title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 19 päivänä maaliskuuta 2002 asiassa C-13/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Irlanti (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Kirjallisten ja taiteellisten teosten suojaamisesta tehtyyn Bernin yleissopimukseen (Pariisin asiakirja 24.7.1971) säädetyssä määräajassa tapahtuvan liittymisen laiminlyönti – EY:n perustamissopimuksen 228 artiklan 7 kohdan (josta on muutettuna tullut EY 300 artiklan 7 kohta) sekä ETA-sopimukseen liitetyn pöytäkirjan nro 28 5 artiklan mukaisten velvoitteiden laiminlyöminen)

text:
C 118/8                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         18.5.2002
poikkeusta tulkitaan siten, että sen avulla miespuoliset virkamiehet,      1)     Kanne hylätään.
jotka ovat yksinhuoltajia, voivat saada päivähoitopaikan tästä
järjestelmästä samoin edellytyksin kuin naispuoliset virkamiehet.          2)     Euroopan yhteisöjen komissio vastaa kahdesta kolmanneksesta
                                                                                ja Italian tasavalta yhdestä kolmanneksesta oikeudenkäyntiku-
                                                                                luista.
(1) EYVL C 47, 19.2.2000.
                                                                           (1) EYVL C 79, 18.3.2000.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                19 päivänä maaliskuuta 2002
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                           asiassa C-13/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Irlanti (1)
                           (viides jaosto)
                                                                           (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Kirjallis-
                                                                           ten ja taiteellisten teosten suojaamisesta tehtyyn Bernin
                  7 päivänä maaliskuuta 2002
                                                                           yleissopimukseen (Pariisin asiakirja 24.7.1971) säädetyssä
                                                                           määräajassa tapahtuvan liittymisen laiminlyönti – EY:n
                                                                           perustamissopimuksen 228 artiklan 7 kohdan (josta on
asiassa C-10/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                      muutettuna tullut EY 300 artiklan 7 kohta) sekä ETA-
                        Italian tasavalta (1)                              sopimukseen liitetyn pöytäkirjan nro 28 5 artiklan mukais-
                                                                                ten velvoitteiden laiminlyöminen)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Euroo-
pan yhteisöjen omat varat – Kolmansista maista peräisin                                               (2002/C 118/11)
   olevien San Marinoon tarkoitettujen tavaroiden tuonti)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                         (2002/C 118/10)
                                                                           (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                    (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                           Asiassa C-13/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen           nään K. Banks ja M. Desantes) vastaan Irlanti (asiamiehenään
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                      aluksi M. A. Buckley, ja sittemmin D. J. O’Hagan), jota tukee
                                                                           Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
                                                                           (asiamiehenään G. Amodeo, avustajanaan barrister M. Hos-
                                                                           kins), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan,
                                                                           että Irlanti ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen
Asiassa C-10/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-                  228 artiklan 7 kohdan (josta on muutettuna tullut EY 300 ar-
nään E. Traversa ja H. P. Hartvig) vastaan Italian tasavalta               tiklan 7 kohta) ja Euroopan talousalueesta 2 päivänä toukokuu-
(asiamiehenään U. Leanza, avustajanaan I. M. Braguglia), jossa             ta 1992 tehtyyn sopimukseen liitetyn pöytäkirjan nro 28
kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin toteaa Italian                5 artiklan (EYVL 1994, L 1, s. 3) mukaisia velvoitteitaan, koska
tasavallan laiminlyöneen Euroopan yhteisöjen omia varoja                   se ei ole ennen 1.1.1995 tullut osalliseksi kirjallisten ja
koskevien säännösten mukaisia velvoitteitaan, kun tämä ei ole              taiteellisten teosten suojaamisesta tehtyyn Bernin yleissopi-
suorittanut komissiolle 29 223 322 226 Italian liiran (ITL)                mukseen (Pariisin asiakirja 24.7.1971), yhteisöjen tuomiois-
suuruista summaa eikä myöskään maksanut viivästyskorkoa                    tuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez
tälle summalle 1.1.1996 lukien, yhteisöjen tuomioistuin (viides            Iglesias, jaostojen puheenjohtajat P. Jann, F. Macken, N. Colne-
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann              ric ja S. von Bahr sekä tuomarit C. Gulmann, D. A. O. Edward,
sekä tuomarit A. La Pergola ja C. W. A. Timmermans (esittelevä             J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari), M. Wathelet, R. Schintgen,
tuomari), julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: hallintovirkamies        V. Skouris, J. N. Cunha Rodrigues ja C. W. A. Timmermans,
L. Hewlett, on antanut 7.3.2002 tuomion, jonka tuomiolausel-               julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: R. Grass, on antanut
ma on seuraava:                                                            19.3.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
 ---pagebreak--- 18.5.2002                 FI                                 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               C 118/9
1)    Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskun-                Office) (Yhdistynyt kuningaskunta) (asia C-27/00) ja High
      nan väliintulokirjelmässään esittämät vaatimukset hylätään.                 Court (Irlanti) (asia C-122/00) ovat saattaneet EY 234 artiklan
                                                                                nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäviksi saadakseen
2)    Irlanti ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen 228 ar-                näissä kansallisissa tuomioistuimissa vireillä olevissa asioissa
      tiklan 7 kohdan (josta on muutettuna tullut EY 300 artiklan                 The Queen ja Secretary of State for the Environment, Transport
      7 kohta) ja Euroopan talousalueesta 2 päivänä toukokuuta                    and the Regions, ex parte: Omega Air Ltd (C-27/00), ja Omega
      1992 tehtyyn sopimukseen liitetyn pöytäkirjan nro 28 5 artik-               Air Ltd, Aero Engines Ireland Ltd ja Omega Aviation Services
      lan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ennen 1.1.1995                 Ltd vastaan Irish Aviation Authority (C-122/00), ennakkorat-
      tullut osalliseksi kirjallisten ja taiteellisten teosten suojaamisesta      kaisun sellaisten tietyntyyppisten siviilikäytössä olevien, ääntä
      tehtyyn Bernin yleissopimukseen (Pariisin asiakirja                         hitaammin lentävien suihkukoneiden rekisteröinnistä ja käy-
      24.7.1971).                                                                 töstä yhteisössä, joita on muutettu ja jotka on uudelleen
                                                                                hyväksytty kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimuksen
                                                                                (kolmas painos, heinäkuu 1993) liitteessä 16 olevan I niteen
3)    Irlanti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                        II osan 3 luvussa mainitut standardit täyttävinä, 29 päivänä
                                                                                huhtikuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 925/
4)    Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta                1999 (EYVL L 115, s. 1 ja L 120, s. 47) 2 artiklan 2 kohdan
      vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.                                     pätevyydestä, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpa-
                                                                                nossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheen-
                                                                                johtajat P. Jann, F. Macken, N. Colneric ja S. von Bahr sekä
                                                                                tuomarit C. Gulmann, D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet,
(1) EYVL C 63, 4.3.2000.                                                          M. Wathelet (esittelevä tuomari), J. N. Cunha Rodrigues ja
                                                                                C. W. A. Timmermans, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: johtava
                                                                                hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut 12.3.2002 tuomion,
                                                                                jonka tuomiolauselma on seuraava:
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                   12 päivänä maaliskuuta 2002                                    Esitettyjen kysymysten tarkastelussa ei ole tullut esiin mitään sellaista
                                                                                seikkaa, joka vaikuttaisi sellaisten tietyntyyppisten siviilikäytössä
                                                                                olevien, ääntä hitaammin lentävien suihkukoneiden rekisteröinnistä
yhdistetyissä asioissa C-27/00 ja C-122/00 (High Court of
                                                                                ja käytöstä yhteisössä, joita on muutettu ja jotka on uudelleen
Justice (England & Wales), Queen’s Bench Divisionin
                                                                                hyväksytty kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimuksen (kolmas
(Crown Office) (C-27/00), ja High Courtin (C-122/00)
                                                                                painos, heinäkuu 1993) liitteessä 16 olevan I niteen II osan
esittämät ennakkoratkaisupyynnöt), The Queen vastaan
                                                                                3 luvussa mainitut standardit täyttävinä, 29 päivänä huhtikuuta
Secretary of State for the Environment, Transport and
                                                                                1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 925/1999 2 artiklan
the Regions, ex parte: Omega Air Ltd (C-27/00), ja Omega
                                                                                2 kohdan pätevyyteen.
Air Ltd, Aero Engines Ireland Ltd ja Omega Aviation
Services Ltd vastaan Irish Aviation Authority (C-122/
                                    00) (1)
(Asetus N:o 925/1999 – Lentokoneiden melupäästöt – Kielto,
joka koskee lentokoneita, joihin on vaihdettu moottorit,
    joiden ohivirtaussuhde on pienempi kuin 3 – Pätevyys)
                            (2002/C 118/12)                                       (1) EYVL C 102, 8.4.2000 ja EYVL C 163, 10.6.2000.
                     (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Yhdistetyissä asioissa C-27/00 ja C-122/00, jotka High Court
of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Crown


title: Asia C-647/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 4.2.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt cour du travail de Bruxelles – Belgia) – Office national de l’emploi v. Marie-Rose Melchior (Ennakkoratkaisupyyntö — Sosiaaliturva — Työttömyyskorvausten saamisen edellytykset jäsenvaltiossa — Kyseisessä jäsenvaltiossa sijaitsevan Euroopan unionin toimielimen palveluksessa sopimussuhteisena toimihenkilönä kertyneiden työskentelykausien huomioon ottaminen — Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen perusteella korvattujen työttömyyspäivien rinnastaminen työpäiviin — Vilpittömän yhteistyön periaate)

text:
               30.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/11

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 4.2.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt cour du travail de Bruxelles – Belgia) – Office national de l’emploi v. Marie-Rose Melchior
      (Asia C-647/13) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaaliturva - Työttömyyskorvausten saamisen edellytykset jäsenvaltiossa - Kyseisessä jäsenvaltiossa sijaitsevan Euroopan unionin toimielimen palveluksessa sopimussuhteisena toimihenkilönä kertyneiden työskentelykausien huomioon ottaminen - Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen perusteella korvattujen työttömyyspäivien rinnastaminen työpäiviin - Vilpittömän yhteistyön periaate))
      (2015/C 107/14)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Cour du travail de Bruxelles

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Office national de l’emploi

         Vastapuoli: Marie-Rose Melchior

         Tuomiolauselma

      EY 10 artikla Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja näiden yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen vahvistamisesta ja komission virkamiehiin väliaikaisesti sovellettavista erityistoimenpiteistä 29.2.1968 annetulla neuvoston asetuksella (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68, sellaisena kuin se on muutettuna 22.3.2004 annetulla neuvoston asetuksella (EY, Euratom) N:o 723/2004, vahvistettujen Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen yhteydessä on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, kun tätä tulkitaan siten, että arvioitaessa oikeutta työttömyyskorvauksiin huomioon ei oteta kyseisessä jäsenvaltiossa sijaitsevassa Euroopan unionin toimielimessä sopimussuhteisena toimihenkilönä kertyneitä työskentelykausia eikä sellaisia työttömyyspäiviä, joista on maksettu työttömyyskorvausta Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen perusteella, rinnasteta työpäiviin, vaikka tällainen rinnastus tehdään niiden työttömyyspäivien osalta, joista on maksettu korvausta mainitun jäsenvaltion lainsäädännön nojalla.

