title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8 päivänä tammikuuta 2003 yhdistetyissä asioissa T-94/01, T-152/01 et T-286/01, Astrid Hirsch ym., vastaan Euroopan keskuspankki (Henkilöstö – Euroopan keskuspankin virkamiehet – Henkilöstösääntöjen 19 artikla – Koulutuslisä – Ei myönnetä virkamiehille, jotka eivät saa henkilöstösääntöjen 17 artiklan mukaista ulkomaankorvausta – Syrjimättömyysperiaate)

text:
C 55/24                 FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                         8.3.2003
                                            ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                     –    Euroopan keskuspankki velvoitetaan korvaamaan oikeu-
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                              denkäyntikulut.
                                                                       3)     Asiassa T-152/01:
                  8 päivänä tammikuuta 2003
                                                                              –    Euroopan keskuspankin 15.2.2001 tekemä päätös ku-
                                                                                motaan
yhdistetyissä asioissa T-94/01, T-152/01 et T-286/01, Ast-
     rid Hirsch ym., vastaan Euroopan keskuspankki ( 1)                       –    Kanne hylätään muilta osin
                                                                              –    Euroopan keskuspankki velvoitetaan korvaamaan oikeu-
(Henkilöstö – Euroopan keskuspankin virkamiehet – Henki-                           denkäyntikulut.
löstösääntöjen 19 artikla – Koulutuslisä – Ei myönnetä
virkamiehille, jotka eivät saa henkilöstösääntöjen 17 artik-           4)     Asiassa T-286/01:
lan mukaista ulkomaankorvausta – Syrjimättömyysperiaate)                      –    Euroopan keskuspankin 6.6.2001 tekemä päätös kumo-
                                                                                taan
                          (2003/C 55/69)                                      –    Kanne hylätään muilta osin
                                                                              –    Euroopan keskuspankki velvoitetaan korvaamaan oikeu-
              (Oikeudenkäyntikieli: saksa ja englanti)                             denkäyntikulut.
                                                                       (1 ) EYVL C 186 30.6.2001, C 275, 29.9.2001 ja C 31, 2.2.2002.
Yhdistetyissä asioissa T-94/01, T-152/01 ja T-286/01, Astrid
Hirsch, Euroopan keskuspankin virkamies, kotipaikka Epp-
stein-Niederjosbach (Saksa), edustajinaan asianajajat G. Van-
dersanden ja L. Levi, Emanuele Nicastro, Euroopan keskuspan-
kin virkamies, kotipaikka Frankfurt-am-Main (Saksa), edustaji-                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
naan asianajajat N. Pflüger, R. Steiner ja S. Mittländer, Johannes                      TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
Priesemann, Euroopan keskuspankin virkamies, kotipaikka
Frankfurt-am-Main, edustajanaan asianajaja N. Pflüger, vastaan                           22 päivänä lokakuuta 2002
Euroopan keskuspankki (asiamiehinään V. Saintot, T. Gilliams
ja B. Wägenbaur), joista asiassa T-94/01 vaaditaan kumoamaan
                                                                       asiassa T-310/01, Schneider Electric SA vastaan Euroopan
Euroopan keskuspankin 25.9.2000 tekemä päätös, jolla kanta-
                                                                                yhteisöjen komissio (1)
jalta evättiin niitä kuluja varten aiottu koulutuslisä, jotka
aiheutuvat siitä, että kantajan poika käy Frankfurtin kansainvä-
listä koulua, asiassa T-152/01 vaaditaan kumoamaan Euroo-              (Kilpailu – Asetus N:o 4064/89 – Päätös, jolla todetaan
pan keskuspankin 15.2.2001 tekemä päätös, jolla kantajalta             yrityskeskittymä yhteismarkkinoille soveltumattomaksi –
evättiin koulutuslisä hänen kahta poikaansa varten ja asiassa                                  Kumoamiskanne)
T-286/01 vaaditaan kumoamaan Euroopan keskuspankin
6.6.2001 tekemä päätös, jolla evättiin kantajalta koulutuslisä                                  (2003/C 55/70)
hänen lapsiaan varten, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
(kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: puheenjohtaja K. Le-                              (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
naerts, sekä tuomarit J. Azizi ja M. Jaeger, kirjaaja: johtava
hallintovirkamies D. Christensen, on 8.1.2003 antanut tuo-
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                Asiassa T-310/01, Schneider Electric SA, kotipaikka Rueil-
                                                                       Malmaison (Ranska), edustajanaan asianajajat F. Herbert,
                                                                       J. Steenbergen ja M. Pittie, jota tukee Ranskan tasavalta
1)    Asiat T-94/01, T-152/01 ja T-286/01 yhdistetään tuomion          (asiamiehinään G. de Bergues ja F. Million), vastaan Euroopan
      antamista varten.                                                yhteisöjen komissio (asiamiehinään P. Oliver, P. Hellström ja
                                                                       F. Lelièvre), jota tukee Comité central d’entreprise de la SA
2)    Asiassa T-94/01:                                                 Legrand, Comité européen du groupe Legrand, kotipaikka
                                                                       Limoges (Ranska), edustajanaan asianajaja H. Masse-Dessen,
                                                                       jossa kantaja vaatii yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
      –    Euroopan keskuspankin 25.9.2000 tekemä päätös ku-           tuomioistuinta kumoamaan komission 10.10.2001 tekemän
           motaan
                                                                       päätöksen K(2001) 3014 lopullinen, jolla yrityskeskittymä
                                                                       julistetaan yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan
      –    Kanne hylätään muilta osin                                  soveltumattomaksi (asia COMP/M.2283 – Schneider-Legrand),


title: Asia C-560/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 4.6.2009 (Tallinna Halduskohusin (Viron tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Balbiino AS v. Põllumajandusministeerium, Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus (Viron liittyminen — Siirtymätoimenpiteet — Maataloustuotteet — Sokeri — Ylijäämävarastot — Asetukset (EY) N:o 1972/2003, N:o 60/2004 ja N:o 832/2005)

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/9

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 4.6.2009 (Tallinna Halduskohusin (Viron tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Balbiino AS v. Põllumajandusministeerium, Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus
   (Asia C-560/07) (1)

   (Viron liittyminen - Siirtymätoimenpiteet - Maataloustuotteet - Sokeri - Ylijäämävarastot - Asetukset (EY) N:o 1972/2003, N:o 60/2004 ja N:o 832/2005)
   2009/C 180/14
   Oikeudenkäyntikieli: viro

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tallinna Halduskohus

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Balbiino AS

      Vastaaja: Põllumajandusministeerium, Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tallinna Halduskohus (Viro) — Sokerialalla sovellettavista siirtymätoimenpiteistä Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian unioniin liittymisen vuoksi 14.1.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 60/2004 (EUVL L 9, s. 8) 6 artiklan, maataloustuotteiden kaupan osalta toteutettavista siirtymätoimenpiteistä Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian liittymisen vuoksi 10.11.2003 annetun komission asetuksen N:o 1972/2003 (EUVL L 293, s. 3) 4 artiklan sekä sokerin, isoglukoosin ja fruktoosin ylijäämämäärien määrittämisestä Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian osalta 31.5.2005 annetun komission asetuksen N:o 832/2005 (EUVL L 138, s. 3) tulkinta — Toimijoiden hallinnassa olevien maataloustuotteiden ylijäämävarastoista kannettava maksu — Menetelmä, jota käyttäen määritetään siirtovaraston ja ylijäämävaraston suuruus tämän maksun kantamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Maataloustuotteiden kaupan osalta toteutettavista siirtymätoimenpiteistä Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian liittymisen vuoksi 10.11.2003 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1972/2003 4 artiklan 1 ja 2 kohta, sokerialalla sovellettavista siirtymätoimenpiteistä Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian unioniin liittymisen vuoksi 14.1.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 60/2004 6 artiklan 3 kohta ja sokerin, isoglukoosin ja fruktoosin ylijäämämäärien määrittämisestä Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian osalta 31.5.2005 annettu komission asetus (EY) N:o 832/2005 eivät ole esteenä 7.4.2004 annetun ylijäämävarastomaksulain (Üleliigse laovaru tasu seadus), sellaisena kuin se on muutettuna 25.1.2007, kaltaiselle kansalliselle toimenpiteelle, jonka mukaan toimijan ylijäämävaraston määrä lasketaan vähentämällä 1.5.2004 tosiasiallisesti hallinnassa olleesta varastosta siirtovarasto, joka on määritelty 1. päivänä toukokuuta neljänä edeltävänä toimivuotena pidettyjen varastojen keskiarvoksi kerrottuna kyseisen jäsenvaltion maataloustuotteiden tuotannon kasvua samana ajanjaksona vastaavalla kertoimella 1,2.

               2)

               Asetus N:o 1972/2003 ei ole esteenä sille, että 1.5.2004 toimijan hallinnassa ollut koko maataloustuotteiden varasto luetaan toimijan ylijäämävarastoksi, jos voidaan yhtäpitävien todisteiden perusteella osoittaa, että kyseinen varasto ei ole luonteeltaan tavanomainen asianomaisen toimijan toimintaan nähden vaan että se on muodostettu keinottelutarkoituksessa.

               3)

               Asetuksen N:o 1972/2003 4 artikla ja asetuksen N:o 60/2004 6 artikla eivät ole esteenä kansalliselle toimenpiteelle, jonka mukaan alle vuosi ennen 1.5.2004 toimintansa aloittaneen toimijan on osoitettava, että 1.5.2004 sen hallinnassa olleen varaston määrä vastaa sen tavanomaisesti tuottamien, myymien tai muulla tavoin vastiketta vastaan tai vastikkeetta luovuttamien tai hankkimien maataloustuotteiden varaston määrää.

               4)

               Asetukset N:o 1972/2003 ja N:o 60/2004 eivät ole esteenä ylijäämävarastomaksun perimiselle toimijalta, vaikka tämä kykenisi osoittamaan, ettei se ole saanut hyötyä kyseisten varastojen myymisestä 1.5.2004 jälkeen.

               5)

               Asetuksen N:o 60/2004 6 artiklan 3 kohtaa ei voida tulkita siten, että ylijäämävaraston vähentäminen olisi perusteltua liittymistä edeltäneen vuoden aikana tapahtuneen toimijan varastokapasiteetin kasvun vuoksi riippumatta kyseisen toimijan taloudellisen toiminnan kehityksestä, jalostuksen määrästä ja kyseisen varaston koosta.

