title: Asia T-401/14: Kanne 10.6.2014 – Duro Felguera v. komissio

text:
               4.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 253/51

         Kanne 10.6.2014 – Duro Felguera v. komissio
   (Asia T-401/14)
   2014/C 253/67
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Duro Felguera, SA (Gijón, Espanja) (edustaja: asianajaja A. López Gómez)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen

               —

               toissijaisesti kumoamaan päätöksen, jossa luokitellaan kaikki verotukselliset toimenpiteet, jotka yhdessä muodostavat ”Espanjan tax lease -järjestelmän”, sisämarkkinoille soveltumattomaksi uudeksi valtiontueksi

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 1 ja 4 artiklan, jossa nimetään taloudellisten yhteenliittymien sijoittajayhtiöt näiden hypoteettisten tukien ainoiksi saajiksi ja siten puolestaan ainoiksi, joilla on velvollisuus palauttaa tuki

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 4 artiklan siltä osin kuin siinä määrätään oletettujen tukien takaisin perimisestä unionin oikeuden yleisten periaatteiden vastaisesti

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 4 artiklan siltä osin kuin siinä lausutaan sijoittajien ja muiden toimijoiden välisten yksityisoikeudellisten sopimusten lainmukaisuudesta

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt esillä olevassa menettelyssä riidanalainen päätös on sama kuin asiassa T-515/13, Espanja v. komissio. Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisellä kanneperusteellaan kantaja katsoo, että riidanalainen päätös rikkoo SEUT 107 artiklaa, kun siinä luokitellaan Espanjan tax lease -järjestelmä ja sen muodostavat toimenpiteet valtiontueksi. Kantaja väittää, että komission koko lähestymistapa on virheellinen, koska siinä sekoitetaan verovelvollisten voittojensa maksimoimiseksi suorittamat yksityisoikeudelliset liiketoimet veroviranomaisten veroetujen luomiseksi käyttöön ottamaan tilapäiseen mekanismiin.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu siihen, että komissio on määritellyt virheellisesti tuensaajan, sillä se on itse myöntänyt, että se, joka saa tuen tai suurimman osan siitä, on aluksen hankkiva varustamo, eikä taloudellinen yhteenliittymä. Vaikka varhennettua poistoa pyytää taloudellinen yhteenliittymä, jonka jäsenet siitä aluksi hyötyvät, se siirtyy tämän jälkeen 90 %:n osalta varustamoille.

               3)

               Kolmannella kanneperusteellaan kantaja katsoo, että SEUT 107 ja SEUT 108 artiklaa on rikottu, kun Espanjan tonnistoverojärjestelmä tietyissä tapauksissa luokitellaan uudeksi tueksi eikä voimassa olevaksi tueksi.

               4)

               Neljännellä kanneperusteellaan kantaja väittää, että SEUT 107 ja SEUT 296 artiklaa on rikottu, koska komissio ei ole perustellut riittävästi niitä syitä, joiden perusteella se katsoo taloudelliset yhteenliittymät ja niiden sijoittajat valtiontuen ainoiksi ja lopullisiksi saajiksi, joilla on takaisinmaksuvelvollisuus.

               5)

               Viidenneksi ja toissijaisesti kantaja väittää, että on mahdotonta määrätä tuen takaisinperimisestä, koska riidanalaisella päätöksellä loukataan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, suhteellisuusperiaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta.

               6)

               Kuudenneksi ja toissijaisesti kantaja väittää, että SEUT 107 ja SEUT 108 artiklaan, neuvoston asetuksen N:o 659/1999 14 artiklaan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 artiklaan perustuvaa toimivallan jaon periaatetta on loukattu, koska riidanalaisessa päätöksessä lausutaan sijoittajien ja muiden toimijoiden Espanjan oikeuden perusteella tekemiin yksityisoikeudellisiin sopimuksiin sisältyvien sopimuslausekkeiden pätevyydestä.


title: Asia T-762/14: Kanne 13.11.2014 – Philips ja Philips France v. komissio

text:
               2.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/37

      Kanne 13.11.2014 – Philips ja Philips France v. komissio
      (Asia T-762/14)
      (2015/C 073/48)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantajat: Koninklijke Philips NV (Eindhoven, Alankomaat) ja Philips France (Suresnes, Ranska) (edustajat: asianajajat J. de Pree, S. Molin ja A. ter Haar)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan päätöksen Philipsin osalta

                  —

                  toissijaisesti kumoamaan Philipsille päätöksessä määrätyn sakon tai alentamaan sen määrää ja

                  —

                  joka tapauksessa velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kantajat vaativat kanteellaan asiassa AT.39574 – Smart Card Chips 3.9.2014 annetun komission päätöksen C(2014) 6250 final osittaista kumoamista.
      Kanteensa tueksi kantajat vetoavat yhdeksään kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkomiseen, koska komissio ei näyttänyt oikeudellisesti riittävällä tavalla toteen, että Philipsin yhteydenotoissa oli kyse tarkoitukseen perustuvasta kilpailunrajoituksesta.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkomiseen, koska komissio totesi, että kilpailusääntöjen rikkominen kattoi sirukortit kaikkia käyttötarkoituksia varten eikä rajoittunut SIM-kortteihin.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste, joka perustuu SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkomiseen, koska komissio ei näyttänyt oikeudellisesti riittävällä tavalla toteen, että Philips osallistui monenväliseen kartelliin yhdessä Infineonin, Renesasin ja Samsungin kanssa ja osallistui yhtenä kokonaisuutena pidettävään jatkettuun kilpailusääntöjen rikkomiseen.

                  4)

                  Neljäs kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan rikkomiseen ja hyvän hallinnon periaatteen ja huolellisuusvelvoitteen noudattamatta jättämiseen, koska komissio ei käsitellyt asiaa oikeudenmukaisesti ja puolueettomasti.

                  5)

                  Viides kanneperuste, joka perustuu SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkomiseen, koska komissio ei sen menettelyssä omaksuman käyttäytymisensä seurauksena näyttänyt väitettyä kilpailusääntöjen rikkomista oikeudellisesti riittävällä tavalla toteen.

                  6)

                  Kuudes kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 1/2003 (1) 27 artiklan, asetuksen N:o 773/2004 (2) 11 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 48 artiklan rikkomiseen sekä Philipsin puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen, koska komissio ei tuonut esiin tärkeitä Philipsin puolesta puhuvia seikkoja.

                  7)

                  Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 1/2003 25 artiklan rikkomiseen, koska komissio ei saanut määrätä seuraamuksia väitetystä toiminnasta siltä osin kuin se tapahtui 3.9.2004 edeltävänä aikana.

                  8)

                  Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu sakkojen laskennasta annettujen suuntaviivojen rikkomiseen, koska komissio vahvisti virheellisesti merkityksellisen myynnin arvon.

                  9)

                  Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu sakkojen laskennasta annettujen suuntaviivojen ja asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan rikkomiseen sekä suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen, koska komissio sovelsi suhteetonta vakavuutta osoittavaa kerrointa.

         (1)  [SEUT 101] ja [SEUT 102] artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1).

         (2)  [SEUT 101] ja [SEUT 102] artiklan mukaisten komission menettelyjen kulusta 7.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 773/2004 (EUVL L 123, s. 18).


title: Asia C-297/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 20.9.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Alankomaiden kuningaskunta (Rekisteröintiä edeltävä tunnistaminen ja pakollinen katsastus jäsenvaltiossa — EY 28 ja EY 30 artikla — Direktiivit 96/96/EY ja 1999/37/EY — Toisessa jäsenvaltiossa annettujen rekisteröintitodistusten ja suoritettujen katsastusten tunnustaminen)

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 20.9.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Alankomaiden kuningaskunta
   (Asia C-297/05) (1)

   (Rekisteröintiä edeltävä tunnistaminen ja pakollinen katsastus jäsenvaltiossa - EY 28 ja EY 30 artikla - Direktiivit 96/96/EY ja 1999/37/EY - Toisessa jäsenvaltiossa annettujen rekisteröintitodistusten ja suoritettujen katsastusten tunnustaminen)
   (2007/C 269/12)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. van Beek ja D. Zijlstra)

      Vastaaja: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: H. G. Sevenster ja D. J. M. de Grave)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Suomen tasavalta (asiamies: E. Bygglin)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 28 ja 30 artiklan rikkominen — Katsastukset, jotka edellytetään ennen ajoneuvojen rekisteröintiä Alankomaissa sellaisten autojen osalta, jotka on jo rekisteröity toisessa jäsenvaltiossa
   Tuomiolauselma

               1)

               Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut EY 28 ja EY 30 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se edellyttää, että toisissa jäsenvaltioissa aikaisemmin rekisteröityjen yli kolme vuotta vanhojen ajoneuvojen fyysinen kunto on katsastettava ennen niiden rekisteröintiä Alankomaissa.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan yhteisöjen komissio, Alankomaiden kuningaskunta ja Suomen tasavalta vastaavat kukin omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 296, 26.11.2005.


title: Asia T-222/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.7.2011 — ratiopharm v. SMHV — Nycomed (ZUFAL) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin ZUFAL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön sanamerkki ZURCAL — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Tavaroiden samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Tavaramerkkihakemuksessa mainittujen tavaroiden rajoittaminen — Asetuksen N:o 207/2009 43 artiklan 1 kohta)

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/48

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.7.2011 — ratiopharm v. SMHV — Nycomed (ZUFAL)
   (Asia T-222/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin ZUFAL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön sanamerkki ZURCAL - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Tavaroiden samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Tavaramerkkihakemuksessa mainittujen tavaroiden rajoittaminen - Asetuksen N:o 207/2009 43 artiklan 1 kohta)
   2011/C 269/107
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: ratiopharm GmbH (Ulm, Saksa) (edustaja: asianajaja S. Völker)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: B. Schmidt)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Nycomed GmbH (Konstanz, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Ferchland)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n neljännen valituslautakunnan 12.3.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 874/2008-4), joka koskee Nycomed GmbH:n ja ratiopharm GmbH:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               ratiopharm GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 195, 17.7.2010.