         (1)  EUVL C 61, 1.3.2014.


title: Asia C-232/15 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 21.4.2016 – Valittajana ultra air GmbH sekä muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto ja Donaldson Filtration Deutschland GmbH (Muutoksenhaku — EU-tavaramerkki — EU-sanamerkki ultra.air ultrafilter — Mitättömyysmenettely — Ehdoton hylkäys- tai mitättömyysperuste — Kuvailevuus — Asetus (EY) N:o 207/2009 — 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta ja 52 artiklan 1 kohdan a alakohta — Valituslautakunnan tekemä tavaramerkin mitättömäksi julistaminen — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
               1.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/4

         Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 21.4.2016 – Valittajana ultra air GmbH sekä muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto ja Donaldson Filtration Deutschland GmbH
   (Asia C-232/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - EU-tavaramerkki - EU-sanamerkki ultra.air ultrafilter - Mitättömyysmenettely - Ehdoton hylkäys- tai mitättömyysperuste - Kuvailevuus - Asetus (EY) N:o 207/2009 - 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta ja 52 artiklan 1 kohdan a alakohta - Valituslautakunnan tekemä tavaramerkin mitättömäksi julistaminen - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton))
   (2016/C 279/05)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: ultra air GmbH (edustaja: Rechtsanwalt C. König)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamies: S. Hanne) ja Donaldson Filtration Deutschland GmbH (edustajat: Rechtsanwältin N. Siebertz ja Rechtsanwältin M. Teworte-Vey)

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               ultra air GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 262, 10.8.2015.


title: Asia T-18/07: Kanne 29.1.2007 — Kronberger v. parlamentti

text:
               24.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/21

         Kanne 29.1.2007 — Kronberger v. parlamentti
   (Asia T-18/07)
   (2007/C 69/48)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Hans Kronberger (Wien, Itävalta) (edustaja: Rechtsanwalt W. L. Weh)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti
   Vaatimukset

               —

               Euroopan parlamentin päätös, jolla se totesi erään jäsenensä mandaatin olevan pätevä, on kumottava päätöksen pätemättömyyden johdosta

               —

               parlamentti on velvoitettava korvaamaan kantajan esitettävän määrän mukaiset oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja oli ehdolla Euroopan parlamentin jäseneksi Euroopan parlamentin vaaleissa, jotka Itävallassa pidettiin 13.6.2004.
   Nyt esillä oleva kanne koskee Euroopan parlamentin 28.4.2005 tekemää päätöstä, jossa todettiin, että kantajan erään parlamentin jäsenen mandaatin pätevyydestä esittämä riitautus oli perusteeton.
   Kanteensa tueksi kantaja väittää erityisesti, että etuoikeusääniä koskeva Itävallan lainsäädäntö on ristiriidassa säädöksen kanssa, joka koskee edustajien valitsemista Euroopan parlamenttiin yleisillä, välittömillä vaaleilla (1), ja täten yhteisön oikeuden vastainen.

      (1)  EYVL L 278, 8.10.1976, s. 5.


title: Asia T-212/08: Kanne 4.6.2008 — Amertranseuro International Holdings ym. v. komissio

text:
               2.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 197/32

         Kanne 4.6.2008 — Amertranseuro International Holdings ym. v. komissio
   (Asia T-212/08)
   (2008/C 197/55)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: Amertranseuro International Holdings (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta), Trans Euro Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) ja Team Relocations Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja L. Gyselen)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               on kumottava asiassa COMP/38 543 — Kansainväliset muuttopalvelut 11.3.2008 tehdyn komission päätöksen 2 artiklan 1 kohta siltä osin kuin siinä todetaan, että kantajat ovat kukin omasta ja toistensa puolesta vastuussa siitä, että Team Relocations NV väitetysti rikkoi EY 81 artiklaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa tammikuun 1997 ja syyskuun 2003 välisenä aikana

               —

               toissijaisesti tämän komission päätöksen 2 artiklan 1 kohta on kumottava siltä osin kuin siinä ei tosiasiallisesti rajoiteta Amertranseuro Ltd:n mainittua vastuuta 1,3 miljoonaan euroon

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat vaativat EY 230 artiklan nojalla EY 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan mukaisesta menettelystä 11.3.2008 tehdyn komission päätöksen K(2008) 926 (lopullinen) (asia COMP/38 543 — Kansainväliset muuttopalvelut) (jäljempänä riidanalainen päätös) osittaista kumoamista. Kantajat vaativat erityisesti riidanalaisen päätöksen 2 artiklan 1 kohdan kumoamista siltä osin kuin siinä todetaan, että kantajat ovat omasta ja toistensa puolesta vastuussa rikkomisesta, johon Team Relocations NV:n (jäljempänä TRNV) väitetään syyllistyneen riidanalaisen päätöksen 1 artiklassa kuvatuin tavoin.
   Kantajat esittävät kanteensa tueksi kaksi oikeudellista perustetta:
   Kantajat toteavat ensiksi, että komissio piti virheellisesti kaikkia kolmea kantajaa vastuullisina siitä huolimatta, että ne eivät tienneet eivätkä voineet tietää, että TRNV oli osallisena väitettyyn rikkomiseen. Kantajat toteavat toiseksi, että komissio käytti väärin harkintavaltaansa, kun se määräsi sakon, jota ne eivät pysty maksamaan.


title: Asia T-394/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 30.1.2008 — Strack v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Ylennys — Vuoden 2003 ylennyskierros — Etusijapisteiden myöntäminen — Ylentämättä jättäminen)

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/34

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 30.1.2008 — Strack v. komissio
   (Asia T-394/04) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Ylennys - Vuoden 2003 ylennyskierros - Etusijapisteiden myöntäminen - Ylentämättä jättäminen)
   (2008/C 64/53)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Guido Strack (Wasserliesch, Saksa) (edustajat: aluksi asianajaja J. Mosar, sittemmin asianajajat F. Gengler ja P. Goergen)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Berscheid ja H. Krämer)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kantajan osalta vuoden 2003 ylennyskierroksella suoritetun ylennysmenettelyn, kyseisessä menettelyssä myönnettyjen etusijapisteiden sekä tästä seuraavan päätöksen olla ylentämättä kantajaa kumoaminen
   Tuomiolauselma

               1)

               Etusijapisteiden myöntämisestä Guido Strackille vuoden 2003 ylennyskierroksella tehty päätös sekä päätös olla ylentämättä asianomaista virkamiestä kyseisellä ylennyskierroksella kumotaan.

               2)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 300, 4.12.2004.


title: Asia C-429/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Halle (Saksa) on esittänyt 30.10.2009 — Günter Fuß v. Stadt Halle (Saale)

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Halle (Saksa) on esittänyt 30.10.2009 — Günter Fuß v. Stadt Halle (Saale)
   (Asia C-429/09)
   2010/C 24/41
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Halle

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Günter Fuß

      Vastaaja: Stadt Halle (Saale)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY (1) perusteella olemassa toissijaisia oikeuksia, jos (julkisen sektorin) työantaja on määrännyt työajasta, joka ylittää direktiivin 2003/88/EY 6 artiklan b alakohdassa säädetyn rajan?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko toissijainen oikeus olemassa jo pelkästään direktiivin 2003/88/EY rikkomisen perusteella vai asetetaanko yhteisön oikeudessa lisäedellytyksiä tälle oikeudelle, kuten esimerkiksi se, että julkisen sektorin työantajalle on esitetty vaatimus työajan lyhentämisestä tai että työajan määräämisessä on tapahtunut virhe?

               3)

               Jos toissijainen oikeus on olemassa, herää kysymys, tapahtuuko korvaaminen antamalla vapaata vai rahallisen korvauksen muodossa ja mitä edellytyksiä yhteisön oikeudessa asetetaan korvauksen suuruuden laskemiselle?

               4)

               Ovatko direktiivin 2003/88/EY 16 artiklan b alakohdan ja/tai 19 artiklan 2 alakohdan mukaiset vertailujaksot välittömästi sovellettavissa esillä olevan asian kaltaisessa tilanteessa, jossa kansallisessa lainsäädännössä säädetään yksinomaan työajasta, joka ylittää direktiivin 2003/88/EY 6 artiklan b alakohdan mukaisen enimmäistyöajan, mutta jossa ei säädetä vapaan antamisesta? Mikäli välitöntä soveltamista koskevaan kysymykseen vastataan myöntävästi, herää kysymys, annetaanko työntekijälle vapaata ja miten se tarvittaessa tapahtuu, jos julkisen sektorin työantaja ei tee sitä oma-aloitteisesti vertailujakson loppuun mennessä?

               5)

               Miten kysymyksiin 1–4 on vastattava 23.11.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/104/EY (2) voimassaoloajan osalta?

      (1)  Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/88/EY (EUVL L 299, s. 9).

      (2)  Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 23.11.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/104/EY (EYVL L 307, s. 18).


title: Asia F-81/12: Kanne 27.7.2012 — ZZ v. neuvosto

text:
               29.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 295/34

         Kanne 27.7.2012 — ZZ v. neuvosto
   (Asia F-81/12)
   2012/C 295/60
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sellaisten päätösten kumoaminen, joilla kantaja jätetään ylentämättä palkkaluokkaan AD 12 ylennyskierroksilla 2010 ja 2011.