               6)

               Asetuksen N:o 1972/2003 10 artikla ei ole esteenä sille, että maksupäätös, jolla toimijalle määrätään ylijäämävarastomaksu ja jonka kyseinen toimija on saanut 30.4.2007 jälkeen, katsotaan päteväksi silloin, kun kansalliset viranomaiset ovat tehneet kyseisen päätöksen viimeistään mainittuna päivänä.

      (1)  EUVL C 64, 8.3.2008.


title: Asia T-200/08: Kanne 22.5.2008 — Interflon v. SMHV — Illinois Tool Works (FOODLUBE)

text:
               19.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/29

         Kanne 22.5.2008 — Interflon v. SMHV — Illinois Tool Works (FOODLUBE)
   (Asia T-200/08)
   (2008/C 183/54)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Interflon BV (Roosendaal, Alankomaat) (edustaja: asianajaja S. Wertwijn)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Illinois Tool Works Inc. (Glenview, Yhdysvallat)
   Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 3.3.2008 asiassa R 638/2007-2 tekemä päätös on kumottava ja

               —

               kantajan vaatimus on hyväksyttävä ja asianomainen yhteisön tavaramerkki on julistettava mitättömäksi.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Sanamerkki FOODLUBE luokkiin 1 ja 4 kuuluvia tavaroita varten — rekisteröintinumero 1 647 734

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska asianomaiselta tavaramerkiltä puuttuu erottamiskyky; asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen, koska asianomaisella tavaramerkillä ei kyetä erottamaan sillä varustettuja tavaroita niiden alkuperän osalta.


title: Asia F-85/15: Kanne 8.6.2015 – ZZ ym. v. komissio

text:
               10.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/42

         Kanne 8.6.2015 – ZZ ym. v. komissio
   (Asia F-85/15)
   (2015/C 262/58)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: ZZ ym. (edustaja: asianajaja C. Mourato)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen päätöksen kumoaminen, jossa kantajia ei ollut hyväksytty kilpailun EPSO/AD/204/10 arviointivaiheeseen sen jälkeen kun EPSO oli aloittanut kilpailun uudelleen virkamiestuomioistuimen kumottua alkuperäisen päätöksen olla hyväksymättä kantajia kilpailun arviointivaiheeseen sekä vahingonkorvauksen maksaminen kantajille heille aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä ja aineellisesta vahingosta

      Vaatimukset

               —

               kilpailun EPSO/AD/204/10 valintalautakunnan 25.7.2014 tekemien päätösten, jotka on osoitettu kullekin kantajalle, kumoaminen

               —

               1  000 euron suuruisen ennakkokorvauksen maksaminen kullekin kantajalle henkisestä kärsimyksestä ja toisen, 2 27  899,50 euron suuruisen ennakkokorvauksen maksaminen taloudellisesta vahingosta

               —

               komission velvoittaminen korvaamaan oikeudenkäyntikulut


title: Asia T-662/13: Kanne 12.12.2013 — dm-drogerie markt v. SMHV — Diseños Mireia (D ja M)

text:
               1.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 61/12

         Kanne 12.12.2013 — dm-drogerie markt v. SMHV — Diseños Mireia (D ja M)
   (Asia T-662/13)
   2014/C 61/21
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Saksa) (edustajat: asianajajat O. Bludovsky ja C. Mellein)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Diseños Mireia, SL (Barcelona, Espanja)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 911/2012-1 11.9.2013 tekemän päätöksen ja julistamaan riidanalaisen tavaramerkin mitättömäksi

               —

               toissijaisesti kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 911/2012-1 11.9.2013 tekemän päätöksen ja palauttamaan asian

               —

               vaihtoehtoisesti kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 911/2012-1 11.9.2013 tekemän päätöksen

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kirjaimista D ja M koostuva kuviomerkki luokkaan 14 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkiä koskeva rekisteröintihakemus nro 9 737 917

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkkiä ”dm” koskeva yhteisön tavaramerkkirekisteröinti nro 3 984 044 luokkaan 14 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia C-147/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Constanţa (Romania) on esittänyt 23.3.2017 – Sindicatul Familia Constanța ym. v. Direcția Generală de Asistență Socială și Protecția Copilului Constanța

text:
               17.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 231/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Constanţa (Romania) on esittänyt 23.3.2017 – Sindicatul Familia Constanța ym. v. Direcția Generală de Asistență Socială și Protecția Copilului Constanța
   (Asia C-147/17)
   (2017/C 231/04)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Constanţa

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Sindicatul Familia Constanța ym.

      Vastapuoli: Direcția Generală de Asistență Socială și Protecția Copilului Constanța

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2003/88/EY (1) 1 artiklan 3 kohdan säännöksiä, luettuna yhdessä direktiivin 89/391/ETY (2) 2 artiklan kanssa, tulkittava siten, ettei valittajien sijaisvanhempina tekemän työn kaltainen toiminta kuulu niiden soveltamisalaan?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko direktiivin 2003/88/EY 17 artiklaa tulkittava siten, että kun kyseessä on valittajien sijaisvanhempina tekemän työn kaltainen toiminta, direktiivin 5 artiklan säännöksistä voidaan poiketa [17 artiklan] 1 kohdan, 3 kohdan b ja c alakohdan tai 4 kohdan b alakohdan nojalla?

               3)

               Mikäli edeltävään kysymykseen vastataan myöntävästi, onko direktiivin 2003/88/EY 17 artiklan 1 kohtaa tai mahdollisesti 17 artiklan 3 tai 4 kohtaa tulkittava siten, että tällaisen poikkeuksen on oltava nimenomainen, vai voiko se johtua myös implisiittisesti sellaisesta erityisestä lainsäädännöstä, jossa säädetään työajan järjestämisestä tietyn ammatillisen toiminnan osalta; mikäli tällaisen poikkeuksen ei tarvitse olla nimenomainen, millaisten vähimmäisedellytysten on täytyttävä, jotta voidaan katsoa, että kansallisella lainsäädännöllä on otettu käyttöön poikkeus, ja voidaanko tällainen poikkeus ilmaista lain nro 272/2004 säännöksissä omaksutulla tavalla?

               4)

               Mikäli kysymykseen 1, 2 tai 3 vastataan kieltävästi, onko direktiivin 2003/88/EY 2 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että aika, jonka sijaisvanhempi viettää yhdessä huollettavanaan olevan lapsen kanssa joko kotonaan tai muussa valitsemassaan paikassa, on työaikaa siitä huolimatta, ettei hän suorita henkilökohtaisessa työsopimuksessa hänelle määrättyjä tehtäviä?

               5)

               Mikäli kysymykseen 1, 2 tai 3 vastataan kieltävästi, onko direktiivin 2003/88/EY 5 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä lain nro 272/2004 122 §:n kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle; ja mikäli katsotaan, että direktiivin 17 artiklan 3 kohdan b tai c alakohtaa tai 4 kohdan b alakohtaa voidaan soveltaa, onko direktiivin 5 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä tällaiselle kansalliselle lainsäädännölle?

               6)

               Mikäli kysymykseen 1 vastataan kieltävästi ja mahdollisesti kysymykseen 4 myöntävästi, voidaanko direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 2 kohtaa tulkita siten, ettei se kuitenkaan estä myöntämästä työntekijälle vuosilomakorvausta vastaavaa korvausta, kun tällaisen loman pitäminen on mahdotonta sijaisvanhempien työn luonteen vuoksi, tai vaikka vuosiloma olisi muodollisesti myönnetty, työntekijä jatkaa käytännössä työntekoa, ellei hänelle tällaisena ajanjaksona anneta mahdollisuutta olla erillään huollettavanaan olevasta lapsesta? Mikäli tähän vastataan myöntävästi, edellyttääkö oikeus korvaukseen sitä, että työntekijä on pyytänyt lupaa olla erillään huollettavanaan olevasta lapsesta eikä työnantaja ole myöntänyt pyydettyä lupaa?

               7)

               Mikäli kysymykseen 1 vastataan kieltävästi, kysymykseen 4 myöntävästi ja kysymykseen 6 kieltävästi, onko direktiivin 7 artiklan 1 kohta esteenä lain nro 272/2004 122 §:n 3 momentin d kohdan kaltaiselle säännökselle tilanteessa, jossa työnantajalla on lain nojalla harkintavalta päättää, antaako se luvan pitää lomaa erillään lapsesta, ja mikäli tähän vastataan myöntävästi, onko se, että loman pitäminen on tällaisen säännöksen soveltamisen vuoksi tosiasiallisesti mahdotonta, katsottava unionin oikeuden rikkomiseksi, jonka perusteella työntekijällä on oikeus korvaukseen? Mikäli tähän vastataan myöntävästi, maksaako tällaisesta direktiivin 7 artiklan rikkomisesta korvauksen valtio vai työnantajan asemassa oleva julkinen yksikkö, joka ei ole taannut mahdollisuutta lomaan erillään huollettavana olevasta lapsesta? Edellyttääkö oikeus korvaukseen tällaisessa tilanteessa sitä, että työntekijä on pyytänyt lupaa olla erillään huollettavana olevasta lapsesta eikä työnantaja ole myöntänyt pyydettyä lupaa?

      (1)  Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/88/EY (EUVL 2003, L 299, s. 9).

