title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto), 13 päivänä kesäkuuta 1996, asiassa C-205/94 (Finanzgericht Baden-Württembergin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Binder GmbH & Co. International vastaan Hauptzollamt Stuttgart-West (Jäädytetyt mansikat - Suojatoimenpiteet)

text:
20.7.96             FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 210/3
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                 11 päivänä kesäkuuta 1996,                                                  (viides jaosto ),
asiassa C-2/94 (College van Beroep voor het Bedrijfslevenin                          13 päivänä kesäkuuta 1996,
esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), Denkavit Internationaal
                                                                   asiassa C-205/94 ( Finanzgericht Baden-Württembergin
BV ym. vastaan Kamer van Koophandel en Fabrieken voor
                                                                   esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), Binder GmbH & Co.
                  Midden-Gelderland ym.(')
                                                                       International vastaan Hauptzollamt Stuttgart-West ( 1 )
     (Direktiivi 69/335/ETY — Kaupparekisterimaksu)
                                                                              (Jäädytetyt mansikat — Suojatoimenpiteet)
                         ( 96/C 210/04 )
                                                                                ( 96/C 210/05 )
                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan              (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                  yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-2/94, jonka College van Beroep voor het Bedrijfs        Asiassa C-205/94 , jonka Finanzgericht Baden-Württemberg
leven on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artik            ( Saksa ) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177
lan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi            artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä
saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä           väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
olevassa riita-asiassa , Denkavit International BV, Galveston      vireillä olevassa asiassa Binder GmbH & Co . International
BV, Heklicht Scheepvaartbelangen BV, C. Roeleveld Beheer           vastaan Hauptzollamt Stuttgart-West ennakkoratkaisun
BV ym ., R. J. Schippefelt, Sigarenhandel Ben Sterk vof, J. H.     Puolasta peräisin olevien jäädytettyjen mansikoiden, jäädy
van Werkhoven Holding Maarssen BV vastaan Kamer van                tettyjen vadelmien , väliaikaisesti säilöttyjen mansikoiden ja
Koophandel en Fabrieken voor Midden-Gelderland, Kamer              väliaikaisesti säilöttyjen vadelmien tuontiin sovellettavista
van Koophandel en Fabrieken voor's-Gravenhage, Kamer               suojatoimenpiteistä 27 päivänä heinäkuuta 1990 annetun
van Koophandel en Fabrieken voor Amsterdam, Kamer van              komission asetuksen ( ETY ) N:o 2198/90 ( EYVL L 198 ,
Koophandel en Fabrieken voor Utrecht en Omstreken ,                s . 53 ) ja Puolasta ja Jugoslaviasta peräisin olevien tiettyjen
ennakkoratkaisun pääoman hankinnasta kannettavista                 puolijalostettujen marjojen tuontiin sovellettavista suojatoi
välillisistä veroista 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun           menpiteistä 21 päivänä joulukuuta 1990 annetun komis
neuvoston direktiivin 69/335/ETY ( EYVL L 249 , s . 25 )           sion asetuksen ( ETY ) N:o 3797/90 ( EYVL L 365 , s . 22 )
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin , toimien kokoonpa           pätevyydestä , yhteisöjen tuomioistuin ( viides jaosto ),
nossa : presidentti G. C. Rodríguez Iglesias , jaostojen           toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja D. A. O.
puheenjohtajat C. N. Kakouris , D. A. O. Edward, J.-P.             Edward sekä tuomarit J.-P. Puissochet ( esittelevä tuomari ),
Puissochet ( esittelevä tuomari ) ja G. Hirsch sekä tuomarit       J. C. Moitinho de Almeida , L. Sevon ja M. Wathelet,
G. F. Mancini , F. A. Schockweiler, J. C. Moitinho de              julkisasiamies : F. G. Jacobs, kirjaaja : hallintovirkamies L.
Almeida, C. Gulmann, J. L. Murray, P. Jann, H. Ragnemalm           Hewlett, on antanut 13.6.1996 tuomion, jonka tuomiolau
ja L. Sevon, julkisasiamies: F. G. Jacobs , kirjaaja : hallinto   selma on seuraava :
virkamies L. Hewlett, on 11.6.1996 antanut tuomion, jonka
tuomiolauselma on seuraava :
                                                                   Esitettyjen ennakkoratkaisukysymysten tarkastelussa ei ole
                                                                   tullut esiin sellaisia seikkoja, jotka vaikuttaisivat Puolasta
Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista 1 7        peräisin olevien jäädytettyjen mansikoiden, jäädytettyjen
                                                                   vadelmien, väliaikaisesti säilöttyjen mansikoiden ja väliai
päivänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin
69/335/ETY 1 0 artiklan c alakohtaa on tulkittava siten, että      kaisesti säilöttyjen vadelmien tuontiin sovellettavista suoja
sen vastainen ei ole sellainen maksu, joka on maksettava           toimenpiteistä 27 päivänä heinäkuuta 1 990 annetun komis
                                                                   sion asetuksen (ETY) N:o 2198/90 tai Puolasta ja Jugosla
vuosittain yrityksen rekisteröimisestä kauppa- ja teollisuus
kamarille, vaikka tämä toimenpide merkitsee myös yrityk           viasta peräisin olevien tiettyjen puolijalostettujen marjojen
sen omistavan pääomayhtiön rekisteröintiä, kun tähän               tuontiin sovellettavista suojatoimenpiteistä 2 1 päivänä jou
                                                                   lukuuta 1 990 annetun komission asetuksen (ETY)
muodollisuuteen ei liity kyseisen maksun korotusta.
                                                                   N:o 3797/90 pätevyyteen.
(') EYVL N:o C 76 , 12 . 3 . 1994                                  (') EYVL N:o C 275 , 1.10.1994


title: Asia C-9/06 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 29.11.2007 — Tomás Salazar Brier v. Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Palkkaus — Ulkomaankorvaus — Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisessa luetelmakohdassa säädetty edellytys — Toiselle valtiolle suoritettujen palvelusten käsite)

text:
               26.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 29.11.2007 — Tomás Salazar Brier v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-9/06 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Palkkaus - Ulkomaankorvaus - Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisessa luetelmakohdassa säädetty edellytys - ’Toiselle valtiolle suoritettujen palvelusten’ käsite)
   (2008/C 22/10)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Valittaja: Tomás Salazar Brier (edustajat: abogado R. García-Gallardo Gil-Fournier, abogado D. Domínguez Pérez ja abogado A. Sayagués Torres)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall, abogado J. Gutiérrez Gisbert, abogado J. Rivas Andrés ja abogado M. Canal)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-83/03, Salazar Brier vastaan komissio, 25.10.2005 antamasta tuomiosta, jossa hylättiin kanne, jolla vaadittiin komission sen päätöksen kumoamista, jolla implisiittisesti hylättiin kantajan 24.2.2003 esittämä valitus, ja komission 24.3.2003 tekemän nimenomaisen hylkäämispäätöksen kumoamista, jolla valittajalta evättiin oikeus Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 4 artiklassa säädettyyn ulkomaankorvaukseen ja siihen liittyviin korvauksiin
   Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Salazar Brier velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 60, 11.3.2006.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto), 11 päivänä tammikuuta 1996, asiassa C-480/93 P, Zunis Holding SA ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valitus - Kilpailu - Yrityskeskittymien valvonta - Sellaisesta päätöksestä, jossa on kieltäydytty aloittamasta menettelyä uudelleen, nostetun kumoamiskanteen tutkiminen)

text:
16.3.96                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 77/3
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                            jossa kantaja vaatii sen toteamista, että Alankomaat on
                            (viides jaosto ),                       jättänyt noudattamatta ne velvoitteet, jotka sille kuuluvat
                                                                    teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen
                 11 päivänä tammikuuta 1996,                        toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä
asiassa C-480/93 P, Zunis Holding SA ym. vastaan Eu                maaliskuuta 1983 annetun neuvoston direktiivin 83/ 189/
                  roopan yhteisöjen komissio (')                    ETY ( EYVL 1983 , L 109 , s . 8 ), sellaisena kuin se on
                                                                    muutettuna 22.3.1988 annetulla neuvoston direktiivillä
(Valitus — Kilpailu — Yrityskeskittymien valvonta —
Sellaisesta päätöksestä, jossa on kieltäydytty aloittamasta         88/182/ETY ( EYVL 1988 , L 81 , s . 75 ), 8 artiklan mukaan,
menettelyä uudelleen, nostetun kumoamiskanteen tutkimi             yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien kokoon
                                   nen)                             panossa : G. Hirsch, joka hoitaa jaoston puheenjohtajan
                                                                    tehtäviä, sekä tuomarit G. F. Mancini, F. A. Schockweiler,
                             ( 96/C 77/04 )                         J. L. Murray ja H. Ragnemalm ( esittelevä tuomari ); julkis
                                                                    asiamies : D. Ruiz-Jarabo Colomer; kirjaaja : johtava
                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                    hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau , on antanut
                                                                    11.1.1 996 tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)             1 ) Alankomaiden kuningaskunta on jättänyt noudatta
                                                                         matta ne velvoitteet, jotka sille kuuluvat teknisiä stan
Asiassa C-480/93 P, Zunis Holding SA, Finan Sri ja                       dardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittami
Massinvest SA ( edustajinaan Nicholas Forvvood ja Stanley                sessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maalis
Crossick ), jossa valittajat vaativat muutoksenhaussaan                  kuuta 1983 annetun neuvoston direktiivin 83/189/ETY
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio                     8 artiklan mukaisesti, kun se on antanut 19.9.1990
istuimen (toinen jaosto ) asiassa T-83/92 , Zunis Holding ym .           asetuksen poikkeuksen tekemisestä margariinia koske
vastaan komissio, ( Kok . 1993 , s . II-1169 ) 28.10.1993                vaan asetukseen, ilman että se olisi antanut asetuksen
antaman tuomion kumoamista , vastapuolena Euroopan                       komissiolle tiedoksi ehdotusvaiheessa .
yhteisöjen komissio, ( asiamiehinään Giuliano Marenco ja
Richard Lyal ), yhteisöjen tuomioistuin ( viides jaosto ),
                                                                    2 ) Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaa
toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja, D. A. O.
                                                                         maan oikeudenkäyntikulut.
Edward sekä tuomarit J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari ),
J. C. Moitinho de Almeida, C. Gulmann ja P. Jann;
julkisasiamies : C. O. Lenz; kirjaaja : hallintovirkamies L.        (') EYVL N:o C 331 , 26.11.1994
Hewlett, on antanut 11.1.1996 tuomion, jonka tuomiolau
selma on seuraava :
1 ) Valitus hylätään.
                                                                          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
2 ) Valittajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
       lut.                                                                         16 päivänä tammikuuta 1996,
                                                                    asiassa C-130/91 REV II, ISAE/VP ( Instituto Social de
( 1 ) EYVL N:o C 59 , 26.2.1994                                     Apoio ao Emprego e à Valorização Profissional ) ym.
                                                                              vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (')
                                                                    (Purkamishakemus tuomion ottamiseksi uudelleen käsitel
                                                                                täväksi — Tutkimatta jättäminen)
                                                                                ( 96/C 77/06 )
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                          ( kuudes jaosto ),                                       (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
                  11 päivänä tammikuuta 1996 ,
asiassa C-273/94, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan              (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                Alankomaiden kuningaskunta ( 1 )                        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
 (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direk
 tiivin 83/189/ETY mukainen velvollisuus etukäteistiedon            Asiassa C-l 30/91 REV II, ISAE/VP ( Instituto Social de
                               antamiseen)                          Apoio ao Emprego e ä Valorização Profissional ) ja Interdata
                                                                    ( Centro de Processamento de Dados Ld .) ( asiamiehenä :
                              ( 96/C 77/05 )                        asianajaja Agostinho Amado Rodriques ) vastaan Euroopan
                                                                    yhteisöjen komissio ( asiamiehenä : Ana Maria Alves Vieira ),
                 (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                    jossa vaaditaan yhteisöjen tuomioistuimen 14 päivänä
                                                                    tammikuuta 1992 asiassa C-l 30/91 , ISAE/VP ja Interdata v .
 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan              komissio ( Kok . 1992 , s . 1-69 ) antaman määräyksen ottamis
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)             ta    uudelleen   käsiteltäväksi,      yhteisöjen tuomioistuin,
                                                                    toimien kokoonpanossa : presidentti G. C. Rodríguez Igle
Asiassa C-273/94, Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie            sias, jaostojen puheenjohtajat C. N. Kakouris, D. A. O.
henä : H. van Lier ) vastaan Alankomaiden kuningaskunta             Edward, J.-P. Puissochet ja G. Hirsch, sekä tuomarit G. F.
 ( asiamiehinä : J. W. de Zwaan ja J. S. van den Oosterkamp ),      Mancini, F. A. Schockweiler, J. C. Moitinho de Almeida ,


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 12 päivänä kesäkuuta 2001 asiassa T-95/98 DEP, Christos Gogos vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistaminen)

text:
C 317/24                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      10.11.2001
                                              ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                             sen oikeusasteen tuomioistuinta vaaditaan vahvistamaan se
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   oikeudenkäyntikulujen määrä, joka vastaajan on korvattava
                                                                        kantajalle ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa
                   5 päivänä heinäkuuta 2001                            T-95/98, Gogos v. komissio, 23.3.2000 antaman tuomion
                                                                        (Kok. H. 2000, s. II-219) johdosta, yhteisöjen ensimmäisen
asiassa T-25/99, Colin Arthur Roberts ja Valerie Ann                    oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpa-
     Roberts vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                   nossa: jaoston puheenjohtaja A. W. H. Meij sekä tuomarit
                                                                        A. Potocki ja J. Pirrung; kirjaaja: H. Jung, on 12.6.2001 antanut
(Kilpailu – Oluen toimitussopimukset – Kantelu – EY:n                   määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut
                     EY 81 artiklan 1 kohta))                           Kantajalle korvattavien oikeudenkäyntikulujen kokonaismääräksi
                                                                        asiassa T–95/98 vahvistetaan 800 000 Belgian frangia.
                         (2001/C 317/46)
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                      (1) EYVL C 258, 15.8.1998.
Asiassa T-25/99, Colin Arthur Roberts ja Valerie Ann Roberts,
kotipaikka Kempston (Yhdistynyt kuningaskunta), edustaji-
naan barrister B. Bedford, solicitor S. Ferdinand ja solicitor
J. Kelly, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään
Klaus Wiedner ja Nicholas Khan), jossa kantajat vaativat
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumo-                      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
amaan komission 12.11.1998 tekemän päätöksen, ensimmäi-                               TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
sen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien ko-
koonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Azizi sekä tuomarit
K. Lenaerts ja M. Jaeger, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio                           19 päivänä kesäkuuta 2001
González, on 5.7.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolausel-
ma on seuraava:                                                         asiassa T-145/00, Jutta Hotzel-Wagenknecht vastaan Eu-
                                                                                roopan yhteisöjen komissio (1)
1)    Kanne hylätään.
                                                                        (Henkilöstö – Perhe-eläke – Eläkkeen määrän pienentäminen
2)    Kantajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.             – Kanteen nostamisen määräaika – Tutkimatta jättäminen)
(1) EYVL C 86, 27.3.1999.                                                                        (2001/C 317/48)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                        Asiassa T-145/00, Jutta Hotzel-Wagenknecht, kotipaikka Alfaz
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                             del Pi (Espanja), edustajanaan asianajaja H.-M. Becker, vastaan
               TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. Currall, C. Be-
                                                                        rardis-Kayser ja B. Wägenbaur), jossa kantaja vaatii kumo-
                                                                        amaan komission 25.5.1999 tekemän päätöksen, jolla se
                  12 päivänä kesäkuuta 2001
                                                                        pienensi kantajan perhe-eläkettä, ensimmäisen oikeusasteen
                                                                        tuomioistuin (laajennettu ensimmäinen jaosto), toimien ko-
asiassa T-95/98 DEP, Christos Gogos vastaan Euroopan                    koonpanossa: jaoston puheenjohtaja B. Vesterdorf sekä tuoma-
                     yhteisöjen komissio(1)                             rit A. Potocki, J. Pirrung M. Vilaras ja N. J. Forwood; kirjaaja
                                                                        H. Jung, on 19.6.2001 antanut määräyksen, jonka määräysosa
       (Oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistaminen)                     on seuraava:
                         (2001/C 317/47)
                                                                        1.    Kanne jätetään tutkimatta.
                    (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)                      2.    Osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Asiassa T-95/98 DEP, Christos Gogos, Euroopan yhteisöjen
komission virkamies, edustajanaan asianajaja Charis N. Taga-            (1) EYVL C 233, 12.8.2000.
ras, prosessiosoite Luxemburgissa vastaan Euroopan yhteisöjen
komissio (asiamiehenään J. Curral), jossa yhteisöjen ensimmäi-


title: Asia T-372/05: Kanne  5.10.2005  — Giant (China) v. neuvosto

text:
               10.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/17

         Kanne 5.10.2005 — Giant (China) v. neuvosto
   (Asia T-372/05)
   (2005/C 315/31)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Giant (China) Co., Ltd (Kunshan City, Kiinan kansantasavalta) (edustaja: lakimies P. De Baere)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Vietnamista peräisin olevien polkupyörien tuonnissa sekä lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien polkupyörien tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 1524/2000 muuttamisesta 12 päivänä heinäkuuta 2005 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1095/2005 (1) on kumottava siltä osin kuin sillä on neuvoston asetuksen N:o 384/96 (”perusasetus”) 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan vastaisesti, luettuna yhdessä kyseisen kohdan c alakohdan kanssa, hylätty kantajan vaatimus markkinatalouskohtelusta, rikottu perusasetuksen 11 artiklan 10 kohtaa hylkäämällä kantajan vaatimus siitä, että polkumyyntitullia ei vähennetä muodostetuista vientihinnoista, ja rikottu EY 253 artiklaa siltä osin kuin siinä ei ole esitetty perusteluja;

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, joka on Kiinan lain alaisuuteen kuuluva osakeyhtiö, valmistaa pääasiassa polkupyöriä ja niiden osia ja vie niitä yhteisön alueelle. Koska riitautetut toimenpiteet vaikuttavat kantajaan, se jätti komissiolle hakemuksen, jossa se vaati markkinatalouskohtelua. Kantaja myös toimitti polkumyyntiä koskevia kyselylomakkeita ja ryhtyi komission kanssa kirjeenvaihtoon, jossa se toi esiin useita eri seikkoja.
   Kantaja vastustaa riitauttamaansa asetusta tuomalla ensiksi esiin sen, että sen vaatimus markkinatalouskohtelusta on hylätty. Kantajan mukaan sen vaatimus hylättiin sillä perusteella, että vientilisenssijärjestelmän takia myyntihintoja ja -määriä koskevia kantajan päätöksiä ei tehty markkinasignaalien perusteella ja ilman valtion merkittävää puuttumista yrityksen toimintaan. Kantaja väittää, että perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohtaa olisi tulkittava siten, että markkinatalouskohtelu olisi myönnettävä markkinatalousolosuhteiden vallitessa tietyssä tapauksessa, riippumatta siitä, että voimassa on kansallista lainsäädäntöä tai järjestelmiä, jotka eivät vastaa niitä, jotka ovat käytössä markkinatalouksissa. Koska riitautettu asetus ei vastannut sen kohteena olevaa erityistilannetta, kantaja katsoo, että on tapahtunut ilmeinen arviointivirhe, joka johtaa 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan rikkomiseen. Kantaja vetoaa samassa yhteydessä EY 253 artiklan rikkomiseen siltä osin kuin riitautetussa asetuksessa ei väitetysti ole esitetty perusteluja, joiden takia vaatimus markkinatalouskohtelusta hylättiin.
   Kantaja vastustaa myös sitä, että sen vaatimus, jonka mukaan polkumyyntitullin määrää ei vähennettäisi muodostetusta vientihinnasta tuonnin ja jälleenmyynnin välisenä kustannuksena perusasetuksen 11 artiklan 10 kohdan mukaisesti, on hylätty. Kantaja katsoo, että neuvosto teki oikeudellisen virheen katsoessaan suhteessa edellisissä tutkimuksissa vahvistettuihin kantajan vientihintoihin, että jälleenmyyntihinnat ja myöhemmät myyntihinnat eivät olleet muuttuneet. Kantajan mukaan sille ei ollut vahvistettu vientihintaa edellisissä tutkimuksissa. Kantaja väittää edelleen, että 11 artiklan 10 kohdassa ei edellytetä, että muuttumista arvioidaan suhteessa edellisissä tutkimuksissa vahvistettuihin vientihintoihin.