      Vaatimukset

               —

               On kumottava nimittävän viranomaisen päätös jättää kantaja ylentämättä palkkaluokkaan AD 12 ylennyskierroksella 2010

               —

               on kumottava nimittävän viranomaisen päätös jättää kantaja ylentämättä palkkaluokkaan AD 12 ylennyskierroksella 2011

               —

               tarvittaessa on kumottava 18.4.2012 tehty päätös hylätä oikaisuvaatimukset, jotka oli tehty päätöksistä jättää kantaja ylentämättä palkkaluokkaan AD 12 ylennyskierroksilla 2010 ja 2011

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-520/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hannover (Saksa) on esittänyt 5.10.2016 – Andrea Witzel, Jannis Witzel ja Jazz Witzel v. Germanwings GmbH

text:
               30.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hannover (Saksa) on esittänyt 5.10.2016 – Andrea Witzel, Jannis Witzel ja Jazz Witzel v. Germanwings GmbH
   (Asia C-520/16)
   (2017/C 030/17)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Hannover

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Andrea Witzel, Jannis Witzel ja Jazz Witzel

      Vastaaja: Germanwings GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että se, olisiko olosuhteet voitu välttää, koskee ainoastaan poikkeuksellisten olosuhteiden ilmentymistä, vai koskeeko se myös poikkeuksellisten olosuhteiden seurauksia eli peruuttamista tai pitkäaikaista viivästymistä?

               2)

               Jos unionin tuomioistuin vastaa ensimmäiseen kysymykseen siten, että se, olisiko olosuhteet voitu välttää, koskee viivästymistä: Jos poikkeukselliset olosuhteet vaikuttavat edeltävällä lennolla olevaan lentokoneeseen, onko asianomaisen lentoliikenteen harjoittajan jo tällöin – sen jälkeen, kun poikkeukselliset olosuhteet ovat ilmentyneet edeltävällä lennolla – pyrittävä hankkimaan korvaava kone, vai voiko se odottaa siihen saakka, kunnes on varmaa, että poikkeukselliset olosuhteet johtavat seuraavan lennon huomattavaan viivästymiseen?

               3)

               Jos unionin tuomioistuin vastaa ensimmäiseen kysymykseen siten, että se, olisiko olosuhteet voitu välttää, koskee viivästymistä: Onko charter-lentokoneen varaaminen toiselta lentoliikenteen harjoittajalta kohtuutonta, jos siitä aiheutuvat kustannukset ovat noin kolminkertaisia varsinaisesta lennosta aiheutuviin kustannuksiin verrattuina?

      (1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).


title: Asia T-275/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.3.2016 – Hmicho v. neuvosto

text:
               2.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/54

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.3.2016 – Hmicho v. neuvosto
   (Asia T-275/15) (1)

   (2016/C 156/74)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 294, 7.9.2015.


title: Yhdistetyt asiat C-482/13, C-484/13, C-485/13 ja C-487/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.1.2015 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena – Espanja) – Unicaja Banco SA v. José Hidalgo Rueda ym. (C-482/13), sekä Caixabank SA v. Manuel María Rueda Ledesma (C-484/13), Rosario Mesa Mesa (C-484/13), José Labella Crespo (C-485/13), Rosario Márquez Rodríguez (C-485/13), Rafael Gallardo Salvat (C-485/13), Manuela Márquez Rodríguez (C-485/13), Alberto Galán Luna (C-487/13) ja Domingo Galán Luna (C-487/13) (Motskut)

text:
               30.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/8

      Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.1.2015 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena – Espanja) – Unicaja Banco SA v. José Hidalgo Rueda ym. (C-482/13), sekä Caixabank SA v. Manuel María Rueda Ledesma (C-484/13), Rosario Mesa Mesa (C-484/13), José Labella Crespo (C-485/13), Rosario Márquez Rodríguez (C-485/13), Rafael Gallardo Salvat (C-485/13), Manuela Márquez Rodríguez (C-485/13), Alberto Galán Luna (C-487/13) ja Domingo Galán Luna (C-487/13)
      (Yhdistetyt asiat C-482/13, C-484/13, C-485/13 ja C-487/13) (1)

      ((Motskut))
      (2015/C 107/10)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: Unicaja Banco SA (C-482/13) ja Caixabank SA (C-484/13, C-485/13 ja C-487/13)

         Vastaajat: José Hidalgo Rueda, María del Carmen Vega Martín, Gestión Patrimonial Hive SL, Francisco Antonio López Reina ja Rosa María Hidalgo Vega (C-482/13), Manuel María Rueda Ledesma ja Rosario Mesa Mesa (C-484/13), José Labella Crespo, Rosario Márquez Rodríguez, Rafael Gallardo Salvat ja Manuela Márquez Rodríguez (C-485/13), sekä Alberto Galán Luna ja Domingo Galán Luna (C-487/13)

         Tuomiolauselma

      Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä kansalliselle säännökselle, jonka mukaan kansallisen tuomioistuimen, jossa kiinnitetyn kiinteistön ulosmittausmenettely on pantu vireille, on laskettava uudelleen kiinnitysluottosopimuksen sellaisen ehdon perusteella maksettavat määrät, jonka mukaan viivästyskorko on suuruudeltaan yli kolme kertaa lakisääteinen korko, jotta mainittujen korkojen määrä ei ylittäisi kyseistä kynnysarvoa, kunhan kyseisen kansallisen säännöksen soveltamisella

                  —

                  ei oteta ennalta kantaa siihen arviointiin, jonka mainittu kansallinen tuomioistuin tekee tällaisen ehdon kohtuuttomuudesta, eikä se

                  —

                  ole esteenä sille, että kyseinen kansallinen tuomioistuin jättää mainitun ehdon soveltamatta, jos sen on pääteltävä ehdon olevan mainitun direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla ”kohtuuton”.

         (1)  EUVL C 352, 30.11.2013.


title: Asia C-93/06: Euroopan yhteisöjen komission  14.2.2006  Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               8.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/19

         Euroopan yhteisöjen komission 14.2.2006 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-93/06)
   (2006/C 86/36)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.2.2006 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat María Amparo Alcover San Pedro ja Bernhard Schima, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 1999/94/EY liitteen III muuttamisesta 24 päivänä heinäkuuta 2003 annetun komission direktiivin 2003/73/EY (1) 2 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               2)

               velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika, jossa direktiivi oli saatettava osaksi kansallista oikeusjärjestystä, päättyi 25.7.2004.

      (1)  EUVL L 186, s. 34.


title: Asia C-530/14 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 21.11.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-425/11, Kreikka v. komissio, 11.9.2014 antamasta tuomiosta

text:
               26.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/19

         Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 21.11.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-425/11, Kreikka v. komissio, 11.9.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-530/14 P)
   (2015/C 026/23)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bouchagiar ja P. J. Loewenthal)

      Muu osapuoli: Helleenien tasavalta

      Vaatimukset

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) 11.9.2014 antama tuomio, joka on annettu tiedoksi komissiolle 12.9.2014, asiassa T-425/11, Kreikka v. komissio (ECLI:EU:T:2014:768), on kumottava

               —

               asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta tämä ratkaisee sen uudelleen

               —

               oikeudenkäyntikuluista on päätettävä myöhemmin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valitus perustuu yhteen ainoaan valitusperusteeseen: unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi ja sovelsi virheellisesti SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se katsoi, ettei riidanalaisesta toimenpiteestä aiheutunut minkäänlaista etua yleisille pelikasinoille. Tämä komission ainoa valitusperuste jakautuu kolmeen osaan.
   Ensinnäkin valituksenalaisen tuomion 52-58 kohdassa unionin yleinen tuomioistuin rikkoi SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se katsoi, etteivät yleiset pelikasinot saaneet minkäänlaista etua riidanalaiseen toimenpiteeseen perustuvan alhaisemman asiakaskohtaisen sisäänpääsymaksun kantamisesta, koska maksetut määrät muodostivat 80 prosenttia yleisten ja yksityisten pelikasinojen pakollisista sisäänpääsymaksuista.
   Toiseksi valituksenalaisen tuomion 59-68 kohdassa unionin yleinen tuomioistuin rikkoi SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se katsoi, ettei riittänyt, että komission mukaan riidanalaisella toimenpiteellä saatu etu oli lainsäädäntöön perustuvaa välitöntä verosyrjintää, vaan että komission olisi pitänyt perustaa edun olemassaolo riidanalaisen toimenpiteen vaikutusten taloudelliseen analyysiin.
   Kolmanneksi valituksenalaisen tuomion 74-80 kohdassa unionin yleinen tuomioistuin rikkoi SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se katsoi yhtäältä, ettei ilmaista sisäänpääsyä koskevalla yleisellä käytännöllä voitu vahvistaa riidanalaisella toimenpiteellä saatua etua, koska kyseisellä toimenpiteellä ei myönnetty minkäänlaista etua, ja toisaalta, että tällaisen argumentin hyväksymiseksi komission oli osoitettava, että myönnettyjen ilmaisten sisäänpääsyjen lukumäärä oli käytännössä suhteettoman korkea tällaisen käytännön hyväksyneen Kreikan lainsäädännön päämäärään nähden, minkä vuoksi se ei ollut kyseessä olevassa kansallisessa lainsäädännössä asetettujen edellytysten mukainen.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 24 päivänä tammikuuta 1995, asiassa T-74/92, Ladbroke Racing (Saksa) GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu - Laiminlyöntikanne ja mitätöimiskanne - Perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklat - Valituksen tutkiminen)