      (2)  Toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12.6.1989 annettu neuvoston direktiivi 89/391/ETY (EYVL 1989, L 183, s. 1).


title: Asia T-771/16: Kanne 24.10.2016 – Toontrack Music v. EUIPO (EZMIX)

text:
               16.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 14/45

         Kanne 24.10.2016 – Toontrack Music v. EUIPO (EZMIX)
   (Asia T-771/16)
   (2017/C 014/53)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Asianosaiset

      Kantaja: Toontrack Music AB (Uumaja, Ruotsi) (edustaja: asianajaja L.-E. Ström)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki EZMIX – Rekisteröintihakemus nro 13 945 423

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 27.7.2016 asiassa R 2436/2015-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen Euroopan unionin tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan, 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan, 7 artiklan 2 kohdan, 43 artiklan ja 65 artiklan nojalla, ja

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut ja vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, 7 artiklan 2 kohtaa ja 43 artiklaa on rikottu.


title: Asia T-492/07 P: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 24.4.2009 — Sanchez Ferriz ym. v. komissio (Valitus — Henkilöstö — Virkamiehet — Ylennys — Vuoden 2005 ylennyskierros — Ylennettyjen virkamiesten luetteloon kirjaamatta jättäminen — Sovellettavat prosenttiluvut — Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII oleva 6 ja 10 artikla — Intressi vedota valitusperusteeseen)

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/39

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 24.4.2009 — Sanchez Ferriz ym. v. komissio
   (Asia T-492/07 P) (1)

   (Valitus - Henkilöstö - Virkamiehet - Ylennys - Vuoden 2005 ylennyskierros - Ylennettyjen virkamiesten luetteloon kirjaamatta jättäminen - Sovellettavat prosenttiluvut - Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII oleva 6 ja 10 artikla - Intressi vedota valitusperusteeseen)
   2009/C 141/81
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittajat: Carlos Sanchez Ferriz (Bryssel, Belgia) sekä Euroopan yhteisöjen komission yhdeksän muuta virkamiestä, joiden nimet mainitaan tuomion liitteessä (edustaja: asianajaja F. Frabetti)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: asianajajat C. Berardis-Kayser ja G. Berscheid)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa F-115/06, Sanchez Ferriz ym. v. komissio, 17.10.2007 antamasta määräyksestä (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Carlos Sanchez Ferriz ja yhdeksän muuta komission virkamiestä, joiden nimet mainitaan liitteessä, velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut tässä oikeusasteessa sen vaatimusten mukaisesti.

      (1)  EUVL C 64, 8.3.2008.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 7 päivänä marraskuuta 1996, asiassa C-221/94, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Laiminlyönti saattaa direktiivi 91/263/ETY osaksi kansallista oikeusjärjestystä - Televiestintä - Telepäätelaitteet - Telepäätelaitteiden vaatimustenmukaisuuden vastavuoroinen tunnustaminen)

text:
  11.1.97               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 9 /7
 korvaavat määrän, joka komission on Euroopan yhtei                mien kokoonpanossa : neljännen jaoston puheenjohtaja
 söjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 73 ar       J. L. Murray, joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjohta
 tiklan mukaan maksettava yhdelle virkamiehistään tämän             jan tehtäviä, sekä tuomarit C. N. Kakouris, P. J. G. Kap
 ammattitaudin takia, yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaos        teyn ( esittelevä tuomari ), G. Hirsch ja H. Ragnemalm, jul
 to ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja G. F.          kisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja : R. Grass, on antanut
 Mancini sekä tuomarit C. N. Kakouris ja P. J. G. Kapteyn           24.10.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
 (esittelevä tuomari ); julkisasiamies: A. La Pergola; kirjaaja :
 apulaiskirjaaja H. von Holstein, on 24.10.1996 antanut
 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                         1 ) Valitus hylätään.
 1 ) SA Royale belge, Assurances Générales de France SA,            2 ) Valittajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                         lut.
       Caisse nationale de Prévoyance, Mutuelles du Mans,
      Assurantie van de Belgische Boerenbond SA, Hanno
      ver AG, Securitas AG ja Condor velvoitetaan maksa            (!) EYVL N:o C 189, 22.7.1995 , s . 6 .
      maan komissiolle 25 794 194 Belgian frangia 8 pro
      sentin korkoineen laskettuna 6.5.1994 alkaen.
2 ) SA Royale belge, Assurances Générales de France SA,
      Caisse nationale de Prévoyance, Mutuelles du Mans,
      Assurantie van de Belgische Boerenbond SA, Hanno
      ver SA, Securitas AG ja Condor korvaavat oikeuden                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
      käyntikulut.
                                                                                (kuudes jaosto ),
 (M EYVL N:o C 159 , 24.6.1995 , s . 13 .                                            7 päivänä marraskuuta 1996,
                                                                    asiassa C-221/94, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Luxemburgin suurherttuakunta (')
                                                                    (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Lai
                                                                    minlyönti saattaa direktiivi 91/263/ETY osaksi kansallista
                                                                    oikeusjärjestystä — Televiestintä — Telepäätelaitteet —
                                                                    Telepäätelaitteiden vaatimustenmukaisuuden vastavuoroi
                                                                                nen tunnustaminen)
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                ( 97/C 9/13 )
                         ( kuudes jaosto ),
                  24 päivänä lokakuuta 1996,                                         (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
asiassa C-91/95 P, Roger Tremblay, Harry Kestenberg ja
Syndicat des exploitants de lieux de loisirs ( SELL ) vastaan
               Euroopan yhteisöjen komissio (*)                        (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Muutoksenhaku — Kilpailu — Valituksen hylkääminen
— Yhteisön etua koskevan edellytyksen täyttymättä jäämi
                                nen)                               Asiassa C-221 /94, Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie
                            ( 97/C 9/ 12 )
                                                                   hinä Anders C. Jessen ja Jean-Francis Pasquier) vastaan
                                                                   Luxemburgin suurherttuakunta ( asiamiehenä Nicolas
                                                                   Schmit), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta to
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     teamaan, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole nou
                                                                   dattanut sille telepäätelaitteita ja niiden vaatimustenmu
                                                                   kaisuuden        vastavuoroista     tunnustamista    koskevan
                                                                   jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 29 päivänä
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan          huhtikuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91 /263/
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)             ETY ( EYVL N:o L 128 , 23.5 . 1991 , s. 1 ) ja erityisesti sen
                                                                    17 artiklan mukaan kuuluvia velvoitteitaan, ensisijaisesti,
                                                                   koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen di
Asiassa C-91/95 P, Roger Temblay, Harry Kestenberg ja              rektiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
Syndicat des exploitants de lieux de loisirs ( SELL ) ( edusta    hallinnollisia määräyksiä , ja toissijaisesti, koska se ei ole
jana Jean-Claude Fourgoux) vastaan Euroopan yhteisöjen             ilmoittanut komissiolle näistä toimenpiteistä, yhteisöjen
komissio ( asiamiehinä Giuliano Marenco ja Geraud de               tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien kokoonpanossa :
Bergues ), jossa valittajat vaativat muutoksenhaussaan Eu         jaoston puheenjohtaja G. F. Mancini ( esittelevä tuomari )
roopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui            sekä tuomarit J. L. Murray, C. N. Kakouris, P. J. G. Kap
men asiassa T-5/93 , Tremblay ym . vastaan komissio,               teyn ja H. Ragnemalm, julkisasiamies: C. O. Lenz, kirjaa
24.1.1 995 antaman tuomion ( Kok. 1995 , s. 11-185 ) ku           ja : johtava hallintovirkamies H. A. Riihi, on antanut
moamista, yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toi          7.11.1996 tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :
 ---pagebreak--- N:o C 9/8            I FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           11.1.97
1 ) Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut sille          myksissä 19 päivänä joulukuuta 1978 annetun neuvoston
     telepäätelaitteita ja niiden vaatimustenmukaisuuden           direktiivin 79/7/ETY 2 artiklaa on tulkittava siten, että se
     vastavuoroista tunnustamista koskevan jäsenvaltioiden         ei koske henkilöä, joka työskentelee palkatta hoitaen vam
     lainsäädännön lähentämisestä 29 päivänä huhtikuuta            mautunutta puolisoaan, olipa tämä työ miten merkittävää
     1991 annetun neuvoston direktiivin 91 /263/ETY ja eri        hyvänsä ja vaadittiinpa sen tekemiseen millainen pätevyys
     tyisesti sen 17 artiklan mukaan kuuluvia velvoittei          tahansa, jos tämä henkilö ei ole tämän hoitotyön vuoksi
     taan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa          joko lopettanut työntekoa tai keskeyttänyt työnhakuaan.
     kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
     asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.                       (') EYVL N:o C 174 , 8.7.1995 , s . 2 .
2 ) Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaa
     maan oikeudenkäyntikulut.
(') EYVL N:o C 254 , 10.9.1994, s . 10 .
                                                                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (kuudes jaosto)
                                                                                7 päivänä marraskuuta 1996,
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                   asiassa C-262/95 , Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                         (viides jaosto ),                                             Saksan liittotasavalta ( ! )
                 7 päivänä marraskuuta 1996,                       (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Tietty
asiassa C-77/95 (Hanseatisches Oberlandesgericht in Bre           jen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten ai
menin esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), Bruna-Alessand            neiden aiheuttamasta pilaantumisesta annettujen direktii
ra Züchner vastaan Handelskrankenkasse (Ersatzkasse )              vien 82/176/ETY, 83/513/ETY, 84/156/ETY, 84/491/
                            Bremen (!)                                  ETY ja 86/280/ETY täytäntöönpanon laiminlyönti)
(Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu sosiaaliturvaa                                      ( 97/C 9/ 15 )
koskevissa kysymyksissä — Direktiivi 79/7/ETY — Työtä
                         tekevä väestö)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                           ( 97/C 9/14 )
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                          (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                       yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)             Asiassa C-262/95, Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie
                                                                   henä Götz zur Hausen ) vastaan Saksan liittotasavalta
                                                                   ( asiamiehenä Ernst Röder ), jossa kantaja vaatii yhteisöjen
Asiassa C-77/95 , jonka Hanseatisches Oberlandesgericht
                                                                   tuomioistuinta toteamaan, että Saksan liittotasavalta ei ole
in Bremen ( Saksa ) on saattanut EY:n perustamissopimuk
                                                                   noudattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoit
sen 177 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui         teitaan, koska se ei ole toteuttanut säädetyssä määräajassa
messa vireillä olevassa asiassa Bruna-Alessandra Züchner           seuraavien direktiivien ja erityisesti niiden 3 artiklan nou
vastaan Handelskrankenkasse ( Ersatzkasse ) Bremen en
                                                                   dattamisen edellyttämiä toimenpiteitä :
nakkoratkaisun miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun
periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa
koskevissa kysymyksissä 19 päivänä joulukuuta 1978 an            — kloorialkalielektrolyysiteollisuuden elohopeapäästöjen
netun neuvoston direktiivin 79/7/ETY ( EYVL N:o L 6 ,                   raja-arvoista ja laatutavoitteista 22 päivänä maaliskuu
                                                                        ta   1982  annettu    neuvoston      direktiivi 82/ 176/ETY
10.1.1979 , s. 24 ) ja julkisyhteisön vastuuta koskevien yh
                                                                        ( EYVL N:o L 81 , 27.3.1982, s. 29 ),
teisön oikeuden periaatteiden tulkinnasta, yhteisöjen tuo
mioistuin ( viides jaosto ), toimien kokoonpanossa : viiden
nen jaoston puheenjohtajan tehtäviä hoitava jaoston
puheenjohtaja L. Sevon ( esittelevä tuomari ) sekä tuomarit       — kadmiumpäästöjen raja-arvoista ja laatutavoitteista 26
C. Gulmann, D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet ja P. Jann,               päivänä syyskuuta 1983 annettu neuvoston direktiivi
julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja : johtava              83/513/ETY ( EYVL N:o L 291 , 24.10.1983 , s. 1 ),
hallintovirkamies H. A. Riihi , on antanut 7.11.1996 tuo
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
                                                                  — muiden alojen kuin kloorialkalielektrolyysiteollisuuden
                                                                        elohopeapäästöjen raja-arvoista ja laatutavoitteista 8
Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen as               päivänä maaliskuuta 1984 annettu neuvoston direktiivi
teittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysy            84/ 156/ETY ( EYVL N:o L 74, 17.3.1984, s . 49 ),


