C 151/4               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     16.5.98
johtaja H. Ragnemalm sekä tuomarit G. F. Mancini, P. J. G.         M. Wathelet (esittelevä tuomari), J. C. Moitinho de
Kapteyn, J. L. Murray (esittelevä tuomari) ja K. M. Ioan-          Almeida, J.-P. Puissochet ja L. Sevón, julkisasiamies: F. G.
nou, julkisasiamies: G. Cosmas, kirjaaja: R. Grass, on             Jacobs, kirjaaja: R. Grass, on antanut 12.3.1998 tuomion,
antanut 12.3.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on                 jonka tuomiolauselma on seuraava:
seuraava:
                                                                   1) Italian tasavalta ei ole noudattanut alusten tarkastami-
1) Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut eläinlääk-                  seen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä
     keitä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten               merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia kos-
     määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 81/851/              kevista yhteisistä säännöistä ja standardeista 22 päi-
     ETY soveltamisalan laajentamisesta ja homeopaattisia               vänä marraskuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin
     eläinlääkkeitä koskevista lisäsäännöksistä 22 päivänä              94/57/EY 16 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se
     syyskuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/74/                ei ole säädetyssä määräajassa antanut direktiivin nou-
     ETY 10 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan                     dattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnolli-
     mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut sääde-            sia määräyksiä.
     tyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen
     edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää-
     räyksiä.                                                      2) Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
                                                                        käyntikulut.
2) Belgian kuningaskunta          velvoitetaan   korvaamaan
                                                                   (1) EYVL C 331, 1.11.1997.
     oikeudenkäyntikulut.
(1) EYVL C 212, 12.7.1997.
                                                                   Euroopan yhteisöjen komission 27.2.1998 Luxemburgin
                                                                             suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-59/98)
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                        (viides jaosto),                                                    (98/C 151/06)
                12 päivänä maaliskuuta 1998,
asiassa C-313/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan             Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 27.2.1998
                     Italian tasavalta (1)                         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxem-
                                                                   burgin suurherttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Ð Direk-           ovat oikeudellinen pääneuvonantaja Giuliano Marenco ja
tiivi 94/57/EY Ð Direktiivin säädetyssä määräajassa                oikeudellisen yksikön virkamies JoseÂ F. Crespo Carrillo,
          tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)                 prosessiosoite Luxemburgissa on c/o Carlos Gómez de la
                                                                   Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                        (98/C 151/05)
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)                     Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo-
                                                                   mioistuin
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan           1) toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole nou-
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                  dattanut 13 päivänä lokakuuta 1994 annetun komis-
                                                                        sion direktiivin 94/46/EY, jolla muutettiin direktiivejä
                                                                        88/301/ETY ja 90/388/ETY erityisesti satelliittiviestin-
Asiassa C-313/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-                nän osalta (1), mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
henään L. Pignataro), vastaan Italian tasavalta (asiamiehe-             antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin
nään U. Leanza, avustajanaan G. Aiello), jossa kantaja                  noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin-
vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian                nollisia määräyksiä, ja
tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen
ja alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja
laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä           2) velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaa-
toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista                maan oikeudenkäyntikulut.
22 päivänä marraskuuta 1994 annetun neuvoston direktii-
vin 94/57/EY (EYVL L 319, 12.12.1994, s. 20) mukaisia
velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnolli-
sia määräyksiä ja/tai koska se ei ole ilmoittanut näistä,
yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-         EY:n perustamissopimuksen 5 artiklan 1 kohdan ja
nossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann sekä tuomarit              189 artiklan 3 kohdan mukaisesta direktiivien sitovuu-
 ---pagebreak--- 16.5.98               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 151/5
desta seuraa, että niiden jäsenvaltioiden, joille direktiivi on    syystä sopimuksia on muutettava, jotta ne olisivat yhteen-
osoitettu, on saavutettava direktiivin edellyttämät tulokset       sopivia asetuksen säännösten kanssa.
siinä säädetyssä määräajassa. Direktiivin 94/46/EY 4 artik-
lassa säädetty määräaika on päättynyt 8.8.1995, eikä
                                                                   (1) EYVL L 378, 31.12.1986, s. 1 (suomenkielinen erityispainos
Luxemburgin suurherttuakunta ole toteuttanut kaikkia tar-              alue 7, nide 3, s. 145).
vittavia toimenpiteitä.
(1) EYVL L 268, 19.10.1994, s. 15.
                                                                   Odette Nicos Petrides Co. Inc.:n 3.3.1998 tekemä valitus
                                                                   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                   tuimen neljännen jaoston 17.12.1997 antamasta tuomiosta
    Euroopan yhteisöjen komission 27.2.1998 Portugalin             asiassa T-152/95, Odette Nicos Petrides Co. Inc. vastaan
              tasavaltaa vastaan nostama kanne                                      Euroopan yhteisöjen komissio
                        (Asia C-62/98)                                                      (Asia C-64/98 P)
                         (98/C 151/07)                                                        (98/C 151/08)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimessa 27.2.1998 kanteen Portugalin           Odette Nicos Petrides Co. Inc. on valittanut 3.3.1998
tasavaltaa vastaan. Komission asiamiehenä on oikeudel-             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen
linen neuvonantaja António Caeiro, ja prosessiosoite               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaos-
Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies               ton 17.12.1997 antamasta tuomiosta asiassa T-152/95,
Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                 Odette Nicos Petrides Co. Inc. vastaan Euroopan yhteisö-
                                                                   jen komissio. Valittajan edustajina ovat asianajajat Niko-
                                                                   laos Vassilakakis ja Evangelos Vassilakakis, Tessalonika,
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:                      ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Carlos
                                                                   Zeyen, 56-58 rue Charles Martel.
Ð toteaa, että koska Portugalin tasavalta ei ole poistanut
     tai mukauttanut Senegalin, Kap Verden, Angolan ja             Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:
     SaÄo TomeÂn ja Príncipen kanssa tekemiään sopimuksia
     niin, että kaikille yhteisön kansalaisille tarjotaan
     oikeudenmukainen, vapaa ja tasapuolinen mahdolli-             1. hyväksyy valituksen ja kumoaa tuomion (1),
     suus Portugalille kuuluviin lastiosuuksiin, mistä on
     säädetty palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen
     soveltamisesta jäsenvaltioiden väliseen meriliikentee-        2. hyväksyy kaikki vahingonkorvauskanteessa esitetyt
     seen sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden väli-               vaatimukset (2),
     seen meriliikenteeseen 22 päivänä joulukuuta 1986
     annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 4055/
     86 (1), se ei ole noudattanut asetuksen 3 artiklan ja         3. velvoittaa komission korvaamaan sekä ensimmäisen
     4 artiklan 1 kohdan eikä EY:n perustamissopimuksen                 oikeusasteen tuomioistuimessa että yhteisöjen tuo-
     mukaisia jäsenyysvelvoitteitaan,                                   mioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
Ð velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     käyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                Ð Riidanalaisen tuomion perustelut ovat riittämättömät
                                                                        niiden kysymysten osalta, joilla on olennainen vaikutus
                                                                        suhteellisuusperiaatteeseen.
Portugalin ja kanteessa mainittujen maiden välillä teh-
dyissä sopimuksissa varataan sopimuspuolten väliset lastin
kuljetukset jonkin sopimuspuolen lipun alla purjehtiville          Ð Suhteellisuusperiaatetta on sovellettu ilmeisen virheelli-
aluksille tai aluksille, jotka ovat jonkin sopimuspuolen                sesti toisessa tarjouskilpailussa tapahtuneisiin tosiseik-
kansalaisuutta olevan henkilön tai yrityksen omistuksessa.              koihin.
Näin ollen alukset, jotka ovat muiden jäsenvaltioiden
kansalaisten omistuksessa, on suljettu pois sopimuksissa
sovitusta kaupasta. Komissio katsoo, että kyseessä ovat            Ð Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on vääristellyt
lastinjakojärjestelyt, joihin sovelletaan asetuksen (ETY)               ja tulkinnut virheellisesti asiakirjanäyttöä, kun se on
N:o 4055/86 mukaisia säännöksiä ja velvoitteita, ja erityi-             antanut näille asiakirjoille selvästi niiden todellisesta
sesti asetuksen 4 artiklan 1 kohdan säännöksiä. Tästä                   sisällöstä poikkeavan merkityksen tutkiessaan yhden-


