title: Asia T-608/11: Kanne 30.11.2011 — Beifa Group v. SMHV — Schwan-Stabilo Schwanhäußer (Kirjoitusvälineet)

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/32

         Kanne 30.11.2011 — Beifa Group v. SMHV — Schwan-Stabilo Schwanhäußer (Kirjoitusvälineet)
   (Asia T-608/11)
   2012/C 32/67
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Beifa Group Co. Ltd (aiemmin Ningbo Beifa Group Co. Ltd) (Zhejiang, Kiina) (edustajat: barrister R. Davis ja solicitor N. Cordell)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Schwan-Stabilo Schwanhäußer GmbH & Co. KG (Heroldsberg, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan asiassa R 1838/2010-3 9.8.2011 tekemän päätöksen ja

               —

               velvoittamaan vastaajan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaamaan kantajan kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisömalli, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Tavaran ”kirjoitusvälineet” malli — rekisteröity yhteisömalli nro 352315-0007

      Yhteisömallin haltija: Kantaja

      Yhteisömallin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: Saksassa tavaramerkiksi numerolla 30045470.8 luokkaan 16 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity kuviomerkki, joka esittää kirjoitusvälinettä; Saksassa tavaramerkiksi numerolla 936051 luokkaan 16 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity kuviomerkki, joka esittää kirjoitusvälinettä; Saksassa tavaramerkiksi numerolla 2911311 luokkaan 16 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity kolmiulotteinen merkki, joka esittää kirjoitusvälinettä; kansainvälinen tavaramerkki, joka on rekisteröity numerolla 936051 luokkaan 16 kuuluvia tavaroita varten ja joka on kirjoitusvälinettä esittävä kuviomerkki; kansainvälinen tavaramerkki, joka on rekisteröity numerolla 418036 luokkaan 16 kuuluvia tavaroita varten ja joka on kirjoitusvälinettä esittävä kuviomerkki

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Riidanalainen rekisteröity yhteisömalli julistettiin mitättömäksi

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin.

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 6/2002 61 artiklan 6 kohtaa on rikottu, koska valituslautakunta tutki asian uudelleen, mikä ei ole sallittua. Neuvoston asetuksen N:o 6/2002 62 artiklaa on rikottu, koska valituslautakunta i) loukkasi kyseiseen artiklaan sisältyviä perusperiaatteita sillä tavalla, jolla se sovelsi unionin yleisen tuomioistuimen ratkaisun täytäntöönpanemiseksi tarvittavia toimenpiteitä ja ii) virheellisesti käytti sekä yhteisömalliasetuksen 25 artiklan 1 kohdan b alakohtaan ja 25 artiklan 1 kohdan e alakohtaan sisältyvää arviointiperustetta. Neuvoston asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan e alakohdan rikkominen sillä perusteella, että valituslautakunta i) käytti väärää arviointiperustetta sen määrittämiseen, oliko rekisteröityyn yhteisömalliin sisältyvää tavaramerkkiä käytetty vaaditulla tavalla, ii) ei arvioinut sitä, oliko tavaramerkkejä käytetty mallissa sekä yhteisömalliasetuksen 25 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaan että Saksan kansallisen oikeuden mukaan ja iii) sovelsi väärin arviointiperustetta, joka koskee oikeutta estää käyttö. Neuvoston asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta arvioi virheellisesti asiantuntevan käyttäjän ominaispiirteitä sekä sitä tapaa ja menetelmää, jolla yleisvaikutelman arviointi tulisi suorittaa.


title: Asia C-534/09: Kanne 18.12.2009 — Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               13.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/30

         Kanne 18.12.2009 — Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-534/09)
   2010/C 37/37
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Patakia ja A. Alcover San Pedro)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 15.1.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/1/EY (1) 5 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä varmistaakseen, että toimivaltaiset viranomaiset valvovat 6 ja 8 artiklan mukaisesti annettujen lupien avulla tai ehtoja asianmukaisesti uudelleen tarkistamalla ja tarpeellisesti ajanmukaistamalla, että olemassa olevat laitokset toimivat 3, 7, 9, 10 ja 13 artiklan sekä 14 artiklan a ja b alakohdan sekä 15 artiklan 2 kohdan vaatimusten mukaisesti viimeistään 30.10.2007, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muiden yhteisön erityissäännösten soveltamista.

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annetun direktiivin 5 artiklan 1 kohdassa, kun sitä luetaan yhdessä 2 artiklan 4 kohdan kanssa, säädetystä ilmenee, että jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden toimivaltaiset viranomaiset valvovat 6 ja 8 artiklan mukaisesti annettujen lupien avulla tai ehtoja asianmukaisesti uudelleen tarkistamalla ja tarpeellisesti ajanmukaistamalla, että olemassa olevat laitokset toimivat kyseisen direktiivin vaatimusten mukaisesti viimeistään 30.10.2007.
   Kreikan viranomaisten komission perusteltuun lausuntoon antaman vastauksen mukaan noin 47 %:lla olemassa olevista laitoksista, jotka toimivat Kreikassa (148 laitoksella 317 laitoksesta), ei ole edellä mainitun direktiivin mukaista lupaa. Niinpä Helleenien tasavalta myöntää, että se edelleen sallia suuren määrän laitoksia, jotka kuuluvat kyseisen direktiivin soveltamisalaan, toimia ilman, että se olisi antanut niille asianmukaisia lupia.
   Kantaja huomauttaa, että Helleenien tasavalta ei ole esittänyt mitään perustelua tai lisäselvitystä siitä, että kyseisten laitosten määrä on kasvanut, eikä se myöskään ole ilmoittanut mistään kehityksestä, jota olisi tapahtunut edellä mainitun, perusteltuun huomautukseen vastauksena annetun kirjeen päivämäärän jälkeen.

      (1)  EUVL L 24, 29.1.2008, s. 8.


title: Bundessozialgerichtin 31.3.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ramazan Örs vastaan Bundesknappschaft (Asia C-211/98)

text:
C 258/24                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      15.8.98
tuilla aloilla (ja erityisesti vakuutusyhtiöiden valvonnan          Komissio vaatii yhteisöjen tuomioistuinta:
osalta) sijoittautumisvapaudesta ja palvelujen tarjoamisva-
paudesta tehtävistä poikkeuksista säädetään kyseisessä
direktiivissä eikä EY:n perustamissopimuksen 55 artiklassa.
                                                                    a) toteamaan, että koska Irlanti ei ole saattanut voimaan
                                                                         vuokraus- ja lainausoikeuksista sekä tietyistä tekijänoi-
(1) EYVL L 228, 16.8.1973, s. 3.                                         keuden lähioikeuksista henkisen omaisuuden alalla
(2) EYVL L 172, 4.7.1988, s. 1.                                          19 päivänä marraskuuta 1992 annetun neuvoston
(3) EYVL L 228, 11.8.1992, s. 1.
                                                                         direktiivin 92/100/ETY (1) noudattamisen edellyttämiä
                                                                         lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä eikä se
                                                                         ole ilmoittanut tästä komissiolle, se ei ole noudattanut
                                                                         sille EY:n perustamissopimuksen mukaan kuuluvia vel-
                                                                         voitteita;
Bundessozialgerichtin 31.3.1998 tekemällään päätöksellä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ramazan Örs                  b) velvoittamaan Irlannin korvaamaan oikeudenkäynti-
                  vastaan Bundesknappschaft                              kulut.
                         (Asia C-211/98)
                          (98/C 258/37)
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Bundessozialgericht on pyytänyt 31.3.1998 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen             EY:n perustamissopimuksen 189 artiklassa, jonka mukaan
kirjaamoon 8.6.1998, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-               direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden
melta ennakkoratkaisua asiassa Ramazan Örs vastaan                  jokaista jäsenvaltiota, edellytetään epäsuorasti, että jäsen-
Bundesknappschaft seuraaviin kysymyksiin:                           valtiot noudattavat direktiivissä asetettua määräaikaa sen
                                                                    täytäntöönpanemiselle. Määräaika päättyi 1.7.1994 eikä
                                                                    Irlanti ei ollut säätänyt komission vaatimuksissaan viittaa-
1. Onko Euroopan talousyhteisön ja Turkin väliseen                  man direktiivin noudattamisen edellyttämiä säännöksiä
     assosiaatioon perustuvan oikeuden nojalla olemassa             eikä se ollut ilmoittanut tästä komissiolle.
     syrjintäkielto, jota välittömästi sovelletaan Saksan liit-
     totasavallassa turkkilaiseen työntekijään sosiaaliturva-
     asioissa?                                                      (1) EYVL L 346, 27.11.1992, s. 61.
2. Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä,
     onko tätä kieltoa tulkittava siten, että sen kanssa on
     ristiriidassa sellainen kansallinen lainsäädäntö, jonka
     mukaan lakisääteisten eläkevakuutussuoritusten ja
     tältä osin annetun vakuutusnumeron kannalta ratkai-
     seva on se syntymäaika, joka ilmeni todistuksista ajan-        Euroopan yhteisöjen komission 10.6.1998 Kreikan valtiota
     kohtana, jolloin turkkilaisesta työntekijästä ensimmäi-                            vastaan nostama kanne
     sen kerran tehtiin ilmoitus kansalliselle sosiaalietuus-                              (Asia C-214/98)
     laitokselle?
                                                                                (98/C 258/39)
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.6.1998
                                                                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Kreikan
Euroopan yhteisöjen komission 9.6.1998 Irlantia vastaan             valtiota vastaan. Kantajan edustajat ovat oikeudellisen
                          nostama kanne                             yksikön virkamies Maria Condou-Durande ja prosessi-
                         (Asia C-213/98)                            osoite Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön virka-
                                                                    mies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                          (98/C 258/38)
                                                                    Kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.6.1998
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia
vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeudellisen
yksikön virkamies Karen Banks, prosessiosoite Luxembur-             Ð laiminlyömällä mainita kavioeläinten ja hevoseläinten
gissa c/o Euroopan yhteisöjen komission oikeudellisen                    luokan niiden lihojen joukossa, joihin sovelletaan neu-
yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wag-                   voston direktiivissä 93/118/EY (1) tarkoitettuja mak-
ner, Kirchberg, Luxemburg.                                               suja,


title: Asia T-351/16: Kanne 1.7.2016 – Belgacom International Carrier Services v. komissio

text:
               22.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 305/49

