossa (esillä olevassa tapauksessa Espanjassa), myös jos hän on Alankomaiden kansalainen ja myös jos hänellä on ollut mahdollisuus ottaa vapaaehtoinen vakuutus ehdoin, jotka ovat olennaisesti samat kuin pakollisen vakuutuksen ehdot?

      (1)  Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annettu asetus (EYVL L 149, s. 2).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto) 16 päivänä syyskuuta 2004, asiassa C-28/03 (Symvoulio tis Epikrateiasin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Epikouriko kefalaio vastaan Ypourgos Anaptyxis (Vakuutukset — Ensimmäisen direktiivin 73/239/ETY 15 ja 16 artikla — Ensimmäisen direktiivin 79/267/ETY 17 ja 18 artikla — Vakuutusyrityksen toimiluvan peruuttamista seuraava selvitystilamenettely — Työsuhdesaatavien ja vakuutussaatavien keskinäinen etuoikeusjärjestys)

text:
               6.11.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 273/7

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   16 päivänä syyskuuta 2004,
   asiassa C-28/03 (Symvoulio tis Epikrateiasin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Epikouriko kefalaio vastaan Ypourgos Anaptyxis (1)

   (Vakuutukset - Ensimmäisen direktiivin 73/239/ETY 15 ja 16 artikla - Ensimmäisen direktiivin 79/267/ETY 17 ja 18 artikla - Vakuutusyrityksen toimiluvan peruuttamista seuraava selvitystilamenettely - Työsuhdesaatavien ja vakuutussaatavien keskinäinen etuoikeusjärjestys)
   (2004/C 273/13)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asiassa C-28/03, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Symvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 23.10.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 24.1.2003, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Epikouriko kefalaio vastaan Ypourgos Anaptyxis, ja jossa väliintulijana on Osompondia Asfalistikon Syllogon Ellados, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit A. Rosas, S. von Bahr, R. Silva de Lapuerta ja K. Lenaerts (esittelevä tuomari), julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 16.9.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Muun ensivakuutusliikkeen kuin henkivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 24 päivänä heinäkuuta 1973 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 73/239/ETY 15 ja 16 artikla, sellaisena kuin tämä direktiivi on muutettuna muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta, säännöksistä, joilla helpotetaan palvelujen tarjoamisen vapauden tehokasta käyttämistä, sekä direktiivin 73/239/ETY muuttamisesta 22 päivänä kesäkuuta 1988 annetulla toisella neuvoston direktiivillä 88/357/ETY ja muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta (kolmas vahinkovakuutusdirektiivi) 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/49/ETY, sekä henkivakuutuksen ensivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 5 päivänä maaliskuuta 1979 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 79/267/ETY 17 ja 18 artikla, sellaisena kuin tämä direktiivi on muutettuna henkivakuutuksen ensivakuutusliikettä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta, säännöksistä, joilla helpotetaan palvelujen tarjoamisen vapauden tehokasta käyttämistä, sekä direktiivin 79/267/ETY muuttamisesta 8 päivänä marraskuuta 1990 annetulla toisella neuvoston direktiivillä 90/619/ETY ja henkivakuutuksen ensivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 79/267/ETY ja 90/619/ETY muuttamisesta (kolmas henkivakuutusdirektiivi) 10 päivänä marraskuuta 1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/96/ETY eivät ole esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan vakuutusteknisen vastuuvelan kattavia varoja voidaan vakuutusyrityksen konkurssissa, selvitystilassa tai vastaavassa maksukyvyttömyystilanteessa käyttää työsuhdesaatavien suorittamiseen ennen vakuutussaatavien suorittamista, kun tässä lainsäädännössä näille viimeksi mainituille myönnetään etuoikeus, joka kohdistuu varoihin, jotka joka tapauksessa käsittävät vakuutusteknisen vastuuvelan kattavien varojen lisäksi muitakin yrityksen varoja ja jotka voidaan ministeriön päätöksellä laajentaa koskemaan kaikki yrityksen vallinnassa olevat varat.

      (1)  EUVL C 70, 22.3.2003.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 23 päivänä maaliskuuta 2000 asiassa C-327/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi 93/15/ETY)

text:
C 149/10                  FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          27.5.2000
2. Asetuksen N:o 2454/93 454 artiklan 3 kohdan kolmatta ja                   on antanut 23.3.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on
     neljättä alakohtaa on tulkittava niin, että niissä säädettyä            seuraava:
     hyvitysmenetelmää sovelletaan myös tapauksessa, jossa rikko-
     muksen todennut jäsenvaltio on kantanut tullit ja muut maksut,          1. Ranskan tasavalta ei ole noudattanut siviilikäyttöön tarkoitettu-
     vaikka oli hyväksyttävällä tavalla esitetty todisteet siitä, että            jen räjähdystarvikkeiden markkinoille saattamista ja valvontaa
     rikkomus oli tosiasiallisesti tapahtunut toisessa jäsenvaltiossa.            koskevien säännösten yhdenmukaistamisesta 5 päivänä huhti-
                                                                                kuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/15/ETY mukaisia
3. Asetuksen N:o 2454/93 454 artiklan 3 kohdan ensimmäistä                        velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa
     alakohtaa ja 455 artiklan 1 kohtaa on tulkittava niin, että sen              direktiivin 9-12 artiklan noudattamisen edellyttämiä lakeja,
     jäsenvaltion tulliviranomaisilla, jossa rikkomus tai säännönvas-             asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
     taisuus on todettu, ei ole oikeutta asettaa TIR-carnet’n haltijalle     2. Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
     kolmen kuukauden määräaikaa rikkomuksen tai säännönvastai-                   kulut.
     suuden tapahtumapaikkaa koskevien hyväksyttävien todisteiden
     esittämiselle. Asetuksen N:o 2454/93 454 artiklan 3 kohdan
     ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu määräaika rikkomuksen             (1) EYVL C 327, 24.10.1998.
     tai säännönvastaisuuden tapahtumapaikkaa koskevien todistei-
     den esittämiselle on yksi vuosi.
(1) EYVL C 312, 10.10.1998; EYVL C 20, 23.1.1999.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                28 päivänä maaliskuuta 2000
                                                                             asiassa C-158/97 (Staatsgerichtshof des Landes Hessenin
                                                                             esittämä ennakkoratkaisupyyntö), joka koskee normi-
                                                                             kontrollimenettelyä, jossa asian virellepanijoita ovat
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                           Georg Badeck ym. (1)
                             (viides jaosto)                                 (Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu – Hallinnon
                                                                               työpaikat – Toimenpiteet, joilla edistetään naisen asemaa)
                   23 päivänä maaliskuuta 2000                                                          (2000/C 149/17)
asiassa C-327/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                        Ranskan tasavalta (1)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-                  (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                             vi 93/15/ETY)                                                   tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                             Asiassa C-158/97, jonka Staatsgerichtshof des Landes Hessen
                           (2000/C 149/16)                                   (Saksa) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
                                                                             (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistui-
                                                                             men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui-
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                           messa vireillä olevassa normikontrollimenettelyssä, jossa asian
                                                                             vireillepanijoina ovat Georg Badeck ym., Hessische Minister-
                                                                             präsidentin ja Landesanwalt beim Staatsgerichtshof des Landes
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen             Hessenin osallistuessa asian käsittelyyn, ennakkoratkaisun
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                        miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteutta-
                                                                             misesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutuk-
Asiassa C-327/98, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-                     seen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9 päivänä helmikuu-
hinään R. Wainwright ja O. Couvert-Castéra) vastaan Ranskan                  ta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY (EYVL
tasavalta (asiamiehinään K. Rispal-Bellanger ja D. Wibaux),                  L 39, s. 40) 2 artiklan 1 ja 4 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen
jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että               tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́-
Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuk-                 guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J. C. Moitinho de Almei-
sen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyssä määrä-               da ja R. Schintgen sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn (esittelevä
ajassa antanut siviilikäyttöön tarkoitettujen räjähdystarvikkei-             tuomari), C. Gulmann, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann ja
den markkinoille saattamista ja valvontaa koskevien                          M. Wathelet, julkisasiamies: A. Saggio, kirjaaja: johtava hallin-
säännösten yhdenmukaistamisesta 5 päivänä huhtikuuta 1993                    tovirkamies H. A. Rühl, on antanut 28.3.2000 tuomion, jonka
annetun neuvoston direktiivin 93/15/ETY (EYVL C 121,                         tuomiolauselma on seuraava:
s. 20) 9-12 ja 14 artiklan noudattamisen edellyttämiä lakeja,
asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, yhteisöjen tuomioistuin              Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta
(viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja                mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla
D. A. O. Edward sekä tuomarit L. Sevón (esittelevä tuomari),                etenemiseen sekä työoloissa 9 päivänä helmikuuta 1976 annetun
C. Gulmann, J.-P. Puissochet ja P. Jann, julkisasiamies: A. Sag-             neuvoston direktiivin 76/207/ETY 2 artiklan 1 ja 4 kohdan kanssa
gio, kirjaaja: johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau,                ei ole ristiriidassa kansallinen lainsäädäntö