      (1)  EUVL L 183, s. 1.


title: Asia C-176/06 P: Valitus, jonka Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH, Stadtwerke Tübingen GmbH ja Stadtwerke Uelzen GmbH ovat tehneet  5.4.2006  yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-92/02, Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH, Stadtwerke Tübingen GmbH ja Stadtwerke Uelzen GmbH v. Euroopan yhteisöjen komissio, tukijoinaan E.ON Kernkraft GmbH, RWE Power AG, EnBW Energie Baden-Württemberg AG ja Hamburgische Electricitäts-Werke AG,  26.1.2006  antamasta tuomiosta

text:
               3.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 131/35

         Valitus, jonka Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH, Stadtwerke Tübingen GmbH ja Stadtwerke Uelzen GmbH ovat tehneet 5.4.2006 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-92/02, Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH, Stadtwerke Tübingen GmbH ja Stadtwerke Uelzen GmbH v. Euroopan yhteisöjen komissio, tukijoinaan E.ON Kernkraft GmbH, RWE Power AG, EnBW Energie Baden-Württemberg AG ja Hamburgische Electricitäts-Werke AG, 26.1.2006 antamasta tuomiosta
   (Asia C-176/06 P)
   (2006/C 131/66)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Valittajat: Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH, Stadtwerke Tübingen GmbH ja Stadtwerke Uelzen GmbH (edustajat: asianajajat D. Fouquet ja P. Becker)

      Muut osapuolet: Euroopan yhteisöjen komissio, E.ON Kernkraft GmbH, RWE Power AG, EnBW Energie Baden-Württemberg AG, Hamburgische Electricitäts-Werke AG
   Vaatimukset

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-92/02 (1), Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio 26.1.2006 antama tuomio on kumottava,

               —

               siltä osin kuin asia on valmis ratkaistavaksi, Euroopan yhteisöjen komission 11.12.2001 tekemä päätös K (2001) 3967 lopullinen on todettava pätemättömäksi siltä osin kuin komissio toteaa siinä, että Saksan liittotasavallassa sijaitsevien ydinvoimaloiden jätteiden poistamiseksi ja lakkauttamiseksi tehtyihin varauksiin sovellettu verovapautusjärjestelmä ei ole EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea,

               —

               jos asia ei ole valmis ratkaistavaksi, asia on palautettava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennettuun ensimmäiseen jaostoon niiden tuomarien käsiteltäväksi uudelleen, jotka ovat olleet oikeudenkäynnin aikaisemmassa vaiheessa lainmukaiset tuomarit,

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan asian käsittelystä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut,

               —

               muutoksenhakumenettelyn vastapuoli on velvoitettava korvaamaan muutoksenhakumenettelystä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

         Toissijaisesti:

               —

               väliintulijoiden vaatimus siitä, valittajien olisi korvattava niille ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa syntyneet oikeudenkäyntikulut, on hylättävä.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittajat riitauttavat nyt esillä olevalla valituksellaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion, jolla se totesi lainmukaiseksi komission toteamuksen siitä, että Saksan liittotasavallassa sijaitsevien ydinvoimaloiden jätteiden poistamiseksi ja lakkauttamiseksi tehtyihin varauksiin sovellettua verovapautusjärjestelmää ei voida pitää EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena. Valittajat esittävät valitusperusteinaan menettelymääräysten rikkomisen ja yhteisön aineellisen oikeuden rikkomisen.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin siirsi valittajien mukaan ilmeisistä oikeudellisista vaikeuksista ja asian suuresta merkityksestä huolimatta erityisten oloseikkojen puuttuessa asian laajennetusta ensimmäisestä jaostosta kolmen tuomarin muodostamaan neljänteen jaostoon. Tämä perusteeton ja epäoikeutettu asian siirtäminen useiden oikeudenkäyntivuosien jälkeen pienempään jaostoon loukkaa valittajien mukaan niiden oikeutta lainmukaisiin tuomareihin.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole valittajien mukaan tehnyt eroa valtiontuen olemassaolon vaatimuksen ja muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevan vaatimuksen välillä. Koska nyt esillä olevassa asiassa sitä tutkittaessa, onko tukihanke soveltuva yhteismarkkinoille, esiintyy suuria tosiasiallisia ja oikeudellisia vaikeuksia, jotka koskevat valtion tulotakuun olemassa oloa, lakkauttamis- ja jätteidenpoistovelvoitteiden riittävää konkretisointia sekä konkreettisia verovapautusmääriä, veroetuuksia ja lakkauttamisen kokonaiskustannuksia, komissiolla ei olisi ollut oikeutta tyytyä alustavan tutkinnan vaiheeseen. Ennemminkin sillä olisi nyt esillä olevassa asiassa ollut velvollisuus aloittaa tutkintamenettelyn muodollinen vaihe.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole myöskään arvioinut oikein saksalaisen verovapautusjärjestelmän valikoituvuuskysymystä. Se on jättänyt ottamatta huomioon, että ydinvoimaloiden varauksiin sovelletut verovapautukset ovat poikkeus yleisestä verotusjärjestelmästä. Tämä poikkeus on valittajan mukaan sallittu kuitenkin vain silloin, kun tulevat velvoitteet on määritetty riittävän konkreettisesti. Nyt esillä olevassa asiassa näin ei kuitenkaan ole: arviointiperusteita, jotka koskevat lakkauttamisajankohtaa, lakkauttamisvelvoitteita sekä määräysten noudattamatta jättämistä koskevia oikeudellisia seuraamuksia, ei ole määritetty riittävän tarkasti. Myös silloin, jos tuen valikoituvuutta ei voida todeta, toimenpide voi olla ristiriidassa tukia koskevan lainsäädännön kanssa, jos sillä voidaan suosia tiettyjä yrityksiä. Sähkön sisämarkkinoiden liberalisointidirektiivi edellyttää jäsenvaltioita poistamaan aktiivisesti syrjinnän ja häiriöt kilpailussa. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei sitä vastoin ole todennut, että Saksan liittohallitus olisi ollut velvollinen muuttamaan saksalaista varauskäytäntöä, jonka valikoivan yksittäisiin taloussektoreihin kohdistuvan tukemisen avulla rikotaan suoraan direktiiviä ja loukataan tehokkaan oikeusvaikutuksen periaatetta.
   Valittajat väittävät lopuksi, että valituksenalaisessa tuomiossa velvoitetaan ne perusteettomasti korvaamaan väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut. Koska väliintulijat ovat osallistuneet asian käsittelyyn vasta erittäin myöhäisessä menettelyn vaiheessa, kun kaikki keskeiset kirjelmät oli jo toimitettu, niiden merkitys vastaajan tukena oli voinut olla vain marginaalinen. Tämä tilanne ei oikeuta siihen, että valittajat velvoitetaan korvaamaan kaikki niiden oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 74, s. 15.


title: Asia C-154/00: Euroopan yhteisöjen komission 25.4.2000 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
24.6.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 176/15
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-           Euroopan yhteisöjen komission 25.4.2000 Helleenien ta-
tuin                                                                                savaltaa vastaan nostama kanne
–    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut kokeisiin
     ja muihin tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten                                   (Asia C-154/00)
     suojelua koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja
     hallinnollisten määräysten lähentämisestä 24 päivänä mar-
     raskuuta 1986 annetun direktiivin 86/609/ETY (1) ja erityi-                                   (2000/C 176/26)
     sesti sen 4, 7, 11, 12, 18 ja 22 artiklan sekä EY:n
     perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
     ole pannut kyseistä direktiiviä täytäntöön täydellisesti ja         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 25.4.2000 Euroo-
     asianmukaisesti, ja                                                 pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
                                                                         vastaan. Kantajan asiamies on komission oikeudellisen yksikön
–    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-            virkamies Maria Patakia ja prosessiosoite Luxemburgissa on
     kulut.                                                              c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz,
                                                                         Centre Wagner, Kirchberg.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuin
–    Direktiivin 4 artiklan täytäntöönpanon laiminlyönti ja
     direktiivin 7 artiklan 3 kohdan virheellinen täytäntöönpa-
                                                                         –    toteaa, että Helleenien tasavalta on pannut direktiivin
     no: Ranskan viranomaisten ilmoittamien säännösten ja
                                                                              85/374/ETY (1) 9 artiklan b alakohdan ainoastaan osittain
     menettelyjen ei voida katsoa panevan mainittuja artikloita
                                                                              täytäntöön, kun ei se ole säätänyt kansallisessa lain-
     asianmukaisesti täytäntöön. Ympäristöministeriön lupaha-
                                                                              säädännössään direktiivin 85/374/ETY 9 artiklan b ala-
     kemusta arvioidessaan noudattamien menettelyiden osalta
                                                                              kohdassa edellytetystä 500 ECUn omavastuumäärästä;
     Ranskan viranomaisten selvityksestä ilmenee selvästi, että
     nämä menettelyt kuuluvat pelkästään hallinnolliseen
     käytäntöön eikä niitä ole pidettävä jäsenvaltioita, joille          –    velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
     direktiivi on osoitettu, EY 249 artiklan nojalla velvoittavien           käyntikulut.
     velvoitteiden asianmukaisena täytäntöönpanona.
–    Direktiivin 11 artiklan täytäntöönpanon laiminlyönti: ko-
     missio katsoo, että asetuksen 87-848 2 §:n b kohtaa ei              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     voida pitää direktiivin 11 artiklan täytäntöönpanotoimena,
     koska direktiivissä tarkoitetun koe-eläimen vapaaksi
     päästämisestä ei säädetä oikeudellisesti sitovilla säännök-
     sillä.                                                              Jäsenvaltio ei voi korvata yhteisön arviointia omallaan, kun on
                                                                         kyse yhteisön lainsäädännössä erilaisille intresseille annetusta
                                                                         suojasta, eikä varsinkaan säätää direktiivissä valmistajalle vah-
–    Direktiivin 12 artiklan 2 kohdan virheellinen täytäntöön-           vistetun ankaran tuotevastuun ylittävästä vastuusta.
     pano: Ranskan lainsäädännössä ei säädetä 12 artiklan
     2 kohdassa vaaditusta ilmoituksesta tai luvasta kokeille,
     jotka aiheuttavat tai saattavat aiheuttaa eläimelle voimakas-       Kuten komissio on perustellussa lausunnossaan todennut,
     ta ja todennäköisesti jatkuvaa kipua.                               direktiivin 9 artiklan b alakohdassa säädetty 500 ECUn oma-
                                                                         vastuumäärä ei ole valinnainen tai vähimmäissuojaa koskeva
–    Direktiivin 18 artiklan 1 ja 3 kohdan täytäntöönpanon               lauseke, vaan sillä asetetaan kaikille jäsenvaltioille yhtenäinen
     laiminlyönti: Ranskan vastauksesta ilmenevien seikkojen             ja yhdenmukainen järjestelmä, jonka mukaan direktiiviä sovel-
     perusteella ei voida katsoa, että nämä säännökset olisi             letaan aineelliseen vahinkoon ainoastaan edellä mainitun
     täytäntöönpantu täydellisesti.                                      määrän ylittävältä osalta.
–    Direktiivin 22 artiklan 1 kohdan täytäntöönpanon laimin-
     lyönti: toisen jäsenvaltion alueella suoritettujen kokeiden
     avulla saatujen tietojen oikeellisuuden hyväksymistä koske-
     vaa lopullista säännöstä ei ole ilmoitettu komissiolle.
                                                                         (1) EYVL L 210, 7.8.1985, s. 29.
(1) EYVL L 358, 18.12.1996, s. 1.


title: Asia C-392/06: Kanne 21.9.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/28

         Kanne 21.9.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-392/06)
   (2006/C 294/49)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: N. Yerrell ja R. Vidal Puig)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               Sen toteaminen, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut maantieliikenteen liikkuvissa tehtävissä toimivien henkilöiden työajan järjestämisestä 11.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/15/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, eikä ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle

               —

               Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin 2002/15/EY täytäntöönpanoa koskeva määräaika päättyi 23.3.2005.

      (1)  EYVL L 80, s. 35.


title: Asia C-15/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) on esittänyt 11.1.2010 — Etimine SA v. Secretary of State for Work and Pensions

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/39

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) on esittänyt 11.1.2010 — Etimine SA v. Secretary of State for Work and Pensions
   (Asia C-15/10)
   2010/C 63/62
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Etimine SA

      Vastaaja: Secretary of State for Work and Pensions

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko komission direktiiviin 2008/58 (1) (30. mukautusdirektiivi) ja/tai komission asetukseen N:o 790/2009 (2) (1. mukautusasetus) sisältyvät riidanalaiset boraattien luokitukset pätemättömiä yhdestä tai useammasta seuraavasta syystä?

                           i)

                           Luokitukset sisällytettiin 30. mukautusdirektiiviin olennaisten menettelymääräysten vastaisesti.

                           ii)

                           Luokitukset sisällytettiin 30. mukautusdirektiiviin direktiivin 67/548 (3) (DSD-direktiivi) vastaisesti ja/tai ilmeisten arviointivirheiden tuloksena, koska

                                       a)

                                       komissio ei noudattanut tai ei noudattanut asianmukaisesti DSD-direktiivin liitteeseen VI sisältyvää ”tavanomaista käsittelyä ja käyttöä” koskevaa periaatetta,

                                       b)

                                       riskinarviointiperusteita sovellettiin lainvastaisesti,

                                       c)

                                       komissio ei soveltanut tai sovelsi väärin asianmukaisuutta koskevaa arviointiperustetta DSD-direktiivin liitteessä VI olevan 4.2.3.3. kohdan vastaisesti,

                                       d)

                                       komissio ei ottanut asianmukaisesti huomioon epidemiologisia/ihmisillä saatuja tietoja, ja/tai

                                       e)

                                       komissio ekstrapoloi yhtä boraattia sisältäviä ainetta koskevia tietoja lainvastaisesti muiden boraattia sisältävien aineiden luokitusta varten ja/tai ei EY 253 artiklan vastaisesti esittänyt riittäviä perusteluja tälle ekstrapoloinnille.

                           iii)

                           Luokitukset sisällytettiin 30. mukautusdirektiiviin yhteisön oikeuden perusperiaatteisiin kuuluvan suhteellisuusperiaatteen vastaisesti.

               2)

               Ovatko 1. mukautusasetukseen sisältyvät riidanalaiset boraattien luokitukset pätemättömiä, koska

                           i)

                           1. mukautusasetus annettiin virheellisesti noudattaen oikeudellisena perustana käytetyssä 53 artiklassa säädettyä menettelyä

                           ii)

                           asetuksen (EY) N:o 1278/2008 (4) (CLP-asetus) liitteessä I vahvistettuja uutta yhdenmukaista luokitusta koskevia kriteerejä ei sovellettu, vaan niiden sijasta sovellettiin virheellisesti CLP-asetuksen liitettä VII?

      (1)  Vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen kolmannenkymmenennen kerran 21.8.2008 annettu komission direktiivi 2008/58/EY (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EUVL L 246, s. 1).

      (2)  Aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1272/2008 muuttamisesta sen mukauttamiseksi tekniikan ja tieteen kehitykseen 10.8.2009 annettu komission asetus (EY) N:o 790/2009 (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EUVL L 235, s. 1).

      (3)  Vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27.6.1967 annettu neuvoston direktiivi 67/548/ETY (EYVL 196, s. 1).

      (4)  Aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta sekä direktiivien 67/548/ETY ja 1999/45/EY muuttamisesta ja kumoamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1907/2006 muuttamisesta 16.12.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1272/2008 (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EUVL L 353, s. 1).


title: Asia T-178/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.5.2013 — Voss of Norway v. SMHV — Nordic Spirit (sylinterimäinen pullo) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Kolmiulotteinen yhteisön tavaramerkki, joka esittää sylinterimäistä pulloa — Ehdoton hylkäysperuste)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/67

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.5.2013 — Voss of Norway v. SMHV — Nordic Spirit (sylinterimäinen pullo)
   (Asia T-178/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Kolmiulotteinen yhteisön tavaramerkki, joka esittää sylinterimäistä pulloa - Ehdoton hylkäysperuste)
   2013/C 225/149
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Voss of Norway ASA (Oslo, Norja) (edustajat: asianajajat F. Jacobacci ja B. La Tella)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: A. Folliard-Monguiral ja V. Melgar)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Nordic Spirit AB (publ) (Tukholma, Ruotsi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 12.1.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 785/2010-1), joka koskee Nordic Spirit AB:n (publ) ja Voss of Norway ASA:n välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Voss of Norway ASA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 145, 14.5.2011.


title: Asia C-569/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesarbeitsgericht (Saksa) on esittänyt 10.11.2016 – Stadt Wuppertal v. Maria Elisabeth Bauer

text:
               20.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 53/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesarbeitsgericht (Saksa) on esittänyt 10.11.2016 – Stadt Wuppertal v. Maria Elisabeth Bauer
   (Asia C-569/16)
   (2017/C 053/27)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesarbeitsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Stadt Wuppertal

      Vastapuoli: Maria Elisabeth Bauer

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko työsuhteen aikana kuolleen työntekijän perillisellä tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY (1) 7 artiklan tai Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohdan mukaan oikeus saada rahallinen korvaus työntekijälle ennen kuolemaa kuuluneesta vähimmäisvuosilomasta, mikä suljetaan pois Saksan liittotasavallan vuosilomalain (Bundesurlaubsgesetz, BUrlG) 7 §:n 4 momentissa, luettuna yhdessä siviililain (Bürgerliches Gesetzbuch, BGB) 1922 §:n 1 momentin kanssa?

      (1)  EUVL 2003, L 299, s. 9.


title: Asia T-112/15: Kanne 2.3.2015 – Helleenien tasavalta v. komissio

text:
               26.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/27

         Kanne 2.3.2015 – Helleenien tasavalta v. komissio
   (Asia T-112/15)
   (2015/C 171/32)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: I.-K. Khalkias, G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou ja A.-E. Vasilopoulou)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta, Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 19.12.2014 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (tiedoksiannettu numerolla C(2014) 10135) (EUVL L 369, s. 71) siltä osin kuin Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle jätetään pinta-alaperusteisten tukien alalla maksatusvuonna 2008 suoritetut menot, jotka vastaavat a) 10 prosenttia laiduntamistuista aiheutuneiden menojen kokonaismäärästä, b) 5 prosenttia pinta-alaperusteisesta lisätuesta aiheutuneiden menojen kokonaismäärästä ja c) 5 prosenttia maaseudun kehittämisen alalla aiheutuneiden menojen kokonaismäärästä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin.

               1)

               Laidunalueiden osalta tehty 10 prosentin korjaus

                           —

                           Ensimmäinen kumoamisperuste perustuu 21.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 796/2004 (1) 2 artiklan virheelliseen tulkintaan ja soveltamiseen laitumen määritelmän osalta, perustelujen puutteellisuuteen ja suhteellisuusperiaatteen noudattamatta jättämiseen.

               2)

               Pinta-alaperusteisen lisätuen ja maaseudun kehittämistoimenpiteiden osalta tehty 5 prosentin oikaisu

                           —

                           Toisessa kumoamisperusteessa kantaja väittää, että 5 prosentin suuruinen rahoitusoikaisu pinta-alaperusteisen lisätuen osalta on tehty tosiseikkoja koskevan virheen perusteella, ja siihen liittyy perustelujen puutteellisuus ja suhteellisuusperiaatteen noudattamatta jättäminen.

                           —

                           Kolmannessa kumoamisperusteessa kantaja väittää, ettei toisen pilarin tukien osalta tehdylle 5 prosentin suuruiselle rahoitusoikaisulle ole perusteita ja että komission tältä osin suorittama arviointi perustuu joka tapauksessa tosiseikkoja koskevaan virheeseen ja se on ilmeisen suhteeton siihen riskiin nähden, minkä se on todennut päätelmissään toisen pilarin toimenpiteiden osalta. Erityisesti maaseudun kehittämisohjelman 214 toimenpiteen osalta kantaja väittää, että tehty oikaisu on osittain jo toinen oikaisu, joka on määrätty samasta syystä, minkä perusteella se on lainvastainen ja se olisi kumottava.

      (1)  Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 säädettyjen täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 796/2004 (EUVL L 141, s. 18).


title: Asia C-395/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 14.1.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Saksa) – Vodafone GmbH v. Saksan valtio (Ennakkoratkaisupyyntö — Sähköisiä viestintäverkkoja ja palveluja koskeva yhteinen sääntelyjärjestelmä — Direktiivi 2002/21/EY — 7 artiklan 3 kohta — Sähköisen viestinnän sisämarkkinoiden vakiinnuttamismenettely — Direktiivi 2002/19/EY — 8 ja 13 artikla — Operaattori, jolla katsotaan olevan huomattava markkinavoima — Kansallisten sääntelyviranomaisten asettamat velvoitteet — Hintavalvonta ja kustannuslaskentajärjestelmiin liittyvät velvollisuudet — Matkapuhelujen terminointimaksujen hyväksyminen)

text:
               14.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 98/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 14.1.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Saksa) – Vodafone GmbH v. Saksan valtio
   (Asia C-395/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sähköisiä viestintäverkkoja ja palveluja koskeva yhteinen sääntelyjärjestelmä - Direktiivi 2002/21/EY - 7 artiklan 3 kohta - Sähköisen viestinnän sisämarkkinoiden vakiinnuttamismenettely - Direktiivi 2002/19/EY - 8 ja 13 artikla - Operaattori, jolla katsotaan olevan huomattava markkinavoima - Kansallisten sääntelyviranomaisten asettamat velvoitteet - Hintavalvonta ja kustannuslaskentajärjestelmiin liittyvät velvollisuudet - Matkapuhelujen terminointimaksujen hyväksyminen))
   (2016/C 098/11)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesverwaltungsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Vodafone GmbH

      Vastapuoli: Saksan valtio

      Tuomiolauselma

   Sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 7 artiklan 3 kohtaa on tulkittava niin, että silloin kun kansallinen sääntelyviranomainen on asettanut operaattorille, jolla on katsottu olevan huomattava markkinavoima, velvollisuuden tarjota matkapuhelujen terminointipalveluja ja edellyttänyt kyseisten palvelujen hintojen hyväksyttämistä kyseisessä säännöksessä säädetyn menettelyn päätteeksi, mainitun kansallisen sääntelyviranomaisen on käytävä kyseinen menettely uudelleen läpi ennen jokaista kyseiselle operaattorille annettavaa mainittujen maksujen hyväksyntää silloin, kun mainittu hyväksyntä on omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan kyseisessä säännöksessä tarkoitetulla tavalla.

      (1)  EUVL C 372, 20.10.2014.


title: Asia T-74/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 30.10.2009 — Nestlé v. SMHV — Quick (QUICKY)

text:
               16.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 11/38

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 30.10.2009 — Nestlé v. SMHV — Quick (QUICKY)
   (Asia T-74/04) (1)

   2010/C 11/70

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 94, 17.4.2004.


title: Asia C-143/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Bíróság (Unkarin tasavalta) on esittänyt 23.4.2009 — Pannon GSM Távközlési Rt. v. Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsának Elnöke

text:
               4.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 153/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Bíróság (Unkarin tasavalta) on esittänyt 23.4.2009 — Pannon GSM Távközlési Rt. v. Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsának Elnöke
   (Asia C-143/09)
   2009/C 153/46
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Bíróság

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Pannon GSM Távközlési Rt.

      Vastaaja: Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsának Elnöke

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2002/22/EY (1) (jäljempänä yleispalveludirektiivi) ja erityisesti sen 13 artiklan 2 kohtaa ja IV liitettä soveltaa yhteisön oikeuden, etenkin liittymissopimuksen (EYVL 2003, L 236) ja EY 10 ja EY 249 artiklan perusteella sellaisten tuen ja kustannusten jakojärjestelmien osalta, jotka Unkari oli ottanut käyttöön vuonna 2003 yleispalvelujen alalla ennen 1.5.2004 toteutunutta Euroopan unionin jäsenyyttään, mutta joihin liittyvä rahoitusvelvollisuus, tuen myöntäminen ja maksaminen perustuvat sellaisessa hallintomenettelyssä annettuihin päätöksiin, jonka käsittely on aloitettu ja saatettu päätökseen sen jälkeen kun Unkari liittyi Euroopan unioniin?

               2)

               Siinä tapauksessa, että ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, voidaanko yleispalveludirektiiviä, etenkin sen 13 artiklaa ja liitettä IV tulkita siten, että yleispalvelun tarjoajalla on oikeus tarjoamiensa etuhintapaketin ja normaalihintapaketin tilausmaksun välisen erotuksen suuruiseen tukeen?

               3)

               Siinä tapauksessa, että toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, voidaanko EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna yhteismarkkinoille soveltuvana valtiontukena pitää sellaista yleispalvelujen rahoittamiseen tarkoitettua tukea, jonka määrää laskettaessa perusteena ei käytetä yleispalveludirektiiviä vaan nettokustannukset ylittäviä kustannuksia?

               4)

               Antaako yleispalveludirektiivin säännösten asianmukainen tulkinta mahdollisuuden siihen, että jäsenvaltio toteuttaa sellaisen siirtymätoimenpiteen, jonka perusteella yleispalveludirektiivin säännöksistä poikkeavia säännöksiä voidaan soveltaa yksinomaan niihin yleispalveluihin, joita tarjottiin vuonna 2003 ennen yhteisön jäsenyyttä, silloinkin kun tämä sallii tuki- ja jakojärjestelmän toimintaa koskevien päätösten ja etenkin maksujen suorittamista ja tuen maksamista koskevien päätösten tekemisen näiden säännösten perusteella todellisuudessa täysin ajallisitta rajoituksitta?

               5)

               Voidaanko yleispalveludirektiivin rahoitusta koskevia säännöksiä, erityisesti sen 13 artiklan 2 kohdan viimeistä virkettä ja IV liitteen määräyksiä tulkita siten, että ne ovat suoraan sovellettavissa?

      (1)  Käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) EYVL, L 108, 24.4.2002, s. 51.


title: Asia C-479/15 P: Valitus, jonka Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG on tehnyt 7.9.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-89/11, Nanu-Nana Joachim Hoepp v. SMHV, 9.7.2015 antamasta tuomiosta

text:
               25.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 270/14

         Valitus, jonka Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG on tehnyt 7.9.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-89/11, Nanu-Nana Joachim Hoepp v. SMHV, 9.7.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-479/15 P)
   (2016/C 270/20)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (edustajat: A. Nordemann, Rechtsanwalt, ja M.C. Maier, Rechtsanwalt)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)
   Unionin tuomioistuin (kuudes jaosto) jätti 14.4.2016 antamallaan määräyksellä valituksen tutkimatta.


title: Asia C-244/11: Kanne 20.5.2011 — Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               23.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 219/10

         Kanne 20.5.2011 — Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-244/11)
   2011/C 219/13
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Ζavvos ja E. Montaguti)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin toteaa seuraavaa:

               —

               Helleenien tasavalta ei ole noudattanut pääomien vapaata liikkuvuutta koskevan SEUT 63 artiklan ja sijoittautumisvapautta koskevan SEUT 49 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on vahvistanut lain nro 3631/2008 11 §:n 1 momentissa, luettuna yhdessä 11 §:n 2 momentin kanssa, säädetyt lupia koskevat edellytykset ja saman lain 11§:n 1 momentissa säädetyt lupia koskevat edellytykset

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio toteaa, että se, että äänioikeuden, joka on vähintään 20 prosenttia kansallisella tasolla strategisesti merkittävien yritysten kokonaispääomasta, hankkimisen edellytyksenä on Diypourgiki Epitropi Apokratikopoiiseon -nimisen ministeriöiden välisen yksityistämiskomission ennakkolupa, siten kuin siitä säädetään lain nro 3631/2008 11 §:n 1 momentissa, luettuna yhdessä 11 §:n 2 momentin kanssa, rajoittaa pääomien vapaata liikkuvuutta (SEUT 63 artikla) ja sijoittautumisvapautta (SEUT 49 artikla). Vaikka kyseisillä toimenpiteillä ei syrjintä, niin kuin Kreikan hallitus toteaa, ne voivat tehdä taloudellisille toimijoille vähemmän houkuttelevaksi sijoittaa pääomiaan kansallisella tasolla strategisesti merkittäviin yrityksiin ja näin ollen myös sijoittautua Kreikkaan.
   Lisäksi komissio katsoo, että lain nro 3631/2008 11 §:n 3 momentissa, jossa säädetään talous- ja valtiovarainministeriön jälkikäteisestä valvontamekanismista tiettyjen, yritystä koskevien ratkaisevan merkittävien kysymysten osalta, rajoitetaan pääomien vapaata liikkuvuutta (SEUT 63 artikla) ja sijoittautumisvapautta (SEUT 49 artikla), koska siinä annetaan valtiolle mahdollisuus mitätöidä yrityksen päätökset myöhemmin seuraavista hallinnollisista syistä, jotka eivät ole olleet ennalta tiedossa. Tällä rajoitetaan osakkeenomistajien harkintavaltaa soveltaa päätöksiään ja estetään niiden tosiasiallista osallistumista kansallisella tasolla strategisesti merkittävien yritysten johtoon ja valvontaan — ja näin ollen myös niiden sijoittautumista Kreikkaan.
   Kreikan hallitus toteaa, että kanteen kohteena olevassa laissa säädetään rajoituksia vain valtion valvonnassa olevien kuuden kansallisella tasolla strategisesti merkittävän yrityksen yksityistämiselle. Komissio sitä vastoin katsoo, että periaatteessa lain soveltamisala on epävarma, koska tässä laissa ei mainita kyseisiä yrityksiä tai aloja, joihin uutta säännöstöä sovelletaan, sillä seurauksella, että laki on epäselvä sekä sen nykyisen että tulevan soveltamisalan osalta, eikä sillä näin ollen taata edellytettyä oikeusvarmuutta.
   Kreikan hallitus toteaa, että lain ainoana tavoitteena on julkisen edun suojaaminen ja jatkuva ja esteetön julkisten palvelujen suorittaminen ja verkkojen toiminnan takaaminen. Komissio väittää kuitenkin, että lain tavoitteena on lisäksi taata valtion mahdollisuus valita strateginen investoija kansallisella tasolla strategisesti merkittäville yrityksille niiden kilpailukyvyn parantamiseksi, sekä varmistaa kansantaloudelle strategisesti merkittävien yritysten yksityistäminen avoimuusperiaatetta noudattaen. Komissio toteaa, että vaikka kyseiset säännökset voivat olla perusteltuja julkista etua koskevien syiden vuoksi, vastoin unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä, jonka mukaan lupia koskevien järjestelmien ”on perustuttava objektiivisiin perusteisiin, jotka ovat syrjimättömiä ja etukäteen asianomaisten yritysten tiedossa, ja jokaisella, johon kohdistuu tällainen rajoittava toimenpide, on oltava käytössään oikeussuojakeino” (1), luvan myöntämiseksi säädetyt kriteerit eivät sovellu laissa mainitun päämäärän saavuttamiseen. Kyseisissä säännöksissä yksityistämiselle asetetut kriteerit (etukäteen myönnettävä lupa, mutta myös jälkikäteinen valvonta ja mahdollisuus mitätöidä yrityksen päätökset) eivät ole selviä, objektiivisia tai täsmällisesti laissa määriteltyjä, eivätkä ne liity millään tavalla lailla tavoiteltuihin päämääriin, mutta niissä annetaan sitä vastoin viranomaisille laaja harkintavalta, josta seuraa, että kansallisella tasolla strategisesti merkittävien yritysten yksityistämiselle asetetaan myöhemmin ylimääräisiä rajoituksia, investoijien pääsyä yksityistettäviin yrityksiin ja markkina-aloille rajoitetaan mahdollisesti valikoidusti, eivätkä oikeusviranomaiset voi valvoa tapaa, jolla hallinnolliset viranomaiset ovat käyttäneet niille laissa myönnettyjä valtuuksia.
   Komissio katsoo, että Helleenien tasavalta ei ole esittänyt riittäviä selityksiä tai perusteluja edellä mainittujen säännösten oikeuttamiseksi, ja että näin ollen lain nro 3631/2008 11 §:n 1 momentti, luettuna yhdessä 11 §:n 2 momentin kanssa, sekä 11§:n 3 momentti, joissa säädetään etukäteisiä lupia ja jälkikäteistä valvontaa koskevista järjestelmistä, ovat SEUT 63 ja 49 artiklan vastaisia.

      (1)  Ks. asia C-205/99, Analir ym., tuomion 38 kohta; asia C-380/05, Centro Europa 7 Sri, tuomion 116 kohta; asia C-367/98, komissio v. Portugali, tuomion 50 kohta; asia C-483/99, komissio v. Ranska, tuomion 46 kohta; asia C-463/00, komissio v. Espanja, tuomion 69 kohta.


title: Asia F-88/08: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 9.12.2010 — Vandeuren v. Euroopan koulutussäätiö (ETF) (Henkilöstö — Euroopan koulutussäätiön henkilöstö — Väliaikainen toimihenkilö — Toistaiseksi voimassa oleva sopimus — Irtisanominen — Pätevää perustetta koskeva vaatimus — Viran lakkauttaminen — Huolenpitovelvollisuus — Asemapaikan siirto)

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/59

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 9.12.2010 — Vandeuren v. Euroopan koulutussäätiö (ETF)
   (Asia F-88/08) (1)

   (Henkilöstö - Euroopan koulutussäätiön henkilöstö - Väliaikainen toimihenkilö - Toistaiseksi voimassa oleva sopimus - Irtisanominen - Pätevää perustetta koskeva vaatimus - Viran lakkauttaminen - Huolenpitovelvollisuus - Asemapaikan siirto)
   2011/C 30/111
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Monique Vandeuren (Pino Torinese, Italia) (edustajat: aluksi asianajaja N. Lhoest, sittemmin asianajajat N. Lhoest ja L. Delhaye)

      Vastaaja: Euroopan koulutussäätiö (ETF) (asiamies: T. Ciccarone, avustajanaan asianajaja L. Levi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Henkilöstö — Sen vastaajan päätöksen, jolla kantaja irtisanottiin, kumoaminen ja Euroopan koulutussäätiön velvoittaminen korvaamaan kantajalle aiheutunut aineellinen ja aineeton vahinko

      Tuomiolauselma

               1)

               Monique Vandeurenia koskeva 23.10.2007 tehty irtisanomispäätös kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan koulutussäätiö (ETF) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 327, 20.12.2008, s. 44.


title: Asia T-474/11: Kanne 6.9.2011 — Oster Weinkellerei v. SMHV — Viñedos Emiliana (Igama)

text:
               29.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/24

         Kanne 6.9.2011 — Oster Weinkellerei v. SMHV — Viñedos Emiliana (Igama)
   (Asia T-474/11)
   2011/C 319/51
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Oster Weinkellerei KG (Cochem, Saksa) (edustaja: asianajaja N. Schindler)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Viñedos Emiliana, SA (Santiago, Chile)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 22.6.2011 asiassa R 637/2010-2 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut

               —

               toissijaisesti lykkäämään asian käsittelyä, kunnes SMHV:ssä vireillä oleva mitättömyysmenettely 000005716 C on ratkaistu lainvoimaisella päätöksellä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”Igama” luokkaan 33 kuuluville tavaroille.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Viñedos Emiliana, SA.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkki ”GAMMA” luokkaan 33 kuuluville tavaroille.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska kyseisten tavaramerkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa.


title: Asia C-184/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 17.10.2013 (Hof van Cassatie van Belgiën (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — United Antwerp Maritime Agencies (UNAMAR) NV v. Navigation Maritime Bulgare (Sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista tehty Rooman yleissopimus — 3 artikla ja 7 artiklan 2 kohta — Osapuolten valinnanvapaus — Rajat — Kansainvälisesti pakottavat säännökset — Direktiivi 86/653/ETY — Itsenäiset kauppaedustajat — Tavaroiden myynti- tai ostosopimukset — Päämies päättää edustussopimuksen — Täytäntöönpanoa koskeva kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään direktiivin vähimmäissuojaa laajemmasta suojasta sekä kauppaedustajien suojasta palvelujen tarjoamista koskevien sopimusten yhteydessä)

text:
               14.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 367/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 17.10.2013 (Hof van Cassatie van Belgiën (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — United Antwerp Maritime Agencies (UNAMAR) NV v. Navigation Maritime Bulgare
   (Asia C-184/12) (1)

   (Sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista tehty Rooman yleissopimus - 3 artikla ja 7 artiklan 2 kohta - Osapuolten valinnanvapaus - Rajat - Kansainvälisesti pakottavat säännökset - Direktiivi 86/653/ETY - Itsenäiset kauppaedustajat - Tavaroiden myynti- tai ostosopimukset - Päämies päättää edustussopimuksen - Täytäntöönpanoa koskeva kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään direktiivin vähimmäissuojaa laajemmasta suojasta sekä kauppaedustajien suojasta palvelujen tarjoamista koskevien sopimusten yhteydessä)
   2013/C 367/19
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hof van Cassatie van België

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: United Antwerp Maritime Agencies (UNAMAR) NV

      Vastaaja: Navigation Maritime Bulgare

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Hof van Cassatie van België — Roomassa 19.6.1980 allekirjoittamista varten avatun sopimusvelvoitteisiin sovellettavaa lakia koskevan yleissopimuksen (EYVL L 1980, L 266, s. 1) 3 artiklan ja 7 artiklan 2 kohdan tulkinta ja jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia koskevan lainsäädännön yhteensovittamisesta 18.12.1986 annetun neuvoston direktiivin 86/653/ETY (EYVL L 382, s. 17) tulkinta — Osapuolten valinnanvapaus — Rajat — Kauppaedustussopimus — Lauseke, jossa päämiehen valtion laki määrätään sovellettavaksi laiksi — Asian saattaminen kauppaedustajan sijoittautumispaikan tuomioistuimeen

      Tuomiolauselma

   Roomassa 19.6.1980 allekirjoittamista varten avatun sopimusvelvoitteisiin sovellettavaa lakia koskevan yleissopimuksen 3 artiklaa ja 7 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että asiaa käsittelevä Euroopan unionin jäsenvaltion tuomioistuin voi syrjäyttää toisen jäsenvaltion lain, jolla annetaan jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia koskevan lainsäädännön yhteensovittamisesta 18.12.1986 annetussa neuvoston direktiivissä 86/653/ETY säädetty vähimmäissuoja ja jonka kauppaedustussopimuksen osapuolet ovat valinneet, tuomioistuinvaltion lain hyväksi sillä perusteella, että itsenäisiä kauppaedustajia sääntelevät säännökset ovat tuomioistuinvaltion oikeusjärjestyksessä pakottavia, ainoastaan, mikäli asiaa käsittelevä tuomioistuin toteaa yksityiskohtaisin perusteluin, että tuomioistuinvaltion lainsäätäjä on direktiiviä täytäntöön pantaessa pitänyt oleellisena, että kyseisessä oikeusjärjestyksessä annetaan kauppaedustajalle tässä direktiivissä säädettyä suojaa laajempi suoja, ottaen tältä osin huomioon tällaisten pakottavien säännösten luonteen ja tarkoituksen.

      (1)  EUVL C 200, 7.7.2012.


title: Yhdistetyt asiat T-53/04 — T-56/04, T-58/04 ja T-59/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.6.2007 — Budějovický Budvar v. SMHV — Anheuser-Busch (BUDWEISER) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin BUDWEISER rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Alkuperänimitykset, jotka on rekisteröity Lissabonin sopimuksen perusteella — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 4 kohta — Väitteen hylkääminen)

text:
               21.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 170/19

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.6.2007 — Budějovický Budvar v. SMHV — Anheuser-Busch (BUDWEISER)
   (Yhdistetyt asiat T-53/04 — T-56/04, T-58/04 ja T-59/04) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin BUDWEISER rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Alkuperänimitykset, jotka on rekisteröity Lissabonin sopimuksen perusteella - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 4 kohta - Väitteen hylkääminen)
   (2007/C 170/34)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Budějovický Budvar, národní podnik (České Budějovice, Tšekin tasavalta) (edustaja: asianajaja: F. Fajgenbaum)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamiehet: A. Folliard-Monguiral ja I. de Medrano Caballero)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Anheuser-Busch, Inc. (Saint Louis, Missouri, Yhdysvallat) (edustajat: aluksi asianajajat V. von Bomhard, A. Renck, A. Pohlmann, D. Ohlgart ja B. Goebel, sittemmin asianajajat V. von Bomhard, A. Renck, D. Ohlgart ja B. Goebel)
   Oikeudenkäynnin kohde
   SMHV:n toisen valituslautakunnan 3.12.2003 tekemien kuuden päätöksen (asiat R 820/2001-2, R 822/2001-2, R 823/2001-2, R 921/2001-2, R 29/2002-2 ja R 32/2002-2), jotka koskivat Budějovický Budvar, národní podnikin ja Anheuser-Busch, Inc.:n välisiä väitemenettelyjä, kumoaminen.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanteet yhdistetyissä asioissa T-53/04 — T-56/04, T-58/04 ja T-59/04 hylätään.

               2)

               Budějovický Budvar, národní podnik velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 94, 17.4.2004.


title: Asia F-73/11: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 24.4.2013 — CB v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Avoin kilpailu — Kilpailuilmoitus EPSO/AD/181/10 — Päätös olla hyväksymättä hakijaa arviointivaiheeseen)

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/41

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 24.4.2013 — CB v. komissio
   (Asia F-73/11) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Avoin kilpailu - Kilpailuilmoitus EPSO/AD/181/10 - Päätös olla hyväksymättä hakijaa arviointivaiheeseen)
   2013/C 171/84
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: CB (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz ja A. Blot)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamies: J. Currall, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne päätöksestä olla hyväksymättä kantajaa avoimen kilpailun EPSO/AD/181/10 arviointivaiheeseen.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet CB:n oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               CB vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan.

      (1)  EUVL C 282, 24.9.2011, s. 53.


title: Asia T-135/10: Kanne 23.3.2010 — Pieno žvaigždės v. SMHV — Fattoria Scaldasole (Iogurt.)

text:
               22.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/47

         Kanne 23.3.2010 — Pieno žvaigždės v. SMHV — Fattoria Scaldasole (Iogurt.)
   (Asia T-135/10)
   2010/C 134/76
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: AB ”Pieno žvaigždės” (Vilna, Liettua) (edustajat: asianajaja I. Lukauskienė ja asianajaja R. Žabolienė)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Fattoria Scaldasole Srl (Monguzzo, Italia)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 18.1.2010 tekemä päätös asiassa R 1070/2009-2 on kumottava ja

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ”Iogurt.” luokkaan 29 kuuluvia tavaroita varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: kuviomerkin ”jogurtas” liettualainen tavaramerkkirekisteröinti luokkaan 29 kuuluvia tavaroita varten ja kuviomerkin ”jogurt” yhteisön tavaramerkkirekisteröinti luokkaan 29 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hylättiin kokonaisuudessaan.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Katsottiin, ettei valitusta oltu tehty.

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 60 artiklaa, luettuna yhdessä asetuksen (EY) N:o 2869/95 (1) 8 artiklan kanssa, on rikottu koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että valitusmaksua ei ollut maksettu säädetyssä kahden kuukauden määräajassa valituksen kohteena olevan päätöksen tiedoksiantamisesta.

      (1)  Maksuista sisämarkkinoilla toimivalle yhdenmukaistamisvirastolle (tavaramerkit ja mallit) 13.12.1995 annettu komission asetus (EY) N:o 2869/95 (EYVL L 303, s. 33).


title: Asia F-71/08: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 19.11.2009 — N v. parlamentti (Henkilöstö — Virkamiehet — Arviointi — Arviointikertomus — Tavoitteiden vahvistaminen — Ilmeinen arviointivirhe — Tutkittavaksi ottaminen — Toimi, joka ei ole virkamiehelle vastainen)

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/74

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 19.11.2009 — N v. parlamentti
   (Asia F-71/08) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Arviointi - Arviointikertomus - Tavoitteiden vahvistaminen - Ilmeinen arviointivirhe - Tutkittavaksi ottaminen - Toimi, joka ei ole virkamiehelle vastainen)
   2010/C 24/137
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: N (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja É. Boigelot)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: K. Zejdová, R. Ignătescu ja S. Seyr)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kantajasta ajanjaksolle 16.8.2006–31.12.2006 laaditun arviointikertomuksen kumoaminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan parlamentin pääsihteerin 12.9.2007 tekemä päätös, jolla hyväksyttiin N:stä ajanjaksolle 16.8.2006–31.12.2006 laadittu lopullinen arviointikertomus, kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan parlamentti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 272, 25.10.2008, s. 51.


title: Asia T-405/04: Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG:n 11.10.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               18.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/23

         Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG:n 11.10.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-405/04)
   (2004/C 314/56)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG, Hampuri (Saksa), on nostanut 11.10.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja M. Wolter.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston toisen valituslautakunnan 13.8.2004 tekemän päätöksen asiassa R 912/2002-2

               —

               toteaa, etteivät 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan ja 2 kohdan säännökset ole esteenä haetun tavaramerkin ”Caipi” rekisteröinnille luokkaan 33 kuuluville tavaroille (alkoholijuomat olutta lukuun ottamatta)

               —

               velvoittaa viraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               kantaja

               Haettu yhteisön tavaramerkki:

               sanamerkki ”Caipi” luokkaan 33 kuuluville tavaroille (alkoholijuomat olutta lukuun ottamatta), hakemus nro 2 193 753

               Päätös, josta on valitettu valituslautakuntaan:

               asian tutkineen virkamiehen päätös hylätä rekisteröintihakemus

               Valituslautakunnan päätös:

               valituksen hylkääminen

               Kanneperusteet:

               asetuksen N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan ja 12 artiklan vastaisuus, aiempien kansallisten rekisteröintien virheellinen huomiotta jättäminen

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).


title: Asia T-162/10: Kanne 13.4.2010 — Niki Luftfahrt v. komissio

text:
               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/45

      Kanne 13.4.2010 — Niki Luftfahrt v. komissio
      (Asia T-162/10)
      (2010/C 161/72)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Niki Luftfahrt GmbH (Wien, Itävalta) (edustaja: asianajaja H. Asenbauer)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

                  —

                  28.8.2009 tehty Euroopan komission riidanalainen päätös asiassa COMP/M.5440 — Lufthansa/Austrian Airlines on kumottava SEUT 264 artiklan 1 kohdan (EY 231 artiklan 1 kohta) nojalla

                  —

                  Euroopan komissio on velvoitettava Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan nojalla korvaamaan kantajalle menettelyyn liittyvät välttämättömät oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kantaja riitauttaa 28.8.2009 tehdyn komission päätöksen K(2009) 6690 lopullinen, jolla keskittymä julistettiin yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi (asia COMP/M.5440 — Lufthansa/Austrian Airlines). Komissio katsoi tässä päätöksessä, että se, että Deutsche Lufthansa AG hankkii yksinomaisen määräysvallan Austrian Airlines- nimisessä yrityksessä — edellyttäen, että Deutsche Lufthansa AG panee esittämänsä sitoumukset täytäntöön — soveltuu yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan.
      Kantaja, joka harjoittaa yksityisesti rahoitettua ilmailuliikenneyritystoimintaa, esittää kumoamiskanteensa perusteeksi ensinnäkin, että komissio on rikkonut EY-sopimusta (tai SEUT:a) ja niiden täytäntöön panemisen yhteydessä sovellettavia normeja. Se katsoo tältä osin, että komissio on perustanut päätöksensä sellaiseen markkinoiden määritelmään, joka estää tutkimasta kaikkia keskittymän epäedullisia kilpailuvaikutuksia. Kantaja esittää lisäksi, että komissio on arvioinut väärin keskittymän vaikutuksia erityisesti Itä-Eurooppaan suuntautuvilla lentoreiteillä siten, että ainakin tämän osalta on kysymyksessä vakava ja ilmeinen virhearviointi. Komissio ei ole noudattanut myöskään suuntaviivoja, jotka koskevat horisontaalisten sulautumien arviointia yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen nojalla (1). Erityisesti komissio ei kantajan mukaan ole ottanut huomioon sitä, että nyt kysymyksessä olevalla keskittymällä on epäedullisia vaikutuksia kilpailuun yhteismarkkinoilla, koska markkinoille jäävän kilpailijan kykyä kilpailla kyseisillä markkinoilla rajoitetaan, vaihtoehtoiset tarjoajat puuttuvat kyseisiltä markkinoilta, eikä kyseisille markkinoille pääsy ole mahdollista riittävän helposti. Lisäksi kantaja katsoo, että komission hyväksymät Deutsche Lufthansa AG:n sitoumukset eivät ole omiaan estämään tehokkaalle kilpailulle aiheutuvaa merkittävää haittaa.
      Kantaja esittää toiseksi, että asiassa on rikottu EY 253 artiklaa (SEUT 296 artikla), koska komissio ei ole perustellut riidanalaista päätöstä asianmukaisesti siltä osin kuin se ei ole esittänyt niitä konkreettisia argumentteja, joiden perusteella pitäisi olla poissuljettua, että kilpailulle aiheutuu haittaa Itä-Eurooppaan suuntautuvien lentoreittien osalta. Lisäksi asian tosiseikkojen toteamisessa on puutteita.
      Kantaja katsoo kolmanneksi, että komissio on käyttänyt väärin harkintavaltaansa.

         (1)  EUVL 2004, C 31, s. 5.


title: Asia C-155/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.9.2011 (Supreme Court of the United Kingdomin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Williams ym. v. British Airways plc (Työsuhteen ehdot — Direktiivi 2003/88/EY — Työajan järjestäminen — Oikeus vuosilomaan — Liikennelentäjät)

text:
               29.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.9.2011 (Supreme Court of the United Kingdomin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Williams ym. v. British Airways plc
   (Asia C-155/10) (1)

   (Työsuhteen ehdot - Direktiivi 2003/88/EY - Työajan järjestäminen - Oikeus vuosilomaan - Liikennelentäjät)
   2011/C 319/11
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supreme Court of the United Kingdom

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Williams ym.

      Vastaaja: British Airways plc

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Supreme Court of the United Kingdom — Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 23.11.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/104/EY (EYVL L 307, s. 18) 7 artiklan ja tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY (EUVL L 299, s. 9) 7 artiklan tulkinta — Niiden velvoitteiden laajuus, jotka tässä direktiivissä asetetaan palkallisten vuosilomien luonteen ja korvauksen määrän osalta — Jäsenvaltioiden liikkumavara palkallista vuosilomaa koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen määrittämisessä — Liikennelentäjille myönnettävä palkallinen vuosiloma

      Tuomiolauselma

   Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan ja Euroopan lentoyhtiöiden liiton (AEA), Euroopan kuljetustyöntekijöiden liiton (ETF), Euroopan ohjaamomiehistöyhdistyksen (ECA), Euroopan alueellisten lentoyhtiöiden yhdistyksen (ERA) ja Kansainvälisen tilauslentoyhtiöiden järjestön (IACA) tekemän, siviili-ilmailun liikkuvien työntekijöiden työajan järjestämistä koskevan eurooppalaisen sopimuksen täytäntöönpanosta 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/79/EY liitteenä olevan sopimuksen 3 lauseketta on tulkittava siten, että liikennelentäjällä ei vuosilomansa aikana ole ainoastaan oikeutta saada edelleen peruspalkkaansa, vaan hänellä on myös oikeus yhtäältä kaikkiin sellaisiin kokonaispalkkalaskelmaan rahakorvauksina sisältyviin palkanosiin, jotka liittyvät luonnostaan työntekijälle työsopimuksen nojalla kuuluvien työtehtävien suorittamiseen, ja toisaalta palkanosiin, jotka liittyvät liikennelentäjän henkilökohtaiseen ja ammatilliseen asemaan.
   Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida, täyttävätkö kyseisen työntekijän kokonaispalkan eri osat nämä kriteerit.