text:
25 . 3 . 95         FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                               N:o C 74/9
lan kanssa, koska järjestelmässä 19 CV:stä alkaen neljässä                  Asian C-148/94 poistaminen rekisteristä ( )
verotusluokassa, joihin kuuluu ainoastaan muista jäsenval                                   ( 95/C 74/15 )
tioista tuotuja ajoneuvoja, on ilman objektiivista perustetta
suurempi ja nopeammin nouseva progressiokerroin kuin
kolme moottoriluokitusta kattavissa 12—14 CV:n verotus
                                                                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 12. 1 .
luokissa ja 15—18 CV:t kattavassa neljässä verotusluo              1995 antamalla määräyksellä tuomioistuimen retisteristä
kassa, joissa tuotujen autojen kanssa samanlaisina tuotteina        on poistettu asia C-148/94, Euroopan yhteisöjen komissio
pidettävien Ranskassa valmistettujen ajoneuvojen verotuk           vastaan Irlanti .
sen progressiokerroin nousee tasaisesti ?
                                                                    (M EYVL N:o C 202 , 23 . 7. 1994
                                          ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            2 ) Muutoin kanteen perustamissopimuksen 175 artiklaan
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                    nojautuva osa jätetään tutkimatta.
                24 päivänä tammikuuta 1995 ,
asiassa T-74/92, Ladbroke Racing (Saksa) GmbH vastaan               3 ) Ei ole syytä lausua perustamissopimuksen 1 73 artiklaan
               Euroopan yhteisöjen komissio (*)                          nojautuvasta kanteesta siltä osin kuin se koskee
                                                                         perustamissopimuksen 86 artiklaa.
 (Kilpailu — Laiminlyöntikanne ja mitätöimiskanne —
Perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklat — Valituksen
                             tutkiminen)
                                                                    4 ) Siltä osin kuin mitätöimiskanne nojautuu perustamisso
                                                                         pimuksen 85 artiklaan, se jätetään tutkimatta.
                           ( 95/C 74/16 )
                                                                    5 ) Vaatimukset, joiden tarkoituksena on saada ensimmäi
                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                          sen oikeusasteen tuomioistuin osoittamaan määräys
                                                                         komissiolle, jätetään tutkimatta.
Asiassa T-74/92 Ladbroke Racing (Saksa ) GmbH, koti
paikka Mayence ( Saksa ), edustajanaan QC Jeremy Lever,             6) Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan
barrister Christopher Vajda, Iso-Britannia ja Wales, ja                  kuten myös kolmesta neljäsosasta kantajan oikeuden
solicitor Stephen Kon, prosessiosoite Luxemburgissa asi                 käyntikuluista.
anajotoimisto Winandy ja Err, 60, avenue Gaston Diderich,
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Cur           7) Väliintulija vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
rall ja F. E. González-Díaz), jota tukee Deutscher Sportver
lag Kurt Stoof GmbH & Co ., edustajanaan asianajajat
Klaus-Jürgen Michaeli ja Ute Zinsmeister, Bryssel, proses          (M EYVL N:o C 294 , 10 . 11 . 1992
siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Bonn ja Schmitt,
62, avenue Guillaume, jossa vaaditaan tuomioistuinta
toisaalta toteamaan ETY:n perustamissopimuksen 175 ar
tiklan 3 kohdan nojalla komission laiminlyöneen lausua
kantajan ETY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artikloihin
nojautuvasta valituksesta (IV/33 . 375 — Ladbroke GmbH                   YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
v. PMU-PMI-DSV), ja toisaalta toissijaisesti ETY:n perusta                       TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
missopimuksen 173 artiklan nojalla mitätöimään päätök                              24 päivänä tammikuuta 1995,
sen, jolla komissio on implisiittisesti hylännyt valituksen,        asiassa T-l 14/92, Bureau europeen des medias de l'indu
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto),              strie musicale (BEMIM) vastaan Euroopan yhteisöjen
toimien kokoonpanossa presidentti J. L. Cruz Vilaga,                                          komissio O
tuomarit C. P. Briët, A. Kalogeropoulos, D. P. M. Barring
ton ja J. Biancarelli, kirjaaja H. Jung, on antanut 24 päivänä      (Kilpailu — Tekijänoikeus — Asetus N:o 17 — Hakemuk
tammikuuta 1995 tuomion, jonka tuomiolauselma on                    sen hylkääminen — Hakemuksen käsittelyyn liittyvät vel
seuraava :                                                                             voitteet — Yhteisön etu)
                                                                                95/C 74/17)
 1 ) Komissio ei ole ottanut kantaa kantajan valitukseen
     (IV/33 . 375 — Ladbroke GmbH v. PMU-PMI-DSV) ja                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
     on näin rikkonut ETYm perustamissopimusta siltä osin
     kuin valitus nojautuu perustamissopimuksen 86 artik           Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto),
     laan.                                                          jäseninään presidentti J. L. Cruz Vilaça ja tuomarit C.P.


title: Asia C-221/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Espanja) on esittänyt 20.4.2016 – Iberdrola Renovables Castilla La Mancha SA v. Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla de la Mancha

text:
               4.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Espanja) on esittänyt 20.4.2016 – Iberdrola Renovables Castilla La Mancha SA v. Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla de la Mancha
   (Asia C-221/16)
   (2016/C 243/21)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Iberdrola Renovables Castilla La Mancha SA

      Vastapuoli: Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla de la Mancha

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Direktiivin 2009/28/EY 2 artiklan k alakohdassa määriteltyihin tukijärjestelmiin, joilla pyritään saavuttamaan tässä direktiivissä säädetyt uusiutuvan energian kulutusta koskevat tavoitteet, luetaan mukaan muun muassa verovapauksien ja -helpotusten sekä veronpalautusten kaltaiset verokannustimet, joten onko katsottava, että mainitut kannustimet tai toimenpiteet ovat luonteeltaan pakollisia ja jäsenvaltioita sitovia ja että niillä on välitön oikeusvaikutus siten, että yksityiset voivat vedota niihin kaikissa julkisissa, oikeudellisissa ja hallinnollisissa elimissä?

               2)

               Edellisessä kysymyksessä mainittuihin tukijärjestelmiin luetaan siis mukaan ”muun muassa” verovapauksien ja -helpotusten sekä veronpalautusten kaltaiset verokannustimet, joten onko katsottava, että kyseisiin kannustimiin kuuluu nimenomaisesti verottamatta jättäminen, eli kielletäänkö siinä toisin sanoen minkä tahansa erityisen lisäveron kantaminen uusiutuvista lähteistä peräisin olevasta energiasta niiden yleisluonteisten verojen lisäksi, joita kannetaan taloudellisesta toiminnasta ja sähköntuotannosta? Tässä samassa kohdassa kysytään lisäksi, onko niin ikään katsottava, että edellä mainittu yleisluonteinen kielto sisältää myös uusiutuvasta lähteestä peräisin olevan energian tuotannon eri vaiheista kannettavien yleisten tai erityisten verojen päällekkäisyyttä, kaksinkertaista kantamista tai limittäisyyttä koskevan kiellon silloin, kun kyseisen verotuksen kohteena on sama verotettava tapahtuma kuin tarkastelun kohteena olevassa tuulivoimamaksussa?

               3)

               Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan kieltävästi ja mikäli uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian verotus on hyväksyttävää direktiivin 2008/118/EY 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla, onko erityistarkoituksen käsitettä tulkittava siten, että asetetun tavoitteen on oltava ainoa tavoite ja että lisäksi uusiutuvasta energiasta kannettavan veron rakenteen on oltava luonteeltaan verotukseen kuulumaton eikä vero saa olla pelkästään talousarvioon liittyvä tai varojen keräämiseksi kannettava?

               4)

               Direktiivin 2003/96/EY 4 artiklan mukaisesti verotasojen, joita jäsenvaltioiden on sovellettava energiatuotteisiin ja sähköön, on oltava vähintään direktiivissä säädetyn vähimmäisverotason mukaisia ja verotasolla tarkoitetaan kaikkia kyseisistä tuotteista kulutukseen luovutuksen ajankohtana kannettuja välittömiä ja välillisiä veroja, joten onko katsottava, että kyseisen direktiivin vaatimusten mukaisesta yhteenlasketusta verotasosta on luettava pois sellaiset kansalliset verot, jotka eivät ole todelliselta luonteeltaan verotukseen kuulumattomia rakenteensa eivätkä erityistarkoituksensa puolesta, kun niitä tulkitaan edelliseen kysymykseen annettavan vastauksen perusteella?

               5)

               Onko direktiivin 2009/28/EY 13 artiklan 1 kohdan e alakohdassa käytetty maksun käsite unionin oikeuden itsenäinen käsite, jota on tulkittava mahdollisimman laajasti siten, että se kattaa myös yleisesti veron käsitteen ja tarkoittaa samaa kuin se?

               6)

               Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, luetaanko edellä mainitussa 13 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettuihin kuluttajien suorittamiin maksuihin mukaan ainoastaan sellaiset verot tai veroluonteiset maksut, joilla pyritään tasoittamaan tarvittaessa ympäristöön kohdistuvia vaikutuksia ja joilla kerättävillä varoilla yritetään korjata näihin vaikutuksiin liittyvät vahingot tai kielteiset seuraukset, muttei saastuttamattomista lähteistä peräisin olevasta energiasta kannettavia veroja tai veroluonteisia maksuja, joiden tarkoitus liittyy ensisijaisesti talousarvioon tai varojen keräämiseen?


title: Asia C-202/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 19.12.2013 (Gerechtshof te s-Gravenhagen (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Innoweb BV v. Wegener ICT Media BV ja Wegener Mediaventions BV (Direktiivi 96/9/EY — Tietokantojen oikeudellinen suoja — 7 artiklan 1 ja 5 kohta — Tietokannan valmistajan sui generis -oikeus — Uudelleenkäytön käsite — Tietokannan sisällön olennainen osa — Aihepiirikohtainen metahakukone)

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 19.12.2013 (Gerechtshof te s-Gravenhagen (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Innoweb BV v. Wegener ICT Media BV ja Wegener Mediaventions BV
   (Asia C-202/12) (1)

   (Direktiivi 96/9/EY - Tietokantojen oikeudellinen suoja - 7 artiklan 1 ja 5 kohta - Tietokannan valmistajan sui generis -oikeus - Uudelleenkäytön käsite - Tietokannan sisällön olennainen osa - Aihepiirikohtainen metahakukone)
   2014/C 52/14
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Gerechtshof Den Haag, aiemmin Gerechtshof te s-Gravenhage

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Innoweb BV

      Vastaajat: Wegener ICT Media BV ja Wegener Mediaventions BV

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Gerechtshof te s-Gravenhage (Alankomaat) — Tietokantojen oikeudellisesta suojasta 11.3.1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EYVL L 77, s. 20) 7 artiklan 1 ja 5 kohdan tulkinta — Tietokannan valmistajan oikeus kieltää sisällön olennaisen osan kopiointi ja/tai uudelleenkäyttö — Tietokannan sisällön epäolennaisten osien jatkuvan ja järjestelmällisen uudelleenkäytön, joka voi johtaa tämän tietokannan tavanmukaisen käytön vastaisiin toimiin tai aiheuttaa kohtuutonta vahinkoa tietokannan valmistajan laillisille eduille, kieltäminen — Onko jatkuva uudelleenkäyttö riittävää vai onko sen oltava samalla järjestelmällistä — Uudelleenkäyttö automatisoidun järjestelmän välityksellä

      Tuomiolauselma

   Tietokantojen oikeudellisesta suojasta 11.3.1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/9/EY 7 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että toimija, joka saattaa pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen aihepiirikohtaisen metahakukoneen saataville internetissä, käyttää uudelleen kyseisessä 7 artiklassa suojatun tietokannan koko sisältöä tai sen olennaista osaa, kun kyseinen aihepiirikohtainen metahakukone

               —

               tarjoaa loppukäyttäjälle hakulomakkeen, joka sisältää olennaisilta osin samat toiminnot kuin tietokannan hakulomake,

               —

               muokkaa ”reaaliaikaisesti” loppukäyttäjien pyynnöt sopiviksi hakukoneeseen, jolla tietokanta on varustettu, niin, että kyseisen tietokannan kaikki tiedot selataan, ja

               —

               esittää löydetyt hakutulokset loppukäyttäjälle internetsivustonsa mukaisessa ulkoasussa ja yhdistää päällekkäisyydet yhdeksi kohdaksi sellaisiin kriteereihin perustuvassa järjestyksessä, jotka ovat rinnastettavissa asianomaisen tietokannan hakukoneessa hakutulosten esittämiseksi käytettyihin kriteereihin.

      (1)  EUVL C 243, 11.8.2012.


title: Asia T-396/06: Kanne 21.12.2006 — komissio v. TGA Technische Gebäudeausrüstung Chemnitz

text:
               24.2.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 42/33

         Kanne 21.12.2006 — komissio v. TGA Technische Gebäudeausrüstung Chemnitz
   (Asia T-396/06)
   (2007/C 42/57)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: M. Šimerdová, avustajanaan asianajaja R.Bierwagen)

      Vastaaja: TGA Technische Gebäudeausrüstung Chemnitz GmbH
   Kantajan vaatimukset

               —

               vastaaja on velvoitettava palauttamaan kantajalle 32.440,80 euroa 4 prosentin korolla korotettuna 30.11.1999 alkaen

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja on tehnyt vastaajan kanssa sopimuksen, joka koski yhteisön toimintaa muun kuin ydinenergian alalla (1994-1998) (1) ja jonka nojalla sopimukseen perustuvien erimielisyyksien osalta toimivaltainen tuomioistuin on yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin. Hankkeen kohteena oli nahankuivauslaitoksen rakentaminen ja käyttöönoton kokeilu.
   Komissio irtisanoi mainitun sopimuksen 18.2.1999 päivätyllä kirjeellä, koska sille ei ollut esitetty asianmukaista loppuraporttia. Kantaja väittää, että vastaajan sille sittemmin esittämät laskut hyväksyttiin puuttuvien asiakirjojen johdosta vain osittain. Kantaja on pyytänyt jäljellä olevan määrän suorittamista useaan otteeseen ja kyseinen määrä on tämän kanteen kohteena.

      (1)  Tutkimusta ja teknologista kehittämistä, esittely mukaan lukien, koskevasta energia-alan erityisohjelmasta muun kuin ydinenergian alalla (1994-1998) 23.11.1994 tehty neuvoston päätös 94/806/EY (EYVL L 334, s. 87).


title: Asia C-400/14 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 16.7.2015 – Valittajana Basic AG Lebensmittelhandel sekä muina osapuolina sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Repsol YPF, SA (Muutoksenhaku — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla — Hakemus kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Sanaosa basic — Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki — Sanaosa BASIC — Kyseisen tavaramerkin haltijan esittämä väite — Rekisteröinnin osittainen epääminen — Jakelupalvelujen ja vähittäis- ja tukkukauppaan liittyvien palvelujen käsitteet — Ulottuvuus)

text:
               28.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/10

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 16.7.2015 – Valittajana Basic AG Lebensmittelhandel sekä muina osapuolina sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Repsol YPF, SA
   (Asia C-400/14 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla - Hakemus kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Sanaosa basic - Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki - Sanaosa BASIC - Kyseisen tavaramerkin haltijan esittämä väite - Rekisteröinnin osittainen epääminen - Jakelupalvelujen ja vähittäis- ja tukkukauppaan liittyvien palvelujen käsitteet - Ulottuvuus))
   (2015/C 320/13)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Basic AG Lebensmittelhandel (edustajat: Rechtsanwältin D. Altenburg ja Rechtsanwalt T. Haug)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral) ja Repsol YPF, SA (edustaja: abogado J.-B. Devaureix)

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Basic AG Lebensmittelhandel velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 431, 1.12.2014.


title: Yhdistetyt asiat T-423/13 ja T-64/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.5.2016 – Good Luck Shipping v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet ydinaseiden levittämisen estämiseksi Iranissa — Varojen jäädyttäminen — Oikeudellinen virhe — Oikeudellinen perusta — Arviointivirhe — Todisteiden puuttuminen)

text:
               4.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.5.2016 – Good Luck Shipping v. neuvosto
   (Yhdistetyt asiat T-423/13 ja T-64/14) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet ydinaseiden levittämisen estämiseksi Iranissa - Varojen jäädyttäminen - Oikeudellinen virhe - Oikeudellinen perusta - Arviointivirhe - Todisteiden puuttuminen))
   (2016/C 243/28)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Good Luck Shipping LLC (Dubai, Arabiemiirikunnat) (edustajat: F. Randolph, QC, barrister M. Lester ja solicitor M. Taher)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: V. Piessevaux ja B. Driessen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanteet, joissa on kyse yhtäältä vaatimuksesta kumota Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 6.6.2013 annettu neuvoston päätös 2013/270/YUTP (EUVL 2013, L 156, s. 10), Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 6.6.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 522/2013 (EUVL 2013, L 156, s. 3), Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 15.11.2013 annettu neuvoston päätös 2013/661/YUTP (EUVL 2013, L 306, s. 18) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 15.11.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1154/2013 (EUVL 2013, L 306, s. 3) siltä osin kuin nämä toimet koskevat kantajaa ja toisaalta vaatimuksesta todeta, ettei Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 10.10.2013 annettua neuvoston päätöstä 2013/497/YUTP (EUVL 2013, L 272, s. 46) eikä Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 muuttamisesta 10.10.2013 annettua neuvoston asetusta (EU) N:o 971/2013 (EUVL 2013, L 272, s. 1) voida soveltaa

      Tuomiolauselma

               1)

               Seuraavat toimet kumotaan Good Luck Shipping LLC:tä koskevilta osin:

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 6.6.2013 annettu neuvoston päätös 2013/270/YUTP

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 6.6.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 522/2013

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 15.11.2013 annettu neuvoston päätös 2013/661/YUTP

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 15.11.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1154/2013.

               2)

               Päätöksen 2013/661 vaikutukset pidetään voimassa Good Luck Shippingin osalta siihen asti, kunnes asetuksen N:o 1154/2013 kumoaminen tulee voimaan.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Good Luck Shippingin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 325, 9.11.2013. EUVL C 93, 29.3.2014.


title: Asia C-173/14 P: Valitus, jonka European Dynamics Belgium SA ym. ovat tehneet 8.4.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-158/12, European Dynamics Belgium SA ym. v. EMA, 29.1.2014 antamasta tuomiosta

text:
               16.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/18

         Valitus, jonka European Dynamics Belgium SA ym. ovat tehneet 8.4.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-158/12, European Dynamics Belgium SA ym. v. EMA, 29.1.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-173/14 P)
   2014/C 184/22
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Valittajat: European Dynamics Belgium SA, European Dynamics Luxembourg SA, Evropaiki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE ja European Dynamics UK Ltd (edustaja: dikigoros V. Christianos)

      Muu osapuoli: Euroopan lääkevirasto (EMA)

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-158/12 29.1.2014 antama tuomio on kumottava ja asia on palautettava unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi.

               —

               EMA on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Valittajat väittävät, että unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-158/12 29.1.2014 antama tuomio sisältää oikeudellisia arviointeja, joilla rikotaan selvästi unionin oikeuden sääntöjä ja jotka riitautetaan valituskirjelmässä.

               2.

               Valittajien mukaan valituksenalainen tuomio on kumottava ilmeisen arviointivirheen, niiden argumenttien vääristymisen, virheellisten perusteluiden sekä unionin oikeuden virheellisen tulkinnan ja soveltamisen vuoksi.

               3.

               Valittajat vetoavat erityisesti neljään valitusperusteeseen:

                           —

                           Ensimmäinen peruste koskee tarjouskilpailun ratkaisuperustetta, joka lisättiin tarjouskilpailumenettelyn aikana, vaikka siitä ei määrätty teknisissä eritelmissä. Tämän perusteen kohdalla valittajat vetoavat kumoamisperusteen ja argumenttien, jotka ne esittivät kirjelmissään, vääristymiseen sekä puutteellisiin perusteluihin.

                           —

                           Toinen peruste koskee tarjouskilpailun ratkaisuperusteena käytetyn laadullisen valintaperusteen arviointia. Tämän perusteen kohdalla valittajat vetoavat arviointivirheeseen, unionin oikeuden virheelliseen tulkintaan ja soveltamiseen sekä puutteellisiin perusteluihin.

                           —

                           Kolmas peruste koskee sen kokemuksen arviointia, jota valittajille oli kertynyt aiemmista sopimuksista saman hankintaviranomaisen kanssa. Tämän perusteen kohdalla valittajat vetoavat unionin oikeuden virheelliseen tulkintaan ja soveltamiseen, arviointivirheeseen sekä puutteellisiin perusteluihin.

                           —

                           Neljäs peruste koskee sellaisen perusteen arviointia, jota ei ollut mahdollista pisteyttää objektiivisesti. Tämän perusteen kohdalla valittajat vetoavat ilmeiseen arviointivirheeseen, unionin oikeuden virheelliseen soveltamiseen sekä puutteellisiin perusteluihin.


title: Asia F-58/12: Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 12.12.2013 — Marcuccio v. komissio (Henkilöstö — Invaliditeetin vuoksi eläkkeellepanoa koskeva päätös — Virkamiestuomioistuin on kumonnut päätöksen perustelujen puuttumisen vuoksi — Tuomion täytäntöönpanoa koskeva vaatimus — Virkaan palaamista koskeva pyyntö — Virkamiestuomioistuimen tuomion kumoaminen — Oikeussuojan tarpeen puuttuminen — SEU 266 artikla — Toimielimen sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi täysin perusteeton)

text:
               1.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 31/20

         Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 12.12.2013 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-58/12) (1)

   (Henkilöstö - Invaliditeetin vuoksi eläkkeellepanoa koskeva päätös - Virkamiestuomioistuin on kumonnut päätöksen perustelujen puuttumisen vuoksi - Tuomion täytäntöönpanoa koskeva vaatimus - Virkaan palaamista koskeva pyyntö - Virkamiestuomioistuimen tuomion kumoaminen - Oikeussuojan tarpeen puuttuminen - SEU 266 artikla - Toimielimen sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi täysin perusteeton)
   2014/C 31/35
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja G. Gattinara, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Komission sen implisiittisen päätöksen kumoaminen, jolla on hylätty kantajan vaatimus, jossa hän vaati asiassa F-41/06, Marcuccio vastaan komissio, 4.11.2008 annetun virkamiestuomioistuimen tuomion täytäntöönpanoa ja sitä, että hänelle annettaisiin tällä perusteella hänen palkkaluokkaansa vastaavaan tehtäväryhmään liittyviä tehtäviä, ja vahingonkorvausvaatimus.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja koska se on osittain selvästi täysin perusteeton

               2)

               Luigi Marcuccio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 295, 29.9.2012, s. 33.


title: Landesarbeitsgericht Hamburgin 6.2.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Agnes Vick ja Ute Conze vastaan Deutsche Telekom AG (Asiat C-234/96 ja C-235/96)

text:
14.9.96                  FI I                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 269/ 11
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Landesarbeitsgericht Hamburgin 6.2.1996 tekemällään
                                                                         päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Agnes
— ETY:n perustamissopimuksen tai sen täytäntöönpane                          Vick ja Ute Conze vastaan Deutsche Telekom AG
      miseksi annettujen oikeussääntöjen rikkominen: Ase                                  ( Asiat C-234/96 ja C-235/96 )
      tuksen ( ETY ) N:o 859/89 ( 2 ) 9 artiklan 2 kohdan lopusta
                                                                                ( 96 /C 269/24 )
      ilmenee, että tarjouskilpailussa , joka koski naudanlihan
      myyntiä interventioon varainhoitovuosina 1991 ja                   Landesarbeitsgericht Hamburg on pyytänyt 6.2.1996 teke
      1992 , tarjouksen tekijä sai esittää ainoastaan yhden              mällään päätöksellä , joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
      tarjouksen laatuluokkaa ja tarjouskilpailua kohti . Tans          tuomioistuimen kirjaamoon 9.7. 1 996 , Euroopan yhteisöjen
      kan hallituksen mukaan ei ole perustetta olettaa , että            tuomioistuimelta asiassa Agnes Vick ja Ute Conze vastaan
      asetuksessa ( ETY ) Nro 895/89 käytetyn ilmaisun " tar            Deutsche Telekom AG ennakkoratkaisua seuraaviin kysy
      jouksen tekijä " määritelmä koskisi ainoastaan toisista            myksiin :
      tarjouksen tekijöistä riippumattomia juridisia henkilöi
      tä . Ne muutokset, jotka tehtiin asetukseen ( ETY )                1 . Onko ETY:n perustamissopimuksen 119 artiklalla ,
      N:o 859/89 asetuksella ( ETY ) N:o 1282/90 ( 3 ) ja ase                toisella Barber-pöytäkirjalla ja niitä koskevalla Euroo
      tuksella ( ETY ) N:o 2271 /90 (4 ), osoittavat, että säännös           pan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöllä pri
      ten tarkoituksena on koko ajan ollut rajoittaa pikem                   maarisena yhteisön oikeutena etusija Saksan liittotasa
      minkin tarjousten lukumäärää tarjouksen tekijää kohti                   vallassa voimassa olevaan perustuslakiin ( perustuslain
      kuin tarjousten tekijöiden lukumäärää . Sen paremmin                    3 artikla ) ja tavallisiin lakiin ja oikeusperiaatteisiin
      asetuksen johdanto-osa kuin naudanlihan hallintokomi                   ( Beschäftigungsförderungsgesetzin [ työllisyyden edistä
      teassa käydyt keskustelutkaan eivät anna aihetta                        misestä annettu laki] 2 pykälän 1 kohdan ja yleinen
      päätellä, että tarjousten tekijöiden pitäisi olla toisistaan            tasa-arvoista kohtelua koskeva perusperiaate ) nähden
      riippumattomia . Tämä vaatimus esiintyy vasta asetuk                   siten, että tästä seuraa, että silloin kun henkilöllä on
      sen ( ETY ) N:o 2456/93 ( 5 ) 1 1 artiklan 3 kohdan toisessa            asiantilan perusteella oikeus saada etuus samanaikaises
      alakohdassa . Tämä merkitsee sitä , että Tanskan viran                 ti ETY:n perustamissopimuksen 119 artiklan perus
      omaisilla ei vuosina 1991 ja 1992 ollut oikeutta hylätä                 teella , siksi että häntä on syrjitty välillisesti sukupuolen
      itsenäisten juridisten henkilöiden esittämiä tarjouksia                 perusteella ammatillisessa eläkejärjestelmässä asetta
      sillä perusteella , että nämä eivät olleet riippumattomia               malla hänet huonompaan asemaan osa-aikatyön takia,
      jostakin toisesta tarjouksen tekijästä . Tämän vuoksi                   hänellä on oikeus myös etuuteen kansallisten valtio
      komission väite, että Tanskan viranomaisilla oli tällai                sääntöoikeudellisten tai tavallisten lakien tai oikeuspe
      nen velvollisuus , on ristiriidassa yhteisön oikeuden                   riaatteiden perusteella siten, että hänen oikeuttaan
      kanssa; samoin sen kanssa on ristiriidassa se, että                     etuun rajoitetaan ainoastaan samojen edellytysten
      komissio tällä perusteella kieltäytyy rahoittamasta                     mukaisesti kuin sitä rajoitetaan silloin , kun hän esittää
      EMOTR:sta niitä ilmoitettuja menoja , jotka ovat aiheu                 kilpailevana oikeusperusteena olevan yhteisön oikeuden
      tuneet voimassa olevan yhteisön oikeuden mukaisesti                     mukaisen vaatimuksen ETY:n perustamissopimuksen
      toimeenpannusta tarjouskilpailusta .                                     119 artiklan perusteella siten, silloin — toisin kuin
                                                                              kansallisen oikeuden mukaisen oikeudellisen arvioinnin
       EMOTRrlle ei nyt käsiteltävänä olevassa asiassa ole                    perusteella olisi muutoin mahdollista — myös kansalli
       missään tapauksessa aiheutunut vahinkoa , joten komis                 sen oikeuden sisältämien oikeusperustojen nojalla
       sion tekemä kahden prosentin suuruinen vakiomääräi                    voitaisiin vaatia etuuksia ainoastaan 17.5.1990 jälkei
       nen vähennys Tanskan EMOTR:sta rahoitettaviksi                         siltä työskentelykausilta, paitsi siinä tapauksessa , että
       ilmoittamiin menoihin rikkoo ETY:n perustamissopi                     työntekijä on nostanut sitä ennen kanteen tai esittänyt
       musta tai sen täytäntöönpanemiseksi annettuja oikeus                  kannetta vastaavan oikeudellisen vaatimuksen ?
       sääntöjä .
                                                                          2 . Päteekö tämä myös silloin, kun kilpailevan kansallisen
— Perustelujen puuttuminen .                                                   oikeusperustan mukaan on olemassa oikeus tasa-arvoi
                                                                               seen kohteluun jo siksi , että henkilö joutuu sellaiseen
(!) EYVL N:o L 117, 14.5.1996 , s . 19                                         huonompaan asiaan , mitä ei voida asiallisesti perustella ,
( 2 ) Naudanliha-alan yleisten ja erityisten interventiotoimenpitei           osa-aikatyön takia, ilman, että asiaan vaikuttaisi se,
      den soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä               syrjitäänkö henkilöitä lisäksi välillisesti sukupuolen
      29 päivänä maaliskuuta 1989 annettu komission asetus ( ETY )             perusteella siksi , että naispuoliset työntekijät joutuvat
      N:o 859/89 ( EYVL N:o L 91 , 4.4.1989 , s . 5 ).                         suhteellisesti suuremman lukumääränsä takia huonom
( 3 ) Komission asetuksen ( ETY ) N:o 859/89 muuttamisesta 15 päi             paan asemaan ?
      vänä toukokuuta 1990 annettu komission asetus ( ETY )
      N:o 1282/90 ( EYVL Nro L 126 , 16.5.1990, s . 31 ).
(4 ) Komission asetuksen ( ETY ) Nro 859/89 muuttamisesta 1 päi
      vänä elokuuta 1990 annettu komission asetus ( ETY ) Nro 2271 /
      90 ( EYVL Nro L 204 , 2.8.1990 , s . 45 ).
( 5 ) Neuvoston asetuksen ( ETY ) Nro 805/68 soveltamista koskevis       Euroopan yhteisöjen komission 9.7.1996 Saksan liittotasa
      ta yksityiskohtaisista säännöistä naudanliha-alan yleisten ja                         valtaa vastaan nostama kanne
      erityisten interventiotoimenpiteiden osalta 1 päivänä syyskuuta                               ( Asia C-236/96 )
       1 993 annettu komission asetus ( ETY ) Nro 2456/93 ( EYVL Nro
      L 225 , 4.9.1993 , s . 4 ).                                                                       ( 96/C 269/25 )
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.7.1 996 Euroo
                                                                          pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittota


title: Asia C-372/05: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 15.12.2009 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Puolustustarvikkeiden tulliton maahantuonti)

text:
               27.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 15.12.2009 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-372/05) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Puolustustarvikkeiden tulliton maahantuonti)
   2010/C 51/04
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Cattabriga, G. Wilms, D. Triantafyllou ja H. Støvlbæk)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: M. Lumma ja C. von Donat)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Tanskan kuningaskunta (asiamiehenään J. Bering Liisberg), Helleenien tasavalta (asiamiehinään E.-M. Mamouna, A. Samoni-Rantou ja K. Boskovits) ja Suomen tasavalta (asiamiehinään E. Bygglin ja A. Guimaraes-Purokoski)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta 29 päivänä toukokuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 (EYVL L 155, s. 1) ja 31.5.2000 jälkeen yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22 päivänä toukokuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (EYVL L 130, s. 1) 2, 9, 10 ja 11 artiklan rikkominen — Puolustustarvikkeiden tullivapaa tuonti