title: Asia C-319/07 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 9.7.2009 — 3F, aiemmin Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) v. Euroopan yhteisöjen komissio, Tanskan kuningaskunta ja Norjan kuningaskunta (Muutoksenhaku — Veronalennukset, joita sovelletaan merimiehiin, jotka työskentelevät aluksissa, jotka on merkitty Tanskan kansainväliseen alusrekisteriin — Vastustamatta jättämistä koskeva komission päätös — Kumoamiskanne — Se, jota asia koskee — Ammattijärjestö — Kanteen tutkittavaksi ottaminen)

text:
               29.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/3

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 9.7.2009 — 3F, aiemmin Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) v. Euroopan yhteisöjen komissio, Tanskan kuningaskunta ja Norjan kuningaskunta
   (Asia C-319/07 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Veronalennukset, joita sovelletaan merimiehiin, jotka työskentelevät aluksissa, jotka on merkitty Tanskan kansainväliseen alusrekisteriin - Vastustamatta jättämistä koskeva komission päätös - Kumoamiskanne - Se, jota asia koskee - Ammattijärjestö - Kanteen tutkittavaksi ottaminen)
   2009/C 205/03
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: 3F, aiemmin Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) (edustajat: A. Bentley, QC ja asianajaja A. Worsøe)

      Valittajan vastapuolet: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: N. Khan ja H. van Vliet), Tanskan kuningaskunta ja Norjan kuningaskunta

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, joka on tehty ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-30/03, Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 23.4.2007 antamasta määräyksestä, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti tutkimatta kanteen, jolla pyrittiin kumoamaan 13.11.2002 tehty komissio päätös K(2002)4370 lopullinen pitää yhteismarkkinoille soveltuvina valtiontukina veronalennustoimenpiteitä, joita sovelletaan tanskalaisalusten merimiehiin — Asianomaisen osapuolen käsite — Työntekijöiden ammattijärjestö

      Tuomiolauselma

               1)

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-30/03, SID vastaan komissio, 23.4.2007 antama määräys kumotaan siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole vastannut 3F:n väitteisiin, jotka koskevat sen kilpailuasemaa suhteessa muihin ammattijärjestöihin merimiehiin sovellettavia työehtosopimuksia neuvoteltaessa ja Tanskan kansainväliseen alusrekisteriin merkityillä aluksilla työskenteleviä merimiehiä koskevista verotuksellisista toimenpiteistä johtuvia sosiaalisia näkökohtia.

               2)

               Oikeudenkäyntiväite, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on esittänyt Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, hylätään.

               3)

               Asia palautetaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi, jotta se lausuu 3F:n vaatimuksista saada kumotuksi 13.11.2002 tehty komission päätös K (2002) 4370 lopullinen olla vastustamatta Tanskan toteuttamia verotuksellisia toimenpiteitä, joita sovelletaan merimiehiin, jotka työskentelevät aluksissa, jotka on merkitty Tanskan kansainväliseen alusrekisteriin.

               4)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 211, 8.9.2007.


title: Asia C-135/11 P: Valitus, jonka IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH on tehnyt 18.3.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-362/08, IFAW v. Euroopan komissio, 13.1.2011 antamasta tuomiosta

text:
               18.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/8

         Valitus, jonka IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH on tehnyt 18.3.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-362/08, IFAW v. Euroopan komissio, 13.1.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-135/11 P)
   2011/C 179/14
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH (edustajat: Advocaat S. Crosby ja Avvocato S. Santoro)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, Tanskan kuningaskunta, Suomen tasavalta, Ruotsin kuningaskunta

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että riidanalaisessa tuomiossa on oikeudellisia virheitä ja näin ollen kumoamaan sen

               —

               kumoamaan komission päätöksen, jolla evätään oikeus tutustua Schröderin kirjeeseen ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan valittajan kulut kummassakin oikeusasteessa unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan mukaisesti.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki riidanalaisessa tuomiossa oikeudellisia virheitä, koska

               —

               se ei todennut, että komission on suoritettava täydellinen tutkinta siitä, kattaako jokin asetuksen N:o 1049/2001 (1) 4 artiklassa mainituista poikkeuksista ne syyt, joihin jäsenvaltio vetosi perustellakseen sen, ettei asiakirjan sisältöä paljasteta, arvioimalla kyseisiä poikkeuksia asiakirjan sisältöön nähden ja

               —

               se katsoi, että sen oli oikeudellisesti mahdollista suorittaa täydellinen tutkinta asiakirjan sisällön paljastamisen eväämisestä näkemättä kyseessä olevaa asiakirjaa.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001, EYVL L 145, s. 43.


title: Asia C-541/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.2.2010 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Fokus Invest AG v. Finanzierungsberatung-Immobilientreuhand und Anlageberatung GmbH (FIAG) (Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Sveitsin valaliiton sopimus henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta — Sopimuksen liitteessä I oleva 25 artikla — SEUT 63 artikla ja SEUT 64 artiklan 1 kohta — Pääomien vapaa liikkuvuus — Jäsenvaltion oikeuden mukaan perustettu yhtiö, jonka yhtiöosuudet omistaa Sveitsin oikeuden mukaan perustettu yhtiö — Tämä yhtiö hankkii kyseisessä jäsenvaltiossa sijaitsevaa kiinteää omaisuutta)

text:
               27.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.2.2010 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Fokus Invest AG v. Finanzierungsberatung-Immobilientreuhand und Anlageberatung GmbH (FIAG)
   (Asia C-541/08) (1)

   (Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Sveitsin valaliiton sopimus henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta - Sopimuksen liitteessä I oleva 25 artikla - SEUT 63 artikla ja SEUT 64 artiklan 1 kohta - Pääomien vapaa liikkuvuus - Jäsenvaltion oikeuden mukaan perustettu yhtiö, jonka yhtiöosuudet omistaa Sveitsin oikeuden mukaan perustettu yhtiö - Tämä yhtiö hankkii kyseisessä jäsenvaltiossa sijaitsevaa kiinteää omaisuutta)
   2010/C 80/06
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberster Gerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Fokus Invest AG

      Vastaaja: Finanzierungsberatung-Immobilientreuhand und Anlageberatung GmbH (FIAG)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Oberster Gerichtshof (Itävalta) — EY 57 artiklan 1 kohdan ja henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta 21.6.1999 Luxemburgissa allekirjoitetun Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Sveitsin valaliiton sopimuksen (EYVL 2002 L 114, s. 6) liitteessä I olevan 25 artiklan tulkinta — Yhdenvertaisen kohtelun periaatteen sovellettavuus oikeushenkilöihin — Kansallinen lainsäädäntö, jossa vaaditaan ennakkolupa ulkomaalaisen hankkiessa kiinteää omaisuutta — Kiinteän omaisuuden hankkijana on kotimainen yhtiö, jonka kaikki osuudet ovat sveitsiläisten yhtiöiden hallussa

      Tuomiolauselma

               1)

               Henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta 21.6.1999 Luxemburgissa allekirjoitetun Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Sveitsin valaliiton sopimuksen liitteessä I olevaa 25 artiklaa on tulkittava siten, että kiinteän omaisuuden hankinnan osalta asetettua velvollisuutta yhdenvertaiseen kohteluun oman valtion kansalaisen kanssa sovelletaan yksinomaan luonnollisiin henkilöihin.

               2)

               SEUT 64 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että ulkomaalaisten toimesta tapahtuvasta kiinteän omaisuuden hankinnasta 3.3.1998 annetun Wienin osavaltion lain (Wiener Ausländergrunderwerbsgesetz) säännökset, joiden mukaan tässä laissa tarkoitettujen ulkomaalaisten on hankkiessaan Wienin osavaltiossa sijaitsevaa kiinteää omaisuutta saatava lupa tälle hankinnalle tai esitettävä todistus, jonka mukaan tässä laissa säädetyt edellytykset tästä velvollisuudesta poikkeamiselle täyttyvät, ovat sellainen pääomien vapaan liikkuvuuden rajoitus, joka sallitaan kolmantena maana pidettävän Sveitsin valaliiton osalta.

      (1)  EUVL C 55, 7.3.2009.


title: Asia T-114/16: Kanne 18.3.2016 – Delfin Wellness v. EUIPO – Laher (Infrapunasaunat ja saunat)

text:
               10.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/17

         Kanne 18.3.2016 – Delfin Wellness v. EUIPO – Laher (Infrapunasaunat ja saunat)
   (Asia T-114/16)
   (2016/C 165/19)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Delfin Wellness GmbH (Leonding, Itävalta) (edustaja: asianajaja T. Riedler)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Sabine Laher (Weyer, Itävalta)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisten mallien haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalaiset mallit: yhteisömallit nro 1058812-0001, nro 1058812-0002 ja nro 1058812-0003

      Riidanalaiset päätökset: EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 12.1.2016 asioissa R 849/2014-3, R 850/2014-3 ja R 851/2014-3 tekemät päätökset

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa kolmannen valituslautakunnan asioissa R 849/2014-3, R 850/2014-3 ja R 851/2014-3 tekemät riidanalaiset päätökset

               —

               velvoittaa EUIPO:n ja muun osapuolen korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 64 artiklaa on rikottu

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 65 artiklan f alakohtaa on rikottu

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 65 artiklan 1 kohdan d alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-312/11: Kanne 14.6.2011 — Süd-Chemie v. SMHV — BYK-Cera (CERATIX)

text:
               13.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 238/32

         Kanne 14.6.2011 — Süd-Chemie v. SMHV — BYK-Cera (CERATIX)
   (Asia T-312/11)
   2011/C 238/53
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Süd-Chemie AG (München, Saksa) (edustajat: Rechtsanwalt W. Baron von der Osten-Sacken ja Rechtsanwalt A. Wenninger-Lenz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: BYK-Cera BV (Deventer, Alankomaat)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SMHV:n neljännen valituslautakunnan 8.4.2011 tekemän riidanalaisen päätöksen (valitus nro R 1585/2010-4)