title: Asia T-330/07: Kanne 30.8.2007 — Kuiburi Fruit Canning v. neuvosto

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/53

         Kanne 30.8.2007 — Kuiburi Fruit Canning v. neuvosto
   (Asia T-330/07)
   (2007/C 269/95)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Kuiburi Fruit Canning Co., Ltd. (Bangkok, Thaimaa) (edustajat: asianajajat F. Graafsma ja J. Cornelis)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               Lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tiettyjen Thaimaasta peräisin olevien jyvinä tuotavien valmistettujen tai säilöttyjen sokerimaissien tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 18.6.2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 682/2007 on kumottava;

               —

               Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kanteella vaaditaan 18.6.2007 annetun neuvoston asetuksen N:o 682/2007 (1) on kumottava, koska sillä väitetysti rikotaan asetuksen (EY) N:o 384/1996 (2) 17 artiklan 3 kohtaa ja WTO-sopimuksen (3) 6.10.2 artiklaa hylkäämällä kantajan pyyntö, joka koskee yksilöllistä polkumyyntimarginaalia, huolimatta siitä seikasta, että kantaja väittää olevansa ainoa vientiä harjoittava tuottaja, joka on esittänyt yksilöllisen marginaalin laskemista varten tarvittavat tiedot.
   Ensinnäkin kantajan mukaan neuvosto teki ilmeisen arviointivirheen katsoessaan, että oli esitetty useampi kuin yksi yksilöllisen marginaalin laskentaa koskeva pyyntö.
   Toiseksi kantaja väittää, että koska oli vain yksi vientiä harjoittava tuottaja, joka pyysi yksilöllisen marginaalin laskemista, neuvostolla ei ollut harkintavaltaa sen määrittämisessä, olisiko kantajan yksilöllinen tarkastelu kohtuuttoman hankalaa ja estäisikö se tutkimuksen saattamisen loppuun ajoissa.
   Kolmanneksi vaikka neuvostolla olisi tällainen harkintavalta, kantaja väittää, että neuvosto teki ilmeisen arviointivirheen katsomalla, että yhden viennin harjoittajan lisätarkastelu olisi ollut kohtuuttoman hankalaa ja estänyt tutkimuksen saattamisen loppuun ajoissa.
   Lopuksi kantaja väittää, että neuvosto on tehnyt ilmeisen arviointivirheen katsomalla, että yksilöllisen marginaalin laskennalla kantajaa varten olisi syrjitty muita, otantaan kuulumattomia viennin harjoittajia.

      (1)  Lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tiettyjen Thaimaasta peräisin olevien jyvinä tuotavien valmistettujen tai säilöttyjen sokerimaissien tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 18.6.2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 682/2007 (EUVL L 159, s. 14).

      (2)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96 (EYVL L 56, s. 1).

      (3)  Uruguayn kierroksen monenväliset kauppaneuvottelut (1986–1994) — Liite 1 — Liite 1 A — Sopimus tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen 1994 VI artiklan soveltamisesta (WTO-GATT 1994) — polkumyynnin vastainen sopimus (EYVL L 336, s. 103).


title: Asia T-553/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.5.2014 – European Dynamics Luxembourg v. EKP (Julkiset palveluhankinnat — Tarjouspyyntömenettely — Infrastruktuuriin ja tietoteknisiin sovelluksiin liittyvien palvelujen tarjoaminen EKP:lle — Hakemuksen hylkääminen — Kumoamiskanne — Kannekelpoinen toimi — Tutkittavaksi ottaminen — Valintaperusteet — Hakemuksen yhteensopivuus niiden ehtojen kanssa, jotka on ilmoitettu osallistumishakemusten pyytämistä koskevassa ilmoituksessa — Perusteluvelvollisuus — Täsmennysten pyytämistä hakemukseen koskevaa valtaa ei ole käytetty — Ilmeiset arviointivirheet — Harkintavallan väärinkäyttö — Vahingonkorvauskanne)

text:
               7.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.5.2014 – European Dynamics Luxembourg v. EKP
   (Asia T-553/11) (1)

