title: Asia C-74/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 12.2.2013 — GSV Kft.v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               8.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 12.2.2013 — GSV Kft.v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága
   (Asia C-74/13)
   2013/C 164/12
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: GSV Kft.

      Vastapuoli: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Vastaako

                           —

                           väriltään valkoinen

                           —

                           neliön muotoinen

                           —

                           kudottu kangas,

                           —

                           jossa on käytetty yksinkertaista kierrettyä lankaa

                           —

                           jonka kudos on kaksilankainen ja

                           —

                           jossa kudelangat kulkevat ristikkäin loimilankojen kanssa

                           —

                           jossa kudoksen aukkojen koko on 4 × 4 mm

                           —

                           joka on kooltaan 100 cm × 201 cm

                           —

                           jossa on käytetty styreeniakrylaatti-kopolymeerimuovilla päällystettyä lasikuituja,

                           —

                           jossa ei ole kerrattuja lankoja

                           —

                           joka painaa 136g/m2

                           —

                           jonka kuituhienous on loimen osalta 415 teksiä

                           —

                           ja kuteen osalta 132 teksiä,

                     ominaisuuksiltaan väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien lasikuidusta valmistettujen seulakankaiden tuonnissa 16.2.2011 annetun komission asetuksen (EU) N:o 138/2011 (1) 14 perustelukappaleen ja 1 artiklan 1 kohdan määritelmää

                           —

                           lasikuidusta valmistettu

                           —

                           seulakangas, jonka

                           —

                           silmäkoko on sekä pituudeltaan että leveydeltään suurempi kuin 1,8 mm

                           —

                           ja joka painaa enemmän kuin 35 g/m2,

                     ja onko TARIC-koodia 7019590010 näin ollen tulkittava siten, että mainittu tavara voidaan katsoa siihen kuuluvaksi, kun otetaan huomioon tullinimikkeistön ja unionin oikeussääntöjen eri kieliversiot?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, voidaanko unionin oikeusjärjestelmän perusteella sellainen luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö vapauttaa maksamasta polkumyyntitullia, joka luottaa kotimaansa kielellä julkaistun asetuksen säädöstekstiin — ottamatta selvää muissa kieliversioissa mahdollisesti olevista muista merkityssisällöistä — perustamalla käsityksensä säädöstekstin sisällöstä kotimaansa kielessä sille yleisesti hyväksyttyyn sisältöön ja tuo Euroopan unionin alueelle sen ulkopuolella valmistetun tavaran katsoen, että kyseessä ei ole tavara, josta kannettaisiin polkumyyntitullia siinäkään tapauksessa, että unionin säädöksen eri kieliversioiden vertailun perusteella katsottaisiin, että tavarasta on kannettava polkumyyntitulli?

      (1)  Väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien lasikuidusta valmistettujen seulakankaiden tuonnissa 16.2.2011 annettu komission asetus (EU) N:o 138/2011 (EUVL L 43, 17.2.2011, s. 9).


title: Asia C-150/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 6.9.2012 — Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 1999/37/EY — Ajoneuvojen rekisteröintiasiakirjat — Toisessa jäsenvaltiossa aiemmin rekisteröidyt ajoneuvot — Omistajanvaihdos — Katsastusvelvollisuus — Vaatimustenmukaisuustodistuksen vaatiminen esitettäväksi — Toisessa jäsenvaltiossa suoritettu katsastus — Tunnustamatta jättäminen — Oikeuttamisperusteita ei ole)

text:
               17.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 355/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 6.9.2012 — Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-150/11) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 1999/37/EY - Ajoneuvojen rekisteröintiasiakirjat - Toisessa jäsenvaltiossa aiemmin rekisteröidyt ajoneuvot - Omistajanvaihdos - Katsastusvelvollisuus - Vaatimustenmukaisuustodistuksen vaatiminen esitettäväksi - Toisessa jäsenvaltiossa suoritettu katsastus - Tunnustamatta jättäminen - Oikeuttamisperusteita ei ole)
   2012/C 355/07
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: O. Beynet ja A. Marghelis)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta (asiamiehet: T. Materne ja J.-C. Halleux, avustajinaan asianajajat F. Libert ja S. Rodrigues)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — SEUT 34 artiklan ja ajoneuvojen rekisteröintiasiakirjoista 29.4.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/37/EY (EYVL L 138, s. 57) rikkominen — Kansallinen säännöstö, jossa edellytetään ajoneuvon tyyppihyväksyntätodistuksen esittämistä toisessa jäsenvaltiossa aiemmin rekisteröidyn ajoneuvon rekisteröimistä edeltävää katsastusta varten — Toisessa jäsenvaltiossa suoritetun katsastuksen tulosten tunnustamatta jättäminen — Tavaroiden vapaan liikkuvuuden rajoitus — Oikeutusperusteiden puuttuminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut ajoneuvojen rekisteröintiasiakirjoista 29.4.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/37/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.11.2006 annetulla neuvoston direktiivillä 2006/103/EY, 4 artiklan ja SEUT 34 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on vaatinut rekisteröintitodistuksen lisäksi vaatimustenmukaisuustodistusta rekisteröintiä edeltävää katsastusta varten sellaisilta ajoneuvoilta, jotka on aiemmin rekisteröity toisessa jäsenvaltiossa, ja koska se on edellyttänyt, että toisessa jäsenvaltiossa aiemmin rekisteröidyt ajoneuvot, joiden omistaja vaihtuu, on katsastettava ennen rekisteröintiä, ottamatta tässä yhteydessä huomioon toisessa jäsenvaltiossa suoritetun katsastuksen tuloksia.

               2)

               Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 160, 28.5.2011.


title: Asia C-257/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 18.12.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ruotsin kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2004/17/EY — Vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittaminen — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               23.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/26

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 18.12.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ruotsin kuningaskunta
   (Asia C-257/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2004/17/EY - Vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittaminen - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2008/C 51/43)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: D. Kukovec ja K. Nyberg)

      Vastaaja: Ruotsin kuningaskunta (asiamies: A. Falk)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY (EUVL L 134, s. 1) noudattamisen edellyttämiä säännöksiä ei ole annettu säädetyssä määräajassa
   Tuomiolauselma

               1)

               Ruotsin kuningaskunta ei ole noudattanut vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Ruotsin kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 183, 4.8.2007.


title: Asia C-459/05: Euroopan yhteisöjen komission  23.12.2005  Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
               25.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/18

         Euroopan yhteisöjen komission 23.12.2005 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-459/05)
   (2006/C 48/34)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.12.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat H. Stovlbaek ja D. Maidani, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä annettujen neuvoston direktiivien 89/48/ETY ja 92/51/ETY sekä yleissairaanhoidosta vastaavien sairaanhoitajien, hammaslääkäreiden, eläinlääkäreiden, kätilöiden, arkkitehtien, farmasian alan ja lääkäreiden toimintaa koskevien direktiivien 77/452/ETY, 77/453/ETY, 78/686/ETY, 78/687/ETY, 78/1026/ETY, 78/1027/ETY, 80/154/ETY, 80/155/ETY, 85/384/ETY, 85/432/ETY, 85/433/ETY ja 93/16/ETY muuttamisesta 14 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/19/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin täysimääräisen noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               2)

               velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin 2001/19 16 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset voimaan ennen 1.1.2003 ja että niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
   Komissio toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole edelleenkään ryhtynyt kaikkiin vaadittuihin toimenpiteisiin tältä osin tai ainakaan se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle.

      (1)  EYVL L 206, s. 1.


title: Asia T-75/16 P: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 3.5.2017 – Valittajana De Nicola ja muuna osapuolena EIP (Muutoksenhaku — Henkilöstö — EIP:n henkilöstö — Arviointi — Urakehitystä koskeva arviointi — Vuoden 2010 arviointikierros — Oikeudelliset virheet — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat, ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
               26.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 202/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 3.5.2017 – Valittajana De Nicola ja muuna osapuolena EIP
   (Asia T-75/16 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - EIP:n henkilöstö - Arviointi - Urakehitystä koskeva arviointi - Vuoden 2010 arviointikierros - Oikeudelliset virheet - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat, ja joka on osittain selvästi perusteeton))
   (2017/C 202/31)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Carlo De Nicola (Strassen, Luxemburg) (edustaja: asianajaja G. Ferabecoli)

      Muu osapuoli: Euroopan investointipankki (EIP) (asiamiehet: aluksi G. Nuvoli ja T. Gilliams, sitten G. Nuvoli ja G. Faedo, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (yhden tuomarin kokoonpano) 18.12.2015 antamasta määräyksestä De Nicola v. EIP (F-128/11, EU:F:2015:168) tehty valitus, jossa vaaditaan mainitun määräyksen kumoamista.