         Kanne 1.7.2016 – Belgacom International Carrier Services v. komissio
   (Asia T-351/16)
   (2016/C 305/66)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Belgacom International Carrier Services (Bryssel, Belgia) (edustajat: H. Vanhulle, B. van de Walle de Ghelcke, C. Borgers ja N. Baeten, asianajajat)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Belgian kuningaskunnan ylimääräistä voittoa koskevasta poikkeavasta valtiontukijärjestelmästä SA.37667 (2015/C) (ent. 2015/NN) 11.1.2016 annetun komission päätöksen C(2015) 9873 lopullinen;

               —

               vaihtoehtoisesti kumoamaan kyseisen päätöksen 2–4 artiklan;

               —

               joka tapauksessa velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisen kanneperusteen mukaan komissio teki oikeudellisen virheen ja ilmeisen arviointivirheen väitetyn valtiontukitoimenpiteen yksilöinnissä ja sen luonnehdinnassa neuvoston asetuksen N:o 2015/1598 (1) 1 artiklan d alakohdassa ja SEUT 107 artiklassa tarkoitetuksi tukiohjelmaksi.

               2)

               Toisen kanneperusteen mukaan komissio rikkoi SEUT 107 artiklaa, laiminlöi perusteluvelvollisuutensa ja teki ilmeisen arviointivirheen katsoessaan, että Belgian ylimääräistä voittoa koskevaa poikkeavaa järjestelmää oli pidettävä valtiontukitoimenpiteenä.

               3)

               Kolmannen kanneperusteen mukaan komissio rikkoi neuvoston asetuksen N:o 2015/1589 16 artiklan 1 kohtaa ja loukkasi yleisinä periaatteina voimassa olevia oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteita määrätessään väitetyn tuen perittäväksi takaisin.

               4)

               Neljännen kanneperusteen mukaan komissio rikkoi SEUT 2 artiklan 6 kohtaa ja loukkasi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta sekä käytti harkintavaltaansa väärin käyttäessään valtiontukisääntöjä Belgian ylimääräistä voittoa koskevan poikkeavan järjestelmän kieltämiseksi.

      (1)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 2015/1589 (EUVL 2015. L 248, s. 9).


title: Asia C-304/15: Kanne 19.6.2015 – Euroopan komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

text:
               14.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 302/18

         Kanne 19.6.2015 – Euroopan komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   (Asia C-304/15)
   (2015/C 302/23)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: K. Mifsud-Bonnici ja S. Petrova)

      Vastaaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

      Kantaja vaatii unionin tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan joutuvien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta annetun direktiivin 2001/80/EY (1) 4 artiklan 3 kohdan, luettuna yhdessä saman direktiivin liitteessä VI olevan A osan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole soveltanut asianmukaisesti direktiiviä 2001/80/EY Walesissa sijaitsevaan Aberthaw'n voimalaitokseen

               —

               velvoittamaan Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio katsoo, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole soveltanut asianmukaisesti tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan joutuvien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta annetun direktiivin 2001/80/EY 4 artiklan 3 kohtaa, luettuna yhdessä saman direktiivin liitteessä VI olevan A osan kanssa, Aberthaw'n voimalaitokseen. Aberthaw'n voimalaitos on hiililämmöllä toimiva polttolaitos, jonka nimellislämpöteho on 4  090 MW ja joka siten kuuluu nimellislämpöteholtaan yli 500 MW:n laitoksiin, ja se ylittää kyseisen direktiivin 4 artiklan 3 kohdan, luettuna yhdessä sen 14 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja liitteessä VI olevan A osan kanssa, nojalla sovellettavan typen oksidien päästöjen raja-arvon. Voimassa olevien säännösten mukaan Yhdistyneen kuningaskunnan on varmistettava, ettei tämän tehoinen laitos 1.1.2008 lähtien ylitä typen oksideille säädettyä raja-arvoa 500 mg/Nm3, joka tammikuusta 2016 lähtien alennetaan 200 mg/Nm3:ksi. Kyseiselle laitokselle sen toimiluvassa vahvistettu typen oksidien päästöjen raja-arvo on kuitenkin 1  050 mg/Nm3.

      (1)  EYVL L 309, s. 1.


title: Asia T-341/12: Kanne 2.8.2012 — Evonik Degussa v. komissio

text:
               13.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/9

         Kanne 2.8.2012 — Evonik Degussa v. komissio
   (Asia T-341/12)
   2012/C 311/12
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Evonik Degussa GmbH (Essen, Saksa) (edustajat: asianajajat C. Steinle, M. Holm-Hadulla ja C. von Köckritz)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 263 artiklan neljännen kohdan nojalla 24.5.2012 tehdyn komission päätöksen K(2012) 3534 lopull., jolla hylätään Evonik Degussan tekemä pyyntö asiassa COMP/F/38.620 — Vetyperoksidi ja perboraatti — tehtyyn päätökseen sisältyvien tietojen luottamuksellisesta käsittelystä

               —

               velvoittamaan unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan nojalla komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimivaltuuksista annetun päätöksen (1) 8 artiklan rikkomiseen sekä kantajalla hyvään hallintotapaan olevan oikeuden ja hänen kuulluksi tulemista koskevan oikeutensa loukkaamiseen

                           —

                           Tältä osin kantaja väittää, että kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja ei ole arvioinut sen julkaisemista vastaan esittämiä periaatteellisia väitteitä. Kyseinen neuvonantaja on siten ymmärtänyt väärin valtuuksiensa ja velvoitteidensa ulottuvuuden sekä rikkonut toimivaltuuksista annetun päätöksen 8 artiklaa. Koska kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja eikä mikään muukaan komission taho ei ole arvioinut ja ottanut huomioon kantajan esiin tuomia periaatteellisia väitteitä suunniteltua julkaisemista vastaan, kantaja on sitä mieltä, että komissio on laiminlyönyt tutkia kaikki käsiteltävän yksittäistapauksen merkitykselliset seikat. Komissio ei siis ole noudattanut hyvän hallinnon periaatetta ja periaatetta, jonka mukaan kantajalla on oikeus tulla tosiasiallisesti kuulluksi (Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohta).

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu perusteluvelvollisuuden noudattamatta jättämiseen

                           —

                           Tähän liittyen kantaja väittää, että riidanalaisessa päätöksessä ei ole esitetty mitään perusteluja niiden väitteiden osalta, jotka kantaja esitti päätöksen laajennetun version julkaisemista vastaan. Sama koskee komission syitä ja yleistä etua laajennetun version julkaisemiseen melkein viisi vuotta sellaisen version laatimisen jälkeen, joka ei alun perin ollut luottamuksellinen.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen ja puutteellisiin perusteluihin SEUT 339 artiklassa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklassa vahvistetun salassapitovelvollisuuden noudattamatta jättämisen vuoksi sekä julkaistavien tietojen luottamuksellisuuden huomioon ottamatta jättämisen vuoksi

                           —

                           Tämän kanneperusteen yhteydessä kantaja väittää, että osat, joiden julkaisemista sellaisessa päätöksen laajennetussa versiossa, joka ei ole luottamuksellinen, komissio suunnittelee, kuuluvat salassapitovelvollisuuden piiriin, ja niihin sisältyy osittain myös liikesalaisuuksia. Kyseisten tietojen julkaisemisella internetissä loukataan kantajan oikeutta luottamuksellisuuden säilyttämiseen.

                           —

                           Kantaja väittää lisäksi, että suunniteltu leniency-hakijoiden toimittamien tietojen julkaiseminen kuuluu asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (2) 4 artiklan 2 kohdan soveltamisalan piiriin ja että asetuksessa (EY) N:o 1/2003 (3) ja lienency-säännöstössä (4) on erityisiä säännöksiä oikeudesta tutustua tällaisiin leniency-hakijoiden toimittamiin tietoihin. Kantajan mielestä on siis olemassa Euroopan unionin tuomioistuimen antaman oikeuskäytännön (asia C-139/07 P, komissio v. Technische Glaswerke Ilmenau, tuomio 29.6.2010, Kok., s. I-5885 ja asia C-404/10 P, komissio v. Éditions Odile Jacob, tuomio 28.6.2012, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) mukaisesti olettama siitä, että kyseisten tietojen julkaisemisella loukataan kantajan kaupallisia etuja ja komission tutkintatoimien tarkoitusta. Erityinen yleinen etu kyseisten tietojen julkaisemiseen on tämän vuoksi todistettava erikseen. Koska kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja on jättänyt tämän kantajan mukaan tekemättä, hän on syyllistynyt ilmeiseen arviointivirheeseen.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu kantajan luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen

                           —

                           Kantaja väittää tässä kohdin, että kun komissio hylkäsi luottamuksellista käsittelyä koskevan hakemuksen ja teki päätöksen julkaista päätöksen riidanalaisen version, se loukkasi luottamuksensuojan periaatetta. Kantaja on siitä lähtien, kun se teki leniency-hakemuksensa, luottanut siihen, että sen toimittamat tiedot säilyvät luottamuksellisina. Se perustaa luottamuksensa leniency-tiedonantoihin ja komission vakiintuneeseen käytäntöön ja on sitä mieltä, että kyseistä luottamusta on suojeltava. Luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen seuraa lisäksi siitä, että komissio julkaisi jo vuonna 2007 sellaisen lopullisen version päätöksestä, joka ei ollut luottamuksellinen, ja hyväksyi siinä kantajan mustaamistoiveet. Kantaja väittää, että kyseisen päätöksen muuttamiselle jälkeenpäin ei ole mitään oikeudellista perustaa eikä myöskään mitään asiallisia syitä.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu käyttötarkoitusta koskevan vaatimuksen noudattamatta jättämiseen

                           —

                           Kantaja väittää tämän kanneperusteen yhteydessä, että leniency-hakijoiden toimittamien tietojen käyttäminen yleisölle tiedottamiseen loukkaa asetuksen N:o 1/2003 28 artiklan 1 kohdassa ja asiakirja-aineistoon tutustumista koskevan komission tiedonannon (5) 48 kohdassa vahvistettua kyseisten tietojen käyttötarkoitusta. Tämä pätee erityisesti, koska tietoja käytettäisiin tällä tavalla yli kuusi vuotta hallinnollisen menettelyn päättämisen jälkeen.