      Tuomiolauselma

               1)

               Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta 29.5.1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89, sellaisena kuin se on muutettuna 8.7.1996 annetulla neuvoston asetuksella (Euratom, EY) N:o 1355/96, 2 ja 9–11 artiklan mukaisia velvoitteitaan ja yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 samojen artiklojen mukaisia velvoitteitaan, koska se on kieltäytynyt laskemasta, toteamasta ja asettamasta Euroopan yhteisöjen komission käyttöön puolustustarvikkeiden maahantuontiin ajanjaksona 1.1.1998–31.12.2002 liittyviä omia varoja ja koska se on kieltäytynyt maksamasta viivästyskorkoja sen perusteella, ettei mainittuja omia varoja asetettu Euroopan yhteisöjen komission käyttöön.

               2)

               Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Tanskan kuningaskunta, Helleenien tasavalta ja Suomen tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 296, 26.11.2005.


title: Asia C-198/11 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 11.5.2012 — Valittajana Lan Airlines SA ja muina osapuolina sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA (Muutoksenhaku — Työjärjestyksen 119 artikla — Yhteisön tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 40/94 — 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Yhteisön sanamerkki LÍNEAS AÉREAS DEL MEDITERRÁNEO LAM — Rekisteröintihakemus — Aiempien yhteisön sana- ja kuviomerkkien LAN haltijan esittämä väite — Väitteen hylkääminen — Sekaannusvaaran puuttuminen — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)

text:
               6.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 303/3

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 11.5.2012 — Valittajana Lan Airlines SA ja muina osapuolina sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA
   (Asia C-198/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Työjärjestyksen 119 artikla - Yhteisön tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 40/94 - 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Yhteisön sanamerkki LÍNEAS AÉREAS DEL MEDITERRÁNEO LAM - Rekisteröintihakemus - Aiempien yhteisön sana- ja kuviomerkkien LAN haltijan esittämä väite - Väitteen hylkääminen - Sekaannusvaaran puuttuminen - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)
   2012/C 303/04
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Lan Airlines SA (edustaja: abogado E. Armijo Chávarri)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: O. Mondéjar Ortuño) ja Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs osasto) asiassa T-194/09, Lan Airlines v. SMHV — Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo, 8.2.2011 antamasta tuomiosta, jolla hylättiin kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 19.2.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 107/2008-4), joka koskee Lan Airlines, SA:n ja Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo, SA:n välistä väitemenettelyä

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               LAN Airlines SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 186, 25.6.2011.


title: Asia C-174/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal Administrativo (Portugali) on esittänyt 9.4.2014 – Saudaçor – Sociedade Gestora de Recursos e Equipamentos de Saúde dos Açores, S.A. v. Fazenda Pública

text:
               7.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal Administrativo (Portugali) on esittänyt 9.4.2014 – Saudaçor – Sociedade Gestora de Recursos e Equipamentos de Saúde dos Açores, S.A. v. Fazenda Pública
   (Asia C-174/14)
   2014/C 212/16
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supremo Tribunal Administrativo

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Saudaçor – Sociedade Gestora de Recursos e Equipamentos de Saúde dos Açores, S.A.

      Vastaaja: Fazenda Pública

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voiko kansallinen tuomioistuin määritellä yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 13 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä kappaleessa tarkoitetun julkisoikeudellisen yhteisön käsitteen 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvosto direktiivin 2004/18/EY (2) 1 artiklan 9 kohdassa esitetyn julkisoikeudellisen laitoksen oikeudellisen käsitteen mukaisesti?

               2)

               Vastaako 28.11.2006 annetun direktiivin 2006/112/EY 13 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä kappaleessa tarkoitettua viranomaisen ominaisuudessa toimintaa harjoittavan julkisoikeudellisen yhtiön käsitettä sellainen osakeyhtiömuotoinen oikeushenkilö, jonka pääoma on kokonaan julkisessa omistuksessa, jonka omistaa kokonaan Azorien itsehallintoalue ja joka harjoittaa alueelliseen terveydenhuoltojärjestelmään liittyvää konsultointi- ja hallinnointitoimintaa kyseisen järjestelmän kehittämiseksi ja rationalisoimiseksi, kun kyseistä toimintaa harjoitetaan Azorien itsehallintoalueen kanssa tehtyjen ohjelmasopimusten täytäntöönpanemiseksi ja kun kyseinen oikeushenkilö käyttää valtuutuksen nojalla itsehallintoalueelle, jonka tehtävä julkisten terveydenhuoltopalvelujen järjestäminen alkujaan on, kyseisellä alalla kuuluvaa toimivaltaa?

               3)

               Voidaanko samassa direktiivissä säädetyn perusteella katsoa, että tällaisen yhtiön saama vastasuoritus, joka käsittää ohjelmasopimusten täytäntöönpanemiseen tarvittavan rahoituksen käyttöön antamisen, on arvonlisäverovelvollisuuden kannalta korvausta suorituista palveluista?

               4)

               Jos kysymykseen vastataan myöntävästi, täyttääkö tällainen yhtiö 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 13 artiklan 1 kohdan mukaiset edellytykset sille, että sitä ei pidetä verovelvollisena?

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1).