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Carlo De Nicola vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan investointipankille (EIP) tässä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 118, 4.4.2016.


title: Euroopan yhteisöjen komission 17 päivänä tammikuuta 1995 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne (Asia C-14/95)

text:
N:o C 54/ 12            FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          4 . 3 . 95
alkoholipitoisuudeltaan 10 prosenttia alittavien juomien                   — 19 päivänä toukokuuta 1992 annetun, lintujen
mainontaa .                                                                     levittämän influenssan vastaisia toimenpiteitä kos
                                                                                kevan neuvoston direktiivin 92/40/ETY ( x ) ja
(M EYVL N:o L 298 , 17. 10 . 1989 , s . 23 .
                                                                           — 16 päivänä kesäkuuta 1992 annetun, tietyissä aluk
                                                                                sissa kalataloustuotteisiin sovellettavien vähimmäis
                                                                                hygieniamääräysten noudattamista direktiivin 91/
                                                                                493/ETY 3 artiklan 1 kohdan a i alakohdan mukai
                                                                                sesti,  koskevan      neuvoston    direktiivin    92/48/
Arbeitsgericht Bonnin päätöksellään 30 päivänä marras                          ETY (2 ),
kuuta 1994 esittämä ennakkoratkaisupyyntö riita-asiassa
Ayse Siizen vastaan Firma Zehnacker Gebäudereinigung                       saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä, ja/tai
GmbH Krankenhausservice, kuultava: Firma Lefarth                           jättäessään tästä ilmoittamatta komissiolle, Belgian
                                GmbH                                       kuningaskunta on laiminlyönyt sille mainittujen direk
                                                                           tiivien toiseksi viimeisen artikklan ja EY:n perustamis
                           (Asia C-13/95 )                                 sopimuksen mukaan kuuluvat velvollisuudet.
                            ( 95/C 54/19 )
                                                                     2 . Belgian kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan
                                                                           oikeudenkäyntikulut.
Arbeitsgericht Bonn pyytää 30 päivänä marraskuuta 1994
tekemällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 1 8 päi           Oikeudelliset perusteet ja keskeiset vaatimukset:
vänä tammikuuta 1995 saapuneella päätöksellä Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimen ennakkoratkaisua riita-asiassa             EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan 3 kohta sekä
Ayse Siizen vastaan Firma Zehnacker Gebäudereinigung                 5 artiklan 1 kohta velvoittavat jäsenvaltioita ryhtymään
GmbH Krankenhausservice, kuultavana Firma Lefarth                    tarpeellisiin toimenpiteisiin niille osoitettujen direktiivien
GmbH seuraavista kysymyksistä :                                      voimaansaattamiseksi ennen niille asetetun määräajan
                                                                     umpeenkulumista . Kyseenä oleva määräaika on kulunut
                                                                     umpeen 1 päivänä tammikuuta 1993 ilman, että Belgian
1 . Sovelletaanko Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen
       14 päivänä huntikuuta 1994 asiassa C-392/92 ( l ) ja          kuningaskunta olisi ryhtynyt asiassa tarvittaviin toimenpi
                                                                     teisiin .
       19 päivänä tonkokuuta 1992 asiassa C-29/91 ( 2 ) anta
      mien tuomioiden perusteella direktiiviä 77/187/ETY ( 3 )       t 1 ) EYVL N:o L 167, 22 . 6 . 1992 , S. 1 .
      myös silloin, kun yritys irtisanoo toisen yrityksen kanssa     (2 ) EYVL N:o L 187, 7. 7 . 1992 , s . 41 .
      tekemänsä toimeksiantosuhteen siirtääkseen sen tämän
      jälkeen muulle yritykselle ?
2 . Onko ensimmäisessä kysymyksessä kuvatussa tapauk                Tribunal de grande instance de Morlaix'n 14 päivänä
      sessa kyse direktiivissä tarkoitetusta, sopimukseen            joulukuuta 1994 esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
      perustuvasta luovutuksesta myös silloin, kun mitään            EARL de Kerlast vastaan 1 . Union régionale de coopératives
      aineellista tai aineetonta yritysomaisuutta ei luovu                agricoles ( UNICOPA) ia 2. Coopérative du Trieux
      teta ?
                                                                                (Asia C-15/95 )
                                                                                ( 95/C 54/21
(!) EYVL N:o C 132, 14 . 5 . 1994 , S. 4
( 2 ) EYVL N:o C 153 , 18 . 6 . 1992 , S. 4
                                                                     Tribunal de grande instance de Morlaix on esittänyt
( 3 ) EYVL N:o L 61 , 5 . 3 . 1977, s . 26
                                                                     14 päivänä joulukuuta 1994 tekemällään päätöksellä yhtei
                                                                     söjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymksen asiassa
                                                                     EARL de Kerlat vastaan 1 . Union regionale de coopératives
                                                                     agricoles (UNICOPA) ja 2 . Cooperative du Trieux; pyyntö
                                                                     saapui yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 18 päivänä
Euroopan yhteisöjen komission 17 päivänä tammikuuta                  tammikuuta 1995 .
     1995 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne               Tribunal de grande instance de Morlaix on pyytänyt
                           (Asia C- 14/95 )                          yhteisöjen tuomioistuinta ratkaisemaan seuraavat kysy
                            ( 95/C 54/20                             mykset:
                                                                     1 . Voidaanko asetuksen ( ETY ) N:o 857/84 (*) 7 artiklaa
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään oikeudelli                    tulkita siten, että se kieltää sellaisten tuottajien yhteen
nen neuvonantaja Gerard Rozet, prosessiosoite Luxembur
                                                                           lliittymien ( societes en participation) muodostamisen,
gissa Georgios Kremlisin toimisto, Centre Wagner, Kirch                   jotka eivät ole oikeushenkilöitä, jotka eivät ole vas
berg, on 17 päivänä tammikuuta 1995 nostanut kanteen                       tuussa kolmansille ja jotka eivät esiinny ulospäin
Belgian kuningaskuntaa vastaan Euroopan yhteisöjen                         yhteenliittymänä, koska niitä on pidettävä kiintiöiden
tuomioistuimessa .
                                                                           peiteltynä vuokraamisena, vai tulkitaanko yhteenliitty
                                                                           mien olevan sallittuja asetuksen ( ETY ) N:o 856/84 (2 )
Kantajan vaatimukset ovat seuraavat:                                        1 artiklassa tarkoitettuina tarpeellisina rakenteellisina
                                                                           mukautuksina ?
1 . Tuomioistuimen on todettava, että Belgian kuningas
      kunta, jätettyään voimaansaattamatta ne lait, asetukset        2 . Onko asetuksen (ETY) N:o 857/84 12 c artiklaa ja
      ja hallinnolliset määräykset, jotka ovat tarpeen                     asetuksen ( ETY ) N:o 764/89 ( 3 ) 3 a artiklaa tulkittava


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 21 päivänä syyskuuta 1999 asiassa C-219/97 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Maatschappij Drijvende Bokken BV vastaan Stichting Pensioenfonds voor de Vervoer- en Havenbedrijven (Pakollinen kuuluminen toimialakohtaiseen eläkejärjestelmään - Yhteensoveltuvuus kilpailusääntöjen kanssa - Toimialakohtaisen eläkekassan määrittely yritykseksi)