title: Asia C-538/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 4.12.2008 — X Holding BV v. Staatssecretaris van Financiën

text:
               7.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 4.12.2008 — X Holding BV v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-538/08)
   (2009/C 55/12)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hoge Raad der Nederlanden
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: X Holding BV

      Vastaaja: Staatssecretaris van Financiën
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko toisen direktiivin (1) 11 artiklan 4 kohtaa ja kuudennen direktiivin (2) 17 artiklan 6 kohtaa tulkittava siten, että jäsenvaltio, joka on halunnut käyttää näissä artikloissa annettua mahdollisuutta soveltaa ostoihin sisältyvän veron vähennysoikeuden poissulkevia säännöksiä sellaisten kulujen osalta, joita kuvataan ”yksityisten kuljetusmahdollisuuksien tarjoamiseksi”, on täyttänyt edellytyksen, jonka mukaan tällaiset tavarat ja palvelut on mainittava riittävän täsmällisesti?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko kuudennen direktiivin 6 artiklan 2 kohdan ja 17 artiklan 2 ja 6 kohdan mukaan edellä mainitun kaltainen kansallinen säännös sallittu, kun se on annettu ennen direktiivin voimaantuloa ja sen mukaan verovelvollinen, joka hankkiessaan tiettyjä tavaroita tai käyttäessään tiettyjä palveluja, joita käytetään osittain liiketoiminnassa ja osittain yksityiskäyttöön, ei voi vähentää maksettua arvonlisäveroa kokonaan vaan ainoastaan siltä osin kuin arvonlisäveron voidaan katsoa liittyvän liiketoimintaan kohdistuvaan käyttöön?

      (1)  Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (84/5/ETY) 30.12.1983 annettu toinen neuvoston direktiivi 84/5/ETY (EYVL L 8, s. 17).

      (2)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).


title: ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN 3 päivänä maaliskuuta 1994 annettujen kirjaajan ohjeiden 18 artiklan 2 kohdan nojalla laaditut kirjaajan ohjeet asianajajille ja asiamiehille ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjallista käsittelyä varten

text:
N:o C 131 /24           [ FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             26.4.97
eikä varsinkaan taannehtivasti ( ! ). Lisäksi komissio ei ole                          Asian T-137/96 ( ) poistaminen rekisteristä
ryhtynyt toimenpiteisiin EY:n perustamissopimuksen 54 ar
                                                                                ( 97/C 131 /58
tiklan 3 kohdan h alakohdan rikkomisen johdosta .
(') Tässä on kyse de minimis -sääntelystä, joka sisältyy yhteisön
     ohjeisiin pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettävästä val                        (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
     tion tuesta ( EYVL N:o C 213 , 19.8.1992, s . 2 ).
                                                                           Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                           tuimen viidennen jaoston puheenjohtajan 23.1.1997 anta
                                                                           malla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet
                                                                           tu asia T-137/96, Valio Oy vastaan Euroopan yhteisöjen
Yhdistettyjen asioiden T-77/93 ym. ( 1 ) osittainen poistami              komissio .
                             nen rekisteristä
                              ( 97/C 131/55 )
                                                                           ( 1 ) EYVL N:o C 318 , 26.10.1996 .
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuimen ensimmäisen laajennetun jaoston puheenjohtajan
4.2.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste
ristä on poistettu asia T-77/93 yhdistetyistä asioista T-77/
93 ym ., Werner Hülseberg ym . vastaan Euroopan unionin                         ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio .
                                                                           3 päivänä maaliskuuta 1994 annettujen kirjaajan ohjeiden
 (') EYVL N:o C 178 , 18.7.1990 .                                          18 artiklan 2 kohdan nojalla laaditut kirjaajan ohjeet asia
                                                                           najajille ja asiamiehille ensimmäisen oikeusasteen tuo
                                                                                mioistuimen kirjallista käsittelyä varten
                                                                                ( 97/C 131 /59 )
 Yhdistettyjen asioiden T-366/94 ym. H osittainen poista
                            minen rekisteristä                             I.     Kirjallisen käsittelyn tarkoitus
                               ( 97/C 131 /56 )
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjallisen
                                                                                käsittelyn tarkoituksena on asian yksilöiminen ja asi
 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois                           anosaisten kaikkien vaatimusten esittäminen tuomiois
 tuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 4.2.1997 an                           tuimelle ilmoittamalla sille asian kannalta merkityksel
 tamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on pois                        liset     tosiseikat,     vaatimukset   sekä     asianosaisten
 tettu asia T-20/95 yhdistetyistä asioista T-366/94 ym .,                         oikeudelliset perusteet ja perustelut, jotta se kykenisi
 Hilde Diekmeier ym. vastaan Euroopan unionin neuvosto                            antamaan ratkaisun asiassa .
 ja Euroopan yhteisöjen komissio .
 (') EYVL N:o C 74 , 25.3.1995 .
                                                                            II. Oikeudenkäyntikirjelmien esittäminen ja laatiminen
                                                                                1 . On hyödyllistä jäsentää oikeudenkäyntikirjelmät
                                                                                selkeästi, otsikoida eri osat ja numeroida kohdat
                                                                                juoksevasti . Jos oikeudenkäyntikirjelmät ovat laa
            Asian T-l 99/95 (') poistaminen rekisteristä                                joja, on toivottavaa, että jokaista osaa edeltäisi ly
                                ( 97/C 131/57).                                         hyt tiivistelmä sen sisällöstä ja että oikeudenkäyn
                                                                                tikirjelmästä laadittaisiin sisällysluettelo .
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
  Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois                          2 . Koska jokainen asianosainen saa esittää ainoastaan
  tuimen laajennetun kolmannen jaoston puheenjohtajan                                   rajoitetun määrän oikeudenkäyntikirjelmiä (ensim
  22.1.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste                              mäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyk
  ristä on poistettu asia T-l 99/95 , Nouveau Garage SA ym.                             sen 47 artikla ) ja koska asian käsittelyn kuluessa
  vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.                                                 voidaan vedota uuteen perusteeseen ainoastaan tie
                                                                                tyin rajoitetuin edellytyksin ( työjärjestyksen 48 ar
  O EYVL N:o C 351 , 30.12.1995 .                                                       tikla ), on suositeltavaa esittää jo' ensimmäisissä oi
                                                                                keudenkäyntikirjelmissä ( kanteessa ja vastineessa )
                                                                                mahdollisimman täydellisesti kaikki perustelut.
 ---pagebreak--- 26.4.97                  IL                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     N:o C 131 /25
      3 . Koska tuomarit lukevat usein oikeudenkäyntikirjel                   7) Vaatimukset
          mät toiselle kielelle käännettyinä versioina, on suo
          siteltavaa laatia oikeudenkäyntikirjelmät kieleltään                       Vaatimukset on esitettävä sellaisen tuomiolau
          yksinkertaisiksi, selkeiksi ja ytimekkäiksi käännös                       selman muodossa, jota ensimmäisen oikeusas
          työn helpottamiseksi ja kirjoittaa kirjelmä vain sen                       teen tuomioistuimelta vaaditaan ( esimerkiksi :
          pituiseksi kuin on asian kannalta aivan välttämä                          " 1 . kumoaa vastaajan päätöksen, jolla ...; 2 .
          töntä .                                                                    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeuden
                                                                                käyntikulut"). Vaatimuksia laadittaessa on
      4. Oikeudenkäyntikirjelmiä laadittaessa on yksilöitä                          otettava huomioon EY:n perustamissopimuksen
          vä selkeästi ne asiakirjat, joihin niissä viitataan ja                     176 artiklan määräykset, ja oikeudellisten pe
          varmistuttava siitä, että tärkeät asiakirjat sisältyvät                    rusteiden ja perusteluiden toistaminen on tar
          asiakirja-aineistoon. Asiakirjat on yksilöitävä täs                       peetonta ( on vältettävä esimerkiksi seuraavan
          mentämällä oikeudenkäyntikirjelmä, jonka liittee                          tyyppisiä         ilmaisuja :   " ottaa     kanteen
          nä asiakirja on, ilmoittamalla liitteen numero joka                        tutkittavaksi ja hyväksyy sen; katsoo, että rii
          kerta kun liitteeseen viitataan sellaisena kuin se on                      danalainen päätös on puutteellisesti perusteltu
          mainittu oikeudenkäyntikirjelmän liiteluettelossa .                        ja että sillä rikotaan perustamissopimuksen
          On toivottavaa, että sama asiakirja yksilöidään                            määräyksiä sekä loukataan suhteellisuusperiaa
          aina samalla tavalla koko suullisen ja kirjallisen                         tetta ..."). Mahdollisissa oikeudenkäyntikulu
          käsittelyn ajan; se, että oikeudenkäyntikirjelmään                         vaatimuksissa on noudatettava työjärjestyksen
          oheistetaan asiakirjoja, jotka jo sisältyvät asiakirja                    87 artiklan määräyksiä .
          aineistoon toisen oikeudenkäyntikirjelmän liittee
          nä, lisää tarpeettomasti asiakirja-aineistoa ja saat
          taa aiheuttaa sekaannuksia .                                    2 . Työjärjestyksen 24 artiklan 6 kohdan mukaisen tie
                                                                              donannon laatimisen helpottamiseksi ja asian koh
      5 . Kun otetaan kantaa toisen asianosaisen väitteisiin,
                                                                              teen sekä kanteen oikeudellisten perusteiden ja
          on suositeltavaa viitata toisen asianosaisen oikeu                 pääasiallisten perusteluiden yksilöimiseksi on kan
                                                                              teeseen liitettävä lyhyt yhteenveto oikeudellisista
          denkäyntikirjelmän kyseisiin sivuihin.
                                                                              perusteista ja pääasiallisista perusteluista sekä si
                                                                               sällysluettelo.
III . Kanteen rakenne
      1 . Kannetta laadittaessa on noudatettava työjärjestyk         IV. Luteet
          sen 44 artiklaa. Kanne on asianmukaista jäsentää
          seuraavalla tavalla :
                                                                          1 . Oikeudenkäyntikirjelmiin ja -asiakirjoihin voidaan
          1 ) Asianosaisten yksilöiminen                                       oheistaa asiakirjoja, joilla osoitetaan niiden sisältö
                                                                               oikeaksi tai havainnollistetaan sitä . Pelkkä viittaus
               Ks. työjärjestyksen 38 artiklan 1 kohdan a ja b                 liitteeseen ei kuitenkaan riitä korvaamaan tosiseik
               alakohta ja 2 kohta.                                            kojen, kanneperusteiden ja perusteluiden esittämis
                                                                               tä oikeudenkäyntikirjelmän tai -asiakirjan tekstio
          2 ) Oikeudenkäynnin kohteen täsmentäminen                            sassa .       Ainoastaan        oikeudenkäyntikirjelmissä
                                                                               mainitut liitteet sallitaan .
               Esimerkiksi :     " EY:n perustamissopimuksen
               173 artiklan mukainen kanne ( toimielimen )
               sellaisen päätöksen kumoamiseksi, jolla ...".              2 . On kiinnitettävä huomiota työjärjestyksen 43 artik
                                                                               lan 4 kohdan ja kirjaajan ohjeiden 6 artiklan 3
          3 ) Yhteenveto asian kannalta merkityksellisistä                     kohdan mukaiseen velvollisuuteen oheistaa luettelo
               seikoista niitä tukevine asiakirjoineen ja todis               liiteasiakirjoista . Luettelossa on suositeltavaa mai
               teiksi esitettävine seikkoineen                                 nita liitteen numero, päiväys ja liitetyn asiakirjan
                                                                               laji sekä sen oikeudenkäyntikirjelmän sivun nume
          4 ) Mahdolliset kanteen tutkittavaksi ottamista                      ro, jolla liitteeseen viitataan; tietyissä tapauksissa
               koskevat näkökohdat                                             alanumerointi saattaa helpottaa asiakirjan yksilöin
                                                                               tiä .
          5 ) Lyhyt selostus kaikista kanneperusteista
          6 ) Selostus kunkin kanneperusteen tueksi esite                3 . On varottava paisuttamasta asiakirja-aineistoa tar
               tyistä perusteluista ja tarvittaessa viittaukset                peettomasti esittämällä liian useita liitteitä, ja oi
               asian kannalta merkitykselliseen yhteisöjen                     keudenkäyntikirjelmän tekstissä on toistettava ky
               tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen                      seisistä      liitteistä   ainoastaan    todella  tärkeitä
               tuomioistuimen oikeuskäytäntöön                                 kappaleita ja osia .