               —

               velvoittamaan vastaajana olevan SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: BYK-Cera BV.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki CERATIX luokkaan 1 kuuluville tavaroille — hakemus nro 6 358 832.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen sanamerkki CERATOFIX luokkaan 1 kuuluville tavaroille.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston päätöksen kumoaminen ja väitteen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan ja 42 artiklan 2 ja 3 kohdan rikkominen, koska vastaaja

               —

               alensi virheellisesti kantajan toimittamien asiakirjojen todistusarvoa sillä yleisellä perustelulla, että ne ovat peräisin kantajalta itseltään

               —

               ei ottanut mainostoimenpiteitä huomioon ”tosiasiallisena käyttönä”

               —

               ei ottanut huomioon kaikkia merkityksellisiä seikkoja tosiasiallisen käytön arvioinnissa

               —

               ei arvioinut käytöstä toimitettuja asiakirjoja kokonaisvaltaisesti.


title: Asia C-183/05: Euroopan yhteisöjen komission 22.4.2005 Irlantia vastaan nostama kanne

text:
               23.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 182/22

         Euroopan yhteisöjen komission 22.4.2005 Irlantia vastaan nostama kanne
   (Asia C-183/05)
   (2005/C 182/42)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.4.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Michel van den Beek, avustajanaan asianajaja Matthieu Wemaëre, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetun direktiivin 92/43/ETY (1) 12 artiklan 2 kohdan ja 13 artiklan 1 kohdan b alakohdan säännösten ja EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se on rajoittanut mainitun direktiivin 12 artiklan 2 kohdan ja 13 artiklan 1 kohdan b alakohdan saattamisen osaksi Irlannin oikeutta niihin direktiivin liitteessä IV lueteltuihin lajeihin, joita esiintyy Irlannissa,

               —

               toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut direktiivin 92/43/ETY 12 artiklan 1 kohdan ja EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kaikkia mainitun direktiivin 12 artiklan 1 kohdan mukaisia tarpeellisia erityistoimenpiteitä tiukan suojelujärjestelmän täytäntöönpanemiseksi,

               —

               toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut direktiivin 92/43/ETY 12 artiklan 1 kohdan ja 16 artiklan ja EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa mainitun direktiivin 12 artiklan 1 kohdan ja 16 artiklan kanssa yhteensoveltumattomia Irlannin lainsäädännön säännöksiä,

               —

               velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio väittää, että Irlanti ei ole noudattanut direktiiviä 92/43/ETY seuraavista syistä:

               —

               Direktiivin 92/43/ETY (luontotyyppidirektiivi) 12 artiklan 2 kohdan saattaminen osaksi Irlannin oikeusjärjestystä on puutteellinen siltä osin, kuin sillä kielletään liitteessä IV olevassa a kohdassa lueteltujen lajien hallussapito, kuljetus, kaupan pitäminen tai vaihtaminen ja tarjoaminen myytäväksi tai vaihdettavaksi, ainoastaan niiden eläinlajien osalta, joita esiintyy Irlannissa.

               —

               Direktiivin 12 artiklan 1 kohdan täytäntöönpano on puutteellinen siltä osin, kuin Irlanti ei ole toteuttanut kaikkia tarpeellisia erityistoimenpiteitä Irlannissa esiintyvien liitteessä IV olevassa a kohdassa lueteltujen lajien tiukan suojelujärjestelmän käyttöönottamiseksi.

               —

               Direktiivin 12 artiklan 1 kohdan ja 16 artiklan täytäntöönpano on virheellinen, koska voimassa on rinnakkainen poikkeusjärjestelmä, joka on ristiriidassa 16 artiklan soveltamisalan ja soveltamisen edellytysten kanssa ja joka aiheuttaa sen, että Irlanti rikkoo 12 artiklan 1 kohdan mukaista velvoitettaan ottaa käyttöön ja ylläpitää direktiivin liitteessä IV olevassa a kohdassa lueteltujen eläinlajien tiukan suojelun järjestelmää.

      (1)  EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7.


title: Asia C-383/12 P: Valitus, jonka Environmental Manufacturing LLP on tehnyt 8.8.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-570/10, Environmental Manufacturing LLP v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 22.5.2012 antamasta tuomiosta

text:
               27.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/13

      Valitus, jonka Environmental Manufacturing LLP on tehnyt 8.8.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-570/10, Environmental Manufacturing LLP v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 22.5.2012 antamasta tuomiosta
      (Asia C-383/12 P)
      (2012/C 331/21)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: Environmental Manufacturing LLP (edustajat: barrister S. Malynicz, solicitor M. Atkins ja Trade Mark Attorney K. Shadbolt)

         Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), Société Elmar Wolf

         Vaatimukset

                  1)

                  Unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-570/10 22.5.2012 antama tuomio on kumottava ja unionin tuomioistuimen on annettava lopullinen tuomio asiassa.

                  2)

                  Viraston ja väliintulijan on vastattava omista oikeudenkäyntikuluistaan ja ne on velvoitettava korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-252/07, Intel Corporation, 27.11.2008 antaman tuomion (Kok., s. I-8823) mukaan näyttö siitä, että myöhemmän tavaramerkin käyttö aiheuttaa tai aiheuttaisi haittaa aikaisemman tavaramerkin erottamiskyvylle, edellyttää, että osoitetaan, että niiden tavaroiden tai palvelujen, joita varten aikaisempi tavaramerkki on rekisteröity, keskivertokuluttajien taloudellinen käyttäytyminen on muuttunut myöhemmän tavaramerkin käytön seurauksena tai että on olemassa vakava vaara tällaisesta muutoksesta tulevaisuudessa. Unionin yleinen tuomioistuin ei virheellisesti vaatinut tällaista näyttöä vaan totesi sen sijaan, että on jo riittävää, jos aikaisemman tavaramerkin kyky osoittaa, että tavarat tai palvelut, joita varten se on rekisteröity ja sitä käytetään, ovat peräisin mainitun tavaramerkin haltijalta, heikentyy sen vuoksi, että myöhemmän tavaramerkin käyttö on johtanut aikaisemman tavaramerkin identiteetin ja sillä yleisön keskuudessa olevan vaikutuksen häviämiseen.


title: Asia T-272/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 29.6.2007 — Keppenne v. komissio

text:
               22.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/17

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 29.6.2007 — Keppenne v. komissio
   (Asia T-272/04) (1)

   (2007/C 223/28)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 273, 6.11.2004.


title: Asia C-387/10: Kanne 2.8.2010 — Euroopan komissio v. Itävallan tasavalta

text:
               4.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/12

         Kanne 2.8.2010 — Euroopan komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-387/10)
   ()
   2010/C 328/20
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: R. Lyal ja W. Mölls)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               Itävallan tasavalta ei ole noudattanut EY 49 artiklan ja ETY 36 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on antanut ja pitänyt voimassa lainsäädännön, jonka mukaan vain sellaiset luottolaitokset tai tilintarkastajat ja toimitsijamiehet, joilla on kotipaikka kyseisen valtion alueella, voivat toimia sijoitus- tai kiinteistörahaston verotuksellisina edustajina.

               —

               Itävallan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komission mukaan lainsäädäntö, jonka mukaan vain sellaiset luottolaitokset tai tilintarkastajat ja toimitsijamiehet, joilla on kotipaikka kyseisen valtion alueella, voivat toimia sijoitus- tai kiinteistörahaston verotuksellisina edustajina, tarkoittaa sijoittautumista koskevaa vaatimusta, joka rajoittaa palvelujen vapaata liikkuvuutta.
   Itävallan käsityksen vastaisesti riidanalaisella lainsäädännöllä ei paranneta vero-oikeudellisen edustuksen laatua eikä suojella sijoittajien ja varainhoidon intressiä vero-oikeudellisten velvoitteiden lainmukaiseen täyttämiseen. Näin ollen ei ole olemassa perustetta palvelujen vapaan liikkuvuuden rajoittamiselle.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 5 päivänä lokakuuta 2000 asiassa C-363/96 (Tribunale di Catanian esittämä ennakkoratkaisupyyntö), ISFA SpA vastaan Ministero delle Finanze (Työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta – Selvästi samanlainen kysymys)

