title: Asia T-228/02: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.12.2006 — Organisation des Modjahedines du peuple d'Iran v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin terrorismin torjunnan osalta kohdistetut rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Kumoamiskanne — Puolustautumisoikeudet — Perustelut — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan — Vahingonkorvausvaatimus)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/28

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.12.2006 — Organisation des Modjahedines du peuple d'Iran v. neuvosto
   (Asia T-228/02) (1)

   (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin terrorismin torjunnan osalta kohdistetut rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Kumoamiskanne - Puolustautumisoikeudet - Perustelut - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan - Vahingonkorvausvaatimus)
   (2006/C 331/63)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Organisation des Modjahedines du peuple d'Iran (Auvers-sur-Oise, Ranska) (edustajat: asianajaja J.-P. Spitzer, D. Vaughan, QC, ja asianajaja É. De Boissieu)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Vitsentzatos ja M. Bishop)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: aiemmin J. E. Collins, sittemmin R. Caudwell ja C. Gibbs, avustajanaan barrister S. Moore)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, jossa on kyse yhtäältä siitä, että kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi hyväksytyn yhteisen kannan 2001/931/YUTP ajantasaistamisesta 2.5.2002 hyväksytyn neuvoston yhteisen kannan 2002/340/YUTP (EYVL L 116, s. 75), yhteisen kannan 2001/931/YUTP ajantasaistamisesta ja yhteisen kannan 2002/340/YUTP kumoamisesta 17.6.2002 hyväksytyn neuvoston yhteisen kannan 2002/462/YUTP (EYVL L 160, s. 32) ja tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta ja päätöksen 2002/334/EY kumoamisesta 17.6.2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/460/EY (EYVL L 160, s. 26), niiltä osin kuin kantaja on sisällytetty luetteloon sellaisista henkilöistä, ryhmistä ja yhteisöistä, joihin kyseisiä säännöksiä sovelletaan, ja toisaalta vahingonkorvausvaatimuksesta.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne jätetään osaksi tutkimatta ja hylätään perusteettomana niiltä osin kuin siinä vaaditaan yhteisen kannan 2001/931 ajantasaistamisesta ja yhteisen kannan 2005/847 kumoamisesta 21.12.2005 hyväksytyn yhteisen kannan 2005/936/YUTP kumoamista.

               2)

               Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta ja päätöksen 2005/848/EY kumoamisesta 21.12.2005 tehty neuvoston päätös 2005/930/EY kumotaan kantajaa koskevilta osin.

               3)

               Vahingonkorvausvaatimus jätetään tutkimatta.

               4)

               Neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan neljä viidesosaa kantajan oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EYVL C 247, 12.10.2002.


title: Asia T-305/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.6.2015 – SACE ja Sace BT v. komissio (Valtiontuki — Vientiluottovakuutukset — Julkisen yrityksen tytäryhtiölleen myöntämä jälleenvakuutus — Tytäryhtiön tappioiden kattamiseksi tehdyt pääomanlisäykset — Valtiontuen käsite — Valtion toimenpiteeksi katsominen — Yksityisen sijoittajan kriteeri — Perusteluvelvollisuus)

text:
               10.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.6.2015 – SACE ja Sace BT v. komissio
   (Asia T-305/13) (1)

   ((Valtiontuki - Vientiluottovakuutukset - Julkisen yrityksen tytäryhtiölleen myöntämä jälleenvakuutus - Tytäryhtiön tappioiden kattamiseksi tehdyt pääomanlisäykset - Valtiontuen käsite - Valtion toimenpiteeksi katsominen - Yksityisen sijoittajan kriteeri - Perusteluvelvollisuus))
   (2015/C 262/23)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE) (Rooma, Italia) ja Sace BT SpA (Rooma) (edustajat: asianajajat M. Siragusa ja G. Rizza)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Conte, D. Grespan ja K. Walkerová)

      Väliintulija, joka tukee kantajien vaatimuksia: Italian tasavalta (asiamiehet: G. Palmieri, avustajanaan avvocato dello Stato S. Fiorentino)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse valtiontuesta SA.23425 (11/C) (ex NN 41/10), jonka Italia on toteuttanut vuosina 2004 ja 2009 Sace BT SpA:n hyväksi, 20.3.2013 tehdyn komission päätöksen 2014/525/EU (EUVL 2014, L 239, s. 24) kumoamista koskevasta vaatimuksesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Valtiontuesta SA.23425 (11/C) (ex NN 41/10), jonka Italia on toteuttanut vuosina 2004 ja 2009 Sace BT SpA:n hyväksi, 20.3.2013 tehdyn komission päätöksen 2014/525/EU 2 artiklan toinen alakohta kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Servici assicurativi del commercio estero SpA (SACE) ja Sace BT vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, välitoimimenettelyyn liittyvät kulut mukaan lukien.

               4)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, välitoimimenettelyyn liittyvät kulut mukaan lukien.

               5)

               Italian tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, välitoimimenettelyyn liittyvät kulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 207, 20.7.2013.


title: Asia T-45/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.3.2010 — Al Barakaat International Foundation v. komissio

text:
               5.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 148/51

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.3.2010 — Al Barakaat International Foundation v. komissio
   (Asia T-45/09) (1)

   2010/C 148/87

      Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 153, 4.7.2009.


title: Asia C-114/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 4.9.2014 – Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto (Kumoamiskanne — Euroopan unionin ulkoinen toiminta — Kansainväliset sopimukset — Yleisradio-organisaatioiden lähioikeuksien suoja — Euroopan neuvoston yleissopimusta koskevat neuvottelut — Neuvoston ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätös, jossa sallitaan unionin ja sen jäsenvaltioiden yhteinen osallistuminen neuvotteluihin — SEUT 3 artiklan 2 kohta — Unionin yksinomainen ulkoinen toimivalta)

text:
               10.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 395/2

      Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 4.9.2014 – Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto
      (Asia C-114/12) (1)

      ((Kumoamiskanne - Euroopan unionin ulkoinen toiminta - Kansainväliset sopimukset - Yleisradio-organisaatioiden lähioikeuksien suoja - Euroopan neuvoston yleissopimusta koskevat neuvottelut - Neuvoston ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätös, jossa sallitaan unionin ja sen jäsenvaltioiden yhteinen osallistuminen neuvotteluihin - SEUT 3 artiklan 2 kohta - Unionin yksinomainen ulkoinen toimivalta))
      (2014/C 395/02)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre, P. Hetsch, L. Gussetti ja J. Samnadda)

         Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Euroopan parlamentti (asiamiehet: R. Passos ja D. Warin)

         Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: H. Legal, J.-P. Hix, F. Florindo Gijón ja M. Balta)

         Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek, E. Ruffer, D. Hadroušek ja J. Králová), Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze, B. Beutler ja N. Graf Vitzthum), Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: C. Wissels ja J. Langer), Puolan tasavalta (asiamiehet: aluksi M. Szpunar, B. Majczyna, M. Drwięcki ja E. Gromnicka, sitten kolme viimeksi mainittua) ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamies: C. Murrell, avustajanaan barrister R. Palmer)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan unionin neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien 19.12.2011 tekemä päätös, joka koskee Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden osallistumista neuvotteluihin yleisradio-organisaatioiden oikeuksien suojaamista koskevasta Euroopan neuvoston yleissopimuksesta, kumotaan.

                  2)

                  Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Tšekin tasavalta, Saksan liittotasavalta, Alankomaiden kuningaskunta, Puolan tasavalta, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ja Euroopan parlamentti vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 138, 12.5.2012.


title: Asia F-64/13: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 30.6.2015 – Z v. unionin tuomioistuin (Henkilöstö — Virkamiehet — Arviointikertomus — Arviointikertomuksen myöhästynyt vahvistaminen — Kumoamiskanne — Vahingonkorvauskanne)

text:
               10.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/39

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 30.6.2015 – Z v. unionin tuomioistuin
   (Asia F-64/13) (1)

   ((Henkilöstö - Virkamiehet - Arviointikertomus - Arviointikertomuksen myöhästynyt vahvistaminen - Kumoamiskanne - Vahingonkorvauskanne))
   (2015/C 262/52)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Z (edustaja: asianajaja F. Rollinger)

      Vastaaja: Euroopan unionin tuomioistuin (asiamies: A. V. Placco)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kantajan arviointikertomuksen, joka koskee ajanjaksoa 1.1.2008–31.12.2008, kumoamiseksi ja vastaajan velvoittamiseksi suorittamaan korvausta henkisestä kärsimyksestä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Z vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin tuomioistuimen oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 274, 21.9.2013, s. 30.


title: Asia T-30/10: Kanne 29.1.2010 — Reagens v. komissio

text:
               27.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/39

         Kanne 29.1.2010 — Reagens v. komissio
   (Asia T-30/10)
   2010/C 80/64
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Reagens SpA (San Giorgio di Piano, Italia) (edustajat: asianajajat B. O’Connor, L. Toffoletti, D. Gullo ja E. De Giorgi)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               on kumottava komission 11.11.2009 tekemä päätös K (2009)8682 lopullinen (asia COMP/38.589 – lämpöstabilisaattorit) tinastabilisaattorien osalta kokonaan tai siltä osin kuin kyseinen päätös koskee kantajaa

               —

               on todettava, että asetuksen N:o 1/2003 25 artiklassa tarkoitettuja määräaikoja on sovellettava siten, että se on esteenä sille, että kantajalle määrätään sakko

               —

               toissijaisesti on todettava, että komissio on tehnyt virheen määrätessään kantajalle 10 791 000 euron suuruisen sakon, ja tarvittaessa on mukautettava tätä sakkoa tasolle, joka on asianmukainen, kun otetaan huomioon se, että kantajan mahdollinen SEUT 101 artiklan rikkominen on ollut vuoden 1996 jälkeen rajallista

               —

               on suoritettava selvittämistoimi sakkoja koskevien suuntaviivojen 35 kohdan soveltamisesta Chemsoniin ja Baerlocheriin sekä kaikkiin tinastabilisaattoreita koskevan päätöksen adressaattien esittämiin huomautuksiin sen jälkeen, kun väitetiedoksianto oli annettu tiedoksi

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan tästä kanteesta aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii kanteellaan, että komission 11.11.2009 tekemä päätös K(2009)8682 lopullinen kumotaan siltä osin kuin kyseisessä päätöksessä todettiin kantajan rikkoneen EY 81 artiklaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa (asia COMP/38.589 – lämpöstabilisaattorit) ja määrättiin kantajalle sakko.
   Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin:

               Kantaja väittää ensinnäkin, että komissio teki ilmeisen tosiseikkoja koskevan arviointivirheen tinastabilisaattorien osalta siltä osin kuin se katsoi, että kantaja osallistui EY 81 artiklan (nykyisin SEUT 101 artikla) rikkomiseen vuosia 1996/1997 koskevan ajanjakson jälkeen.