title: Asia F-34/07: Kanne 13.4.2007 — Carina Skareby v. komissio

text:
               9.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/27

         Kanne 13.4.2007 — Carina Skareby v. komissio
   (Asia F-34/07)
   (2007/C 129/46)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Carina Skareby (Bishkek, Kirgisia) (edustajat: asianajajat S. Rodrigues ja C. Bernard-Glanz)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Kantajan vaatimukset

               —

               kantajan urakehitystä koskeva arviointikertomus vuodelta 2005 on kumottava

               —

               nimittävän viranomaisen päätös, jolla hylättiin kantajan oikaisuvaatimus, on hylättävä siltä osin kuin se on tarpeen

               —

               nimittävälle viranomaiselle on ilmoitettava riitautettujen päätösten kumoamisen vaikutuksista ja etenkin uuden arviointikertomuksen hyväksymisestä vuoden 2005 osalta, tällä kertaa henkilöstösääntöjä noudattaen

               —

               nimittävä viranomainen on velvoitettava korvaamaan kantajalle: i) kohtuuden mukaan (ex aequo et bono) määritelty 15 000 euron suuruinen summa korvauksena hänelle aiheutuneista henkisistä vahingoista; ii) kohtuuden mukaan (ex aequo et bono) määritelty 15 000 euron suuruinen summa korvauksena ammatillisesta vahingosta; iii) ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kohtuulliseksi katsoma summa korvauksena taloudellisesta vahingosta, jokainen mainittu summa laillisine viivästyskorkoineen siitä päivästä lukien, jolloin ne tulevat maksettaviksi

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja väittää kanteensa tueksi ensinnäkin, että urakehitystä koskevan arviointikertomuksen laatimista koskevia sääntöjä ei ole noudatettu. Hallinto on rikkonut henkilöstösääntöjen 43 artiklan yleisillä täytäntöönpanosäännöksillä luotuja menettelysääntöjä ja tehnyt ilmeisiä arviointivirheitä.
   Kantaja vetoaa seuraavaksi puolustautumisoikeuksien, hyvän hallintotavan periaatteen ja huolenpitovelvollisuuden loukkaamiseen.
   Lopuksi hän väittää, että hallinto on käyttänyt väärin harkintavaltaa ja menettelyä.


title: Asia T-306/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.9.2014 – Spirlea v. komissio (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — 4 artiklan 2 kohdan kolmas luetelmakohta — Komission Saksan liittotasavallalle EU Pilot -menettelyssä lähettämät tietojensaantipyynnöt — Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen — Velvollisuus konkreettiseen ja tapauskohtaiseen arviointiin — Ylivoimainen yleinen etu — Oikeus tutustua asiakirjan osiin — Perusteluvelvollisuus)

text:
               10.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 395/38

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.9.2014 – Spirlea v. komissio
      (Asia T-306/12) (1)

      ((Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - 4 artiklan 2 kohdan kolmas luetelmakohta - Komission Saksan liittotasavallalle EU Pilot -menettelyssä lähettämät tietojensaantipyynnöt - Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen - Velvollisuus konkreettiseen ja tapauskohtaiseen arviointiin - Ylivoimainen yleinen etu - Oikeus tutustua asiakirjan osiin - Perusteluvelvollisuus))
      (2014/C 395/46)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Darius Nicolai Spirlea ja Mihaela Spirlea (Capezzano Pianore, Italia) (edustajat: aluksi asianajajat V. Foerster ja T. Pahl, sitten V. Foerster ja E. George

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamies: P. Costa de Oliveira, avustajinaan aluksi asianajajat A. Krämer ja R. Van der Hout, sitten R. Van der Hout)

         Väliintulijat, jotka tukevat kantajan vaatimuksia: Tanskan kuningaskunta (asiamiehet: aluksi V. Pasternak Jørgensen ja C. Thorning, sitten C. Thorning ja K. Jørgensen), Suomen tasavalta (asiamies: S. Hartikainen) ja Ruotsin kuningaskunta (asiamiehet: aluksi C. Meyer-Seitz, A. Falk, C. Stege, S. Johannesson, U. Persson, K. Ahlstrand-Oxhamre ja H. Karlsson, sitten C. Meyer-Seitz, A. Falk, U. Persson, L. Swedenborg, C. Hagerman ja E. Karlsson)

         Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek, T. Müller ja D. Hadroušek) ja Espanjan kuningaskunta (asiamiehet: aluksi abogado del Estado S. Centeno Huerta, sitten abogado del Estado M. J. García-Valdecasas Dorrego)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan 21.6.2012 tehty komission päätös, jolla kantajilta on evätty oikeus tutustua kahteen tietojensaantipyyntöön, jotka komissio on 10.5. ja 10.10.2011 lähettänyt Saksan liittotasavallalle EU Pilot -menettelyssä 2070/11/SNCO.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Kukin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 273, 8.9.2012.


title: Asia C-128/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 16.7.2009 (Tribunal de première instance de Liègen (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Jacques Damseaux v. Belgian valtio (Pääomien vapaa liikkuvuus — Irtaimesta omaisuudesta saatujen tulojen verotus — Kaksinkertaisen verotuksen estämiseksi tehty sopimus — Jäsenvaltioille EY 293 artiklan nojalla kuuluva velvollisuus)

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/18

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 16.7.2009 (Tribunal de première instance de Liègen (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Jacques Damseaux v. Belgian valtio
   (Asia C-128/08) (1)

   (Pääomien vapaa liikkuvuus - Irtaimesta omaisuudesta saatujen tulojen verotus - Kaksinkertaisen verotuksen estämiseksi tehty sopimus - Jäsenvaltioille EY 293 artiklan nojalla kuuluva velvollisuus)
   2009/C 267/30
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal de première instance de Liège

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Jacques Damseaux

      Vastaaja: Belgian valtio

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal de première instance de Liège — EY 56, EY 58 ja EY 293 artiklan tulkinta — Ulkomaista alkuperää olevien osinkotulojen verottaminen asuinvaltioon sijoittautuneesta yhtiöstä peräisin olevia osinkotuloja raskaammin — Pääomien vapaan liikkuvuuden rajoitus — Kaksinkertaisen verotuksen estämiseksi tehtyjen sopimusten ulottuvuus — Jäsenvaltioille EY 293 nojalla kuuluvat velvollisuudet

      Tuomiolauselma

   Koska yhteisön oikeudessa ei sen nykytilassa vahvisteta pääasian kaltaisen tilanteen osalta yleisiä perusteita toimivallan jakamiseksi jäsenvaltioiden välillä, kun on kyse kaksinkertaisen verotuksen poistamisesta Euroopan yhteisössä, EY 56 artikla ei ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kahdenväliselle verosopimukselle, jonka nojalla jäsenvaltioon sijoittautuneen yhtiön toisessa jäsenvaltiossa asuvalle osakkeenomistajalle jakamia osinkoja voidaan verottaa näissä molemmissa jäsenvaltioissa ja jossa ei määrätä, että sillä jäsenvaltiolla, jossa osakkeenomistaja asuu, on ehdoton velvollisuus estää tästä aiheutuva oikeudellinen kaksinkertainen verotus.