text:
C 79/8                   FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          10.3.2001
1)    Valitus hylätään.                                                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
2)    J velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (kolmas jaosto)
(1) EYVL C 47, 19.2.2000.                                                                       5 päivänä lokakuuta 2000
                                                                           asiassa C-182/97, Palazzo Piacentini Srl vastaan Ammini-
                                                                           strazione finanziaria dello Stato (Tribunale di Brescian
                                                                                esittämä ennakkoratkaisupyyntö) (1)
                                                                           (Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                           3 kohta – Selvästi samanlainen kysymys)
                           (kolmas jaosto)                                                            (2001/C 79/15)
                    5 päivänä lokakuuta 2000
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
asiassa C-363/96 (Tribunale di Catanian esittämä ennakko-
ratkaisupyyntö), ISFA SpA vastaan Ministero delle Finan-
                                                                           Asiassa C-182/97, jonka Tribunale di Brescia (Italia) on
                                 ze (1)
                                                                           saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on
                                                                           tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-
(Työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta – Selvästi samanlai-                 teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-
                            nen kysymys)                                   reillä olevassa asiassa Palazzo Piacentini Srl vastaan Ammini-
                                                                           strazione finanziaria dello Stato ennakkoratkaisun perusteetto-
                                                                           man edun palauttamista koskevan yhteisön oikeuden tulkin-
                           (2001/C 79/14)                                  nasta, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien
                                                                           kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J.C. Moitinho de Al-
                                                                           meida sekä tuomarit C. Gulmann ja J.-P. Puissochet (esittelevä
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)                        tuomari), julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja:
                                                                           R. Grass, on antanut 5.10.2000 määräyksen, jonka määräysosa
                                                                           on seuraava:
Asiassa C-363/96, jonka Tribunale di Catania (Italia) on
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on
tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-             1)    Yhteisön oikeus ei estä jäsenvaltiota vetoamasta yhteisön
teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-                   oikeuden vastaisesti perittyjen verojen takaisin maksamista
reillä olevassa asiassa ISFA SpA vastaan Ministero delle Finanze                 koskevaa vaatimusta vastaan kansalliseen kolmen vuoden
ennakkoratkaisun yhteisön oikeuden tulkinnasta perusteetto-                      vanhentumisaikaan, joka poikkeaa yksityisten oikeussubjektien
man edun palautusta koskevassa asiassa, yhteisöjen tuomiois-                     keskinäisiä perusteettoman edun palauttamiseen tähtääviä vaa-
tuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-                     timuksia koskevasta yleisestä järjestelmästä, jossa määräaika
johtaja J.C. Moitinho de Almeida sekä tuomarit C. Gulmann ja                     on pidempi, edellyttäen, että vanhentumisaika koskee yhtä
J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari), julkisasiamies: D. Ruiz-                  lailla sellaisia näiden verojen takaisin maksamista koskevia
Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 5.10.2000                         vaatimuksia, jotka perustuvat yhteisön oikeuteen, että sellaisia
määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                                        vastaavia takaisin maksamista koskevia vaatimuksia, jotka
                                                                                perustuvat kansalliseen oikeuteen.
Pääasiassa vallitsevan kaltaisissa olosuhteissa yhteisön oikeuden          2)    Pääasian kaltaisissa olosuhteissa yhteisön oikeus ei estä jäsen-
vastaista ei ole se, että jäsenvaltio ei palauta direktiivin vastaisesti         valtiota vetoamasta direktiivin vastaisesti perittyjen verojen
kannettuja veroja tai maksuja sen vuoksi, että oikeus palautukseen               takaisin maksamista koskevaa vaatimusta vastaan kansalliseen
on menetetty sellaisen kansallisen määräajan päättymisen vuoksi,                 vanhentumisaikaan, joka alkaa kulua kyseisten verojen maksa-
joka alkaa kulua kyseisten verojen tai maksujen maksamispäivästä,                mispäivästä, vaikka kyseistä direktiiviä ei tuolloin vielä ollut-
ja näin on siitä riippumatta, onko direktiivi pantu asianmukaisesti              kaan asianmukaisesti saatettu osaksi kansallista oikeutta.
täytäntöön kyseisenä ajankohtana.
                                                                           (1) EYVL C 212, 12.7.1997.
(1) EYVL C 9, 11.1.1997.


title: Asia C-377/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 19.7.2012 (Tribunal Superior de Justicia de Cataluñan (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — International Bingo Technology, S.A. v. Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (TEARC) (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohta, 17 artiklan 5 kohta ja 19 artiklan 1 kohta — Bingopelien järjestäminen — Lakisääteinen velvollisuus käyttää osa bingokorttien myyntihinnasta pelaajien voittojen maksamiseen — Veron perusteen määrittäminen)

text:
               29.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 295/15

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 19.7.2012 (Tribunal Superior de Justicia de Cataluñan (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — International Bingo Technology, S.A. v. Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (TEARC)
   (Asia C-377/11) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohta, 17 artiklan 5 kohta ja 19 artiklan 1 kohta - Bingopelien järjestäminen - Lakisääteinen velvollisuus käyttää osa bingokorttien myyntihinnasta pelaajien voittojen maksamiseen - Veron perusteen määrittäminen)
   2012/C 295/25
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: International Bingo Technology, S.A.

      Vastaaja: Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (TEARC)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohdan, 17 artiklan 5 kohdan ja 19 artiklan 1 kohdan tulkinta — Veron peruste — Bingopelien järjestäminen — Bingokorttien myynti pelaajille — Näin kerättyjen määrien osan käyttö pelaajien voittojen maksamiseen

      Tuomiolauselma

               1)

               Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 12.10.1998 annetulla neuvoston direktiivillä 98/80/EY, 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että kun pääasiassa kyseessä olevan kaltaisia bingokortteja myydään, arvonlisäveron peruste ei käsitä sitä kyseisten bingokorttien hinnan osaa, joka on vahvistettu etukäteen laissa ja joka on tarkoitettu pelaajien voittojen maksamiseen.

               2)

               Kuudennen direktiivin 77/388, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/80, 17 artiklan 5 kohtaa ja 19 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltiot eivät voi säätää, että kun arvonlisäveron vähennyksen suhdelukua lasketaan, se laissa etukäteen vahvistettu osa bingokorttien myyntihinnasta, joka on käytettävä voittojen maksamiseen pelaajille, on osa liikevaihtoa, joka on sisällytettävä kyseisen 19 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun murtoluvun nimittäjään.

      (1)  EUVL C 290, 1.10.2011.


title: Olivier Roujanskyn ja Jacques Bonnamyn 15 ja 21 päivänä syyskuuta 1994 jättämät valitukset, joissa he olivat hakeneet muutosta Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston asioissa T-584/93 ja T. 179/94 14 päivänä heinäkuuta 1994 antamiin määräyksiin ja joissa nykyisten valittajien vastapuolena oli Euroopan unionin neuvosto (Asia C-253/94 P) (Asia C-264/94 P)

text:
N:o C 54/ 14        FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    4 . 3 . 95
Olivier Roujanskyn ja Jacques Bonnamyn 15 ja 21 päivänä             1994 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
syyskuuta 1994 jättämät valitukset, joissa he olivat hake          tuomioistuimen toisen jaoston 14 päivänä heinäkuuta
neet muutosta Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas             1994 i 1 ) asioissa T-584/93 ja T-179/94 antamista määräyk
teen tuomioistuimen toisen jaoston asioissa T-584/93 ja             sistä, joissa Euroopan unionin neuvosto oli nykyisten
T. 179/94 14 päivänä heinäkuuta 1994 antamiin määräyk              valittajien vastapuolena .
siin ja joissa nykyisten valittajien vastapuolena oli Euroopan
                        unionin neuvosto
                                                                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on hylännyt 13 tammi
                       (Asia C-253/94 P)                            kuuta 1995 antamissaan määräyksissä valitukset, ja valit
                       (Asia C-264/94 P)                            tajat on määrätty vastaamaan omista oikeudenkäyntikulu
                          ( 95/C 54/24 )                            istaan .
Olivier Roujansky ( asia C-253/94 P ) ja Jacques Bonnamy
( C-264/94 P) olivat valittaneet 15 ja 21 päivänä syyskuuta         f 1 ) EYVL N:o C 275 , 1 . 10 . 1994, s. 25 .


title: Asia C-376/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court (Irlanti) on esittänyt 7.8.2014 – C v. M

text:
               6.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 351/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court (Irlanti) on esittänyt 7.8.2014 – C v. M
   (Asia C-376/14)
   2014/C 351/09
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supreme Court

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: C

      Vastapuoli: M

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko lapsen huoltoa koskevat oikeudenkäynnit Ranskassa esteenä sille, että lapsen vakituiseksi asuinpaikaksi määritetään Irlanti, kun otetaan huomioon tapauksen olosuhteet?

               2)

               Onko isällä tai Ranskan tuomioistuimilla yhä oikeus lapsen huoltoon, jolloin lapsen palauttamatta jättäminen Irlannista olisi luvatonta?

               3)

               Onko Irlannin tuomioistuimilla oikeus tutkia lapsen vakituista asuinpaikkaa koskeva kysymys, kun otetaan huomioon, että lapsi on asunut Irlannissa heinäkuusta 2012, jolloin lapsen vieminen Irlantiin ei ollut Ranskan lain vastaista?


title: Asia C-175/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale civile di Genova on esittänyt  24.3.2006  — Alessandro Tedesco v. Tomasoni Fittings Srl, RWO Marine Equipment Ltd

text:
               1.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 154/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale civile di Genova on esittänyt 24.3.2006 — Alessandro Tedesco v. Tomasoni Fittings Srl, RWO Marine Equipment Ltd
   (Asia C-175/06)
   (2006/C 154/17)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunale civile di Genova
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Alessandro Tedesco

      Vastaajat: Tomasoni Fittings Srl, RWO Marine Equipment Ltd
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko pyyntöä, jolla teollis- ja tekijänoikeuksia koskevan Italian lain 128 ja 130 §:n nojalla pyydetään tuomioistuimen tässä asiassa esittämin tavoin kuvauksen antamista, pidettävä (jäsenvaltioiden tuomioistuinten välisestä yhteistyöstä siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa tapahtuvassa todisteiden vastaanottamisessa) 28.5.2001 annetussa neuvoston asetuksessa EY 1206/2001 (1) tarkoitettuna ’todisteiden vastaanottamista’ koskevana toimena, jolla jäsenvaltion tuomioistuin voi tämän asetuksen perusteella pyytää toisen jäsenvaltion toimivaltaista tuomioistuinta vastaanottamaan kyseisen todisteen?

               2)

               Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi ja jos kuvauspyyntö on epätäydellinen tai se ei täytä asetuksen 4 artiklassa asetettuja edellytyksiä, onko pyynnön vastaanottaneella tuomioistuimella velvollisuus a) antaa vastaanottotodistus asetuksen 7 artiklassa säädetyssä määräajassa ja siinä säädettyjen tapojen mukaisesti, b) ilmoittaa pyynnön mahdollisesta epätäydellisyydestä, jotta pyynnön esittäneelle tuomioistuimelle annettaisiin mahdollisuus täydentää ja/tai muuttaa pyyntöään?