               Toiseksi kantaja väittää, että komissio teki ilmeisen virheen, kun se sovelsi asetuksen (EY) N:o 1/2003 (1) 25 artiklaa tinastabilisaattorimarkkinoita koskeviin tosiseikkoihin ja erityisesti, kun se katsoi, että kyseisessä artiklassa tarkoitettuja määrä-aikoja oli noudatettu. Kantajan mukaan se seikka, ettei ole osoitettu rikkomista 1996/1997 jälkeen merkitsee, että päätös määrätä kantajalle sakko on vanhentunut kyseisessä artiklassa tarkoitettujen viiden tai kymmenen vuoden sääntöjen nojalla.

               Kolmanneksi kantaja katsoo, että komissio loukkasi hyvän hallinnon periaatetta ja kantajan perustellun luottamuksen suojaa siitä, että komissio suorittaisi tutkinnan parhaan kykynsä mukaan perusteellisesti ja huolellisesti ja että se ei jättäisi huomioimatta näyttöä kilpailusta. Kantaja väittää lisäksi, että komissio loukkasi sen puolustautumisoikeuksia, kun se ei tutkinut asianmukaisesti kantajan väitetiedoksiantoihin perustuvaa ja suullisessa käsittelyssä esittämää näyttöä ja kun se ei myöntänyt kantajalle oikeutta tutustua uudelleen tutkimusta koskevaan asiakirja-aineistoon, joka ei ole luottamuksellista.

               Neljänneksi kantaja väittää, että komissio rikkoi periaatetta, jonka mukaan kaikki yrityksiä on kohdeltava yhdenvertaisesti lain edessä, kun se sovelsi virheellisesti sakkojen laskentaa koskevia suuntaviivoja (2) Kantaja väittää lisäksi, että komissio loukkasi suhteellisuusperiaatetta, koska kantajalle määrätty sakko oli suhteeton kaikkiin tinastabilisaattoreita koskevan päätöksen muihin adressaatteihin, ja erityisesti Baerlocheriin nähden.

               Viidenneksi kantaja väittää, että komissio vääristi kilpailua yhteismarkkinoilla SEUT 101 artiklan vastaisesti, koska se sovelsi virheellisesti sakkoja koskevia suuntaviivoja.

               Lopuksi kantaja väittää, että komissio loukkasi hyvän hallinnon periaatetta, koska se ei suorittanut tutkintaa huolellisesti ja viipymättä, ja loukkasi kantajan puolustautumisoikeuksia, kun se ei jatkanut tutkimusta ajanjaksona, jolloin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käsiteltiin kanteita yhdistetyissä asioissa Akzo ym (3), jotka koskivat asianajajan ja asiakkaan välisen yhteydenpidon luottamuksellisuutta.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EUV L 2003 L 1, s. 1).

      (2)  Suuntaviivat asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennasta (EUVL C 210, s. 2).

      (3)  Yhdistetyissä asioissa T-125/03 ja T-253/03, Akzo Nobel Chemicals ja Akcros Chemicals v. komissio, 17.9.2007 annettu tuomio, Kok. s. II-3523.


title: Asia T-3/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.6.2015 – Portugali v. komissio (EMOTR — Tukiosasto — Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Puutteet viljelylohkojen tunnistusjärjestelmässä ja paikkatietojärjestelmässä (LPIS-GIS), paikalla tehdyissä tarkastuksissa ja seuraamusten laskennassa (varainhoitovuodet 2005 – 2007))

text:
               10.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/13

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.6.2015 – Portugali v. komissio
   (Asia T-3/11) (1)

   ((EMOTR - Tukiosasto - Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto - Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Puutteet viljelylohkojen tunnistusjärjestelmässä ja paikkatietojärjestelmässä (LPIS-GIS), paikalla tehdyissä tarkastuksissa ja seuraamusten laskennassa (varainhoitovuodet 2005 – 2007)))
   (2015/C 262/16)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo ja J. Saraiva de Almeida)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Guerra e Andrade ja P. Rossi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta, Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 4.11.2010 tehdyn komission päätöksen 2010/668/EU (EUVL L 288, s. 24) kumoaminen siltä osin kuin siinä suljetaan unionin rahoituksen ulkopuolelle Portugalin tasavallan suorittamat 4 0 6 90  655,11 euron suuruiset menot sen takia, että varainhoitovuosien 2005–2007 aikana on esiintynyt ”puutteita LPIS-GIS-järjestelmässä [viljelylohkojen tunnistusjärjestelmässä ja paikkatietojärjestelmässä], paikalla tehdyissä tarkastuksissa ja seuraamusten laskennassa”.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 139, 7.5.2011.


title: Asia C-290/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Napoli (Italia) on esittänyt 11.6.2012 — Oreste Della Rocca v. Poste Italiane SpA

text:
               11.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Napoli (Italia) on esittänyt 11.6.2012 — Oreste Della Rocca v. Poste Italiane SpA
   (Asia C-290/12)
   2012/C 243/17
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Napoli

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Oreste Della Rocca

      Vastaaja: Poste Italiane SpA

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kun otetaan huomioon unionin tuomioistuimen asiassa C-386/09, Briot, 15.9.2010 antaman määräyksen 36 kohta, tarkoitetaanko direktiivissä 1999/70/EY (1) ja etenkin sen 2 lausekkeessa toimitetun työntekijän ja työvoimanvuokraustoimiston vai toimitetun työntekijän ja käyttäjän välistä määräaikaista työsopimusta, ja säännelläänkö näitä suhteita direktiivillä 1990/70/EY?

               2)

               Onko säännös, jonka mukaan työvoimanvuokraustoimiston kanssa tehtävät työsopimukset voivat olla määräaikaisia ja jonka mukaan ne voidaan uudistaa sellaisten teknisten tai organisointiin taikka tuotantoon liittyvien syiden perusteella, jotka eivät liity kyseiseen toimistoon eivätkä tiettyyn määräaikaiseen työsuhteeseen vaan perustuvat toimitettuun työntekijään liittyviin sellaisiin yleisiin vaatimuksiin, jotka eivät koske tiettyä työsuhdetta, muiden ehkäisevien toimenpiteiden puuttuessa direktiivin 1999/70/EY 5 lausekkeen 1 kohdan a alakohdassa asetettujen edellytysten mukainen tai voidaanko sillä kiertää kyseistä direktiiviä? Onko direktiivin 1999/70/EY 5 lausekkeen 1 kohdan a alakohdassa säädetyistä objektiivisista edellytyksistä sovittava kirjallisesti, onko niiden koskettava tiettyä määräaikaista työsuhdetta ja sen uudistamista ja onko katsottava, että toimitussopimuksen perusteena oleviin yleisiin objektiivisiin edellytyksiin tehty viittaus ei sovellu tai riitä täyttämään 5 lausekkeen a kohdassa säädettyjä edellytyksiä?

               3)

               Onko direktiivin 1999/70/EY 5 lauseke esteenä sille, että väärinkäytöksen seuraukset pannaan kolmannen henkilön, tässä tapauksessa käyttäjän, kannettaviksi?

      (1)  EYVL L 175, s. 43.


title: Asia T-273/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 23.5.2008 — FagorBrandt v. komissio

text:
               19.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/30

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 23.5.2008 — FagorBrandt v. komissio
   (Asia T-273/04) (1)

   (2008/C 183/56)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 251, 9.10.2004.


title: Asia F-57/06: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.11.2007 — Hinderyckx v. neuvosto (Henkilöstö — Ylennys — Vuoden 2005 ylennyskierros — Jääminen pois ylennettyjen virkamiesten luettelosta — Henkilöstösääntöjen 45 artiklan rikkominen — Ansioiden vertailu — Eri toimielimistä peräisin olevat arviointikertomukset)

text:
               9.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/34

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.11.2007 — Hinderyckx v. neuvosto
   (Asia F-57/06) (1)

   (Henkilöstö - Ylennys - Vuoden 2005 ylennyskierros - Jääminen pois ylennettyjen virkamiesten luettelosta - Henkilöstösääntöjen 45 artiklan rikkominen - Ansioiden vertailu - Eri toimielimistä peräisin olevat arviointikertomukset)
   (2008/C 37/55)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Jacques Hinderyckx (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja J. Martin)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Simm ja M. Bauer)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Henkilöstö — Yhtäältä sellaisen päätöksen kumoaminen, jonka mukaan kantajaa ei ole ylennetty palkkaluokkaan B*8 vuoden 2005 ylennyskierroksella, ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omien oikeudenkäyntikulujensa lisäksi kolmanneksesta Hinderyckxin kuluista.

               3)

               Hinderyckx vastaa omien oikeudenkäyntikulujensa kahdesta kolmasosasta.

      (1)  EUVL C 178, 29.7.2006, s. 34.


title: Asia C-138/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 15.3.2010 — DP Grup EOOD v. Direktor na Agentsia ”Mitnitsi”

text:
               5.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 148/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 15.3.2010 — DP Grup EOOD v. Direktor na Agentsia ”Mitnitsi”
   (Asia C-138/10)
   2010/C 148/25
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad Sofia-grad

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: DP Grup EOOD

      Vastaaja: Direktor na Agentsia ”Mitnitsi”

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (1) 63 artiklaa tulkittava pääasian olosuhteiden kaltaisissa olosuhteissa siten, että sen mukaan tulliviranomaisen on ainoastaan tutkittava tulli-ilmoituksen yhdenmukaisuus mainitun asetuksen 62 artiklassa vahvistettujen edellytysten kanssa, jolloin tulliviranomainen ainoastaan tarkastaa asiakirjat asetuksen 68 artiklassa tarkoitetulla tavalla, ja tehtävä tulli-ilmoituksen vastaanottamista koskeva päätös pelkästään esitettyjen asiakirjojen perusteella, jos tavaran tullitariffinimikkeen oikeellisuus ei ole varmaa ja tämän nimikkeen määrittämiseksi tarvitaan asiantuntijan lausunto?