text:
C 366/8                  FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            18.12.1999
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   2. Direktiivin 92/46/ETY III luvun ja erityisesti 23 artiklan
                                                                                vaatimusten tarkastelu ei perustamissopimuksen 132 artiklan
                                                                                1 kohdan (josta on tullut EY 183 artiklan 1 kohta) ja
                   21 päivänä syyskuuta 1999                                     merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta Euroopan
                                                                                talousyhteisöön 25 päivänä heinäkuuta 1991 tehdyn neuvoston
                                                                                päätöksen 91/482/ETY 102 ja 103 artiklan huomioon ottaen
asiassa C-106/97 (College van Beroep voor het Bedrijfsle-                        ole paljastanut mitään seikkoja, jotka vaikuttaisivat sen pätevyy-
venin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Dutch Antillian                           teen.
Dairy Industry Inc. ja Verenigde Douane-Agenten BV
 vastaan Rijksdienst voor de keuring van Vee en Vlees (1)                   3. Direktiivin 92/46/ETY 23 artiklaa on tulkittava siten, että sitä
                                                                                sovelletaan merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta
(Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatio – Alanko-                         peräisin olevaan tuontiin, vaikka järjestelmää, joka kyseisessä
maiden Antilleilta peräisin olevan voin tuonti – Maitopohjai-                    direktiivissä säädetään jäsenvaltioiden välistä kauppaa varten, ei
sia tuotteita koskevat terveyssäännöt – EY:n perustamissopi-                     ole todellisuudessa vielä otettu käyttöön ja vaikka viejämaiden ja
muksen 131 artikla (josta on muutettuna tullut EY 182                            hyväksyttyjen laitosten luetteloita ei ole vielä hyväksytty kyseisessä
artikla), 132 artikla (josta on tullut EY 183 artikla) ja 136                    säännöksessä osoitetulla tavalla; koska tällaisia luetteloita ei
ja 227 artikla (joista on muutettuina tullut EY 187 ja EY                        ole laadittu pätevästi kyseisessä säännöksessä olevalla tavalla,
  299 artikla) – Direktiivi 92/46/ETY – Päätös 94/70/EY)                         väliaikaisesta luettelosta kolmansista maista, joista jäsenvaltiot
                                                                                sallivat raakamaidon, lämpökäsitellyn maidon ja maitopohjais-
                                                                                ten tuotteiden tuonnin, 31 päivänä tammikuuta 1994 tehty
                          (1999/C 366/12)                                        komission päätös 94/70/EY on pätemätön.
                                                                            (1) EYVL C 142, 10.5.1997.
                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-106/97, jonka College van Beroep voor het Bedrijfs-                        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
leven (Alankomaat) on saattanut EY:n perustamissopimuksen
177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa                                    21 päivänä syyskuuta 1999
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Dutch Antillian
Dairy Industry Inc. ja Verenigde Douane-Agenten BV vastaan
Rijksdienst voor de keuring van Vee en Vlees, Nederlandse                   asiassa C-219/97 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä
Antillenin osallistuessa asian käsittelyyn, ennakkoratkaisun                ennakkoratkaisupyyntö), Maatschappij Drijvende Bokken
raakamaidon, lämpökäsitellyn maidon ja maitopohjaisten tuot-                BV vastaan Stichting Pensioenfonds voor de Vervoer- en
teiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevista ter-                                         Havenbedrijven (1)
veyssäännöistä 16 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston
direktiivin 92/46/ETY (EYVL L 268, s. 1) III luvun ja erityisesti           (Pakollinen kuuluminen toimialakohtaiseen eläkejärjestel-
23 artiklan tulkinnasta ja pätevyydestä sekä väliaikaisesta                 mään – Yhteensoveltuvuus kilpailusääntöjen kanssa – Toi-
luettelosta kolmansista maista, joista jäsenvaltiot sallivat raaka-               mialakohtaisen eläkekassan määrittely yritykseksi)
maidon, lämpökäsitellyn maidon ja maitopohjaisten tuotteiden
tuonnin, 31 päivänä tammikuuta 1994 tehdyn komission
päätöksen 94/70/EY (EYVL L 36, s. 5) pätevyydestä, yhteisöjen                                          (1999/C 366/13)
tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́-
guez Iglesias, jaoston puheenjohtaja P. J. G. Kapteyn sekä
tuomarit J. C. Moitinho de Almeida, C. Gulmann, J. L. Murray,                                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
D. A. O. Edward, H. Ragnemalm, L. Sevón (esittelevä tuomari)
ja M. Wathelet, julkisasiamies: A. La Pergola, kirjaaja: johta-
va hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut
21.9.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                        (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
1. Raakamaidon, lämpökäsitellyn maidon ja maitopohjaisten tuot-
    teiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevista ter-            Asiassa C-219/97, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alanko-
    veyssäännöistä 16 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston              maat) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
    direktiivin 92/46/ETY III luvun säännöksiä on tulkittava siten,         (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistui-
    että niitä sovelletaan tällaisten tuotteiden saattamiseen yhteisön      men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui-
    markkinoille, jotka ovat peräisin merentakaisista maista ja             messa vireillä olevassa asiassa Maatschappij Drijvende Bokken
    merentakaisilta alueilta, kuten Alankomaiden Antilleilta.               B. V. vastaan Stichting Pensioenfonds voor de Vervoer- en
 ---pagebreak--- 18.12.1999                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                C 366/9
Havenbedrijven ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuk-                                 YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
sen 85, 86 ja 90 artiklan (joista on tullut EY 81, EY 82 ja
EY 86 artikla) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien                                      21 päivänä syyskuuta 1999
kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen
puheenjohtajat J. P. Puissochet, G. Hirsch ja P. Jann sekä                    asiassa C-307/97 (Finanzgericht Kölnin esittämä ennakko-
tuomarit J. C. Moitinho de Almeida (esittelevä tuomari),                      ratkaisupyyntö), Compagnie de Saint-Gobain, Zweignie-
C. Gulmann, J. L. Murray, D. A. O. Edward, H. Ragnemalm,                      derlassung Deutschland, vastaan Finanzamt Aachen-
L. Sevón ja M. Wathelet, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja:                                           Innenstadt (1)
johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut
21.9.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                           (Sijoittautumisvapaus – Yhtiöiden tuloverotus – Veroedut)
                                                                                (1999/C 366/14)
1. EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan (josta on tullut EY
     81 artikla) soveltamisalaan ei kuulu se, että tietyn toimialan                                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
     työnantajia ja työntekijöitä edustavat etujärjestöt päättävät
     kollektiivisella sopimuksellaan perustaa tämän toimialan osalta
     yhden ainoan eläkekassan, jonka tehtäväksi annetaan lisäelä-             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
     kejärjestelmän hallinnointi, ja päättävät pyytää viranomaisilta
     sitä, että tähän eläkekassaan kuuluminen tehtäisiin pakolliseksi
     kaikkien tämän toimialan työntekijöiden osalta.                          Asiassa C-307/97, jonka Finanzgericht Köln (Saksa) on saatta-
                                                                              nut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on tullut
                                                                              EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväk-
                                                                              si saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
                                                                              olevassa asiassa Compagnie de Saint-Gobain, Zweigniederlas-
2. EY:n perustamissopimuksen 3 artiklan g alakohdassa (josta on               sung Deutschland, vastaan Finanzamt Aachen-Innenstadt en-
     muutettuna tullut EY 3 artiklan 1 kohdan g alakohta) sekä EY:n           nakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 52 artiklan (josta
     perustamissopimuksen 5 artiklassa (josta on muutettuna tullut            on muutettuna tullut EY 43 artikla) ja EY:n perustamissopi-
     EY 10 artikla) ja perustamissopimuksen 85 artiklassa ei kielletä         muksen 58 artiklan (josta on tullut EY 48 artikla) tulkinnasta,
     sitä, että viranomaiset tekevät tietyn toimialan työnantajia ja          yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti
     työntekijöitä edustavien etujärjestöjen hakemuksesta päätöksen,          G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat P. J. G. Kap-
     jonka mukaan toimialakohtaiseen eläkekassaan kuuluminen on               teyn ja G. Hirsch sekä tuomarit J. C. Moitinho de Almeida,
     pakollista.                                                              C. Gulmann, J. L. Murray, D. A. O. Edward, H. Ragnemalm,
                                                                              L. Sevón, M. Wathelet (esittelevä tuomari) ja R. Schintgen,
                                                                              julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett,
                                                                              on antanut 21.9.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on
3. Tietyn toimialan työnantajia ja työntekijöitä edustavien etujär-           seuraava:
     jestöjen kollektiivisella sopimuksella perustettu eläkekassa, jonka
     tehtävänä on lisäeläkejärjestelmän hallinnoiminen ja johon               EY:n perustamissopimuksen 52 artiklan (josta on muutettuna tullut
     kuuluminen on viranomaisten päätöksellä tehty pakolliseksi               EY 43 artikla) ja EY:n perustamissopimuksen 58 artiklan (josta on
     kaikille tämä toimialan työntekijöille, on perustamissopimuksen          tullut 48 artikla) kanssa on ristiriidassa se, että Saksassa sijaitsevalle
     85 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa tarkoitettu yritys.        kiinteälle toimipaikalle, joka kuuluu pääomayhtiölle, jonka kotipaik-
                                                                              ka on toisessa jäsenvaltiossa, ei myönnetä samoilla edellytyksillä kuin
                                                                              pääomayhtiöille, joiden kotipaikka on Saksassa, seuraavia veroetuja:
                                                                              — kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi kolmannen maan
4. EY:n perustamissopimuksen 86 ja 90 artiklassa (joista on tullut
                                                                                kanssa tehdyssä verosopimuksessa sovittua vapautusta yhtiöve-
     EY 82 ja EY 86 artikla) ei kielletä sitä, että viranomaiset antavat
                                                                                rosta sellaisten osinkojen osalta, jotka on saatu yhtiöiltä, joiden
     eläkekassalle yksinoikeuden hallinnoida tietyllä toimialalla lisä-
                                                                                kotipaikat ovat kolmansissa maissa (kansainvälisen konsernin
     eläkejärjestelmää.
                                                                                veroetu yhtiöverotuksessa);
                                                                              — kansallisessa lainsäädännössä säädettyä oikeutta vähentää saksa-
                                                                                laisesta yhtiöverosta jossain toisessa valtiossa kuin Saksan
                                                                                liittotasavallassa sellaisen tytäryhtiön voitoista, jonka kotipaikka
                                                                                on tässä toisessa valtiossa, kannettu yhtiövero; ja
(1) EYVL C 228, 26.7.1997.
                                                                              — samoin kansallisessa lainsäädännössä säädettyä vapautusta va-
                                                                                rallisuusverosta sellaisten yhtiöiden, joiden kotipaikat ovat yh-
                                                                                teisön ulkopuolisissa maissa, osuuksien osalta (kansainvälisen
                                                                                konsernin veroetu varallisuusverotuksessa).
                                                                              (1) EYVL C 318, 18.10.1997.


title: Asia T-191/09: Kanne 14.5.2009 — Hit Trading ja Berkman Forwarding v. komissio

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/53

         Kanne 14.5.2009 — Hit Trading ja Berkman Forwarding v. komissio
   (Asia T-191/09)
   2009/C 180/99
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantajat: HIT Trading BV (Barneveld, Alankomaat) ja Berkman Forwarding BV (Barendrecht, Alankomaat) (edustaja: asianajaja Jansen)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               Hit Trading vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan komission 12.2.2009 asiassa REC 08/01 tekemän päätöksen. Lisäksi Hit Trading vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta määräämään, että tullien ja polkumyyntitullien jälkikäteen tapahtuvasta tileihin kirjaamisesta on luovuttava ja että kyseisten tullien peruuttaminen on oikeutettua

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat väittävät, että komissio on virheellisesti katsonut, että tullien ja polkumyyntitullien jälkikäteen tapahtuva tileihin kirjaaminen oli oikeutettua ja ettei kyseessä ollut yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1) 239 artiklassa tarkoitettu erityistilanne.
   Kantajat vetoavat seuraaviin perusteisiin:

               —

               komissio on katsonut, että Pakistanin tulliviranomaiset ovat tehneet asetuksen N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun virheen niiltä osin kuin on kyse etuuskohteluun oikeuttavasta alkuperästä. Komissio on virheellisesti katsonut, ettei kyseinen virhe ollut asetuksen N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettu virhe niiltä osin kuin on kyse sellaisesta alkuperästä, joka ei oikeuta etuuskohteluun.

               —

               komissio on virheellisesti todennut, etteivät kantajat olleet huolellisia niiltä osin kuin on kyse 10.9.2009 jälkeen jätetyistä ilmoituksista

               —

               komissio on tutkiessaan sitä, voitiinko jälkikäteen tapahtuvasta tileihin kirjaamisesta luopua tai oliko kyseessä erityistilanne, jättänyt ottamatta huomioon omat velvollisuutensa

               —

               komissio on katsonut, että Pakistanin tulliviranomaiset ovat tehneet asetuksen N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun virheen niiltä osin kuin on kyse etuuskohteluun oikeuttavasta alkuperästä. Komissio on virheellisesti katsonut, ettei kyseessä ollut asetuksen N:o 2913/92 239 artiklassa tarkoitettu erityistilanne niiltä osin kuin on kyse sellaisesta alkuperästä, joka ei oikeuta etuuskohteluun.