   ((Julkiset palveluhankinnat - Tarjouspyyntömenettely - Infrastruktuuriin ja tietoteknisiin sovelluksiin liittyvien palvelujen tarjoaminen EKP:lle - Hakemuksen hylkääminen - Kumoamiskanne - Kannekelpoinen toimi - Tutkittavaksi ottaminen - Valintaperusteet - Hakemuksen yhteensopivuus niiden ehtojen kanssa, jotka on ilmoitettu osallistumishakemusten pyytämistä koskevassa ilmoituksessa - Perusteluvelvollisuus - Täsmennysten pyytämistä hakemukseen koskevaa valtaa ei ole käytetty - Ilmeiset arviointivirheet - Harkintavallan väärinkäyttö - Vahingonkorvauskanne))
   2014/C 212/28
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luxemburg) (edustajat: asianajajat N. Korogiannakis ja M. Dermitzakis)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP) (asiamiehet: F. von Lindeiner ja P. Pfeifhofer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä EKP:n tekemän sellaisen päätöksen kumoamista koskeva vaatimus, jolla on evätty sellaisen tilapäisen yritysryhmittymän, johon kantaja kuuluu, hakemus osallistumisesta neuvottelumenettelyssä toteutettavaan tarjouskilpailuun, joka koskee tietoteknisiä palveluita, EKP:n julkisten hankintojen valvontaviranomaisen päätöksen hylätä kyseisestä osallistumisen epäämisestä tehdystä päätöksestä tehty valitus ja kaikkien EKP:n mainittuun asiaan liittyvien päätösten kumoamista koskeva vaatimus sekä toisaalta vahingonkorvausvaatimus.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               European Dynamics Luxembourg SA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan keskuspankin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 6, 7.1.2012.


title: Asia C-346/17 P: Valitus, jonka Christoph Klein on tehnyt 9.6.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-309/10 RENV, Christoph Klein v. Euroopan komissio, 28.9.2016 antamasta tuomiosta

text:
               11.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/15

         Valitus, jonka Christoph Klein on tehnyt 9.6.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-309/10 RENV, Christoph Klein v. Euroopan komissio, 28.9.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-346/17 P)
   (2017/C 300/19)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Christoph Klein (edustaja: H.-J. Ahlt, Rechtsanwalt)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, Saksan liittotasavalta

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               1.

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 28.9.2016 asiassa T-309/10 RENV antaman tuomion

               2.

               velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle 1 562 662,30 euroa kulloinkin voimassa olevan peruskoron 8 prosenttiyksikköä ylittävine korkoineen, jotka lasketaan tuomion julistamisesta lähtien

               3.

               toteaa, että komission on korvattava kantajalle vielä tarkemmin määritettävä vahinko, joka tälle on aiheutunut 15.9.2006 jälkeen

               4.

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               5.

               toissijaisesti kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 28.9.2016 asiassa T-309/10 RENV antaman tuomion ja palauttaa oikeusriidan unionin yleiseen tuomioistuimeen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää valituksensa tueksi seuraavat perusteet:
   Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin rikkoo Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan 2 kohtaa, koska se jättää ottamatta huomioon unionin tuomioistuimen tuomion sitovan vaikutuksen laajuuden ja lähtee oikeudellisesti virheellisesti siitä, ettei kantaja voi asiassa C-120/14 P esitetyn neljännen valitusperusteen tutkimatta jättämisen vuoksi vaatia vahingonkorvausta effecto-laitteestaan.
   Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin rikkoo uudelleen Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan 2 kohtaa katsoessaan, ettei unionin tuomioistuimen oikeudellinen arviointi sitonut sitä. Unionin tuomioistuin toteaa tuomionsa 95 kohdassa, että riidanalainen ensimmäisen oikeusasteen tuomio on kumottava siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin on siinä hylännyt kanteen sitä koskevan vaatimuksen osalta, että komissio on velvoitettava korvaamaan ne vahingot, jotka valittajalle – – ovat aiheutuneet. Vastoin tätä oikeudellista arviointia unionin yleinen tuomioistuin on tullut oikeudellisesti virheellisesti siihen tulokseen, ettei oikeutta vahingonkorvaukseen ole puuttuvien edellytysten vuoksi.
   Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin hylkää unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 84 artiklan 1 kohdan vastaisesti toteamuksen siitä, että komissio on passiivisuudellaan direktiivin 93/42 8 artiklan 2 kohdan mukaisessa suojalausekemenettelyssä rikkonut myös perusoikeuskirjan 41 artiklaa perustellen tätä sillä, että kyseessä on kielletty uusi väite. Tämä on oikeudellisesti virheellistä sen vuoksi, että kantaja on tosiasiallisesti jo kannekirjelmässä vedonnut hyvän hallinnon periaatteisiin, jotka sisällöllisesti vastaavat perusoikeuskirjan 41 artiklan mukaisia hyvän hallinnon periaatteita. Näin ollen kyseessä ei ole mikään uusi, kielletty väite.
   Neljänneksi unionin yleinen tuomioistuin lähtee siitä, ettei direktiivissä anneta kantajalle henkilökohtaisesti eikä atmed AG:lle mitään oikeuksia. Valitus perustuu siihen, että tämä on unionin oikeuden vastaista, koska kumpikin adressaateista on suojalausekemenettelyssä ja voi vedota taloudellisesti keskeisesti sellaisena, jota asia koskee, tavaroiden vapaaseen liikkuvuuteen.
   Viidenneksi unionin yleinen tuomioistuin kieltää oikeudellisesti virheellisesti komission menettelyn ja esiin tuotujen vahinkojen välisen syy-yhteyden. Näin tehdessään se ottaa tosiseikaston vääristyneellä tavalla huomioon ja luokittelee tosiseikat oikeudellisesti virheellisesti. Lisäksi se näin tehdessään rikkoo uudelleen direktiivin 93/42 8 artiklan 2 kohtaa, ei suorita oikeudellista tutkintaa eikä perustele päätöstään riittävästi.
   Kuudenneksi unionin yleinen tuomioistuin loukkaa oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin ja kuulluksi tulemisen oikeutta koskevaa periaatetta, rikkoo Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklaa ja perusoikeuskirjan 47 artiklaa sekä ottaa tosiseikaston ja näytön vääristyneellä tavalla huomioon, koska se ei ole ottanut huomioon liitteitä KOM RENV 1 ja 2.
   Seitsemänneksi unionin yleinen tuomioistuin loukkaa oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin periaatetta, rikkoo Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklaa, perusoikeuskirjan 47 artiklaa, unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 64 artiklan 3 kohdan d alakohtaa sekä Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 24 artiklaa, kun se ei ole hyväksynyt kantajan vaatimusta siitä, että komissio määrätään esittämään suojalausekeasiakirjat.