      (1)  EUVL C 142, 7.6.2008.


title: Asia T-369/12: Kanne 20.8.2012 — American Express Marketing & Development v. SMHV (EUROPE IP ZONE)

text:
               20.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/13

         Kanne 20.8.2012 — American Express Marketing & Development v. SMHV (EUROPE IP ZONE)
   (Asia T-369/12)
   2012/C 319/24
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: American Express Marketing & Development Corp. (New York, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat V. Spitz, A. Gaul, T. Golda ja S. Kirschstein-Freund)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 12.6.2012 tekemä päätös asiassa R 1451/2011-2 on kumottava

               —

               toissijaisesti sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 12.6.2012 tekemää päätöstä asiassa R 1451/2011-2 on muutettava ja on katsottava, että valitus on perusteltu, ja

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan valitusmenettelystä aiheutuneet kulut sekä oikeudenkäyntikulut unionin yleisessä tuomioistuimessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki EUROPE IP ZONE luokkaan 42 kuuluvia palveluja varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 9488032

      Tutkijan päätös: Tavaramerkkihakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen.


title: Asia C-391/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší správní soud (Tšekki) on esittänyt 14.7.2016 – M v. Ministerstvo vnitra

text:
               26.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 350/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší správní soud (Tšekki) on esittänyt 14.7.2016 – M v. Ministerstvo vnitra
   (Asia C-391/16)
   (2016/C 350/20)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Nejvyšší správní soud

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: M

      Muu osapuoli: Ministerstvo vnitra

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/95/EU (1) 14 artiklan 4 ja 6 kohta pätemättömiä sillä perusteella, että niillä rikotaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 18 artiklaa, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 78 artiklan 1 kohtaa ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja unionin oikeuden yleisiä periaatteita?

      (1)  EUVL 2011, L 337, s. 9.


title: Asia C-258/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.4.2013 (Supreme Courtin (Iralanti) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Peter Sweetman ym. v. An Bord Pleanala (Ympäristö — Direktiivi 92/43/ETY — 6 artikla — Luontotyyppien suojelu — Erityisten suojelutoimien alueet — Suunnitelman tai hankkeen suojelualueelle aiheuttamien vaikutusten arviointi — Sovellettavat kriteerit sen arvioimiseksi, miten todennäköisesti tällainen suunnitelma tai hanke vaikuttaa asianomaisen alueen koskemattomuuteen — Lough Corribin alue — Galwayn kaupungin N6-ohikulkutiehanke)

text:
               1.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.4.2013 (Supreme Courtin (Iralanti) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Peter Sweetman ym. v. An Bord Pleanala
   (Asia C-258/11) (1)

   (Ympäristö - Direktiivi 92/43/ETY - 6 artikla - Luontotyyppien suojelu - Erityisten suojelutoimien alueet - Suunnitelman tai hankkeen suojelualueelle aiheuttamien vaikutusten arviointi - Sovellettavat kriteerit sen arvioimiseksi, miten todennäköisesti tällainen suunnitelma tai hanke vaikuttaa asianomaisen alueen koskemattomuuteen - Lough Corribin alue - Galwayn kaupungin N6-ohikulkutiehanke)
   2013/C 156/06
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supreme Court

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Peter Sweetman, Irlanti, Attorney General ja Minister for the Environment, Heritage and Local Government

      Vastaaja: An Bord Pleanala

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Supreme Court, Irlanti — Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (EYVL L 206, s. 7) 6 artiklan 3 ja 4 kohdan tulkinta — Suunnitelman tai hankkeen suojelualueelle aiheuttamien vaikutusten arviointi — Sovellettavat kriteerit sen arvioimiseksi, miten todennäköisesti tällainen suunnitelma tai hanke vaikuttaa asianomaisen alueen koskemattomuuteen — Ennalta varautumisen periaatteen soveltamisen seuraukset — Sellaisen tien rakentaminen, jonka linjaus halkaisee erityisten suojelutoimien alueeksi ehdotetun alueen

      Tuomiolauselma

   Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että suunnitelma tai hanke, joka ei liity suoranaisesti alueen käyttöön tai ole sen kannalta tarpeellinen, vaikuttaa kyseisen alueen koskemattomuuteen, jos se voi estää asianomaisen alueen niiden perustavanlaatuisten ominaispiirteiden kestävän säilyttämisen, jotka liittyvät sellaisen ensisijaisesti suojeltavan luontotyypin esiintymiseen, jonka suojelutavoite on oikeuttanut asianomaisen alueen merkitsemisen yhteisön tärkeänä pitämien alueiden luetteloon direktiivissä tarkoitetulla tavalla. Tämän arvioimiseksi on sovellettava ennalta varautumisen periaatetta.

      (1)  EUVL C 226, 30.7.2011.


title: Asia C-461/14: Kanne 7.10.2014 – Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta

text:
               22.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 462/16

         Kanne 7.10.2014 – Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-461/14)
   (2014/C 462/25)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Wilms ja D. Loma-Osorio Lerena)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY (1), sellaisena kuin se on muutettuna direktiiveillä 97/11/EY (2) ja 2003/35 (3), 3 artiklan mukaisia velvoitteitaan eikä luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetun direktiivin 2009/147/EY (4) 4 artiklan 4 kohdan mukaisia velvoitteitaan ennen alueen osoittamista erityiseksi suojelualueeksi 29.7.2008 eikä luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetun direktiivin 92/43/ETY (5) 6 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan kyseisestä päivästä lähtien, jolloin alue osoitettiin erityiseksi suojelualueeksi.

               —

               Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Asiaa koskevat tosiseikat liittyvät Sevillan ja Almerían välistä uutta suurten nopeuksien rautatielinjaa koskevaan suunnitelmaan, osuuksiin ”Marchena-Osuna I”, ”Marchena-Osuna II” ja ”Variante de Osuna” sekä siihen, että Espanjan viranomaiset mahdollisesti soveltavat ympäristövaikutusten arvioinnista ja luonnonvaraisten lintujen suojelusta annettujen direktiivien ja luontotyyppidirektiivin asiaa koskevia säännöksiä virheellisesti. Tähän johtopäätökseen on tultu ottaen erityisesti huomioon tämän Andalusian kautta kulkevan rautatielinjan rakennustöiden ja tulevan liikennöinnin vaikutukset Campiñas de Sevillan erityiseen lintujensuojeluealueeseen, jonka läpi rautatielinjan on suunniteltu menevän, vaikkei näitä vaikutuksia ole saatettu asianmukaisesti komission arvioitaviksi.

      (1)  Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annettu neuvoston direktiivi 85/337/ETY (EYVL L 175, s. 40).

      (2)  Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY muuttamisesta 3.3.1997 annettu neuvoston direktiivi 97/11/EY (EYVL L 73, s. 5).

      (3)  Yleisön osallistumisesta tiettyjen ympäristöä koskevien suunnitelmien ja ohjelmien laatimiseen sekä neuvoston direktiivien 85/337/ETY ja 96/61/EY muuttamisesta yleisön osallistumisen sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeuden osalta 26.5.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/35/EY (EUVL L 156, s. 17).

      (4)  Luonnonvaraisten lintujen suojelusta 30.11.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/147/EY (EUVL 2010, L 20, s. 7).

      (5)  Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/43/ETY (EYVL L 206, s. 7).