      (1)  Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan tehtävästä ja toimivaltuuksista tietyissä kilpailuasioita koskevissa menettelyissä 13.10.2011 annettu Euroopan komission puheenjohtajan päätös 2011/695/EU (EUVL L 275, s. 29).

      (2)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).

      (3)  [SEUT 101] ja [102] artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1).

      (4)  Komission tiedonanto sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa (EYVL 2002, C 45, s. 3).

      (5)  Komission tiedonanto oikeutta tutustua komission asiakirja-aineistoon koskevista säännöistä EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan, ETA-sopimuksen 53, 54 ja 57 artiklan ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 soveltamistapauksissa (EUVL 2005, C 325, s. 7).


title: Asia C-350/99: Arbeitsgericht Bremenin 25.8.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Wolfgang Lange vastaan Georg Schünemann GmbH

text:
C 333/20                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        20.11.1999
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-           Arbeitsgericht Bremenin 25.8.1999 tekemällään pää-
tuin                                                                     töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Wolf-
                                                                                gang Lange vastaan Georg Schünemann GmbH
— toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut yhtenäisestä menette-
     lystä vaarallisten aineiden tiekuljetusten tarkastuksissa
     6 päivänä lokakuuta 1995 annetun neuvoston direktiivin                                        (Asia C-350/99)
     95/50/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole anta-
     nut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,                                   (1999/C 333/44)
     asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä, ja
— velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                    Arbeitsgericht Bremen on pyytänyt 25.8.1999 tekemällään
                                                                         päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuimen kirjaamoon 22.9.1999, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      tuimelta asiassa Wolfgang Lange vastaan Georg Schünemann
                                                                         GmbH ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
Artikla EY 249 (aiemmin EY:n perustamissopimuksen 189 ar-
tikla), jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulok-         1. Sovelletaanko työnantajan velvollisuudesta ilmoittaa työn-
seen nähden jokaista jäsevaltiota, sisältää implisiittisen jäsen-            tekijöille työsopimuksessa tai työsuhteessa sovellettavista
valtioille osoitetun velvoitteen noudattaa direktiivissä säädettyä           ehdoista 14 päivänä lokakuuta 1991 annetun neuvoston
täytäntöönpanon määräaikaa. Tämä määräaika päättyi                           direktiivin 91/533/ETY (EYVL L 288, 18.10.1991, s. 32)
1.1.1997 ilman, että Irlanti oli antanut komission vaatimuk-                 2 artiklan 2 kohdan i alakohtaa myös sopimuksiin, joilla
sissa tarkoitetun direktiivin noudattamisen edellyttämiä sään-               työntekijä yleisluontoisesti sitoutuu ylityötuntien tekemi-
nöksiä.                                                                      seen?
(1) EYVL L 249, 17.10.1995, s. 35.                                       2. Seuraako direktiivin 91/533/ETY 2 artiklasta, että direktii-
                                                                             vin täytäntöönpanosta annettua kansallista lakia on tulkit-
                                                                             tava siten, että sellaisia sopimuksia, jotka eivät täytä
                                                                             säännöksen mukaista täsmällisyysvaatimusta, on pidettävä
                                                                             sisällöltään pätemättöminä, vaikka niissä annetaan työnte-
                                                                             kijälle sisällöltään epämääräisesti määrättyjä yksipuolisia
Euroopan yhteisöjen komission 20.9.1999 Luxemburgin                          oikeuksia?
          suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
                                                                         3. a) Edellytetäänkö direktiivissä 91/533/ETY, että todistus-
                          (Asia C-348/99)
                                                                                taakan jakamista koskevia kansallisia periaatteita, joita
                          (1999/C 333/43)                                         sovelletaan kun oikeudenkäynnin osapuoli ei ole täyt-
                                                                                tänyt näyttöä koskevaa velvoitettaan, sovelletaan yh-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 20.9.1999 Euroo-                         teisön oikeuden mukaista tulkintaa noudattaen myös
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-                         silloin, jos työnantaja ei ole antanut direktiivissä tarkoi-
herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä on komission                          tettuja seikkoja työntekijän tietoon?
oikeudellinen neuvonantaja Marie Wolfcarius ja oikeudellisessa
yksikössä toimiva kansallinen virkamies Manuel Desantes                      b)     Vastauksen tämän kysymykseen a kohtaan ollessa
prosessiosoite Luxemburgissa c/o komission oikeudellisen                          kieltävä: kielletäänkö tämän direktiivin 6 artiklan kol-
yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,                        mannessa luetelmakohdassa kansallisten oikeusperi-
Kirchberg.                                                                        aatteiden soveltaminen tämän kysymyksen a kohdassa
                                                                                tarkoitetulla tavalla?
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
— toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudatta-
     nut tietokantojen oikeudellisesta suojasta annetun Euroo-
     pan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/9/EY (1) mu-
     kaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä
     määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttä-
     miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,                 Euroopan unionin neuvoston 22.9.1999 tekemä valitus
                                                                         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
— velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan                    tuimen ensimmäisen jaoston 19.7.1999 antamasta tuo-
     oikeudenkäyntikulut.                                                miosta asiassa T-14/98, (1) Euroopan parlamentin jäsen
                                                                         Heidi Hautala vastaan Euroopan unionin neuvosto, väliin-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      tulijoina kantajan puolella Suomen tasavalta ja Ruotsin
                                                                          kuningaskunta sekä vastaajan puolella Ranskan tasavalta
Täytäntöönpanoa koskevan määräajan päättyessä Luxembur-
gin suurherttuakunta ei ollut toteuttanut direktiivin noudatta-                                   (Asia C-353/99 P)
miseksi tarpeellisia toimenpiteitä, eikä toimittanut komissiolle
sitä varten annettujen kansallisen oikeuden säädöksien
säädöstekstejä.                                                                                (1999/C 333/45)
(1) EYVL L 77, 27.3.1996, s. 20.                                         Euroopan unionin neuvosto on valittanut 22.9.1999 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-
                                                                         mäisen oikeusasteeen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston


title: AVOINTA KILPAILUA KOSKEVA ILMOITUS

text:
N:o C 183 / 32    FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                              17 . 6 . 97
                                           TUOMIOISTUIN
                                       AVOINTA KILPAILUA KOSKEVA ILMOITUS
                                                     (97/C 183 / 18 )
             Euroopan yhteisöjen tuomioistuin julkaisee 17.6.1997 ilmestyvässä Euroopan yhteisöjen viralli
             sessa lehdessä N:o C 183 A seuraavan avointa kilpailua koskevan ilmoituksen :
             Espanjankielinen laitos :
             CJ/LA/23 (espanjankieliset lingvisti-juristit)
             Tämän virallisen lehden voi tilata Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen henkilöstöosastosta,
             L-2925 Luxemburg.
             Hakemusasiakirjojen viimeinen jättöpäivä on 18.7.1997.


title: Asia C-219/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 25.4.2013 — K Oy

text:
               22.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 25.4.2013 — K Oy
   (Asia C-219/13)
   2013/C 178/12
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Korkein hallinto-oikeus

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: K Oy

      Muut osapuolet: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö, Valtiovarainministeriö

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 98 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta ja liitteen III kohta 6, sellaisena kuin viimeksi mainittu kohta on neuvoston direktiivissä 2009/47/EY (2), verotuksen neutraalisuuden periaate huomioon ottaen esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan painettuihin kirjoihin sovelletaan alennettua arvonlisäverokantaa, mutta muilla fyysisillä alustoilla, kuten CD- tai CD-ROM-levyllä taikka muistitikulla, oleviin kirjoihin sovelletaan yleistä verokantaa?
   Onko edellä esitettyyn kysymykseen annettavan vastauksen kannalta merkitystä sillä,

               —

               onko kirja tarkoitettu luettavaksi vai kuunneltavaksi (äänikirja),

               —

               onko CD- tai CD-ROM-levyllä, muistitikulla tai muulla vastaavalla fyysisellä alustalla olevasta kirjasta tai äänikirjasta olemassa samansisältöinen painettu kirja,

               —

               että muulla fyysisellä alustalla kuin paperilla olevassa kirjassa voidaan hyödyntää alustan antamia teknisiä ominaisuuksia, kuten hakutoimintoja?

      (1)  EUVL L 347, s. 1

      (2)  Neuvoston direktiivi 2009/47/EY, annettu 5 päivänä toukokuuta 2009, direktiivin 2006/112/EY muuttamisesta alennettujen arvonlisäverokantojen osalta, EUVL L 116, s. 18


title: Asia F-3/11: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 29.2.2012 — Marcuccio v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Sosiaaliturva — Tapaturma — Vaatimus asiakirjan lisäämisestä tapaturmaa koskevaan asiakirja-aineistoon — Hylkääminen — Toimi ei ole kantajalle epäedullinen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               28.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 126/27

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 29.2.2012 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-3/11) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Sosiaaliturva - Tapaturma - Vaatimus asiakirjan lisäämisestä tapaturmaa koskevaan asiakirja-aineistoon - Hylkääminen - Toimi ei ole kantajalle epäedullinen - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   2012/C 126/50
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja C. Berardis-Kayser, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Virkamiehet — Vaatimus kumota implisiittinen päätös, jolla hylättiin kantajan 15.3.2010 päivätty vaatimus, ja vahingonkorvausvaatimus

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Marcuccio vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Marcuccio velvoitetaan maksamaan unionin yleiselle tuomioistuimelle 2 000 euroa.