               2)

               Onko tulliviranomaisen päätös tulli-ilmoituksen välittömästä vastaanottamisesta yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 63 artiklan mukaisesti katsottava pääasian olosuhteiden kaltaisissa olosuhteissa tullikoodeksin 4 artiklan 5 alakohdan ja 8 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetuksi tulliviranomaisen päätökseksi, vieläpä tehdyn tulli-ilmoituksen koko sisällön osalta, jos samanaikaisesti täyttyvät seuraavat ehdot:

                           a)

                           tulliviranomaisen tulli-ilmoituksen vastaanottamista koskeva päätös tehtiin pelkästään tulli-ilmoituksen yhteydessä esitettyjen asiakirjojen perusteella;

                           b)

                           ennen tulli-ilmoituksen vastaanottamista tehtäviä tarkastuksia suoritettaessa epäiltiin, että tavaran ilmoitettu tullitariffinimike ei ole oikea;

                           c)

                           ilmoitetun tavaran sisältöä koskevat tiedot, jotka ovat merkityksellisiä tullitariffinimikkeen oikean määrityksen kannalta, olivat puutteellisia ennen tulli-ilmoituksen vastaanottamista tehtäviä tarkastuksia suoritettaessa;

                           d)

                           ennen tulli-ilmoituksen vastaanottamista tehtäviä tarkastuksia suoritettaessa otettiin näyte lausunnon laatimiseksi, jotta tavaran tullitariffinimike määritettäisiin oikein?

               3)

               Onko yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 63 artiklaa tulkittava pääasian olosuhteiden kaltaisissa olosuhteissa siten,

                           a)

                           että siinä sallitaan, että tulli-ilmoituksen vastaanottamisen lainmukaisuus riitautetaan tavaran luovutuksen jälkeen tuomioistuimessa, vai siten,

                           b)

                           että tulli-ilmoituksen vastaanottamista ei voi riitauttaa, koska vastaanottamisen avulla ainoastaan todetaan tavaroiden ilmoittaminen tulliviranomaisille ja määritetään tuontitullivelan syntymisajankohta eikä se ole tulliviranomaisen päätös oikeaan tariffiluokitteluun ja tämän ilmoituksen perusteella perittävien tullien suuruuteen liittyvistä kysymyksistä?

      (1)  EYVL L 302, s. 1.


title: Asia C-167/11 P: Valitus, jonka Cantiere navale De Poli SpA on tehnyt 5.4.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-584/08, Cantiere navale De Poli v. komissio, 3.2.2011 antamasta tuomiosta

text:
               11.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 173/7

         Valitus, jonka Cantiere navale De Poli SpA on tehnyt 5.4.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-584/08, Cantiere navale De Poli v. komissio, 3.2.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-167/11 P)
   2011/C 173/15
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Cantiere navale De Poli SpA, selvitystilassa ja yrityssaneerauksessa (edustajat: asianajajat A. Abate ja A. Franchi)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               vaatimus unionin yleisen tuomioistuimen 3.2.2011 antaman tuomion, joka koskee Euroopan komission 21.10.2008 tekemää päätöstä, kumoamisesta on hyväksyttävä, ja mahdollisuuksien ja tarpeen mukaan on ratkaistava unionin yleisessä tuomioistuimessa nostetun kanteen asiakysymys

               —

               toissijaisesti tuomio on kumottava, ja asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vaatii valituksellaan kumottavaksi unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-584/08, Cantiere navale De Poli v. komissio, 3.2.2011 antaman tuomion erityisesti seuraavilla perusteilla.

               a)

               Menettelyvirheet, jotka perustuvat perustelujen puutteellisuuteen siltä osin kuin kysymys on

                           —

                           laivanrakennusteollisuuden väliaikaisista suojajärjestelyistä 27.6.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1177/2002 (1) (laivanrakennusteollisuuden väliaikaisista suojajärjestelyistä annettu asetus) teleologisesta tulkinnasta, jolla pyritään tunnistamaan neuvoston tavoitteet, jotka koskevat yhteisön telakoiden etujen suojaamista korealaisten telakoiden epäterveistä kilpailukäytännöistä aiheutuvilta vahingoilta

                           —

                           laivanrakennusteollisuuden väliaikaisista suojajärjestelyistä annetun neuvoston asetuksen ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 88 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta 21.4.2004 annetun asetuksen (EY) N:o 794/2004 (2) suhteesta (lähdehierarkia)

                           —

                           toissijaisuusperiaatteen soveltamisesta, kun kysymys on sellaisiin määräaikoihin sovellettavien oikeussääntöjen määrittelemisestä, joita sovelletaan jäsenvaltioiden komissiolle tekemiin tukia koskeviin ilmoituksiin.

               b)

               Yhteisön oikeuden rikkominen siltä osin kuin kysymys on

                           —

                           jäsenvaltion ajallisesta vallasta ilmoittaa komissiolle tuista laivanrakennusteollisuuden väliaikaisista suojajärjestelyistä annetun asetuksen yhteydessä

                           —

                           komission toimivallan rajoista, kun se arvioi asetuksessa tarkoitettujen tukien ”soveltuvuutta yhteismarkkinoille”

                           —

                           oikeudellisten suhteiden sääntelystä asetuksen voimassaolon päättymisen jälkeen (31.3.2005)

                           —

                           yhdenvertaisen kohtelun ja luottamuksensuojan periaatteiden soveltamisesta.

      (1)  EYVL L 1752, s. 1.

      (2)  EUVL L 140, s. 1.


               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/5

         Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen uusien jäsenten virkavalan vannominen
   2009/C 267/09
   Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioiden hallitusten edustajien 25.2.2009 (1) ja 8.7.2009 (2) tekemillä päätöksillä Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen uudeksi tuomariksi ajanjaksoksi 1.9.2009–31.8.2010 nimitetty Heikki Kanninen ja ajanjaksoksi 7.10.2009–31.8.2010 nimitetty Juraj Schwarcz vannoivat virkavalansa 6.10.2009.

      (1)  EUVL L 56, 28.2.2009, s. 17.

      (2)  EUVL L 181, 14.7.2009, s. 25.


title: Asia T-79/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.3.2016 – Secop v. komissio (Valtiontuet — Vaikeuksissa olevien yritysten pelastaminen — Valtiontakauksena myönnetty tuki — Päätös, jossa tuki todetaan soveltuvaksi sisämarkkinoille — Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamatta jättäminen — Vakavat vaikeudet — Osapuolten, joita asia koskee, menettelylliset oikeudet)

text:
               18.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 136/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.3.2016 – Secop v. komissio
   (Asia T-79/14) (1)

   ((Valtiontuet - Vaikeuksissa olevien yritysten pelastaminen - Valtiontakauksena myönnetty tuki - Päätös, jossa tuki todetaan soveltuvaksi sisämarkkinoille - Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamatta jättäminen - Vakavat vaikeudet - Osapuolten, joita asia koskee, menettelylliset oikeudet))
   (2016/C 136/41)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Secop GmbH (Flensburg, Saksa) (edustajat: asianajajat U. Schnelle ja C. Aufdermauer)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Armati, T. Maxian Rusche ja R. Sauer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan kumottavaksi valtiontuesta SA.37640 – Pelastamistuki ACC Compressors SpA:lle – Italia 18.12.2013 annettu komission päätös C(2013) 9119 final.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Secop GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 85, 22.3.2014.


title: Asia T-28/05: Ekabe International SCA:n 17.1.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (SMHV) vastaan nostama kanne

text:
               2.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/40

         Ekabe International SCA:n 17.1.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (SMHV) vastaan nostama kanne
   (Asia T-28/05)
   (2005/C 82/72)
   Kieli, jolla kannekirjelmä on laadittu: ranska
   Ekabe International SCA, kotipaikka Luxemburg, on nostanut 17.1.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (SMHV) vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Charles de Haas.
   Puleva SA osallistui asian käsittelyyn neljännessä valituslautakunnassa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa ja muuttaa neljännen valituslautakunnan päätöksen siltä osin, kuin siinä vahvistetaan yhteisön tavaramerkin OMEGA 3, nro 824 573, hylkääminen väitemenettelyssä nro B 148 132;

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               CEMA -yhtiö. Tavaramerkki on siirretty Primalliancelle ja myöhemmin Ekabe Internationalille.

               Haettu tavaramerkki:

               Kuvamerkki ”OMEGA 3” luokkaan 29 (margariini) kuuluvia tuotteita varten – hakemus nro 824 573.

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Puleva SA

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Kansallinen sanamerkki ”PULEVA-OMEGA 3” luokkaan 29 kuuluvia tuotteita varten (liha, kala, siipikarja ja riista; säilötyt, kuivatut ja kypsennetyt hedelmät ja vihannekset; munat, maito ja maitotuotteet,…).

               Väiteosaston ratkaisu:

               Rekisteröintihakemuksen hylkääminen.

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Valituksen hylkääminen.