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (ensimmäinen jaosto), 6 päivänä marraskuuta 1997, asiassa C-261/96, (Corte d'appello di Venezian esittämä ennakkoratkaisupyyntö) Conserchimica Srl vastaan Amministrazione delle Finanze dello Stato (Tullit - Tuontitullien kantaminen jälkitullauksin - Vanhentumisaika)

text:
C 387/6             RFT                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        20.12.97
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                 vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksikön
                    ( ensimmäinen jaosto ),                            virkamiehet Helene Michard ja Barry Doherty, ja prosessi
                                                                       osoite Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön virka
                6 päivänä marraskuuta 1997,                            mies Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner.
asiassa C-261/96, ( Corte d'appello di Venezian esittämä
ennakkoratkaisupyyntö ) Conserchimica Sri vastaan Ammi                Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
           nistrazione delle Finanze dello Stato (')
(Tullit — Tuontitullien kantaminen jälkitullauksin —                   — toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut EY:n perustamis
                        Vanhentumisaika)                                     sopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
                          ( 97/C 387/10 )                                    kantanut arvonlisäveroa Irlannissa käytössä olevista
                                                                             tie- ja siltamaksuista kuudennen arvonlisäverodirektii
                                                                             vin (') 2 artiklan ja 4 artiklan 1 , 2 ja 5 kohdan vastai
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)                               sesti ja koska se ei ole antanut komission käyttöön
                                                                             vastaavia yhteisön omia varoja viivästyskorkoineen,
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan               — velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Asiassa C-261 /96 , jonka Corte d'appello di Venezia (Italia )
on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
                                                                       Arvonlisävero
nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadak
seen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa
asiassa Conserchimica Sri vastaan Amministrazione delle                Verolliset liiketoimet
Finanze dello Stato ennakkoratkaisun tuonti- tai vientitul
lien maksamisvelvoitteen sisältävään tullimenettelyyn
ilmoitetuista tavaroista velalliselta kantamatta jääneiden             Käsiteltävänä oleva asia koskee pääasiallisesti sitä, ovatko
tuonti- tai vientitullien kantamisesta jälkitullauksin 24 päi         tietyt liiketoimet arvonlisäveron alaisia . Tämän vuoksi on
vänä    heinäkuuta     1979      annetun     neuvoston  asetuksen      määriteltävä täsmälleen se, milloin veroa on kannettava.
( ETY) N:o 1697/79 ( EYVL L 197, 3.8.1979, s. 1 ) 2 artik             Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 2 artiklan 1 kohdassa
lan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin ( ensimmäinen                 säädetään, että arvonlisäveroa on kannettava " verovelvol
jaosto), toimien kokoonpanossa: D. A. O. Edward ( esitte              lisen tässä ominaisuudessaan maan alueella suorittamasta
levä tuomari ), joka hoitaa jaoston puheenjohtajan tehtä              vastikkeellisesta tavaroiden luovutuksesta ja palvelujen
viä, sekä tuomarit P. Jann ja L. Sevon, julkisasiamies:                suorituksesta ". Direktiivin 4 artiklassa annetaan muutama
M. B. Elmer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 6 . 11.1997 tuo           määritelmä :
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
                                                                        " 1 . 'Verovelvollisella' tarkoitetaan jokaista, joka itsenäi
 Tuonti- tai vientitullien maksamisvelvoitteen sisältävään                     sesti harjoittaa missä tahansa jotakin 2 kohdassa tar
 tullimenettelyyn ilmoitetuista tavaroista velalliselta kanta                 koitettua taloudellista toimintaa, riippumatta tämän
 matta jääneiden tuonti- tai vientitullien kantamisesta jälki                 toiminnan tarkoituksesta tai tuloksesta .
 tullauksin 24 päivänä heinäkuuta 1979 annetun neuvoston
asetuksen (ETY) N:o 1697/79 2 artiklan 1 kohdan toista
                                                                          2 . Edellä 1 kohdassa tarkoitettua taloudellista toimintaa
 alakohtaa ei sovelleta tullimenettelyyn ilmoitetusta tava
 rasta kantamatta jääneisiin tulleihin, jos tullien maksamis                  on kaikki tuottajan, kauppiaan tai palvelujen suoritta
 velvollisuus on syntynyt ennen asetuksen voimaantuloa.                        jan harjoittama toiminta         . Taloudellisena toimin
                                                                               tana on pidettävä myös liiketoimintaa, joka käsittää
                                                                               aineellisen tai aineettoman omaisuuden hyödyntä
 (M EYVL C 269, 14.9.1996 .                                                    mistä jatkuvaluontoisessa tulonsaantitarkoituksessa ."
                                                                               ( kursivointi tässä )
                                                                        Komissio katsoo, että eräs esimerkki " aineellisen tai ai
 Euroopan yhteisöjen komission 21.10.1997 Irlantia vas                 neettoman omaisuuden hyödyntämisestä jatkuvaluontoi
                       taan nostama kanne                               sessa tulonsaantitarkoituksessa " on tien ylläpitäminen ja
                                                                        maksun periminen sen käyttämisestä . Näin ollen tällainen
                         ( Asia C-358/97)                               toiminta on taloudellista toimintaa ja sitä harjoittava hen
                                                                        kilö on siten kuudennessa arvonlisäverodirektiivissä tar
                            ( 97/C 387/ 11 )
                                                                        koitettu verovelvollinen .
 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.10.1997                    Komissio katsoo, että kuudennen direktiivin soveltamis
 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia                  alaan kuuluva toiminta on direktiivin 4 artiklan 1 kohdan


title: Asian C-142/02 poistaminen rekisteristä

text:
24.1.2004                FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                      C 21/29
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                Asian C-135/02 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2004/C 21/54)
Komission mukaan useat Saksan osavaltioiden antamat sään-
nökset (jotka ovat 24.2.1995 annetun liittovaltion lämmitysa-
setuksen mukaisia) ovat kaasumaisia polttoaineita käyttäviä
laitteita koskevan direktiivin 90/396/ETY vastaisia. Kyse on              Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 30.9.2003
määräyksistä, jotka koskevat                                              antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                          tu asia C-135/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
–     kaasulla toimivia lämpökattiloita, jotka tuottavat lämpöä           Saksan liittotasavalta.
      yli 50 kW ja jotka voidaan asentaa ainoastaan erillisiin
      tiloihin;                                                           (1) EYVL C 131, 1.6.2002.
–     tiettyjä kaasulla toimivia lämpökattiloita, jotka on varus-
      tettava sellaisella turvalaitteella, joka estää sen, että ilman
      hiilimonoksidipitoisuus nousisi korkeammaksi kuin
      30 ppm ja
                                                                                Asian C-142/02 (1) poistaminen rekisteristä
–     kaasulla toimivia lämpökattiloita, jotka on varustettava
      laitteella, joka tietyillä edellytyksillä sulkee kaasunsyötön.                              (2004/C 21/55)
Tämä johtaa siihen, että direktiivissä tarkoitettujen laitteiden
markkinoille saattaminen kyseisissä osavaltioissa estyy, sillä            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.9.2003
direktiivissä jo määritetyistä seikoista, kuten laitteiden asenta-        antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
misesta muualle kuin asuintilaan, polttamattoman kaasun                   tu asia C-142/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
vuotojen estämisestä, räjähdysvaarasta yms., säädetään näissä             Luxemburgin suurherttuakunta.
osavaltioissa lisäksi kansallisilla säännöksillä.
                                                                          (1) EYVL C 131, 1.6.2002.
Saksan liittotasavalta katsoo, että kun otetaan huomioon
ihmisten turvallisuus sekä ihmisten elämän ja terveyden suoje-
leminen polttoaineilla toimivien laitteiden aiheuttamalta yleis-
eltä vaaralta, jäsenvaltioilla on kansallisten rakennusmääräys-
ten perusteella toimivalta parantaa tällaisten laitteiden turvalli-
                                                                                Asian C-228/02 (1) poistaminen rekisteristä
suustasoa asianmukaisesti. Komissio riitauttaa tämän väitteen
ja huomauttaa, että direktiivissä säädetään ”uuden lähestymis-
tavan” mallin mukaisesti tyhjentävästi niistä seikoista, jota se                                  (2004/C 21/56)
koskee, joten näitä seikkoja koskevien kansallisten säännösten
antaminen ei enää tule kyseeseen.
                                                                          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 17.9.2003
                                                                          antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
(1) EYVL L 196, s. 15.                                                    tu asia C-228/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                          Luxemburgin suurherttuakunta.
                                                                          (1) EYVL C 180, 27.7.2002.
Yhdistetyjen asioiden C-157/01 P ja C-169/01 P (1) poista-
                         minen rekisteristä
                                                                                Asian C-229/02 (1) poistaminen rekisteristä
                           (2004/C 21/53)
                                                                                (2004/C 21/57)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 17.9.2003
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 18.9.2003
tu yhdistetyt asiat C-157/01 P ja 169/01 P: Saksan liittotasaval-         antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
ta vastaan RAG Aktiengesellschaft ja UK Coal vastaan Euroo-               tu asia C-229/02 (Bundesvergabeamtin esittämä ennakkorat-
pan yhteisöjen komissio.                                                  kaisu pyyntö): Bietergemeinschaft debis/AC ym. vastaan
                                                                          Hauptverband der österreichischen Sozialversicherungsträger.
(1) EYVL C 200, 14.7.2001. EYVL C 168, 30.6.2001.                         (1) EYVL C 219, 14.9.2002.