title: Asia T-696/14 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.1.2016 – Valittajana Montagut Viladot ja vastapuolena komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Palvelukseen ottaminen — Kilpailu varallaololuettelon laatimiseksi palkkaluokan AD 5 hallintovirkamiehille — Valintalautakunnan päätös olla ottamatta kantajaa varallaololuetteloon — Tutkinto, joka ei täytä kilpailuilmoituksessa mainittuja edellytyksiä — Kanteen hylkääminen ensimmäisessä oikeusasteessa)

text:
               14.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 98/42

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.1.2016 – Valittajana Montagut Viladot ja vastapuolena komissio
   (Asia T-696/14 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Palvelukseen ottaminen - Kilpailu varallaololuettelon laatimiseksi palkkaluokan AD 5 hallintovirkamiehille - Valintalautakunnan päätös olla ottamatta kantajaa varallaololuetteloon - Tutkinto, joka ei täytä kilpailuilmoituksessa mainittuja edellytyksiä - Kanteen hylkääminen ensimmäisessä oikeusasteessa))
   (2016/C 098/55)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Bernat Montagut Viladot (Schaerbeek, Belgia) (edustajat: asianajajat F. A. Rodríguez Gigirey Pérez ja J. A. Simón Sánchez)

      Vastapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: I. Galindo Martín ja G. Gattinara)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) 15.7.2014 antamasta tuomiosta Montagut Viladot v. komissio (F-160/12, RecFP, EU:F:2014:190) tämän tuomion kumoamiseksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Bernat Montagut Viladot velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 409, 17.11.2014.


title: Asia C-164/11: Kanne 5.4.2011 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               25.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 186/13

         Kanne 5.4.2011 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-164/11)
   2011/C 186/22
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamies: W. Mölls)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin toteaa,

               —

               että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta annetun direktiivin 2003/96/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole tehnyt direktiivin säännösten edellyttämiä muutoksia sähkön verotusta koskeviin kansallisiin säännöksiin, vaikka direktiivin 18 artiklan 19 kohdan toisessa alakohdassa säädetty siirtymäkausi on päättynyt.

               —

               Ranskan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio väittää kanteessaan, että huolimatta vastaajalle myönnetystä siirtymäkaudesta, joka päättyi 1.1.2009, tämä ei ole tehnyt kaikkia direktiivin säännösten edellyttämiä muutoksia sähkön verotusta koskeviin kansallisiin säännöksiin. Ranskan viranomaisten mukaan direktiivin säännökset on saatettu osaksi kansallista oikeusjärjestystä lailla nro 2010-1488, joka annettiin 7.12.2010 ja joka tuli voimaan perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättymisen jälkeen. Komission mukaan kanne on hyväksyttävä, ja se viittaa tämän osalta perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä voimassa oleviin kansallisiin oikeussääntöihin.
   Tämän lisäksi komissio esittää, että Ranska ei ole vieläkään toteuttanut kaikkia niitä toimenpiteitä, joita sähkön verotusjärjestelmän saattaminen direktiivin säännösten mukaiseksi edellyttää. Se hylkää tämän perusteella kansallisten viranomaisten väitteen siitä, että direktiivissä ei kielletä valmisteverojen mukauttamista ylöspäin eri alueilla maantieteellisten olosuhteiden perusteella, ja esittää päinvastoin, että direktiivissä vahvistetaan periaate saman verokannan soveltamisesta kaikkeen yhden jäsenvaltion alueella tapahtuvaan energiankulutukseen, ja että sen 5, 14, 15 ja 17 artiklassa luetellaan tyhjentävästi poikkeukset, joita tähän periaatteeseen voidaan tehdä.
   Komissio torjuu lisäksi Ranskan viranomaisten väitteet, joiden mukaan eriytetty taksoitus ei voi johtaa petoksiin tai minkäänlaisiin lisäkustannuksiin toimijoille eikä vaikeuta ulkomaisten toimittajien pääsyä markkinoille.

      (1)  Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annettu neuvoston direktiivi 2003/96/EY (EUVL L 283, s. 51).


title: Asia C-7/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Essen (Saksa) on esittänyt 12.1.2015 – Rikosoikeudenkäynti Kanapathippilai Kanageswarania vastaan

text:
               20.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 127/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Essen (Saksa) on esittänyt 12.1.2015 – Rikosoikeudenkäynti Kanapathippilai Kanageswarania vastaan
   (Asia C-7/15)
   (2015/C 127/13)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Essen

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Kanapathippilai Kanageswaran

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko Liberation Tigers of Tamil Eelamin (jäljempänä LTTE) merkitseminen tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi 27.12.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2580/2001 (1) 2 artiklan 3 kohtaan perustuvaan luetteloon ajalle 9.9.2007-24.5.2009 erityisesti

               —

               29.5.2006 tehdyn neuvoston päätöksen (2006/379/EY) (2),

               —

               28.6.2007 tehdyn neuvoston päätöksen (2007/445/EY) (3),

               —

               20.12.2007 tehdyn neuvoston päätöksen (2007/868/EY, sellaisena kuin se on oikaistuna samana päivänä tehdyllä päätöksellä) (4),

               —

               15.7.2008 tehdyn neuvoston päätöksen (2008/583/EY) (5) ja

               —

               26.1.2009 tehdyn neuvoston päätöksen (2009/62/EY) (6)

         Perusteella, pätemätön?

      (1)  EYVL L 344, s. 70.

      (2)  EUVL L 144, s. 21.

      (3)  EUVL L 169, s. 58.

      (4)  EUVL L 340, s. 100.

      (5)  EUVL L 188, s. 21.

      (6)  EUVL L 23, s. 25.


title: Asia C-33/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Törvényszék (Unkari) on esittänyt 24.1.2012 — Körös-vidéki Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság v. Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

text:
               28.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 126/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Törvényszék (Unkari) on esittänyt 24.1.2012 — Körös-vidéki Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság v. Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   (Asia C-33/12)
   2012/C 126/07
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Törvényszék

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Körös-vidéki Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság

      Vastapuoli: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Ennakkoratkaisukysymys

   Katsotaanko pysyvästi nurmena olevat maapatojen pengeralueet käytössä olevaksi maatalousmaaksi asetuksen (EY) N:o 1782/2003 (1) 143 b artiklan 4 kohdassa tarkoitetulla tavalla silloinkin, kun niiden ensisijaisena käyttötarkoituksena ei ole maatalouskäyttö vaan vesistöjen hoito tai tulvasuojaus?

      (1)  Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003 (EUVL L 270, s. 1).