               Kanneperusteet:

               Neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia C-428/02: Vestre Landsretin 15.11.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Fonden Marselisborg Lystbådehavn vastaan Skatteministeriet

text:
C 55/6                    FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                         8.3.2003
1.     Onko neuvoston asetusta N:o 2913/92 ( 1) (tullikoodeksi)         Bundesfinanzhofin 29.10.2002 tekemällään päätöksellä
       ja komission asetusta N:o 2454/93 (2) (soveltamisasetus)         esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hauptzollamt
       ja erityisesti soveltamisasetuksen 379 artiklan 1 kohtaa            Hamburg-Jonas vastaan Gouralnik & Partner GmbH
       tulkittava niin, että lähtötullitoimipaikka ei saa kantaa
       passituksesta vastaavalta tullivelkaa, joka on syntynyt
       yhteisön ulkoiseen passitukseen liittyvän rikkomuksen tai                                 (Asia C-446/02)
       säännönvastaisuuden johdosta, jos passituksesta vastaava
       ei ole saanut soveltamisasetuksen 379 artiklassa tarkoitet-
       tua ilmoitusta 11 kuukauden kuluessa yhteisön passitusil-                                  (2003/C 55/12)
       moituksen kirjaamispäivästä?
2.     Onko kysymykseen 1 vastattaessa merkitystä sillä, että
       lähtötullitoimipaikka ei ole noudattanut tullikoodeksiko-
       mitean antamia hallinnollisia ohjeita tietojen välittämises-     Bundesfinanzhof on pyytänyt 29.10.2002 tekemällään pää-
       tä (Early Warning System, ennakkovaroitusjärjestelmä),           töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
       tai sillä, että lähtötullitoimipaikan viranomaisia voidaan       10.12.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
       arvostella siitä, että ne eivät ole ajoissa antaneet ilmoi-      ratkaisua asiassa Hauptzollamt Hamburg-Jonas vastaan Gou-
       tusta?
                                                                        ralnik & Partner GmbH seuraaviin kysymyksiin:
( 1) EYVL 1992, L 302, s. 1–50.                                         1)    Onko olemassa oikeus saada vähintään todellisuudessa
( 2) EYVL 1993, L 253, s. 1–766.                                              vietyihin tuotteisiin sovellettavaa vientitukea, kun tullivi-
                                                                              ranomaisten suorittaman tarkastuksen yhteydessä tode-
                                                                              taan, että ilmoitettu ja viety erä ei kokonaisuudessaan
                                                                              muodostunut ilmoitetuista tuotteista, vaan osa siitä sisälsi
                                                                              toista tuotetta, johon sovelletaan alhaisempaa vienti-
                                                                              tukea?
Vestre Landsretin 15.11.2002 tekemällään päätöksellä                    2)    Vaikuttaako päätöksen se, että olivatko virheellisesti
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Fonden Marselis-                       ilmoitetut tuotteet samankaltaisia kuin tosiasiassa ilmoite-
         borg Lystbådehavn vastaan Skatteministeriet                          tut tuotteet?
                           (Asia C-428/02)                              3)    Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: minkä
                                                                              perusteiden mukaan on päätettävä, kattaako tehty ilmoi-
                            (2003/C 55/11)                                    tus myös virheellisesti ilmoitetun tavaran?
Vestre Landsret on pyytänyt 15.11.2002 tekemällään päätök-
sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
26.11.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
ratkaisua asiassa Fonden Marselisborg Lystbådehavn vastaan
Skatteministeriet seuraaviin kysymyksiin:
1)     Onko kuudennen arvonlisäverodirektiivin (neuvoston di-           KWS SAAT AG:n 11.12.2002 tekemä valitus Euroopan
       rektiivi 77/388/ETY (1) 13 artiklan B kohdan b alakohtaa         yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
       tulkittava siten, että käsite kiinteän omaisuuden vuokraus       toisen jaoston asiassa T-173/00, KWS SAAT AG vastaan
       kattaa sellaisen venepaikan vuokrauksen, joka muodostuu          sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja
       satama-alueen maalla olevasta osasta sekä rajatusta ja                       mallit), 9.10.2002 antamasta tuomiosta
       yksilöitävissä olevasta alueesta vedessä?
2)     Onko kuudennen arvonlisäverodirektiivin 13 artiklan                                      (Asia C-447/02 P)
       B kohdan b alakohdan 2 alakohtaa tulkittava siten, että
       käsite kulkuneuvot kattaa veneet?
                                                                                (2003/C 55/13)
( 1) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistami-
     sesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen mää-
     räytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu kuudes
     neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1, oikaisu EYVL
     L 149, s. 26).                                                     KWS SAAT AG on valittanut 11.12.2002 Euroopan yhteisöjen
                                                                        tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
                                                                        teen tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-173/00, KWS


title: Yhdistetyt asiat T-515/13 ja T-719/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.12.2015 – Espanja ym. v. komissio (Valtiontuet — Laivanrakennus — Laivojen rahoitusta ja hankintaa varten käyttöön otettuihin tiettyihin sopimuksiin sovellettavat verosäännökset — Päätös, jolla tuki todetaan osittain sisämarkkinoille soveltumattomaksi ja jossa määrätään sen osittaisesta takaisin perimisestä — Kumoamiskanne — Yksityistä erikseen koskeva päätös — Tutkittavaksi ottaminen — Etu — Valikoivuus — Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan — Kilpailua rajoittava vaikutus — Perusteluvelvollisuus)

text:
               15.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 59/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.12.2015 – Espanja ym. v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-515/13 ja T-719/13) (1)

   ((Valtiontuet - Laivanrakennus - Laivojen rahoitusta ja hankintaa varten käyttöön otettuihin tiettyihin sopimuksiin sovellettavat verosäännökset - Päätös, jolla tuki todetaan osittain sisämarkkinoille soveltumattomaksi ja jossa määrätään sen osittaisesta takaisin perimisestä - Kumoamiskanne - Yksityistä erikseen koskeva päätös - Tutkittavaksi ottaminen - Etu - Valikoivuus - Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan - Kilpailua rajoittava vaikutus - Perusteluvelvollisuus))
   (2016/C 059/16)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Espanjan kuningaskunta (asiamiehet: aluksi abogado del Estado N. Díaz Abad, sitten abogado del Estado M. Sampol Pucurull (asia T-515/13), Lico Leasing SA (Madrid, Espanja) ja Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión SA (Madrid) (edustajat: asianajajat M. Merola ja M. A. Sánchez) (asia T-719/13)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Di Bucci, M. Afonso, M. É. Gippini Fournier ja P. Němečková)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka koskee valtiontuesta SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06) – Espanjan soveltama tiettyihin rahoitusleasingsopimuksiin sovellettava verojärjestelmä (Espanjan tax lease -järjestelmä) – 17.7.2013 tehdyn komission päätöksen 2014/200/EU (EUVL 2014, L 114, s. 1) kumoamisvaatimusta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Valtiontuesta SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06) – Espanjan soveltama tiettyihin rahoitusleasingsopimuksiin sovellettava verojärjestelmä (Espanjan tax lease -järjestelmä) – 17.7.2013 tehty komission päätös 2014/200/EU kumotaan.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se korvaa Espanjan kuningaskunnan, Lico Leasing SA:n ja Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión SA:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 336, 16.11.2013.


title: Asia T-380/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 6.10.2008 — Kaloudis v. SMHV — Fédération française de tennis (RolandGarros SPORTSWEAR) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin RolandGarros SPORTSWEAR rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki Roland Garros — Valitusmaksun maksaminen myöhästyneenä — Valituslautakunnan päätös, jolla valitus todettiin tekemättä jätetyksi)

text:
               6.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/34

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 6.10.2008 — Kaloudis v. SMHV — Fédération française de tennis (RolandGarros SPORTSWEAR)
   (Asia T-380/07) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin RolandGarros SPORTSWEAR rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki Roland Garros - Valitusmaksun maksaminen myöhästyneenä - Valituslautakunnan päätös, jolla valitus todettiin tekemättä jätetyksi)
   (2008/C 313/61)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Dimitrios Kaloudis (Dassia, Kreikka) (edustaja: asianajaja G. Kaloudis)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Fédération française de tennis (FFT) (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja F. Fajgenbaum)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kumoamiskanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan asiassa R 876/2006-4 19.7.2007 tekemästä päätöksestä, joka liittyy väitemenettelyyn, jonka osapuolina olivat Fédération française de tennis (FFT) ja Dimitrios Kaloudis
   Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään, koska se on osittain selvästi perusteeton ja koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat.

               2)

               Dimitrios Kaloudis velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 283, 24.11.2007.


title: Asia C-664/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado Mercantil de Barcelona (Espanja) on esittänyt 30.12.2011 — Serveis en Impressio i Retolacio Vargas S.L. v. Banco Mare Nostrum S.A.

text:
               17.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado Mercantil de Barcelona (Espanja) on esittänyt 30.12.2011 — Serveis en Impressio i Retolacio Vargas S.L. v. Banco Mare Nostrum S.A.
   (Asia C-664/11)
   2012/C 80/15
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado Mercantil de Barcelona

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Serveis en Impressio i Retolacio Vargas S.L.

      Vastaaja: Banco Mare Nostrum S.A.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko sitä, että luottolaitos tarjoaa asiakkaalleen, jonka kanssa se on ensin tehnyt kiinnelainasopimuksen, koronvaihtosopimusta aiempaan liiketoimeen liittyvältä koronvaihtelujen riskiltä suojautumiseksi, pidettävä Mifid-direktiivin (1) 4 artiklan 1 kohdan 1 alakohdan määritelmän mukaisena sijoitusneuvontana?

               2)

               Merkitseekö se, ettei yksityissijoittajalle ole tehty Mifid-direktiivin 19 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua asianmukaisuusarviointia, sitä, että kyseisen sijoittajan ja neuvontaa tarjonneen luottolaitoksen välinen koronvaihtosopimus on todettava pätemättömäksi?

               3)

               Jos edellä tarkoitettua palvelua ei pidetä sijoitusneuvontana, riittääkö se, että koronvaihtosopimuksen kaltainen monimutkainen rahoitusväline on rahoituspalvelulaitoksen syystä hankittu ilman Mifid-direktiivin 19 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua soveltuvuusarviointia, yksinään perusteeksi tästä hankinnasta luottolaitoksen kanssa tehdyn sopimuksen toteamiseen pätemättömäksi?

               4)

               Onko Mifid-direktiivin 19 artiklan 9 kohdan perusteella se, että luottolaitos tarjoaa asiakkaalleen kiinnelainaan liitettävää monimutkaista rahoitusvälinettä, josta tehdään sopimus joko sen itsensä tai muun luottolaitoksen kanssa, jo sinänsä riittävä peruste luottolaitoksen vapauttamiseen velvoitteesta tehdä 19 artiklassa tarkoitetut asianmukaisuus- ja soveltuvuusarvioinnit, jotka sijoituspalveluntarjoajan on tavallisesti tehtävä yksityiselle sijoittajalle?