title: Asia C-390/04: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys  12.1.2006  (Regeringsrättenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — GöteborgsOperan v. AB/Skatteverket

text:
               1.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 154/13

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 12.1.2006 (Regeringsrättenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — GöteborgsOperan v. AB/Skatteverket
   (Asia C-390/04) (1)

   (2006/C 154/29)

      Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 273, 6.11.2004.


title: Euroopan yhteisöjen komission 5.12.1997 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne (Asia C-411/97)

text:
C 55/16                FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    20.2.98
maiden kuningaskuntaa vastaan. Komission asiamiehet               Euroopan yhteisöjen komission 5.12.1997 Luxemburgin
ovat oikeudellisen yksikön virkamiehet B. J. Drijber ja H.                  suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
Michard, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o oikeudel-
                                                                                (Asia C-410/97)
lisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre
Wagner.                                                                                (98/C 55/30)
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                  Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.12.1997
                                                                  Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxembur-
Ð toteaa, että koska Alankomaiden kuningaskunta ei ole            gin suurherttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on
     kantanut arvonlisäveroa moottoritieverkoston käytöstä        oikeudellisen yksikön virkamies Marie Wolfcarius, ja
     perittävistä tiemaksuista vastoin 17.5.1977 annetun          prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la
     kuudennen arvonlisäverodirektiivin 77/388/ETY (1) 2          Cruz, Centre Wagner, Luxemburg.
     ja 4 artiklaa, se ei ole noudattanut EY:n perustamisso-
     pimuksen mukaisia jäsenyysvelvoitteitaan,
                                                                  Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Ð velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan
     oikeudenkäyntikulut.                                         1. toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole nou-
                                                                       dattanut terveydelle ja turvallisuudelle asetettavista
                                                                       vähimmäisvaatimuksista aluksilla tapahtuvan sairaan-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    hoidon parantamiseksi 31 maaliskuuta 1992 annetun
                                                                       neuvoston direktiivin 92/29/ETY (1) mukaisia velvoit-
                                                                       teitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa
Komissio Ð samoin kuin Alankomaiden hallitus Ð kat-                    kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
soo, että Alankomaissa perityt tiemaksut ovat kuudennen                asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä;
direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja vastikkeita
palvelujen suorituksista. Alankomaiden hallitus katsoo
kuitenkin virheellisesti, että ne julkisoikeudelliset yhteisöt,   2. velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaa-
joiden tehtävänä on toimittaa niitä palveluja, joista tie-             maan oikeudenkäyntikulut.
maksua peritään, harjoittavat tätä toimintaa ºviranomai-
sen ominaisuudessaº kuudennen direktiivin 4 artiklan
5 kohtaan sisältyvässä poikkeuksessa tarkoitetulla tavalla.
Ensinnäkin on todettava, että julkisoikeudellinen yhteisö         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
on pääsääntöisesti verovelvollinen, ja vapautus verovelvol-
lisuudesta on poikkeus pääsäännöstä. 4 artiklan 5 kohdan
ensimmäisessä alakohdassa säädetään poikkeuksesta                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
4 artiklan 1 ja 2 kohtaan. Se, että 4 artiklan 5 kohdan toi-      samat kuin asiassa C-406/97 (2); täytäntöönpanoa varten
sessa ja kolmannessa alakohdassa säädetään poikkeuksista          säädetty määräaika päättyi 31.12.1994.
4 artiklan 5 kohtaan, ei poista ensimmäisen alakohdan
poikkeuksellista luonnetta, vaan päinvastoin vahvistaa,
että ensimmäisessä alakohdassa on kyseessä direktiivin            (1) EYVL L 113, 30.4.1992, s. 19.
systematiikkaan sisältyvä poikkeus. Alankomaiden hallitus         (2) EYVL C 41, 7.2.1998, s. 11.
on huomautuksissaan ilmeisesti sekoittanut toisiinsa pää-
säännön ja sitä koskevan poikkeuksen. Verovelvollisuu-
desta vapautuksen poikkeuksellisuuden vahvistaa lisäksi
se, että jos julkisoikeudelliset yhteisöt eivät olisi yleisesti
arvonlisäverovelvollisia, ei olisi myöskään ollut tarvetta
kuudennen direktiivin 13 ja 28 artiklan poikkeuksiin.
Muunlainen tulkinta olisi yhteisön arvonlisäverojärjestel-
                                                                        Euroopan yhteisöjen komission 5.12.1997 Belgian
män yleisen luonteen vastainen. Tiemaksujen periminen ei
                                                                             kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
ole olennainen osa viranomaistoimintaa, johon kuuluu tie-
tyn infrastruktuurin kuten tunnelien ja siltojen rakentami-                               (Asia C-411/97)
nen ja kunnossapito, vaan se on tästä toiminnasta erillistä
teiden käyttöä. Ei ole mitään syytä, miksi esimerkiksi kaa-                                 (98/C 55/31)
sun tms. toimittaminen ei olisi viranomaistoimintaa, kun
taas siltojen ja tunnelien käytön katsottaisiin olevan osa
viranomaistoimintaa.
                                                                  Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.12.1997
                                                                  Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian
(1) EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1.                                  kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeu-
                                                                  dellisen yksikön virkamies Marie Wolfcarius, ja prosessi-
                                                                  osoite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la Cruz,