      (1)  EUVL C 161, 19.6.2010.


title: Asia C-484/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 1.3.2012 (Tribunal Supremon (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Asociación para la Calidad de los Forjados (Ascafor) ja Asociación de Importadores y Distribuidores de Acero para la Construcción (Asidac) v. Espanjan valtio ym. (Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Määrälliset rajoitukset ja vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet — Direktiivi 89/106/ETY — Rakennusalan tuotteet — Standardit, joita ei ole yhdenmukaistettu — Laatumerkinnät — Varmentamiselimiä koskevat vaatimukset)

text:
               21.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 1.3.2012 (Tribunal Supremon (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Asociación para la Calidad de los Forjados (Ascafor) ja Asociación de Importadores y Distribuidores de Acero para la Construcción (Asidac) v. Espanjan valtio ym.
   (Asia C-484/10) (1)

   (Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Määrälliset rajoitukset ja vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet - Direktiivi 89/106/ETY - Rakennusalan tuotteet - Standardit, joita ei ole yhdenmukaistettu - Laatumerkinnät - Varmentamiselimiä koskevat vaatimukset)
   2012/C 118/07
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Supremo

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Asociación para la Calidad de los Forjados (Ascafor) ja Asociación de Importadores y Distribuidores de Acero para la Construcción (Asidac)

      Vastaajat: Espanjan valtio, Calidad Siderúrgica SL, Colegio de Ingenieros Técnicos Industriales, Asociación Española de Normalización y Certificación (AENOR), Consejo General de Colegios Oficiales de Aparejadores y Arquitectos Técnicos, Asociación de Investigación de las Industrias de la Construcción (Aidico) Instituto Tecnológico de la Construcción, Asociación Nacional Española de Fabricantes de Hormigón Preparado (Anefhop), Ferrovial Agromán SA, Agrupación de Fabricantes de Cemento de España (Oficemen) ja Asociación de Aceros Corrugados Reglamentarios y su Tecnología y Calidad (Acerteq)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal Supremo — EY 28 ja EY 30 artiklan (nykyään SEUT 34 ja SEUT 36 artikla) tulkinta — Rakennusalan tuotteet — Tuotteet, joita ei ole varmennettu rakennusalan tuotteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21.12.1998 annetussa direktiivissä 89/106/EY (EYVL L 1989, L 40, s. 12) säädettyjen harmonisoitujen normien kaltaisilla normeilla — Markkinoille saattaminen, jonka edellytyksenä on joko laatumerkintä tai todistus, joka on annettu menettelyssä, joka täyttää sellaiset yksityiskohtaiset ehdot, jotka vastaavat kansallisten viranomaisten vaatimia ehtoja, taikka näiden ehtojen ennakkohyväksyntä, vaikka se olisi jo saatu lähtöjäsenvaltiossa

      Tuomiolauselma

   SEUT 34 ja SEUT 36 artiklaa on tulkittava siten, että kuninkaan asetuksella 1247/2008 hyväksytyn rakennebetonisäännöstön (EHE-08) 81 §:ssä, luettuna yhdessä tämän säännöstön liitteen nro 19 kanssa, säädetyillä vaatimuksilla, jotka ovat edellytyksenä sille, että muussa jäsenvaltiossa kuin Espanjan kuningaskunnassa myönnetyt betoniteräksen laatutason osoittavat todistukset voidaan tunnustaa virallisesti, rajoitetaan tavaroiden vapaata liikkuvuutta. Tällainen rajoitus voidaan katsoa perustelluksi ihmisten elämän ja terveyden suojelua koskevalla tavoitteella, mikäli säädetyt vaatimukset eivät ole betoniteräksen käytölle Espanjassa asetettuja vähimmäisvaatimuksia tiukempia. Tällaisessa tapauksessa, ja mikäli laitos, joka myöntää laatutodistuksen, jonka virallista tunnustamista haetaan Espanjassa, on rakennusalan tuotteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetussa neuvoston direktiivissä 89/106/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 22.7.1993 annetulla neuvoston direktiivillä 93/68/ETY, tarkoitettu hyväksytty tarkastuslaitos, on kansallisen tuomioistuimen asiana selvittää, millä näistä vaatimuksista ylitetään se, mikä on tarpeen ihmisten elämän ja terveyden suojelua koskevan tavoitteen toteuttamiseksi.

      (1)  EUVL C 346, 18.12.2010.


title: Asia C-303/10: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 11.1.2011 (Tribunal Supremon (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Administración General del Estado v. Red Nacional de Ferrocarriles Españoles (RENFE)

text:
               16.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 120/10

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 11.1.2011 (Tribunal Supremon (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Administración General del Estado v. Red Nacional de Ferrocarriles Españoles (RENFE)
   (Asia C-303/10) (1)

   2011/C 120/23
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 246, 11.9.2010.


title: Asia C-543/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 11.11.2010 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 56 ja EY 43 artikla — Pääomien vapaa liikkuvuus — Portugalin valtion omistamat EDP:n etuoikeutetut osakkeet (golden shares) — Energias de Portugal — Omistusosuuksien hankinnan rajoitukset ja puuttuminen yksityistetyn yhtiön johtamiseen)

text:
               15.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 11.11.2010 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-543/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - EY 56 ja EY 43 artikla - Pääomien vapaa liikkuvuus - Portugalin valtion omistamat EDP:n etuoikeutetut osakkeet (golden shares) - Energias de Portugal - Omistusosuuksien hankinnan rajoitukset ja puuttuminen yksityistetyn yhtiön johtamiseen)
   2011/C 13/05
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Braun, P. Guerra e Andrade ja M. Teles Romão)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes, avustajinaan advogado C. Botelho Moniz ja advogado P. Gouveia e Melo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 43 ja EY 56 artiklan rikkominen — Portugalin valtion EDP-yhtiössä omistamat erityisosakkeet (”golden shares”) — Energias de Portugal

      Tuomiolauselma

               1)

               Portugalin tasavalta ei ole noudattanut EY 56 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa EDP — Energias de Portugalissa erityisiä oikeuksia, kuten esillä olevassa asiassa yksityistämisestä 5.4.1990 annetusta puitelaista nro 11/90 (Lei n.o 11/90, Lei Quadro das Privatizações), 15.7.2000 annetusta asetuksesta nro 141/2000, jolla hyväksyttiin EDP — Electricidade de Portugal SA:n osakepääoman yksityistämismenettelyn neljäs vaihe, ja mainitun yhtiön yhtiöjärjestyksestä ilmeneviä Portugalin valtion ja muiden julkisyhteisöjen erityisoikeuksia, jotka perustuvat Portugalin valtion mainitusta yhtiöstä omistamiin etuoikeutettuihin osakkeisiin (”golden shares”).

               2)

               Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 19, 24.1.2009.


title: Asia C-29/12: Unionin tuomioistuimen yhdeksännen jaoston puheenjohtajan määräys 12.6.2013 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/56

         Unionin tuomioistuimen yhdeksännen jaoston puheenjohtajan määräys 12.6.2013 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-29/12) (1)

   2013/C 225/108
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen yhdeksännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 98, 31.3.2012.


title: Yhdistetyt asiat T-156/07 ja T-232/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.9.2010 — Espanja v. komissio (Kieliä koskevat järjestelyt — Ilmoitus hallintovirkamiesten palvelukseen ottamista koskevasta avoimesta kilpailusta — Julkaiseminen kaikilla virallisilla kielillä — Muutokset — Asetus N:o 1 — Henkilöstösääntöjen 27 ja 28 artikla sekä 29 artiklan 1 kohta — Henkilöstösääntöjen liitteessä III olevan 1 artiklan 1 ja 2 kohta — Perusteluvelvollisuus — Syrjintäkiellon periaate)

text:
               6.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.9.2010 — Espanja v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-156/07 ja T-232/07) (1)

   (Kieliä koskevat järjestelyt - Ilmoitus hallintovirkamiesten palvelukseen ottamista koskevasta avoimesta kilpailusta - Julkaiseminen kaikilla virallisilla kielillä - Muutokset - Asetus N:o 1 - Henkilöstösääntöjen 27 ja 28 artikla sekä 29 artiklan 1 kohta - Henkilöstösääntöjen liitteessä III olevan 1 artiklan 1 ja 2 kohta - Perusteluvelvollisuus - Syrjintäkiellon periaate)
   2010/C 301/37
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamiehet: asiassa T-156/07 valtionasiamies F. Díez Moreno ja asiassa T-232/07 valtionasiamies F. Díez Moreno ja valtionasiamies N. Díaz Abad)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi J. Currall, L. Escobar Guerrero ja H. Krämer, sittemmin J. Currall, H. Krämer ja J. Baquero Cruz, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Väliintulijat, jotka tukevat kantajan vaatimuksia: Liettuan tasavalta (asiamies: D. Kriaučiūnas) (asiat T-156/07 ja T-232/07) ja Helleenien tasavalta (asiamiehet: S. Vodina ja M. Michelogiannaki) (asia T-156/07)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Varallaololuettelon muodostamista tiedotus- ja media-alan hallintovirkamiehistä (AD 5) koskevasta Euroopan henkilöstövalintatoimiston (EPSO) avoimesta kilpailusta EPSO/AD/94/07 (EUVL 2007, C 45 A, s. 3) julkaistun kilpailuilmoituksen, ja varallaololuettelon muodostamista tiedotusalan (kirjasto/dokumentaatio) hallintovirkamiehistä (AD 5) koskevasta avoimesta kilpailusta EPSO/AD/95/07 julkaistun kilpailuilmoituksen (EUVL 2007, C 103 A, s. 7) kumoaminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Liettuan tasavalta ja Helleenien tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 140, 23.6.2007.