               5)

               Jotta luottolaitos voitaisiin vapauttaa Mifid-direktiivin 19 artiklassa tarkoitetuista velvoitteista, onko siihen rahoitustuotteeseen, johon tarjottu rahoitusväline liitetään, sovellettava samanlaisia sijoittajan suojaa koskevia lakisääteisiä vaatimuksia kuin ne, joita edellytetään kyseisessä direktiivissä?

      (1)  Rahoitusvälineiden markkinoista sekä neuvoston direktiivien 85/611/ETY ja 93/6/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 93/22/ETY kumoamisesta 21.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/39/EY.
   EUVL L 145, s. 1.


title: Asian T-194/96 poistaminen rekisteristä

text:
19.6.1999              FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   C 174/15
käyttänyt useita miljardeja saksan markkoja saadakseen yhteis-                   Asian T-210/96 (1)poistaminen rekisteristä
omistusosuuden DHL Internationalissa sekä enemmistöosuuk-
sia joissain suurissa rahdin- ja paketinkuljetusyrityksissä. Kan-                               (1999/C 174/30)
tajan mukaan ei ole näyttöä siitä, ettei valtio ole tukenut näitä
liiketoimia. Komission on tutkittava tällaiset seikat.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli:ranska)
Kantaja korostaa, että se, että komissio ottaa asian käsiteltäväk-      Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
seen, on ehdottoman tärkeää kyseisillä markkinoilla käytävän            men ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 10.2.1999 antamal-
kilpailun ylläpitämiseksi. (Entiset) kansalliset postilaitokset ja      la määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
etenkin Deutsche Post AG suorittavat tällä hetkellä huomatta-           T-210/96, Margarida Maria Mendes Pires Afonso vastaan
van paljon haltuunottoja posti- ja pakettilähetysmarkkinoilla.          Euroopan yhteisöjen komissio.
Yksityiset taloudelliset toimijat eivät voi vastata tämän kaltai-
seen kilpailuun ja ne eliminoidaan markkinoilta, ellei komissio
ryhdy toimenpiteisiin.                                                  (1) EYVL C 54, 22.2.1997.
Kantaja lähetti 21.12.1998 kirjeen, jossa se vaati komissiota
tekemään päätöksen sen kantelun johdosta. Kantaja ilmoitti,
että se aloittaa EY:n perustamissopimuksen 175 artiklan
mukaisen menettelyn, jos komissio ei vastaa kantajalle kahden
kuukauden kuluessa kirjeen päivämäärästä lukien. Kahden                          Asian T-291/97 (1) poistaminen rekisteristä
kuukauden määräaika päättyi 21.2.1999 ilman, että komissio
olisi tehnyt päätöstä tai määritellyt kantaansa kantajan EY:n                                   (1999/C 174/31)
perustamissopimuksen 92 artiklaa koskevasta kantelusta.
Kantaja esittää, että kulunut 10 kuukauden ajanjakso, siitä kun                            (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
kantelu tehtiin, on riittävän pitkä, jotta komissio voi lopettaa
alustavat tutkimukset ja aloittaa EY:n perustamissopimuksen             Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
93 artiklan 2 kohdan mukaisen virallisen tutkimuksen.                   men viidennen jaoston puheenjohtajan 12.3.1999 antamalla
                                                                        määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
                                                                        T-291/97, Robert Mehlen ym. vastaan Euroopan unionin
                                                                        neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio.
                                                                        (1) EYVL C 7, 10.1.1998.
          Asian T-194/96 (1)poistaminen rekisteristä
                         (1999/C 174/29)
                                                                                Asian T-610/97 (1) poistaminen rekisteristä
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                               (1999/C 174/32)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                                  (Oikeudenkäyntikieli: tanska)
men ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 23.3.1999 antamal-
la määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia           Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
T-194/96, Mireille Meskens vastaan Euroopan parlamentti.                men neljännen jaoston puheenjohtajan 8.2.1999 antamalla
                                                                        määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
                                                                        T-610/97, Ingeborg Fangel vastaan Euroopan unionin neuvos-
(1) EYVL C 9, 11.1.1997.
                                                                        to ja Euroopan yhteisöjen komissio.
                                                                        (1) EYVL C 55, 20.2.1998.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 3 päivänä lokakuuta 2001 asiassa T-60/01, Marie-Josée Bollendorff vastaan Euroopan parlamentti (Kumoamiskanne – Riidanalaisen toimen peruuttaminen – Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
19.1.2002             FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 17/13
1)    Komission hakemus hylätään.                                      (asiamiehenään P. Oliver), jossa kantaja vaatii välitoimien
                                                                       määräämistä EY 230 artiklan nojalla nostetun kanteen yhtey-
2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                      dessä, jossa kantaja vaatii kumoamaan komission 12.1.2001
                                                                       tekemän päätöksen, jolla hylättiin kantajan tekemä kantelu,
                                                                       jonka mukaan General Council of the Bar of England and
                                                                       Wales oli rikkonut EY 81 ja EY 82 artiklaa, yhteisöjen
                                                                       ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on
                                                                       29.3.2001 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seu-
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            raava:
      TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
                29 päivänä maaliskuuta 2001                            1)    Välitoimihakemus hylätään.
asiassa T-302/00 R, Anthony Goldstein vastaan Euroopan                 2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                     yhteisöjen komissio
    (Välitoimet – Tutkittavaksi ottaminen – Kiireellisyys)
                        (2002/C 17/22)
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
Asiassa T-302/00 R, Anthony Goldstein, kotipaikka Harrow,
Middelsex (Yhdistynyt kuningaskunta), edustajanaan solicitor                              3 päivänä lokakuuta 2001
R. St. John Murphy, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
(asiamiehinään P. Oliver ja R. Lyal), jossa kantaja vaatii
välitoimien määräämistä sellaisen EY 230 artiklan nojalla              asiassa T-60/01, Marie-Josée Bollendorff vastaan Euroopan
nostetun kumoamiskanteen yhteydessä, jossa kantaja vaatii,                                       parlamentti (1)
että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa komis-
sion 7.7.2000 tekemän päätöksen, jolla se hylkäsi kantajan
asetuksen N:o 17 nojalla tekemän kantelun siitä, että General          (Kumoamiskanne – Riidanalaisen toimen peruuttaminen –
Medical Council oli rikkonut EY 81 ja EY 82 artiklaa, yhteisöjen                    Lausunnon antamisen raukeaminen)
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on
29.3.2001 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seu-                                          (2002/C 17/24)
raava:
1)    Välitoimihakemus hylätään.                                                          (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                                                                       Asiassa T-60/01, Marie-Josée Bollendorff, kotipaikka Luxem-
                                                                       burg, edustajanaan asianajaja L. Mosar, prosessiosoite Luxem-
                                                                       burgissa, vastaan Euroopan parlamentti (asiamiehinään Y. Pan-
                                                                       talis ja D. Moore), jossa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            tuomioistuinta vaaditaan kumoamaan parlamentin päätös,
      TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS                            jossa kantajan poissaoloa 21.3.2000 ja 30.4.2000 välisenä
                                                                       aikana pidettiin säännöstenvastaisena ja jolla tämä poissaolo
                29 päivänä maaliskuuta 2001                            vähennettiin asianosaisen vuosilomasta, yhteisöjen ensimmäi-
                                                                       sen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien
asiassa T-18/01 R, Anthony Goldstein vastaan Euroopan                  kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit
                     yhteisöjen komissio                               N. J. Forwood ja H. Legal, kirjaaja: H. Jung, on 3.10.2001
                                                                       antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
    (Välitoimet – Tutkittavaksi ottaminen – Kiireellisyys)
                                                                       1)    Lausunnon antaminen asiassa raukeaa.
                         (2002/C 17/23)
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                      2)    Parlamentti vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.
                                                                       (1) EYVL C 173, 16.6.2001.
Asiassa T-18/01 R, Anthony Goldstein, kotipaikka Harrow,
Middelsex (Yhdistynyt kuningaskunta), edustajanaan solicitor
R. St. John Murphy, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio


title: Asia T-355/05: Kanne  12.9.2005  — Vandaele v. komissio

text:
               10.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/13

         Kanne 12.9.2005 — Vandaele v. komissio
   (Asia T-355/05)
   (2005/C 315/24)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Karen Vandaele (Bertem, Belgia) (edustajat: asianajaja S. Orlandi, asianajaja A. Coolen, asianajaja J.-N. Louis ja asianajaja E. Marchal)

      Vastaaja:Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               päätös nimittää kantaja komissio väliaikaiseksi virkamieheksi on kumottava sikäli kuin siinä vahvistetaan hänen palvelukseenottopalkkaluokkansa väliaikaisten toimihenkilöiden palvelukseenottamisesta 28.4.2004 tehdyn päätöksen 2 artiklan mukaisesti

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja osallistui komission käynnistämään valintamenettelyyn OLAF/T/B/02 väliaikaisten toimihenkilöiden palvelukseenottamiseksi petoksentorjuntavirastoon (OLAF) ura-alueeseen B. Kantajalle ilmoitettiin 29.10.2002 päivätyllä kirjeellä, että hänet oli kirjattu soveltuvien hakijoiden luetteloon. Kantaja tuli kuitenkin komission palvelukseen OLAF:iin vasta 1.9.2004, vaikka menettely hänen palvelukseenottamisekseen oli aloitettu vuoden 2003 lopussa. Sopimus kantajan palvelukseenottamisesta allekirjoitettiin 3.11.2004 ja hänet sijoitettiin väliaikaisten toimihenkilöiden palvelukseenottamisesta 28.4.2004 tehdyn komission päätöksen mukaisesti palkkaluokkaan B*4. Mainitun päätöksen mukaan väliaikaiset toimihenkilöt otetaan palvelukseen palkkaluokkaan A*8 tai B*4.
   Kantaja riitauttaa kanteessaan palkkaluokan, johon hänet sijoitettiin. Hän katsoo, että komissio on 28.4.2004 tekemällään päätöksellä muuttanut ura-alueeseen B kuuluvien hakijoiden avoimia toimia koskevaa ilmoitusta, jossa sen julkaisuhetkellä mainittiin vähimmäispalkkaluokaksi B*5 (josta on uusissa henkilöstösäännöissä tullut B*5). Tällaisella muutoksella, joka tehtiin hyväksyttyjen hakijoiden luettelon laatimisen jälkeen, loukataan kantajan mukaan henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohtaa ja Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 10 artiklan 3 kohtaa sekä kantajan oikeutta tulla otetuksi palvelukseen johonkin niistä avoimista viroista, jotka on tarkoitettu täytettäväksi niillä hyväksytyillä hakijoilla, jotka osallistuivat siihen valintamenettelyyn, johon myös kantaja osallistui.
   Kantaja vetoaa lisäksi yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen, koska samaan menettelyyn osallistuneet hyväksytyt hakijat, jotka otettiin palvelukseen ennen 1.5.2004 ja joiden ura-alueesta päätettiin aikaisempien sääntöjen perusteella, on sijoitettu korkeampiin palkkaluokkiin ja heidän uralla etenemisen edellytykset ovat täten suotuisammat.
   Kantaja vetoaa lopuksi perustellun luottamuksensa loukkaamiseen, koska hän oletti, että hänet otetaan palvelukseen palkkaluokkaan B2 tai B3 ilman perusteetonta viivytystä.