                                                                  Centre Wagner, Kirchberg.
 ---pagebreak--- 20.2.98                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 55/17
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo-                a) onko siihen rakennus- ja purkujätteeseen, josta
mioistuin                                                                     hake valmistetaan, jo ennen jätteen polttamista
                                                                              kohdistettu toimenpiteitä, joita on pidettävä tämän
                                                                              jätteen hävittämisenä, eli toimenpiteitä, joilla pyri-
Ð toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut                       tään tekemään jätteistä uudelleenkäyttöön (eli
     terveydelle ja turvallisuudelle asetettavista vähimmäis-                 polttoaineena käyttämiseen) soveliaita (kierrätys-
     vaatimuksista aluksilla tapahtuvan sairaanhoidon                         toimenpiteitä)?
     parantamiseksi 31 maaliskuuta 1992 annetun neuvos-
     ton direktiivin 92/29/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan,
     koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kysei-                    Jos näin on, onko toimenpidettä, jolla pyritään
     sen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, ase-                  tekemään jätteistä uudelleenkäyttöön soveliaita
     tuksia ja hallinnollisia määräyksiä                                      (kierrätystoimenpidettä) pidettävä jätteen hyödyn-
                                                                              tämiseen tähtäävänä toimenpiteenä vain siinä
                                                                              tapauksessa, että tämä jäte on mainittu nimen-
                                                                              omaisesti direktiivin 75/442/ETY liitteessä II B, vai
Ð velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
                                                                              myös siinä tapauksessa, että tämä toimenpide on
     denkäyntikulut.
                                                                              samankaltainen kuin liitteessä II B mainittu toi-
                                                                              menpide?
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         b) onko hake vallitsevien yhteiskunnallisten käsitysten
                                                                              mukaan jätettä, mihin liittyen merkitystä on erityi-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat                      sesti sillä, voidaanko haketta hyödyntää ilman
samat kuin asiassa C-406/97 (2); täytäntöönpanoa varten                       huomattavia muutoksia ympäristöhygieenisesti vas-
säädetty määräaika päättyi 31.12.1994.                                        tuullisella tavalla polttoaineena?
(1) EYVL L 113, 30.4.1992, s. 19.
(2) EYVL C 41, 7.2.1998, s. 11.
                                                                         c) vastaako hakkeen käyttäminen polttoaineena ylei-
                                                                              sesti käytettävää menetelmää jätteen hyödyntämi-
                                                                              seksi?
                                                                    (1) EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39.
Alankomaiden Raad van Staten 25.11.1997 tekemällään
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ver-
eniging Dorpsbelang Hees, Stichting Werkgroep Weurt+
ja Vereniging Stedelijk Leefmilieu Nijmegen vastaan
Directeur van de dienst Milieu en Water van de provincie
                                                                    SocieÂteÂ anonyme de traverses en beÂton armeÂn (SATEBA)
                           Gelderland
                                                                    12.12.1997 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
                        (Asia C-419/97)                             sen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston
                                                                    asiassa T-83/97, SocieÂteÂ anonyme de traverses en beÂton
                          (98/C 55/32)                              armeÂ (SATEBA) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
                                                                                29.9.1997 antamasta määräyksestä
                                                                                (Asia C-422/97 P)
Raad van State on pyytänyt 25.11.1997 tekemällään pää-
töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kir-                                      (98/C 55/33)
jaamoon 11.12.1997, yhteisöjen tuomioistuimelta ennak-
koratkaisua asiassa Vereniging Dorpsbelang Hees, Stich-
ting Werkgroep Weurt+ ja Vereniging Stedelijk Leefmilieu
Nijmegen vastaan Directeur van de dienst Milieu en Water            SocieÂteÂ anonyme de traverses en beÂton armeÂ (SATEBA) on
van de provincie Gelderland seuraaviin kysymyksiin:                 valittanut 12.12.1997 Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
                                                                    meen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                    mioistuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-83/97, SocieÂteÂ
1. Onko pelkästään sen perusteella, että puuhakkeeseen              anonyme de traverses en beÂton armeÂ (SATEBA) vastaan
     kohdistetaan direktiivin 75/442/ETY (1) liitteessä II B        Euroopan yhteisöjen komissio, 29.9.1997 antamasta mää-
     mainittu toimenpide, katsottava, että kysymys on hak-          räyksestä. Valittajan edustaja on asianajaja Jacques Man-
     keen hävittämisestä ja että haketta on pidettävä direk-        seau, Pariisi, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-
     tiivissä 75/442/ETY tarkoitettuna jätteenä?                    misto Ernest Arendt, 8Ð10 rue Mathias Hardt.
2. Jos vastaus kysymykseen 1 on kieltävä, riippuuko vas-            Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa
     taus kysymykseen, onko puuhakkeen käyttämistä polt-            ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-83/
     toaineena pidettävä hävittämisenä, siitä,                      97 (1) 29.9.1997 antaman määräyksen sillä perusteella,