      (1)  EUVL L 174, s. 1.


title: Asian C-5/96 poistaminen rekisteristä

text:
N:o C 269/22         11                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     14.9.96
         Asian C-5/96 ( 1 ) poistaminen rekisteristä                      Asian C-413/93 ( 1 ) poistaminen rekisteristä
                        ( 96/C 269/46 )                                                   ( 96/C 269/50 )
Euroopan       yhteisöjen      tuomioistuimen     presidentin     Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen     presidentin
23.5.1996 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste          19.6.1996 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste
ristä on poistettu asia C-5/96 , Euroopan yhteisöjen komis       ristä on poistettu asia C-413/93 ( Pretura circondariale di
sio vastaan Espanjan kuningaskunta .                              Trapanin esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), rikosoikeu
                                                                  denkäynti Matteo Peraltaa vastaan .
(') EYVL N:o C 77, 16.3.1996
                                                                  (') EYVL N:o C 300, 6.11.1993
        Asian C-387/95 ( ) poistaminen rekisteristä
                        ( 96/C 269/47)                                    Asian C-l 21 /94 (') poistaminen rekisteristä
                                                                                96/C 269/51
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 3.6.1996
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on             Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen     presidentin
poistettu asia C-387/95 , Euroopan yhteisöjen komissio            28.6.1996 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste
vastaan Irlanti .
                                                                  ristä on poistettu asia C-121 /94 (Bundessozialgerichtin
                                                                  esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), Domingo Gonzälez-
(') EYVL N:o C 31 , 3.2.1996                                      Rodriguez vastaan Bundesanstalt für Arbeit.
                                                                  (') EYVL N:o C 174 , 25.6.1994
        Asian C-394/95 ( ) poistaminen rekisteristä
                        ( 96/C 269/48 )
                                                                          Asian C-385/95 ( ) poistaminen rekisteristä
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 3.6.1996                                   ( 96/C 269/52 )
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
poistettu asia C-394/95 , Euroopan yhteisöjen komissio            Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen     presidentin
vastaan Irlanti .
                                                                  28.6.1 996 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste
                                                                  ristä on poistettu asia C-385/95 , Euroopan yhteisöjen
(') EYVL N:o C 31 , 3.2.1 996                                     komissio vastaan Portugalin tasavalta .
                                                                  (') EYVL N:o C 31 , 3.2.1996
         Asian C-40/96 ( ) poistaminen rekisteristä
                         ( 96/C 269/49 )
                                                                          Asian C-393/95 (') poistaminen rekisteristä
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 5.6.1996                                     96/C 269/53
 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
poistettu asia C-40/96 , Euroopan yhteisöjen komissio             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 9.7.1996
vastaan Espanjan kuningaskunta .                                  antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
                                                                  poistettu asia C-393/95 , Euroopan yhteisöjen komissio
 (•) EYVL N:o C 95 , 30.3.1996                                    vastaan Belgian kuningaskunta .
                                                                   (') EYVL N:o C 31 , 3.2.1996


title: Asia T-697/14: Kanne 29.9.2014 – MIP Metro v. SMHV – Associated Newspapers (METRO)

text:
               17.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 409/59

         Kanne 29.9.2014 – MIP Metro v. SMHV – Associated Newspapers (METRO)
   (Asia T-697/14)
   2014/C 409/80
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Saksa) (edustajat: asianajajat J. Plate ja R. Kaase)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Associated Newspapers Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) viidennen valituslautakunnan 29.7.2014 tekemän päätöksen asiassa R 606/2013-5 siltä osin kuin siinä kumotaan väiteosaston 4.3.2013 tekemä päätös, joka koskee väitettä, joka on tehty yhteisön tavaramerkin METRO rekisteröintiä koskevaa hakemusta nro 7 79  116 vastaan, ja palautetaan asian väiteosaston tutkittavaksi ja ratkaistavaksi

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut valituslautakunnassa aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, joka sisältää sanaosan METRO, luokkiin 9, 16, 35, 36, 38, 39, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten – yhteisön tavaramerkin rekisteröintiä koskeva hakemus nro 7 79  116

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen sanamerkki METRO

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston päätöksen kumoaminen ja asian palauttaminen väiteosaston käsiteltäväksi

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 40/94 74 artiklan 2 kohdan rikkominen.


title: Asia T-748/14: Kanne 5.11.2014 – Montenegro v. SMHV (Pullon muoto)

text:
               12.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 7/43

         Kanne 5.11.2014 – Montenegro v. SMHV (Pullon muoto)
   (Asia T-748/14)
   (2015/C 007/49)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Montenegro Srl (Zola Predosa, Italia) (edustaja: asianajaja F. Jacobacci)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Kansainvälinen rekisteröinti nro 1 1 62  963, jossa nimetään Euroopan unioni ja joka koskee pullon muotoa esittävää kolmiulotteista tavaramerkkiä

      Riidanalainen päätös: SMHV:n toisen valituslautakunnan 29.8.2014 asiassa R 20/2014-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohtaa on rikottu.


title: Asia C-222/16: Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 15.11.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administrativen sad – Varna – Bulgaria) – ”MIP-TS” OOD v. Nachalnik na Mitnitsa Varna (Ennakkoratkaisupyyntö — Kauppapolitiikka — Asetus (EY) N:o 1225/2009 — 13 artikla — Kiertäminen — Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 791/2011 — Kiinan kansantasavallasta peräisin olevat lasikuidusta valmistetut seulakankankaat — Polkumyyntitullit — Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 437/2012 ja täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 21/2013 — Lähettäminen Thaimaasta — Polkumyyntitullin laajentaminen — Ajallinen soveltamisala — Yhteisön tullikoodeksi — Tuontitullien kantaminen jälkitullauksin)

text:
               27.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/11

         Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 15.11.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administrativen sad – Varna – Bulgaria) – ”MIP-TS” OOD v. Nachalnik na Mitnitsa Varna
   (Asia C-222/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Kauppapolitiikka - Asetus (EY) N:o 1225/2009 - 13 artikla - Kiertäminen - Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 791/2011 - Kiinan kansantasavallasta peräisin olevat lasikuidusta valmistetut seulakankankaat - Polkumyyntitullit - Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 437/2012 ja täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 21/2013 - Lähettäminen Thaimaasta - Polkumyyntitullin laajentaminen - Ajallinen soveltamisala - Yhteisön tullikoodeksi - Tuontitullien kantaminen jälkitullauksin))
   (2017/C 063/16)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad – Varna

      Asianosaiset

      Valittaja:”MIP-TS” OOD

      Vastapuoli: Nachalnik na Mitnitsa Varna

      Määräysosa

   Lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien lasikuidusta valmistettujen seulakankaiden tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 3.8.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 791/2011 1 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kyseisellä säännöksellä käyttöön otettua polkumyyntitullia on sovellettava kyseisessä säännöksessä tarkoitettujen sellaisten lasikuidusta valmistettujen seulakankaiden tuontiin, joiden on ilmoitettu olevan peräisin Thaimaasta ja joiden pääasiassa tarkoitetun kaltainen tuonti on tapahtunut ennen täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 791/2011 käyttöön otettujen polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden mahdollista kiertämistä koskevan tutkimuksen vireillepanosta ja kyseisen tuonnin kirjaamisvelvoitteesta 23.5.2012 annetun asetuksen (EU) N:o 437/2012 voimaantuloa, kun on osoitettu, että nämä lasikuidusta valmistetut seulakankaat ovat todellisuudessa peräisin Kiinan kansantasavallasta.

      (1)  EUVL C 243, 4.7.2016.


title: Asia C-261/00: Hessisches Finanzgerichtin 21.2.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Lohmann GmbH & Co. KG vastaan Oberfinanzdirektion Koblenz

text:
7.10.2000             FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 285/1
                                                                  I
                                                            (Tiedonantoja)
                                                    TUOMIOISTUIN
                                                           TUOMIOISTUIN
Hessisches Finanzgerichtin 21.2.2000 tekemällään päätök-              Hessisches Finanzgerichtin 21.2.2000 tekemällään päätök-
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Lohmann                  sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Lohmann
 GmbH & Co. KG vastaan Oberfinanzdirektion Koblenz                     GmbH & Co. KG vastaan Oberfinanzdirektion Koblenz
                       (Asia C-260/00)                                                          (Asia C-261/00)
                       (2000/C 285/01)
                                                                                (2000/C 285/02)
Hessisches Finanzgericht on pyytänyt 21.2.2000 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen              Hessisches Finanzgericht on pyytänyt 21.2.2000 tekemällään
28.6.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-              päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
ratkaisua asiassa Lohmann GmbH & Co. KG vastaan Oberfi-               28.6.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
nanzdirektion Koblenz seuraaviin kysymyksiin:                         ratkaisua asiassa Lohmann GmbH & Co. KG vastaan Oberfi-
                                                                      nanzdirektion Koblenz seuraaviin kysymyksiin:
1)   Pidetäänkö yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 9021
     kuuluvana ortopedisena välineenä niin kutsuttua epX              1)    Pidetäänkö yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 9021
     Wrist Dynamic –rannetukea, jonka koko on M/L ja                        kuuluvana ortopedisena välineenä niin selkätukivyötä
     joka muodostuu 1,2 millimetriä paksusta, yksivärisestä ja              nimeltään epX Back Basic –tuki, jonka koko on S ja joka on
     kolmikerroksesta pinnasta, johon kuluu kaksi ulkokerros-               yhteenommeltu ja muodostuu etupäässä 1,5 millimetriä
     ta joustavasta kudoksesta ja yksi hyvin ohut poikkileik-               paksusta joustavasta tekstiilimateriaalista, jonka pituus
     kauksessa näkymättömissä oleva välikerros muovista,                    on noin 87 cm ja leveys 23 cm ja joka suljetaan edestä
     kun se on ommeltu letkunmuotoiseksi, jolloin joka                      tarrakiinnityksellä ja ulkoa kahdella venyvällä neuloslisä-
     puolelle kulloinkin on sisäänrakennettu neljä keyvesti                 nauhalla, joita voidaan vetää, jännittää ja kiinnittää tarrao-
     taivutettua noin 12 cm pitkää jousitukisauvaa ruostumat-               salla, jolloin (selkäpuolella) keskellä on kapea sisäänom-
     tomasta materiaalista, ja pituudeltaan noin 19 cm, ylempi              meltu muovipuikko ja selkäosassa niin sanottu pehmuste-
     läpimitta noin 11 cm ja alempi läpimitta noin 9 cm, ja                 tasku?
     kun siihen on jätetty pyöreä reikä peukaloa varten?
                                                                      2)    Onko yhdistetyn nimikkeistön 90 ryhmän 1 b huomau-
2)   Onko yhdistetyn nimikkeistön 90 ryhmän 1 b sekä 61                     tuksessa sekä 61 ja 62 ryhmän 2 b huomautuksessa
     ja 62 ryhmän 2 b huomautuksessa käytetty ilmaisu                       käytettyä ilmaisu ”ainoastaan” tulkittava siten, että se sallii
     ”ainoastaan” sellainen, että se sallii kudoksen joustavuu-             kudoksen joustavuuden pitämisen ainoana määräävänä
     den pitämisen ainoana määräävänä kriteerinä myös silloin               kriteerinä myös silloin kun tukivaikutus vähintäänkin
     kun tukivaikutus ei synny pelkästään yhden käyttötarkoi-               vahvistuu yhden käyttötarkoitusta vastaavan valmistus-
     tusta vastaavan valmistuskeinon ansiosta, vaan vähintään-              keinon ansiosta erilaisten joustavien tekstiilimateriaalien
     kin vahvistuu muidenkin tekijöiden (tässä jousitukisauvo-              työstämisen seurauksena?
     jen) ansiosta?