      (2)  Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvosto direktiivi 2004/18/EY (EUVL L 134, s. 114).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 6 päivänä joulukuuta 2001 asiassa C-148/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivin 98/51/EY täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
6.4.2002               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 84/23
2)    Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-      1)    Ranskan tasavalta ei ole noudattanut jäljempänä mainittavien
      kulut.                                                                  direktiivien mukaisia velvoitteitaan, kun se ei ole toteuttanut
                                                                              kilpailusta telepalvelumarkkinoilla 28 päivänä kesäkuuta
                                                                              1990 annetun komission direktiivin 90/388/ETY, sellaisena
                                                                              kuin se on muutettuna 13.3.1996 annetulla komission direk-
(1) EYVL C 163, 10.6.2000.
                                                                              tiivillä 96/19/EY, 4 c artiklan noudattamisen edellyttämiä
                                                                              toimenpiteitä eikä noudattanut televiestinnän yhteenliittämises-
                                                                              tä soveltaen avoimen verkon tarjoamisen (ONP) periaatteita
                                                                              yleispalvelun ja yhteentoimivuuden varmistamiseksi 30 päivänä
                                                                              kesäkuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston
                                                                              direktiivin 97/33/EY 5 artiklan 1 ja 3–5 kohdan säännöksiä.
                                                                        2)    Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                              kulut.
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                        (1) EYVL C 163, 10.6.2000.
                         (kuudes jaosto)
                   6 päivänä joulukuuta 2001
asiassa C-146/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                      Ranskan tasavalta (1)                                      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(Televiestintä – Yleispalvelun rahoittaminen – Uusien ope-                                          (neljäs jaosto)
               raattoreiden suorittamat maksut)
                                                                                6 päivänä joulukuuta 2001
                          (2002/C 84/36)
                                                                        asiassa C-148/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Italian tasavalta (1)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                  vin 98/51/EY täytäntöönpanon laiminlyönti)
             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                (2002/C 84/37)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Asiassa C-146/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
nään aluksi B. Doherty ja F. Siredey-Garnier, sittemmin E. Gip-         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
pini Fournier ja F. Siredey-Garnier), vastaan Ranskan tasavalta                        tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(asiamiehinään aluksi K. Rispal-Bellanger, F. Million ja S. Pailler,
sittemmin G. de Bergues, F. Million ja S. Pailler), jossa kantaja
vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasa-
valta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen ja jäljem-           Asiassa C-148/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
pänä mainittavien direktiivien mukaisia velvoitteitaan, kun se          nään aluksi S. Dragone ja F. P. Ruggeri Laderchi, sittemmin
ei ole toteuttanut kilpailusta telepalvelumarkkinoilla 28 päi-          S. Dragone ja L. Visaggio), vastaan Italian tasavalta (asiamiehe-
vänä kesäkuuta 1990 annetun komission direktiivin                       nään professori U. Leanza, avustajanaan G. De Bellis), jossa
90/388/ETY (EYVL L 192, s. 10), sellaisena kuin se on                   kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian
muutettuna 13.3.1996 annetulla komission direktiivillä                  tasavalta ei ole noudattanut
96/19/EY (EYVL L 74, s. 13), 4 c artiklan noudattamisen
edellyttämiä toimenpiteitä eikä noudattanut televiestinnän              –     hedelmien ja vihannesten torjunta-ainejäämien enim-
yhteenliittämisestä soveltaen avoimen verkon tarjoamisen                      mäismäärien vahvistamisesta annetun direktiivin
(ONP) periaatteita yleispalvelun ja yhteentoimivuuden varmis-                 76/895/ETY, viljojen torjunta-ainejäämistä annetun di-
tamiseksi 30 päivänä kesäkuuta 1997 annetun Euroopan                          rektiivin 86/362/ETY, eläinkunnasta peräisin olevissa
parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/33/EY (EYVL L 199,                    elintarvikkeissa ja niiden pinnassa olevien torjunta-aine-
s. 32) 5 artiklan 1 ja 3–5 kohdan säännöksiä, yhteisöjen                      jäämien enimmäismäärien vahvistamisesta annetun direk-
tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                  tiivin 86/363/ETY ja torjunta-ainejäämien enimmäismää-
puheenjohtaja F. Macken sekä tuomarit N. Colneric, C. Gul-                    rien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta peräisin olevil-
mann (esittelevä tuomari), J.-P. Puissochet ja J. N. Cunha                    le tuotteille, mukaan lukien hedelmät ja vihannekset,
Rodrigues, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: R. Grass,                annetun direktiivin 90/642/ETY muuttamisesta 25 päi-
on antanut 6.12.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on                         vänä kesäkuuta 1997 annetun neuvoston direktiivin
seuraava:                                                                     97/41/EY (EYVL L 184, s. 33),
 ---pagebreak--- C 84/24                   FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            6.4.2002
–     direktiivin 77/99/ETY ja direktiivin 72/462/ETY muutta-                (asiamiehinään G. Kanellopoulos, C. Tsiavou ja D. Tsagkaraki),
      misesta jauhettuun lihaan, lihavalmisteisiin ja tiettyihin             jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että
      muihin eläinperäisiin tuotteisiin sovellettavien sääntöjen             Helleenien tasavalta ei ole noudattanut
      osalta 16 päivänä joulukuuta 1997 annetun neuvoston
      direktiivin 97/76/EY (EYVL 1998, L 10, s. 25),
                                                                             –     hedelmien ja vihannesten torjunta-ainejäämien enim-
–     toimenpiteiden vahvistamisesta tiettyjen rehualan tuotan-                    mäismäärien vahvistamisesta annetun direktiivin
      tolaitosten ja välittäjien hyväksymis- ja rekisteröintime-                   76/895/ETY, viljojen torjunta-ainejäämistä annetun di-
      nettelyssä sovellettavista vaatimuksista ja yksityiskohtai-                  rektiivin 86/362/ETY, eläinkunnasta peräisin olevissa
      sista säännöistä annetun neuvoston direktiivin 95/69/EY                      elintarvikkeissa ja niiden pinnassa olevien torjunta-aine-
      panemiseksi täytäntöön 9 päivänä heinäkuuta 1998                             jäämien enimmäismäärien vahvistamisesta annetun direk-
      annetun komission direktiivin 98/51/EY (EYVL L 208,                          tiivin 86/363/ETY ja torjunta-ainejäämien enimmäismää-
      s. 43)                                                                       rien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta peräisin olevil-
                                                                                le tuotteille, mukaan lukien hedelmät ja vihannekset,
eikä perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se                        annetun direktiivin 90/642/ETY muuttamisesta 25 päi-
ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisten direktiivien                       vänä kesäkuuta 1997 annetun neuvoston direktiivin
noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia                     97/41/EY (EYVL L 184, s. 33),
määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle, yhteisö-
jen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaos-
ton puheenjohtaja S. von Bahr sekä tuomarit A. La Pergola ja                 –     direktiivin 77/99/ETY ja direktiivin 72/462/ETY muutta-
C. W. A. Timmermans (esittelevä tuomari), julkisasiamies:                          misesta jauhettuun lihaan, lihavalmisteisiin ja tiettyihin
P. Léger, kirjaaja: R. Grasson, antanut 6.12.2001 tuomion,                         muihin eläinperäisiin tuotteisiin sovellettavien sääntöjen
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                                  osalta 16 päivänä joulukuuta 1997 annetun neuvoston
                                                                                direktiivin 97/76/EY (EYVL 1998, L 10, s. 25),
1)    Italian tasavalta ei ole noudattanut toimenpiteiden vahvistami-
      sesta tiettyjen rehualan tuotantolaitosten ja välittäjien hyväksy-     –     toimenpiteiden vahvistamisesta tiettyjen rehualan tuotan-
      mis- ja rekisteröintimenettelyssä sovellettavista vaatimuksista ja           tolaitosten ja välittäjien hyväksymis- ja rekisteröintime-
      yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston direktiivin                 nettelyssä sovellettavista vaatimuksista ja yksityiskohtai-
      95/69/EY panemiseksi täytäntöön 9 päivänä heinäkuuta                         sista säännöistä annetun neuvoston direktiivin 95/69/EY
      1998 annetun komission direktiivin 98/51/EY mukaisia                         panemiseksi täytäntöön 9 päivänä heinäkuuta 1998
      velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa               annetun komission direktiivin 98/51/EY (EYVL L 208,
      kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia            s. 43),
      ja hallinnollisia määräyksiä.
2)    Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.         –     direktiivien 80/511/ETY, 82/475/ETY, 91/357/ETY ja
                                                                                neuvoston direktiivin 96/25/EY muuttamisesta ja direktii-
(1) EYVL C 176, 24.6.2000.                                                         vin 92/87/ETY kumoamisesta 7 päivänä syyskuuta 1998
                                                                                annetun komission direktiivin 98/67/EY (EYVL L 261,
                                                                                s. 10)
                                                                             eikä perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se
                                                                             ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisten direktiivien
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                             noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
                                                                             määräyksiä, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien
                             (neljäs jaosto)
                                                                             kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja S. von Bahr sekä
                                                                             tuomarit A. La Pergola ja C. W. A. Timmermans (esittelevä
                     6 päivänä joulukuuta 2001                               tuomari), julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass, antanut
                                                                             6.12.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
asiassa C-166/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                       Helleenien tasavalta (1)
                                                                             1)    Helleenien tasavalta ei ole noudattanut
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
vien 97/41/EY, 98/51/EY ja 98/67/EY täytäntöönpanon
                              laiminlyönti)                                        –     hedelmien ja vihannesten torjunta-ainejäämien enim-
                                                                                mäismäärien vahvistamisesta annetun direktiivin
                            (2002/C 84/38)                                               76/895/ETY, viljojen torjunta-ainejäämistä annetun di-
                                                                                rektiivin 86/362/ETY, eläinkunnasta peräisin olevissa
                      (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)                                     elintarvikkeissa ja niiden pinnassa olevien torjunta-aine-
                                                                                jäämien enimmäismäärien vahvistamisesta annetun di-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                         rektiivin 86/363/ETY ja torjunta-ainejäämien enim-
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                   mäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta pe-
                                                                                räisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedelmät ja
                                                                                vihannekset, annetun direktiivin 90/642/ETY muuttami-
Asiassa C-166/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-                               sesta 25 päivänä kesäkuuta 1997 annetun neuvoston
nään M. Condou-Durande), vastaan Helleenien tasavalta                                    direktiivin 97/41/EY,


title: Asia C-471/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 1.7.2010 (Helsingin käräjäoikeuden (Suomi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Sanna Maria Parviainen v. Finnair Oyj (Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 92/85/ETY — Raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu — 5 artiklan 2 kohta ja 11 artiklan 1 kohta — Työntekijä, joka on väliaikaisesti siirretty toiseen tehtävään raskautensa ajaksi — Pakollinen siirto hänen ja hänen lapsensa turvallisuudelle tai terveydelle aiheutuvan vaaran vuoksi — Ennen kyseistä siirtoa saatua keskimääräistä palkkaa pienempi palkka — Aikaisempi peruspalkasta ja lisistä koostuva palkka — Sen palkan laskeminen, johon raskaana olevalla työntekijällä on oikeus väliaikaisen siirron aikana)

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 234/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 1.7.2010 (Helsingin käräjäoikeuden (Suomi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Sanna Maria Parviainen v. Finnair Oyj
   (Asia C-471/08) (1)

   (Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 92/85/ETY - Raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu - 5 artiklan 2 kohta ja 11 artiklan 1 kohta - Työntekijä, joka on väliaikaisesti siirretty toiseen tehtävään raskautensa ajaksi - Pakollinen siirto hänen ja hänen lapsensa turvallisuudelle tai terveydelle aiheutuvan vaaran vuoksi - Ennen kyseistä siirtoa saatua keskimääräistä palkkaa pienempi palkka - Aikaisempi peruspalkasta ja lisistä koostuva palkka - Sen palkan laskeminen, johon raskaana olevalla työntekijällä on oikeus väliaikaisen siirron aikana)
   2010/C 234/13
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Helsingin käräjäoikeus

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Sanna Maria Parviainen

      Vastaaja: Finnair Oyj

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Helsingin käräjäoikeus — Toimenpiteistä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi työssä 19.10.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/85/ETY (EYVL L 348, s. 1) 11 artiklan 1 kohdan tulkinta — Purserin tehtäviä hoitanut lentoemäntä, joka on raskautensa perusteella siirretty maatyöhön, josta maksetaan vähemmän palkkaa kuin hänen ennen siirtoaan hoitamastaan tehtävästä — Ennen siirtoa saatuun palkkaan nähden samansuuruisen palkan säilyttäminen

      Tuomiolauselma

   Toimenpiteistä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi työssä (kymmenes direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) 19.10.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/85/ETY 11 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että raskaana olevalla työntekijällä, joka on direktiivin 92/85 5 artiklan 2 kohdan mukaan siirretty raskautensa vuoksi väliaikaisesti muihin tehtäviin kuin niihin, joissa hän työskenteli ennen siirtoaan, ei ole oikeutta palkkaan, jota hän keskimäärin sai ennen mainittua siirtoa. Sen lisäksi, että tällaisen työntekijän on saatava edelleen peruspalkkansa, hän säilyttää mainitun 11 artiklan 1 kohdan nojalla oikeuden ammatilliseen asemaansa liittyviin palkanosiin ja lisiin, kuten sellaisiin lisiin, jotka liittyvät hänen esimiesasemaansa, palvelusaikansa pituuteen ja ammatilliseen pätevyyteensä. Vaikka direktiivin 92/85 11 artiklan 1 kohta ei ole esteenä tällaisen työntekijän palkan laskemista koskevalle menetelmälle, joka perustuu samaan palkkaluokkaan kuuluvan matkustamohenkilökunnan tiettynä viiteajanjaksona saamien työolosuhteisiin perustuvien lisien keskiarvoon, sitä, ettei mainittuja palkanosia tai mainittuja lisiä oteta huomioon, on pidettävä viimeksi mainitun säännöksen vastaisena.

      (1)  EUVL C 19, 24.1.2009.