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 2 päivänä huhtikuuta 1998, asiassa C-213/96 (Uudenmaan lääninoikeuden esittämä ennakkoratkaisupyyntö), jonka on pannut vireille Outokumpu Oy (Sähkön valmistevero - Kotimaassa tuotetun sähkön tuotantotavan mukaan porrastetut verokannat - Tuontisähkön yhtenäinen verokanta)

text:
C 209/4               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       4.7.98
Marc Fierstra), jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan          Jann ja L. Sevón, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja:
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-            apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 2.4.1998 tuo-
tuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-95/94, Sytraval      mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
ja Brink's France vastaan komissio, 28.9.1995 antaman
tuomion (Kok. 1995, s. II-2651) kumoamista, vastapuo-
lina: Chambre syndicale nationale des entreprises de trans-       EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan ensimmäisen koh-
port de fonds et valeurs (Sytraval) ja Brink's France SARL,       dan vastaisena on pidettävä sitä, että kansalliseen energia-
yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presi-            lähteiden verojärjestelmään kuuluvaa valmisteveroa kanne-
dentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat         taan kotimaassa tuotetusta sähköstä sen tuotantotavan
C. Gulmann (esittelevä tuomari), H. Ragnemalm ja M.               mukaan porrastetuilla verokannoilla mutta maahan tuo-
Wathelet sekä tuomarit G. F. Mancini, J. C. Moitinho de           dusta sähköstä sen tuotantotavasta riippumatta yhtenäi-
Almeida, P. J. G. Kapteyn, J. L. Murray, D. A. O. Edward,         sellä verokannalla, joka kylläkin on alempi kuin korkein
J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann ja L. Sevón, julkisasia-     kotimaassa tuotettuun sähköön sovellettava verokanta
mies: C. O. Lenz, kirjaaja: R. Grass, on antanut 2.4.1998         mutta joka joissakin tapauksissa johtaa siihen, että maa-
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                        han tuotuun sähköön kohdistuu suurempi vero.
                                                                  (1) EYVL C 247, 24.8.1996.
1) Valitus hylätään.
2) Euroopan yhteisöjen komissio, Saksan liittotasavalta,
     Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta ja Alan-                 YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
     komaiden kuningaskunta vastaavat omista oikeuden-
     käyntikuluistaan.                                                             28 päivänä huhtikuuta 1998,
                                                                  asiassa C-120/95 (Conseil arbitral des assurances sociale-
                                                                  sin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Nicolas Decker
( ) EYVL C 16, 20.1.1996.
 1
                                                                        vastaan Caisse de maladie des employeÂs priveÂs (1)
                                                                  (Tavaroiden vapaa liikkuvuus Ð EY:n perustamissopimuk-
                                                                  sen 30 ja 36 artikla Ð Toisessa jäsenvaltiossa suoritettujen
                                                                  sairauskulujen korvaaminen Ð Toimivaltaisen sairaskas-
                                                                        san myöntämä ennakkolupa Ð Silmälasien osto)
                                                                                (98/C 209/07)
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                 2 päivänä huhtikuuta 1998,
asiassa C-213/96 (Uudenmaan lääninoikeuden esittämä
ennakkoratkaisupyyntö), jonka on pannut vireille Outo-               (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                         kumpu Oy (1)                                 yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Sähkön valmistevero Ð Kotimaassa tuotetun sähkön tuo-
tantotavan mukaan porrastetut verokannat Ð Tuontisäh-             Asiassa C-120/95, jonka Conseil arbitral des assurances
                 kön yhtenäinen verokanta)                        sociales (Luxemburg) on saattanut EY:n perustamissopi-
                                                                  muksen 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
                        (98/C 209/06)                             käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui-
                                                                  messa vireillä olevassa asiassa Nicolas Decker vastaan
                                                                  Caisse de maladie des employeÂs priveÂs ennakkoratkaisun
                                                                  EY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklan tulkinnasta,
                (Oikeudenkäyntikieli: suomi)                      yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presi-
                                                                  dentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat
                                                                  C. Gulmann ja H. Ragnemalm (esittelevä tuomari) sekä
                                                                  tuomarit G. F. Mancini, J. C. Moitinho de Almeida, P. J. G.
Asiassa C-213/96, jonka Uudenmaan lääninoikeus (Suomi)            Kapteyn, J. L. Murray, D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet,
on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan               G. Hirsch ja P. Jann, julkisasiamies: G. Tesauro, kirjaaja:
nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadak-          johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on anta-
seen asiassa, jonka on pannut vireille Outokumpu Oy,              nut 28.4.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 9, 12 ja               raava:
95 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien
kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaos-
tojen puheenjohtajat C. Gulmann, H. Ragnemalm ja R.               Sellainen kansallinen sääntely, jonka perusteella tietyn
Schintgen (esittelevä tuomari) sekä tuomarit G. F. Man-           jäsenvaltion sosiaaliturvalaitos kieltäytyy maksamasta
cini, J. C. Moitinho de Almeida, P. J. G. Kapteyn, J. L.          kiinteämääräistä korvausta vakuutetulle silmälaseista,
Murray, D. A. O. Edward, J.-P- Puissochet, G. Hirsch, P.          joissa on korjaavat linssit, kun ne on ostettu toisessa jäsen-


title: Asia F-56/12: Kanne 22.5.2012 — ZZ v. komissio

text:
               11.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/34

         Kanne 22.5.2012 — ZZ v. komissio
   (Asia F-56/12)
   2012/C 243/58
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajajat EurAA Anwälte für Arbeitnehmer Rechtsanwaltsgesellschaft mbH)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Kumoamiskanne komission päätöksestä olla maksamatta kantajalle hänen sopimuksensa päättymisen jälkeen hänen työttömyytensä ajalta eläkevakuutusmaksuja Saksan eläkevakuutusjärjestelmään tai Euroopan unionin eläkevakuutusjärjestelmään, ja vaatimus ottaa kantaja Euroopan unionin eläkejärjestelmään tai siirtää hänen eläkeoikeutensa Saksan eläkevakuutusjärjestelmään.

      Vaatimukset

               —

               Euroopan komission pääosaston työsopimuksen tekoon valtuutetun viranomaisen 24.2.2012 tekemä päätös nro R/813/11 on kumottava,

               —

               vastaaja on velvoitettava ottamaan kantaja 1.4.2008– 31.8.2009 Euroopan yhteisöjen virkamiesten ja muun henkilöstön eläkejärjestelmään ja suorittamaan vastaavat maksut

               —

               toissijaisesti vastaaja on velvoitettava hakemaan kantajan vakuuttamista taannehtivasti Saksan eläkevakuutusjärjestelmässä 1.4.2008–31.8.2009 ja maksamaan jälkikäteen kantajan laissa säädetyt eläkevakuutusmaksut Saksan eläkevakuutusjärjestelmään

               —

               toissijaisesti on todettava, että vastaajalla on velvollisuus maksaa kantajalle kantajan eläkkeensaannin alkaessa vahingonkorvausta se määrä, jolla kantajan eläke on vähentynyt siihen eläkkeeseen verrattuna, jonka hän saisi, jos lakisääteiseen eläkejärjestelmään olisi maksettu 1.4.2008–31.8.2009 laissa säädetyt eläkevakuutusmaksut.


title: Asia F-82/13: Virkamiestuomioistuimen määräys 29.4.2016 – Bandieri v. komissio

text:
               20.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 222/46

         Virkamiestuomioistuimen määräys 29.4.2016 – Bandieri v. komissio
   (Asia F-82/13) (1)