      (1)  EUVL C 113, 9.4.2011, s. 22.


title: Asia F-6/12: Kanne 11.1.2012 — ZZ v. Euroopan komissio

text:
               23.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/22

         Kanne 11.1.2012 — ZZ v. Euroopan komissio
   (Asia F-6/12)
   2012/C 184/46
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja C. Dony)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Komission sellaisen päätöksen kumoaminen, jossa ei hyväksytä kantajan valitusta päätöksestä evätä häneltä ulkomaankorvaus.

      Vaatimukset

               —

               Nimittävän viranomaisen 11.10.2011 tekemä sellainen päätös on kumottava, jossa se ei hyväksynyt kantajan henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan perusteella tekemää valitusta 24.5.2011 tehdystä päätöksestä evätä häneltä ulkomaankorvaus

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-304/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 24.6.2014 – Secretary of State for the Home Department v. CS

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/39

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 24.6.2014 – Secretary of State for the Home Department v. CS
   (Asia C-304/14)
   2014/C 315/62
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Secretary of State for the Home Department

      Vastapuoli: CS

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko unionin oikeus ja erityisesti SEUT 20 artikla esteenä sille, että jäsenvaltio karkottaa alueeltaan unionin ulkopuoliseen maahan henkilön, joka ei ole unionin kansalainen ja joka on sellaisen lapsen vanhempi ja tosiasiallinen huoltaja, joka on kyseisen jäsenvaltion kansalainen (ja tämän seurauksena unionin kansalainen), jos näin tekemällä vietäisiin lapselta, joka on unionin kansalainen, mahdollisuus tosiasiallisesti käyttää pääosaa oikeuksistaan unionin kansalaisena?

               2)

               Jos vastaus kysymykseen 1 on ei, missä olosuhteissa tällainen karkotus olisi sallittu unionin oikeuden mukaan?

               3)

               Jos vastaus kysymykseen 1 on ei, miltä osin, jos miltään, vastaus kysymykseen 2 löytyy direktiivin 2004/38/EY (1) (kansalaisten oikeuksia koskeva direktiivi) 27 ja 28 artiklasta?

      (1)  Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY (EUVL L 158, s. 77).


title: Asia T-319/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.6.2014 – Elmaghraby ja El Gazaerly v. neuvosto

text:
               22.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 329/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.6.2014 – Elmaghraby ja El Gazaerly v. neuvosto
   (Asia T-319/13) (1)

   2014/C 329/40
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Kahdeksannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 245, 24.8.2013.


title: Asia C-7/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Augstākās tiesas Senāts (Latvia) on esittänyt 4.1.2012 — Nadeždas Riežnieces v. Latvijas Republikas Zemkopības ministrija Lauku atbalsta dienests

text:
               3.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Augstākās tiesas Senāts (Latvia) on esittänyt 4.1.2012 — Nadeždas Riežnieces v. Latvijas Republikas Zemkopības ministrija Lauku atbalsta dienests
   (Asia C-7/12)
   2012/C 65/17
   Oikeudenkäyntikieli: latvia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Augstākās tiesas Senāts

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Nadeždas Riežnieces

      Vastaaja: Zemkopības ministrija (Latvian tasavalta), Lauku atbalsta dienests

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY muuttamisesta 23.9.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/73/EY (1) säännöksiä ja UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n tekemästä vanhempainlomaa koskevasta puitesopimuksesta 3.6.1996 annetun neuvoston direktiivin 96/34/EY (2) liitteessä olevan vanhempainlomaa koskevan puitesopimuksen määräyksiä tulkittava siten, että työnantaja ei saa toteuttaa mitään toimenpidettä (erityisesti työntekijän arviointia tämän poissaollessa), jonka tuloksena vanhempainlomalla oleva nainen saattaa menettää virkansa työhön palattuaan?

               2)

               Riippuuko edellä esitettyyn kysymykseen annettava vastaus siitä, onko työnantajan toimenpiteen syy se, että valtiossa vallitsevan talouden taantuman vuoksi virkamiesten lukumäärä on optimoitu ja virkoja lakkautettu kaikilla valtionhallinnon aloilla?

               3)

               Onko välillisenä syrjintänä pidettävä sellaista kantajan työn ja ansioiden arviointia, jossa otetaan huomioon hänen viimeisin vuosiarviointinsa virkatehtävien hoitamisesta ja tuloksista ennen vanhempainlomaa, ja verrataan sitä arviointiin, joka suoritetaan uusien perusteiden mukaisesti muiden, palveluksessa olleiden virkamiesten (jotka ovat myös voineet hankkia lisää virka-ansioita) työstä ja ansioista?

      (1)  EYVL L 269, s. 15.

      (2)  EYVL L 145, s. 4.


title: Asia T-310/07: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 2.3.2010 — gardeur v. SMHV — Blue Rose (g)

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/78

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 2.3.2010 — gardeur v. SMHV — Blue Rose (g)
   (Asia T-310/07) (1)

   2010/C 113/112

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 247, 20.10.2007.


title: Asia C-374/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 8.11.2007 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Gintec International Import-Export GmbH v. Verband Sozialer Wettbewerb eV (Direktiivit 2001/83/EY ja 92/28/ETY — Kansallinen lainsäädäntö, jolla kielletään lääkkeiden mainostaminen kolmansien henkilöiden lausunnoilla tai arvonnoilla — Kuluttajille tehdyn kyselyn yleisesti ottaen myönteisten tulosten käyttäminen sekä kuukausittainen arvonta, jossa voi voittaa pakkauksen valmistetta)

text:
               22.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 8.11.2007 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Gintec International Import-Export GmbH v. Verband Sozialer Wettbewerb eV
   (Asia C-374/05) (1)

   (Direktiivit 2001/83/EY ja 92/28/ETY - Kansallinen lainsäädäntö, jolla kielletään lääkkeiden mainostaminen kolmansien henkilöiden lausunnoilla tai arvonnoilla - Kuluttajille tehdyn kyselyn yleisesti ottaen myönteisten tulosten käyttäminen sekä kuukausittainen arvonta, jossa voi voittaa pakkauksen valmistetta)
   (2007/C 315/11)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesgerichtshof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Gintec International Import-Export GmbH

      Vastaaja: Verband Sozialer Wettbewerb eV
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesgerichtshof — Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY (EYVL L 311, s. 67), sellaisena kuin se on muutettuna ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä annetun direktiivin 2001/83/EY muuttamisesta 31.3.2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/27/EY (EUVL L 136, s. 34), 87 artiklan 3 kohdan ja 90 artiklan j alakohdan sekä ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden mainonnasta 31.3.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/28/ETY (EYVL L 113, s. 13) 2 artiklan 3 kohdan ja 5 artiklan j alakohdan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään lääkkeiden mainonta sellaisten henkilöiden, jotka eivät ole asiantuntijoita, antamilla lausunnoilla tai järjestettävillä arvonnoilla — Kuluttajien keskuudessa tehdyn kyselyn kokonaisuudessaan myönteisten tulosten sekä sellaisen kuukausittaisen arvonnan käyttäminen, jossa palkintona on pakkaus kyseessä olevaa tuotetta
   Tuomiolauselma

               1)

               Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/83/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 31.3.2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/27/EY, lääkemainonnan ala on kokonaan yhdenmukaistettu, koska ne tilanteet, joissa jäsenvaltioilla on oikeus antaa mainitulla direktiivillä vahvistetuista säännöistä poikkeavia säännöksiä, on nimenomaisesti lueteltu. Kyseistä direktiiviä on näin ollen tulkittava siten, että jäsenvaltio ei voi kansallisessa lainsäädännössään säätää täydellisestä ja ehdottomasta kiellosta, jonka mukaan yleisessä lääkemainonnassa ei saa käyttää kolmansien henkilöiden lausuntoja, kun otetaan huomioon se, että mainitussa direktiivissä niiden käyttöä voidaan rajoittaa vain niiden erityisen sisällön tai antajan laadun mukaan.

               2)

                           a)

                           Direktiivillä 2001/83, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2004/27, jäsenvaltiot velvoitetaan säätämään kansallisessa lainsäädännössään kiellosta, jonka mukaan yleisessä lääkemainonnassa ei saa käyttää kolmansien henkilöiden lausuntoja, jos näissä lausunnoissa viitataan direktiivin 2001/83, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2004/27, 90 artiklan j alakohdassa tarkoitettuihin väitteisiin parantumisesta sopimattomin, pelästyttävin tai harhaanjohtavin ilmaisuin, ja käsitettä ”väitteet parantumisesta” on tässä yhteydessä tulkittava niin, että tällaisia väitteitä eivät ole viittaukset henkilön hyvinvoinnin kohentumiseen silloin, kun ei vedota lääkkeen terapeuttiseen tehoon tietyn sairauden poistamisessa. Direktiivin 2001/83, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2004/27, 90 artiklan c alakohdassa asetetaan jäsenvaltioille myös velvollisuus säätää kansallisessa lainsäädännössään kiellosta, jonka mukaan yleisessä lääkemainonnassa ei saa käyttää kolmansien henkilöiden lausuntoja, jos niistä syntyy vaikutelma siitä, että lääkkeen nauttiminen tukee yleistä hyvinvointia.

                           b)

                           Direktiivin 2001/83, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2004/27, 87 artiklan 3 kohdassa, 88 artiklan 6 kohdassa ja 96 artiklan 1 kohdassa kielletään lääkkeen mainostaminen arvonnalla, josta ilmoitetaan Internetissä, koska tällainen mainonta kannustaa kyseisen lääkkeen epärationaaliseen käyttöön ja koska se on lääkkeen suoraa jakelua väestölle sekä ilmaisnäytteiden jakelua.