title: Asia T-578/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.11.2016 – Azur Space Solar Power v. EUIPO (valkoisia viivoja ja palikoita mustalla pohjalla) (EU-tavaramerkki — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Kuviomerkki, jossa on valkoisia viivoja ja palikoita mustalla pohjalla — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               23.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.11.2016 – Azur Space Solar Power v. EUIPO (valkoisia viivoja ja palikoita mustalla pohjalla)
   (Asia T-578/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Kuviomerkki, jossa on valkoisia viivoja ja palikoita mustalla pohjalla - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2017/C 022/36)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Azur Space Solar Power GmbH (Heilbronn, Saksa) (edustajat: asianajajat J. Nicodemus ja S. Stöcker)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: aluksi E. Zaera Cuadrado, sitten A. Folliard-Monguiral)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 27.7.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2780/2014-4), joka koskee valkoisia viivoja ja palikoita mustalla pohjalla sisältävän kuviomerkin Euroopan unionin nimeävää kansainvälistä rekisteröintiä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Azur Space Solar Power GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 414, 14.12.2015.


title: Asia C-102/13 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 3.7.2014 – Valittajana Saksan liittotasavalta ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Kumoamiskanne — Kanteen nostamisen määräaika — Jäsenvaltion pysyvälle edustustolle tapahtuvan komission päätöksen tiedoksiannon pätevyys — Kyseisen tiedoksiannon ajankohdan määrittäminen — Unionin tuomioistuimen työjärjestys — 181 artikla — Selvästi perusteeton valitus)

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/27

         Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 3.7.2014 – Valittajana Saksan liittotasavalta ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-102/13 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Kumoamiskanne - Kanteen nostamisen määräaika - Jäsenvaltion pysyvälle edustustolle tapahtuvan komission päätöksen tiedoksiannon pätevyys - Kyseisen tiedoksiannon ajankohdan määrittäminen - Unionin tuomioistuimen työjärjestys - 181 artikla - Selvästi perusteeton valitus))
   2014/C 315/42
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet T. Henze ja J. Möller)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: R. Sauer ja T. Maxian Rusche)

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 164, 8.6.2013.


title: Asia T-85/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.7.2010 — Exalation v. SMHV (Vektor-Lycopin) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin Vektor-Lycopin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdottomat hylkäysperusteet — Erottamiskyvyn puuttuminen — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 234/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.7.2010 — Exalation v. SMHV (Vektor-Lycopin)
   (Asia T-85/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin Vektor-Lycopin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdottomat hylkäysperusteet - Erottamiskyvyn puuttuminen - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)
   2010/C 234/54
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Exalation Ltd (Ilford, Essex, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja K. Zingsheim)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: S. Schäffner)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n neljännen valituslautakunnan 17.12.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 1037/2007-4), joka koskee hakemusta sanamerkin Vektor-Lycopin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Exalation Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 107, 26.4.2008.


title: Asia C-209/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Højesteret (Tanska) on esittänyt 3.5.2010 — Post Danmark A/S v. Konkurrencerådet

text:
               3.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Højesteret (Tanska) on esittänyt 3.5.2010 — Post Danmark A/S v. Konkurrencerådet
   (Asia C-209/10)
   2010/C 179/40
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Højesteret

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Post Danmark A/S

      Vastapuoli: Konkurrencerådet

      Sivuväliintulija: Forbruger-Kontakt a-s

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko EY:n perustamissopimuksen 82 artiklaa tulkittava siten, että määräävässä asemassa olevan ja lähetysten kuljettamiseen velvollisen postiyrityksen valikoivat hinnanalennukset tasolle, joka alittaa postiyrityksen keskimääräiset kokonaiskustannukset mutta ylittää yrityksen keskimääräiset rajakustannukset, voivat olla markkinoilta sulkemiseen perustuvaa väärinkäyttöä, jos katsotaan, ettei hintojen asettamisella tälle tasolle ole ollut tarkoitus sulkea kilpailijaa markkinoilta?

               2)

               Jos kysymykseen 1 vastataan siten, että valikoivat hinnanalennukset kysymyksessä 1 selostetussa tilanteessa voivat joissakin olosuhteissa olla markkinoilta sulkemiseen perustuvaa väärinkäyttöä, mitä olosuhteita kansallisen tuomioistuimen on tällöin otettava huomioon?


title: Asia T-615/11: Kanne 6.12.2011 — Royal Scandinavian Casino Århus v. komissio

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/36

         Kanne 6.12.2011 — Royal Scandinavian Casino Århus v. komissio
   (Asia T-615/11)
   2012/C 32/72
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Asianosaiset

      Kantaja: Royal Scandinavian Casino Århus I/S (Århus, Tanska) (edustaja: asianajaja B. Jacobi)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan komission 20.9.2011 tekemän päätöksen, joka koskee toimenpidettä nro C 35/2010 (ex N 302/2010), jonka Tanska aikoo pelien verottamista koskevassa lainsäädännössään toteuttaa online-peleihin kohdistuvan veron muodossa

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on virheellisesti hyväksynyt tuen SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla, koska

                           —

                           SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdassa ei sallita valtiontuen myöntämistä vain toiminnan tietylle osalle

                           —

                           tuki ei täytä SEUT 07 artiklan 3 kohdan c alakohdasta seuraavaa edellytystä siitä, että sen tarkoituksena on oltava toiminnan kehityksen edistäminen

                           —

                           tuki muuttaa kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla

                           —

                           tuella ei ole sellaista selvästi määritettyä tavoitetta, joka olisi yhteisön edun mukainen.

                     Kantaja toteaa lisäksi, että SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohtaan kohdistuvia poikkeuksia on tulkittava suppeasti ja ettei kyseisessä määräyksessä sallita valtiontuen myöntämistä valtion taloudelliseen etuun vedoten.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on hyväksynyt tuen toimintatukia koskevan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön vastaisesti. Kantaja väittää, että kyseinen tuki, joka on myönnetty pysyvästi veronalennuksen muodossa, on sellainen toimintatuki, jota vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti ei voida hyväksyä sellaisessa tapauksessa, josta nyt on kyse.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on loukannut suhteellisuusperiaatetta, koska Tanskan lainsäädännön tavoitteet voidaan saavuttaa valtiontukea myöntämättä.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen katsoessaan virheellisesti, että kyseinen tuki oli tarpeellinen, jotta online-pelien tarjoajia yllytettäisiin hakemaan tanskalaista toimilupaa.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on syyllistynyt toimivaltansa ylittämiseen, koska se on viitannut perustamissopimuksen sellaiseen määräykseen, jossa sallitaan tietyn toiminnan kehityksen edistämiseen tarkoitetun tuen hyväksyminen, vaikka päätöksestä ilmenee, että tuen hyväksymisen todellinen syy piilee halussa yllyttää riittävää määrää toimijoita hakemaan online-pelitoiminnan harjoittamista koskevaa tanskalaista toimilupaa. Kantaja väittää lisäksi, että kyse on toimivallan ylittämisestä, koska komissio vetoaa perusteluna tuen hyväksymiselle tavoitteeseen, joka koskee toiminnan vapauttamista ja sen kehityksen edistämistä, kun taas Tanskan valtio itse toteaa, että verojärjestelmän ensisijainen tavoite on verotulojen määrän kasvattaminen mahdollisimman suureksi.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission esittämät perustelut ovat puutteelliset, koska

                           —

                           perusteluissa ilmenee yleisesti ottaen epäjohdonmukaisuuksia ja tietyiltä osin ristiriitaisuuksia

                           —

                           perusteluissa ei riittävästä selitetä sitä, millä perusteella pelialan vapauttaminen olisi SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukainen oikeutettu syy tuenhyväksymiselle

                           —

                           perusteluissa ei riittävästi selitetä sitä tulkintaa, johon komissio on SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan osalta päätynyt

                           —

                           perusteluissa ei todeta, että valtiontuki olisi tarpeen eikä riittävästi esitellä muiden jäsenvaltioiden verojärjestelmiä

                           —

                           perustelut eivät ole riittävän selviä siltä osin kuin on kyse pelien verottamista koskevan Tanskan lainsäädännön tavoitteista

                           —

                           perusteluissa ei mainita Tanskan lainsäädäntöä, jota sovelletaan muihin pelimuotoihin

                           —

                           perusteluissa ei tarkastella ja esitellä niitä vaikutuksia, joita tuella on muita kuin online -pelejä tarjoaviin yrityksiin.


