title: Asia C-401/00: Euroopan yhteisöjen komission 3.11.2000 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 355/18                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          9.12.2000
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-            Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin:                                                                     tuin
                                                                          –      toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudat-
–     toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut haitallis-               tanut jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun
      ten aineiden ja tuotteiden suurimmista sallituista pitoi-                  neuvoston direktiivin 75/442/ETY (1), sellaisena kuin se
      suuksista rehuissa annetun neuvoston direktiivin                           on muutettuna 18.3.1991 annetulla neuvoston direktii-
      74/63/ETY muuttamisesta 7 päivänä helmikuuta 1997                          villä 91/156/ETY (2) ja 12.12.1991 annetulla neuvoston
      annetun komission direktiivin 97/8/EY (1) 2 artiklan mu-                   direktiivillä 91/689/ETY (3), 7 artiklan, vaarallisista jätteis-
      kaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä                  tä 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston
      määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttä-                  direktiivin 91/689/ETY 6 artiklan sekä pakkauksista ja
      miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,                        pakkausjätteistä 20 päivänä joulukuuta 1994 annetun
                                                                                Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
                                                                                94/62/ETY (4) 14 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska
–     velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-                     Luxemburgin toimivaltaiset viranomaiset eivät ole laati-
      tikulut.                                                                   neet jätehuoltosuunnitelmia kaikkien jätteiden osalta,
                                                                                vaaralliset jätteet ja pakkausjätteet mukaan lukien, tai
                                                                                toissijaisesti vaikka kyseiset suunnitelmat olisi laadittu,
                                                                                eivät ole ilmoittaneet niitä komissiolle, ja
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          –      velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan
                                                                                oikeudenkäyntikulut.
EY 249 artikla (entinen EY:n perustamissopimuksen 189 ar-
tikla), jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulok-          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
seen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, sisältää
implisiittisesti jäsenvaltioille asetetun velvollisuuden noudattaa
direktiiveissä asetettuja määräaikoja. Tämä määräaika päättyi             EY 249 artiklassa (entinen EY:n perustamissopimuksen
30.6.1998, eikä Ranskan tasavalta ole antanut komission                   189 artikla), jonka mukaan direktiivi velvoittaa jokaista jäsen-
vaatimuksissa mainittuja direktiivin noudattamisen edellyttä-             valtiota saavutettavaan tulokseen nähden, jäsenvaltiot velvoite-
miä säännöksiä.                                                           taan implisiittisesti noudattamaan direktiiveissä asetettuja täy-
                                                                          täntöönpanon määräaikoja. Tämä määräaika päättyi ilman,
                                                                          että Luxemburgin suurherttuakunta oli pannut täytäntöön
                                                                          komission vaatimuksissa mainittujen direktiivien noudattami-
                                                                          sen edellyttämiä säännöksiä.
(1) EYVL L 48, 19.2.1997, s. 30.
                                                                          ( 1) EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39.
                                                                          ( 2) EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32.
                                                                          ( 3) EYVL L 377, 31.12.1991, s. 20.
                                                                          ( 4) EYVL L 365, 31.12.1994, s. 10.
Euroopan yhteisöjen komission 3.11.2000 Luxemburgin                                  Asian C-271/98 (1) poistaminen rekisteristä
          suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
                                                                                (2000/C 355/37)
                          (Asia C-401/00)
                                                                          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 12.7.2000
                                                                          antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                          (2000/C 355/36)                                 tu asia C-271/98 (Juzgado de Primera Instancia No 35:n,
                                                                          Barcelona, esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Salvat Editores
                                                                          SA vastaan José Antonio Serrano Garrido.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 3.11.2000 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-
herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellisen                 (1) EYVL C 278, 5.9.1998.
osaston virkamies Roland Tricot ja prosessiosoite Luxembur-
gissa c/o oikeudellisen osaston virkamies Carlos Gómez de la
Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.


title: Asia T-159/04: Davide Rovettan 24.4.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               10.7.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/13

         Davide Rovettan 24.4.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-159/04)
   (2004/C 179/25)
   Oikeudenkäytikieli: italia
   Davide Rovetta, edustajanaan asianajaja Maurizio Gambardella, on nostanut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa 24.4.2004 kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa 14.5.2003 tehdyn lopullisen päätöksen, jolla kantajan palkkaluokaksi vahvistettiin B5/3, ja jolla hylättiin kantajan pyyntö nro D/77/03 tulla nimitetyksi palkkaluokkaan B4;

               —

               kumoaa päätöksen, jolla hylätään pyyntö saada tutustua asiaa käsitelleen pariteettikomitean asiakirjoihin, ja joka sisältyy valitukseen nro R/563/03 annettuun vastaukseen;

               —

               määrää riidanalaisesta päätöksestä kantajalle aiheutuneesta aineettomasta vahingosta yhden euron suuruisen symbolisen korvauksen;

               —

               velvoittaa komission suorittamaan kantajalle taannehtivasti hänen palvelukseenottamisestaan lukien erotuksen, joka hänelle olisi maksettu, jos hänet olisi nimitetty palkkaluokkaan B4, siten kuin nimittävä viranomainen siitä päättää;

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut tässä oikeusasteessa.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Davide Rovetta, joka on verotuksen ja tulliliiton pääosaston virkamies, pyysi koeaikansa päätyttyä nimittävää viranomaista nimittämään hänet henkilöstösääntöjen 31 artiklan nojalla ylempään palkkaluokkaan B4. Hän totesi pyynnössään, että hänet oli palkattu hoitamaan myös juristin tehtäviä verotuksen ja tulliliiton pääosaston yksikössä A3 ”oikeusasiat ja yhteisön säännösten soveltamisen valvonta”.
   Saatuaan nimittävän viranomaisen kieltävän vastauksen ja kun hänet oli nimitetty palkkaluokkaan B5/3, hän teki tästä päätöksestä henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mukaisen valituksen, joka hylättiin nimenomaisella hylkäävällä päätöksellä.
   Kantaja vaatii kanteessaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan kyseisen valituksesta tehdyn päätöksen, palkkaluokkaan nimittämistä koskevan päätöksen, samoin kuin hylkäävän päätöksen hänen pyyntöönsä saada tutustua asiaa käsitelleen pareteettikomitean asiakirjoihin.
   Kantaja katsoo, että näissä päätöksissä on rikottu henkilöstösääntöjen 25 ja 31 artiklaa, yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiaan liittyvää oikeuskäytäntöä ja olennaisia menettelymääräyksiä, ja että niistä puuttuvat perustelut ja niissä on tehty ilmeinen arviointivirhe. Hän toteaa tämän osalta lisäksi, että esillä olevassa asiassa ei ole sovellettu palkkaluokkien määrittämisestä vuonna 1983 tehtyä peruspäätöstä, sellaisena kuin tämä päätös on 7.2.1996 tehdyllä päätöksellä muutettuna.
   Lopuksi kantaja toteaa, että nimittävän viranomaisen valtuuksien delegoimisjärjestelmä palkkaluokkien vahvistamisen osalta on lainvastainen, sekä väittää, että suhteellisuusperiaatteen, avoimuusperiaatteen ja hyvän hallinnon periaatteita on loukattu.


title: Asia T-335/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.9.2016 – Universal Protein Supplements v. EUIPO (kehonrakentajan siluetti) (EU-tavaramerkki — Hakemus kehonrakentajan siluettia esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               14.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 419/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.9.2016 – Universal Protein Supplements v. EUIPO (kehonrakentajan siluetti)
   (Asia T-335/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus kehonrakentajan siluettia esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))
   (2016/C 419/49)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Universal Protein Supplements Corp. (New Brunswick, New Jersey, Yhdysvallat) (edustajat: S. Malynicz, QC)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: H. O’Neill ja A. Folliard-Monguiral)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 6.3.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2958/2014-5), joka koskee hakemusta kehonrakentajan siluettia esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Universal Protein Supplements Corp. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 279, 24.8.2015.


title: Asia C-229/07: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 21.1.2008 (Tribunal administratif de Parisin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Diana Mayeur v. Ministère de la santé et des solidarités (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta — Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 23 artikla — Sijoittautumisvapaus — Tutkintotodistusten, muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen ja työkokemuksen tunnustaminen — Sellaisen kolmannen valtion kansalaisen asema, jolla on kolmannen valtion myöntämä ja jäsenvaltion hyväksymä lääketieteen tutkintotodistus ja joka haluaa hankkia luvan harjoittaa lääkärin ammattiaan toisessa jäsenvaltiossa, jossa hän asuu laillisesti puolisonsa, joka on tämän toisen jäsenvaltion kansalainen, kanssa)

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/10

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 21.1.2008 (Tribunal administratif de Parisin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Diana Mayeur v. Ministère de la santé et des solidarités
   (Asia C-229/07) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta - Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 23 artikla - Sijoittautumisvapaus - Tutkintotodistusten, muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen ja työkokemuksen tunnustaminen - Sellaisen kolmannen valtion kansalaisen asema, jolla on kolmannen valtion myöntämä ja jäsenvaltion hyväksymä lääketieteen tutkintotodistus ja joka haluaa hankkia luvan harjoittaa lääkärin ammattiaan toisessa jäsenvaltiossa, jossa hän asuu laillisesti puolisonsa, joka on tämän toisen jäsenvaltion kansalainen, kanssa)
   (2008/C 92/17)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunal administratif de Paris
   Asianosaiset

      Kantaja: Diana Mayeur

      Vastaaja: Ministère de la santé et des solidarités
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal administratif de Paris — Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY (EUVL L 158, s. 77) — Tutkintojen vastavuoroinen tunnustaminen ja sijoittautumisvapaus — Velvollisuus ottaa huomioon kaikki tutkintotodistukset, todistukset ja muut muodollista kelpoisuutta osoittavat asiakirjat sekä asianomaisen merkityksellinen työkokemus — Sellaisen kolmannen valtion kansalaisen asema, jolla on kolmannen valtion myöntämä ja jäsenvaltion hyväksymä lääketieteen tutkintotodistus ja joka haluaa hankkia luvan harjoittaa lääkärin ammattiaan toisessa jäsenvaltiossa, jossa hän asuu laillisesti puolisonsa, joka on yhteisön kansalainen, kanssa
   Määräysosa
   Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 23 artikla ei ole esteenä sille, että jäsenvaltio epää kolmannen maan kansalaista, joka on sellaisen yhteisön kansalaisen puoliso, joka ei ole käyttänyt oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen, oikeuden vedota tutkintotodistusten vastavuoroista tunnustamista ja sijoittautumisvapautta koskeviin yhteisön sääntöihin, eikä sillä velvoiteta jäsenvaltion, jolta säännellyn ammatin harjoittamista koskevaa lupaa haetaan, toimivaltaisia viranomaisia ottamaan huomioon kaikkia tutkintotodistuksia, todistuksia ja muita muodollista kelpoisuutta osoittavia asiakirjoja, vaikka ne olisi hankittu Euroopan unionin ulkopuolella, ainakin siitä lähtien, kun ne on tunnustettu toisessa jäsenvaltiossa, sekä asianomaisen merkityksellistä työkokemusta, vertaamalla näistä asiakirjoista ilmenevää pätevyyttä ja tätä kokemusta kansallisessa lainsäädännössä edellytettyihin tietoihin ja taitoihin.