title: Asia T-486/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.3.2011 — Ford Motor v. SMHV — Alkar Automotive (CA) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin CA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Yhteisön tavaramerkeiksi rekisteröidyt aikaisempi sanamerkki KA ja aikaisempi kuviomerkki KA — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaran puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               7.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 139/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.3.2011 — Ford Motor v. SMHV — Alkar Automotive (CA)
   (Asia T-486/07) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin CA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Yhteisön tavaramerkeiksi rekisteröidyt aikaisempi sanamerkki KA ja aikaisempi kuviomerkki KA - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2011/C 139/30
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Ford Motor Company (Dearborn, Michigan, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja R. Ingerl)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Botis)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Alkar Automotive, SA (Derio, Espanja) (edustaja: asianajaja S. Alonso Maruri)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 25.10.2007 antamasta ratkaisusta (asia R 85/2006-4), joka koskee Ford Motor Companyn ja Alkar Automotive, SA:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Ford Motor Company velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 51, 23.2.2008.


title: Asia T-274/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2011 — Deutsche Bahn v. SMHV — DSB (IC4) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin IC4 rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön sanamerkki ICE ja aikaisempi kansallinen kuviomerkki IC — Perusteet, joiden nojalla arvioidaan sekaannusvaaraa — Suhteelliset hylkäysperusteet — Palvelujen samankaltaisuus — Merkkien samankaltaisuus — Aikaisemman tavaramerkin erottamiskyky — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               22.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/40

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2011 — Deutsche Bahn v. SMHV — DSB (IC4)
   (Asia T-274/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin IC4 rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön sanamerkki ICE ja aikaisempi kansallinen kuviomerkki IC - Perusteet, joiden nojalla arvioidaan sekaannusvaaraa - Suhteelliset hylkäysperusteet - Palvelujen samankaltaisuus - Merkkien samankaltaisuus - Aikaisemman tavaramerkin erottamiskyky - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2011/C 311/72
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Deutsche Bahn AG (Berliini, Saksa) (edustaja: asianajaja E. Haag)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: S. Schäffner)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: DSB (Kööpenhamina, Tanska) (edustaja: asianajaja T. Swanstrøm)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 30.4.2009 tekemästä päätöksestä R 1380/2007-1, joka koski Deutsche Bahn AG:n ja DSB:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 30.4.2009 tekemä päätös (asia R 1380/2007-1) ja SMHV:n väiteosaston 26.7.2007 tekemä päätös kumotaan.

               2)

               SMHV velvoitetaan korvaamaan Deutsche Bahn AG:lle sekä tästä oikeudenkäynnistä että valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut.

               3)

               SMHV ja DSB vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 220, 12.9.2009.


title: Asia C-550/03: Euroopan yhteisöjen komission 23.12.2003 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
6.3.2004                  FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 59/13
Näiden velvoitteiden noudattamatta jättämisestä seuraa, että                     –     yhteisön rautateiden kehittämisestä annetun neuvos-
Espanjan on maksettava omia varoja koskevan yhteisön lain-                             ton direktiivin 91/440/ETY muuttamisesta 26 päi-
säädännön mukaisia viivästyskorkoja. Vakiintuneen oikeus-                              vänä helmikuuta 2001 annetun Euroopan parla-
käytännön mukaan yhteisön omien varojen toteamisen velvol-                             mentin ja neuvoston direktiivin 2001/12/EY (1),
lisuuden, niiden säädetyssä määräajassa tapahtuvan komission
tilille merkitsemisen velvollisuuden ja lopuksi viivästyskorko-                  –     rautatieyritysten toimiluvista annetun neuvoston di-
jen – jotka on maksettava koko viivästymisen ajalta ja jotka                           rektiivin 95/18/EY muuttamisesta 26 päivänä helmi-
erääntyvät maksettaviksi oli komission tilille kirjaamisen vii-                        kuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neu-
västymisen syy mikä hyvänsä – maksamisen velvollisuuden                                voston direktiivin 2001/13/EY (2), eikä
välillä on olemassa erottamaton yhteys. Näin ollen Espanjan
viranomaisten sisäisiin menettelyihinsä tekemällä viittauksella
                                                                                –     rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeu-
ei ole mitään vaikutusta niillä olevaan viivästyskorkojen mak-
                                                                                den myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin
samista koskevaan velvollisuuteen. Jotta komissio voisi laskea
                                                                                käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodis-
näiden viivästyskorkojen määrän, Espanjan viranomaisilla on
                                                                                tusten antamisesta 26 päivänä helmikuuta 2001
velvollisuus toimittaa sille kaikki tarpeelliset tiedot koskien
                                                                                annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direk-
ajanjaksoja tileihin kirjaamisen, joka on omien varojen peri-
                                                                                tiivin 2001/14/EY (3),
mistä koskevien yhteisön säännösten mukaan asianmukainen
ajankohta omien varojen toteamista varten, ja Espanjan viran-
omaisten noudattamien käytäntöjen välillä. Espanjan kunin-                       mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisten
gaskunta ei ole noudattanut tätä velvollisuutta.                                 direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia
                                                                                ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei ainakaan ole
                                                                                ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle, ja
(1) Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annettu
     neuvoston asetus (ETY) N:o 2313/92 (EYVL L 302, 19.10.1992,           –     velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
     s. 1).                                                                      käyntikulut.
(2) Tullivelkaan perustuvien tuonti- tai vientitullien määrien kirjaami-
     sesta tileihin ja niiden maksamisen edellytyksistä 14 päivänä
     kesäkuuta 1989 annettu neuvoston asetus N:o 1854/89 (EYVL
     L 186, 30.6.1989, s. 1).
(3) Yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     soveltamisesta 22 päivänä toukokuuta 2000 tehty neuvoston
     asetus (EY, Euratom) (EYVL L 130, 31.5.2000, s. 1).
(4) Yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Eura-          Määräaika, jossa edellä mainitut direktiivit oli pantava täytän-
     tom soveltamisesta 29 päivänä toukokuuta 1989 tehty neuvoston         töön sisäisessä oikeusjärjestyksessä, on päättynyt 15.3.2003.
     asetus (ETY, Euratom) N:o 1552/89 (EYVL L 155, 7.6.1989, s. 1).
                                                                           (1) EYVL L 75, 15.3.2001, s. 1.
                                                                           (2) EYVL L 75, 15.3.2001, s. 26.
                                                                           (3) EYVL L 75, 15.3.2001, s. 29.
Euroopan yhteisöjen komission 23.12.2003 Helleenien
                 tasavaltaa vastaan nostama kanne
                                                                           Unilever Bestfoods (Irlanti) Ltd:n, aiemmin HB Ice Cream
                           (Asia C-550/03)                                 Ltd, 29.12.2003 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen en-
                                                                           simmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaos-
                                                                           ton asiassa T-65/98, Van den Bergh Foods Ltd, aiemmin
                            (2004/C 59/22)                                 HB Ice Cream Ltd, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
                                                                                23.10.2003 antamasta tuomiosta
                                                                                (Asia C-552/03 P)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.12.2003 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
                                                                                (2004/C 59/23)
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat sen oikeudellisen yksikön
virkamiehet Georgios Zavvos ja Wouter Wils.
                                                                           Unilever Bestfoods (Irlanti) Ltd, aiemmin HB Ice Cream Ltd, on
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                               valittanut 29.12.2003 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                           Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
–       toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut               men viidennen jaoston asiassa T-65/98 (1), Van den Bergh


title: Asia T-297/07: Kanne 1.8.2007 — TridonicAtco v. SMHV (Intelligent Voltage Guard)

text:
               6.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/21

         Kanne 1.8.2007 — TridonicAtco v. SMHV (Intelligent Voltage Guard)
   (Asia T-297/07)
   (2007/C 235/38)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: TridonicAtco (Dornbirn, Itävalta) (edustaja: asianajaja L. Wiltschek)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
   Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 31.5.2007 tekemää päätöstä (asia R 108/2007-2) on muutettava siten, että kansainvälinen sana- ja kuviomerkki N:o 874 778 ”Intelligent Voltage Guard” hyväksytään suojatuksi Euroopan yhteisössä