title: Asia C-51/04: Euroopan yhteisöjen komission 9.2.2004 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
3.4.2004                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 85/17
Euroopan yhteisöjen komission 9.2.2004 Helleenien tasa-                Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta pyydetään ratkaisemaan
                 valtaa vastaan nostama kanne                          seuraava tulkintaa koskeva kysymys: Onko direktiiviä 1999/
                                                                       70/EY (1) (artiklaa sekä direktiivillä täytäntöönpantua EAY:n,
                            (Asia C-51/04)                             UNICE:n ja CEEP:n tekemän määräaikaista työtä koskevan
                                                                       puitesopimuksen 1 lausekkeen b kohtaa ja 5 lauseketta)
                           (2004/C 85/29)                              tulkittava siten, että sen vastaista on kansallinen lainsäädäntö
                                                                       (joka on ollut voimassa ennen direktiivin täytäntöönpanemis-
                                                                       ta), jossa erotellaan toisistaan julkishallinnon ja toisaalta yksi-
                                                                       tyisten työnantajien kanssa tehdyt työsopimukset, ja jonka
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.2.2004 Euroo-               mukaan ensiksi mainituille sopimuksille ei anneta suojaa,
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa          jonka perusteella niistä tulisi toistaiseksi voimassa olevia
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat sen oikeudellisen yksikön           työsopimuksia tapauksissa, joissa määräaikaisten työsopimus-
virkamiehet Gregorio Valero ja Mina Konstantinidi.                     ten uudistamista koskevia pakottavia sääntöjä on rikottu.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                       (1) Neuvoston direktiivi 1999/70/EY, annettu 28 päivänä kesäkuuta
–     toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut ilmassa         1999, Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan
      olevan bentseenin ja hiilimonoksidin raja-arvoista 16 päi-           teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten
      vänä marraskuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin                   yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista
      ja neuvoston direktiivin 2000/96/EY (1) 10 artiklan mu-              työtä koskevasta puitesopimuksesta. EYVL L 175, 10.7.1999,
      kaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen              s. 43-48.
      direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
      hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole
      ilmoittanut näistä säännöksistä tai määräyksistä komis-
      siolle
–     velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
      käyntikulut.                                                     Euroopan yhteisöjen komission 10.2.2004 Suomen tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-56/04)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (2004/C 85/31)
Määräaika, jossa direktiivi oli pantava täytäntöön sisäisessä
oikeusjärjestyksessä, on päättynyt 13.12.2002.                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.2.2004 Euroo-
                                                                       pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Suomen tasavaltaa
                                                                       vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat K. Banks ja M. Huttunen,
(1) EYVL L 313, 13.12.2000, s. 12.                                     prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                       tuin
                                                                       1)     toteaa, että Suomen tasavalta on jättänyt noudattamatta
                                                                              sille tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden
                                                                              yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22 päivänä
                                                                              toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja
Tribunale di Genova 21.1.2004 tekemällään päätöksellä                         neuvoston direktiivin 2001/29/EY (1) mukaiset velvolli-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Cristiano Marro-                       suutensa, koska Suomi ei ole saattanut voimaan direktii-
su ja Gianluca Sardino vastaan Azienda Ospedaliera                            vin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin-
Ospedale San Martino di Genova e Cliniche Universitarie                       nollisia määräyksiä tai ei ainakaan ole ilmoittanut niitä
                           Convenzionate                                      komissiolle,
                                                                       2)     velvoittaa Suomen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                            (Asia C-53/04)
                           (2004/C 85/30)                              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                       Direktiivin täytäntöönpanemiselle varattu määräaika päättyi
Tribunale di Genova, on pyytänyt 21.1.2004 tekemällään                 22.12.2002.
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
10.2.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
ratkaisua asiassa Cristiano Marrosu ja Gianluca Sardino vastaan        (1) EYVL L 167, s. 10.
Azienda Ospedaliera Ospedale San Martino di Genova e
Cliniche Universitarie Convenzionate, seuraavaan kysymyk-
seen:


title: Asia T-367/12: Kanne 10.8.2012 — MOL v. SMHV — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (MOL Blue Card)

text:
               20.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/12

         Kanne 10.8.2012 — MOL v. SMHV — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (MOL Blue Card)
   (Asia T-367/12)
   2012/C 319/23
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. (Budapest, Unkari) (edustaja: asianajaja K. Szamosi)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Bilbao, Espanja)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 30.5.2012 asiassa R 2532/2011-2 tekemä päätös on kumottava ja haettu riidanalainen tavaramerkki on rekisteröitävä yhteisön tavaramerkiksi kaikkia hakemuksessa tarkoitettuja tavaroita ja palveluja varten

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”MOL Blue Card” muun muassa luokkiin 35 ja 36 kuuluville tavaroille ja palveluille — yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus N:o W01 030 440

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”BLUE” N:o 8 549 172 muun muassa luokkaan 35 kuuluville palveluille; yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”BLUE BBVA” N:o 2 065 621 muun muassa luokkiin 35 ja 36 kuuluville palveluille; yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”TARJETA BLUE BBVA” N:o 2 277 291 muun muassa luokkaan 36 kuuluville palveluille

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hylättiin kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hyväksyttiin ja hakemus hylättiin kaikkien luokkiin 35 ja 36 kuuluvien palvelujen osalta

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia C-201/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto)  23.2.2006  (Hof van beroep te Antwerpenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Belgische Staat v. Molenbergnatie NV (Yhteisön tullikoodeksi — Tuonti- tai vientitullien kantaminen jälkitullauksin — Velvollisuus antaa velalliselle tiedoksi maksettavien tullien määrä heti, kun se on kirjattu tileihin, ja ennen velan syntymispäivästä laskettavan kolmen vuoden määräajan päättymistä — Käsite  aiheellisella tavalla )

text:
               3.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 131/11

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 23.2.2006 (Hof van beroep te Antwerpenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Belgische Staat v. Molenbergnatie NV
   (Asia C-201/04) (1)

   (Yhteisön tullikoodeksi - Tuonti- tai vientitullien kantaminen jälkitullauksin - Velvollisuus antaa velalliselle tiedoksi maksettavien tullien määrä heti, kun se on kirjattu tileihin, ja ennen velan syntymispäivästä laskettavan kolmen vuoden määräajan päättymistä - Käsite ”aiheellisella tavalla”)
   (2006/C 131/20)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hof van beroep te Antwerpen
   Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Belgische Staat

      Vastaaja: Molenbergnatie NV
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Hof van Beroep te Antwerpen — Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1) tulkinta — Ajallinen soveltamisala — Sellaisen tullivelan kantaminen, joka on syntynyt ennen kuin asetusta voitiin soveltaa — Yhteisön tullikoodeksin 221 artiklan tulkinta — Velvollisuus antaa velalliselle tämän maksettavina olevien tullien määrä tiedoksi heti, kun se on kirjattu tileihin, ja toimittaa tiedoksianto enintään kolmen vuoden määräajassa siitä päivästä, jona tullivelka on syntynyt
   Tuomiolauselma

               1)

               Ennen 1.1.1994 syntyneen tullivelan kantamiseen, joka on pantu täytäntöön tämän ajankohdan jälkeen, on sovellettava ainoastaan niitä menettelysäännöksiä, jotka sisältyvät yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 217–232 artiklaan.

               2)

               Asetuksen N:o 2913/92 221 artiklan 1 kohdan mukaan tuonti- tai vientitullien määrä on kirjattava tileihin ennen kuin se annetaan velalliselle tiedoksi.

               3)

               Asetuksen N:o 2913/92 221 artiklan 3 kohdassa säädetyn määräajan päätyttyä tullivelan kantamista koskeva menettely on vanhentunut, jollei tässä samassa artiklassa säädetystä poikkeuksesta muuta johdu, mikä merkitsee itse velan vanhentumista ja siis sen lakkaamista. Kun tämä sääntö otetaan huomioon, 221 artiklan 3 kohtaa on pidettävä, toisin kuin saman artiklan 1 ja 2 kohtaa, aineellisena säännöksenä, eikä sitä näin ollen voida soveltaa ennen 1.1.1994 syntyneen tullivelan kantamiseen. Kun tullivelka on syntynyt ennen 1.1.1994, siihen voidaan soveltaa ainoastaan tänä ajankohtana voimassa olleita vanhentumissäännöksiä, vaikka velan kantamismenettely olisikin aloitettu 1.1.1994 jälkeen.

               4)

               Jäsenvaltiot eivät ole velvollisia antamaan erityisiä menettelysäännöksiä tavasta, jolla tuonti- tai vientitullien määrä on annettava velalliselle tiedoksi, kunhan kyseiseen tiedoksiantoon voidaan soveltaa sellaisia yleisesti sovellettavia kansallisia menettelysäännöksiä, joilla velalliselle voidaan taata asianmukaiset tiedot ja joiden avulla velallinen voi puolustaa oikeuksiaan tietoisena kaikista asiaan vaikuttavista seikoista.

      (1)  EUVL C 179, 10.7.2004.


title: Asia C-41/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 8.11.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court – Irlanti) – Gerard Dowling ym. v. Minister for Finance (Asetus N:o 407/2010/EU — Euroopan rahoituksenvakautusmekanismi — Täytäntöönpanopäätös 2011/77/EU — Euroopan unionin Irlannille myöntämä rahoitustuki — Irlantilaispankkien pääomapohjan vahvistaminen — Yhtiöoikeus — Toinen direktiivi 77/91/ETY — 8, 25 ja 29 artikla — Pankin pääomapohjan vahvistaminen tuomioistuimen antaman direction order -määräyksen avulla — Osakepääoman korottaminen ilman yhtiökokouksen hyväksyntää ja tarjoamatta liikkeeseenlaskettavia osakkeita etuoikeuksin vanhoille osakkeenomistajille — Uusien osakkeiden liikkeeseenlasku niiden nimellisarvoa pienempää vastiketta vastaan)

text:
               9.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 8.11.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court – Irlanti) – Gerard Dowling ym. v. Minister for Finance
   (Asia C-41/15) (1)

   ((Asetus N:o 407/2010/EU - Euroopan rahoituksenvakautusmekanismi - Täytäntöönpanopäätös 2011/77/EU - Euroopan unionin Irlannille myöntämä rahoitustuki - Irlantilaispankkien pääomapohjan vahvistaminen - Yhtiöoikeus - Toinen direktiivi 77/91/ETY - 8, 25 ja 29 artikla - Pankin pääomapohjan vahvistaminen tuomioistuimen antaman direction order -määräyksen avulla - Osakepääoman korottaminen ilman yhtiökokouksen hyväksyntää ja tarjoamatta liikkeeseenlaskettavia osakkeita etuoikeuksin vanhoille osakkeenomistajille - Uusien osakkeiden liikkeeseenlasku niiden nimellisarvoa pienempää vastiketta vastaan))
   (2017/C 006/11)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Gerard Dowling, Padraig McManus, Piotr Skoczylas ja Scotchstone Capital Fund Limited

      Vastaaja: Minister for Finance

      Muut osapuolet: Permanent TSB Group Holdings plc, aiemmin Irish Life and Permanent Group Holdings plc, ja Permanent TSB plc, aiemmin Irish Life and Permanent plc

      Tuomiolauselma

   Niiden takeiden yhteensovittamisesta samanveroisiksi, joita jäsenvaltioissa vaaditaan [SEUT 54 artiklan toisessa kohdassa] tarkoitetuilta yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten etujen suojaamiseksi osakeyhtiöitä perustettaessa sekä niiden pääomaa säilytettäessä ja muutettaessa, 13.12.1976 annetun toisen neuvoston direktiivin 77/91/ETY 8 artiklan 1 kohtaa sekä 25 ja 29 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan direction order -määräyksen kaltaiselle toimenpiteelle, joka on annettu unionin rahoitusvakautta uhkaavassa jäsenvaltion talouden ja rahoitusjärjestelmän vakavassa häiriötilanteessa ja jonka vaikutuksesta osakeyhtiön osakepääomaa korotetaan ilman sen yhtiökokouksen hyväksyntää laskemalla liikkeeseen uusia osakkeita niiden nimellisarvoa pienempää vastiketta vastaan ja noudattamatta vanhojen osakkeenomistajien merkintäetuoikeutta.

      (1)  EUVL C 138, 27.4.2015.


title: Asia C-65/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 21.5.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt tribunal du travail de Nivelles – Belgia) – Charlotte Rosselle v. Institut national d’assurance maladie-invalidité (INAMI) ja Union nationale des mutualités libres (UNM) (Ennakkoratkaisupyyntö — Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 92/85/ETY — Toimenpiteet raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi työssä — 11 artiklan 2 ja 4 kohta — Vakinainen toimihenkilö, joka on vapautettu henkilökohtaisista syistä tehtävistään, jotta hän voisi työskennellä palkattuna työntekijänä — Kieltäytyminen myöntämästä hänelle äitiysetuutta sillä perusteella, ettei hän ole työntekijänä täyttänyt odotusaikaa, joka oikeuttaa tiettyihin sosiaalietuuksiin)

text:
               20.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/15

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 21.5.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt tribunal du travail de Nivelles – Belgia) – Charlotte Rosselle v. Institut national d’assurance maladie-invalidité (INAMI) ja Union nationale des mutualités libres (UNM)
   (Asia C-65/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 92/85/ETY - Toimenpiteet raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi työssä - 11 artiklan 2 ja 4 kohta - Vakinainen toimihenkilö, joka on vapautettu henkilökohtaisista syistä tehtävistään, jotta hän voisi työskennellä palkattuna työntekijänä - Kieltäytyminen myöntämästä hänelle äitiysetuutta sillä perusteella, ettei hän ole työntekijänä täyttänyt odotusaikaa, joka oikeuttaa tiettyihin sosiaalietuuksiin))
   (2015/C 236/20)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal du travail de Nivelles

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Charlotte Rosselle

      Vastaajat: Institut national d’assurance maladie-invalidité (INAMI) ja Union nationale des mutualités libres (UNM)

      Muu osapuoli: Institut pour l’égalité des femmes et des hommes (IEFH)

      Tuomiolauselma

   Toimenpiteistä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi työssä (kymmenes direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) 19.10.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/85/ETY 11 artiklan 4 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että jäsenvaltio kieltäytyy myöntämästä työntekijälle äitiysetuutta sillä perusteella, että hän ei ole vakinaisena toimihenkilönä, joka on vapautettu tehtävistään henkilökohtaisista syistä, jotta hän voisi tehdä palkkatyötä, täyttänyt kyseisen palkkatyön yhteydessä kansallisessa oikeudessa mainitun äitiysetuuden saamisen osalta säädettyä odotusaikaa, vaikka hän on työskennellyt yli kahdentoista kuukauden ajan välittömästi ennen laskettua synnytysaikaa.

      (1)  EUVL C 129, 28.4.2014.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 7 päivänä toukokuuta 2003 asiassa T-23/01, Eugène Émile Marie Kimman vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Vuosiloma – Kolmanteen maahan määrääminen – Lainvastaisuusväite)

text:
C 171/22                  FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                        19.7.2003
                                               ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                    TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                7 päivänä toukokuuta 2003
                   26 päivänä helmikuuta 2003
                                                                          asiassa T-23/01, Eugène Émile Marie Kimman vastaan
                                                                                Euroopan yhteisöjen komissio (1)
asiassa T-184/00, Zissis Christou Drouvis vastaan Euroo-
                    pan yhteisöjen komissio (1)                           (Henkilöstö – Vuosiloma – Kolmanteen maahan määräämi-
                                                                                nen – Lainvastaisuusväite)
                                                                                (2003/C 171/32)
(Henkilöstö – Eläkkeet – Korjauskerroin – Henkilöstösääntö-
jen 82 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan lainmukaisuus –                                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Tasa-arvoisen kohtelun periaate – Työntekijöiden vapaan
        liikkuvuuden ja sijoittautumisvapauden periaate)
                                                                          Asiassa T-23/01, Eugène Émile Marie Kimman, Euroopan
                                                                          yhteisöjen komission virkamies, kotipaikka Overijse (Belgia),
                           (2003/C 171/31)                                edustajanaan asianajaja N. Lhoëst, prosessiosoite Luxembur-
                                                                          gissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään
                                                                          H. Tserepa-Lacombe ja F. Clotuche-Duvieusart), jossa kantaja
                     (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)                       vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan
                                                                          25.5.2000 tehdyn päätöksen, jossa komissio vähensi kantajan
                                                                          vuoden 2000 vuosilomaa yhdellä päivällä, ensimmäisen oi-
                                                                          keusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien ko-
                                                                          koonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit N. J. For-
Asiassa T-184/00, Zissis Christou Drouvis, Euroopan yhteisö-              wood ja H. Legal, kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen,
jen komission entinen virkamies, kotipaikka Maroussi-Attikis              on 7.5.2003 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
(Kreikka), edustajanaan asianjaja I. Stamoulis, vastaan Euroo-            seuraava:
pan yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. Currall ja P. Anestis),
jota tukee Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään D. Za-                1)     Komission 25.5.2000 tekemä päätös kumotaan siltä osin kuin
hariou ja A. Pilette), jossa vaaditaan muuttamaan komission                      kantajan oikeutta vuosilomaan on vuonna 2000 vähennetty
kantajalle 30.11.1999 tiedoksi annettua kantajan eläkkeen,                       yhdellä päivällä.
johon sovelletaan Kreikan osalta sovellettavaa korjauskerroin-            2)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
ta, maksamista koskevaa päätöstä siten, että eläkkeeseen
todettaisiin sovellettavan korjauskerrointa, jota sovelletaan
Yhdistyneessä kuningaskunnassa asuville eläkkeensaajille mak-             (1 ) EYVL C 95, 24.3.2001.
settaviin eläkkeisiin, tai toissijaisesti korjauskerrointa, jota
sovelletaan Belgiassa asuville eläkkeensaajille maksettaviin
eläkkeisiin, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
(neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: tuomari M. Vilaras,
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
kirjaaja: apulaiskirjaaja B. Pastor, on 26.2.2003 antanut tuo-
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                                      20 päivänä toukokuuta 2003
                                                                          asiassa T-80/01, Barbara Diehl-Leistner vastaan Euroopan
1)     Kanne hylätään.                                                                           yhteisöjen komissio (1)
2)     Seä valittaja että vastaaja vastaavat omista oikeudenkäyntiku-     (Henkilöstö – Avoin kilpailu – Suullinen koe – Henkilön
       luistaan.                                                          jättäminen ottamatta soveltuvien hakijoiden luetteloon –
                                                                          Valintalautakunnan jäsenten kielitaito – Yhdenvertainen
                                                                                kohtelu)
3)     Neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                                (2003/C 171/33)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
( 1) EYVL C 335, 25.11.2000.
                                                                          Asiassa T-80/01, Barbara Diehl-Leistner, kotipaikka Luxem-
                                                                          bourg, edustajanaan asianajaja L. Thielen, vastaan Euroopan


title: Asia T-232/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 7.7.2014 – SCA Hygiène Products v. komissio (Kumoamiskanne — Ympäristö — Direktiivi 94/62/EY — Pakkaukset ja pakkausjätteet — Direktiivi 2013/2/EU — Rullat ja putkilot, joiden ympärille on kierretty joustavaa materiaalia — Toimi ei koske kantajaa suoraan — Tutkimatta jättäminen)

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/53

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 7.7.2014 – SCA Hygiène Products v. komissio
   (Asia T-232/13) (1)

   ((Kumoamiskanne - Ympäristö - Direktiivi 94/62/EY - Pakkaukset ja pakkausjätteet - Direktiivi 2013/2/EU - Rullat ja putkilot, joiden ympärille on kierretty joustavaa materiaalia - Toimi ei koske kantajaa suoraan - Tutkimatta jättäminen))
   2014/C 315/90
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: SCA Hygiène Products (Tremblay-en-France, Ranska) (edustajat: asianajajat J.-M. Leprêtre ja N. Chahid-Nouraï)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Alcover San Pedro ja J.-F. Brakeland)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus pakkauksista ja pakkausjätteistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/62/EY liitteen I muuttamisesta 7.2.2013 annetun komission direktiivin 2013/2/EU (EUVL L 37, s. 10) osittaiseksi kumoamiseksi siltä osin kuin komissio merkitsee rullat ja putkilot, joiden ympärille on kierretty joustavaa materiaalia, lukuun ottamatta niitä, jotka on tarkoitettu tuotantolaitteiston osiksi ja joita ei käytetä tuotteen esittämiseen myytävänä yksikkönä, perusteiden, joissa täsmennetään käsitettä ”pakkaus”, soveltamista kuvaavien tuotteiden esimerkkien luetteloon

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               SCA Hygiène Products velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 171, 15.6.2013.