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 26 päivänä syyskuuta 2002 asiassa T-199/99, Sgaravatti Mediterranea Srl vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (EMOTR – Taloudellisen tuen peruuttaminen – Asetuksen N:o 4253/88 24 artikla – Tuensaajan kuuleminen etukäteen – Komission suorittama tapauksen asianmukainen tutkinta – Puolustautumisoikeudet – Tosiseikkoja koskeva ilmeinen arviointivirhe – Perustelut – Luottamuksensuojan periaate – Seuraamuksen laillisuuden periaate – Suhteellisuusperiaate)

text:
C 305/20                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         7.12.2002
                                              ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                25 päivänä syyskuuta 2002
                   26 päivänä syyskuuta 2002
                                                                       yhdistetyissä asioissa T-201/00 ja T-384/00, Agnès Ajour
                                                                               ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
asiassa T-199/99, Sgaravatti Mediterranea Srl vastaan
               Euroopan yhteisöjen komissio ( 1)
                                                                       (Henkilöstö – Palkkaus – Korjauskerroin Irlantia varten –
                                                                       Elinkustannukset Dublinissa – Henkilöstösääntöjen 64 ja
(EMOTR – Taloudellisen tuen peruuttaminen – Asetuksen                                                65 artikla)
N:o 4253/88 24 artikla – Tuensaajan kuuleminen etukäteen
– Komission suorittama tapauksen asianmukainen tutkinta
                                                                                (2002/C 305/43)
– Puolustautumisoikeudet – Tosiseikkoja koskeva ilmeinen
arviointivirhe – Perustelut – Luottamuksensuojan periaate –
Seuraamuksen laillisuuden periaate – Suhteellisuusperiaate)                                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                          (2002/C 305/42)
                                                                       Yhdistetyissä asioissa T-201/00 ja T-384/00, Agnès Ajour,
                                                                       kotipaikka Dublin, ja 128 muuta Euroopan yhteisöjen komis-
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                     sion virkamiestä ja muuhun henkilöstöön kuuluvaa, edustaji-
                                                                       naan asianajajat J.-N. Louis ja V. Peere, prosessiosoite Luxem-
                                                                       burgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
                                                                       nään J. Currall), jota tukee Euroopan unionin neuvosto (asia-
                                                                       miehinään A. Pilette ja F. Anton), jossa kantajat vaativat
                                                                       komission tekemien sellaisten päätösten kumoamista, joissa
Asiassa T-199/99, Sgaravatti Mediterranea Srl, kotipaikka              vahvistetaan kantajien palkkalaskelmat vuoden 1999 syys- ja
Capoterra (Italia), edustajinaan asianajajat M. Merola ja              joulukuun väliseltä ajalta, ja komission tekemien sellaisten
P. A. M. Ferrari, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroo-         päätösten kumoamista, joissa vahvistetaan Euroopan yhteisö-
pan yhteisöjen komissio (asiamiehinään aluksi F. P. Ruggeri            jen virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden
Laderchi, J. Guerra Fernández, L. Visaggio ja M. Moretto, ja           sekä näihin palkkoihin ja eläkkeisiin liittyvien korjauskertoi-
sittemmin C. Cattabriga ja M. Moretto), jossa kantaja vaatii,          mien mukauttamisesta 1 päivästä heinäkuuta 1999 17 päivänä
että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa 4.6.1999             joulukuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY, EHTY,
tehdyn komission päätöksen C(1999) 1502, jolla peruutettiin            Euratom) N:o 2700/1999 (EYVL L 327, s. 1) mukaisesti
kantajalle Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston                kantajien       taannehtivat      palkkalaskelmat       ajanjaksolta
ohjausosastosta aikaisemmin myönnetty taloudellinen tuki,              15.5.1999(31.12.1999, sekä kantajien vuoden 2000 tammi-
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toi-            kuusta lähtien vahvistetut palkkalaskelmat, ensimmäisen oi-
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. D. Cooke                  keusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpa-
sekä tuomarit R. García-Valdecasas ja P. Lindh, kirjaaja:              nossa: puheenjohtaja R. M. Moura Ramos, sekä tuomarit
hallintovirkamies J. Palacio González, on antanut 26.9.2002            J. Pirrung ja A. W. H. Meij, kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers,
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                             on 25.9.2002 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
                                                                       seuraava:
1)     Kanne hylätään.                                                 1)     Kienersbergerin ja tämän oikeudenomistajien osalta ei ole syytä
                                                                              antaa ratkaisua asiassa T-201/00.
2)     Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut koko-
       naisuudessaan.                                                  2)     Kanteet hylätään.
                                                                       3)     Kukin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
( 1) EYVL C 333, 20.11.1999.
                                                                       (1 ) EYVL C 285, 7.10.2000 ja C 45, 10.2.2001.


title: Asia C-361/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 9.6.2011 (Conseil d’État’n (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — SCRL Intercommunale Intermosane ja Fédération de l'industrie et du gaz v. Belgian valtio (Sisämarkkinat — Tekniset standardit ja määräykset — Teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettava menettely — Työpaikoilla olevien tiettyjen vanhojen sähkölaitteistojen turvallisuutta koskevat vähimmäisvaatimukset)

text:
               30.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 226/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 9.6.2011 (Conseil d’État’n (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — SCRL Intercommunale Intermosane ja Fédération de l'industrie et du gaz v. Belgian valtio
   (Asia C-361/10) (1)

   (Sisämarkkinat - Tekniset standardit ja määräykset - Teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettava menettely - Työpaikoilla olevien tiettyjen vanhojen sähkölaitteistojen turvallisuutta koskevat vähimmäisvaatimukset)
   2011/C 226/13
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d’État

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: SCRL Intercommunale Intermosane ja Fédération de l'industrie et du gaz

      Vastaaja: Belgian valtio

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Conseil d’État — Teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22.6.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY (EYVL L 204, s. 37) 1 artiklan 11 alakohdan ja 8 artiklan 1 kohdan 1 alakohdan tulkinta — Tietojen toimittamisessa noudatettava menettely ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevat säännöt — Velvoite toimittaa teknisiä määräyksiä koskevat ehdotukset — Työpaikoilla olevien tiettyjen vanhojen sähkölaitteistojen turvallisuutta koskevat vähimmäisvaatimukset

      Tuomiolauselma

   Teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22.6.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.7.1998 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/48/EY, 1 artiklan 11 alakohtaa on tulkittava niin, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaiset kansalliset säännökset eivät ole tässä säännöksessä tarkoitettuja teknisiä määräyksiä, joita koskevat ehdotukset on toimitettava komissiolle tämän direktiivin 8 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetulla tavalla.

      (1)  EUVL C 274, 9.10.2010.


title: Asia C-305/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 4.6.2013 — Haeger & Schmidt GmbH v. Mutuelles du Mans assurances Iard SA (MMA Iard), Jacques Lorio, Dominique Miquel, Safram intercontinental SARL:n selvitysmies, Ace Insurance SA NV, Va Tech JST SA ja Axa Corporate Solutions SA

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/35

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 4.6.2013 — Haeger & Schmidt GmbH v. Mutuelles du Mans assurances Iard SA (MMA Iard), Jacques Lorio, Dominique Miquel, Safram intercontinental SARL:n selvitysmies, Ace Insurance SA NV, Va Tech JST SA ja Axa Corporate Solutions SA
   (Asia C-305/13)
   2013/C 207/58
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Haeger & Schmidt GmbH

      Vastapuolet: Mutuelles du Mans assurances Iard SA (MMA Iard), Jacques Lorio, Dominique Miquel, Safram intercontinental SARL:n selvitysmies, Ace Insurance SA NV, Va Tech JST SA ja Axa Corporate Solutions SA

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voiko huolintasopimus, jolla toimeksiantaja antaa toimeksisaajan, joka toimii omissa nimissään ja vastuullaan, hoidettavaksi tavarankuljetuksen, jonka tämä antaa yhden tai useamman kuljettajan toteutettavaksi toimeksiantajan lukuun, olla — ja jos voi, millä edellytyksin — sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista 19.6.1980 Roomassa tehdyn yleissopimuksen 4 artiklan 4 kappaleen viimeisessä virkkeessä tarkoitetulla tavalla sopimus, jonka pääasiallinen kohde on tavaroiden kuljettaminen

               2)

               Jos huolintasopimus voidaan katsoa edellä mainitun yleissopimuksen 4 artiklan 4 kappaleessa tarkoitetuksi tavarankuljetussopimukseksi, mutta tässä määräyksessä tarkoitettua erityistä lainvalintaolettamaa ei voida soveltaa siksi, etteivät kyseiset paikat satu yhteen siinä tarkoitetulla tavalla, onko sen ensimmäisen virkkeen sanamuotoa, jonka mukaan 2 kohdassa määrätty yleinen olettama ei koske tavarankuljetussopimuksia, tulkittava siten, että tuomioistuimen on tällaisessa tapauksessa selvitettävä sovellettava laki 4 artiklan 1 kohdassa vahvistetun yleisen valintaperiaatteen mukaisesti eikä mainitun lopullisesti sivuutetun olettaman perusteella, eli yksilöimällä maa, johon sopimus läheisimmin liittyy, kiinnittämättä erikseen huomiota sen sopimuspuolen toimipaikkaan, joka tekee sopimukselle luonteenomaiseen suorituksen?

               3)

               Jos huolintasopimus kuuluu 4 artiklan 2 kappaleessa tarkoitetun yleisen olettaman alaan, voidaanko silloin, kun alkuperäinen toimeksiantaja on tehnyt sopimuksen ensimmäisen toimeksisaajan kanssa, joka on tämän jälkeen antanut toimeksiannon seuraavalle, hyväksyä se, että toimeksiantajan ja tällaisen seuraavan toimeksisaajan väliseen sopimussuhteeseen sovellettava laki määritetään ensimmäisen toimeksisaajan toimipaikan perusteella, koska näin määritetyn valtion lain on katsottava soveltuvan kokonaisvaltaisesti huolintaan kokonaisuutena?


title: Asia T-116/16: Kanne 18.3.2016 – Port autonome du Centre et de l’Ouest ym. v. komissio

text:
               17.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 175/23

         Kanne 18.3.2016 – Port autonome du Centre et de l’Ouest ym. v. komissio
   (Asia T-116/16)
   (2016/C 175/27)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Port autonome du Centre et de l’Ouest SCRL (La Louvière, Belgia), Port autonome de Namur (Namur, Belgia), Port autonome de Charleroi (Charleroi, Belgia), Port autonome de Liège (Liège, Belgia), Région wallonne (Jambes, Belgia) (edustaja: asianajaja J. Vanden Eynde)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               ottaa kanteen tutkittavaksi kaikkien kantajien osalta ja kumoaa näin komission päätöksen SA.38393 (2015/E) – Belgian satamien verotus

               —

               toteaa kanteen perustelluksi ja hyväksyy sen

               —

               kumoaa Euroopan komission päätöksen, jonka mukaan sisämarkkinoille soveltumattomana valtiontukena on pidettävä sitä, että Belgian ja erityisesti Wallonian satamien toiminnasta ei kanneta yhteisöveroa

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kymmeneen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste koskee, yleisellä tasolla, sitä, että komission kanta ei saa tukea tosiseikoista eikä se ole oikeudellisesti perusteltu.

               2.

               Toinen kanneperuste koskee sitä, ettei komissio ole perustellut ilmeistä poikkeamistaan oikeuskäytännöstä 20.10.2004 annettua päätöstä (N520/2003) koskevassa selvityksessä.

               3.

               Kolmas kanneperuste koskee sitä, että satamien toiminta on tuettua niiltä osin kuin ne eivät Belgian taloudellisessa toimintaympäristössä muutoin ole kannattavia; se seikka, että yksipuolisesti asetetut maksut, jotka eivät kata tehtyjä investointeja, ei riitä luokittelemaan niitä taloudelliseksi toiminnaksi.

               4.

               Neljäs kanneperuste koskee väitettä, jonka mukaan kyseessä olevan belgialaisen järjestelmän katsominen yhteisöverotukseksi ei ole oikeudellisesti perusteltu.

               5.

               Viides kanneperuste, joka koskee väitettä, jonka mukaan oikeushenkilöiden verot, joita satamilta kannetaan muodostavat edun, koska satamien mahdollista toissijaista taloudellista toimintaa ei veroteta, ei ole näytetty. Komissio ei myöskään ole määritellyt, mitä toimintaa olisi sen mielestä verotettava eikä sitä, mikä toiminta muodostaa yleishyödylliset palvelut.

               6.

               Kuudes kanneperuste, joka koskee väitettä, jonka mukaan konkreettisen tilanteen olisi sallittava oikeushenkilöiden verotuksen soveltaminen, huomioon ottaen Belgian oikeusjärjestys, jossa yleishyödyllisten palvelujen ja kaupallisen toiminnan verokohtelut erotetaan toisistaan.

               7.

               Seitsemäs kanneperuste perustuu siihen, että komissio ei ole ottanut huomioon jäsenvaltioiden toimivaltuuksia

                           —

                           muun kuin taloudellisen toiminnan määrittelyssä

                           —

                           välittömän verotuksen määrittelyssä

                           —

                           huolehtia yhteiskunnan ja talouden sisäisen koheesion edellyttämien yleishyödyllisten palvelujen asianmukaisesta toiminnasta

                           —

                           huolehtia harkintansa mukaisesti yleishyödyllisten palvelujen järjestämisestä.

               8.

               Kahdeksas kanneperuste koskee sitä, että satamien toiminta muodostuu pääasiallisesti yleishyödyllisistä palveluista, joihin ei unionin lainsäädännön mukaan sovelleta SEUT 107 artiklassa tarkoitettuja kilpailusääntöjä.

               9.

               Viides kanneperuste, johon on vedottu toissijaisesti, koskee sitä, että jos Wallonian sisäsatamien toiminnan katsotaan muodostuvan yleisen taloudellisen edun mukaisista palveluista, niihin sovellettaisiin SEUT 93 artiklaa ja SEUT 106 artiklan 2 kohtaa, eikä kilpailusääntöjä.

               10.

               Kymmenes kanneperuste, johon on vedottu toissijaisesti, koskee sitä, että valtiontuen määrittelyssä sovelletut unionin kriteerit eivät täyty.


title: Asia C-90/15 P: Valitus, jonka Hansen & Rosenthal KG ja H & R Wax Company Vertrieb GmbH ovat tehneet 24.2.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-544/08, Hansen & Rosenthal KG ja H & R Wax Company Vertrieb GmbH v. Euroopan komissio, 12.12.2014 antamasta tuomiosta

text:
               4.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 146/26

         Valitus, jonka Hansen & Rosenthal KG ja H & R Wax Company Vertrieb GmbH ovat tehneet 24.2.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-544/08, Hansen & Rosenthal KG ja H & R Wax Company Vertrieb GmbH v. Euroopan komissio, 12.12.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-90/15 P)
   (2015/C 146/32)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittajat: Hansen & Rosenthal KG ja H & R Wax Company Vertrieb GmbH (edustajat: Rechtsanwalt J. L. Schulte, Rechtsanwalt M. Dallmann ja Rechtsanwalt K. M. Künstner)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat unionin tuomioistuinta

               —

               kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-544/08, Hansen & Rosenthal KG ja H & R Wax Company Vertrieb GmbH v. Euroopan komissio, 12.12.2014 antaman tuomion kokonaan tai osittain

               —

               kumoamaan käytettävissään olevien tietojen perusteella asiassa COMP/39.181 – kynttilävaha1.10.2008 tehdyn komission päätöksen 1 ja 2 artiklan kokonaan tai osittain siltä osin kuin ne koskevat valittajia

               —

               kumoamaan sakon tai alentamaan sen määrää SEUT 261 mukaisesti

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan sekä tässä oikeudenkäyntimenettelyssä että unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä oikeudenkäyntimenettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

               —

               toissijaisesti kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen ja palauttamaan asian unionin yleiseen tuomioistuimeen asian ratkaisemiseksi uudelleen unionin tuomioistuimen toteuttaman oikeudellisen arvion mukaisesti, kumoamaan sakon tai alentamaan sen määrää SEUT 261 mukaisesti ja velvoittamaan komission korvaamaan sekä tässä oikeudenkäyntimenettelyssä että unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä oikeudenkäyntimenettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat vetoavat yhteensä viiteen valitusperusteeseen:
   Ensimmäisellä valitusperusteellaan valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin loukkasi syyttömyysolettaman periaatetta ja tasapuolisen oikeudenkäyntimenettelyn periaatetta. Valittajat riitauttavat näin unionin yleisen tuomioistuimen toteamuksen, jonka mukaan komission sakkopäätös oli alun perin oikea ja lopullinen, joten komission toteamusten horjuttaminen voisi ainoastaan siinä tapauksessa, että valittajat esittävät täysimääräiset todisteet, johtaa siihen, että komission päätös todettaisiin virheelliseksi. Valittajien mukaan tämä on perusoikeuskirjan 48 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 52 artiklan 3 kohdan ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 2 kohdan kanssa, sekä perusoikeuskirjan 47 artiklan 2 kohdan, luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 52 artiklan 3 kohdan ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 1 kohdan kanssa, vastaista.
   Toisella valitusperusteellaan valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisesti EY 81 artiklaa (josta on tullut SEUT 101 artikla). Valittajien mukaan unionin yleinen tuomioistuin katsoi riidanalaisessa päätöksessä kilpailua vääristävien sopimusten kiellon alaan kuuluvaksi menettelytavan, joka ei täytä rikkomisen tosiseikastoa. Tämän lisäksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi todistustaakkaa ja todisteiden arviointia koskevien sääntöjen vastaisesti, että valittajat olivat rikkoneet EY 81 artiklaa (josta on tullut SEUT 101 artikla). Tältä osin unionin yleinen tuomioistuin teki useita oikeudellisia virheitä, kun se esitti virheellisiä toteamuksia, otti todisteet huomioon vääristellyllä tavalla, arvioi todisteita oikeudellisesti virheellisellä tavalla ja loukkasi tasapuolisen oikeudenkäyntimenettelyn periaatetta.
   Kolmannella valitusperusteellaan valittajat väittävät unionin yleisen tuomioistuimen loukanneen seuraamusten lainmukaisuuden periaatetta ja olennaisuusperiaatetta, jonka mukaan olennaiset päätökset edellyttävät lainsäätäjän hyväksyntää. Koska sekä unionin tuomioistuin että unionin yleinen tuomioistuin katsovat, että asetuksen N:o 1/2003 (1) 23 artiklan 2 kohdassa säädetty 10 prosentin enimmäismäärä on absoluuttinen enimmäismäärä eikä viitteellinen enimmäismäärä, EU-oikeudesta puuttuu asteikko EY 81 artiklan (josta on tullut SEUT 101 artikla) rikkomisesta määrättävän sakon laskemiseksi. Valittajien mukaan yksinomaan lainsäätäjien asiana on olennaisuusperiaatteen mukaisesti säätää sakkoasteikosta, eikä komissio voi tehdä sitä niiden sijasta.
   Neljännellä valitusperusteellaan valittajat väittävät unionin yleisen tuomioistuimen loukanneen seuraamusten laillisuusperiaatetta ja taannehtivuuskiellon periaatetta. Valittajat väittävät, ettei unionin yleinen tuomioistuin voi myöskään oikeudellista virhettä tekemättä vahvistaa sakkoa ilman sakkoasteikkoa. Lisäksi valittajat katsovat, että pelkästään sen valvominen, noudattiko komissio omia suuntaviivojaan, merkitsee harkintavallan käyttämättä jättämistä ja näin ollen asetuksen N:o 1/2003 31 artiklan rikkomista. Lopuksi valittajat väittävät unionin yleisen tuomioistuimen loukanneen taannehtivuuskiellon periaatetta, kun se sovelsi vuoden 2006 sakkoja koskevia suuntaviivoja tosiseikkoihin, jotka olivat päättyneet kokonaan jo vuonna 2005.
   Viidennellä ja viimeisellä valitusperusteellaan valittaja väittää unionin yleisen tuomioistuimen loukanneen suhteellisuusperiaatetta. Valittajien mukaan unionin yleinen tuomioistuin rikkoi perusoikeuskirjan 49 artiklan 3 kohtaa, kun se vahvisti 17 prosentin kertoimen rikkomisen vakavuuden perusteella sekä lisämaksun. Sen oikeudellisen virheensä lisäksi, että unionin yleinen tuomioistuin katsoi valittajien menettelyn rikkovan EY 81 artiklaa (josta on tullut SEUT 101 artikla), se laski väitetyn valittajien toteuttaman rikkomisen keston väärin.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003, EUVL L 1, s. 1.


title: Yhdistetyt asiat T-510/14 ja T-536/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.6.2016 – Staywell Hospitality Group ja Sheraton International IP v. EUIPO – Sheraton International IP ja Staywell Hospitality Group (PARK REGIS) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin PARK REGIS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi EU-kuviomerkki ST. REGIS — Rekisteröinnin osittainen epääminen — Asetuksen N:o 207/2009 64 artiklan 1 kohta — Sekaannusvaara — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               11.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.6.2016 – Staywell Hospitality Group ja Sheraton International IP v. EUIPO – Sheraton International IP ja Staywell Hospitality Group (PARK REGIS)
   (Yhdistetyt asiat T-510/14 ja T-536/14) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin PARK REGIS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi EU-kuviomerkki ST. REGIS - Rekisteröinnin osittainen epääminen - Asetuksen N:o 207/2009 64 artiklan 1 kohta - Sekaannusvaara - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2016/C 251/24)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Staywell Hospitality Group Pty Ltd (Sydney, Australia) (edustajat: D. Farnsworth, solicitor, ja A. Bryson, barrister) (asia T-510/14) ja Sheraton International IP LLC (Stamford, Connecticut, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja E. Armijo Chávarri) (asia T-536/14)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: L. Rampini)

      Muut osapuolet EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulijat unionin yleisessä tuomioistuimessa: Sheraton International IP LLC (asia T-510/14) ja Staywell Hospitality Group Pty Ltd (asia T-536/14)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanteet EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 30.4.2014 tekemästä päätöksestä (yhdistetyt asiat R 240/2013-5 ja R 303/2013-5), joka koskee Sheraton International IP:n ja Staywell Hospitality Groupin välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanteet asioissa T-510/14 ja T-536/14 hylätään.

               2)

               Staywell Hospitality Group Pty Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut asiassa T-510/14.

               3)

               Sheraton International IP LLC velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut asiassa T-536/14.

      (1)  EUVL C 303, 8.9.2014.


title: Asian T-278/93 poistaminen rekisteristä

text:
28.8.1999                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 246/45
Kantajan mukaan direktiivi 92/12/ETY on                                             Asian T-538/93 (1) poistaminen rekisteristä
–    yhteisön oikeusvaltioperiaatteen vastainen niiltä osin kuin
     siihen sisältyy ristiriitaisia ja epäselviä säännöksiä,                                       (1999/C 246/90)
–    EY 14 artiklan (aikaisempi 7 a artikla) mukaisten sisämark-
     kinoiden toteuttamista koskevien periaatteiden vastainen,                               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
–    EY 25 artiklan (aikaisempi 12 artikla) tulleja tai vaikutuksel-
     taan vastaavia maksuja koskevan kiellon vastainen,                    Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                           men laajennetun neljännen jaoston puheenjohtajan 30.3.1999
–    EY 28 artiklan (aikaisempi 30 artikla) ja EY 29 artiklan              antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
     (aikaisempi 34 artikla) vastainen,                                    tuimen rekisteristä on poistettu asia T-538/93, John Harris
                                                                           vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen
–    EY 93 artiklan (aikaisempi 99 artikla), jossa valtuutetaan            komissio.
     yhdenmukaistamaan välillistä verotusta, vastainen,
–    suhteellisuusperiaatteen vastainen niiltä osin kuin direktiivi
                                                                           (1) EYVL C 319, 26.11.1993.
     ei ole yhteen sopiva sisämarkkinoiden kanssa,
–    luottamuksensuojan periaatteen vastainen, sekä
–    lukuisten perusoikeuksien ja -vapauksien, kuten ammatin-
     harjoittamisen vapauden, omistusoikeuden, sekä kaupalli-
     sen ja taloudellisen vapauden vastainen.
                                                                                Asian T-548/93 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (1999/C 246/91)
          Asian T-278/93 (1) poistaminen rekisteristä
                          (1999/C 246/88)                                                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                        Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                           men laajennetun ensimmäisen jaoston puheenjohtajan
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                  1.3.1999 antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen
men laajennetun neljännen jaoston puheenjohtajan 10.3.1999                 tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-548/93, Lad-
antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                  broke Racing Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
tuimen rekisteristä on poistettu asia T-278/93, David Alwyn
Jones ja Mary Bridget Jones vastaan Euroopan unionin neuvos-
to ja Euroopan yhteisöjen komissio.                                        (1) EYVL C 319, 26.11.1993.
(1) EYVL C 165, 2.7.1992.
Yhdistettyjen asioiden T-294/93, T-392/93 ja T-413/93 (1)                            Asian T-72/95 (1) poistaminen rekisteristä
               osittainen poistaminen rekisteristä
                                                                                (1999/C 246/92)
                          (1999/C 246/89)
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                                          (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men laajennetun neljänen jaoston puheenjohtajan 30.3.1999                  Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                  men viidennen jaoston puheenjohtajan 17.5.1999 antamalla
tuimen rekisteristä on poistettu asia T-294/93, Sean Coughlan              määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen                   teristä on poistettu asia T-72/95, Comafrica SpA ja Dole Fresh
komissio, ja asia T-413/93, Patrick Heffernan vastaan Euroo-               Fruit Ltd & Co. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
pan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio.
                                                                           (1) EYVL C 268, 14.10.1995.
(1) EYVL C 158, 10.6.1993 ja C 197, 21.7.1993.


title: Asia C-456/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto)  6.4.2006  (Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilian esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Agip Petroli SpA v. Capitaneria di porto di Siracusa, Capitaneria di porto di Siracusa — Sezione staccata di Santa Panagia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti (Merikabotaasi — Asetus (ETY) N:o 3577/92 — Saarikabotaasia harjoittavien alusten, joiden bruttovetoisuus on yli 650 tonnia, miehistöön sovellettava laki — Käsite  matka, jota seuraa tai edeltää  kabotaasimatka)

text:
               17.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/15

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 6.4.2006 (Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilian esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Agip Petroli SpA v. Capitaneria di porto di Siracusa, Capitaneria di porto di Siracusa — Sezione staccata di Santa Panagia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti
   (Asia C-456/04) (1)

   (Merikabotaasi - Asetus (ETY) N:o 3577/92 - Saarikabotaasia harjoittavien alusten, joiden bruttovetoisuus on yli 650 tonnia, miehistöön sovellettava laki - Käsite ”matka, jota seuraa tai edeltää” kabotaasimatka)
   (2006/C 143/26)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Agip Petroli SpA

      Vastaajat: Capitaneria di porto di Siracusa, Capitaneria di porto di Siracusa — Sezione staccata di Santa Panagia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti
   Oikeudenkäynnin kohde
   Palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi) 7 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3577/92 (EYVL L 364, s. 7) 3 artiklan 3 kohdan tulkinta — Saarikabotaasia harjoittaviin rahtialuksiin, joiden bruttovetoisuus on yli 650 tonnia, sovellettava laki — Käsite ”matkaa seuraa tai edeltää matka toisesta [jäsen]valtiosta tai toiseen [jäsen]valtioon”
   Tuomiolauselma
   Palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi) 7 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3577/92 3 artiklan 3 kohdassa esitetty käsite ”matka, jota seuraa tai edeltää matka toisesta valtiosta tai toiseen valtioon”, kattaa lähtökohtaisesti kaikki matkat toisesta valtiosta tai toiseen valtioon riippumatta siitä, onko aluksessa lasti. Asetuksessa N:o 3577/92 säädettyjen sääntöjen kiertämiseksi väärinkäyttömielessä tehtyjä matkoja, joilla aluksessa ei ole lastia, ei voida kuitenkaan hyväksyä. Tällaisen väärinkäytön olemassaolon toteaminen edellyttää yhtäältä, että mainitun asetuksen 3 artiklan 3 kohdassa säädettyjen edellytysten muodollisesta noudattamisesta huolimatta painolastissa tehdyn kansainvälisen matkan seurauksena laivanvarustajaan sovelletaan kaikkien miehistöä koskevien kysymysten osalta lippuvaltion sääntöjä, mikä on ristiriidassa sen saman asetuksen 3 artiklan 2 kohdan tavoitteen kanssa, jonka mukaan vastaanottavan valtion sääntöjä olisi voitava soveltaa kaikkiin miehistöä koskeviin kysymyksiin silloin, kun on kyse saarikabotaasista. Toisaalta edellytyksenä on myös se, että kaikista objektiivisista seikoista ilmenee, että kyseisen painolastissa tehdyn kansainvälisen matkan keskeisenä päämääränä on välttää asetuksen N:o 3577/92 3 artiklan 2 kohdan soveltaminen siten, että asiaan sovelletaan saman artiklan 3 kohtaa.

      (1)  EUVL C 19, 22.1.2005.


title: Asia F-116/10: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 20.7.2011 — Gozi v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Avustamisvelvollisuus — Henkilöstösääntöjen 24 artikla — Sellaisten asianajokulujen korvaaminen, jotka ovat aiheutuneet kansallisessa tuomioistuimessa käydystä oikeudenkäyntimenettelystä)

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/50

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 20.7.2011 — Gozi v. komissio
   (Asia F-116/10) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Avustamisvelvollisuus - Henkilöstösääntöjen 24 artikla - Sellaisten asianajokulujen korvaaminen, jotka ovat aiheutuneet kansallisessa tuomioistuimessa käydystä oikeudenkäyntimenettelystä)
   2011/C 282/93
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Sandro Gozi (Rooma, Italia) (edustaja: asianajaja G. Passalacqua)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja J. Baquero Cruz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamisvaatimus päätöksestä, jolla hylättiin kantajalle kansallisessa tuomioistuimessa käydystä rikosoikeudenkäynnistä aiheutuneiden oikeudenkäyntikulujen korvaamista koskeva vaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Sandro Gozi vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 55, 19.2.2011, s. 38.