               —

               toissijaisesti edellä mainittu päätös on kumottava ja asia on palautettava sisämarkkinoiden harmonisointiviraston käsiteltäväksi

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan valitusmenettelystä ja oikeudenkäynnistä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”Intelligent Voltage Guard” luokkiin 9 ja 11 kuuluvia tavaroita varten (kansainvälinen rekisteröinti N:o 874 778).

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska tavaramerkki ”Intelligent Voltage Guard” on erottamiskykyinen.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia C-253/10: Kanne 19.5.2010 — Euroopan komissio v. Slovakia

text:
               17.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/14

         Kanne 19.5.2010 — Euroopan komissio v. Slovakia
   (Asia C-253/10)
   2010/C 195/21
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Tokár ja A. Marghelis)

      Vastaaja: Slovakian tasavalta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että Slovakian tasavalta ei ole noudattanut kaatopaikoista 26.4.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY 5 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole laatinut kansallista strategiaa kaatopaikoille sijoitettavan biohajoavan jätteen määrän vähentämiseksi kyseisen direktiivin 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti

               —

               Slovakian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin 1999/31/EY 5 artiklan 1 kohdan mukaan ”jäsenvaltioiden on laadittava kansallinen strategia kaatopaikoille sijoitettavan biohajoavan jätteen määrän vähentämiseksi viimeistään kahden vuoden kuluttua 18 artiklan 1 kohdassa säädetystä päivästä ja ilmoitettava komissiolle tästä strategiasta”. Direktiivin 18 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa: ”Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään kaksi vuotta sen voimaantulosta.” Kyseisen direktiivin 19 artiklan nojalla tämä direktiivi tuli voimaan 16.7.1999. Näin ollen direktiivin mukaisia velvoitteita oli noudatettava viimeistään 16.7.2001, ja siten velvollisuus kansallisen strategian laatimiseen oli 5 artiklan 1 kohdassa edellytetyllä tavalla täytettävä viimeistään 16.7.2003.
   Koska liittymisehdoista tehdyn asiakirjan 54 artiklassa ei määrätä muusta uusiin jäsenvaltioihin sovellettavasta määräajasta, Slovakian tasavallan oli 5 artiklan 1 kohdan nojalla laadittava kansallinen strategia kaatopaikoille sijoitettavan biohajoavan jätteen määrän vähentämiseksi liittymispäivänä eli 1.5.2004. Slovakian tasavalta ei ole ilmoittanut tästä strategista komissiolle tähän päivään mennessä.
   Euroopan komissio katsoo näin ollen, että Slovakian tasavalta ei ole noudattanut kaatopaikoista annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY 5 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan.


               24.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/1

         (2007/C 69/01)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 56, 10.3.2007

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 42, 24.2.2007

      EUVL C 20, 27.1.2007

      EUVL C 331, 30.12.2006

      EUVL C 326, 30.12.2006

      EUVL C 310, 16.12.2006

      EUVL C 294, 2.12.2006

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Asia T-483/14: Kanne 26.6.2014 – Banco de Albacete v. komissio

text:
               11.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/52

         Kanne 26.6.2014 – Banco de Albacete v. komissio
   (Asia T-483/14)
   2014/C 261/81
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Banco de Albacete, SA (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero, A. Lamadrid de Pablo ja A. Biondi)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin komissio katsoi, että toimia, jotka sen mukaan muodostavat Espanjan tax lease -järjestelmän, on pidettävä uutena valtiontukena ja sisämarkkinoille soveltumattomina

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 1 ja 4 artiklan, joissa eurooppalaisten taloudellisten etuyhtymien (ETEY) sijoittajat todetaan väitetyn tuen saajiksi ja jolla osoitetaan perintämääräys ainoastaan kyseisille sijoittajille

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 4 artiklan siltä osin kuin siinä määrätään väitettyjä tukia takaisin perittäviksi

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen 4 artiklan siltä osin kuin siinä lausutaan sijoittajien ja muiden yksiköiden välillä tehtyjen yksityisoikeudellisten sopimusten laillisuudesta

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin ne, joihin asiassa T-700/13, Bankia vastaan komissio, on jo vedottu.


title: Asia T-421/17: Kanne 6.7.2017 – Leino-Sandberg v. parlamentti

text:
               4.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 293/38

         Kanne 6.7.2017 – Leino-Sandberg v. parlamentti
   (Asia T-421/17)
   (2017/C 293/47)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Päivi Leino-Sandberg (Helsinki, Suomi) (edustajat: asianajajat O. Brouwer ja S. Schubert)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 3.4.2017 tehdyn parlamentin päätöksen, jolla evätään kantajalta oikeus tutustua päätökseen, joka on tehty 8.7.2015 vastauksena kolmannen osapuolen asetuksen N:o 1049/2001 perusteella tekemään uudistettuun hakemukseen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee ilmeistä arviointivirhettä ja perustelujen puuttumista sovellettaessa mainitun asetuksen 4 artiklan 2 kohdan toisen luetelmakohdan mukaista tuomioistuinkäsittelyn suojaa koskevaa poikkeusta.

                           —

                           Kantaja väittää, että asiakirja, johon on pyydetty saada tutustua, on lopullinen hallinnollinen asiakirja, joka ei saa suojaa luottamuksellisuuden tai minkään muun tutustumisoikeuden epäämistä koskevan syyn perusteella. Vaikka tällaista poikkeusta olisikin sovellettava nyt käsiteltävässä asiassa, kantaja väittää, että vastaaja on tehnyt ilmeisen tulkintavirheen tai soveltanut väärin poikkeusta, koska se ei ole todennut, miltä osin asiakirjan, johon on pyydetty saada tutustua, ilmaiseminen loukkaa tuomioistuinkäsittelyn suojaa.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka koskee oikeudellista virhettä, ilmeistä arviointivirhettä ja perustelujen puuttumista sovellettaessa mainitun asetuksen 4 artiklan 2 kohdan toisen luetelmakohdan mukaista ylivoimaisen yleisen edun kriteeriä.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka on esitetty toissijaisesti ja joka koskee oikeudellista virhettä, ilmeistä arviointivirhettä ja perustelujen puuttumista sovellettaessa mainitun asetuksen 4 artiklan 6 kohtaa.


title: Asia T-548/14: Kanne 24.7.2014 – Espanja v. komissio

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/69

         Kanne 24.7.2014 – Espanja v. komissio
   (Asia T-548/14)
   2014/C 315/114
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: valtionasiamies A. Rubio González)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan osittain 15.5.2014 tehdyn päätöksen, jossa todetaan, että yksittäistapauksessa tuontimaksujen periminen tietyn määrän osalta on oikeutettua ja toisen määrän osalta se ei ole oikeutettua (asia REM 03/2013) ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1) 220 artiklan 2 kohdan b alakohdan 5 alakohdan rikkomiseen.