               3)

               Ensimmäiseen ja toiseen ennakkoratkaisukysymykseen vastattaisiin samoin, jos olisi sovellettava ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden mainonnasta 31.3.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/28/ETY säännöksiä.

      (1)  EUVL C 315, 10.12.2005.


title: Asia C-450/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 8.10.2012 — HARK GmbH & Co KG Kamin- und Kachelofenbau v. Hauptzollamt Duisburg

text:
               15.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 389/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 8.10.2012 — HARK GmbH & Co KG Kamin- und Kachelofenbau v. Hauptzollamt Duisburg
   (Asia C-450/12)
   2012/C 389/08
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: HARK GmbH & Co KG Kamin- und Kachelofenbau

      Vastaaja: Hauptzollamt Duisburg

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (1) liitteessä I olevan yhdistetyn nimikkeistön nimikettä 7321, sellaisena kuin se on muutettuna 19.9.2008 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1031/2008 (2), tulkittava siten, että perusteluissa lähemmin kuvattuja uuniputkisarjoja voidaan pitää uunien, kamiinoiden ja liesien osina?

               2)

               Jos kysymykseen 1 vastataan kieltävästi, voidaanko uuniputkisarjat luokitella nimikkeeseen 7307?

      (1)  EYVL L 256, s. 1.

      (2)  EUVL L 291, s. 1.


title: Asia T-364/13: Kanne 12.7.2013 — Mocek ja Wenta v. SMHV — Lacoste (KAJMAN)

text:
               7.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/46

         Kanne 12.7.2013 — Mocek ja Wenta v. SMHV — Lacoste (KAJMAN)
   (Asia T-364/13)
   2013/C 260/83
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Eugenia Mocek (Chojnice, Puola) ja Jadwiga Wenta (Chojnice, Puola) (edustaja: asianajaja K. Grala)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Lacoste SA (Pariisi, Ranska)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) 10.5.2013 asiassa R 2466/2010-4 tekemän päätöksen ja myöntämään haetulle tavaramerkille suojan kaikkien hakemuksessa mainittujen tavaroiden osalta

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajien oikeudenkäyntikulut, sekä kulut, joita kantajille on aiheutunut valituslautakunnassa käydystä menettelystä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantajat

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Vihreää, valkoista ja harmaata väriä sekä krokotiilin häntäosan ja pään väliin sijoitetun sanaosan ”KAJMAN” sisältävä kuviomerkki luokkiin 18, 20, 22, 25 ja 36 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — yhteisön tavaramerkkirekisteröinti nro 5 686 845

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Mustavalkoinen, krokotiilia esittävä yhteisön kuviomerkki ja yhteisön sanamerkki ”CROCODILE” luokkiin 16, 18, 20, 24, 25 ja 26 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen siltä osin kuin väite hylättiin tiettyjen luokkiin 18 ja 25 kuuluvien tavaroiden osalta ja riitautetun yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen hylkääminen mainittujen tavaroiden osalta

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen soveltaminen.


title: Asia T-308/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.9.2011 — Tegebauer v. parlamentti (Vetoomusoikeus — Vetoomus parlamentille — Päätös asian käsittelyn lopettamisesta — Kumoamiskanne — Kannekelpoinen toimi — Tutkittavaksi ottaminen — Perusteluvelvollisuus)

text:
               22.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.9.2011 — Tegebauer v. parlamentti
   (Asia T-308/07) (1)

   (Vetoomusoikeus - Vetoomus parlamentille - Päätös asian käsittelyn lopettamisesta - Kumoamiskanne - Kannekelpoinen toimi - Tutkittavaksi ottaminen - Perusteluvelvollisuus)
   2011/C 311/59
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Ingo-Jens Tegebauer (Trier, Saksa) (edustajat: aluksi asianajaja R. Nieporte, sitten asianajaja H.-B. Pfriem)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: aluksi H. Krück ja M. Windisch, sitten N. Lorenz ja E. Waldherr)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamisvaatimus, joka koskee Euroopan parlamentin vetoomusvaliokunnan 20.6.2007 tekemää päätöstä, jolla lopetettiin kantajan 7.2.2007 tekemän vetoomuksen (vetoomus N:o 95/2007) käsittely.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan parlamentin vetoomusvaliokunnan 20.6.2007 tekemä päätös, jolla lopetettiin Ingo-Jens Tegebauerin 7.2.2007 tekemän vetoomuksen (vetoomus N:o 95/2007) käsittely, kumotaan.

               2)

               Parlamentti vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Ingo-Jens Tegebauerin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 269, 10.11.2007.


title: Asia C-175/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 24.10.2013 (Finanzgericht Münchenin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Sandler AG v. Hauptzollamt Regensburg (Tulliliitto ja yhteinen tullitariffi — Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioista (AKT-valtioista) peräisin olevien tuotteiden tuontia koskeva etuusjärjestelmä — Cotonoun sopimuksen liitteessä V olevassa pöytäkirjassa 1 olevat 16 ja 32 artikla — Synteettisten kuitujen tuonti Nigeriasta Euroopan unioniin — Viejävaltion toimivaltaisten viranomaisten laatimien EUR.1-tavaratodistusten virheellisyys — Komissiolle tiedoksi toimitettua leimanäytettä vastaamaton leima — Jälkikäteen annettu todistus ja korvaava todistus — Yhteisön tullikoodeksi — 220 ja 236 artikla — Mahdollisuus soveltaa jälkikäteen etuustariffia, joka ei ollut enää voimassa palautushakemuksen jättämisajankohtana — Edellytykset)

text:
               14.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 367/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 24.10.2013 (Finanzgericht Münchenin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Sandler AG v. Hauptzollamt Regensburg
   (Asia C-175/12) (1)

   (Tulliliitto ja yhteinen tullitariffi - Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioista (AKT-valtioista) peräisin olevien tuotteiden tuontia koskeva etuusjärjestelmä - Cotonoun sopimuksen liitteessä V olevassa pöytäkirjassa 1 olevat 16 ja 32 artikla - Synteettisten kuitujen tuonti Nigeriasta Euroopan unioniin - Viejävaltion toimivaltaisten viranomaisten laatimien EUR.1-tavaratodistusten virheellisyys - Komissiolle tiedoksi toimitettua leimanäytettä vastaamaton leima - Jälkikäteen annettu todistus ja korvaava todistus - Yhteisön tullikoodeksi - 220 ja 236 artikla - Mahdollisuus soveltaa jälkikäteen etuustariffia, joka ei ollut enää voimassa palautushakemuksen jättämisajankohtana - Edellytykset)
   2013/C 367/15
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht München

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Sandler AG

      Vastaaja: Hauptzollamt Regensburg

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Finanzgericht München — Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1) 236 artiklan 1 kohdan, tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (EYVL L 253, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 28.2.2007 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 214/2007 (EUVL L 62, s. 6), 889 artiklan 1 kohdan toisen luetelmakohdan sekä Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen Cotonoussa 23.6.2000 allekirjoitetun kumppanuussopimuksen (EYVL L 317, s. 3) liitteen V pöytäkirjassa nro 1 olevien 16 ja 32 artiklan tulkinta — Synteettikuitujen tuonti Nigeriasta Euroopan unioniin — Mahdollisuus soveltaa jälkikäteen tullietuutta, joka ei ole enää voimassa palautushakemuksen tekopäivänä — Tilanne, jossa tavara on tuotu kyseisen tullietuuden ollessa vielä voimassa mutta sen soveltaminen on evätty EUR.1-tavaratodistuksessa olleen, komissiolle tiedoksi toimitetusta leimanäytteestä poikenneen leiman vuoksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 28.2.2007 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 214/2007, 889 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan toista luetelmakohtaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä tullien palauttamista koskevalle hakemukselle silloin, jos tullietuuskohtelua on haettu ja se on myönnetty tavaroiden vapaaseen liikkeeseen luovuttamisen yhteydessä ja jos tuojavaltion viranomaiset ovat vasta myöhemmin, tullietuusjärjestelmän voimassaoloajan päättymisen ja tavanomaisten tullien uudelleen käyttöön ottamisen jälkeen suoritetun jälkitarkastuksen yhteydessä kantaneet tullieron kolmansista maista peräisin oleviin tavaroihin sovellettavaan tulliin nähden.

               2)

               Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen Cotonoussa 23.6.2000 allekirjoitetun kumppanuussopimuksen, joka hyväksyttiin yhteisön puolesta 19.12.2002 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2003/159/EY, liitteessä V olevassa pöytäkirjassa 1 olevia 16 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 32 artiklaa on tulkittava siten, että jos jälkitarkastuksessa ilmenee, että EUR.1-tavaratodistuksessa on leima, joka ei vastaa viejävaltion viranomaisten tiedoksi toimittamaa leimanäytettä, tuojavaltion tulliviranomaiset voivat hylätä kyseisen todistuksen ja palauttaa sen tuojalle, jotta tämä voi hankkia jälkikäteen annettavan todistuksen kyseisen pöytäkirjan 16 artiklan 1 kohdan b alakohdan perusteella, sen sijaan, että ne aloittaisivat mainitun pöytäkirjan 32 artiklan mukaisen menettelyn.

               3)

               Mainitussa pöytäkirjassa 1 olevia 16 artiklan 4 ja 5 kohtaa sekä 32 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että tuojavaltion viranomaiset kieltäytyvät hyväksymästä kyseisen pöytäkirjan 16 artiklan 1 kohdan mukaisena jälkikäteen annettuna EUR.1-tavaratodistuksena sellaista EUR.1-tavaratodistusta, joka tosin on kaikkien muiden mainitun pöytäkirjan määräyksissä asetettujen edellytysten mukainen mutta jonka ”Huomautuksia”-kohdassa ei ole kyseisen määräyksen 4 kohdassa yksilöityä mainintaa vaan maininta, jonka on kuitenkin tulkittava tarkoittavan sitä, että EUR.1-tavaratodistus on annettu kyseisen pöytäkirjan 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Jos kyseiset viranomaiset epäilevät kyseisen asiakirjan aitoutta tai kyseessä olevien tuotteiden alkuperää, niiden on aloitettava mainitun pöytäkirjan 32 artiklassa tarkoitettu tarkastusmenettely.