      (1)  EUVL C 155, 7.7.2007.


title: Asia C-297/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 19.9.2013 (Amtsgericht Laufenin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rikosoikeudenkäynnit Gjoko Fileviä ja Adnan Osmania vastaan (Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue — Laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttaminen — Direktiivi 2008/115/EY — 11 artiklan 2 kohta — Palauttamispäätös, johon on liitetty maahantulokielto — Maahantulokiellon enimmäiskesto on lähtökohtaisesti viisi vuotta — Kansallinen säännöstö, jonka mukaan maahantulokiellon kestoa ei rajoiteta, jos rajoitusta ei ole haettu — 2 artiklan 2 kohdan b alakohta — Kolmansien maiden kansalaiset, jotka on rikosoikeudellisena seuraamuksena tai rikosoikeudellisen seuraamuksen johdosta määrätty palautettavaksi — Direktiivin soveltamatta jättäminen)

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/31

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 19.9.2013 (Amtsgericht Laufenin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rikosoikeudenkäynnit Gjoko Fileviä ja Adnan Osmania vastaan
   (Asia C-297/12) (1)

   (Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttaminen - Direktiivi 2008/115/EY - 11 artiklan 2 kohta - Palauttamispäätös, johon on liitetty maahantulokielto - Maahantulokiellon enimmäiskesto on lähtökohtaisesti viisi vuotta - Kansallinen säännöstö, jonka mukaan maahantulokiellon kestoa ei rajoiteta, jos rajoitusta ei ole haettu - 2 artiklan 2 kohdan b alakohta - Kolmansien maiden kansalaiset, jotka on rikosoikeudellisena seuraamuksena tai rikosoikeudellisen seuraamuksen johdosta määrätty palautettavaksi - Direktiivin soveltamatta jättäminen)
   2013/C 344/53
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Laufen

      Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

   Gjoko Filev ja Adnan Osmani

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Amtsgericht Laufen — Jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY (EUVL L 348, s. 98) 2 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja 11 artiklan 2 kohdan tulkinta — Palauttamispäätökseen liitetty kielto saapua jäsenvaltion alueelle — Kiellon enimmäiskesto — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään ulkomaalaisten, joille on annettu karkotuspäätös, osalta kestoltaan rajoittamattomasta kiellosta saapua jäsenvaltion alueelle ja asetetaan seuraamukseksi kiellon rikkomisesta sakko tai enintään kolmen vuoden vankeusrangaistus — Direktiivi on pantu täytäntöön säädetyn määräajan jälkeen — Direktiivin säännösten välitön oikeusvaikutus — Kansallisessa lainsäädännössä säädetty mahdollisuus hakea kiellon vaikutusten ajallista rajoittamista — Tällaisessa tapauksessa viiteen vuoteen rajoitettu maahantulokielto sillä edellytyksellä, että henkilöä ei ole tuomittu rikoksesta eikä hän ole uhka yleiselle järjestykselle ja turvallisuudelle — Kolmansien valtioiden kansalaiset, joille on annettu karkotuspäätös yli viisi vuotta aikaisemmin

      Tuomiolauselma

               1)

               Jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY 11 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä ulkomaalaisten oleskelusta, työskentelystä ja kotouttamisesta liittotasavallan alueella annetun lain (Gesetz über den Aufenthalt, die Erwerbstätigkeit und die Integration von Ausländern im Bundesgebiet) 11 §:n 1 momentin kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jonka mukaan maahantulokiellon kestoa voidaan rajoittaa vain asianomaisen kolmannen maan kansalaisen tällaista rajoittamista koskevasta hakemuksesta.

               2)

               Direktiivin 2008/115 11 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että jäsenvaltion alueelle tuloa ja siellä oleskelua koskevan kiellon, joka on määrätty yli viisi vuotta ennen asianomaisen kolmannen maan kansalaisen kyseiselle alueelle paluun päivää tai mainitun direktiivin täytäntöönpanosta annetun kansallisen säännöstön voimaantulopäivää, rikkominen johtaa rikosoikeudelliseen seuraamukseen, paitsi jos kyseinen kansalainen on vakava uhka yleiselle järjestykselle, yleiselle turvallisuudelle tai valtion turvallisuudelle.

               3)

               Direktiiviä 2008/115 on tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion säännökselle, jonka mukaan karkottamis- tai maastapoistamistoimenpidettä, joka on toteutettu vähintään viisi vuotta ennen päivän, johon mennessä kyseinen direktiivi olisi pitänyt panna täytäntöön, ja päivän, jona se on pantu täytäntöön, välistä ajanjaksoa, voidaan käyttää myöhemmin uudestaan rikosoikeudellisen menettelyn perusteena, kun mainittu toimenpide perustui kyseisen direktiivin 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuun rikosoikeudelliseen seuraamukseen ja kun kyseinen jäsenvaltio on käyttänyt mainitussa säännöksessä säädettyä mahdollisuutta.

      (1)  EUVL C 250, 18.8.2012.


title: Asia T-471/17: Kanne 28.7.2017 – Edison v. EUIPO (EDISON)

text:
               18.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 309/39

         Kanne 28.7.2017 – Edison v. EUIPO (EDISON)
   (Asia T-471/17)
   (2017/C 309/52)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Edison SpA (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat F. Boscariol de Roberto, D. Martucci ja I. Gatto)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”EDISON” – Rekisteröintihakemus nro 3 315 991

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 28.4.2017 asiassa R 1355/2016-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperuste

   Sähkön jättäminen luokan 4 ulkopuolelle virheellisesti sillä perusteella, ettei se kuulu Nizzan luokituksen kahdeksannen painoksen mukaisiin tavaroihin ”polttoaineet (myös moottoreita varten) ja valaistusaineet”.


title: Asia C-267/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 5.5.2011 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Pääomien vapaa liikkuvuus — EY 56 artikla ja ETA-sopimuksen 40 artikla — Rajoitukset — Välitön verotus — Ulkomailla asuvat verovelvolliset — Velvollisuus nimetä veroedustaja)

text:
               25.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 186/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 5.5.2011 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-267/09) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Pääomien vapaa liikkuvuus - EY 56 artikla ja ETA-sopimuksen 40 artikla - Rajoitukset - Välitön verotus - Ulkomailla asuvat verovelvolliset - Velvollisuus nimetä veroedustaja)
   2011/C 186/03
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: R. Lyal ja G. Braga da Cruz)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta (asiamies: L. Inez Fernandes)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Espanjan kuningaskunta (asiamies: M. Muñoz Pérez)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 18 ja EY 56 artiklan rikkominen — Ulkomailla asuville verovelvollisille asetettu velvollisuus nimetä veroedustaja

      Tuomiolauselma

               1)

               Portugalin tasavalta ei ole noudattanut EY 56 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on antanut ja pitänyt voimassa luonnollisten henkilöiden tuloverosta annetun lain (Código do Imposto sobre o Rendimento das Pessoas Singulares) 130 §:ää, jossa edellytetään, että ulkomailla asuvat verovelvolliset nimeävät veroedustajan Portugalissa, kun ne saavat tuloa, josta on jätettävä veroilmoitus.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan kolme neljäsosaa oikeudenkäyntikuluista. Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan jäljelle jäävä yksi neljäsosa oikeudenkäyntikuluista.

               4)

               Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 220, 12.9.2009.


title: Asia F-102/10: Kanne 18.10.2010 — Geradon v. neuvosto

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/64

         Kanne 18.10.2010 — Geradon v. neuvosto
   (Asia F-102/10)
   ()
   2011/C 30/125
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Félix Geradon (Sint Pieters Leeuw, Belgia) (edustajat: asianajajat A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1296/2009, joka on annettu 23.12.2009, perusteella suoritetun virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden vuosittaisen mukautuksen yhteydessä kantajan palkan tarkistuksesta ajanjaksolla heinäkuusta joulukuuhun 2009 laaditun laskelman ja tammikuusta 2010 lukien laadittujen palkkalaskelmien kumoaminen.

      Vaatimukset

               —

               5.7.2010 tehty neuvoston päätös, jolla hylätään kantajan valitus palkan tarkistuksesta ajanjaksolla heinäkuusta joulukuuhun 2009 laaditusta laskelmasta ja tammikuusta 2010 lukien laadituista palkkalaskelmista, on kumottava;

               —

               neuvoston päätökset, jotka koskevat palkan tarkistuksesta ajanjaksolla heinäkuusta joulukuuhun 2009 laadittua laskelmaa ja tammikuusta 2010 lukien laadittuja palkkalaskelmia, on kumottava tarvittavilta osin;

               —

               neuvosto on velvoitettava maksamaan kantajalle viivästyneet palkan osat korkoineen;

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-189/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.1.2016 – TMG Landelijke Media ja Willems v. komissio (Mahdollisuus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Alankomaiden viranomaisten ja komission välinen kirjeenvaihto unionin talousarvioon sisältyvän Alankomaiden jäsenmaksuosuuden vuosittaisesta tarkistamisesta bruttokansantuotteen perusteella — Asiakirjoihin tutustumista koskevan mahdollisuuden epääminen osittain — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               14.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 98/44

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.1.2016 – TMG Landelijke Media ja Willems v. komissio
   (Asia T-189/15) (1)

   ((Mahdollisuus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Alankomaiden viranomaisten ja komission välinen kirjeenvaihto unionin talousarvioon sisältyvän Alankomaiden jäsenmaksuosuuden vuosittaisesta tarkistamisesta bruttokansantuotteen perusteella - Asiakirjoihin tutustumista koskevan mahdollisuuden epääminen osittain - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2016/C 098/58)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantajat: TMG Landelijke Media BV (Amsterdam, Alankomaat) ja Menzo Willems (Voorburg, Alankomaat) (edustajat: asianajajat R. S. Le Poole ja L. Broers)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Clotuche-Duvieusart ja F. Ronkes Agerbeek)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota 17.2.2015 tehty komission päätös, jossa Menzo Willemsiltä evätään osittain mahdollisuus tutustua asiakirjoihin, jotka koskevat komission ja Alankomaiden viranomaisten välistä kirjeenvaihtoa Euroopan unionin talousarvioon sisältyvän Alankomaiden jäsenmaksuosuuden vuosittaisesta tarkistamisesta.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan TMG Landelijke Media BV:n ja Menzo Willemsin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 190, 8.6.2015.


title: Asia T-110/10: Kanne 8.3.2010 — Insula v. komissio

text:
               22.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/40

         Kanne 8.3.2010 — Insula v. komissio
   (Asia T-110/10)
   2010/C 134/68
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Conseil scientifique international pour le développement des îles (Insula) (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajaja J.-D. Simonet ja asianajaja P. Marsal)

      Vastaaja: Euroopan unionin komissio

      Vaatimukset

               —

               kanne on otettava tutkittavaksi ja se on todettava perustelluksi

               —

               on todettava, että komission vaatimus, joka koskee 84 120 euron palauttamista, on perusteeton ja näin ollen komissio on velvoitettava antamaan 84 120 euron suuruinen hyvityslasku

               —

               on todettava, että kanne on kirjallista ja suullista käsittelyä varten yhdistettävä asiaan T-366/09, koska kysymyksessä olevat kanteet liittyvät toisiinsa

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii välityslausekkeeseen perustuvalla kanteellaan unionin yleistä tuomioistuinta toteamaan, että 28.1.2010 päivätty veloitusilmoitus, jolla komissio vaatii kantajalle maksettujen ennakkojen palauttamista OLAF:in tarkastuskertomuksen perusteella, ei ole tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä energian, ympäristön ja kestävän kehityksen alalla koskevan erityisohjelman puitteissa tehdyn EL HIERRO (NNE5/2001/950)-sopimuksen lausekkeiden mukainen.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.
   Ensimmäisellä perusteellaan kantaja kiistää sen, että komissio voisi vaatia OLAF:in vuoden 2005 tarkastukseen perustuvaa saatavaa maksettavaksi.
   Toisella perusteellaan kantaja vetoaa siihen, että komissio on antaessaan uuden veloitusilmoituksen rikkonut sopimusvelvoitteitaan, joiden mukaan komissio ei voi pyytää täydentäviä tositteita kuuden vuoden kuluttua viimeisestä Insulalle suoritetusta maksusta ja ilman asiaa koskevaa ilmoitusta sopimuksen mukaisessa määräajassa.


title: Asia C-263/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 30.3.2006 — Carboni e Derivati s.r.l. v. Ministero dell'Economia e delle Finanze ja Riunione Adriatica di Sicurtà s.p.a.

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 30.3.2006 — Carboni e Derivati s.r.l. v. Ministero dell'Economia e delle Finanze ja Riunione Adriatica di Sicurtà s.p.a.
   (Asia C-263/06)
   (2006/C 224/36)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Corte suprema di cassazione
   Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Carboni e Derivati s.r.l.

      Vastapuolet: Ministero dell'Economia e delle Finanze ja Riunione Adriatica di Sicurtà s.p.a.
   Ennakkoratkaisukysymys
   Voiko tulliviranomainen yhteisön tullioikeuden periaatteiden mukaan komission päätöksessä 67/94/EHTY (1) tarkoitetun kaltaista polkumyyntitullia soveltaessaan käyttää perustana samojen tavaroiden aikaisemmasta kuin siitä myynnistä maksettua hintaa, jonka perusteella tulli-ilmoitus on annettu, kun ostaja on yhteisön toimija tai myynti on kuitenkin tapahtunut tavaroiden tuomiseksi yhteisöön?

      (1)  EYVL L 32, s. 44.


title: Asia C-14/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 15.1.2014 – X v. Staatssecretaris van Financiën

text:
               28.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 15.1.2014 – X v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-14/14)
   2014/C 129/12
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: X

      Vastapuoli: Staatssecretaris van Financiën

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko käsiteltävän kaltaisessa tapauksessa, jossa lähdevaltio on pidättänyt osingonjaosta osinkoveroa, ulkomailla asuvan ja maassa asuvan vertailu ulotettava SEUT 63 artiklan soveltamista varten myös osinkotuloista kannettavaan tuloveroon, josta osinkovero hyvitetään maassa asuvien osalta?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko arvioitaessa sitä, onko ulkomailla asuvan todellinen verorasitus suurempi kuin Alankomaissa asuvan verorasitus, verrattava ulkomailla asuvalta pidätettyä alankomaalaista osinkoveroa ja Alankomaissa asuvan maksettavaksi tulevaa alankomaalaista tuloveroa, joka lasketaan laskennallisesta tulosta, joka voidaan kohdistaa alankomaalaisista yhtiöistä omistettujen sijoitusosuuksien kokonaisomistukseen osinkojen saantivuonna, vai edellytetäänkö unionin oikeudessa, että jokin muu vertailuperuste on otettava huomioon? Onko vertailussa otettava huomioon Alankomaissa asuvaan sovellettavat varojen verovapautukset, ja jos on, niin missä laajuudessa (ks. asia C-181/12, Welte, tuomio 17.10.2013 [– –])?

               3)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko sen arvioinnissa, neutralisoidaanko mahdollisesti syrjivä lähdevero pätevästi lähdevaltion kaksinkertaisen verotuksen estämiseksi tekemällä sopimuksella, riittävää, että i) tässä verosopimuksessa määrätään veronalennuksesta asuinvaltiossa lähdeveron hyvityksen avulla ja että, vaikka tämä mahdollisuus ei ole ehdoton, ii) konkreettisessa tapauksessa asuinvaltion myöntämä veronalennus neutralisoi kokonaan lähdeveron syrjivän osuuden, koska vero kannetaan vain saadun osingon nettomäärästä?


title: Asia C-477/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 5.9.2013 — Eintragungsausschuss bei der Bayerischen Architektenkammer v. Hans Angerer

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/46

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 5.9.2013 — Eintragungsausschuss bei der Bayerischen Architektenkammer v. Hans Angerer
   (Asia C-477/13)
   2013/C 344/79
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesverwaltungsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja, muutoksenhakuasian vastapuoli ja Revision-valittajan vastapuoli: Eintragungsausschuss bei der Bayerischen Architektenkammer

      Vastaaja, muutoksenhakuasian valittaja ja Revision-valittaja: Hans Angerer

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

                           a)

                           Ovatko direktiivin (1) 10 artiklassa tarkoitetut ”erityiset ja poikkeukselliset syyt” sellaisia olosuhteita, jotka määritellään jäljempänä olevissa tapausryhmissä (a-g alakohta), vai onko näiden olosuhteiden oltava lisäksi ”erityisiä ja poikkeuksellisia syitä”, joiden vuoksi hakija ei täytä direktiivin III osaston II ja III luvussa mainittuja edellytyksiä?

                           b)

                           Millaisia ”erityisten ja poikkeuksellisten syiden” on oltava viimeksi mainitussa tapauksessa? Onko kyse oltava henkilökohtaisista — esimerkiksi hakijan elämänvaiheisiin liittyvistä — syistä, joiden vuoksi siirtotyöläinen ei poikkeuksellisesti täytä direktiivin III osaston III luvun mukaisia koulutuksensa automaattisen tunnustamisen edellytyksiä?

               2)

                           a)

                           Edellyttääkö direktiivin 10 artiklan c alakohdassa tarkoitettu arkkitehdin käsite, että siirtotyöläinen on kotijäsenvaltiossaan rakennussuunnitteluun, rakennustarkastukseen ja rakentamiseen liittyvän teknisen toiminnan lisäksi harjoittanut luovaa taiteellista, kaupunkisuunnitteluun liittyvää, taloudellista ja mahdollisesti muistomerkkien suojeluun liittyvää toimintaa tai olisi koulutuksensa jälkeen saanut harjoittaa tällaista toimintaa, ja jos näin on, missä laajuudessa?

                           b)

                           Edellyttääkö direktiivin 10 artiklan c alakohdassa tarkoitettu arkkitehdin käsite, että siirtotyöläinen on saanut korkeakoulutasoisen koulutuksen, joka on sillä tavoin suuntautunut pääasiallisesti arkkitehtuuriin, että koulutus käsittää rakennussuunnitteluun, rakennustarkastukseen ja rakentamiseen liittyvien teknisten kysymysten lisäksi luovaan taiteelliseen, kaupunkisuunnitteluun liittyvään ja taloudelliseen toimintaan ja mahdollisesti muistomerkkien suojeluun liittyviä kysymyksiä, ja jos näin on, missä laajuudessa?

                           c)

                                       i)

                                       Onko a ja b kohtien kannalta merkitystä sillä, kuinka arkkitehdin ammattinimikettä tavanomaisesti käytetään muissa jäsenvaltioissa (direktiivin 48 artiklan 1 kohta),

                                       ii)

                                       vai riittääkö sen toteaminen, kuinka arkkitehdin ammattinimikettä tavanomaisesti käytetään kotijäsenvaltiossa ja vastaanottavassa jäsenvaltiossa,

                                       iii)

                                       vai käykö Euroopan unionin alueella arkkitehdin nimikkeeseen tavanomaisesti liittyvien toimien kirjo ilmi direktiivin 46 artiklan 1 kohdan toisesta alakohdasta?

      (1)  Ammattipätevyyden tunnustamisesta 7.9.2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/36/EY (EUVL L 255, s. 22).


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 31 päivänä lokakuuta 2000 asiassa T-85/00 R, Laboratórios Roussel Lda ja Roussel Iberica SA SARL vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Välitoimimenettely – Ihmiskäyttöön tarkoitettuja, fenproporexia sisältäviä lääkkeitä koskevien markkinoille saattamislupien peruuttaminen – Direktiivi 75/319/ETY – Kiireellisyys – Intressivertailu)

text:
21.4.2001                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 118/39
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
      TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS                                             TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                17 päivänä marraskuuta 2000
                   31 päivänä lokakuuta 2000
                                                                         asiassa T-115/00, Christiane Chvatal vastaan Euroopan
asiassa T-85/00 R, Laboratórios Roussel Lda ja Roussel                                     yhteisöjen tuomioistuin (1)
 Iberica SA SARL vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                         (Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne – Tuomion täy-
                                                                         täntöönpanosta kieltäytyminen – Tuomion kumoaminen –
(Välitoimimenettely – Ihmiskäyttöön tarkoitettuja, fenpro-                             Lausunnon antamisen raukeaminen)
porexia sisältäviä lääkkeitä koskevien markkinoille saatta-
mislupien peruuttaminen – Direktiivi 75/319/ETY – Kiireel-
                      lisyys – Intressivertailu)                                                  (2001/C 118/108)
                          (2001/C 118/107)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         Asiassa T-115/00, Christiane Chvatal, Euroopan yhteisöjen
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                        tuomioistuimen virkamies, kotipaikka Itzig (Luxemburg), edus-
                                                                         tajanaan asianajaja Alain Lorang, Luxemburg, prosessiosoite
                                                                         Luxemburgissa asianajotoimisto Alain Lorang, 2 rue des
                                                                         Dahlias, vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuin (asiamiehe-
                                                                         nään Marc Schauss), jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
Asiassa T-85/00 R: Laboratórios Roussel Lda, kotipaikka Mem             tuinta vaaditaan kumoamaan yhteisöjen tuomioistuimen pää-
Martins (Portugali), Roussel Iberica SA, kotipaikka Barcelona            tös, jolla hylättiin kantajan vaatimus siitä, että tämä toimielin
(Espanja), edustajanaan asianajaja B. Sträter, Bonn, prosessio-          kehottaisi neuvostoa toteuttamaan Itävallan, Suomen ja Ruot-
soite Luxemburgissa asianajotoimisto Bonn et Schmidt, 7 Val              sin liittymisen vuoksi yhteisöjen tuomioistuimen virkamiesten
Sainte-Croix, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-             virkasuhteiden lopullista päättymistä koskevia erityisiä toimen-
hinään H. Støvlbæk ja B. Wägenbaur), jossa vaaditaan kumotta-            piteitä sille annetun ehdotuksen mukaisesti tai hyväksyisi
vaksi komission 9.3.2000 tekemä päätös K (2000) 608, joka                muita säädöksiä, joilla taataan ensimmäisen oikeusasteen tuo-
koskee ihmiskäyttöön tarkoitettuja, fenproporexia sisältäviä             mioistuimen 30.9.1998 asiassa T-154/98 antaman tuomion
lääkkeitä koskevien markkinoille saattamislupien peruuttamis-            täytäntöönpano, sekä vaatimus kantajan nimen lisäämisestä
ta, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presi-            niiden henkilöiden luetteloon, jotka ovat ilmaisseet kiinnostuk-
dentti on 31.10.2000 antanut määräyksen, jonka määräysosa                sensa saada päätös virkasuhteensa lopullisesta päättymisestä,
on seuraava:                                                             ja toisaalta määräämään vahingonkorvausta, yhteisöjen ensim-
                                                                         mäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien
                                                                         kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Azizi sekä tuomarit
                                                                         M. Jaeger ja M. Vilaras, kirjaaja: H. Jung, on 17.11.2000
1)    Komission 9.3.2000 tekemän päätöksen K (2000) 608, joka            antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
      koskee ihmiskäyttöön tarkoitettuja, clobenzorexia, fenbutraza-
      tia, fenproporexia, mazindolia, mefenorexia, norpseudoefedri-
      nia, phenmetrazia, phendimetrazia ja propylhexedrinia sisältä-     1)     Lausunnon antaminen käsiteltävänä olevasta kanteesta rau-
      viä lääkkeitä koskevien markkinoille saattamislupien peruutta-            keaa.
      mista, täytäntöönpanoa lykätään kantajien osalta.
                                                                         2)     Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                                                                         (1) EYVL C 211, 22.7.2000.


title: Asia T-208/10: Kanne 6.5.2010 — Cree v. SMHV (TRUEWHITE)

text:
               3.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/53

         Kanne 6.5.2010 — Cree v. SMHV (TRUEWHITE)
   (Asia T-208/10)
   2010/C 179/91
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Cree, Inc. (Durham, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja V. Schiller)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan asiassa R 985/2009-2 17.2.2010 tekemä päätös on kumottava

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”TRUEWHITE” luokkaan 9 ja 11 kuuluvia tavaroita varten

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 4 artiklan, 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 7 artiklan 2 kohdan rikkominen, koska haettu yhteisön tavaramerkki on erottamiskykyinen.
   Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (2) 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 7 artiklan 2 kohdan rikkominen, koska haettu yhteisön tavaramerkki ei ole kuvaileva.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1)

      (2)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1)


title: Asia C-355/04 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 27.2.2007 — Segi, Araitz Zubimendi Izaga ja Aritza Galarraga v. Euroopan unionin neuvosto, Espanjan kuningaskunta ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (Muutoksenhaku — Euroopan unioni — Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa — Yhteiset kannat 2001/931/YUTP, 2002/340/YUTP ja 2002/462/YUTP — Terroritekoihin sekaantuneisiin henkilöihin, ryhmiin ja yhteisöihin liittyvät toimenpiteet — Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta)

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 27.2.2007 — Segi, Araitz Zubimendi Izaga ja Aritza Galarraga v. Euroopan unionin neuvosto, Espanjan kuningaskunta ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   (Asia C-355/04 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Euroopan unioni - Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - Yhteiset kannat 2001/931/YUTP, 2002/340/YUTP ja 2002/462/YUTP - Terroritekoihin sekaantuneisiin henkilöihin, ryhmiin ja yhteisöihin liittyvät toimenpiteet - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta)
   (2007/C 95/06)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittajat: Segi, Araitz Zubimendi Izaga ja Aritza Galarraga (edustaja: avocat D. Rouget)

      Valittajan vastapuolet: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: E. Finnegan ja M. Bauer), Espanjan kuningaskunta ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-338/02, SEGI ym. vastaan Euroopan unionin neuvosto, 7.6.2004 antamasta määräyksestä, jolla hylättiin kantajien kanne, jolla vaadittiin korvausta vahingosta, jonka kantajat väittivät kärsineensä siitä syystä, että SEGI oli kirjattu terrorismin torjumista koskevien säännösten mukaisesti luodulle listalle
   Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Segi, Zubimendi Izaga ja Galarraga velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 251, 9.10.2004.


title: Asia C-95/99: Bundessozialgerichtin 15.10.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Mervett Khalil vastaan Bundesanstalt für Arbeit

text:
5.6.1999                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 160/7
     ristiriidassa sellainen hankintaviranomaisen päätös, että           2) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myönteisesti:
     hankintamenettelyyn saavat osallistua yksiköt, jotka saavat
     tältä hankintaviranomaiselta tai muilta hankintaviranomai-               Sovelletaanko asetusta (ETY) N:o 1408/71 myös valtiotto-
     silta jossain muodossa tukea, joka mahdollistaa sen, että                miin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä, jotka ovat
     tällaiset yksiköt voivat tehdä hankintamenettelyssä tarjouk-             tulleet jäsenvaltioon välittömästi kolmannesta valtiosta ja
     sia hinnoilla, jotka ovat olennaisesti alempia kuin hankinta-            jotka eivät ole liikkuneet yhteisössä?
     menettelyyn osallistuvien kaupallisten tarjoajien hinnat?
II. Onko sitä, että hankintaviranomainen sallii tällaisten yksi-         (1) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2.
     köiden osallistumisen hankintamenettelyyn, pidettävä pei-
     teltynä syrjintänä, jos nämä tukea saavat yksiköt ovat
     poikkeuksetta kotimaisia oikeussubjekteja tai niillä on
     kotipaikkansa hankintayksikön sijaintipaikan jäsenval-
     tiossa?
III. Onko sitä, että hankintaviranomainen sallii tällaisten yksi-
     köiden osallistumisen hankintamenettelyyn, pidettävä EY:n
     perustamissopimuksen ja erityisesti sen 59 artiklan ja sitä         Bundessozialgerichtin 15.10.1998 tekemällään päätöksel-
     seuraavien artiklojen vastaisena palvelujen tarjoamisen             lä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Issa Chaaban
     vapauden rajoittamisena, vaikka tällä hankintaviranomai-                            vastaan Bundesanstalt für Arbeit
     sen päätöksellä ei syrjittäisikään muita tarjoajia ja ehdok-
     kaita?
                                                                                (Asia C-96/99)
IV. Saako hankintaviranomainen tehdä palveluhankintasopi-
     muksia sellaisten yksiköiden kanssa, jotka ovat yksinomaan
     tai ainakin pääosin julkisen vallan omistuksessa ja jotka                                     (1999/C 160/16)
     tarjoavat palvelujaan yksinomaan tai ainakin pääosin han-
     kintaviranomaiselle tai muille valtion osana oleville yksi-         Bundessozialgericht on pyytänyt 15.10.1998 tekemällään
     köille, järjestämättä sellaista direktiivin 92/50/ETY (1) mu-       päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
     kaista hankintamenettelyä, johon osallistuisivat myös kau-          kirjaamoon 17.3.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
     palliset tarjoajat?                                                 ennakkoratkaisua asiassa Issa Chaaban vastaan Bundesanstalt
                                                                         für Arbeit, seuraaviin kysymyksiin:
(1) EYVL L 209, 24.7.1992, s. 1.
                                                                         1) Sovelletaanko sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yh-
                                                                              teisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja
                                                                              heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971
                                                                              annettua asetusta (ETY) N:o 1408/71 (1) valtiottomiin
                                                                              henkilöihin ja heidän perheenjäseniinsä, kun näillä ei
                                                                              Euroopan yhteisöjen perustamisesta 25.3.1957 tehdyn
                                                                              sopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan
                                                                              unionista 7.2.1992 tehdyllä sopimuksella, ole oikeutta
                                                                              vapaaseen liikkuvuuteen yhteisössä?
Bundessozialgerichtin 15.10.1998 tekemällään päätök-
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Mervett
             Khalil vastaan Bundesanstalt für Arbeit                     2) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myönteisesti:
                                                                              Sovelletaanko asetusta N:o 1408/71 myös silloin, kun
                            (Asia C-95/99)                                    valtioton henkilö ja hänen aviopuolisonsa, jolla on kol-
                                                                              mannen valtion kansalaisuus, ja muut perheenjäsenet ovat
                          (1999/C 160/15)                                     matkustaneet välittömästi kolmannesta valtiosta jäsenvalti-
                                                                              oon eivätkä ole liikkuneet yhteisössä?
Bundessozialgericht on pyytänyt 15.10.1998 tekemällään                   3) Jos toiseen kysymykseen vastataan myönteisesti:
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
kirjaamoon 17.3.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
ennakkoratkaisua asiassa Mervett Khalil vastaan Bundesanstalt                 Onko Bundeskindergeldgesetzin (liittovaltion laki lapsili-
für Arbeit, seuraaviin kysymyksiin:                                           sistä) mukaisen lapsilisän kaltainen perhe–etuus
                                                                              myönnettävä myös silloin, kun vain aviopuoliso, jolla
                                                                              on kolmannen valtion kansalaisuus, on työntekijä, kun
1) Sovelletaanko sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yh-                valtioton aviopuoliso itse, josta toinen aviopuoliso johtaa
     teisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja                oikeutensa, ei ole työntekijä?
     heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971
     annettua asetusta (ETY) N:o 1408/71 (1) valtiottomiin
     henkilöihin ja heidän perheenjäseniinsä, kun näillä ei
                                                                         (1) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2.
     Euroopan yhteisöjen perustamisesta 25.3.1957 tehdyn
     sopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan
     unionista 7.2.1992 tehdyllä sopimuksella, ole oikeutta
     vapaaseen liikkuvuuteen yhteisössä?


title: Asia C-366/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 14.6.2017 – Jörg Scharnweber ja Henning Kuhlmann v. Société Air France SA

text:
               25.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 318/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 14.6.2017 – Jörg Scharnweber ja Henning Kuhlmann v. Société Air France SA
   (Asia C-366/17)
   (2017/C 318/07)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Hamburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Jörg Scharnweber ja Henning Kuhlmann

      Vastaaja: Société Air France SA
   Asia poistettiin unionin tuomioistuimen rekisteristä 19.7.2017 annetulla unionin tuomioistuimen määräyksellä.


title: Asia F-130/06: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 8.7.2010 — Sotgia v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Nimitys — Virkamiehiksi nimitetyt väliaikaiset toimihenkilöt — Sellaisen kilpailun varallaololuettelossa olevat hakijat, joka julkaistiin ennen uusien henkilöstösääntöjen voimaantuloa — Palkkaluokkaan sijoittaminen soveltamalla uusia, epäedullisempia sääntöjä — Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevat 5 artiklan 4 kohta ja 12 artiklan 3 kohta)

text:
               11.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 246/40

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 8.7.2010 — Sotgia v. komissio
   (Asia F-130/06) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Nimitys - Virkamiehiksi nimitetyt väliaikaiset toimihenkilöt - Sellaisen kilpailun varallaololuettelossa olevat hakijat, joka julkaistiin ennen uusien henkilöstösääntöjen voimaantuloa - Palkkaluokkaan sijoittaminen soveltamalla uusia, epäedullisempia sääntöjä - Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevat 5 artiklan 4 kohta ja 12 artiklan 3 kohta)
   2010/C 246/69
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Stefano Sotgia (Dublin, Irlanti) (edustajat: aluksi asianajajat T. Bontinck ja J. Feld, sittemmin asianajajat T. Bontinck ja S. Woog)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall et H. Krämer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sen 16.4.2006 alkavin vaikutuksin tehdyn nimittävän viranomaisen päätöksen kumoaminen, jolla kantaja, palkkaluokan A*11 väliaikainen toimihenkilö, joka on läpäissyt avoimen kilpailun EPSO/A/18/04, nimitettiin henkilöstösääntöjen XIII liitteen säännösten mukaisesti virkaan palkkaluokan A*6, taso 2, virkamieheksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 326, 30.12.2006, s. 86.


title: Asia F-105/06: Kanne 4.9.2006 — Lübking ym. v. komissio

text:
               18.11.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/45

         Kanne 4.9.2006 — Lübking ym. v. komissio
   (Asia F-105/06)
   (2006/C 281/82)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantajat: Johannes Lübking (Bryssel, Belgia) ym. (edustajat: avvocato B. Cortese ja avvocato C. Cortese)

      Vastaajat: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Nimittävän viranomaisen tekemä päätös, joka julkaistiin 23.11.2005 annetuissa hallinnollisissa tiedotteissa, on kumottava siltä osin kuin siinä määrättiin kantajien ylentämisestä palkkaluokkaan A*9 palkkatasolle 1.

               —

               Tarvittaessa nimittävän viranomaisen 23.5.2006 tekemä päätös on kumottava siltä osin kuin sillä hylättiin kantajien tekemä valitus.

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komission virkamiehinä toimivat kantajat riitauttavat nimittävän viranomaisen päätöksen ylentää heidät vuoden 2005 ylennyskierroksella palkkaluokkaan A*9, joka lisättiin uutena palkkaluokkana 1.5.2004 lähtien palkkaluokan A*8 (aikaisemmin A7) ja palkkaluokan A*10 (aikaisemmin A6) väliin. Kantajat väittävät, että nimittävän viranomaisen olisi pitänyt ylentää heidät palkkaluokan A*9 sijasta palkkaluokkaan A*10, kuten se teki vuoden 2004 ylennyskierroksella sellaisille virkamiehille, jotka 30.4.2004 kantajien tavoin luokiteltiin palkkaluokkaan A7 ja jotka olivat ylennyskelpoisia ylempään palkkaluokkaan A6.
   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kolmeen kanneperusteeseen, joista ensimmäinen perustuu yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja palkkakehityksen mahdollistavan periaatteen loukkaamiseen. Kantajat väittävät, että kyseisten periaatteiden nojalla virkamiehiin, jotka 30.4.2004 oli luokiteltu palkkaluokkaan A7 (nimetty 1.5.2004 lähtien palkkaluokaksi A*8) ja jotka olivat ylennyskelpoisia ylempään palkkaluokkaan, oli sovellettava samoja urakehitystä koskevia edellytyksiä. Kuitenkin virkamiehet, jotka ylennettiin vuoden 2004 ylennyskierroksella marraskuussa 2004 — ja siten uusien henkilöstösääntöjen voimaantulon jälkeen — nimitettiin ylennyksen jälkeen palkkaluokkaan A*10, vaikka kantajien kaltaiset virkamiehet, jotka ylennettiin vuoden 2005 ylennyskierroksella, nimitettiin ainoastaan alhaisempaan palkkaluokkaan, toisin sanoen välissä olevaan palkkaluokkaan A*9, vaikka edellä tarkoitetut kaksi henkilöryhmää ovat kaikilta osin toisiinsa verrattavassa asemassa.
   Kyseisen kanneperusteen yhteydessä kantajat esittävät myös EY 231 artiklassa tarkoitetun vuoden 2005 ylennyskierrokseen sovellettavien henkilöstösääntöjen 45 artiklan tai täsmällisesti ottaen henkilöstösääntöjen 45 artiklan ja niiden liitteessä XIII olevia yleisiä täytäntöönpanosäännöksiä koskevan lainvastaisuusväitteen, siltä osin kuin näissä säännöksissä ei säädetä siirtymätoimenpiteistä, joilla pyritään varmistamaan yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja palkkakehityksen mahdollistavan periaatteen noudattaminen 30.4.2004 palkkaluokkaan A7 kuuluvien ja tuona ajankohtana ylempään palkkaluokkaan A6 ylennyskelpoisten virkamiesten välillä.
   Toisella kanneperusteellaan kantajat vetoavat luottamuksen suojan periaatteen loukkaamiseen. He korostavat erityisesti, että vuoden 2004 ylennyskierrokseen sovellettavien henkilöstösääntöjen 45 artiklan yleisten täytäntöönpanosäännösten 10 artiklan 5 kohdassa taataan palkkaluokkaan A7 kuuluville, 30.4.2004 ylennyskelpoisille (ja 1.5.2004 palkkaluokkaan A*8 uudelleen luokitelluille) virkamiehille sellaiset urakehitystä koskevat edellytykset, jotka ovat verrattavissa niihin edellytyksiin, jotka he olisivat saaneet kyseiseen päivään asti sovellettavassa palkkaluokkarakenteessa, kun näissä säännöksissä säädetään oikeudellisen fiktion (taannehtiva ylentäminen) avulla tapahtuvasta heidän ylentämisestään palkkaluokasta A*8 suoraan palkkaluokkaan A*10. Kantajat väittävät, että kyseisen siirtymätoimenpiteen toteuttaminen on synnyttänyt heidän osaltaan perustellun luottamuksen siltä osin, että vaikutukseltaan samanlainen toimenpide toteutetaan myös myöhempien ylennyskierrosten osalta.
   Kolmas kanneperuste perustuu riidanalaisen päätöksen perusteluiden puuttumiseen. Kantajat väittävät tältä osin, että vaikka ylennyspäätöksen ei tarvitse luonteensa puolesta sisältää erityisiä perusteluja nimittävän viranomaisen tekemistä ratkaisuista, hallinto on kuitenkin velvollinen perustelemaan kyseisestä päätöksestä tehtyyn valitukseen vastauksena antamansa ratkaisun. Nyt käsiteltävänä olevassa asiassa nimittävä viranomainen antoi ainoastaan hyvin rajallisen vastauksen kantajien esittämiin väitteisiin eikä se varsinkaan vastannut valituksessa esille tuotuun peruskysymykseen, joka perustui palkkaluokkaan A7 (luokiteltu uudelleen palkkaluokaksi A*8) kuuluvien, vuoden 2005 ylennyskierroksella ylennettyjen ja heidän vuoden 2004 ylennyskierroksella ylennettyjen virkaveljiensä erilaiseen kohteluun.


title: Asia T-270/17: Kanne 8.5.2017 – Clean Sky 2 -yhteisyritys v. Revoind Industriale

text:
               17.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 231/33

         Kanne 8.5.2017 – Clean Sky 2 -yhteisyritys v. Revoind Industriale
   (Asia T-270/17)
   (2017/C 231/41)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Clean Sky 2 -yhteisyritys (asiamies: B. Mastantuono, avustajanaan asianajaja M. Velardo)

      Vastaaja: Revoind Industriale Srl (Oricola, Italia)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               velvoittaa vastaajan maksamaan Clean Sky 2 -yhteisyritykselle 625 793,42 euron suuruisen summan, joka liittyy kumppaneiden avustussopimukseen nro 620108 ”LOSITA-LOw Subsonic Investigation of a large complete Turboprop Aircraft”, ja 3 240,41 euron suuruisen summan viivästyskorkona, joka on laskettu 3,5 prosentin korkokannan mukaan ajanjaksolta 7.2.2017–1.4.2017

               —

               määrää vastaajan maksamaan korkoina 60,01 euroa päivässä 2.4.2017 alkaen siihen päivään saakka, jona velka on kokonaisuudessaan maksettu takaisin, ja

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraavaan kanneperusteeseen.
   Kantaja väittää, että vastaaja laiminlöi sopimusvelvoitteitaan, koska se ei toteuttanut LOSITA-hanketta eikä toimittanut Clean Sky 2 -yhteisyritykselle asiaankuuluvia avustussopimuksen liitteen II II.2 artiklan mukaisia raportteja ja tuloksia.
   Lisäksi vastaaja ei suorittanut kyseessä olevia liitteen I mukaisia töitä ja täten rikkoi avustussopimuksen liitteen II.3 a, e ja h alakohtaa.
   Kantaja näin ollen päätti avustussopimuksen sen liitteessä II olevan II.38 artiklan mukaisesti ja antoi veloitusilmoituksen 625 793,42 euron ennakkomaksuista, jotka oli jo maksettu koordinaattorille avustussopimuksen määräysten mukaisesti. Ennakkomaksut siis kuuluvat kantajalle loppumaksuun saakka.
   Revoind Industriale S.r.l:n velvoitteista avustuksen saajana vallitsee käsiteltävässä asiassa laaja yksimielisyys, ja vastaajan moiteperusteet ovat yleisluonteisia, puutteellisia eikä minkäänlaisia niitä tukevia tekijöitä ole esitetty, ja ovat näin ollen täysin perusteettomia.
   Kantajalla on näin ollen oikeus vaatia vastaajalle ennakkomaksuina maksetun määrän korvaamista ja takaisinmaksamista viivästyskorkoineen.


title: Asia C-115/12 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.9.2013 — Valittajana Ranskan tasavalta ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Euroopan aluekehitysrahasto (EAKR) — Rakennerahastojen interventio Martiniquen alueella — Taloudellisen tuen alentaminen — Julkiset rakennusurakat — Toimenpiteiden yhteensopivuus unionin säännösten kanssa — Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittaminen — Direktiivi 93/37/ETY — 2 artikla — Käsite ”suora tuki” — Käsite ”urheilu-, virkistys- ja vapaa-ajanlaitokset” )

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/24

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.9.2013 — Valittajana Ranskan tasavalta ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-115/12 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Euroopan aluekehitysrahasto (EAKR) - Rakennerahastojen interventio Martiniquen alueella - Taloudellisen tuen alentaminen - Julkiset rakennusurakat - Toimenpiteiden yhteensopivuus unionin säännösten kanssa - Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittaminen - Direktiivi 93/37/ETY - 2 artikla - Käsite ”suora tuki” - Käsite ”urheilu-, virkistys- ja vapaa-ajanlaitokset”)
   2013/C 344/39
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: E. Belliard ja N. Rouam)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Dintilhac ja A. Steiblytė)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-488/10, Ranska v. komissio, 16.12.2011 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kanteen, jolla vaadittiin kumoamaan Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) yhtenäiseen asiakirjaan, joka koskee Ranskan tavoitteeseen nro 1 kuuluvaa, rakennerahastojen interventioita Martiniquen alueella koskevaa ohjelmakokonaisuutta, perustuvan tuen osan poistamisesta 28.7.2010 tehty komission päätös K(2010) 5229 — Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittaminen — Käsite ”suora tuki” — Käsite ”urheilu-, virkistys- ja vapaa-ajanlaitokset” — Oikeudelliset virheet — Perustelujen puuttuminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 138, 12.5.2012.


title: Asia T-50/16: Kanne 3.2.2016 – Unkari v. komissio

text:
               25.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/29

         Kanne 3.2.2016 – Unkari v. komissio
   (Asia T-50/16)
   (2016/C 145/36)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Asianosaiset

      Kantaja: Unkari (asiamiehet: M. Fehér ja G. Koós)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa ”Wake up Europe! Agir pour préserver le projet démocratique européen” -nimisen eurooppalaisen kansalaisaloitteen rekisteröinnistä 24.11.2015 tehdyn Euroopan komission päätöksen, ja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantaja vetoaa yhtäältä siihen, että komissio on rekisteröimällä kyseessä olevan kansalaisaloitteen rikkonut SEU 11 artiklan 4 kohtaa sekä asetuksen N:o 211/2011 (1) 2 artiklan 1 kohtaa ja 4 artiklan [2 kohdan] b alakohtaa. Kantajan mukaan on näet niin, että SEU 7 artiklaan perustuvan – jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteamiseen tähtäävän menettelyn kaltaisen – menettelyn vireillepanoa ei ole pidettävä perussopimuksen soveltamiseksi toteutettuna unionin toimenpiteenä. Toisaalta kantaja esittää, että kansalaisaloitteella on tähdättävä tällaiseen komission ehdotukseen unionin säädökseksi, joka ruumiillistuu osaksi unionin uutta positiivista oikeutta.

               2.

               Toisessa kanneperusteessaan kantaja vetoaa siihen, että komission päätöksellä on rikottu oikeutta hyvään hallintotapaan, oikeusvarmuuden ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteita ja siihen, ettei päätös täytä perusteluvelvollisuuden vaatimuksia. Kanneperusteellaan kantaja on esittänyt väitteen itse asiassa siitä, että koska komission päätöksellä poiketaan perustavanlaatuisella tavalla kansalaisaloitteen rekisteröintiä koskevasta aikaisemmasta käytännöstä, päätöksen ennakoitavuuden puuttumisen ja ristiriitaisuuden vuoksi aikaisempiin ja tulevaisuudessa mahdollisesti tehtäviin aloitteisiin ei ole suhtauduttu eikä suhtauduta samalla tavalla.

               3.

               Kolmannessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että komission päätöksellä rikotaan SEU 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua lojaalin yhteistyön periaatetta. Komissio on yhtäältä aiemmin vahvistanut kannan, jonka mukaan SEU 7 artiklassa tarkoitetun menettelyn aloittamisen edellytykset eivät täyty Unkarin osalta, eli kansalaisaloitteen rekisteröinnistä tehdyllä päätöksellä annetaan ymmärtää, ettei komissio sulje pois mahdollisuutta, että aloite katsotaan perustelluksi. Lisäksi komission olisi mainitun periaatteen mukaan pitänyt ilmoittaa Unkarille siihen välittömästi kohdistuvasta kansalaisaloitteesta ja tarjota sille mahdollisuus esittää huomautuksensa.

      (1)  Kansalaisaloitteesta 16.2.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 211/2011 (EUVL L 65, s. 1).


title: Asia T-720/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.9.2016 – komissio v. CINAR

text:
               9.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/56

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.9.2016 – komissio v. CINAR
   (Asia T-720/15) (1)

   (2017/C 006/70)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 59, 15.2.2016.


title: Asia C-591/13: Kanne 20.11.2013 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta

text:
               25.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/11

         Kanne 20.11.2013 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-591/13)
   2014/C 24/20
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: W. Mölls ja W. Roels)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               toteaa, ettei Saksan liittotasavalta ole noudattanut SEUT 49 artiklan ja ETA-sopimuksen (1) 31 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on antanut ja pitänyt voimassa säännöksiä, joiden mukaan piilevien varausten, jotka on realisoitu tietyn käyttöomaisuuden vastikkeellisella luovutuksella, veron maksuaikaa pidennetään ”siirtämällä” ne hankittuun tai valmistettuun uuteen käyttöomaisuuteen sen myyntiin saakka, jos viimeksi mainittu omaisuus kuuluu verovelvollisen kotimaisen toimipaikan käyttöomaisuuteen, kun taas tällainen maksuajan pidentäminen ei ole mahdollinen, jos tämä sama omaisuus kuuluu verovelvollisen toisessa jäsenvaltiossa tai Euroopan talousalueeseen kuuluvassa toisessa valtiossa sijaitsevan toimipaikan käyttöomaisuuteen, ja

               —

               velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Saksan säännösten mukaan luovutettaessa tiettyä käyttöomaisuutta luovutusvoittoa ei veroteta heti, jos verovelvollinen tietyn ajan kuluessa hankkii tai valmistaa tiettyä yritystoimintaan liittyvää uutta käyttöomaisuutta. Tässä tapauksessa alkuperäisen omaisuuden mainitun luovutusvoiton verotuksen suorittamisaikaa pidennetään vastaavien piilevien varausten ”siirtämisellä” hankitun tai valmistetun uuden käyttöomaisuuden luovutukseen saakka. Tämä maksuajan pidentäminen voidaan kuitenkin myöntää vain silloin, kun hankittu tai valmistettu uusi käyttöomaisuus kuuluu kotimaisen toimipaikan käyttöomaisuuteen, mutta ei silloin, kun kyseinen toimipaikka sijaitsee toisessa jäsenvaltiossa tai Euroopan talousalueeseen kuuluvassa toisessa valtiossa. Komission mukaan tämä säännös on sijoittautumisvapauden vastainen.

      (1)  Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehty sopimus (EYVL 1994 L 1, s. 3).


title: Asia C-305/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11.9.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Jäsenvaltioiden väliset yhdistetyt kuljetukset — Direktiivi 92/106/ETY — Maantiekuljetuksen loppuosuus, joka muodostaa erottamattoman osan yhdistettyä kuljetusta — Lähin sopiva asema)

text:
               8.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 285/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11.9.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-305/06) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Jäsenvaltioiden väliset yhdistetyt kuljetukset - Direktiivi 92/106/ETY - Maantiekuljetuksen loppuosuus, joka muodostaa erottamattoman osan yhdistettyä kuljetusta - Lähin sopiva asema)
   (2008/C 285/06)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Zavvos ja K. Simonsson)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta (asiamies: S. Chala)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Jäsenvaltioiden välisiä tavaroiden yhdistettyjä kuljetuksia koskevista yhteisistä säännöistä 7 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/106/ETY (EYVL L 368, s. 38) 2 ja 4 artiklan rikkominen — Maantiekuljetuksen loppuosuus, joka muodostaa erottamattoman osan yhdistettyä kuljetusta — Kreikkalaista maantiekuljetuslupaa koskeva edellytys
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 244, 16.9.2006.


title: Asia C-105/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Cuneo (Italia) on esittänyt 5.3.2014 – Rikosoikeudenkäynti Ivo Tariccoa ym:ta vastaan

text:
               24.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Cuneo (Italia) on esittänyt 5.3.2014 – Rikosoikeudenkäynti Ivo Tariccoa ym:ta vastaan
   (Asia C-105/14)
   2014/C 194/12
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Cuneo

      Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

   Ivo Taricco,
   Ezio Filippi,
   Isabella Leonetti,
   Nicola Spagnolo,
   Davide Salvoni,
   Flavio Spaccavento ja
   Goranco Anakiev

      Ennakkoratkaisukysymykset

               a)

               Onko SEUT 101 artiklaan sisältyvää kilpailun suojaamiseksi annettua määräystä rikottu, kun vuoden 2005 lailla nro 251 on muutettu Italian rikoslain 160 §:n viimeistä momenttia – siltä osin kuin sillä pidennetään vanhentumisaikaa vain neljänneksellä vanhentumisajan katkaisemisen jälkeen ja sallitaan siten rikosten vanhentuminen riippumatta siitä, että syyte on nostettu määräajassa, ja siten rikollisten koskemattomuus?

               b)

               Onko Italian valtio ottanut käyttöön SEUT 107 artiklassa kielletyn tuen muodon, kun se on muuttanut vuoden 2005 lailla nro 251 Italian rikoslain 160 §:n viimeistä momenttia – siltä osin kuin sillä pidennetään vanhentumisaikaa vain neljänneksellä vanhentumisajan katkaisemisen jälkeen ja siten poistetaan rikosoikeudelliset seuraamukset rikoksilta, joita häikäilemättömät talouden toimijat ovat tehneet?

               c)

               Onko Italian valtio lisännyt perusteettomasti ylimääräisen verovapautuksen niihin, jotka on lueteltu tyhjentävästi 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 158 artiklassa, kun se on muuttanut vuoden 2005 lailla nro 251 Italian rikoslain 160 §:n viimeistä momenttia – siltä osin kuin sillä pidennetään vanhentumisaikaa vain neljänneksellä vanhentumisajan katkaisemisen jälkeen ja annetaan siten koskemattomuus niille, jotka käyttävät yhteisön direktiiviä hyväkseen?

               d)

               Onko SEUT 119 artiklassa vahvistettua terveen julkisen talouden periaatetta loukattu, kun vuoden 2005 lailla nro 251 on muutettu Italian rikoslain 160 §:n viimeistä momenttia – siltä osin kuin sillä pidennetään vanhentumisaikaa vain neljänneksellä vanhentumisajan katkaisemisen jälkeen ja siis luovutaan määräämästä seuraamuksia menettelytavoista, joilla viedään valtiolta varoja, joita tarvittaisiin myös Euroopan unionia kohtaan olevien velvoitteiden täyttämiseksi?

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1).


title: Asia T-165/11: Kanne 11.3.2011 — Stichting Regionaal Opleidingencentrum van Amsterdam v. SMHV — Investimust (COLLEGE)

text:
               21.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 152/25

         Kanne 11.3.2011 — Stichting Regionaal Opleidingencentrum van Amsterdam v. SMHV — Investimust (COLLEGE)
   (Asia T-165/11)
   2011/C 152/46
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Stichting Regionaal Opleidingencentrum van Amsterdam (Amsterdam, Alankomaat) (edustaja: asianajaja R. M. R. van Leeuwen)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Investimust, S.A. (Geneve, Sveitsi)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 12.1.2011 tekemän päätöksen asiassa R 508/2010-4 ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Sanamerkki ”COLLEGE” luokkiin 39 ja 43 kuuluvia palveluja varten — Yhteisön tavaramerkki, joka on rekisteröity numerolla 2645489

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Kantaja

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: Mitättömäksi julistamista vaativa osapuoli perusteli vaatimustaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohdassa, kun sitä luetaan yhdessä 7 artiklan kanssa, säädetyillä ehdottomilla mitättömyysperusteilla

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohdan, kun sitä luetaan yhdessä 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa, rikkominen, koska valituslautakunta ei virheellisesti ottanut huomioon valituksen yhteydessä esitettyä näyttöä.


title: Asia T-22/08: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 16.6.2008 — Quest Diagnostics v. SMHV — ALK-Abelló (DIAQUEST)

text:
               2.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 197/36

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 16.6.2008 — Quest Diagnostics v. SMHV — ALK-Abelló (DIAQUEST)
   (Asia T-22/08) (1)

   (2008/C 197/70)

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 92, 12.4.2008.


title: Asia T-539/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.3.2014 – Deutsche Bank v. SMHV (Leistung aus Leidenschaft) (Yhteisön tavaramerkki  — Hakemus sanamerkin Leistung aus Leidenschaft rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi  — Tavaramerkki, joka koostuu mainoslauseesta  — Ehdottomat hylkäysperusteet  — Erottamiskyvyn puuttuminen  — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta  — Yhdenvertainen kohtelu  — Perusteluvelvollisuus  — Näyttö, joka on esitetty ensimmäisen kerran unionin yleisessä tuomioistuimessa)

text:
               12.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.3.2014 – Deutsche Bank v. SMHV (Leistung aus Leidenschaft)
   (Asia T-539/11) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin Leistung aus Leidenschaft rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Tavaramerkki, joka koostuu mainoslauseesta - Ehdottomat hylkäysperusteet - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Yhdenvertainen kohtelu - Perusteluvelvollisuus - Näyttö, joka on esitetty ensimmäisen kerran unionin yleisessä tuomioistuimessa))
   2014/C 142/40
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Deutsche Bank AG (Frankfurt am Main, Saksa) (edustajat: asianajajat R. Lange, T. Götting ja G. Hild)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 3.8.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 188/2011-4), joka koskee hakemusta sanamerkin Leistung aus Leidenschaft rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Deutsche Bank AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 13, 14.1.2012.


title: Asia F-108/10: Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 25.7.2011 — Filice ym. v. Euroopan unionin tuomioistuin (Henkilöstö — Virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden vuosittainen mukauttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               12.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/30

         Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 25.7.2011 — Filice ym. v. Euroopan unionin tuomioistuin
   (Asia F-108/10) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden vuosittainen mukauttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2012/C 138/67
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Filice ym. (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat B. Cortese, C. Cortese ja F. Spitaleri)

      Vastaaja: Euroopan unionin tuomioistuin (asiamies: A. V. Placco)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus vastaajan sellaisten päätösten kumoamiseksi, jotka ilmenevät kantajien palkkalaskelmista ja jotka koskevat heidän kuukausipalkkojensa mukauttamisen rajoittamista vuoden 2009 heinäkuusta lukien 1,85 prosentin korotukseen 23.12.2009 annettuun neuvoston asetukseen (EU, Euratom) N:o 1296/2009 perustuvan virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden vuosittaisen mukauttamisen yhteydessä.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen asiassa F-108/10, Filice ym. v. Euroopan unionin tuomioistuin, raukeaa.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 30, 29.1.2011, s. 65.


title: Asia C-590/15 P: Valitus, jonka Alain Laurent Brouillard on tehnyt 13.11.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-420/13, Brouillard v. unionin tuomioistuin, 14.9.2015 antamasta tuomiosta

text:
               8.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/11

         Valitus, jonka Alain Laurent Brouillard on tehnyt 13.11.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-420/13, Brouillard v. unionin tuomioistuin, 14.9.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-590/15 P)
   (2016/C 048/19)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Alain Laurent Brouillard (edustaja: avocat P. Vande Casteele)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin tuomioistuin

      Vaatimukset

               —

               valitus on hyväksyttävä ja 14.9.2015 annettu tuomio T-420/13 on kumottava

               —

               5.6.2013 päivätyt kirjeet, joilla unionin tuomioistuin yhtäältä pyysi IDEST Communication SA:ta tekemään tarjouksen neuvottelumenettelyssä käydyssä tarjouskilpailussa, joka koski puitesopimusten tekemistä oikeudellisten tekstien kääntämisestä eräistä Euroopan unionin virallisista kielistä ranskaan (EUVL 2013/S 47-075037) ja toisaalta vahvisti, ettei kantajaa valita kyseisten palveluiden tarjoajaksi, on kumottava.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Euroopan unionin tuomioistuin katsoi käännöspalveluiden tarjoamisen yhteydessä, ettei kantajaa voitu hyväksyä yhtiön, jolta tarjousta oli pyydetyt, alihankkijaksi, siitä syystä, että ”vaikka tutkintotodistus, jonka hän oli saanut Poitiers’n yliopistosta (ammatillisesti suuntautunut maisterintutkinto oikeustieteen, taloustieteen ja hallintotieteen alalta, yksityisoikeuden suuntaus, juristilingvistin erikoisala) olikin tason 2 maisterintutkinto, kyse ei ollut oikeustieteellisestä loppututkinnosta” ja että ”tämä arviointi [vastasi] ranskan kielen käännösyksikön vakiintunutta menettelytapaa, jonka mukaan Poitiers’n yliopistosta saatu ’juristilingvistin’ koulutus (tason 2 maisterintutkinto) ei ollut oikeustieteellinen koulutus, joka vastasi hankintailmoituksen kohdassa III.2.1 tarkoitettuja vaatimuksia”, ja tässä yhteydessä täsmennettiin vielä, että ”tutkintotodistuksen saamistavalla (hankitun kokemuksen hyväksyminen) ei [ollut] merkitystä arvioinnissa – –”.

               2.

               Valittaja väittää, että asiassa on loukattu yleistä yhdenvertaisuusperiaatetta, sijoittautumisvapautta, työntekijöiden vapaata liikkuvuutta, palvelujen tarjoamisen vapautta, suhteellisuusperiaatetta, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 14,15, 16, 20, 21, 51 ja 52 artiklaa, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 45, 49, 51, 56 ja 57 artiklaa, oikeutta koulutukseen ja ohjaukseen, ja lisäksi asiassa on tapahtunut oikeudellinen virhe ja toimivaltaa on väärinkäytetty.

               3.

               Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, ettei edellä mainittuja oikeuksia ja vapauksia ole loukattu. Oikeudellinen virhe on sitäkin ilmeisempi, koska valittajalla on tutkintotodistus, joka on luonteeltaan tarkoitettu oikeudellisten käännösten tuottamiseen, ja jonka ytimenä jopa on tällainen toiminta. Unionin tuomioistuin on ainakin ”loukannut” valittajan oikeutta hyötyä koulutuksesta, jonka hän on hankkinut juristina ja yliopistollisena kääntäjänä.

               4.

               Unionin yleinen tuomioistuin on myös tehnyt oikeudellisen virheen ja rikkonut unionin oikeutta katsoessaan, että hankintaviranomaisella ei ollut velvollisuutta suorittaa vertailua sillä perusteella, että direktiiviä 2005/36 (1) ei sovellettu, ja näin ollen ”kantaja ei voinut vedota tutkintojen tunnustamista koskevaan oikeuskäytäntöön väittääkseen, että unionin tuomioistuimen olisi pitänyt ottaa huomioon hänen muu pätevyys ja kokemus”.

               5.

               Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että hankintaviranomainen on voinut jättää huomiotta Ranskassa myönnetyn (5-vuotisen) oikeustieteen maisterin tutkinnon, koska se ”otti huomioon Belgiassa ja Ranskassa olevat tutkinnot ennen ja jälkeen vuoden 2004 uudistusta, jolla yhdenmukaistettiin ylemmän asteen tutkintotodistukset Euroopassa”.

               6.

               Edellä mainittujen perusvapauksien ja unionin oikeuden yleisperiaatteiden – arvioituna itsenäisesti tai yhdessä suhteellisuusperiaatteen kanssa – loukkaaminen johtuu myös siitä, että valittajan epäämisestä hankintamenettelystä päätettiin ilman, että huomioon otettiin hänen tutkintotodistukset, sertifikaatit ja muut todistukset sekä merkityksellinen työkokemus kokonaisuudessaan, ja ilman, että hänen koulutuksellista ja ammatillista pätevyyttä verrattiin tarjouspyyntöasiakirjoissa edellytettyyn pätevyyteen.

      (1)  Ammattipätevyyden tunnustamisesta 7.9.2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/36/EY (EUVL L 255, s. 22)


title: Asia T-322/03: Telefon und Buch Verlagsgesellschaft m.b.H:n 19.9.2003 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               8.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/37

         Telefon und Buch Verlagsgesellschaft m.b.H:n 19.9.2003 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-322/03)
   (2005/C 6/73)
   Kieli, jolla kannekirjelmä on laadittu: saksa
   Telefon und Buch Verlagsgesellschaft m.b.H., Salzburg (Itävalta) on nostanut 19.9.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja H. G. Zeiner.
   HEROLD Business Data GmbH & Co. KG (aikaisemmin Herold Business Data AG), Mödling, Itävalta, osallistui myös asian käsittelyyn valituslautakunnassa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               muuttaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 19.6.2003 yhdistetyissä asioissa R 580/2001 ja R 592/2001 tekemää ratkaisua siten, että yhteisön tavaramerkin WEISSE SEITEN (hakemus nro 371 096) mitättömäksi julistamista koskeva vaatimus hylätään kokonaisuudessaan, tai toissijaisesti

               —

               kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 19.6.2003 tekemän ratkaisun yhdistetyissä asioissa R 580/2001 ja R 592/2001 sekä velvoittaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) tekemään asian mahdollisen palauttamisen jälkeen uuden ratkaisun ja hylkäämään yhteisön tavaramerkin WEISSE SEITEN (hakemus nro 371 096) mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen kokonaisuudessaan velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu:

               Sanamerkki WEISSE SEITEN luokkiin 9, 16, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten – yhteisön tavaramerkki nro 371 096.

               Yhteisön tavaramerkin haltija:

               Kantaja.

               Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen tekijä:

               HEROLD Business Data GmbH & Co. KG.

               Mitättömyysosaston ratkaisu:

               Yhteisön tavaramerkin osittainen mitättömäksi julistaminen painetussa tai elektronisessa muodossa olevien nimiä sisältävien puhelinluettelojen osalta (luokat 9 ja 16) sekä tällaisten nimiä sisältävien puhelinluettelojen jakelun osalta (luokka 41).

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Valituksen hylkääminen.

               Kanneperusteet:

                           —

                           Rekisteröity tavaramerkki on asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti erottamiskykyinen.

                           —

                           Merkki ei kuvaile tavara- ja palveluluetteloon kuuluvia tavaroita ja palveluja 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla.

                           —

                           Rekisteröity tavaramerkki ei ole 7 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettu tavanomainen yleisnimi.


title: Asian C-85/98 poistaminen rekisteristä

text:
15.5.1999             FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 136/13
Commissione Tributaria Regionale di Venezian – Sezione                        Asian C-329/98 (1) poistaminen rekisteristä
n. 6 – 14.1., 25.2. ja 11.3.1999 tekemillään päätöksillä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Veneta Assicura-                                     (1999/C 136/26)
     zione SpA vastaan Ufficio del Registro di Padova
                                                                     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 12.2.1999
                       (Asia C-102/99)                               antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                     tu asia C-329/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                     Belgian kuningaskunta.
                       (1999/C 136/23)
                                                                     (1) EYVL C 327, 24.10.1998.
Commissione Tributaria Regionale di Venezia – Sezione n. 6 –
on pyytänyt 14.1., 25.2. ja 11.3. tekemillään päätöksillä,
jotka ovat saapuneet yhteisöjen tuomioistuimeen 22.3.1999,
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-
sa Veneta Assicurazione SpA vastaan Ufficio del Registro di
Padova siitä, onko presidentin asetuksen 131/86 4§:n
ensimmäisen osan huomautus I ristiriidassa direktiivin                        Asian C-85/98 (1) poistaminen rekisteristä
335/69/ETY (1) 4 artiklan kanssa, sellaisena kuin direktiivi on
muutettuna.                                                                                (1999/C 136/27)
(1) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.
                                                                     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 16.2.1999
                                                                     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                     tu asia C-85/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Hellee-
                                                                     nien tasavalta.
                                                                     (1) EYVL C 184, 13.6.1998.
        Asian C-413/97 (1)poistaminen rekisteristä
                       (1999/C 136/24)
                                                                              Asian C-396/97 (1)poistaminen rekisteristä
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston
puheenjohtajan 8.2.1999 antamalla määräyksellä tuomioistui-                                 (1999/C 136/28)
men rekisteristä on poistettu asia C-413/97, Euroopan yhteisö-
jen komissio vastaan Saksan liittotasavalta.                         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston
                                                                     puheenjohtajan 23.2.1999 antamalla määräyksellä tuomiois-
                                                                     tuimen rekisteristä on poistettu asia C-396/97, Euroopan
(1) EYVL C 41, 7.2.1998.                                             yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta.
                                                                     (1) EYVL C 26, 24.1.1998.
       Asian C-300/97 P (1) poistaminen rekisteristä
                                                                              Asian C-429/98 (1) poistaminen rekisteristä
                       (1999/C 136/25)
                                                                                (1999/C 136/29)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston pu-
heenjohtajan 11.2.1999 antamalla määräyksellä tuomioistui-           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 24.2.1999
men rekisteristä on poistettu asia C-300/97 P, Tiercé Ladbroke       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ym.                          tu asia C-429/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                     Belgian kuningaskunta.
(1) EYVL C 318, 18.10.1997.
                                                                     (1) EYVL C 20, 23.1.1999.


title: Asia C-31/14 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 11.12.2014 – Valittajana sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ja muina osapuolina Kessel medintim GmbH, aiemmin Kessel Marketing & Vertriebs GmbH sekä Janssen-Cilag GmbH (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin Premeno rekisteröimiseksi — Aiemman kansallisen sanamerkin Pramino haltijan väite — Hakemuksessa tavaramerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi nimettyjen tavaroiden rajaaminen — Asetus (EU) N:o 207/2009 — 43 artiklan 1 kohta)

text:
               9.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/16

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 11.12.2014 – Valittajana sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ja muina osapuolina Kessel medintim GmbH, aiemmin Kessel Marketing & Vertriebs GmbH sekä Janssen-Cilag GmbH
   (Asia C-31/14 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin Premeno rekisteröimiseksi - Aiemman kansallisen sanamerkin Pramino haltijan väite - Hakemuksessa tavaramerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi nimettyjen tavaroiden rajaaminen - Asetus (EU) N:o 207/2009 - 43 artiklan 1 kohta))
   (2015/C 046/21)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Walicka)

      Muut osapuolet: Kessel medintim GmbH, aiemmin Kessel Marketing & Vertriebs GmbH, (edustaja: Rechtsanwalt A. Jacob) ja Janssen-Cilag GmbH (edustaja: Rechtsanwältin M. Wenz)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Janssen-Cilag GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 102, 7.4.2014.


title: Asia C-499/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Tivoli (Italia) on esittänyt 7.11.2012 — Elisabetta Gentile v. Ufficio Finanziario della Direzione — Ufficio Territoriale di Tivoli ym.

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/26

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Tivoli (Italia) on esittänyt 7.11.2012 — Elisabetta Gentile v. Ufficio Finanziario della Direzione — Ufficio Territoriale di Tivoli ym.
   (Asia C-499/12)
   2013/C 26/51
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Tivoli

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Elisabetta Gentile

      Vastaaja: Ufficio Finanziario della Direzione — Ufficio Territoriale di Tivoli, Fabrizio Penna ja Gianfranco Di Nicola

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko maksutonta oikeusapua koskevan 30.5.2002 annetun presidentin asetuksen nro 115 130 § — siltä osin kuin siinä säädetään, että oikeudenkäyntiavustajan, haastemiehen ja asianosaisen teknisen asiantuntijan kulukorvaus on puolitettava — Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan 3 kohdan, jonka mukaan maksutonta oikeusapua annetaan niille, joilla ei ole riittäviä varoja, jos tällainen apu on tarpeen, jotta asianomainen voisi tehokkaasti käyttää oikeutta saattaa asiansa tuomioistuimen käsiteltäväksi, mukainen?