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys, 10 päivänä marraskuuta 2004, asiassa T-303/04 R, European Dynamics SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Julkiset palveluhankinnat — Yhteisöjen tarjouspyyntömenettely — Väliaikainen oikeussuoja — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               19.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/17

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS,
   10 päivänä marraskuuta 2004,
   asiassa T-303/04 R, European Dynamics SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
   (Julkiset palveluhankinnat - Yhteisöjen tarjouspyyntömenettely - Väliaikainen oikeussuoja - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty)
   (2005/C 69/33)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asiassa T-303/04 R, European Dynamics SA, kotipaikka Ateena (Kreikka), edustajanaan asianajaja S. Pappas, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään: L. Parpala ja E. Manhaeve, avustajanaan asianajaja J. Stuyck, kotipaikka Luxemburgissa), jossa on kyse komission 4.6.2004 tekemän päätöksen DIGIT/R2/CTR/ mas D (2004) 324, jolla sellaisen ryhmittymän, jonka jäsen kantaja on, tietojenkäsittelypalveluiden suorittamisesta järjestetyssä tarjouskilpailussa esittämä tarjous on sijoitettu vain toiselle sijalle, ja komission 14.7.2004 tekemän päätöksen DG DIGIT/R2/CTR/mas D (2004) 811, jolla kantajan siitä, että hankintasopimus on tehty erään toisen ryhmittymän kanssa, 21.6., 1.7., 5.7. ja 8.7.2004 tekemät oikaisuvaatimukset hylättiin, täytäntöönpanon lykkäämistä koskevasta hakemuksesta, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on 10.11.2004 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1

               Välitoimihakemus hylätään.

               2

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-289/11 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 3.5.2012 — Valittajana Legris Industries SA ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Kupariliittimien ja kupariseosliittimien ala — Komission päätös, jossa todetaan EY 81 artiklan rikkominen — Sakot — Emoyhtiö ja tytäryhtiö — Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta vastuuseen joutuminen)

text:
               16.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 174/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 3.5.2012 — Valittajana Legris Industries SA ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-289/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Kupariliittimien ja kupariseosliittimien ala - Komission päätös, jossa todetaan EY 81 artiklan rikkominen - Sakot - Emoyhtiö ja tytäryhtiö - Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta vastuuseen joutuminen)
   2012/C 174/18
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Legris Industries SA (edustajat: asianajajat A. Wachsmann ja S. Thibault-Liger)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamies: C. Giolito)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-376/06, Legris Industries v. komissio, 24.3.2011 antamasta tuomiosta, jolla hylättiin kanne, jossa vaadittiin EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 20.9.2006 tehdyn Euroopan komission päätöksen K(2006) 4180 lopullinen (asia COMP/F-1/38.121 — Liittimet) osittaista kumoamista — Kupariliittimien ja kupariseosliittimien ala — Riippumatonta ja puolueetonta tuomioistuinta koskevan oikeuden loukkaaminen — Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta vastuuseen joutuminen — Yhdenvertaisen kohtelun periaatteen, yksilöllisen vastuun periaatteen sekä periaatteen, jonka mukaan rangaistukset ja seuraamukset on määrättävä yksilökohtaisesti, loukkaaminen — Selvitysaineiston ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Legris Industries SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 252, 27.8.2011.


20150731066617162015/C 270/543112014TC27020150817FI01FIINFO_JUDICIAL20150625424213Asia T-311/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.6.2015 – Seca Benelux ym. v. parlamentti
 ---documentbreak--- C2702015FI4230120150625FI0054423421Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.6.2015 – Seca Benelux ym. v. parlamentti
   (Asia T-311/14) (
         1
      )2015/C 270/54Oikeudenkäyntikieli: ranskaNeljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.
   (
         1
      )	EUVL C 194, 24.6.2014.


title: Asia C-276/04: Tribunal des affaires de sécurité sociale de Saint-Etiennen 5.4.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa S.A.S. Bricorama France vastaan Caisse Nationale de l'Organisation Autonome d'Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales — Caisse ORGANIC

text:
               7.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 201/15

         Tribunal des affaires de sécurité sociale de Saint-Etiennen 5.4.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa S.A.S. Bricorama France vastaan Caisse Nationale de l'Organisation Autonome d'Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales — Caisse ORGANIC
   (Asia C-276/04)
   (2004/C 201/31)
   Tribunal des affaires de sécurité sociale de Saint-Etienne, on pyytänyt 5.4.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 29.6.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa S.A.S. Brocorama France vastaan Caisse Nationale de l'Organisation Autonome d'Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales — Caisse ORGANIC, seuraavan kysymykseen:
   ”Onko EY:n perustamissopimuksen 87 artiklaa tulkittava siten, että julkiset tuet, joita Ranska maksaa C.P.D.C:n (Comité Professionnel de la Distribution des Carburants) (Polttoaineen jakelualan ammattineuvosto), F.I.S.A.C:n (Fonds d'Intervention pour la Sauvegarde de l'Artisanat et du Commerce) (Käsityöläisten ja elinkeinonharjoittajien toiminnan tukirahasto) ja käsityöläisille ja elinkeinonharjoittajille toiminnan lopettamisen yhteydessä maksettavan avustuksen puitteissa sekä osallistumalla teollista tai kaupallista toimintaa tai käsityöläisammatteja harjoittavien itsenäisten ammatinharjoittajien vanhuuseläkejärjestelmän vuosimaksuihin, muodostavat valtiontukiohjelmia?”


title: Asia F-69/15: Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 30.6.2016 – Kaufmann v. Komissio (Henkilöstö — Sosiaaliturva — Yhteinen sairausvakuutusjärjestelmä — Sairaanhoitajan palvelut — Ennakkolupa — Edellytykset — Velvollisuus käyttää palvelun tarjoajia, joilla on lainsäädännön mukainen lupa tarjota kotihoito- tai hoivapalveluita — Syrjintäkiellon periaate — Luottamuksensuojan periaate — Huolenpitovelvollisuus — Rajat — Oikeudellisesti selvästi täysin perusteeton kanne — Hallintoviranomaiselle osoitettu määräys — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen — Työjärjestyksen 81 artikla)

text:
               16.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/44

         Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 30.6.2016 – Kaufmann v. Komissio
   (Asia F-69/15)
   ((Henkilöstö - Sosiaaliturva - Yhteinen sairausvakuutusjärjestelmä - Sairaanhoitajan palvelut - Ennakkolupa - Edellytykset - Velvollisuus käyttää palvelun tarjoajia, joilla on lainsäädännön mukainen lupa tarjota kotihoito- tai hoivapalveluita - Syrjintäkiellon periaate - Luottamuksensuojan periaate - Huolenpitovelvollisuus - Rajat - Oikeudellisesti selvästi täysin perusteeton kanne - Hallintoviranomaiselle osoitettu määräys - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen - Työjärjestyksen 81 artikla))
   (2016/C 296/54)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Sandra Kaufmann (Böhl-Iggelheim, Saksa) (edustaja: F. Turk, asianajaja)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. S. Bohr ja C. Ehrbar)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota komission päätös olla myöntämättä entiselle virkamiehelle, jonka oikeudenomistaja kantajasta on tullut, ennakkolupaa kotihoitopalveluihin, ja vaatimus korvata kantajalle 1.1.2014 alkaen kyseessä olevan yrityksen suorittamista kotihoitopalveluista aiheutuneet kustannukset.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat, ja koska kanne on osittain selvästi perusteeton..