                           —

                           Kantaja väittää tältä osin, että 21.5.2010 julkaistu tuojille tarkoitettu ilmoitus koskee yksinomaan Kolumbiasta ja El Salvadorista peräisin olevien tonnikalatuotteiden tuontia, eikä se koske Ecuadoria, ja se on vain yleinen ilmoitus siinä mielessä, ettei alkuperäkumulaatiota koskevia sääntöjenvastaisuuksia muissa maissa voida sulkea pois. Julkaistu ilmoitus vastaa Kolumbiaa ja El Salvadoria koskevia aiempia ilmoituksia, mutta sitä ei kuitenkaan voida mielivaltaisesti ulottaa muihin maihin yksinomaan sen vuoksi, että se sisältää yleisen viittauksen pelkkään sääntöjenvastaisuuden mahdollisuuteen.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu yhteisön tullikoodeksin 239 artiklan rikkomiseen

                           —

                           Kantaja väittää tältä osin, että nyt käsiteltävässä asiassa koko alkuperätodistusten saamismenettely suoritetaan toimivaltaisten viranomaisten vahvistamien sääntöjen mukaan; nämä soveltavat lainsäädäntöä väärin, laiminlyövät todistusten antamista koskevat velvoitteensa, eivätkä ne valvo asianmukaisesti järjestelmän toimintaa. Lisäksi kyseessä on ajallisesti jatkuva toiminta, jonka perusteella talouden toimijoille syntyy perusteltu luottamus. Tältä osin erityistilanteen tunnusmerkit täyttyvät tullietuuskohtelun puitteissa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 2454/93 220 artiklan 2 kohdan b alakohdan 5 alakohdan ja yhteisön tullikoodeksin rikkomiseen yhdessä soveltamisasetuksessa säädetyn alueellista kumulaatiota koskevan säännön kanssa

                           —

                           Kantaja väittää tältä osin, että koska kuuluminen samaan alueelliseen ryhmään liittyy suoraan alueelliseen kumulaation sääntöön ja koska tuojille tarkoitetussa ilmoituksessa kumulaatio sisältyy yleiseen viittaukseen sääntöjenvastaisuuksien mahdollisuudesta, tämä ei voi missään tapauksessa vaikuttaa oikeuteen vedota vilpittömään mieleen, jos kumulaatiosääntöä ei ole sovellettu niihin maihin, joita ilmoitus koskee. Tässä tapauksessa rajoitusta ei voida soveltaa tuonteihin, jotka eivät sisällä Kolumbiasta tai El Salvadorista peräisin olevia tuotteita.


title: Asia T-273/11: Kanne 30.5.2011 — Régie Networks ja NRJ Global v. komissio

text:
               30.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 226/27

         Kanne 30.5.2011 — Régie Networks ja NRJ Global v. komissio
   (Asia T-273/11)
   2011/C 226/55
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Régie Networks (Lyon, Ranska) ja NRJ Global (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat B. Geneste ja C. Vannini)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan tukiohjelmasta C 4/09 (ex N 679/97), jota Ranska on toteuttanut radioviestinnän hyväksi, 29.9.2010 tehdyn komission päätöksen K(2010) 6483 lopullinen, joka koskee Ranskan radioviestinnän hyväksi täytäntöön panemaa tukijärjestelmää (EUVL L 61, s. 22)

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu unionin tuomioistuimen asiassa C-333/07 22.12.2008 antaman tuomion oikeusvoiman huomiotta jättämiseen siltä osin kuin komissio ei ole noudattanut tuomion merkityksellisiä perusteluita ja tuomiolauselmaa, koska se ei ole tutkiessaan uudelleen kyseisen tukiohjelman yhteensopivuutta ottanut huomioon kyseisen tukiohjelman rahoitustapaa, joka komission oli unionin tuomioistuimen mukaan otettava huomioon.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu riidanalaisen päätöksen perusteluissa olevaan oikeudelliseen virheeseen siltä osin kuin komissio on keinotekoisesti erottanut lainvastaisen rahoitustavan kyseisestä tukiohjelmasta, vaikka se on todennut kontradiktorisen menettelyn aloittamisesta 16.9.2009 tehdyssä päätöksessään, että veron lainvastaisuudesta seuraa se, että kyseinen tukiohjelma on välttämättä ja välittömästi lainvastainen kokonaisuudessaan.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu palvelujen tarjoamisen vapautta koskevien perustamissopimuksen määräysten rikkomiseen siltä osin kuin todetaan, että tämän tukiohjelman rahoittamiseen käytettävä vero on lainvastainen sillä perusteella, että sen alueellisen määräytymisperusteen laskemista koskevat menettelyt ovat ristiriidassa palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen kanssa. Kantajat väittävät, että riidanalaisella päätöksellä määrätty osittainen korvaus ei voi missään tapauksessa muuttaa kyseisen tukiohjelman luonnetta eikä muuttaa sen luonnetta voitaisi takautuvasti perustamissopimuksen mukaiseksi.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu riidanalaisen päätöksen perustelujen riittämättömyyteen siltä osin kuin komissio ei ole selittänyt, miksi päätöksessä asetetut ehdot olivat omiaan saattamaan tukiohjelman yhteismarkkinoille soveltuvaksi siitä huolimatta, että rahoitustapa oli todettu yhteismarkkinoille soveltumattomaksi.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen siltä osin kuin kantajat väittävät, että komissio on loukannut suhteellisuusperiaatetta, kun se on päättänyt julistaa tukiohjelman yhteismarkkinoille soveltuvaksi asettamalla taannehtivia ehtoja sen sijaan, että se olisi yksinkertaisesti todennut tukijärjestelmän yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja samalla vapauttanut Ranskan tasavallan velvollisuudesta periä tuet takaisin niiden saajilta.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu menettelyn väärinkäyttöön ja asetuksen (EY) N:o 659/1999 7 artiklan rikkomiseen siltä osin kuin komissio on tehnyt muodollisen tutkintamenettelyn päätteeksi, vaikka sen lisäksi, että sen epäilyt tukiohjelman soveltumisesta yhteismarkkinoille eivät ole hälvenneet, se on tullut vakuuttuneeksi siitä, että tukijärjestelmä oli yhteismarkkinoille soveltumaton. Komissio on rikkonut asetuksen N:o 569/1999 säännöksiä ja siten käyttänyt menettelyjä väärin.


title: Asia T-96/05: Monte di Massima s.a.s. di Pruneddu Leonardo & C:n 16.2.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               14.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 115/26

         Monte di Massima s.a.s. di Pruneddu Leonardo & C:n 16.2.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-96/05)
   (2005/C 115/49)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Monte di Massima s.a.s. di Pruneddu Leonardo & C. on nostanut 16.2.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Ennio Masu ja Paola Alessandra E. Pittalis.
   Muuna osapuolena valituslautakunnassa oli: J. M. HÖFFELE INTERNATIONALE HANDELSGESELLSCHAFT.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               1)

               toteaa, että 24.11.2004 tehty sisämarkkinoiden harmonisointiviraston päätös on yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 15 artiklan 2 kohdan a alakohdan vastainen;

               2)

               velvoittaa vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Kantaja.

               Kyseessä oleva yhteisön tavaramerkki:

               Kuviomerkki ”Valle della Luna” — Hakemus nro 2.029.726 luokkaan 32 kuuluville tuotteille (vesi, mehutiivisteet, oluet ja alkoholittomat juomat).

               Tavaramerkin- tai merkinhaltija, jonka oikeuteen väitemenettelyssä vedotaan:

               J. M. HÖFFELE INTERNATIONALE HANDELSGESELLSCHAFT

               Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä vedotaan:

               Saksalainen sanamerkki ”VALLE DELLA LUNA”, joka on rekisteröity luokan 33 tavaroille (viinit).

               Väiteosaston päätös:

               Väitteen hylkääminen.

               Valituslautakunnan päätös:

               Valituksen hyväksyminen.