               —

               riidanalaisesta päätöksestä ei käy ilmi, että komissio olisi todellisuudessa punninnut keskenään yhteisön intressiä siihen, että tullisääntöjä noudatetaan, ja vilpittömässä mielessä toimivan maahantuojan intressiä siihen, ettei se joudu kärsimään tavanomaisen kaupallisen riskin ylittävää vahinkoa

               —

               riidanalaisesta päätöksestä ei käy ilmi, että komissio olisi tutkinut relevantteja tietoja kokonaisuudessaan sen määrittämiseksi, merkitsivätkö kyseisen tapauksen olosuhteet sitä, että kyse oli erityistilanteesta.


title: Asia C-384/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de Primera Instancia n ° 44 de Barcelona (Espanja) on esittänyt 11.8.2014 – Alta Realitat S.L. v. Erlock Films ja Ulrich Thomsen

text:
               3.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 388/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de Primera Instancia no 44 de Barcelona (Espanja) on esittänyt 11.8.2014 – Alta Realitat S.L. v. Erlock Films ja Ulrich Thomsen
   (Asia C-384/14)
   2014/C 388/04
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de Primera Instancia no 44 de Barcelona

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Alta Realitat S.L.

      Vastaaja: Erlock Films ja Ulrich Thomsen

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen (EY) N:o 1393/2007 (1) 8 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että asiaa käsittelevä kansallinen tuomioistuin voi kaikkien asiassa esitettyjen seikkojen perusteella ratkaista, ymmärtääkö vastaanottaja tiettyä kieltä?

         Mikäli kysymykseen 1 vastataan myöntävästi:

               2)

               Onko asetuksen (EY) N:o 1393/2007 8 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että kun asiaa käsittelevä kansallinen tuomioistuin on todennut kaikkien asiassa esitettyjen seikkojen perusteella, että vastaanottaja ymmärtää tiettyä kieltä, asiakirjan tiedoksiantajan ei tällaisessa tilanteessa tarvitse antaa vastaanottajalle mahdollisuutta kieltäytyä asiakirjan vastaanottamisesta?

               3)

               Onko asetuksen (EY) N:o 1393/2007 8 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että jos tiedoksiannon vastaanottaja kieltäytyy ottamasta vastaan tietyllä kielellä laadittua asiakirjaa ja jos asiaa käsittelevä tuomioistuin on todennut, että kyseinen henkilö ymmärtää riittävästi tätä kieltä, asiakirjan vastaanottamisesta kieltäytyminen ei ole perusteltua, jolloin asiaa käsittelevä tuomioistuin voi soveltaa alkuperävaltion lainsäädännössä säädettyjä seuraamuksia tällaisesta perusteettomasta asiakirjan vastaanottamisesta kieltäytymisestä ja – jos alkuperävaltion prosessioikeudessa niin säädetään – jopa todeta, että asiakirja on annettu tiedoksi vastaanottajalle?

      (1)  Oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa (asiakirjojen tiedoksianto) ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1348/2000 kumoamisesta 13.11.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1393/2007 (EUVL L 324, s. 79).


title: Asia C-257/08: Kanne 17.6.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/32

         Kanne 17.6.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-257/08)
   (2008/C 209/47)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: N. Yerell ja L. Prete)

      Vastaaja: Italian tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio vaatii todettavaksi, että Italian tasavalta ei ole noudattanut tieliikenteen sosiaalilainsäädännöstä annettujen neuvoston asetusten (ETY) N:o 3820/85 ja (ETY) N:o 3821/85 täytäntöönpanoa koskevista vähimmäisedellytyksistä ja neuvoston direktiivin 88/599/ETY kumoamisesta 15.3.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/22/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyssä määräajassa antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ei ole ainakaan ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               —

               Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktiivin täytäntöönpanolle päättyi 1.4.2007.

      (1)  EUVL L 102, s. 35.


title: Asia T-171/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 3.10.2006 — Nijs v. tilintarkastustuomioistuin (Henkilöstö — Ylennys — Vuoden 2003 ylennyskierros — Arviointikertomus — Ylennyspisteiden myöntäminen — Päätös olla ylentämättä kantajaa revisorin palkkaluokkaan)

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/47

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 3.10.2006 — Nijs v. tilintarkastustuomioistuin
   (Asia T-171/05) (1)

   (Henkilöstö - Ylennys - Vuoden 2003 ylennyskierros - Arviointikertomus - Ylennyspisteiden myöntäminen - Päätös olla ylentämättä kantajaa revisorin palkkaluokkaan)
   (2006/C 294/99)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Bart Nijs (Bereldange, Luxemburg) (edustaja: asianajaja F. Rollinger)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (asiamiehet: T. Kennedy, J.-M. Stenier ja G. Corstens)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhtäältä sen päätöksen kumoaminen, jolla laadittiin lopullisesti kantajan arviointikertomus vuoden 2003 ylennyskierrosta varten, sen päätöksen kumoaminen, jolla myönnettiin kantajan ylennyspisteet vuoden 2003 ylennyskierrosta varten ja sen päätöksen kumoaminen, jolla kantaja jätettiin ylentämättä vuonna 2004 sekä sen päätöksen kumoaminen, jolla hylättiin näistä päätöksistä esitetty valitus, ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus.
   Tuomiolauselma

               1)

               Tilintarkastustuomioistuimen päätökset, joilla kantajalle myönnettiin hänen ylennyspisteensä vuoden 2003 ylennyskierrosta varten ja joilla hänet jätettiin ylentämättä vuonna 2004, kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Tilintarkastustuomioistuin vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja puolesta kantajan oikeudenkäyntikuluja.

               4)

               Kantaja vastaa kaikista välitoimimenettelyistä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 182, 23.7.2005.


title: Asia T-239/08: Kanne 13.6.2008 — Comtec Translations v. komissio

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/60

         Kanne 13.6.2008 — Comtec Translations v. komissio
   (Asia T-239/08)
   (2008/C 209/107)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Comtec Translations Ltd (Leamington Spa, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: solicitor L. R. Scott ja solicitor E. Bentley)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Kirjeeseen sisältynyt päätös on kumottava ja kantajan tarjous on otettava uudelleen harkittavaksi

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii tällä kanteellaan sen 16.4.2008 tehdyn komission päätöksen kumoamista, jolla hylättiin kantajan sellaisen tarjouskilpailumenettelyn yhteydessä tekemä tarjous, joka liittyi Euroopan unionin politiikkoja ja hallintoa koskevien asiakirjojen kääntämistä kaikista unionin virallisista kielistä englantiin koskevien puitesopimusten tekemiseen (tarjouskilpailuilmoitus N:o FL-GEN07-EN) (1). Kantajan tarjouksen hyväksymättä jättämisen syyksi ilmoitettiin riittämättömät tekniset tai ammatilliset valmiudet ja ammatillisen kokemuksen puuttuminen tai tällaisen kokemuksen puutteellinen osoittaminen.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi yhden kanneperusteen. Kantaja väittää, että hallinnollista menettelyä ei toteutettu sääntöjenmukaisesti ja että kantajan menettelyllisiä oikeuksia ei kunnioitettu. Kantaja toteaa toimittaneensa komissiolle menestyksekkäästi englanninkielisiä käännöksiä useiden vuosien ajan aiemmin tehtyjen ja säännöllisesti uusittujen sopimusten nojalla ja saaneensa tyydyttäviä arvioita näiden palvelujensa laadun osalta. Kantaja väittää, että arviointilautakunta ei ottanut päätöksessään riittävällä tavalla huomioon kantajan menestyksekästä suoritusta käännösten toimittamisessa komissiolle 12 vuoden ajan eikä niitä asiakirjoja, jotka osoittivat kantajan henkilökunnan, laadunvalvonnasta vastaavien toimihenkilöiden ja alihankkijoiden ammatillisen pätevyyden.

      (1)  Hankintailmoitus julkaistu: EYVL 2007 S 180-219517.


title: Asia T-632/15: Kanne 10.11.2015 – Tillotts Pharma v. SMHV – Ferring (OCTASA)

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/69

         Kanne 10.11.2015 – Tillotts Pharma v. SMHV – Ferring (OCTASA)
   (Asia T-632/15)
   (2016/C 027/87)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Tillotts Pharma AG (Rheinfelden, Sveitsi) (edustaja: asianajaja M. Douglas)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Ferring BV (Hoofddorp, Alankomaat)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki OCTASA – Rekisteröintihakemus nro 8 169 881