               2)

               Sandra Kaufmann vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-66/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 27.9.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2004/27/EY — Ihmisille tarkoitetut lääkkeet — Määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/19

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 27.9.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti
   (Asia C-66/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2004/27/EY - Ihmisille tarkoitetut lääkkeet - Määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2007/C 297/30)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: B. Stromsky ja D. Lawunmi)

      Vastaaja: Irlanti (asiamies: D. O'Hagan)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä annetun direktiivin 2001/83/EY muuttamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/27/EY (EUVL L 136, s. 34) noudattamisen edellyttämien säännösten antamatta jättäminen säädetyssä määräajassa
   Tuomiolauselma

               1)

               Irlanti ei ole noudattanut ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä annetun direktiivin 2001/83/EY muuttamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/27/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Irlanti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 69, 24.3.2007.


title: Asia T-53/06: Kanne  21.2.2006  — UPM-Kymmene v. komissio

text:
               8.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/41

         Kanne 21.2.2006 — UPM-Kymmene v. komissio
   (Asia T-53/06)
   (2006/C 86/80)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: UPM-Kymmene Oyj (Helsinki, Suomi) (edustajat: asianajajat B. Amory, E. Friedel ja F. Bimont)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               päätös on kumottava osittain sikäli kuin siinä katsottiin, että Rosenlew Saint Frères Emballage oli osallistunut Valveplast-järjestön kokouksiin Euroopan tasolla 18.7.1994–31.1.1999 ja että yksi jatkuva kilpailusääntöjen rikkominen syntyi sen perusteella, että Rosenlew Saint Frères Emballage oli osallistunut lyhyesti Valveplast-järjestön kokouksiin (21.11.1997–26.11.1998) ja että se oli tehnyt yhteistyötä avosäkkejä koskevissa kokouksissa Ranskassa

               —

               kantajalle päätöksessä määrättyä sakkoa on alennettava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kantajalle tämän aiheettomasti maksama osuus sakosta korkoineen sakon maksamispäivästä alkaen siihen saakka, kunnes komissio on suorittanut korvauksen täysimääräisesti ja lopullisesti

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii komission päätöksen C(2005)4634 lopullinen, joka tehtiin 30.11.2005 asiassa COMP/F/38.354 — Teollisuussäkit, osittaista kumoamista. Kantaja ei kiistä todettujen tosiseikkojen paikkansapitävyyttä, mutta väittää, että päätöksessä on useita arviointivirheitä niiden tosiseikkojen osalta, jotka koskevat kantajan tytäryhtiötä Rosenlew Saint Frères Emballagea ja sen roolia kartellitoiminnassa, ja se vaatii määrätyn sakon alentamista, koska se ei ole oikeutettu eikä oikeasuhteinen.
   Kanteensa tueksi kantaja väittää, että EY 81 artiklan 1 kohdan soveltamisessa on tehty tosiseikkoja koskevia virheitä. Kantaja väittää, että päätös on virheellinen, koska näyttöä Rosenlew Saint Frères Emballagen yhdestä jatkuvasta kilpailusääntöjen rikkomisesta ei ole. Kantaja väittää toiseksi, että komissio arvioi virheellisesti rikkomisen kestoa. Kantajan mukaan komissio ei osoittanut, että Rosenlew Saint Frères Emballage oli ottanut osaa kartellitoimintaan suljettavien säkkien sektorilla ja osallistunut Valveplast-järjestön kokouksiin Euroopan tasolla 20.12.2004 lukien. Kantaja toteaa lisäksi, että näyttö Rosenlew Saint Frères Emballagen osallistumisesta avosäkkejä koskeneisiin Ranskan ryhmän kokouksiin 31.1.1999 saakka, on riittämätön.
   Kantaja väittää edelleen, että yleisperiaatteita eli suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun ja oikeudenmukaisuuden periaatetta on loukattu ja että sakon määräämisessä on tehty arviointivirheitä.
   Kantaja väittää ensiksi, että komissio ylitti asetuksen 1/2003 23 artiklan 3 kohdan mukaisen harkintavaltansa rajat, kun se vahvisti rikkomisen vakavuuteen nähden suhteettoman perusmäärän sakolle. Kantaja riitauttaa tältä osin kertoimen 2 ehkäisevänä tekijänä ja väittää, että koko kartellilla vuonna 1996 ollut markkinaosuus teollisuussäkkimarkkinoilla ei ollut asianmukainen perusta sakon perusmäärän laskemiseksi.
   Kantaja väittää toiseksi, että komissio arvioi virheellisesti Rosenlew Saint Frères Emballagen kartellitoimintaan osallistumisen keston.
   Kantaja väittää kolmanneksi, että komissio ei huomioinut riittävästi sitä, että kantajan katsottiin olleen vastuussa ainoastaan sen ominaisuudessa emoyhtiönä, ja että näin tehdessään se loukkasi oikeudenmukaisuuden periaatetta.
   Kantaja väittää neljänneksi, että komissio ei huomioinut tiettyjä lieventäviä seikkoja ja katsoi virheellisesti raskauttavana seikkana, että se oli syyllistynyt rikkomisen uusimiseen.
   Kantaja riitauttaa lopuksi sakon lopullisen määrän vahvistamiseen liittyen sen, että komissio luonnehti kartellin erittäin vakavaksi kilpailusääntöjen rikkomiseksi, koska kartellin vaikutus kilpailuun oli vähäinen ja sen maantieteellinen laajuus suppea.
   Kantaja väittää myös, että sen puolustautumisoikeuksia on loukattu, koska sen ei annettu hallinnollisessa menettelyssä tutustua tiettyyn asiaa koskevaan näyttöön, johon komissio tukeutui osoittaakseen Rosenlew Saint Frères Emballagen rikkomisen keston ja laajuuden.


title: Asia T-349/15: Kanne 30.6.2015 – CG v. SMHV – Perry Ellis International Group (P PRO PLAYER)

text:
               7.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/79

         Kanne 30.6.2015 – CG v. SMHV – Perry Ellis International Group (P PRO PLAYER)
   (Asia T-349/15)
   (2015/C 294/94)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: CG verwaltungsgesellschaft mbH (Gevelsberg, Saksa) (edustaja: asianajaja T. Körber)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Perry Ellis International Group Holdings Limited (Nassau, Bahama)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen malli: Mustavalkoinen kuviomerkki, joka sisältää sanaosat ”P PRO PLAYER” – Rekisteröintihakemus nro 10 889 764

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 28.4.2015 asiassa R 2439/2014-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-94/01 P: La Posten 26.2.2001 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-613/97, Union française de l'express (UFEX), DHL International, Federal express international (Ranska) ja CRIE vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukevat Ranskan tasavalta, Chronopost SA ja La Poste, 14.12.2000 antamasta tuomiosta