               Kanneperusteet:

               Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 15 artiklan 2 kohdan a alakohdan rikkominen.


title: Asia C-77/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 17.9.2013 — Euroopan unionin neuvosto v. Euroopan parlamentti (Kumoamiskanne — Unionin yleisen talousarvion lopullinen hyväksyminen varainhoitovuodeksi 2011 — Parlamentin puhemiehen toimi, jolla kyseinen lopullinen hyväksyminen todetaan — SEUT 314 artiklan 9 kohta — Parlamentin ja neuvoston vahvistama unionin vuotuinen talousarvio — SEUT 314 artiklan johdantokappale — Toimielinten välisen tasapainon periaate — Annetun toimivallan periaate — Vilpittömän yhteistyön velvoite — Olennaisten menettelymääräysten noudattaminen)

text:
               9.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 325/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 17.9.2013 — Euroopan unionin neuvosto v. Euroopan parlamentti
   (Asia C-77/11) (1)

   (Kumoamiskanne - Unionin yleisen talousarvion lopullinen hyväksyminen varainhoitovuodeksi 2011 - Parlamentin puhemiehen toimi, jolla kyseinen lopullinen hyväksyminen todetaan - SEUT 314 artiklan 9 kohta - Parlamentin ja neuvoston vahvistama unionin vuotuinen talousarvio - SEUT 314 artiklan johdantokappale - Toimielinten välisen tasapainon periaate - Annetun toimivallan periaate - Vilpittömän yhteistyön velvoite - Olennaisten menettelymääräysten noudattaminen)
   2013/C 325/02
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: G. Maganza ja M. Vitsentzatos)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: C. Pennera, R. Passos, D. Gauci ja R. Crowe)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Espanjan kuningaskunta (asiamies: N. Díaz Abad)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne — Euroopan parlamentin puhemiehen 14.12.2010 antama toimi, jolla vahvistettiin unionin talousarvio varainhoitovuodelle 2011 — Oikeudellisen perustan valinta — Tämän epätyypillisen muun kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyn toimen yhteensopimattomuus SEUT:ssa käyttöön otetun uuden talousarviomenettelyn kanssa — Toimielinten välisen tasapainon loukkaaminen — Annetun toimivallan periaatteen loukkaaminen ja lojaalin yhteistyön velvoitteen noudattamatta jättäminen — Olennaisten menettelymääräysten rikkominen — Talousarvion vaikutusten pitäminen väliaikaisesti voimassa

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 120, 16.4.2011.


title: Asia C-465/00: Verfassungsgerichtshofin, Wien, 12.12.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Rechnungshof vastaan 1) Österreichischer Rundfunk, 2) Wirtschaftskammer Steiermark, 3) Marktgemeinde Kaltenleutgeben, 4) Land Niederösterreich, 5) Österreichische Nationalbank, 6) Stadt Wiener Neustadt ja 7) Austrian Airlines, Österreichische Luftverkehrs-AG

text:
C 79/12                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        10.3.2001
b)    Jos tähän kysymykseen vastataan kieltävästi: Velvoittaako                c)    kansallisen keskuspankin,
      julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin
      sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen so-                     d)    lakiin perustuvan edunvalvontaelimen,
      veltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten
      määräysten yhteensovittamisesta 21 päivänä joulukuuta                    e)    liiketaloudellisesti johdetun, osaksi valtion vaikutus-
      1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY 2 artik-                         vallan alaisen yrityksen
      lan 8 kohdan viimeisen virkkeen alkuosa tulkitsemaan
      kansallisia oikeussäännöksiä siten, että tuomioistuimen                        palveluksessa olevien työntekijöiden nimien ja tulo-
      (riippumattoman viranomaisen) on ilman menettelyn                              jen julkaisemista varten?
      asianosaisen esittämää nimenomaista väitettä (ja varsin-
      kaan ilman pyyntöä saada esittää sitä vastaavat todisteet)         2.    Siinä tapauksessa, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa
      selvitettävä viran puolesta, onko kysymyksessä olevan                    esitettyyn kysymykseen ainakin osittain myöntävästi:
      hankintamenettelyn kohteena yhtenäisen hankkeen sijas-
      ta ainoastaan osahanke ja – jos näin on – onko kokonais-                 Voidaanko niitä säännöksiä, joiden vastainen edellä kuva-
      hanketta koskevien sopimusten ennakoitu arvo yli 5 mil-                  tun sisältöinen kansallinen sääntely on, soveltaa välittö-
      joonaa euroa, vai onko tällainen näkemys mahdoton jo                     mästi sillä tavoin, että tietojen julkistamiseen velvoitetut
      sen vuoksi, että asianosaiselle kuuluva väittämistaakka                  henkilöt voivat vedota niihin niiden vastaisten kansallis-
      ja velvollisuus tarjota asiassa esitettävät todisteet ovat               ten säännösten soveltamisen estämiseksi?
      kontradiktorisen menettelyn olennainen ero tutkintame-
      nettelyyn verrattuna?
(1) EYVL 1989, L 395, s. 33.
                                                                         Euroopan parlamentin 22.12.2000 tekemä valitus Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         men neljännen jaoston yhdistetyissä asioissa T-83/99,
                                                                         T-84/99 ja T-85/99, Ripa di Meana ym. vastaan Euroopan
                                                                                parlamentti, 26.10.2000 antamasta tuomiosta
                                                                                (Asia C-470/00 P)
Verfassungsgerichtshofin, Wien, 12.12.2000 tekemällään
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Rech-
nungshof vastaan 1) Österreichischer Rundfunk, 2) Wirt-                                            (2001/C 79/23)
schaftskammer Steiermark, 3) Marktgemeinde Kaltenleut-
geben, 4) Land Niederösterreich, 5) Österreichische Natio-              Euroopan parlamentti on valittanut 22.12.2000 Euroopan
nalbank, 6) Stadt Wiener Neustadt ja 7) Austrian Airlines,               yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
               Österreichische Luftverkehrs-AG                          oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston yhdistetyissä
                                                                         asioissa T-83/99, T-84/99 ja T-85/99, Ripa di Meana ym.
                                                                         vastaan Euroopan parlamentti, 26.10.2000 antamasta tuo-
                          (Asia C-465/00)                                miosta. Valittajan edustajina ovat Antonio Caiola ja Guido
                                                                         Ricci ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
                           (2001/C 79/22)
                                                                         Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Verfassungsgerichtshof, Wien, on pyytänyt 12.12.2000 teke-
                                                                         1.    kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
mällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistui-
                                                                               tuimen tuomion asioissa T-83/99, ja T-84/99, Carlo Ripa
men kirjaamoon 28.12.2000 Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                                                                               di Meana ja Leoluca Orlando vastaan parlamentti;
tuimelta ennakkoratkaisua asiassa Rechnungshof vastaan
1) Österreichischer Rundfunk, 2) Wirtschaftskammer Steier-              2.    toteaa tämän seurauksena, että kantajien yhteisöjen en-
mark, 3) Marktgemeinde Kaltenleutgeben, 4) Land Niederöster-                   simmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostamat kan-
reich, 5) Österreichische Nationalbank, 6) Stadt Wiener Neu-                  teet on jätettävä tutkimatta ja että ne ovat perusteettomia;
stadt ja 7) Austrian Airlines, Österreichische Luftverkehrs-AG
seuraaviin kysymyksiin:                                                  3.    velvoittaa kantajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut yh-
                                                                               teisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ja
1.    Onko yhteisön oikeuden säännöksiä ja erityisesti tietosuo-               yhteisöjen tuomioistuimessa.
      jaa koskevia säännöksiä tulkittava siten, että niiden vastai-
      nen on sellainen kansallinen sääntely, jossa valtiollinen
      elin velvoitetaan keräämään ja luovuttamaan edelleen               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      tulotietoja
                                                                         Euroopan parlamentti on esittänyt kolme valitusperustetta,
      a)    alueellisen ja paikallisen julkisyhteisön,                   joista kaksi koskee tutkittavaksi ottamista ja yksi pääasiaa. Ne
                                                                         jakautuvat useisiin osiin ja niihin liittyy lukuisia oikeudellisia
      b)    julkisoikeudellisen yleisradion,                             seikkoja. Valitusperusteet ovat seuraavat: