title: Asia C-156/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 3.4.2014 – Tamoil Italia v. Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare

text:
               24.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 3.4.2014 – Tamoil Italia v. Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare
   (Asia C-156/14)
   2014/C 194/18
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Tamoil Italia SpA

      Vastaaja: Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 191 artiklan 2 kohdassa sekä 21.4.2004 annetussa direktiivissä 2004/35/EY (1) (1 artikla ja 8 artiklan 3 kohta, johdanto-osan 13 ja 24 perustelukappale) vahvistetut Euroopan unionin ympäristöperiaatteet – etenkin saastuttaja maksaa -periaate, ennalta varautumisen periaate, ennaltaehkäisyn periaate ja periaate, jonka mukaan ympäristövahingot torjutaan ensisijaisesti lähteellä – esteenä 3.4.2006 annetun asetuksen (decreto legislativo) nro 1 52  244, 245 ja 253 §:n kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan sellaisessa tapauksessa, jossa alue on todettu pilaantuneeksi eikä pilaantumisesta vastuussa olevaa henkilöä ole mahdollista yksilöidä tai saada suorittamaan korjaustoimia, hallintoviranomaisella ei ole oikeutta velvoittaa alueen omistajaa, joka ei ole vastuussa saastuttamisesta, ryhtymään kiireellistä vaarattomaksi tekemistä ja kunnostamista koskeviin toimiin, vaan kyseiselle omistajalle säädetään ainoastaan taloudellinen vastuu, joka rajoittuu alueen arvoon kunnostustoimenpiteiden suorittamisen jälkeen?

      (1)  Ympäristövastuusta ympäristövahinkojen ehkäisemisen ja korjaamisen osalta annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/35/EY (EUVL L 143, s. 56).


title: Asia T-271/08 P: Valitus, jonka Stanislava Boudova ynnä muut ovat tehneet 8.7.2008 virkamiestuomioistuimen asiassa F-78/07, Boudova ym. v. komissio, 21.4.2008 antamasta määräyksestä

text:
               11.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/13

         Valitus, jonka Stanislava Boudova ynnä muut ovat tehneet 8.7.2008 virkamiestuomioistuimen asiassa F-78/07, Boudova ym. v. komissio, 21.4.2008 antamasta määräyksestä
   (Asia T-271/08 P)
   (2008/C 260/24)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Stanislava Boudova (Howald, Luxemburg), Adovica (Luxemburg, Luxemburg), Kuba (Konz, Saksa) Puciriuss (Luxemburg, Luxemburg), Strzelecka (Arlon, Belgia), Szyprowska (Berbourg, Luxemburg), Tibai (Luxemburg, Luxemburg), Vaituleviciene (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja Marc-Albert Lucas)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen asiassa F-78/07 21.4.2008 antama määräys on kumottava

               —

               valittajien virkamiestuomioistuimessa esittämät vaatimukset on hyväksyttävä

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Esillä olevalla valituksella valittajat vaativat kumottavaksi virkamiestuomioistuimen asiassa F-78/07, Boudova ym. v. komissio, 21.4.2008 antamaa määräystä, jossa virkamiestuomioistuin katsoi, että valittajien nostaman kanteen, jolla he vaativat kumottavaksi päätöstä, jolla hylättiin hakemus heidän palvelukseenottopäätöksissään tehdyn palkkaluokkaan määrittämisen suorittamiseksi uudelleen, tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuivat.
   Valituksensa tueksi valittajat väittävät ensinnäkin, että virkamiestuomioistuin on loukannut perusteluvelvollisuuttaan valituksenalaisen määräyksen 38 kohdassa, koska heidät oli otettu palvelukseen väliaikaisesti henkilöstötaulukossa oleviin pysyviin virkoihin eikä korvaamaan virkamiehiä tai väliaikaisia toimihenkilöitä, jotka olivat tilapäisesti estyneitä hoitamaan tehtäviään, ja täten valittajat oli todellisuudessa otettu — tai heidät olisi tullut ottaa — palvelukseen väliaikaisina toimihenkilöinä, tai ainakin heidän tilanteensa oli väliaikaisia toimihenkilöitä vastaava.
   Toiseksi valittajat väittävät valituksenalaisen määräyksen 39–41 kohdan osalta, että virkamiestuomioistuin toimi vastoin kyseisen määräyksen 37 kohdassa mainittua oikeuskäytäntöä, koska se ei pitänyt poissuljettuna sitä, että Euroopan parlamentin 13.2.2006 päivättyyn päätökseen sisältynyt sitoumus luokitella uudelleen palkkaluokkiin ne työntekijät, jotka oli otettu palvelukseen väliaikaisina toimihenkilöinä ennen 1.5.2004 ja jotka olivat läpäisseet sisäisen kilpailun tai yleisen kilpailun ennen 1.4.2004 ja jotka oli sittemmin nimitetty virkamiehiksi samaan ura-alueeseen mutta alempaan palkkaluokkaan, kuin johon heidät olisi nimitetty ennen 1.5.2004, johtui henkilöstösääntöihin perustuvasta velvoitteesta.
   Valittajat väittävät myös, että henkilöstösääntöihin perustuvan velvoitteen olemassaolo ei ole tosiseikka, josta heidän on esitettävä näyttö, vaan oikeuskysymys, joka virkamiestuomioistuimen olisi tullut ratkaista, ja että sellaisten virkamiesten, joiden tilanne tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen osalta on samanlainen tai samankaltainen, erilainen luokittelu, joka johtuu muun toimielimen kuin sen, jonka palveluksessa valittajat ovat, omaksumasta kannasta, muodostaa uuden ja olennaisen seikan, jonka johdosta valittajien palkkaluokkiin luokittelun uudelleenarviointi on perusteltua.
   Kolmanneksi valittajat väittävät, että virkamiestuomioistuin arvioi virheellisesti anteeksiannettavan erehdyksen käsitettä, koska komission 20.5.2005 julkaiseman Informations administratives –nimisen julkaisun numeroon 59-2005 sisältynyt tiedonanto oli omiaan antamaan valittajille virheellisen käsityksen mahdollisuudesta esittää valitus palkkaluokkaan luokittelemista koskevasta päätöksestä henkilöstösääntöjen mukaisessa määräajassa.
   Lopuksi valittajat väittävät, että virkamiestuomioistuimen perustelut ovat ristiriidassa työjärjestyksessä olevien kanteen tutkimatta jättämistä koskevien määräysten kanssa.


title: Asia F-28/15: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 1.8.2016 – Simon v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Eläkkeet — Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohta — Muissa eläkejärjestelmissä kertyneiden eläkeoikeuksien siirtäminen unionin eläkejärjestelmään — Päätös, joka koskee hyvitettävien palvelusvuosien tunnustamista henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevien 11 ja 12 artiklan uusien yleisten täytäntöönpanosäännösten mukaisesti — Työjärjestyksen 81 artikla — Selvästi perusteeton kanne)

text:
               3.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 364/54

      Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 1.8.2016 – Simon v. komissio
      (Asia F-28/15) (1)

      ((Henkilöstö - Virkamiehet - Eläkkeet - Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohta - Muissa eläkejärjestelmissä kertyneiden eläkeoikeuksien siirtäminen unionin eläkejärjestelmään - Päätös, joka koskee hyvitettävien palvelusvuosien tunnustamista henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevien 11 ja 12 artiklan uusien yleisten täytäntöönpanosäännösten mukaisesti - Työjärjestyksen 81 artikla - Selvästi perusteeton kanne))
      (2016/C 364/70)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Anne-Claire Simon (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat J.-N. Louis ja N. de Montigny)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi J. Currall ja G. Gattinara, sitten G. Gattinara)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Vaatimus kumota lopullinen päätös kantajan eläkeoikeuksien siirtämisestä unionin eläkejärjestelmään soveltaen 3.3.2011 annettuja henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohdan uusia yleisiä täytäntöönpanosäännöksiä

         Määräysosa

                  1)

                  Kanne hylätään selvästi perusteettomana.

                  2)

                  Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 146, 4.5.2015, s. 49.


title: Asia T-59/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.11.2011 — Geemarc Telecom v. SMHV — Audioline (AMPLIDECT) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki AMPLIDECT — Ehdottomat hylkäysperusteet — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta — Kuvailevuus — Erottamiskyvyn puuttuminen — Erottamiskykyiseksi tuleminen käytön perusteella — Näyttö)

text:
               14.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/12

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.11.2011 — Geemarc Telecom v. SMHV — Audioline (AMPLIDECT)
   (Asia T-59/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki AMPLIDECT - Ehdottomat hylkäysperusteet - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta - Kuvailevuus - Erottamiskyvyn puuttuminen - Erottamiskykyiseksi tuleminen käytön perusteella - Näyttö)
   2012/C 13/23
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Geemarc Telecom International Ltd (Wanchai, Hong Kong, Kiina) (edustaja: solicitor G. Farrington)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: P. Geroulakos)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Audioline GmbH (Neuss, Saksa) (edustajat: asianajajat U. Blumenröder, P. Lübbe ja B. Allekotte)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 20.11.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 913/2009-2), joka koskee Audioline GmbH:n ja Geemarc Telecom International Ltd:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Geemarc Telecom International Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 100, 17.4.2010.


title: Asia T-84/09: Kanne 19.2.2009 – Italia v. komissio

text:
               18.4.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 90/36

         Kanne 19.2.2009 – Italia v. komissio
   (Asia T-84/09)
   2009/C 90/55
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: avvocato dello Stato L. Ventrella)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               On kumottava Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 8.12.2008 tehty komissio päätös, joka on tiedoksiannettu 9.12.2008 numerolla K(2008) 7820, siltä osin kuin siinä tehdään tiettyjä oikaisuja Italian vahingoksi

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Italian hallitus riitauttaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 8.12.2008 tehdyn komissio päätöksen K(2008) 7820.
   Komissio on erityisesti jättänyt EMOTR:n tukiosastosta myönnettävän rahoituksen ulkopuolelle joukon Italian valtion menoja varainhoitovuosilta 2003–2007.
   Riitauttaminen koskee erityisesti kolmea päätöksen kohtaa:

               1)

               kiinteämääräisten yksittäisten oikaisujen soveltaminen maataloustuotteiden tiedotus- ja menekinedistämistoimiin sisämarkkinoilla (EY 94/2002) ja kolmansissa maissa (EY 2879/2000) varainhoitovuosilta 2004–2007, yhteensä 4 678 229,78 euroa

               2)

               kiinteämääräisten oikaisujen soveltaminen oliiviöljyn ja syötäväksi tarkoitettujen oliivien tuotannon tukeen varainhoitovuosilta 2003–2006, yhteensä 105 536 076,42 euroa

               3)

               oikaisujen soveltaminen viivästyneisiin maksuihin ja rahoitusta koskevien enimmäismäärien ylitykseen varainhoitovuodelta 2005 12 020 178 euroa ja varainhoitovuodelta 2006 44 567 569,37 euroa

         Ensimmäisen kohdan osalta kantaja väittää, että komissio on toiminut olennaisten menettelymääräysten vastaisesti (EY 253 artikla) siten, että se on loukannut kontradiktorista periaatetta, laiminlyönyt tutkintavaiheen, laiminlyönyt perusteluvelvollisuuden ja loukannut suhteellisuusperiaatetta sekä ottanut tosiseikat vääristyneellä tavalla huomioon.
   Käsiteltävänä olevassa tapauksessa muun muassa siksi, että ei ole väitetty, että valvonta olisi puuttunut kokonaan tai että se olisi ollut täysin tehotonta, se, että komissio on soveltanut 10 prosentin oikaisukerrointa, on täysin suhteetonta ja perusteetonta ja tekee näin riidanalaisesta päätöksestä ilmeisesti lainvastaisen myös tästä näkökulmasta.
   Tämän toisen kohdan osalta komissio on soveltanut kiinteämääräistä rahoitusoikaisua (10 prosenttia ja 5 prosenttia) yhteensä 105 536 076,42 euron osalta varainhoitovuosilta 2001–2002 ja 2002–2003.
   Kanteessa todetaan tältä osin, että päätöksessä ei ole noudatettu olennaisia menettelymääräyksiä (EY 253 artikla), koska perustelut ovat puutteelliset, suhteellisuusperiaatetta on loukattu ja asetuksen N:o 2366/98 (alkuperäinen versio ja asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1780/03) 26 ja 28 artiklaa on rikottu. Italian hallitus toteaa muun muassa erityisesti, että komissio ei ottanut asianmukaisesti huomioon – tätä perustelematta – selvityksiä, joita Italian viranomaiset sille ajoittain toimittivat erityisesti Italian seuraamusjärjestelmän yleisestä lähestymistavasta ja oliivinviljelyn paikkatietojärjestelmän täydellisestä käyttöönottamisesta. Joka tapauksessa komission soveltama kiinteämääräinen seuraamus on kokonaisuudessaan perusteeton ja ilmeisesti suhteeton siltä osin kuin Italian hallituksen mukaan on niin, että vaikka osoitettaisiin, että yhteisön normeja ei ole lainkaan noudatettu, riski ei kuitenkaan ylittäisi 22 504 075,39 euroa.
   Kolmannen kohdan osalta komissio on esittänyt epäjohdonmukaiset, riittämättömät ja apodiktiset perustelut sen toteamansa tueksi, että se ei voi hyväksyä Italian tasavallan menettelyn kuluessa ja sovittelulautakunnassa esittämiä perusteluja, ”koska asetuksen (EY) N:o 296/96 4 artiklan 2 kohdan mukaisen 4 prosentin marginaalin olisi pitänyt riittää valituksiin, riitatapauksiin ja täydentäviin tarkastuksiin”. Italian hallitus toteaa tältä osin, että 4 prosentin marginaalia ei ole tarkoitettu absoluuttiseksi; itse asiassa kun otetaan huomioon sen tarkoitus, joka on yhteisön varojen suojaaminen petoksilta, se voidaan ylittää aina – kuten käsiteltävänä olevassa asiassa – kun on perusteltuja syitä olettaa, että on olemassa yli 4 prosenttiin liittyvä petoksen vaara. Tämä on ainoa kysymyksessä olevan säännöksen tarkoituksen mukainen tulkinta.


title: Asia F-125/05: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 1.2.2007 — Tsarnavas v. komissio (Henkilöstö — Ylennys — Eri yksiköissä työskentelevien virkamiesten ansioiden vertailu — Vahingonkorvausvaatimus — Tutkittavaksi ottaminen — Kohtuullinen aika — Asianajajan palkkiot — Oikeudenkäyntiä edeltävä menettely — Henkinen kärsimys)

text:
               10.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/41

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 1.2.2007 — Tsarnavas v. komissio
   (Asia F-125/05) (1)

   (Henkilöstö - Ylennys - Eri yksiköissä työskentelevien virkamiesten ansioiden vertailu - Vahingonkorvausvaatimus - Tutkittavaksi ottaminen - Kohtuullinen aika - Asianajajan palkkiot - Oikeudenkäyntiä edeltävä menettely - Henkinen kärsimys)
   (2007/C 56/76)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Vassilios Tsarnavas (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja N. Lhoëst)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja D. Martin)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kantaja vaatii yhtäältä komission 1.4.2005 ja 7.10.2005 tekemien sellaisten päätösten kumoamista, joilla on hylätty hänen vaatimuksensa vuosien 1998 ja 1999 ylennyskierrosten aikana aiheutuneen aineellisen vahingon ja henkisen kärsimyksen korvaamisesta, ja toisaalta vastaajan velvoittamista suorittamaan kohtuulliseksi arvioitu 72 000 euron korvaus aiheutuneesta aineellisesta vahingosta ja henkisestä kärsimyksestä
   Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan suorittamaan Tsarnavasille 3 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan yhteisöjen komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kolmasosan Tsarnavasin oikeudenkäyntikuluista.

               4)

               Tsarnavas vastaa kahdesta kolmasosasta omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 60, 11.3.2006, s. 54.


title: Asia C-358/99: Tribunale di Brescia - Seconda Sezione Stralcion 2.9.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa T.M.A. Tecnologie Meccaniche Avanzate s.r.l. ja Federchemicals s.r.l. vastaan Ministero delle Finanze

text:
4.12.1999                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 352/27
3. Asetuksen N:o 1404/99 1 artiklassa vahvistetaan valkoisen            Tribunale di Brescia – Seconda Sezione Stralcion 2.9.1999
     sokerin johdettu interventiohinta Yhdistyneen kunin-               tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
     gaskunnan, Irlannin, Portugalin, Suomen ja Espanjan osal-             asiassa Autogolf s.r.l. vastaan Ministero delle Finanze
     ta, mutta jätetään se vahvistamatta Italian osalta.
                                                                                (Asia C-359/99)
     Italian hallitus katsoo, että yhdenvertaisen kohtelun periaa-
     tetta on loukattu, koska se ei tunne syitä, joiden vuoksi                                  (1999/C 352/43)
     interventiohintaa ei ole vahvistettu Italian osalta, vaikka se
     on kuitenkin vahvistettu näiden muiden jäsenvaltioiden
     osalta.                                                            Tribunale di Brescia – Seconda Sezione Stralcio on pyytänyt
                                                                        2.9.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 24.9.1999, Euroopan
(1) EYVL L 164, 30.6.1999, s. 15.                                       yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Autogolf s.r.l. vastaan
(2) EYVL L 164, 30.6.1999, s. 13.                                       Ministero delle Finanze ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyk-
(3) EYVL L 177, 1.7.1981, s. 4.                                         siin:
                                                                        Ovatko yhteisön oikeuden ja erityisesti 17.7.1969 annetun
                                                                        neuvoston direktiivin 69/335/ETY (1) 10 ja 12 artiklan mukai-
                                                                        sia 23.12.1998 annetun Italian lain nro 448 (GURI,
                                                                        29.12.1998, nro 302, supplemento ordinario) 11 §:n 1 mo-
                                                                        mentin kaltaiset säännökset, joiden mukaan ”yhtiöitä koske-
                                                                        vien muiden toimien” merkitsemisestä rekisteriin vuosina
                                                                        1985-1992 suoritettava julkinen maksu (tassa di concessione
                                                                        governativa) on suoritettava kiinteänä vuosimaksuna, joka on
                                                                        osake- ja kommandiittiyhtiöiden osalta 750 000 Italian liiraa
                                                                        ja rajavastuuyhtiöiden osalta 400 000 Italian liiraa vuodessa.
Tribunale di Brescia – Seconda Sezione Stralcion 2.9.1999
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                  Ovatko yhteisön oikeuden mukaisia lain nro 448/98 11 §:n
asiassa T.M.A. Tecnologie Meccaniche Avanzate s.r.l. ja                 3 momentin kaltaiset säännökset, joiden mukaan kun on
    Federchemicals s.r.l. vastaan Ministero delle Finanze               maksettu 1 momentissa tarkoitettua suurempi summa, laske-
                                                                        taan tästä johtuvalle palautukselle laillisia korkoja sen suuruisi-
                                                                        na kuin ne olivat sinä päivänä, jona tämä laki tuli voimaan (eli
                                                                        2,5 prosenttia vuodessa) eikä 26.1.1961 annetun lain nro 29
                          (Asia C-358/99)                               5 §:ssä, yhdessä sen 1 §:n kanssa ja sellaisena kuin se on
                                                                        myöhemmin muutettuna, tarkoitetun koron suuruisena.
                          (1999/C 352/42)
                                                                        (1) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.
Tribunale di Brescia – Seconda Sezione Stralcio on pyytänyt
2.9.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 24.9.1999, Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa T.M.A. Tecnologie Mecca-
niche Avanzate s.r.l. ja Federchemicals s.r.l. vastaan Ministero
delle Finanze ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:
                                                                        Tribunale di Brescia – Terza Sezione Civilen 2.9.1999
Ovatko yhteisön oikeuden ja erityisesti 17.7.1969 annetun               tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
neuvoston direktiivin 69/335/ETY (1) 10 ja 12 artiklan mukai-           asiassa Union Factor s.p.a. ym. vastaan Ministero delle
sia 23.12.1998 annetun Italian lain nro 448 (GURI,                                                  Finanze
29.12.1998, nro 302, supplemento ordinario) 11 §:n 1 mo-
mentin kaltaiset säännökset, joiden mukaan ”yhtiöitä koske-
vien muiden toimien” merkitsemisestä rekisteriin vuosina                                        (Asia C-360/99)
1985-1992 suoritettava julkinen maksu (tassa di concessione
governativa) on suoritettava kiinteänä vuosimaksuna, joka on
osake- ja kommandiittiyhtiöiden osalta 750 000 Italian liiraa                                   (1999/C 352/44)
ja rajavastuuyhtiöiden osalta 400 000 Italian liiraa vuodessa.
                                                                        Tribunale di Brescia – Terza Sezione Civile on pyytänyt
                                                                        2.9.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan
(1) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 24.9.1999, Euroopan
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Union Factor s.p.a. ym.
                                                                        vastaan Ministero delle Finanze ennakkoratkaisua seuraaviin
                                                                        kysymyksiin:


title: Asia F-53/13: Kanne 27.5.2013 — ZZ v. Euroopan ulkosuhdehallinto

text:
               27.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 215/20

         Kanne 27.5.2013 — ZZ v. Euroopan ulkosuhdehallinto
   (Asia F-53/13)
   2013/C 215/30
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat S. Orlandi, J.-N. Louis ja Abreu Caldas)

      Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Kumoamisvaatimus päätöksestä olla ylentämättä kantajaa palkkaluokkaan AD12 vuoden 2012 ylennyskierroksella

      Vaatimukset

               —

               nimittävän viranomaisen päätös olla ylentämättä kantajaa palkkaluokkaan AD12 vuoden 2012 ylennyskierroksella on kumottava

               —

               Euroopan ulkosuhdehallinto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-376/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.7.2014 – Kreikka v. komissio (EMOTR — Tukiosasto — Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Kuivatut viinirypäleet — Viini — Kreikan menot — Kertaluontoinen rahoitusoikaisu — Laskentatapa — Tilien tarkastus- ja hyväksymismenettelyn luonne — Yhteys unionin rahoittamiin menoihin)

text:
               1.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 292/37

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.7.2014 – Kreikka v. komissio
   (Asia T-376/12) (1)

   ((EMOTR - Tukiosasto - Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto - Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Kuivatut viinirypäleet - Viini - Kreikan menot - Kertaluontoinen rahoitusoikaisu - Laskentatapa - Tilien tarkastus- ja hyväksymismenettelyn luonne - Yhteys unionin rahoittamiin menoihin))
   2014/C 292/44
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: I. Chalkias, E. Leftheriotou ja S. Papaïoannou)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Triantafyllou ja H. Tserepa-Lacombe)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 22.6.2012 tehdyn komission täytäntöönpanopäätöksen 2012/336/EU (EUVL L 165, s. 83) kumoamisesta siltä osin kuin se koskee Helleenien tasavaltaa kuivattujen viinirypäleiden alalla varainhoitovuosina 2007, 2008 ja 2009 sekä viinialalla

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 22.6.2012 tehty komission täytäntöönpanopäätös 2012/336/EU kumotaan siltä osin kuin siinä sovelletaan Helleenien tasavaltaan kertaluontoista rahoitusoikaisua viinialalla.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 331, 27.10.2012.


title: Asia C-429/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gerechtshof te Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 17.9.2007 — Inspecteur van de Belastingdienst/P/kantoor P v. X B.V.

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gerechtshof te Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 17.9.2007 — Inspecteur van de Belastingdienst/P/kantoor P v. X B.V.
   (Asia C-429/07)
   (2007/C 297/37)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Gerechtshof Amsterdam
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Inspecteur van de Belastingdienst/P/kantoor P

      Vastaaja: X B.V.
   Ennakkoratkaisukysymys
   Onko komissiolla asetuksen N:o 1/2003 (1) mukaan toimivalta esittää omasta aloitteestaan kirjallisia huomautuksia menettelyssä, joka liittyy sakon, jonka komissio on määrännyt X KG:lle yhteisön kilpailulainsäädännön rikkomisen vuoksi ja joka on siirretty (osittain) asianosaisen maksettavaksi, vähennyskelpoisuuteen asianosaisen vuoden 2002 (verotettavasta) voitosta?

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1).


title: Asia C-344/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.7.2009 (Sąd Rejonowy w Kościanien (Puolan tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — rikosoikeudenkäynti Tomasz Rubachia vastaan (Luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelu — Asetuksen (EY) N:o 338/97 liitteessä B luetellut lajit — Näiden lajien yksilöiden hankinnan laillisuuden osoittaminen — Todistustaakka — Syyttömyysolettama — Puolustautumisoikeudet)

text:
               12.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 220/14

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.7.2009 (Sąd Rejonowy w Kościanien (Puolan tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — rikosoikeudenkäynti Tomasz Rubachia vastaan
   (Asia C-344/08) (1)

   (Luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelu - Asetuksen (EY) N:o 338/97 liitteessä B luetellut lajit - Näiden lajien yksilöiden hankinnan laillisuuden osoittaminen - Todistustaakka - Syyttömyysolettama - Puolustautumisoikeudet)
   2009/C 220/22
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sąd Rejonowy w Kościanie

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Tomasz Rubach

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Sąd Rejonowy w Kościanie — Luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelusta niiden kauppaa sääntelemällä 9.12.1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 338/97 (EYVL L 61, s. 1) 8 artiklan 5 kohdan tulkinta — Liitteeseen B kirjattujen lajien yksilöiden hankinnan laillisuuden ”todistamista” koskeva käsite

      Tuomiolauselma

   Luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelusta niiden kauppaa sääntelemällä 9.12.1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 338/97 8 artiklan 5 kohtaa on tulkittava siten, että tämän säännöksen rikkomisesta syytettyä henkilöä vastaan aloitetussa rikosasiassa kaikki ne todistuskeinot, jotka sallitaan kyseisen jäsenvaltion prosessilainsäädännössä samankaltaisissa menettelyissä, ovat lähtökohtaisesti hyväksyttäviä tämän asetuksen liitteessä B lueteltujen eläinlajien yksilöiden hankinnan laillisuuden arvioimisessa. Kun otetaan huomioon myös syyttömyysolettamaa koskeva periaate, tällaisella henkilöllä on käytössään kaikki nämä keinot sen osoittamiseksi, että hän on saanut mainitut yksilöt haltuunsa laillisesti ja mainitussa säännöksessä säädettyjen edellytysten mukaisesti.

      (1)  EUVL C 272, 25.10.2008.


title: Asia C-106/08: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 24.4.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/36

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 24.4.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-106/08) (1)

   2009/C 180/63

      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 128, 24.5.2008.


title: Asia C-194/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione Tributaria Provinciale di Torino (Italia) on esittänyt 28.4.2015 – Véronique Baudinet ym. v. Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale I di Torino

text:
               27.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 245/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione Tributaria Provinciale di Torino (Italia) on esittänyt 28.4.2015 – Véronique Baudinet ym. v. Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale I di Torino
   (Asia C-194/15)
   (2015/C 245/07)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Commissione Tributaria Provinciale di Torino

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Véronique Baudinet, Adrien Boyer, Pauline Boyer ja Edouard Boyer

      Vastaaja: Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale I di Torino

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko SEUT 63 ja SEUT 65 artikla esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka nojalla silloin, kun tässä valtiossa asuva henkilö – joka on eri jäsenvaltioon sijoittautuneen yhtiön osakas – saa osinkoja, joita verotetaan molemmissa valtioissa, hänen käytettävissään ei ole kaksinkertaisen verotuksen poistavia keinoja, joiden perusteella asuinpaikan valtion pitäisi myöntää veronhyvitys, jonka määrä on vähintään samansuuruinen kuin osinkoa jakavan yhtiön valtiossa maksetun veron määrä?


title: Asia T-42/06 R: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys  12.5.2006  — Gollnisch v. parlamentti (Väliaikainen oikeussuoja — Parlamentin toimi — Parlamentin jäsenen parlamentaarisen koskemattomuuden puolustaminen — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Tutkittavaksi ottaminen)

text:
               15.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/27

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 12.5.2006 — Gollnisch v. parlamentti
   (Asia T-42/06 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Parlamentin toimi - Parlamentin jäsenen parlamentaarisen koskemattomuuden puolustaminen - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Tutkittavaksi ottaminen)
   (2006/C 165/53)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Bruno Gollnisch (Limonest, Ranska) (edustaja: asianajaja W. de Saint Just)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: H. Krück, C. Karamarcos ja A. Padowska)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Euroopan parlamentin 13.12.2005 tekemän päätöksen, jolla päätettiin olla puolustamatta Gollnischin koskemattomuutta ja erioikeuksia, täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus
   Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-568/11: Kanne 26.10.2011 — Kokomarina v. SMHV — Euro Shoe Unie (interdit de me gronder I D M G)

text:
               14.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/19

         Kanne 26.10.2011 — Kokomarina v. SMHV — Euro Shoe Unie (interdit de me gronder I D M G)
   (Asia T-568/11)
   2012/C 13/39
   Kannekirjelmän kieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Kokomarina (Concarneau, Ranska) (edustaja: asianajaja C. Charrière-Bournazel)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Euro Shoe Unie NV (Beringen, Belgia)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan Kokomarina-yhtiön kanteen tutkittavaksi

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 1814/2010-1 21.7.2011 tekemän päätöksen

               —

               hylkäämään väitteen, jolla EURO SHOE UNIE NV -yhtiö vastustaa Kokomarina-yhtiön hakemusta merkin ”I D M G — interdit de me gronder” rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanaosan ”interdit de me gronder I D M G” sisältävä kuviomerkki luokkaan 25 kuuluville tavaroille.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Euro Shoe Unie NV.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Benelux-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”DMG” luokkiin 18, 25 ja 35 kuuluville tavaroille.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Väitteen kohteena olevan tavaramerkin käyttämättä jättäminen ja sekaannusvaaran puuttuminen.


title: Asia T-623/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.5.2015 – Unión de Almacenistas de Hierros de España v. komissio (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Asiakirjat, jotka koskevat kahta kansallista kilpailumenettelyä — Kansallisen kilpailuviranomaisen komissiolle unionin oikeuden säännösten mukaisen yhteistyön puitteissa toimittamat asiakirjat — Kieltäytyminen asiakirjan luovuttamisesta — Tarkastus-, tutkinta- ja tilintarkastustoimien tarkoitusten suojaa koskeva poikkeus — Kolmannen taloudellisten etujen suojaa koskeva poikkeus — Asianomaisella toimielimellä ei ole velvollisuutta tutkia konkreettisesti ja asiakirjakohtaisesti asiakirjoihin tutustumista koskevassa hakemuksessa tarkoitettujen asiakirjojen sisältöä, kun kyseessä oleva tutkinta on lopullisesti päätetty — Prosessinjohtotoimesta, jolla pyydetään toimittamaan riidanalaiset asiakirjat, ei ole tarpeen määrätä — Hakijan erityistilannetta ei ole otettu huomioon)

text:
               29.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.5.2015 – Unión de Almacenistas de Hierros de España v. komissio
   (Asia T-623/13) (1)

   ((Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Asiakirjat, jotka koskevat kahta kansallista kilpailumenettelyä - Kansallisen kilpailuviranomaisen komissiolle unionin oikeuden säännösten mukaisen yhteistyön puitteissa toimittamat asiakirjat - Kieltäytyminen asiakirjan luovuttamisesta - Tarkastus-, tutkinta- ja tilintarkastustoimien tarkoitusten suojaa koskeva poikkeus - Kolmannen taloudellisten etujen suojaa koskeva poikkeus - Asianomaisella toimielimellä ei ole velvollisuutta tutkia konkreettisesti ja asiakirjakohtaisesti asiakirjoihin tutustumista koskevassa hakemuksessa tarkoitettujen asiakirjojen sisältöä, kun kyseessä oleva tutkinta on lopullisesti päätetty - Prosessinjohtotoimesta, jolla pyydetään toimittamaan riidanalaiset asiakirjat, ei ole tarpeen määrätä - Hakijan erityistilannetta ei ole otettu huomioon))
   (2015/C 213/55)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Unión de Almacenistas de Hierros de España (Madrid, Espanja) (edustajat: avocat A. Creus Carreras ja avocat A. Valiente Martin)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Baquero Cruz ja F. Clotuche-Duvieusart)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze, K. Petersen ja M.A. Lippstreu)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse sellaisen 18.9.2013 tehdyn komission päätöksen kumoamisvaatimuksesta, jolla kantajalta evättiin oikeus tutustua tiettyihin asiakirjoihin, jotka koskevat komission ja Comisión Nacional de la Competencia (CNC, Espanjan kansallinen kilpailuviranomainen) välistä kirjeenvaihtoa kahden CNC:n aloittaman kansallisen menettelyn osalta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Unión de Almacenistas de Hierros de España vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Saksan liittotasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 24, 25.1.2014.


title: Yhdistetyt asiat C-445/07 P ja C-455/07 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 10.9.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ente per le Ville Vesuviane (C-445/07 P) ja Ente per le Ville Vesuviane v. Euroopan yhteisöjen komissio (C-455/07 P) (Muutoksenhaku — Euroopan aluekehitysrahasto (EAKR) — Infrastruktuurien kunnostaminen matkailun kehittämiseksi Regione Campaniassa (Italia) — Yhteisön taloudellisen tuen lakkauttaminen — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottaminen — Alueellinen tai paikallinen yksikkö — Kyseistä yksikköä suoraan ja erikseen koskevat toimet)

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/11

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 10.9.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ente per le Ville Vesuviane (C-445/07 P) ja Ente per le Ville Vesuviane v. Euroopan yhteisöjen komissio (C-455/07 P)
   (Yhdistetyt asiat C-445/07 P ja C-455/07 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Euroopan aluekehitysrahasto (EAKR) - Infrastruktuurien kunnostaminen matkailun kehittämiseksi Regione Campaniassa (Italia) - Yhteisön taloudellisen tuen lakkauttaminen - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Alueellinen tai paikallinen yksikkö - Kyseistä yksikköä suoraan ja erikseen koskevat toimet)
   2009/C 267/18
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: L. Flynn, avustajanaan avvocato A. Dal Ferro) (C-445/07 P) ja Ente per le Ville Vesuviane (edustaja: avvocato E. Soprano) (C-455/07 P)

      Valittajan vastapuolet: Ente per le Ville Vesuviane (edustaja: avvocato E. Soprano) (C-445/07 P) ja Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: L. Flynn, avustajanaan avvocato A. Dal Ferro) (C-455/07 P)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-189/02, Ente per le Ville vesuviane v. Euroopan yhteisöjen komissio, 18.7.2007 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kumoamisvaatimuksen, joka koski Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) taloudellisen tuen lakkauttamisesta Campaniassa (Italia) toteutettavaan infrastruktuuri-investointiin, joka koskee yhtenäistä järjestelmää kolmen Villa Vesuviana -rakennuksen kunnostamiseksi matkailutarkoituksiin, 13.3.2002 tehtyä komission päätöstä D (2002) 810111 (EAKR nro 86/05/04/054)

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-189/02, Ente per le Ville Vesuviane vastaan komissio, 18.7.2007 antama tuomio kumotaan siltä osin kuin sillä otetaan tutkittavaksi Ente per le Ville Vesuvianen nostama kanne, jossa vaaditaan kumoamaan Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) taloudellisen tuen lakkauttamisesta Campaniassa (Italia) toteutettavaan infrastruktuuri-investointiin, joka koskee yhtenäistä järjestelmää kolmen Villa Vesuviana -rakennuksen kunnostamiseksi matkailutarkoituksiin, 13.3.2002 tehty komission päätös D (2002) 810111.

               2)

               Ente per le Ville Vesuvianen nostama kanne mainitun päätöksen kumoamiseksi jätetään tutkimatta.

               3)

               Lausunnon antaminen Ente per le Ville Vesuvianen tekemästä valituksesta raukeaa.

               4)

               Ente per le Ville Vesuviane velvoitetaan korvaamaan sekä tästä oikeusasteesta että ensimmäisestä oikeusasteesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 297, 8.12.2007.


title: Asia T-121/13: Kanne 10.2.2016 – Oil Pension Fund Investment Company v. neuvosto

text:
               29.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 111/35

         Kanne 10.2.2016 – Oil Pension Fund Investment Company v. neuvosto
   (Asia T-121/13)
   (2016/C 111/42)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Oil Pension Fund Investment Company (Teheran, Iran) (edustaja: asianajaja K. Kleinschmidt)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan välittömin oikeusvaikutuksin Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 30.11.2015 annetun neuvoston päätöksen 2015/2216/YUTP ja asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 30.11.2015 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 2015/2204 siltä osin kuin kyseiset toimet koskevat kantajaa

               —

               kehottamaan unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 89 artiklan mukaisen prosessinjohtotoimena vastaajaa esittämään kaikki kanteen kohteena olevaan päätökseen liittyvät asiakirjat siltä osin kuin ne koskevat kantajaa

               —

               myöntämään kantajalle oikeuden tutustua asiakirja-aineistoon, joka koskee tuomiota Oil Pension Fund Investment Company vastaan neuvosto (T-121/13, ECLI:EU:T:2015:645)

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu SEUT 266 artiklan rikkomiseen.
               Kantajan mukaan SEUT 266 artikla estää neuvostoa antamasta toimia, joiden sisältö on sama kuin 21.12.2012 annetun toimen, joka kumottiin unionin yleisen tuomioistuimen tuomiolla Oil Pension Fund Investment Company vastaan neuvosto (T-121/13, ECLI:EU:T:2015:645)

               2.

               Toinen kanneperuste perustuu kantajan puolustautumisoikeuksien ja tehokkaan oikeussuojan loukkaamiseen sekä perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin.
               Kantaja väittää tältä osin muun muassa, että asianmukaista kuulemista ei toteutettu eikä se saanut tutustua asiakirja-aineistoon. Riidanalaisen toimen perustelut ovat kantajan kannalta käsittämättömät. Kantajan puolustautumisoikeuksia ja oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan on näin ollen loukattu. Myös oikeutta tulla kuulluksi on loukattu. Kantaja väittää, ettei neuvosto arvioinut sen tilannetta oikein. Kantaja katsoo, ettei sille annettu mahdollisuutta lakiin perustuvaan oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, koska sillä ei riittävien tietojen puuttumisen takia ollut tilaisuutta ottaa yksityiskohtaisesti kantaa neuvoston asiaa koskeviin väitteisiin ja väitettyyn näyttöön tai esittää oikeudenkäynnissä vastakkaista näyttöä.

               3.

               Kolmas kanneperuste perustuu ilmeisiin arviointivirheisiin, harkintavallan puuttumiseen tai väärinkäyttöön ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen.
               Kantajan mukaan neuvosto teki ilmeisiä arviointivirheitä antaessaan kanteen kohteena olevat toimet. Neuvosto ei tutkinut riittävästi ja/tai asianmukaisesti riidanalaisten toimien taustalla olevia tosiseikkoja. Kantaja väittää tältä osin muun muassa, ettei rajoittavien toimenpiteiden toteuttamista koskevia perusteita, joihin kanteen kohteena olevissa toimissa viitataan, voida soveltaa siihen. Kanteen kohteena olevat toimet ovat myös ristiriidassa suhteellisuusperiaatteen kanssa.

               4.

               Neljäs kanneperuste perustuu Euroopan unionin perusoikeuskirjassa taattujen oikeuksien loukkaamiseen
               Kantaja väittää, että kanteen kohteena olevilla toimilla loukataan sen perusoikeuksia, sellaisina kuin ne taataan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa (jäljempänä perusoikeuskirja). Kantaja vetoaa tältä osin siihen, että sen oikeutta harjoittaa elinkeinoa Euroopan unionissa (perusoikeuskirjan 16 artikla) ja oikeutta nauttia laillisesti hankkimastaan omaisuudesta sekä luovuttaa sitä (perusoikeuskirjan 17 artikla) loukataan. Kantaja vetoaa lisäksi yhdenvertaisen kohtelun periaatteen (perusoikeuskirjan 20 artikla) ja syrjintäkiellon periaatteen (perusoikeuskirjan 21 artikla) loukkaamiseen.


title: Asia T-508/09: Kanne 22.12.2009 — Cañas v. komissio

text:
               27.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/26

         Kanne 22.12.2009 — Cañas v. komissio
   (Asia T-508/09)
   2010/C 80/46
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Guillermo Cañas (Buenos Aires, Argentiina) (edustaja: asianajaja F. Laboulfie)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Euroopan komission 12.10.2008 asiassa COMP/39471, Guillermo Cañas v. WADA, ATP ja ICAS, tekemä päätös on kumottava

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja, joka on argentiinalainen tenniksen ammattilaispelaaja, vaatii komission 12.10.2009 tekemän sellaisen päätöksen kumoamista, jolla komissio on hylännyt yhteisön edun puuttumisen vuoksi valituksen, jonka kantaja on tehnyt Maailman antidopingorganisaatiota (WADA), ATP Tour Inc:tä (ATP) ja Urheilun kansainvälistä välimieslautakuntaa (ICAS) vastaan, ja joka koskee EY 81 ja/tai EY 82 artiklan rikkomista, joka puolestaan liittyy näiden urheilualan elinten välisiin sopimuksiin tai kartelleihin sekä niiden harjoittamaan määräävän markkina-aseman väärinkäyttöön.
   Kantaja väittää kanteensa tueksi, että WADAn, ATP:n ja ICASin laatimat, soveltamat ja hyväksymät maailman antidopingsäännöstön säännökset ovat syrjiviä, koska niissä sallitaan se, että kahta urheilijaa, joille tehty doping-testi on positiivinen ja jotka ovat syyllistyneet samasn rikkomukseen tuottamuksellisesti, voidaan rangaista eri tavoin heidän elimistöistään löydetyn aineen luokittelun perusteella. Tarkemmin sanonen kantaja katsoo, että antidopingsäännöissä rangaistaan kielletyn aineen tuottamuksellisesta käytöstä vähintään vuoden kilpailukiellolla, kun taas vähimmäisseuraamus erikseen määritellyn aineen käytöstä on varoitus.
   Kantajan mukaan kyseessä olevat antidopingsäännöt ovat kohtuuttomia, koska niiden mukaisessa seuraamusjärjestelmässä ei oteta huomioon tahattomasti käytetyn aineen vaikutusta, joka nyt esillä olevassa asiassa on haitallinen. Antidopingsäännöt ja niiden soveltaminen ovat siten väitetyn rikkomuksen (suhteelliseen) vakavuuteen nähden suhteettomia.
   WADA, ATP ja ICAS, jotka ovat yhteisön oikeuden mukaisesti yrityksiä, ovat kantajan mukaan tehneet sopimuksia ja sopineet kartelleista, joilla on rajoitettu lainvastaisesti tenniksen ammattilaispelaajien kilpailua ja vaikutettu jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Kyseessä olevat antidopingsäännöt velvoittavat kaikkia urheilijoita ja urheilulajeja ja ainakin olympialajeja, eivätkä ainoastaan kantajaa, ja tämän vuoksi niiden kieltäminen on yhteisön merkittävän edun mukaista.
   Lisäksi WADA, ATP ja ICAS ovat kantajan mukaan toisistaan riippumatta ja/tai yhdessä käyttäneet hyväksi määräävää markkina-asemaansa ensinnäkin kilpailevien ammattilaisurheilijoiden tosiasialliseen ja mahdolliseen syrjimiseen ja lisäksi, koska antidopingsäännöissä sallitaan se, että ATP voi vähintään vuoden ajan kieltäytyä tekemästä sopimusta sellaisen tenniksenpelaajan kanssa, jonka näyte on ollut kielletyn aineen tuottamuksellisen käytön vuoksi positiivinen.


title: Asia C-39/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundespatentgericht (Saksa) on esittänyt 4.2.2008 — Tavaramerkkiasia, jonka osapuolet ovat: Bild.T-Online.de AG & Co. KG ja Präsident des Deutschen Patent- und Markenamts

text:
               26.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundespatentgericht (Saksa) on esittänyt 4.2.2008 — Tavaramerkkiasia, jonka osapuolet ovat: Bild.T-Online.de AG & Co. KG ja Präsident des Deutschen Patent- und Markenamts
   (Asia C-39/08)
   (2008/C 107/18)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundespatentgericht
   Pääasian asianosaiset
   Bild.T-Online.de AG & Co. KG ja Präsident des Deutschen Patent- und Markenamts
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Edellytetäänkö 21.12.1988 annetun direktiivin 89/104/ETY (1) 3 artiklassa, että identtisiä tai samankaltaisia hakemuksia on kohdeltava samalla tavoin, jotta varmistetaan yhtäläiset kilpailuedellytykset?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko asiaa käsittelevä tuomioistuin velvollinen tarkastelemaan kilpailua vääristävää erilaista kohtelua koskevia konkreettisia viittauksia ja ottamaan viranomaisen samanlaisissa tapauksissa aiemmin tekemät päätökset huomioon tutkinnassa?

               3)

               Mikäli toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko asiaa käsittelevä tuomioistuin velvollinen ottamaan huomioon kilpailua vääristävää syrjintää koskevan kiellon 21.12.1988 annetun direktiivin 89/104/ETY 3 artiklaa tulkitessaan ja soveltaessaan, jos se on todennut tällaisen syrjinnän?

               4)

               Mikäli ensimmäiseen, toiseen ja kolmanteen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko kansallisella lainsäädännöllä mahdollistettava se, että kansallinen viranomainen on kilpailun vääristymisen välttämiseksi velvollinen aloittamaan virkansa puolesta virheellisesti rekisteröityjen tavaramerkkien mitätöintimenettelyn?

      (1)  EYVL L 40, s. 1.


title: Asia C-216/04: Yhteisöjen tuomioistuimen neljännen jaoston puheenjohtajan määräys  5.4.2006  (Consiglio di Staton (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — SABA Italia SpA v. Comune di Bolzano, SEAB SpA

text:
               29.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/29

         Yhteisöjen tuomioistuimen neljännen jaoston puheenjohtajan määräys 5.4.2006 (Consiglio di Staton (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — SABA Italia SpA v. Comune di Bolzano, SEAB SpA
   (Asia C-216/04) (1)

   (2006/C 178/48)

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 190, 24.7.2004.


title: Asia T-535/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.1.2015 – Vakoma v. SMHV – VACOM (VAKOMA) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin VAKOMA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön sanamerkki VACOM — Kannekirjelmä — Muotovaatimusten noudattamatta jättäminen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               9.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 81/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.1.2015 – Vakoma v. SMHV – VACOM (VAKOMA)
   (Asia T-535/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin VAKOMA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön sanamerkki VACOM - Kannekirjelmä - Muotovaatimusten noudattamatta jättäminen - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
   (2015/C 081/25)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Vakoma GmbH (Magdeburg, Saksa) (edustaja: asianajaja P. Kazzer)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Walicka)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: VACOM Vakuum Komponenten & Messtechnik GmbH (Jena, Saksa)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 1.8.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 908/2012-1), joka koskee VACOM Vakuum Komponenten & Messtechnik GmbH:n ja Vakoma GmbH.n välistä väitemenettelyä

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Vakoma GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 367, 14.12.2013.


title: Asia T-191/05: Viviane Le Mairen 10.5.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               23.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 182/41

         Viviane Le Mairen 10.5.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-191/05)
   (2005/C 182/77)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Viviane Le Maire, kotipaikka Evere (Belgia), on nostanut 10.5.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Gilles Bounéou ja Frédéric Frabetti, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               1.

               kumoaa 5.9.2004 tehdyn implisiittisen päätöksen, jolla komissio on kieltäytynyt myöntämästä kantajalle päivärahaa hänen aloitettuaan tehtävissään,

               2.

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tämän oikeudenkäynnin kantaja vastustaa nimittävän viranomaisen päätöstä kieltäytyä myöntämästä hänelle henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 10 artiklassa säädettyä päivärahaa. Kannekirjelmän liitteenä olevista asiakirjoista ilmenee, että kieltäytyminen oli perusteltu sillä, että mainitun säännöksen 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu 120 päivän kausi oli tässä tapauksessa päättynyt.
   Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa

               —

               henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 10 artiklan rikkomiseen, tämän säädöstekstin 1.5.2004 aikaisemmassa ja jälkeisessä muodossa, sikäli kuin hallinto asetti hänelle edellytyksiä, joista ei ollut säädetty tässä säännöksessä,

               —

               hyvän hallinnon, mielivaltaisen menettelyn ja toimivallan väärinkäytön kiellon periaatteiden loukkaamiseen, koska vastaaja on vaatinut kantajaa esittämään todisteet siitä, että hän on vuokrannut talon,

               —

               toimenpiteiden perusteluvelvollisuuden rikkomiseen,

               —

               yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteiden loukkaamiseen,

               —

               huolenpitovelvollisuuden rikkomiseen.


title: Yhdistetyt asiat C-210/11 ja C-211/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 18.7.2013 (Cour de cassationin (Belgia) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Belgian valtio v. Medicom SPRL (C-210/11), Maison Patrice Alard SPRL (C-211/11) (Ennakkoratkaisupyyntö — Kuudes arvonlisäverodirektiivi — 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohta ja 13 artiklan B kohdan b alakohta — Vähennysoikeus — Investointitavarat, jotka kuuluvat oikeushenkilöille ja jotka on luovutettu osittain oikeushenkilöiden johtajien yksityiseen käyttöön — Vuokraa ei makseta rahana, vaan se otetaan huomioon luontoisetuna tuloverotuksessa)

text:
               7.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 18.7.2013 (Cour de cassationin (Belgia) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Belgian valtio v. Medicom SPRL (C-210/11), Maison Patrice Alard SPRL (C-211/11)
   (Yhdistetyt asiat C-210/11 ja C-211/11) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohta ja 13 artiklan B kohdan b alakohta - Vähennysoikeus - Investointitavarat, jotka kuuluvat oikeushenkilöille ja jotka on luovutettu osittain oikeushenkilöiden johtajien yksityiseen käyttöön - Vuokraa ei makseta rahana, vaan se otetaan huomioon luontoisetuna tuloverotuksessa)
   2013/C 260/06
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Belgian valtio

      Vastaajat: Medicom SPRL (C-210/11), Maison Patrice Alard SPRL (C-211/11)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Cour de cassation (Belgia) — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan ja 13 artiklan B kohdan b alakohdan tulkinta — Vapautus arvonlisäverosta — Kiinteään omaisuuteen liittyvien palvelujen suorituksen käsite — Yrityksen liikeomaisuuteen kuuluvan kiinteistön yhden osan käyttö yrityksen johtajien ja heidän perheensä yksityisiin tarpeisiin, kun tällaisesta käytöstä ei ole maksettava vuokraa rahana vaan käytössä on kyse luontoisedusta — Vähennysoikeuden epääminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 10.4.1995 annetulla neuvoston direktiivillä 95/7/EY, 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohtaa ja 13 artiklan B kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että oikeushenkilölle kuuluvan kiinteistön osan luovuttamista oikeushenkilön johtajan yksityiskäyttöön ilman, että on sovittu, että edun saavat henkilöt maksavat kyseisen rakennuksen käytöstä vastikkeeksi rahana maksettavaa vuokraa, pidetään kyseisessä direktiivissä tarkoitettuna verosta vapautettuna kiinteän omaisuuden vuokrauksena, ja ettei sillä, että kiinteistön käyttöön luovuttamista on pidettävä kansallisen tuloverolainsäädännön nojalla edun saavien henkilöiden sääntömääräisten tehtävien suorittamiseen tai heidän työsopimukseensa perustuvana luontoisetuna, ole merkitystä tältä osin.

               2)

               Kuudennen direktiivin 77/388, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 95/7, 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohtaa ja 13 artiklan B kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että pääasioissa kyseessä olevien kaltaisissa tilanteissa sillä, onko yrityksen liikeomaisuuteen kokonaisuudessaan luettavan kiinteistön tai osan siitä luovuttaminen yhtiön johtajien, hallituksen jäsenten tai osakkaiden käyttöön välittömässä yhteydessä yrityksen liiketoimintaan, ei ole merkitystä ratkaistaessa, kuuluuko kyseinen käyttöön luovuttaminen jälkimmäisessä säännöksessä säädetyn verovapautuksen soveltamisalaan.

      (1)  EUVL C 211, 16.7.2011.


title: Asia C-584/11 P: Valitus, jonka Dow AgroSciences Ltd, Dow AgroSciences LLC, Dow AgroSciences, Dow AgroSciences Export, Dow Agrosciences BV, Dow AgroSciences Hungary kft, Dow AgroSciences Italia Srl, Dow AgroSciences Polska sp. z o.o., Dow AgroSciences Iberica, SA, Dow AgroSciences s.r.o., Dow AgroSciences Danmark A/S ja Dow AgroSciences GmbH ovat tehneet 23.11.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-475/07, Dow AgroSciences ym. v. komissio, 9.9.2011 antamasta tuomiosta

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/39

      Valitus, jonka Dow AgroSciences Ltd, Dow AgroSciences LLC, Dow AgroSciences, Dow AgroSciences Export, Dow Agrosciences BV, Dow AgroSciences Hungary kft, Dow AgroSciences Italia Srl, Dow AgroSciences Polska sp. z o.o., Dow AgroSciences Iberica, SA, Dow AgroSciences s.r.o., Dow AgroSciences Danmark A/S ja Dow AgroSciences GmbH ovat tehneet 23.11.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-475/07, Dow AgroSciences ym. v. komissio, 9.9.2011 antamasta tuomiosta
      (Asia C-584/11 P)
      (2012/C 25/74)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittajat: Dow AgroSciences Ltd, Dow AgroSciences LLC, Dow AgroSciences, Dow AgroSciences Export, Dow Agrosciences BV, Dow AgroSciences Hungary kft, Dow AgroSciences Italia Srl, Dow AgroSciences Polska sp. z o.o., Dow AgroSciences Iberica, SA, Dow AgroSciences s.r.o., Dow AgroSciences Danmark A/S, Dow AgroSciences GmbH (edustajat: avocat C. Mereu ja avocat K. Van Maldegem)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Valittajat vaativat unionin tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-475/07 antaman tuomion ja

                  —

                  kumoamaan trifluraliinin sisällyttämättä jättämisestä direktiivin 91/414 (1) liitteeseen I ja tätä ainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien peruuttamisesta 20.9.2007 tehdyn komission päätöksen 2007/629/EY (2) tai

                  —

                  toissijaisesti palauttamaan asian unionin yleiseen tuomioistuimeen ja

                  —

                  velvoittamaan vastapuolen korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut (unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet kulut mukaan lukien).

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Valittajat väittävät, että kun unionin yleinen tuomioistuin on hylännyt niiden vaatimuksen trifluraliinin sisällyttämättä jättämisestä direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I ja tätä ainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien peruuttamisesta 20.9.2007 tehdyn komission päätöksen 2007/629/EY kumoamisesta, se on rikkonut yhteisön oikeutta. Erityisesti valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt lukuisia virheitä tulkitessaan tosiseikkoja ja valittajien tilanteeseen sovellettavia oikeussääntöjä. Tämä on johtanut siihen, että se on tehnyt useita oikeudellisia virheitä erityisesti

                  —

                  koska se ei ole todennut, että esittelevä jäsenvaltio ja EFSA olivat pyytäneet valittajia toimittamaan lisätietoja asiakirja-aineiston selventämiseksi asetuksen N:o 451/2000 (3) 8 artiklan 5 kohdassa tarkoitetulla tavalla

                  —

                  koska se ei ole todennut, että komissio ei noudattanut asianmukaisesti sääntelymenettelyään, sellaisena kuin se on kuvattu neuvoston päätöksessä 1999/468 (4), ja koska se on todennut, että komissio ei ollut rikkonut neuvoston päätöksen 1999/468 5 artiklaa ja

                  —

                  koska se ei ole todennut, että komissio on arvioinut trifluraliinia sellaisilla kriteereillä, jotka eivät kuulu direktiivin 91/414 soveltamisalaan, mille merkityksellisissä oikeussäännöissä ei ole mitään perustaa ja näin ollen se on ylittänyt toimivaltansa.

            Näistä syistä valittajat väittävät, että unionin yleisen tuomioistuimen tuomio asiassa T-475/07 ja komission päätös 2007/629/EY on kumottava.

         (1)  EYVL L 230, s. 1.

         (2)  EUVL L 255, s. 42.

         (3)  EYVL L 55, s. 25.

         (4)  EYVL L 184, s. 23.


title: Asia T-520/12: Kanne 27.11.2012 — Pågen Trademark v. SMHV (gifflar)

text:
               2.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/22

         Kanne 27.11.2012 — Pågen Trademark v. SMHV (gifflar)
   (Asia T-520/12)
   2013/C 32/34
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Asianosaiset

      Kantaja: Pågen Trademark AB (Malmö, Ruotsi) (edustaja: asianajaja J. Norderyd)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan [18.9.2012] asiassa R 46/2012-2 tekemän päätöksen ja toteamaan, että yhteisön tavaramerkki nro 10 090 331 GIFFLAR (fig), jonka rekisteröintiä Pågen Trademark AB on hakenut, julkaistaan ja rekisteröidään, tai vaihtoehtoisesti velvoittamaan SMHV julkaisemaan ja rekisteröimään tavaramerkki

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, johon sisältyy sanaosa ”gifflar”, luokkiin 29, 30 ja 31 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 10 090 331

      Tutkijan päätös: Rekisteröintihakemuksen osittainen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet:

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohtaa on rikottu


title: Asia C-234/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Augstākā tiesa (Latvia) on esittänyt 12.5.2014 –Talsu novada pašvaldība ja Iepirkumu uzraudzības birojs v. SIA ”Ostas celtnieks”

text:
               7.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Augstākā tiesa (Latvia) on esittänyt 12.5.2014 –Talsu novada pašvaldība ja Iepirkumu uzraudzības birojs v. SIA ”Ostas celtnieks”
   (Asia C-234/14)
   2014/C 212/24
   Oikeudenkäyntikieli: latvia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Augstākā tiesa

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Talsu novada pašvaldība ja Iepirkumu uzraudzības birojs

      Vastapuoli: SIA ”Ostas celtnieks”

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (1) säännöksiä tulkittava siten, että niissä sallitaan hankintasopimuksen täyttämättä jättämiseen liittyvän riskin pienentämiseksi se, että hankintamenettelyn sääntöihin sisällytetään sääntö, jonka mukaan silloin, jos sopimuspuoleksi valitaan tarjoaja, joka vetoaa muiden yrittäjien voimavaroihin, tarjoajan on ennen hankintasopimuksen tekemistä tehtävä kumppanuussopimus (joka sisältää tiettyjä hankintamenettelyn säännöissä määrättyjä kohtia) tai perustettava avoin yhtiö kyseisten yrittäjien kanssa?

      (1)  EUVL L 134, s. 114.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 3 päivänä huhtikuuta 2003 asiassa C-116/01 (Raad van Staten esittämä ennakkoratkaisupyyntö), SITA EcoService Nederland BV, aiemmin Verol Recycling Limburg BV vastaan Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelĳke Ordening en Milieubeheer (Ympäristö – Jätteet – Asetus N:o 259/93 – Direktiivi 75/442/ETY – Monivaiheinen jätteiden käsittely – Jätteiden käyttö polttoaineena sementtiteollisuudessa ja palamisjätteiden käyttö raaka-aineena sementinvalmistuksessa – Luokittelu hyödyntämis- tai huolehtimistoimeksi – Käsite "käyttö pääasiassa polttoaineena tai muutoin energian tuottamiseksi")

text:
24.5.2003                FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 124/1
                                                                       I
                                                                (Tiedonantoja)
                                                        TUOMIOISTUIN
                                                               TUOMIOISTUIN
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                 2)     Kyseisen direktiivin 13 artiklan A kohdan otsikko ei sellaise-
                                                                                naan aseta rajoituksia kyseisessä säännöksessä säädetyille va-
                            (kuudes jaosto)                                      pautusmahdollisuuksille.
                    3 päivänä huhtikuuta 2003
                                                                          (1 ) EYVL C 176, 24.6.2000.
asiassa C-144/00 (Bundesgerichtshofin esittämä ennakko-
             ratkaisupyyntö), Matthias Hoffmann (1)
(Arvonlisävero – Kuudes direktiivi – Tietyille yleishyödylli-
sille toiminnoille myönnettävät vapautukset – Laitoksen
käsite – Luonnollisen henkilön suorittamat palvelut – Solis-                       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                 tin suorittamat kulttuuripalvelut)
                                                                                (viides jaosto)
                           (2003/C 124/01)
                                                                                3 päivänä huhtikuuta 2003
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                          asiassa C-116/01 (Raad van Staten esittämä ennakkoratkai-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen          supyyntö), SITA EcoService Nederland BV, aiemmin
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                    Verol Recycling Limburg BV vastaan Minister van Volks-
                                                                              huisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer (1)
Asiassa C-144/00, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on saatta-              (Ympäristö – Jätteet – Asetus N:o 259/93 – Direktiivi 75/
nut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsitel-            442/ETY – Monivaiheinen jätteiden käsittely – Jätteiden
täväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä          käyttö polttoaineena sementtiteollisuudessa ja palamisjättei-
olevassa rikosoikeudenkäynnissä, jossa vastaajana on Matthias             den käyttö raaka-aineena sementinvalmistuksessa – Luokit-
Hoffmann, ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihtovero-               telu hyödyntämis- tai huolehtimistoimeksi – Käsite ”käyttö
lainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäve-                pääasiassa polttoaineena tai muutoin energian tuottami-
rojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päi-                                                 seksi”)
vänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direk-
tiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 13 artiklan A kohdan                                            (2003/C 124/02)
1 alakohdan n alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin
(kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
ja J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari) sekä tuomarit R. Schint-
gen, V. Skouris, F. Macken ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasia-
mies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: johtava hallintovirkamies                 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
H. A. Rühl, on antanut 3.4.2003 tuomion, jonka tuomiolausel-                            tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
ma on seuraava:
1)     Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaista-        Asiassa C-116/01, jonka Raad van State (Alankomaat) on
       misesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen         saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
       määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun            käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
       kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan             vireillä olevassa asiassa SITA EcoService Nederland BV, aiem-
       A kohdan 1 alakohdan n alakohtaa on tulkittava siten, että         min Verol Recycling Limburg BV ja Minister van Volkshuisves-
       yksittäin esiintyviä solisteja ei ole rajattu ilmaisun ”muut       ting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer ennakkoratkaisun
       tunnustetut kulttuurilaitokset” ulkopuolelle.                      jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston
 ---pagebreak--- C 124/2                    FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                          24.5.2003
direktiivin 75/442/ETY (EYVL L 194, s. 39) tulkinnasta,                      haussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
sellaisena kuin tämä direktiivi on muutettuna 18.3.1991                      mioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-99/00, Samper vastaan
annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY (EYVL L 78,                     parlamentti, 3.5.2001 antaman tuomion (Kok. H. 2001, s. I-
s. 32) ja 24.5.1996 tehdyllä komission päätöksellä 96/350/EY                 A-111 ja II-507) kumoamista ja jossa valittajan vastapuolena
(EYVL L 135, s. 32), yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto),                on Ignacio Samper, Euroopan parlamentin virkamies, kotipaik-
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet                     ka Madrid (Espanja), (edustajanaan asianajaja E. Boigelot),
sekä tuomarit C. W. A. Timmermans, A. La Pergola (esittelevä                 yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
tuomari), P. Jann ja A. Rosas, julkisasiamies: F. G. Jacobs,                 nossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit
kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut                 C. W. A. Timmermans, A. La Pergola, P. Jann ja S. von Bahr
3.4.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                          (esittelevä tuomari), julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja:
                                                                             R. Grass, on antanut 3.4.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma
1)     Useasta erillisestä vaiheesta koostuvassa jätteiden käsittelypro-     on seuraava:
       sessissa luokittelu jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975
       annetussa neuvoston direktiivissä 75/442/ETY, sellaisena kuin
       se on muutettuna 18.3.1991 annetulla neuvoston direktiivillä          1)     Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
       91/156/ETY ja 24.5.1996 tehdyllä komission päätöksellä                       asiassa T-99/00, Samper vastaan parlamentti, 3.5.2001
       96/350/EY, tarkoitetuksi huolehtimis- tai hyödyntämistoimek-                 antama tuomio kumotaan.
       si on Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan
       yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkas-     2)     Asia palautetaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen,
       tamisesta 1 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston                        jotta se ratkaisisi Samperin vaatimukset Euroopan parlamentin
       asetuksen (ETY) N:o 259/93, sellaisena kuin se on muutettuna                 9.6.1999 Samperin uran uudelleen määrittämisestä tekemän
       20.1.1997 annetulla neuvoston asetuksella N:o 120/97,                        päätöksen kumoamisesta siltä osin kuin tässä päätöksessä
       soveltamiseksi tehtävä tarkastelemalla yksinomaan ensimmäistä                vahvistettiin, että Samperin ylennys palkkaluokkaan A 4 tuli
       toimea, jossa jätteitä käsitellään niiden siirron jälkeen.                   voimaan 1.1.1998.
2)     Poltettavien jätteiden lämpöarvo ei ole merkityksellinen arvioin-     3)     Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
       tiperuste sen määrittämiseksi, onko tämä toimi direktiivin 75/
       442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/
       156/ETY ja päätöksellä 96/350/EY, liitteessä II A ole-                (1 ) EYVL C 245, 1.9.2001.
       vassa D 10 kohdassa tarkoitettu huolehtimistoimi vai sen
       liitteessä II B olevassa R 1 kohdassa mainittu hyödyntämistoi-
       mi. Jäsenvaltiot voivat määritellä tähän liittyvät arviointiperus-
       teet edellyttäen, että nämä arviointiperusteet ovat kyseisessä
       direktiivissä vahvistettujen arviointiperusteiden mukaiset.
( 1) EYVL C 161, 2.6.2001.
                                                                             Euroopan yhteisöjen komission 17.2.2003 Espanjan ku-
                                                                                ningaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-70/03)
          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                              (viides jaosto)                                                            (2003/C 124/04)
                      3 päivänä huhtikuuta 2003
asiassa C-277/01 P, Euroopan parlamentti vastaan Ignacio                     Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.2.2003 Euroo-
                                Samper ( 1)                                  pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-
                                                                             kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksi-
(Valitus – Henkilöstö – Uran uudelleen määrittäminen –                       kön virkamiehet Isabel Martínez del Peral ja Miguel França, ja
                           Ansioiden vertailu)                               prosessiosoite on Luxemburgissa.
                            (2003/C 124/03)
                                                                             Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                       (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                             1.     toteaa, että koska Espanjan kuningaskunta ei ole saattanut
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                    kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä
                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                             huhtikuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/
                                                                                ETY ( 1) 5 artiklaa ja 6 artiklan 2 kohtaa kokonaan osaksi
                                                                                kansallista oikeusjärjestystään, se ei ole noudattanut pe-
Asiassa C-277/01 P, Euroopan parlamentti (asiamiehinään                             rustamissopimuksen ja kyseisten direktiivin mukaisia
H. von Hertzen ja D. Moore), jossa valittaja vaatii muutoksen-                      velvoitteitaan;


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 21 päivänä syyskuuta 1999 asiassa C-106/97 (College van Beroep voor het Bedrijfslevenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Dutch Antillian Dairy Industry Inc. ja Verenigde Douane-Agenten BV vastaan Rijksdienst voor de keuring van Vee en Vlees (Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatio - Alankomaiden Antilleilta peräisin olevan voin tuonti - Maitopohjaisia tuotteita koskevat terveyssäännöt - EY:n perustamissopimuksen 131 artikla (josta on muutettuna tullut EY 182 artikla), 132 artikla (josta on tullut EY 183 artikla) ja 136 ja 227 artikla (joista on muutettuina tullut EY 187 ja EY 299 artikla) - Direktiivi 92/46/ETY - Päätös 94/70/EY)

text:
C 366/8                  FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            18.12.1999
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   2. Direktiivin 92/46/ETY III luvun ja erityisesti 23 artiklan
                                                                                vaatimusten tarkastelu ei perustamissopimuksen 132 artiklan
                                                                                1 kohdan (josta on tullut EY 183 artiklan 1 kohta) ja
                   21 päivänä syyskuuta 1999                                     merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta Euroopan
                                                                                talousyhteisöön 25 päivänä heinäkuuta 1991 tehdyn neuvoston
                                                                                päätöksen 91/482/ETY 102 ja 103 artiklan huomioon ottaen
asiassa C-106/97 (College van Beroep voor het Bedrijfsle-                        ole paljastanut mitään seikkoja, jotka vaikuttaisivat sen pätevyy-
venin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Dutch Antillian                           teen.
Dairy Industry Inc. ja Verenigde Douane-Agenten BV
 vastaan Rijksdienst voor de keuring van Vee en Vlees (1)                   3. Direktiivin 92/46/ETY 23 artiklaa on tulkittava siten, että sitä
                                                                                sovelletaan merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta
(Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatio – Alanko-                         peräisin olevaan tuontiin, vaikka järjestelmää, joka kyseisessä
maiden Antilleilta peräisin olevan voin tuonti – Maitopohjai-                    direktiivissä säädetään jäsenvaltioiden välistä kauppaa varten, ei
sia tuotteita koskevat terveyssäännöt – EY:n perustamissopi-                     ole todellisuudessa vielä otettu käyttöön ja vaikka viejämaiden ja
muksen 131 artikla (josta on muutettuna tullut EY 182                            hyväksyttyjen laitosten luetteloita ei ole vielä hyväksytty kyseisessä
artikla), 132 artikla (josta on tullut EY 183 artikla) ja 136                    säännöksessä osoitetulla tavalla; koska tällaisia luetteloita ei
ja 227 artikla (joista on muutettuina tullut EY 187 ja EY                        ole laadittu pätevästi kyseisessä säännöksessä olevalla tavalla,
  299 artikla) – Direktiivi 92/46/ETY – Päätös 94/70/EY)                         väliaikaisesta luettelosta kolmansista maista, joista jäsenvaltiot
                                                                                sallivat raakamaidon, lämpökäsitellyn maidon ja maitopohjais-
                                                                                ten tuotteiden tuonnin, 31 päivänä tammikuuta 1994 tehty
                          (1999/C 366/12)                                        komission päätös 94/70/EY on pätemätön.
                                                                            (1) EYVL C 142, 10.5.1997.
                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-106/97, jonka College van Beroep voor het Bedrijfs-                        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
leven (Alankomaat) on saattanut EY:n perustamissopimuksen
177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa                                    21 päivänä syyskuuta 1999
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Dutch Antillian
Dairy Industry Inc. ja Verenigde Douane-Agenten BV vastaan
Rijksdienst voor de keuring van Vee en Vlees, Nederlandse                   asiassa C-219/97 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä
Antillenin osallistuessa asian käsittelyyn, ennakkoratkaisun                ennakkoratkaisupyyntö), Maatschappij Drijvende Bokken
raakamaidon, lämpökäsitellyn maidon ja maitopohjaisten tuot-                BV vastaan Stichting Pensioenfonds voor de Vervoer- en
teiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevista ter-                                         Havenbedrijven (1)
veyssäännöistä 16 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston
direktiivin 92/46/ETY (EYVL L 268, s. 1) III luvun ja erityisesti           (Pakollinen kuuluminen toimialakohtaiseen eläkejärjestel-
23 artiklan tulkinnasta ja pätevyydestä sekä väliaikaisesta                 mään – Yhteensoveltuvuus kilpailusääntöjen kanssa – Toi-
luettelosta kolmansista maista, joista jäsenvaltiot sallivat raaka-               mialakohtaisen eläkekassan määrittely yritykseksi)
maidon, lämpökäsitellyn maidon ja maitopohjaisten tuotteiden
tuonnin, 31 päivänä tammikuuta 1994 tehdyn komission
päätöksen 94/70/EY (EYVL L 36, s. 5) pätevyydestä, yhteisöjen                                          (1999/C 366/13)
tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́-
guez Iglesias, jaoston puheenjohtaja P. J. G. Kapteyn sekä
tuomarit J. C. Moitinho de Almeida, C. Gulmann, J. L. Murray,                                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
D. A. O. Edward, H. Ragnemalm, L. Sevón (esittelevä tuomari)
ja M. Wathelet, julkisasiamies: A. La Pergola, kirjaaja: johta-
va hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut
21.9.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                        (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
1. Raakamaidon, lämpökäsitellyn maidon ja maitopohjaisten tuot-
    teiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevista ter-            Asiassa C-219/97, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alanko-
    veyssäännöistä 16 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston              maat) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
    direktiivin 92/46/ETY III luvun säännöksiä on tulkittava siten,         (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistui-
    että niitä sovelletaan tällaisten tuotteiden saattamiseen yhteisön      men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui-
    markkinoille, jotka ovat peräisin merentakaisista maista ja             messa vireillä olevassa asiassa Maatschappij Drijvende Bokken
    merentakaisilta alueilta, kuten Alankomaiden Antilleilta.               B. V. vastaan Stichting Pensioenfonds voor de Vervoer- en


title: Asia C-426/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italia) on esittänyt 18.9.2014 — Heart Life Croce Amica Srl v. Regione Piemonte

text:
               1.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 431/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italia) on esittänyt 18.9.2014 — Heart Life Croce Amica Srl v. Regione Piemonte
   (Asia C-426/14)
   (2014/C 431/21)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Heart Life Croce Amica Srl

      Vastaaja: Regione Piemonte

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Katsooko unionin tuomioistuin, että julkisia hankintoja koskeva unionin oikeus – nyt käsiteltävässä asiassa, jossa on kyse kilpailuttamattomista sopimuksista, vapaata kilpailua, syrjintäkieltoa, avoimuutta ja suhteellisuutta koskevat yleiset periaatteet – ovat esteenä kansallisille säännöksille, joissa sallitaan se, että sairaankuljetuspalveluja koskevat hankintasopimukset tehdään suoraan vapaaehtoisjärjestöjen kanssa pääsääntöisesti siten, että työsuoritukset ovat vastikkeettomia ja että maksulla korvataan todelliset kustannukset?

               2)

               Jos tällaista sopimuksen tekemistapaa pidetään unionin oikeuden mukaisena, katsooko unionin tuomioistuin, että käsitteen ”pelkkä todellisten kustannusten korvaaminen” piiriin voivat kuulua myös vapaaehtoisjärjestön tavanomaisesti harjoittamaan toimintaan liittyvät ”välilliset ja yleiset kustannukset”, kuten palvelun suorittamiseen käytettävien välineiden kunnossapito, työntekijöiden ateriat, hallintohenkilökunnan ja suoritettavista palveluista vastaavan hallintokoordinaattorin palkat sekä kustannukset tarpeellisista puhelin- ja radiopuhelinyhteyksistä sairaankuljetuspalvelujen operatiivisen keskusyksikön ja kenttäyksilöiden välillä?