   (2016/C 222/65)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 325, 9.11.2013, s. 52.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11 päivänä tammikuuta 2001 asiassa C-459/98 P, Isabel Martínez del Peral Cagigal vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku – Henkilöstö – Palkkaluokan uudelleenmäärittelyä koskeva vaatimus – Kanne – Määräajan päättyminen – Uusi seikka – Yhdenvertainen kohtelu)

text:
C 161/2                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          2.6.2001
(josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistui-          jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen
men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui-            ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen
messa vireillä olevassa asiassa Azienda Agricola Monte Arcosu             jaosto) asiassa T-224/97, Martı́nez del Peral Cagigal vastaan
Srl vastaan Regione Autonoma della Sardegna, Organismo                    komissio, 14.10.1998 antaman tuomion (Kok. H. 1998,
Comprensoriale n. 24 della Sardegna ja Ente Regionale per                 s. I-A-581 ja II-1741) kumoamista, vastapuolena: Euroopan
l’Assistenza Tecnica in Agricoltura (ERSAT) ennakkoratkaisun              yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. Guerra Fernández ja
maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta 12 päi-                F. Duvieusart-Clotuche), yhteisöjen tuomioistuin (viides jaos-
vänä maaliskuuta 1985 annetun neuvoston asetuksen (ETY)                   to), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja D.A.O. Ed-
N:o 797/85 (EYVL L 93, s. 1) 2 artiklan 5 kohdan ja                       ward, joka hoitaa viidennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä,
maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta 15 päi-                sekä tuomarit P. Jann ja L. Sevón (esittelevä tuomari), julkisasia-
vänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston asetuksen (ETY)                    mies: P. Léger, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut
N:o 2328/91 (EYVL L 218, s. 1) 5 artiklan 5 kohdan                        11.1.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann sekä tuo-                 1)    Kumotaan asiassa T-224/97, Martı́nez del Peral Cagigal
marit V. Skouris ja F. Macken (esittelevä tuomari), julkisasia-                 vastaan komissio, 14.10.1998 annettu yhteisöjen ensimmäi-
mies: J. Mischo, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H.A. Rühl,                 sen oikeusasteen tuomioistuimen määräys.
on antanut 11.1.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava:                                                                 2)    Kumotaan 24.10.1996 tehty Euroopan yhteisöjen komission
                                                                                päätös, jolla hylättiin Martı́nez del Peral Cagigalin esittämä
                                                                                palkkaluokan uudelleenmäärittelyä koskeva vaatimus ja joka
Pääomayhtiöt eivät voi vedota kansallisissa tuomioistuimissa maata-             vahvistettiin 29.4.1997 tehdyllä komission päätöksellä, jolla
louden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta 12 päivänä maalis-                hylättiin 23.1.1997 tehty hallinnollinen valitus.
kuuta 1985 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 797/85
2 artiklan 5 kohtaan ja maatalouden rakenteiden tehokkuuden               3)    Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan kaikki
parantamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston                     oikeudenkäyntikulut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
asetuksen (ETY) N:o 2328/91 5 artiklan 5 kohtaan siinä tarkoituk-               messa ja yhteisöjen tuomioistuimessa.
sessa, että ne luokiteltaisiin päätoimisiksi maanviljelijöiksi, silloin
kun jäsenvaltion lainsäätäjä ei ole kansallisessa oikeusjärjestyksessä
antanut tarvittavia säännöksiä asetusten täytäntöönpanemiseksi.           (1) EYVL C 48, 20.2.1999.
(1) EYVL C 20, 23.1.1999.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (viides jaosto)
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                   11 päivänä tammikuuta 2001
                           (viides jaosto)                                asiassa C-464/98 (Landesgericht für Zivilrechtssachen
                                                                          Wienin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Westdeutsche
                 11 päivänä tammikuuta 2001                               Landesbank Girozentrale vastaan Friedrich Stefan Itäval-
                                                                                lan tasavallan osallistuessa oikeudenkäyntiin (1)
asiassa C-459/98 P, Isabel Martı́nez del Peral Cagigal                    (Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään kiinnityksen vah-
           vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                       vistaminen ulkomaan valuutassa – Kiellon rikkominen
                                                                          ennen yhteisön oikeuden voimaantuloa Itävallassa – EY:n
(Muutoksenhaku – Henkilöstö – Palkkaluokan uudelleen-                     perustamissopimuksen 73 b artiklan (josta on tullut EY
määrittelyä koskeva vaatimus – Kanne – Määräajan päätty-                  56 artikla) tulkinta – Yhteisön oikeuden vaikutus kiinnitys-
        minen – Uusi seikka – Yhdenvertainen kohtelu)                                            merkinnän muotoon)
                         (2001/C 161/03)                                                            (2001/C 161/04)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                    (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                          (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                        tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                          Asiassa C-464/98, jonka Landesgericht für Zivilrechtssachen
Asiassa C-459/98 P, Isabel Martı́nez del Peral Cagigal, Euroo-            Wien (Itävalta) on saattanut EY:n perustamissopimuksen
pan yhteisöjen komission virkamies, kotipaikka Bryssel (Bel-              177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen
gia), edustajinaan asianajajat A. Creus ja B. Uriarte Valiente,           tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa


title: Asia T-681/16: Kanne 23.9.2016 – Henkel Electronic Materials (Belgium) v. komissio

text:
               28.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 441/23

      Kanne 23.9.2016 – Henkel Electronic Materials (Belgium) v. komissio
      (Asia T-681/16)
      (2016/C 441/27)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Henkel Electronic Materials (Belgium) (Westerlo, Belgia) (edustajat: asianajajat N. Reypens, C. Docclo ja T. Verstraeten)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  yhdistämään nyt käsiteltävän asian asian T-131/16 kanssa näiden kahden asian välisen liitynnän vuoksi suullista käsittelyä ja tuomion antamista varten

                  —

                  tutkimaan ja hyväksymään nyt käsiteltävässä kannekirjelmässä esitetyt kumoamisperusteet

                  —

                  kumoamaan riidanalaisen päätöksen (1) 1 ja 2 artiklan

                  —

                  toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 artiklan siltä osin kuin siinä ei säädetä siirtymätoimenpiteistä

                  —

                  velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu väitetyn valtiontuen muodostavien oikeudellisten toimien ilmeiseen arviointivirheeseen ja asetuksen N:o 2015/1589 (2) 1 artiklan d alakohdan tulkintaa koskevaan oikeudelliseen virheeseen.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, joka perustuu tosiseikkoja koskevaan virheeseen viitejärjestelmän kuvauksessa, mainitun järjestelmän analysointia koskevaan ilmeiseen arviointivirheeseen ja SEUT 107 artiklan 1 kohdan sekä asetuksen N:o 2015/1589 1 artiklan a alakohdan soveltamista koskevaan oikeudelliseen virheeseen.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste, joka perustuu taloudellista etua koskevaan arviointivirheeseen ja SEUT 107 artiklan 1 kohdan ja asetuksen N:o 2015/1589 1 artiklan a alakohdan soveltamista koskevaan oikeudelliseen virheeseen.