text:
5.5.2001                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 134/7
–     velvoittaa Yhdistyneen kuningaskunnan maksamaan Eu-                La Posten 26.2.2001 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen
      roopan yhteisöjen komissiolle ”yhteisön omien varojen”             ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu
      tilille uhkasakkona 106 800 euroa jokaiselta päivältä,             neljäs jaosto) asiassa T-613/97, Union française de l’ex-
      jolta asiassa C-56/90 annetun tuomion täytäntöönpano-              press (UFEX), DHL International, Federal express interna-
      toimenpiteet viivästyvät ja laskien tässä asiassa aikanaan         tional (Ranska) ja CRIE vastaan Euroopan yhteisöjen
      annettavan tuomion julistamispäivästä aina siihen päi-             komissio, jota tukevat Ranskan tasavalta, Chronopost SA
      vään asti, jolloin asiassa C-56/90 annettu tuomio on                        ja La Poste, 14.12.2000 antamasta tuomiosta
      pantu täytäntöön
                                                                                (Asia C-94/01 P)
–     velvoittaa Yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oi-
      keudenkäyntikulut.
                                                                                (2001/C 134/11)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      La Poste on valittanut 26.2.2001 Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                         mioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                         tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-613/97,
Asiassa C-56/90 14.7.1993 antamassaan tuomiossa (Kok.                    Union française de l’express (UFEX), DHL International, Federal
1993, s. I-4109) yhteisöjen tuomioistuin vahvisti, että Yhdisty-         express international (Ranska) ja CRIE vastaan Euroopan
nyt kuningaskunta ei ole noudattanut ETY:n perustamissopi-               yhteisöjen komissio, jota tukevat Ranskan tasavalta, Chrono-
muksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ollut toteuttanut            post SA ja La Poste, 14.12.2000 antamasta tuomiosta. Valitta-
kaikkia tarpeellisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että             jan edustajana on asianajaja H. Lehman, prosessiosoite Luxem-
Blackpoolin alueen ja Southportin lähistön uimavedet vastaa-             burgissa.
vat laadultaan uimaveden laadusta 8 päivänä joulukuuta
1975 annetun neuvoston direktiivin 76/160/ETY 3 artiklan
mukaisesti vahvistettuja raja-arvoja.
                                                                         Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
EY 228 artiklan 1 kohdassa määrätään, että jos yhteisöjen                –     kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuomioistuin toteaa, että jäsenvaltio on jättänyt täyttämättä                  tuimen 14.12.2000 antaman tuomion, jolla kumotaan
sille perustamissopimuksen mukaan kuuluvan velvollisuuden,                     Ranskan SFMI-Chronopostille myöntämäksi väitetystä
jäsenvaltion on toteutettava yhteisöjen tuomioistuimen tuo-                    tuesta 1.10.1997 tehdyn komission päätöksen
mion täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet.                          98/365/EY (1) 1 artikla siltä osin kuin siinä todetaan, että
                                                                               Ranskan postilaitoksen tytäryhtiölleen SFMI-Chronopos-
                                                                               tille antama logistinen ja kaupallinen apu ei ole SFMI-
Tässä asiassa ei ole mitään epäselvyyttä siitä, että Yhdistyneen               Chronopostille myönnettyä valtiontukea
kuningaskunnan olisi pitänyt jo kauan aikaa sitten toteuttaa
kaikki tarvittavat toimenpiteet, joilla taataan, että Blackpoolin        –     velvoittaa Union française de l’expression (UFEX), DHL
alueen ja Southportin lähistön uimavesien laatu vastaa em.                     Internationalin, Federal express internationalin ja CRIE:n
direktiivin 3 artiklan mukaisesti vahvistettuja raja-arvoja. Sinä              korvaamaan La Postelle asian käsittelystä ensimmäisen
päivänä, jolloin komissio antoi perustellun lausuntonsa, yli                   oikeusasteen tuomioistuimessa ja yhteisöjen tuomioistui-
kuusi vuotta oli jo kulunut yhteisöjen tuomioistuimen tuomion                  messa aiheutuneet kustannukset.
antamisesta. Tuona aikana kyseisistä yhdeksästä uima-alueesta
kaikkiaan kuusi oli edelleenkin laadultaan alle sen, mitä
direktiivissä edellytetään.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin EY 228 artiklan
2 kohdan mukaisesti asettaa uhkasakoksi 106 800 euroa                    –     Ristiriitaiset ja riittämättömät perustelut:
jokaiselta päivältä, jolta asiassa C-56/90 annetun tuomion
täytäntöönpanotoimenpiteet viivästyvät ja laskien tässä asiassa
aikanaan annettavan tuomion julistamispäivästä alkaen.                         Tuomiossa väitetään sovelletun yksityistä sijoittajaa kos-
                                                                               kevaa arviointiperustetta, mutta siitä poiketen siinä sovel-
                                                                               letaan kuitenkin suljetun sektorin palveluiden vaikutuksia
                                                                               arvioivaa menetelmää. Vaatiessaan, että huomioon on
(1) Uimaveden laadusta 8 päivänä joulukuuta 1975 annettu neuvos-               otettava sellainen yksityinen yritys, joka ei toimi suljetulla
    ton direktiivi 76/160/ETY (EYVL L 31, 5.2.1976, s. 1).                     sektorilla, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vertaa
                                                                               julkista omistajaa sellaiseen yksityiseen omistajaan, joka
                                                                               ei toimi suljetulla sektorilla, mutta ei kuitenkaan kohtele
                                                                               julkista ja yksityistä omistajaa samalla tavalla. Suljetulla
                                                                               sektorilla toimivan yksityisen omistajan ei nimittäin lain-
                                                                               kaan tarvitsisi ottaa huomioon tällaisen suljetun sektorin
 ---pagebreak--- C 134/8                 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         5.5.2001
      vaikutusta laskuttaessaan kilpailulle avoimen sektorin          sio, 15.12.2000 antamasta määräyksestä. Valittajien edustaja
      palveluista. Sen tarvitsisi ainoastaan noudattaa asiassa        on Richard Plender QC, avustajinaan solicitor Katherine Hol-
      Akzo (2) annetun tuomion mukaisia edellytyksiä, eli kattaa      mes ja solicitor Daniel Austin, prosessiosoite Luxemburgissa
      vähintään muuttuvat kustannuksensa.                             asianajotoimisto Richards Butler.
      Tuomiossa ei perustella miten suljetun sektorin oikeudet
      ovat voineet vaikuttaa kustannuksiin ja miten tällainen         Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
      tarkastus olisi pitänyt suorittaa.
–     EY 88 artiklan rikkominen:                                      1.    kumoaa riidanalaisen määräyksen,
      Tuomiossa riitautetaan sellainen laaja harkintavalta, jota
      komissio voi käyttää silloin, kun kyseessä ovat taloudelli-     2.    hylkää neuvoston, jota komissio tukee väliintulijana,
      sesti monimutkaiset toimenpiteet. EY 88 artiklasta kuiten-            esittämän oikeudenkäyntiväitteen,
      kin seuraa, että komission täytyy voida käyttää laajaa
      harkintavaltaa ei ainoastaan arvioidakseen valtiontuen
      soveltuvuutta yhteismarkkinoille, mutta myös määritel-          3.    ottaa valituksen tutkittavaksi,
      läkseen monimutkaisten valtion toimenpiteiden osalta,
      onko kyseessä valtiontuki.
                                                                      4.    palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
–     EY 87 artiklan rikkominen:                                            men käsiteltäväksi, jotta tämä voi tutkia tosiseikat,
      Tuomiossa todetaan virheellisesti, että kaikki valtion
      myöntämät edut ovat valtiontukea; kuitenkin ainoastaan          5.    velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut
      taloudellisten varojen siirto voidaan määritellä valtion-             tässä oikeusasteessa sekä kulut, jotka ovat aiheutuneet
      tueksi.                                                               neuvoston oikeudenkäyntiväitteen tutkimisesta, mukaan
                                                                            lukien kulut, joita on aiheutunut komission väliintuloker-
      Tuomio on vääristänyt normaalien markkinaedellytysten                 tomukseen vastaamisesta.
      käsitteen.
(1) EYVL L 164, 9.6.1998, s. 37.
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
(2) Asiassa C-62/86 13.7.1991 annettu tuomio, Kok. 1986, s. I-
    3359.
                                                                      a)    Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
                                                                            tehnyt oikeudellisen virheen todetessaan, että riidanalai-
                                                                            nen toimenpide koskee järjestelmäpalvelujen tarjoajina
                                                                            olevia kantajia suoraan ja samalla tavoin kuin muita
                                                                            järjestelmäpalvelujen tarjoajia, ja tämä oikeudellinen virhe
                                                                            perustuu seuraaviin tosiseikkoihin:
Galileo Companyn ja Galileo International L.L.C: n
15.12.2001 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensim-                        i)    Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole otta-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston asias-                          nut huomioon eikä soveltanut yhteisöjen tuomiois-
sa T-113/99, (1) Galileo Company ja Galileo International                         tuimen oikeuskäytäntöä, jonka mukaan toimenpide
L.L.C., joita tukee Amadeus Global Travel Distribution SA,                        voi koskea yksittäistä tarjoajaa henkilökohtaisesti
vastaan Euroopan unionin neuvosto, jota tukee Euroopan                            siitä huolimatta, että tämä kuuluu riidanalaisen
 yhteisöjen komissio, 15.12.2000 antamasta määräyksestä                           toimenpiteen hyväksymisajankohtana erikseen mää-
                                                                                riteltävien ja yksilöitävien tarjoajien joukkoon. Toi-
                                                                                menpide voi koskea tällaista tarjoajaa henkilökohtai-
                         (Asia C-96/01 P)                                         sesti, jos toimenpidettä sovelletaan yritystoimintaan,
                                                                                joka on aloitettu kyseisellä alalla toimenpiteen hy-
                                                                                väksymisajankohtana ja jos toimenpiteen avulla ei
                         (2001/C 134/12)
                                                                                tehdä ylikansallisia järjestelyjä, jolla suojattaisiin
                                                                                yritystoimintaa huomattavalta vahingolta.
Galileo Company ja Galileo International L.L.C. ovat valittaneet
15.12.2000 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen                   ii)   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole otta-
jaoston asiassa T-113/99, Galileo Company, kotipaikka Wind-                       nut huomioon sitä seikkaa, että vaikka kyse olisi
sor, Berkshire (Yhdistynyt kuningaskunta) ja Galileo Internatio-                  sellaisesta lainsäädäntötoimesta, jota sovelletaan tiet-
nal L.L.C., kotipaikka Rosemount, Illinois (Yhdysvallat), joita                   tyihin tarjoajiin yleensä, tämä ei estä sitä, että
tukee Amadeus Global Travel Distribution SA, vastaan Euroo-                       lainsäädäntötoimi koskisi tietyissä olosuhteissa joita-
pan unionin neuvosto, jota tukee Euroopan yhteisöjen komis-                       kin talouselämän toimijoita yksittäin.


title: Asia C-481/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 9.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt l’Oberlandesgericht Düsseldorf – Saksa) – Jørn Hansson v. Jungpflanzen Grünewald GmbH (Ennakkoratkaisupyyntö — Teollis- ja tekijänoikeudet — Yhteisön kasvinjalostajanoikeudet — Asetus (EY) N:o 2100/94 — Oikeuksien loukkaaminen — Kohtuullinen palkkio — Aiheutuneen vahingon korvaaminen — Oikeudenkäyntikulut ja oikeudenkäynnin ulkopuolella aiheutuneet menettelykulut)

text:
               16.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 9.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt l’Oberlandesgericht Düsseldorf – Saksa) – Jørn Hansson v. Jungpflanzen Grünewald GmbH
   (Asia C-481/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Teollis- ja tekijänoikeudet - Yhteisön kasvinjalostajanoikeudet - Asetus (EY) N:o 2100/94 - Oikeuksien loukkaaminen - Kohtuullinen palkkio - Aiheutuneen vahingon korvaaminen - Oikeudenkäyntikulut ja oikeudenkäynnin ulkopuolella aiheutuneet menettelykulut))
   (2016/C 296/12)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Jørn Hansson

      Vastaaja: Jungpflanzen Grünewald GmbH

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista 27.7.1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2100/94 94 artiklaa on tulkittava siten, että siinä loukatun suojatun kasvilajikkeen omistajalle annettu oikeus korvaukseen käsittää kaiken hänelle aiheutuneen vahingon, mutta se ei voi olla perustana kiinteän lisämaksun määräämiselle oikeuden loukkaamisen perusteella tai erityisesti loukkaajan saamien voittojen ja etujen palauttamiselle.

               2)

               Asetuksen N:o 2100/94 94 artiklan 1 kohdassa olevaa kohtuullisen palkkion käsitettä on tulkittava siten, että se kattaa paitsi tavanomaisen lupamaksun, joka olisi pitänyt suorittaa luvanvaraisen tuotannon osalta, myös kaikki vahingot, jotka liittyvät läheisesti tämän lupamaksun suorittamisen laiminlyöntiin, mahdollisesti mukaan lukien esimerkiksi viivästyskorot.

               3)

               Asetuksen N:o 2100/94 94 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä tarkoitetun korvauksen määrää vahvistettaessa on otettava huomioon oikeudenloukkauksen kohteena olevan lajikkeen omistajan tältä osin esittämät konkreettiset seikat ja käytettävä tarvittaessa kiinteään rahamäärään perustuvaa menetelmää, jos nämä seikat eivät ole täsmennettävissä määrällisesti. Tämä säännös ei ole esteenä sille, että sellaisessa turvaamistoimimenettelyssä aiheutuneita kuluja, jossa hänen vaatimuksensa on hylätty, ei oteta huomioon tätä vahinkoa arvioitaessa, missä yhteydessä huomioon ei oteta myöskään oikeudenkäynnin ulkopuolisia menettelykuluja, joita on aiheutunut pääasian käsittelyn yhteydessä. Näiden kulujen huomiotta jättäminen edellyttää kuitenkin sitä, että niiden korvattavien kulujen määrä, jotka todennäköisesti tulevat sen henkilön maksettavaksi, jonka oikeuksia on loukattu, eivät ole omiaan saamaan hänet jättämään ryhtymättä tuomioistuinmenettelyyn oikeuksiensa turvaamiseksi, kun otetaan huomioon rahamäärät, jotka jäävät hänen maksettavakseen oikeudenkäynnin ulkopuolella aiheutuneina menettelykuluina, ja niiden hyödyllisyys pääasiana olevan vahingonkorvauskanteen kannalta.

      (1)  EUVL C 34, 2.2.2015.