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 7.9.2015 asiassa R 2386/2014-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-218/02: Euroopan yhteisöjen komission 12.6.2002 Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
27.7.2002               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 180/17
2.    Onko elintarvikkeiden merkinnöistä annetun direktiivin             Yhdistyneen kuningaskunnan velvollisuutta saattaa koko alu-
      28 artiklan tai EY 30 artiklan kanssa ristiriidassa sellainen      eellaan direktiivi osaksi kansallista oikeusjärjestystä ei ole
      kansallinen säännös, jonka mukaan kysymyksessä 1 tar-              kiistetty.
      koitetut terveyttä koskevat väittämät ovat sallittuja vain
      sillä edellytyksellä, että asiassa toimivaltainen liittovaltion
      ministeriö on ne ensin hyväksynyt, jolloin hyväksymisen
      edellytyksenä on, että terveyttä koskevat väittämät ovat           Koska Yhdistynyt kuningaskunta ei ole ilmoittanut komissiolle
      yhteensopivat kuluttajille erehtymiseltä annettavan suo-           toimista, jotka on saatettu voimaan kyseisen direktiivin nou-
      jan kanssa?                                                        dattamiseksi Gibraltarilla, ja koska komissiolla ei ole tiedossaan
                                                                         muita seikkoja, joiden perusteella se voisi päätellä Yhdistyneen
                                                                         kuningaskunnan antaneen tarvittavat säädökset, on todettava,
(1) EYVL L 33, s. 1.                                                     ettei tällaisia säädöksiä ole vielä annettu ja ettei Yhdistynyt
                                                                         kuningaskunta tämän vuoksi ole noudattanut kyseisen direktii-
                                                                         vin mukaisia velvoitteitaan.
                                                                         (1) EYVL L 159, 29.6.1996, s. 1.
Euroopan yhteisöjen komission 12.6.2002 Ison-Britan-
nian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vas-
                       taan nostama kanne
                          (Asia C-218/02)
                          (2002/C 180/28)
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 14.6.2002 Ranskan tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 12.6.2002 kanteen
Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskun-
taa vastaan. Kantajan asiamies on T. Cusack, prosessiosoite                                       (Asia C-221/02)
Luxemburgissa.
                                                                                (2002/C 180/29)
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
1.    toteaa, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut
      perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön
      terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutu-
      vilta vaaroilta 13 päivänä toukokuuta 1996 annetun                 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.6.2002 Euroo-
      neuvoston direktiivin 96/29/Euratom (1) mukaisia velvoit-          pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
      teitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin              vastaan. Kantajan asiamiehet ovat D. Martin ja M. França,
      noudattamisen Gibraltarilla edellyttämiä lakeja, asetuksia         prosessiosoite Luxemburgissa.
      ja hallinnollisia määräyksiä, tai ainakin koska se ei ole
      ilmoittanut niistä komissiolle.
2.    velvoittaa Yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oi-               Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
      keudenkäyntikulut.                                                 tuin
                                                                         –     toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut kulutus-
                                                                               luottoja koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                      hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direk-
                                                                               tiivin 87/102/ETY muuttamisesta 16 päivänä helmikuuta
                                                                               1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direk-
Perustamissopimuksen 192(1) artiklan mukaan jäsenvaltiot                       tiivin 98/7/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
toteuttavat kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet, jotka ovat                   antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä
aiheellisia tästä sopimuksesta tai yhteisön toimielinten säädök-               lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai ainakin
sistä johtuvien velvoitteiden täyttämisen varmistamiseksi.                     koska se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle


title: Asia C-75/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 14.2.2013 — SEK Zollagentur GmbH v. Hauptzollamt Gießen

text:
               25.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 147/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 14.2.2013 — SEK Zollagentur GmbH v. Hauptzollamt Gießen
   (Asia C-75/13)
   2013/C 147/13
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: SEK Zollagentur GmbH

      Vastapuoli: Hauptzollamt Gießen

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (1) asiaa koskevia säännöksiä, erityisesti sen 50 artiklaa, tulkittava siten, että tavara, jonka tulliviranomainen on luovuttanut henkilölle sen väliaikaiseksi varastoimiseksi tulliviranomaisen hyväksymässä paikassa, katsotaan poistetuksi tullivalvonnasta, kun se on ilmoitettu ulkoiseen passitusmenettelyyn, mutta se on kuljetettu ilman passitusasiakirjoja eikä sitä ole esitetty määrätullitoimipaikassa?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko tällaisessa tapauksessa henkilö, joka on hyväksyttynä passittajana asettanut tavarat passitusmenettelyyn, tullikoodeksin 203 artiklan 3 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan tai tullikoodeksin 203 artiklan 3 kohdan neljännen luetelmakohdan mukainen tullivelallinen?

      (1)  EYVL L 302, s. 1.


title: Asia F-116/11: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.6.2013 — Vacca v. komissio (Henkilöstö — Avoin kilpailu — Kilpailuilmoitus EPSO/AD/207/11 — Arviointivaiheeseen hyväksymättä jättäminen — Alkukarsintakoe — Kysymysten vaikutuksen poistaminen — Tiedot hakijoille)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/85

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.6.2013 — Vacca v. komissio
   (Asia F-116/11) (1)

   (Henkilöstö - Avoin kilpailu - Kilpailuilmoitus EPSO/AD/207/11 - Arviointivaiheeseen hyväksymättä jättäminen - Alkukarsintakoe - Kysymysten vaikutuksen poistaminen - Tiedot hakijoille)
   2013/C 225/195
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Annalisa Vacca (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja A. Salerno)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja B. Eggers)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota päätös, jolla kantaja jätettiin hyväksymättä kilpailun EPSO/AD/207/11 arviointivaiheeseen

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan Annalisa Vaccalle 500 euron suuruinen summa.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kaksi kolmasosaa Annalisa Vaccan oikeudenkäyntikuluista.

               4)

               Annalisa Vacca vastaa yhdestä kolmasosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.

      (1)  EUVL C 25, 28.1.2013, s. 69.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13 päivänä kesäkuuta 2002 asiassa C-353/00 (VAT and Duties Tribunalin, Manchester, esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Keeping Newcastle Warm Limited vastaan Commissioners of Customs & Excise (Kuudes arvonlisäverodirektiivi – 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohta – Veron peruste – Vastike tavaroiden luovutuksesta tai palvelujen suorituksesta – Tuki)

text:
C 233/10                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            28.9.2002
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                           (kolmas jaosto)                                                           (neljäs jaosto)
                   13 päivänä kesäkuuta 2002                                                 4 päivänä heinäkuuta 2002
                                                                         asiassa C-173/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
asiassa C-353/00 (VAT and Duties Tribunalin, Manchester,
                                                                                Helleenien tasavalta (1)
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Keeping Newcastle
Warm Limited vastaan Commissioners of Customs &
                              Excise (1)                                 (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
                                                                         vi 1999/20/EY – Direktiivin määräajassa tapahtuvan täy-
                                                                                täntöönpanon laiminlyönti)
(Kuudes arvonlisäverodirektiivi – 11 artiklan A kohdan
1 alakohdan a alakohta – Veron peruste – Vastike tavaroiden
      luovutuksesta tai palvelujen suorituksesta – Tuki)                                            (2002/C 233/15)
                          (2002/C 233/14)                                                      (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                      (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                         Asiassa C-173/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
                                                                         nään M. Condou-Durande) vastaan Helleenien tasavalta (asia-
                                                                         miehinään N. Tsiros ja N. Dafniou), jossa kantaja vaatii
Asiassa C-353/00, jonka VAT and Duties Tribunal, Manchester              yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Helleenien tasavalta
(Yhdistynyt kuningaskunta), on saattanut EY 234 artiklan                 ei ole noudattanut rehujen lisäaineista annetun direktiivin 70/
nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen              524/ETY, tietyistä eläinten ruokinnassa käytetyistä tuotteista
tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa           annetun direktiivin 82/471/ETY, rehujen virallisen valvonnan
Keeping Newcastle Warm Limited ja Commissioners of Cus-                  järjestämistä koskevista periaatteista annetun direktiivin 95/
toms & Excise ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihtove-            53/EY ja tiettyjen rehualan tuotantolaitosten ja välittäjien
rolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisä-               hyväksymis- ja rekisteröintimenettelyssä sovellettavista vaati-
verojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päi-              muksista ja yksityiskohtaisista säännöistä annetun direktiivin
vänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direk-                  95/69/EY muuttamisesta 22 päivänä maaliskuuta 1999 anne-
tiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 11 artiklan A kohdan                tun neuvoston direktiivin 1999/20/EY (EYVL L 80, s. 20) eikä
1 alakohdan a alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin             EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se
(kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-             ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin
ja F. Macken sekä tuomarit C. Gulmann (esittelevä tuomari) ja            noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
J.-P. Puissochet, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: johtava       määräyksiä, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien
hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut 13.6.2002 tuomion,              kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja S. von Bahr sekä
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                        tuomarit D. A. O. Edward ja C. W. A. Timmermans (esittelevä
                                                                         tuomari), julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: R. Grass, on
                                                                         antanut 4.7.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta        raava:
– yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymispe-
ruste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston
                                                                         1)    Helleenien tasavalta ei ole noudattanut rehujen lisäaineista
direktiivin 77/388/ETY 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan
                                                                               annetun direktiivin 70/524/ETY, tietyistä eläinten ruokinnassa
a alakohtaa on tulkittava niin, että nyt kyseessä olevassa asiassa
                                                                               käytetyistä tuotteista annetun direktiivin 82/471/ETY, rehujen
suoritetun kaltainen maksu on osa palvelujen suorituksesta maksettua
                                                                               virallisen valvonnan järjestämistä koskevista periaatteista anne-
vastiketta ja siksi se kuuluu arvonlisäverotuksessa tämän palvelun
                                                                               tun direktiivin 95/53/EY ja tiettyjen rehualan tuotantolaitosten
veron perusteeseen.
                                                                               ja välittäjien hyväksymis- ja rekisteröintimenettelyssä sovelletta-
                                                                               vista vaatimuksista ja yksityiskohtaisista säännöistä annetun
                                                                               direktiivin 95/69/EY muuttamisesta 22 päivänä maaliskuuta
(1) EYVL C 335, 25.11.2000.                                                    1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/20/EY (EYVL
                                                                               L 80, s. 20) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
                                                                               säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen
                                                                               edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,


title: Asia C-6/10: Kanne 8.1.2010 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta

text:
               27.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/12

         Kanne 8.1.2010 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-6/10)
   2010/C 80/21
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Braun ja L. de Schietere de Lophem)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               Unionin tuomioistuimen on todettava, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä annetun neuvoston direktiivin 78/660/ETY, konsolidoiduista tilinpäätöksistä annetun neuvoston direktiivin 83/349/ETY, pankkien ja muiden rahoituslaitosten tilinpäätöksestä ja konsolidoidusta tilinpäätöksestä annetun neuvoston direktiivin 86/635/ETY sekä vakuutusyritysten tilinpäätöksistä ja konsolidoiduista tilinpäätöksistä annetun neuvoston direktiivin 91/674/ETY muuttamisesta 14.6.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/46/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle;

               —

               Belgian kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin 2006/46/EY täytäntöönpanon määräaika päättyi 5.9.2008. Tämän kanteen nostamispäivänä vastaaja ei ollut vielä toteuttanut kaikkia direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavia toimenpiteitä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle.