      (1)  EUVL C 194, 30.6.2012.


title: Asia C-80/10: Kanne 11.2.2010 — Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/28

         Kanne 11.2.2010 — Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-80/10)
   2010/C 100/43
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Jimeno Fernández ja A. Markouli)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta

      Vaatimukset

               —

               Unionin tuomioistuimen on todettava, että Helleenien tasavallan 25.8.2004 tehty ministerin päätös 552, sellaisena kuin se on muutettuna ja sellaisena kuin se oli voimassa 8.9.2008, ja erityisesti 4 §:n 2, 4, 5 ja 7 momentti, 5 §:n 4, 5, 6 ja 7 momentti ja 6 §:n 2 momentti, ovat ristiriidassa asetuksen (EY) N:o 882/2004 3 artiklan 1 ja 6 kohdan, 15 artiklan 1 kohdan, 16 artiklan 1 ja 2 kohdan ja 18 artiklan kanssa.

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio katsoo, että kyseessä oleva ministeriön päätös, joka koskee kolmansista maista tuotavan viljan virallista valvontaa, ei ole sopusoinnussa asetuksen (EY) N:o 882/2004 tiettyjen säännösten kanssa.
   Komissio toteaa erityisesti, että kyseisessä kreikkalaisessa ministerin päätöksessä annetaan yleisiä oikeussääntöjä, jotka koskevat kolmansista maista peräisin olevia muita kuin eläinperäisiä rehuja ja elintarvikkeita sisältävien lastien fyysisten tarkastusten tiheyttä ja jotka eivät mahdollista sitä, että toimivaltaiset viranomaiset suorittavat fyysisiä tarkastuksia siinä määrin joustavasti ja eriytetysti, mikä on välttämätöntä asetuksen (EY) N:o 882/2004 16 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetyn järjestelmän kannalta.
   Lisäksi kyseisessä päätöksessä annetaan tällaisten lastien virallista pidättämistä koskevia yleisiä oikeussääntöjä, joissa säädetään lastien virallisesta pidättämisestä myös rutiinitarkastuksia suoritettaessa. Lastien tällainen eriyttämätön pidättäminen ilman, että epäiltäisiin säännösten noudattamatta jättämistä tai epäselvyyksiä, on ristiriidassa asetuksen (EY) N:o 882/2004 18 artiklan kanssa. Sitä paitsi ministerin päätöksessä sallitaan kaikkien lastien vapauttaminen seitsemän työpäivän jälkeen myös niissä tapauksissa, joissa epäillään sääntöjen noudattamatta jättämistä tai epäselvyyksiä, mikä myös on vastoin kyseisen asetuksen 18 artiklaa.
   Ministerin päätöksessä annetaan erityisiä oikeussääntöjä kolmansista maista peräisin olevien lastien tarkastuksesta sen selvittämiseksi, ettei niissä ole geneettisesti muunneltuja organismeja, joita ei ole hyväksytty. Tällaisia tarkastuksia on tehtävä 50 prosentille vehnälasteista ja 100 prosentille maissilasteista. Komissio katsoo, että kyseiset prosenttimäärät ovat poikkeuksellisen korkeita ja että ne eivät ole sopusoinnussa asetuksessa (EY) N:o 882/2004 ja erityisesti sen 16 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetyn järjestelmän kanssa ja että ne johtuvat siitä, että vaaraa ja eriyttämistä ei ole arvioitu oikein.
   Tässä samassa päätöksessä säädetään, että Bulgariasta ja Romaniasta peräisin olevista maissilasteista tarkastetaan 100 prosenttia sen selvittämiseksi, onko niissä geneettisesti muunneltuja organismeja, joita ei ole hyväksytty. Komissio katsoo, että näin usein tehtävät tarkastukset ovat vastoin asetuksen (EY) N:o 882/2004 säännöksiä, joissa säädetään, että muista jäsenvaltioista peräisin olevien lastien tarkastuksen pitää perustua vaaroihin ja näiden tarkastusten pitää olla puolueettomia ja oikeasuhteisia.
   Helleenien tasavalta ei ole esittänyt riittäviä selityksiä ja todisteita, joilla voitaisiin perustella sitä, että annettiin edellä mainitut ministerin päätöksen säännökset, jotka koskevat viljan virallisia tarkastuksia tuotaessa niitä maahan kolmansista maista ja muista Euroopan unionin jäsenvaltioita.


title: Asia F-51/06: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 20.6.2007 — Tesoka v. Eurofound (Virkamiehet — Väliaikaiset toimihenkilöt — Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiö — Irtisanoutuminen — Kumoamis- ja vahingonkorvauskanne — Asianomaiselle vastaisen päätöksen puuttuminen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/48

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 20.6.2007 — Tesoka v. Eurofound
   (Asia F-51/06) (1)

   (Virkamiehet - Väliaikaiset toimihenkilöt - Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiö - Irtisanoutuminen - Kumoamis- ja vahingonkorvauskanne - Asianomaiselle vastaisen päätöksen puuttuminen - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   (2007/C 199/94)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Sabrina Tesoka (Overijse, Belgia) (edustaja: asianajaja J.-L. Fagnart)

      Vastaaja: Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiö (Eurofound) (asiamies: C. Callanan)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Toisaalta Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla hylätään kantajan hakemus, joka koskee korvauksia, joihin kantaja väittää olevansa oikeutettu irtisanoutumisensa johdosta asetuksen N:o 1111/2005 mukaisesti ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus (asia T-398/05, jonka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on siirtänyt)
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 10, 14.1.2006, s. 28.


title: Asia C-332/04: Euroopan yhteisöjen komission 28.7.2004 Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
               23.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/16

         Euroopan yhteisöjen komission 28.7.2004 Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-332/04)
   (2004/C 262/29)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 28.7.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat oikeudellisen yksikön virkamies Gregorio Valero Jordana ja oikeudellisessa yksikössä toimiva kansallinen asiantuntija Florence Simonetti, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               a)

               toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut

                           —

                           tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY, (1) sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/11/EY, (2) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole saattanut tämän direktiivin 3 artiklaa kokonaan osaksi kansallista lainsäädäntöä

                           —

                           direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, 9 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole saattanut tätä säännöstä osaksi kansallista oikeusjärjestystä

                           —

                           direktiivin 97/11/EY 3 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on laiminlyönyt siinä säädetyn siirtymäkauden järjestelmän

                           —

                           direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, liitteessä II olevan 10 kohdan b kohdan, kun niitä luetaan yhdessä 2 artiklan 1 kohdan ja 4 artiklan 2 kohdan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole saattanut ensin mainittua säännöstä asianmukaisella tavalla osaksi kansallista oikeusjärjestystä

                           —

                           direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, 2 artiklan 1 ja 3 kohdan ja 4 artiklan 2, 8 ja 9 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole suorittanut Paternassa (Valencia) sijaitsevan vapaa-ajan keskuksen rakentamista koskevan suunnitelman ympäristövaikutusten arviointia ja näin ollen koska se ei ole soveltanut sitä, mitä näissä säännöksissä säädetään.

               b)

               velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Espanjan lainsäädännössä, jolla direktiivi 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/11/EY, on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä ja joka koostuu pääosin ympäristövaikutusten arvioinnista 28.6.1986 annetusta Real Decreto Legislativosta (asetus) nro 1302/1986, jota on muutettu 8.5.2001 annetulla lailla nro 6/2001, ei aseteta velvollisuutta, jonka mukaan ympäristövaikutusten arvioinnissa olisi arvioitava eri ympäristötekijöiden vuorovaikutuksesta johtuvien, ennakoitavissa olevien seurausten vaikutuksia ympäristöön, toisin kuin direktiivillä 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, edellytetään.
   Espanjan lainsäädännössä ei toisteta velvollisuutta julkistaa hankkeen jatkamista koskevan luvan myöntämistä tai sen epäämistä koskeva hallinnollinen päätös ja päätöksen sisältö ja siihen liittyvät ehdot, toisin kuin direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, 9 artiklan 1 kohdassa edellytetään.
   Direktiivin 97/11/ETY 3 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään, että kyseisen direktiivin säännöksiä sovelletaan uusiin hankkeisiin, joita koskevat lupahakemukset toimitetaan 14.3.1999 alkaen. Espanjan lainsäädännöllä ei noudateta tätä yhteisön säännöstä, koska kyseistä kansallista lainsäädäntöä ei sovelleta yksityisiin hankkeisiin, joita koskevan hallinnollisen lupahakemuksen käsittely on kesken, eikä julkisiin hankkeisiin, jotka on jo julkaistu tai jotka on jo hyväksytty ennen 8.10.2000.
   Direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, liitteessä II olevassa 10 kohdan b kohdassa mainitaan hankkeina, joilta voidaan edellyttää ympäristövaikutusten arviointia, kaupunkirakentaminen ostoskeskusten ja paikoitusalueiden rakentaminen mukaan lukien. Espanjan lainsäädännössä kyseinen edellytys koskee vain kaupunkialueiden ulkopuolella sijaitsevia hankkeita. Komissio katsoo, että tällaisella rajoittamisella ylitetään jäsenvaltioilla direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, 2 artiklan 1 kohdan ja 4 artiklan 2 kohdan nojalla olevan harkintavallan rajat, koska siinä suljetaan yleisellä tavalla pois sellaisten valintaperusteiden ja raja-arvojen huomioon ottaminen, jotka liittyvät hankkeiden kokoon ja laatuun. Lisäksi valtion ja itsehallintoalueiden voimaan saattamien kaupunkisuunnittelua koskevien lainsäädäntöjen ja itsehallintoalueiden voimaan saattaman ympäristövaikutusten arviointia koskevan lainsäädännön arvioinnin perusteella voidaan todeta, että suurimmassa osassa itsehallintoalueita ei vaadita ympäristövaikutusten arviointia kaupunkirakentamiselta, joka tapahtuu alueella, jolle on jo rakennettu tai jolle voidaan rakentaa.
   Sen seurauksena, että direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, liitteessä II olevan 10 kohdan b kohta on saatettu virheellisesti osaksi kansallista oikeusjärjestystä, Espanjan viranomaiset jättivät suorittamatta ympäristövaikutusten arvioinnin Paternassa (Valencia) sijaitsevan vapaa-ajan keskuksen osalta vain sillä perusteella, että se rakennettiin kaupunkialueelle.

      (1)  EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40.

      (2)  Direktiivin 85/337/ETY muuttamisesta 3 päivänä maaliskuuta 1997 annettu neuvoston direktiivi (EYVL L 73, 14.3.1997, s. 5).


title: Asia T-417/16: Kanne 28.7.2016 – Achemos Grupė ja Achema v. komissio

text:
               10.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 371/14

         Kanne 28.7.2016 – Achemos Grupė ja Achema v. komissio
   (Asia T-417/16)
   (2016/C 371/16)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Achemos Grupė UAB (Vilna, Liettua) ja Achema AB (Jonava, Liettua) (edustajat: asianajajat R. Martens ja C. Maczkovics)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valtiontukiasiassa SA.36740 (2013/NN) – Liettua, tuki Klaipedos Naftalle, LNG-terminaali – 20.11.2013 tehdyn komission päätöksen C(2013) 7884 lopullinen (EUVL C 161, s. 1) ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan SEUT 108 artiklan 2 kohtaan ja asetuksen N:o 2015/1589 (1) 4 artiklan 4 kohtaan sisältyviä menettelysääntöjä ja hyvää hallintotapaa ei ole noudatettu, koska huolimatta vakavista vaikeuksista, joita komissiolla oli arvioidessaan kyseessä olevien valtiontukitoimien soveltuvuutta sisämarkkinoille, komissio tukeutui ainoastaan valtiontukitoimien alustavaan tutkintaan, vaikka tällaisten vakavien vaikeuksien vuoksi komissiolla oli velvollisuus aloittaa SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa ja asetuksen N:o 2015/1589 6 artiklassa tarkoitettu menettely.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohtaa on rikottu, koska komissio ei sovella asianmukaisesti riidanalaisen päätöksen 135 perustelukappaleessa esitettyjä arviointiperusteita, sillä

                           —

                           ensinnäkin toimenpiteiden asianmukaisuuden ja tarpeellisuuden suhteen komission olisi pitänyt arvioida näitä toimia konkreettisesti ja tutkia, oliko olemassa muita, täsmällisemmin vaikuttavia keinoja

                           —

                           toiseksi komission olisi pitänyt todeta kannustinvaikutuksen puuttuminen, sillä KN:llä on laillinen velvollisuus kehittää LNG-terminaalia

                           —

                           kolmanneksi komission olisi pitänyt arvioida, oliko tuetun LNG-terminaalin koko oikeassa suhteessa tavoitteeseen nähden eikä luonut ylikapasiteettia.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan SEUT 106 artiklan 2 kohtaa ja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevia puitteita (2) on rikottu ja yleisiä periaatteita, kuten yhdenvertaisen kohtelun ja luottamuksen suojan periaatteita on loukattu sekä direktiivin 2004/18/EY (3) sisältämiä hankintasääntöjä ja direktiivin 2004/18 14 artiklaa on rikottu, koska komissio sovelsi virheellisesti yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevia puitteita, kun se hyväksyi palvelun antamisen KN:n tehtäväksi 55 vuoden ajaksi siten, että voitto vastaa hankkeen sisäistä tuottoprosenttia, kun

                           —

                           ensinnäkin toimeksiannon ajanjaksoa olisi pitänyt perustella viittaamalla objektiivisiin arviointiperusteisiin ilman, että ylitetään yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tarjoamiseen vaadittavien merkittävimpien tuotannontekijöiden kuolettamisen edellyttämää ajanjaksoa

                           —

                           toiseksi KN:n nimeäminen ei voinut jäädä hankintasääntöjen soveltamisen ulkopuolelle direktiivin 2004/18 14 artiklassa tarkoitettujen olennaisten turvallisuusintressien suojaamisen vuoksi, koska tässä asiassa on olemassa vaihtoehtoisia keinoja, jotka ovat suoraa nimeämistä vähemmän rajoittavia

                           —

                           kolmanneksi kun otetaan huomioon KN:n vastuulla olevan riskin taso, sen voitto olisi pitänyt rajoittaa sovellettavaan swap-korkoon (jota mahdollisesti arvioidaan uudelleen maturiteetin huomioon ottamiseksi), jota on korotettu 100 peruspisteellä.

      (1)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 2015/1589 (EUVL 2015, L 248, s. 9).

      (2)  Julkisesta palvelusta maksettavana korvauksena myönnettävää valtiontukea koskevista Euroopan unionin puitteista (2011) annettu komission tiedonanto (EUVL 2012, C 8, s. 15) (jäljempänä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevat puitteet).

      (3)  Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/18/EY (EUVL 2004, L 134, s. 114).


title: Asia C-389/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 6.10.2010 (Grondwettelijk Hofin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Base NV, Euphony Benelux NV, Mobistar SA, Uninet International NV, T2 Belgium NV ja KPN Belgium NV v. Ministerraad (Sähköinen viestintä — Direktiivi 2002/21/EY (puitedirektiivi) — 2 artiklan g alakohta, 3 ja 4 artikla — Kansallinen sääntelyviranomainen — Kansallisena sääntelyviranomaisena toimiva kansallinen lainsäätäjä — Direktiivi 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) — Verkot ja palvelut — 12 artikla — Yleispalveluvelvollisuuksista aiheutuvien kustannusten laskeminen — Yleispalvelun sosiaalinen osatekijä — 13 artikla — Yleispalveluvelvollisuuksien rahoittaminen — Kohtuuttoman rasitteen määrittäminen)

text:
               4.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 6.10.2010 (Grondwettelijk Hofin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Base NV, Euphony Benelux NV, Mobistar SA, Uninet International NV, T2 Belgium NV ja KPN Belgium NV v. Ministerraad
   (Asia C-389/08) (1)

   (Sähköinen viestintä - Direktiivi 2002/21/EY (puitedirektiivi) - 2 artiklan g alakohta, 3 ja 4 artikla - Kansallinen sääntelyviranomainen - Kansallisena sääntelyviranomaisena toimiva kansallinen lainsäätäjä - Direktiivi 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) - Verkot ja palvelut - 12 artikla - Yleispalveluvelvollisuuksista aiheutuvien kustannusten laskeminen - Yleispalvelun sosiaalinen osatekijä - 13 artikla - Yleispalveluvelvollisuuksien rahoittaminen - Kohtuuttoman rasitteen määrittäminen)
   2010/C 328/03
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Grondwettelijk Hof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Base NV, Euphony Benelux NV, Mobistar SA, Uninet International NV, T2 Belgium NV ja KPN Belgium NV

      Vastaaja: Ministerraad

      Muu osapuoli: Belgacom NV

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Grondwettelijk Hof (Belgia) — Yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) (EYVL L 108, s. 51) 12 artiklan tulkinta — Yleispalveluvelvoitteiden kustannusten laskenta — Se, ettei kustannuksia lasketa tapauskohtaisesti

      Tuomiolauselma

               1)

               Yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) ei lähtökohtaisesti sellaisenaan estä sitä, että kansallinen lainsäätäjä toimii sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7.3.2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä (puitedirektiivi) tarkoitettuna kansallisena sääntelyviranomaisena, kunhan se tätä tehtävää hoitaessaan täyttää kyseisissä direktiiveissä säädetyt toimivaltaisuutta, riippumattomuutta, puolueettomuutta ja avoimuutta koskevat ehdot ja kunhan sen tätä tehtävää hoitaessaan tekemiin päätöksiin voidaan tehokkaasti hakea muutosta muutoksenhakuelimeltä, joka on riippumaton asianomaisista osapuolista, mikä on Grondwettelijk Hofin asiana tutkia.

               2)

               Direktiivin 2002/22 12 artiklan vastaista ei ole se, että kansallinen sääntelyviranomainen yleisellä tavalla ja yleispalvelun sellaisen tarjoajan, joka aiemmin oli tämän palvelun ainoa tarjoaja, nettokustannusten laskennan perusteella toteaa, että yleispalvelun tarjoaminen voi muodostaa kohtuuttoman rasitteen yrityksille, jotka on sittemmin nimetty tarjoamaan kyseistä yleispalvelua.

               3)

               Direktiivin 2002/22 13 artiklan vastaista on se, että kansallinen sääntelyviranomainen toteaa samalla tavalla ja saman laskelman perusteella, että yleispalvelun tarjoaminen muodostaa tosiasiallisesti näille yrityksille kohtuuttoman rasitteen, tutkimatta kunkin yrityksen tilannetta erikseen.

      (1)  EUVL C 285, 8.11.2008.


title: Asia T-75/01: Systems-Europe S.A:n 29.3.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
2.6.2001                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 161/25
Kantaja katsoi, että nämä tosiseikat olivat peruste kanteen              Sen jälkeen, kun eräs konsultti oli määritellyt mm. pääpiirteet
nostamiselle ”X”:ää vastaan toimivaltaisessa luxemburgilaisessa          tämän sektorin uudistamiselle, komissio antoi kantajana ole-
tuomioistuimessa.                                                        van yhtiön tehtäväksi ensimmäisen vaiheen aikana avustaa
                                                                         ESSP-ohjelman eri osien rahoitusta koskevan ehdotuksen
                                                                         laatimisessa. Koska rahoitusehdotus hyväksyttiin, yhtiölle an-
Nimittävä viranomainen ei hyväksynyt kantajan vaatimusta
                                                                         nettiin tehtäväksi laatia toisen vaiheen aikana ESSP-ohjelman
siitä, että hän olisi saanut esittää luxemburgilaisessa rikosoikeu-
                                                                         eri osia vastaava tarjouseritelmä ja avustaa syyrialaisia edunsaa-
dessa kaikki vaatimuksen liitteessä ilmoitetut asiakirjat sekä
                                                                         jia esivalintapyyntöasiakirjojen ja saatujen tarjousten arvioin-
kaikki muut merkitykselliset asiakirjat, joita ei ollut annettu
                                                                         nissa. Syyrian viranomaisilla oli komission valvonnan alaisina
hänelle tiedoksi. Tämä hylkäävä päätös on nyt käsiteltävänä
                                                                         lopullinen vastuu tarjouseritelmän hyväksymisestä, tarjousten
olevan kanteen kohteena.
                                                                         arvioinnista ja sopimusten laatimisesta. Syyrian olosuhteisiin
                                                                         mukautetun järjestelmän yksityiskohtaisten laatuvaatimusten
Kantaja väittää vaatimustensa tueksi, että                               myöhemmän kehityksen johdosta Syyrian viranomaiset järjes-
                                                                         tivät tarjouskilpailun, jonka tarkoituksena oli OPS (Operation
–      henkilöstösääntöjen 19 ja 24 artiklaa on rikottu,                 Planning System) -tietojenkäsittelyjärjestelmän asentaminen.
                                                                         Tämän tarjouspyynnön perusteella saatiin kaksi tarjousta,
–      Ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi teh-             joista toinen, joka oletettavasti oli hinnaltaan huomattavasti
       dyn yleissopimuksen (Euroopan ihmisoikeussopimus) 6               kilpailijan tarjousta alhaisempi, oli kantajan tekemä. Tämä
       ja 13 artiklaa on rikottu.                                        tarjous valittiin.
                                                                         Kantaja lisää kuitenkin, että yli kuukausi sopimuksen allekir-
                                                                         joittamisen jälkeen sille ilmoitettiin ilman mitään perusteluja,
                                                                         että komissio ei voinut enää hyväksyä sopimusta. Se väittää
                                                                         saaneensa tiedon komission perusteluista vasta oikeusasiamie-
                                                                         helle tehdyn kantelun yhteydessä.
Systems-Europe S.A:n 29.3.2001 Euroopan yhteisöjen
               komissiota vastaan nostama kanne                          Kantajana oleva yhtiö vetoaa väitteidensä tueksi siihen, että
                                                                         komission virheellinen menettely johtui tässä tapauksessa
                            (Asia T-75/01)                               erilaisista toimista, toiminnoista ja pidättymisistä, jotka tapah-
                                                                         tuivat sopimuksentekomenettelyn aikana ja sen jälkeen, kun
                                                                         Syyrian viranomaiset olivat allekirjoittaneet kyseisen sopi-
                          (2001/C 161/49)                                muksen.
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Systems-Europe S.A., kotipaikka Bryssel, on nostanut
29.3.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Bernard Jamoulle,
Frédéric Louis ja Anne Vallery.
                                                                                Asian T-349/99 (1) poistaminen rekisteristä
Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuin                                                                                (2001/C 161/50)
–      velvoittaa Euroopan yhteisön, jota edustaa komissio,
       maksamaan Systems-Europe S.A:lle 921 750 euroa                                       (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
–      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         men ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 6.3.2001 antamalla
                                                                         määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         T-349/99, Miroslav Miskovic vastaan Euroopan unionin neu-
                                                                         vosto.
Kantaja, joka tosiseikkojen tapahtumahetkellä oli keskisuuri
itsenäinen yhtiö, johon sovellettiin Belgian oikeutta ja joka
oli erikoistunut sähköalan insinöörikonsultointiin erityisesti
tietojenkäsittelyalalla, vaatii korvausta vahingosta, jonka väite-       (1) EYVL C 79, 18.3.2000.
tään aiheutuneen sille komission virheellisistä toimista sellaisen
ohjelman osalta, joka koskee sähköntuotannon ja -jakelun
uudistamiselle annettavaa taloudellista tukea Syyriassa (ESSP-
ohjelma).


title: Asia C-373/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Saksa) on esittänyt 2.7.2013 — H. T. v. Land Baden-Württemberg

text:
               9.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 325/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Saksa) on esittänyt 2.7.2013 — H. T. v. Land Baden-Württemberg
   (Asia C-373/13)
   2013/C 325/14
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: H. T.

      Vastapuoli: Land Baden-Württemberg

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

                           a)

                           Onko direktiivin 2004/83/EY (1) 24 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan säännös jäsenvaltioiden velvollisuudesta myöntää oleskelulupa henkilöille, joille on myönnetty pakolaisasema, otettava huomioon myös jo myönnetyn oleskeluluvan kumoamistilanteessa?

                           b)

                           Onko tätä säännöstä tulkittava näin ollen siten, että se on esteenä pakolaiseksi tunnustetun henkilön oleskeluluvan kumoamiselle tai peruuttamiselle (esimerkiksi kansalliseen oikeuteen perustuvan karkottamisen tapauksessa), kun direktiivin 2004/83/EY 21 artiklan 3 kohdassa, luettuna yhdessä kyseisen artiklan 2 kohdan kanssa, tarkoitetut tai direktiivin 2004/83/EY 24 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut ”kansalliseen turvallisuuteen tai yleiseen järjestykseen liittyviä erittäin painavia syitä” koskevat edellytykset eivät täyty?

               2)

               Jos kysymyksen 1 osakysymyksiin vastataan myöntävästi:

                           a)

                           Kuinka direktiivin 2004/83/EY 24 artiklan 1 kohdan ensimmäiseen alakohtaan sisältyvää ”kansalliseen turvallisuuteen tai yleiseen järjestykseen liittyviin erittäin painaviin syihin” perustuvaa poissulkemisperustetta on tulkittava suhteessa vaaraan, joka seuraa terroristijärjestön tukemisesta?

                           b)

                           Voiko kyse olla direktiivin 2004/83/EY 24 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuista ”kansalliseen turvallisuuteen tai yleiseen järjestykseen liittyvistä erittäin painavista syistä”, kun pakolaiseksi tunnustettu henkilö on tukenut PKK:ta muun muassa keräämällä avustuksia ja osallistumalla säännöllisesti PKK:hon läheisesti liittyviin tapahtumiin, vaikka edellytykset poiketa Geneven pakolaissopimuksen 33 artiklan 2 kohtaan sisältyvästä palauttamiskiellosta ja näin ollen myös direktiivin 2004/83/EY 21 artiklan 2 kohtaan sisältyvät edellytykset eivät täyty?

               3)

               Jos vastaus kysymykseen 1 a on kieltävä:
               Onko pakolaiseksi tunnustetulle henkilölle myönnetyn oleskeluluvan kumoaminen tai peruuttaminen (esimerkiksi kansalliseen oikeuteen perustuvan karkottamisen tapauksessa) sallittua unionin oikeuden nojalla ainoastaan direktiivin 2004/83/EY 21 artiklan 3 kohdan, luettuna yhdessä kyseisen artiklan 2 kohdan kanssa, (tai kyseisen direktiivin seuraajadirektiivin 2011/95/EU samansisältöisten säännösten) edellytysten täyttyessä?

      (1)  Kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annettu neuvoston direktiivi 2004/83/EY (EUVL L 304, s. 12).


title: Asia T-359/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.6.2010 — Jurašinović v. neuvosto (Kumoamiskanne — Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Kninin alueella (Kroatia) toimivien Euroopan unionin tarkkailijoiden selonteot — Väliaikainen toimenpide — Tutkimatta jättäminen — Oikeuden tutustua asiakirjoihin implisiittinen epääminen — Oikeussuojan tarve — Nimenomainen päätös tehty kanteen nostamisen jälkeen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               14.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/45

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.6.2010 — Jurašinović v. neuvosto
   (Asia T-359/09) (1)

   (Kumoamiskanne - Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Kninin alueella (Kroatia) toimivien Euroopan unionin tarkkailijoiden selonteot - Väliaikainen toimenpide - Tutkimatta jättäminen - Oikeuden tutustua asiakirjoihin implisiittinen epääminen - Oikeussuojan tarve - Nimenomainen päätös tehty kanteen nostamisen jälkeen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2010/C 221/75
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ivan Jurašinović (Angers, Ranska) (edustaja: asianajaja A. Beguin)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: C. Fekete ja K. Zieleśkiewicz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Unionin yleistä tuomioistuinta vaaditaan yhtäältä kumoamaan 17.6.2009 tehty Euroopan unionin neuvoston päätös, jolla kantajalta evättiin oikeus saada tutustua Kroatiassa, Kninin alueella toimivien Euroopan unionin tarkkailijoiden selontekoihin, jotka koskevat ajanjaksoa 1.8.–31.8.1995, ja ”ECMM RC Knin Log Reports” asiakirjoihin sekä uudistettua hakemusta seuranneeseen implisiittiseen päätökseen evätä oikeus saada tutustua asiakirjoihin, ja toisaalta neuvoston velvoittaminen antamaan kantajalle oikeus tutustua vaatimuksen kohteena oleviin asiakirjoihin sähköisessä muodossa.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen siinä kanteessa esitetyistä vaatimuksista, jonka Ivan Jurašinović on nostanut Euroopan unionin neuvoston tekemästä implisiittisestä päätöksestä evätä hänen uudistettu hakemuksensa oikeudesta saada tutustua Kroatiassa, Kninin alueella toimivien Euroopan unionin tarkkailijoiden selontekoihin, jotka koskevat ajanjaksoa 1.8.–31.8.1995, ja ”ECMM RC Knin Log Reports” asiakirjoihin, raukeaa.

               2)

               Kanne jätetään tutkimatta muilta osin.

               3)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 267, 7.11.2009.