      (1)  EUVL L 224, s. 1.


title: Asia T-56/02: Die Bayerische Hypo- und Vereinsbank AG:n 28.2.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 109/64                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          4.5.2002
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                         taen huomioon kyseisen sakon täydellinen suhteettomuus
                                                                            muille yrityksille esillä olevassa asiassa ja muissa viimeaikaisissa
                                                                            asioissa määrättyihin sakkoihin nähden sekä sakon lakisäätei-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat saman-             nen enimmäismäärä.
kaltaiset kuin asiassa T-49/02.
                                                                            Lopuksi kantaja vetoaa syrjintäkiellon periaatteen loukkaami-
                                                                            seen.
Société Nouvelle des Couleurs Zinciques S.A:n 27.2.2002
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                            (Asia T-52/02)                                  Die Bayerische Hypo- und Vereinsbank AG:n 28.2.2002
                                                                             Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                          (2002/C 109/121)
                                                                                (Asia T-56/02)
                     ( Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (2002/C 109/122)
Société Nouvelle des Couleurs Zinciques S.A., kotipaikka                                         (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Bouchain (Ranska) on nostanut 27.2.2002 Euroopan yhteisö-
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu-
roopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina
ovat asianajajat Robert Saint-Esteben ja Hugues Calvet ja
prosessiosoite on Luxemburgissa.                                            Die Bayerische Hypo- und Vereinsbank, München (Saksa)
                                                                            on nostanut 28.2.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                            oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:              komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat
                                                                            W. Knapp, T. Müller-Ibold ja B. Bergmann.
–     ensisijaisesti kumoaa 11.12.2001 tehdyn komission pää-
      töksen 3 artiklan siltä osin kuin siinä määrätään kantajalle
      1,53 miljoonan euron suuruinen sakko;                                 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
–     toissijaisesti pienentää kyseisen sakon määrää huomatta-              –     kumoaa asiassa COMP/E-1/37.919 (ent. 37.391) euro-
      vasti;                                                                      alueen valuuttojen vaihdosta perittävät pankkimaksut
                                                                                (Saksa), 11.12.2001 tehdyn päätöksen C(2001) 3693
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                        lopull. kantajaa koskevin osin,
                                                                            –     toissijaisesti kumoaa kantajalle määrätyn 28 miljoonan
                                                                                euron suuruisen sakon tai (vaihtoehtoisesti) alentaa sen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                               määrää, ja
                                                                            –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Nyt käsiteltävässä asiassa riitautettu päätös on sama kuin
asiassa T-33/02, Britannia Alloys & Chemicals vastaan komis-
sio. Kantajana olevan yhtiön kanneperusteet ja pääasialliset
väitteet vastaavat kyseisessä asiassa esitettyjä kanneperusteita
ja väitteitä.                                                               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantajan mukaan sakon perusmäärän määritteleminen mieli-                    Väitettyä kartellia ei ole ollut. Valuutanvaihtoa harjoittavien
valtaisesti siten, että se selkeästi ylittää lakisääteisen enimmäis-        15.10.1997 pitämään kokoukseen osallistuneilta saaduista
määrän, on asetuksen N:o 17/62 15 artiklan 2 kohdan vastaista               tiedoista ilmenee, että kokouksessa puhuttiin valuuttojen pank-
siltä osin kuin ei ole otettu huomioon rikkomisen kestoa eikä               kienvälisen kaupan teknisistä näkökohdista ja valuutan vähit-
raskauttavia ja lieventäviä seikkoja. Lisäksi kanteen kohteena              täiskaupan hinnanmuodostuksen rakennetta koskevista toteu-
olevassa päätöksessä ei noudateta suhteellisuusperiaatetta ot-              tusmahdollisuuksista. Mihinkään sopimukseen ei päästy.
 ---pagebreak--- 4.5.2002                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 109/65
Kantaja ei osallistunut 15.10.1997 pidettyyn kokoukseen.                Deutsche Verkehrsbank AG:n 1.3.2002 Euroopan yhteisö-
Kantajan palveluksessa oleva työntekijä, joka oli saanut kutsun                     jen komissiota vastaan nostama kanne
kokoukseen, ei ollut saanut esimieheltään lupaa osallistua.
Vereins- und Westbankin, jossa kantaja oli enemmistöosakkaa-
na, työntekijä oli lopulta osallistunut tämän puolesta. Vereins-                                   (Asia T-60/02)
und Westbankin markkinakäyttäytyminen on riippumatonta
kantajasta, eikä yhtiöoikeudellinen kytkös siksi voi olla perus-
teena syyksiluettavuudelle tämän pankin työntekijän kokouk-                                      (2002/C 109/123)
seen osallistumisen kautta.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Sakkoa määrätessään komissio on poikennut selvästi suunta-
viivoistaan ja loukannut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.           Deutsche Verkehrsbank AG, kotipaikka Frankfurt am Main
                                                                        (Saksa), on nostanut 1.3.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
                                                                        sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö-
                                                                        jen komissiota vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Rechtsan-
                                                                        walt M. Klusmann ja Rechtsanwalt F. Wiemer.
Moitekohtia ilmoitettaessa ja kuulemisen yhteydessä suullisessa
käsittelyssä ollut puhettakaan sellaisesta, että kantaja itse olisi
osallistunut oletettuun sopimukseen. Komission olisi pitänyt
                                                                        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
ennen päätöksentekoa kertoa kantajalle kantansa muuttumi-
sesta.
                                                                        –     kumoaa kanteen kohteena päätöksen siltä osin kuin se
                                                                              koskee kantajaa,
                                                                        –     toissijaisesti peruuttaa kantajalle määrätyn sakon taikka
Kantajan puolustautumisoikeuksia on loukattu, kun kantajan                    pienentää sen määrää,
ei annettu täysin tutustua asiakirjoihin. Kantajan ei erityisesti
annettu tutustua muiden osallisten kannanottoihin eikä rinnak-
kaismenettelyn asiakirjoihin, vaikka kantajalla oli ollut perus-        –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
teltu syy olettaa, että nämä asiakirjat sisälsivät aineistoa, jolla
olisi ollut merkitystä kantajan puolustautumisen kannalta.
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Päätös on perusteltu puutteellisesti, koska siinä ei selvitetä
ymmärrettäviä näkökohtia joidenkin kohtien osalta. Erityisesti          Kantaja       riitauttaa    11.12.2001          tehdyn  päätöksen
puuttuvat perustelut Vereins- und Westbankin edustajan käyt-            C(29001)3693 asiassa COMP/E-1/37.919 (ex 36.391) – euro-
täytymisen syyksiluettavuuden osalta laiminlyötyyn lieventäviä          alueen valuuttojen muunnosta perittävät pankkimaksut – jossa
asianhaaroja koskevien sääntöjen soveltamiseen sekä siitä               komissio katsoo kantajan osallistuneen euroon siirtymistä
periaatteesta poikkeamisen osalta, että kartellin alkuunpanijoi-        koskevana ajanjaksona 1.1.1999-21.2001 sopimukseen pro-
den ei pitäisi päästä nauttimaan sakoista luopumisesta.                 sentuaalisen provision nostamisesta siten, että tavoitteena ovat
                                                                        olleet noin 3 prosentin suuruiset maksut euroon osallistuvien
                                                                        valtioiden setelien vaihdosta, ja määrännyt kantajalle 14 mil-
                                                                        joonan euron suuruisen sakon.
Komission käytös menettelyn kuluessa osoittaa, että sille ei ole
kyse kartellirikkomuksen rankaisemisesta, vaan sen mielestä             Kantaja esittää seuraavat väitteet:
liian korkeiden valuutanvaihtopalkkioiden laskemisesta poliit-
tisista syistä. Pankit, jotka ovat tämän paineen alla jo ilmaisseet
laskevansa palkkioita, on vapautettu menettelystä riippumatta           Kantaja ei harjoita nyt kyseessä olevan kaltaista rahanvaihtoa
niiden roolista oletetussa kartellirikkomuksessa. Komissio on           vaan sen liiketoiminta keskittyy yksinomaan rahoituslaitosten
niin muodoin käyttänyt kilpailusäännöksiä väärin hintasään-             väliseen kaupankäyntiin eli se harjoittaa ulkomaisen rahan- ja
nöstelyyn, johon sillä ei ole toimivaltuuksia. Tämä on harkinta-        valuutan ”suurvaihtoa” ilman, että kyse olisi käteisrahasta.
vallan väärinkäyttöä.
                                                                        Komissio on vedonnut todistusaineistoon, jonka osalta kanta-
                                                                        jaa ei ole lainkaan kuultu laissa edellytetyllä tavalla. Komissio
                                                                        on myös evännyt kantajalta oikeuden tutustua asiaa koskeviin
                                                                        asiakirjoihin. Se on syrjinyt kantajaa tahallisesti soveltaessaan
                                                                        päätöksen yhteydessä epävirallista ratkaisumenettelyä.


title: Asia C-269/06: Yhteisöjen tuomioistuimen neljännen jaoston puheenjohtajan määräys 11.12.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Euroopan unionin elinten käännöskeskus

text:
               23.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/38

         Yhteisöjen tuomioistuimen neljännen jaoston puheenjohtajan määräys 11.12.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Euroopan unionin elinten käännöskeskus
   (Asia C-269/06) (1)

   (2008/C 51/63)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 190, 12.8.2006.


title: Asia T-215/01: Galberson G.E.:n 20.9.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 317/34                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          10.11.2001
Galberson G.E.:n 20.9.2001 Euroopan yhteisöjen komis-                    on näin ollen perusteita vaatia komissiota valtuuttajana tai
                  siota vastaan nostama kanne                            päämiehenä vastuuseen tämän lukuun toimineiden osapuolten
                                                                         toiminnan osalta. Lisäksi asetuksen N:o 111/1999 (2) 9 artiklan
                          (Asia T-215/01)                                3 kohtaa on tulkittava välttämättä siten, että interventioelin on
                                                                         vastuussa tarjouskilpailun voittajalle aiheutuvista ylimääräisistä
                                                                         kustannuksista silloin kun nämä kustannukset johtuvat siitä,
                          (2001/C 317/66)                                että interventioelin tai varastointipaikka on poistanut varastot
                                                                         tai toimittanut tavarat viiveellä.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Galberson G.E. -niminen yhtiö, kotipaikka Pariisi, on nostanut           Toissijaisesti olettaen, ettei komissio ole vastuussa kolmansien
20.9.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                   osapuolien toimista, kantaja katsoo, että esillä olevassa asiassa
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                  ovat täyttyneet kuitenkin edellytykset todeta, että yhteisöllä on
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Thierry Gallois.              sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     velvoittaa komission maksamaan kantajalle vahingonkor-
      vauksena
                                                                         (1) EYVL L 220, 20.8.99, s. 3.
      –    14 290,61 euroa                                               (2) Maataloustuotteiden jakeluohjelmasta Venäjän federaatiolle anne-
                                                                             tun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2802/98 soveltamista koskevis-
      –    57 859,56 Yhdysvaltain dollaria kunkin Galberson                  ta yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 18 päivänä tammikuuta
                                                                             1999 annettu komission asetus (EY) N:o 11/1999 (EYVL L 14,
           G.E.:n maksamattoman laskun kahdeksannesta päi-                   19.1.1999, s. 3).
           västä lukien laskettuine korkoineen
–     velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
      kulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Euroopan unionin siirtolaisforumin 11.9.2001 Euroopan
Tämä riita koskee rasvattoman maitojauheen toimittamisesta                       yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
Venäjälle 18 päivänä elokuuta 1999 annetulla komission
asetuksella (EY) N:o 1815/1999 (1) määritellyn erän N:o 4
täytäntöönpanoa. Tämän sopimuksen mukaan interventioeli-                                             (Asia T-217/01)
men varastointiyrityksen, Alpine-nimisen yhtiön piti lastata
tavarat kantajayhtiön kulkuneuvoihin.
                                                                                (2001/C 317/67)
Kantajan mukaan Alpine vaati ensinnäkin ylimääräisten las-
tauskustannusten maksamista ja vakuuksien asettamista kuor-                                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
malavojen palauttamisen osalta. Koska komissio katsoi, että
kantaja oli oikeassa kieltäytyessään maksamasta, interventio-
elintä pyydettiin puuttumaan Alpinen toimintaan, jotta tämä              Euroopan unionin siirtolaisforum, Bryssel, on nostanut
luopuisi vaatimuksistaan. Toiseksi Alpine käytti varastoista             11.9.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
poistamiseen ja kantajan kuorma-autojen lastaamiseen aikaa               tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
paljon suunniteltua enemmän. Nämä kaksi ongelmaa johtivat                vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Emmanuel Degrez.
Calbersonin rahtaaman laivan lastaamisen viivästymiseen, sekä
lisäseisontapäiviin, joita aluksen seisottaminen sekä lähtösata-
massa että tulosatamassa merkitsi.
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Näiden vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa komission sekä                –     kumoaa komission (oikeus- ja sisäasioiden pääosasto)
sopimussuhteeseen perustuvaan, että sopimussuhteen ulko-                       11.7.2001 kantajalle tiedoksi antaman päätöksen, jolla
puoliseen vastuuseen.                                                          lopetettiin yhteisön budjetin kohdan A0-3040 mukainen,
                                                                               varainhoitovuoden 2000 tukisopimuksen yleisten ehto-
Sopimussuhteeseen perustuvan vastuun osalta Calberson to-                      jen 1 artiklaan perustuva komission taloudellinen tuki, ja
teaa, että kaikkien jäsenvaltioiden oikeusjärjestyksissä yleisesti
hyväksytyistä periaatteista seuraa, että valtuuttaja on vastuussa        –     velvoittaa komission (oikeus- ja sisäasioiden pääosasto)
valtuutettujensa tai näiden sijaantulijoiden toimista. Kantajalla              korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 6 päivänä heinäkuuta 2001 asiassa T-375/00, Danielle Dubigh ja Tamara Zaur-Gora vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Paikalliset toimihenkilöt – Ylimääräiset toimihenkilöt – Vaatimus saada Euroopan yhteisöjen tilapäisen toimihenkilön asema – Kanne, joka on osittain täysin perusteeton ja jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain puuttuvat)

text:
C 317/26               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        10.11.2001
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
               TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                        –     kumoaa riidanalaisen toimen
                 6 päivänä heinäkuuta 2001
                                                                        –     tunnustaa kantajan oikeuden perhe-eläkkeeseen
asiassa T-375/00, Danielle Dubigh ja Tamara Zaur-Gora
          vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                        –     vahvistaa eläkkeen suuruudeksi 200 000 Belgian frangia
(Henkilöstö – Paikalliset toimihenkilöt – Ylimääräiset toimi-                 kuukaudessa
henkilöt – Vaatimus saada Euroopan yhteisöjen tilapäisen
toimihenkilön asema – Kanne, joka on osittain täysin                    –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
perusteeton ja jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset
                       osittain puuttuvat)
                        (2001/C 317/51)
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Asiassa T-375/00, Danielle Dubigh, Euroopan yhteisöjen ko-              Kantaja, joka on yhteisöjen tuomioistuimen edesmenneen
mission ylimääräinen toimihenkilö, kotipaikka Bryssel, Tamara           entisen jäsenen eronnut puoliso, riitauttaa vastaajan päätöksen
Zaur-Gora, Euroopan yhteisöjen komission ylimääräinen toi-              olla myöntämättä hänelle perhe-eläkettä. Päätös perustuu
mihenkilö, kotipaikka Lodelinsart (Belgia), edustajinaan asiana-        siihen, ettei avioeron julistamisen jälkeen ollut vastaajan
jajat J.-N. Louis ja V. Peere, prosessiosoite Luxemburgissa,            mukaan tehty elatussopimusta, ja siihen, että perhe-eläke ja
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. Curral           elatusoikeus riippuvat toisistaan.
ja C. Berardis-Kayser), jossa kantajat vaativat yhteisöjen ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan komission
12.1.2000 tekemät päätökset, joissa hylättiin kantajien                 Vaatimustensa tueksi kantaja väittää, että vastaajalla ei asian
24.9.1999 tekemät vaatimukset siitä, että niiden hallinnollinen         olosuhteet huomioon ottaen ollut oikeutta pitää riittämättömi-
asema vakinaistettaisiin myöntämällä heille Euroopan yhteisö-           nä niitä kahta valaehtoista todistusta, jotka kantaja oli antanut
jen tilapäisen toimihenkilön asema, yhteisöjen ensimmäisen              näyttääkseen toteen hänen ja hänen entisen puolisonsa välillä
oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpa-            tehdyn elatussopimuksen aitouden sekä elatusavun suuruuden.
nossa: jaoston puheenjohtaja P. Mengozzi sekä tuomarit V. Tiili
ja R. M. Moura Ramos, kirjaaja: H. Jung, on 6.7.2001 antanut
määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
1)    Kanne hylätään.
2)    Kukin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(1) EYVL C 45, 10.2.2001.                                               Jean M. Goulbournin 30.7.2001 sisämarkkinoiden harmo-
                                                                        nisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama
                                                                                kanne
                                                                                (Asia T-174/01)
M:n 26.7.2001 Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta vas-
                      taan nostama kanne                                                          (2001/C 317/53)
                         (Asia T-172/01)                                (Oikeudenkäyntikieli määrätään työjärjestyksen 131 artiklan
                                                                               2 kohdan mukaisesti Valituksessa käytetty kieli: saksa)
                        (2001/C 317/52)
                                                                        Jean M. Goulbourn, kotipaikka Makati, Metro Manila (Filippii-
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        nit), on nostanut 30.7.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                        oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden har-
M on nostanut 26.7.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                 monisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen               edustajana on asianajaja Siegfried Jackermeier, prosessiosoite
tuomioistuinta vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat             Luxemburgissa. Muut asianosaiset valituslautakunnan käsitte-
Georges Vandersanden ja Harisios Tagaras.                               lyssä: Redcats S.A., Roubaix (Ranska).


title: Helleenien tasavallan 8. 3. 1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia C-61/95)

text:
13.5.95             DD                        Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                  N:o C 119/7
    Helleenien tasavallan 8 . 3 . 1995 Euroopan yhteisöjen        3 . Tuki oliiviöljytuotannolle
             komissiota vastaan nostama kanne
                        (Asia C-61/95 )                               Komissio on pidättänyt 10% kokonaismenoista sillä
                         ( 95/C 119/14)                               perusteella, että se on todennut puutteita oliiviöljyn
                                                                      tuottajille maksettujen tukien valvonnassa . Nämä puut
                                                                      teet johtuvat kuitenkin objektiivisesti arvostellen mah
                (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)                        dottomista olosuhteista, jotka ovat komission tiedossa
                                                                      ja joista Kreikan viranomaiset eivät ole vastuussa.
Helleenien tasavalta on nostanut 8 . 3 . 1995 kanteen
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan Euroopan yhteisö
jen tuomioistuimessa . Helleenien tasavaltaa edustavat asi       4. Tuki puuvillatuotannolle
assa ulkoasiainministeriön erityisen Euroopan yhteisöjen
asioita hoitavan oikeudellisen osaston lakimies Panagiotis            Komission päätös kieltäytyä hyväksymästä yhteisön
Mylonopoulos ja maatalousministeriön oikeudellisen osas              menoiksi 50% puuvilla-alan menoista on julistettava
ton johtaja Meletis Tsotsanis, prosessiosoite Luxemburgissa           mitättömäksi, koska tämä päätös on tehty tavalla, joka
Kreikan suurlähetystö, 177, Val Sainte-Croix.                         loukkaa jäsenvaltioiden oikeutta tulla asianmukaisesti
                                                                      kuulluksi asiassa. Tämä oikeus on taattu niille yhteisen
                                                                      maatalouspolitiikan rahoituksesta annetussa neuvoston
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                          asetuksessa (ETY ) N:o 729/70. Komission edustajat
                                                                      eivät ole Kreikan viranomaisten kanssa käydyissä viral
1 ) julistaa mitättömäksi Euroopan maatalouden ohj aus- j a           lisissa neuvotteluissa ollenkaan maininneet puuvillaa,
     tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta rahoitettuihin                mutta komission maatalouden pääosaston johtaja on
     menoihin liittyvien jäsenvaltioiden tilien tarkastami           yllättäin ilmoittanut päättäneensä olla hyväksymättä
     sesta ja hyväksymisestä varainhoitovuodelta 1991                 yhteisön menoiksi 50% puuvilla-alalle jaetuista
     21 päivänä joulukuuta 1994 annetun komission lopul              tuista .
     lisen päätöksen E(94 ) 3308 siltä osin, kuin se koskee
     tässä kanteessa mainittuja aloja sekä niitä vastaavia
     summia, ja                                                   5 . Tupakka
2 ) velvoittaa komission korvaamaan kantajan oikeuden
                                                                      Komission päätös, jossa on tehty kielteinen korjaus
     käyntikulut.                                                     tiettyjä tupakanlehdistä maksettavia palkkioita koske
                                                                      viin menoihin, on tehty 21 . 12 . 1994. Lopullinen
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                  kertomus, johon komission päätös perustuu, on kuiten
                                                                      kin saapunut Helleenien tasavallan pysyvälle edustajalle
                                                                      vasta päivää myöhemmin eli 22. 12. 1994. Tällä
 1 . Maitoalan maksu
                                                                      menettelytavalla komisso on loukannut Helleenien tasa
                                                                      vallan oikeutta tulla asianmukaisesti kuulluksi asiassa .
     Komission päätös kieltäytyä hyväksymästä yhteisön                Sitä paitsi tupakka-alan menoja koskeva päätös on
     menoiksi 1 592 000 000 GRD:n määrää on lainvastai               julistettava mitättömäksi, koska komissio on arvioinut
     nen, koska se perustuu puutteelliseen ja ristiriitaiseen         tosiasiat virheellisesti ja ylittänyt harkintavaltansa .
     perusteluun sekä on hyvän hallintotavan ja luottamuk
     sensuojan periaatteiden vastainen. Varainhoitovuoden
     1991 menoja koskevasta tilien tarkastamisesta tehdyssä
     alustavassa yhteenvedossa komissio on antanut sen
     kuvan, ettei se tekisi korjausta Kreikan vahingoksi.
     Komissio on kuitenkin lopullisessa päätöksessään, jota
     vastaan tämä kanne on nostettu, asettanut sen ehdon,
     että Yhdistyneen kuningaskunnan on luovuttava mi
     tätöimiskanteista, jotka se on nostanut yhteisöjen           High Court of Justice, Queen's Bench Divisionin 12. 10.
     tuomioistuimessa maitoalan menojen tilien tarkastami        1994 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisu
     sesta ja hyväksymisestä tehtyjä päätöksiä vastaan.           pyyntö asiassa The Queen vastaan Secretary of State for
                                                                              Social Security, ex parte: Eunice Sutton
2. Kansallisen tukimäärän ylittämisestä määrätty maksu                                    (Asia C-66/95 )
                                                                                ( 95/C 119/15 )
     Komissio on ylittänyt harkintavaltansa kieltäytyessään
     hyväksymästä yhteensä 372 933 493 GRD:n summaa
     yhteisön menoiksi sillä perusteella, että sille ei ole       High Court of Justice, Queen's Bench Division pyytää
     ilmoitettu suoria myyntejä koskevia tilastotietoja.          12. 10 . 1994 tekemällään ja yhteisöjen tuomioistuimen
     Lisäksi komission päätös on lainvastainen, koska se          kirjaamoon 13 . 3 . 1995 saapuneella päätöksellä Euroopan
     perustuu tilastotietoihin, jotka komissio on laskenut        yhteisöjen tuomioistuimen ennakkoratkaisua asiassa The
     epäasianmukaisella tavalla ottamalla huomioon vain           Queen vastaan Secretary of State for Social Security, ex
     lupahakemukset.                                              parte: Eunice Sutton, seuraavaan kysymykseen:


title: Asia T-656/15: Kanne 13.11.2015 – Baggi v. parlamentti

text:
               8.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/69

         Kanne 13.11.2015 – Baggi v. parlamentti
   (Asia T-656/15)
   (2016/C 048/77)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Guia Baggi (Firenze, Italia) (edustaja: asianajaja N. Pirc Musar)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan parlamentin 16.9.2015 antaman päätöksen A(2015)8552 C, jolla hylättiin kantajan uudistettu hakemus saada tutustua tiettyihin asiakirjoihin, jotka koskivat tietoja Euroopan parlamentin jäsenten matkakuluista, päivärahoista, muista kulukorvauksista ja henkilöstöjärjestelykuluista

               —

               velvoittamaan parlamentin korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 ja 140 artiklan mukaisesti, mukaan lukien mahdollisten väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu asetuksen 1049/2001 (1) 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja asetuksen 45/2001 (2) 8 artiklan b alakohdan rikkomiseen, sillä pyydettyjä henkilötietoja ei ole suojattu unionin lainsäädännössä.

               2.

               Toinen kanneperuste perustuu asetuksen 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja asetuksen 45/2001 8 artiklan b alakohdan rikkomiseen, sillä pyydettyihin tietoihin ei annettu tutustua, vaikka edellytykset tietojen ilmaisemiselle täyttyivät.

               3.

               Kolmas kanneperuste perustuu asetuksen 1049/2001 2 ja 4 artiklan sekä 6 artiklan 3 kohdan mukaisen yleisen velvollisuuden, jonka mukaan kunkin yksittäisen asiakirjan osalta on suoritettava tutkimus, rikkomiseen.

               4.

               Neljäs kanneperuste perustuu asetuksen 1049/2001 4 artiklan 6 kohdan rikkomiseen, koska pyydettyjen asiakirjojen osittaisen tutustumisen epääminen ei ollut perusteltu.

               5.

               Viides kanneperuste perustuu asetuksen 1049/2001 7 artiklan 1 kohdassa ja 8 artiklan 1 kohdassa edellytetyn perusteluvelvollisuuden rikkomiseen, sillä parlamentti ei vastannut kaikkiin kantajan väitteisiin.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).

      (2)  Yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18.12.2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 45/2001 (EYVL 2001, L 8, s. 1).


title: Asia C-657/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.5.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Düsseldorf – Saksa) – Verder LabTec GmbH & Co. KG v. Finanzamt Hilden (Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Sijoittautumisvapaus — SEUT 49 artikla — Rajoitukset — Piileviin arvonnousuihin kohdistuvan veron jaksotettu kantaminen — Jäsenvaltioiden välisen verotusvallan jaon säilyttäminen — Oikeasuhteisuus)

text:
               20.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.5.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Düsseldorf – Saksa) – Verder LabTec GmbH & Co. KG v. Finanzamt Hilden
   (Asia C-657/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Sijoittautumisvapaus - SEUT 49 artikla - Rajoitukset - Piileviin arvonnousuihin kohdistuvan veron jaksotettu kantaminen - Jäsenvaltioiden välisen verotusvallan jaon säilyttäminen - Oikeasuhteisuus))
   (2015/C 236/14)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Verder LabTec GmbH & Co. KG

      Vastaaja: Finanzamt Hilden

      Tuomiolauselma

   SEUT 49 artiklaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion verolainsäädännölle, jossa säädetään, että kun kyseisen jäsenvaltion alueella sijaitsevan yhtiön hyödykkeitä siirretään sen toisen jäsenvaltion alueella sijaitsevaan kiinteään toimipaikkaan, ensiksi mainitun jäsenvaltion alueella näistä hyödykkeistä syntyneet piilevät arvonnousut on tuloutettava, näitä piileviä arvonnousuja on verotettava ja niihin kohdistuvan veron kantaminen on jaksotettava kymmenelle vuodelle.

      (1)  EUVL C 71, 8.3.2014.