                  4)

                  Neljäs kanneperuste, joka perustuu riidanalaisen järjestelmän luokittelemiseksi SEUT 107 artiklan 1 kohdassa ja asetuksen N:o 2015/1589 1 artiklan a alakohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi vaadittavaa valikoivuutta koskevaan arviointivirheeseen sekä riidanalaisen järjestelmän mekanismien analyysissä tapahtuneeseen arviointivirheeseen.

                  5)

                  Viides kanneperuste, joka perustuu riidanalaisen järjestelmän soveltamisedellytysten oikeuttamisperusteiden analyysissä tapahtuneeseen arviointivirheeseen.

                  6)

                  Kuudes kanneperuste, joka perustuu riidanalaisesta järjestelmästä johtuvan väitetyn edun arviointia koskevaan arviointivirheeseen ja riidanalaisen järjestelmän tarkastelun puuttuvaan täsmällisyyteen.

                  7)

                  Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu maksuvelvollisen legitiimien odotusten ja tämän oikeusvarmuuden loukkaamiseen.

         (1)  Ylisuurten voittojen verovapautta koskevasta valtiontukiohjelmasta SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), jonka Belgia on toteuttanut (tiedoksiannettu numerolla C(2015) 9837) 11.1.2016 annettu komission päätös (EU) 2016/1699 (EUVL 2016, L 260, s. 61).

         (2)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 2015/1589 (EUVL 2015, L 248, s. 9).


title: Asia T-674/13 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 27.11.2014 – SEA v. komissio (Välitoimet — Valtiontuet — Velvollisuus periä takaisin tuki, jonka lentokentän julkinen operaattori on myöntänyt lentoasemapalveluista vastaavalle tytäryhtiölle — Kyseisen yhtiön purkaminen — Uuden lentoasemapalveluista vastaavan yhtiön perustaminen — Komission päätös aloittaa muodollinen tutkintamenettely valtiontukien alalla sen selvittämiseksi, onko kahden yhtiön välillä taloudellinen jatkuvuus — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Pääasian kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen — Tutkimatta jättäminen — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               26.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 27.11.2014 – SEA v. komissio
   (Asia T-674/13 R)
   ((Välitoimet - Valtiontuet - Velvollisuus periä takaisin tuki, jonka lentokentän julkinen operaattori on myöntänyt lentoasemapalveluista vastaavalle tytäryhtiölle - Kyseisen yhtiön purkaminen - Uuden lentoasemapalveluista vastaavan yhtiön perustaminen - Komission päätös aloittaa muodollinen tutkintamenettely valtiontukien alalla sen selvittämiseksi, onko kahden yhtiön välillä taloudellinen jatkuvuus - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Pääasian kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen - Tutkimatta jättäminen - Kiireellisyysedellytys ei täyty))
   (2015/C 026/43)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Società per azioni esercizi aeroportuali (SEA) (Segrate, Italia) (edustajat: asianajajat F. Gatti, J. F. Bellis, F. Di Gianni ja A. Scalini)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Noë ja G. Conte)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Välitoimihakemus, joka koskee pääasiallisesti 9.7.2014 tehdyn Euroopan komission päätöksen C(2014) 4537 final – joka koskee päätöstä aloittaa SEUT 108 artiklan 2 kohdan mukainen muodollinen tutkintamenettely Airport Handling Spa -nimisen yhtiön perustamisesta (SA.21420 (2014/NN) – Italia – Airport Handlingin perustaminen), täytäntöönpanon lykkäämistä.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-388/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Köln (Saksa) on esittänyt 14.8.2014 – Timac Agro Deutschland GmbH v. Finanzamt Sankt Augustin

text:
               20.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 372/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Köln (Saksa) on esittänyt 14.8.2014 – Timac Agro Deutschland GmbH v. Finanzamt Sankt Augustin
   (Asia C-388/14)
   2014/C 372/08
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Köln

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Timac Agro Deutschland GmbH

      Vastaaja: Finanzamt Sankt Augustin

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko SEUT 49 artikla (EY 43 artikla) ymmärrettävä siten, että sen kanssa on ristiriidassa tuloverolain (Einkommensteuergesetz; EStG) 52 §:n 3 momentin kaltainen säännös siltä osin kuin ulkomaisen kiinteän toimipaikan aikaisemmin veroja pienentäen huomioon otettujen tappioiden tuloihin lisäämisen syynä on tämän toimipaikan luovuttaminen toiselle pääomayhtiölle, joka kuuluu samaan konserniin kuin luovuttaja, eikä voittojen saaminen?

               2)

               Onko SEUT 49 artikla (EY 43 artikla) ymmärrettävä siten, että se on esteenä Saksan ja Itävallan välillä kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi vuonna 2000 tehdyn sopimuksen 23 artiklan 1 a kappaleen kaltaiselle määräykselle, jonka mukaan saksalaisen veron laskentaperusteesta vähennetään Itävallasta saadut tulot, jos niitä saadaan verottaa Itävallassa, kun saksalaisen pääomayhtiön itävaltalaiselle kiinteälle toimipaikalle aiheutuneita tappioita ei voida enää Itävallassa ottaa huomioon sen vuoksi, että toimipaikka luovutetaan itävaltalaiselle pääomayhtiölle, joka kuuluu samaan konserniin kuin saksalainen pääomayhtiö?


title: Asia C-198/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 29.4.2015 – Invamed Group Ltd, Invacare UK Ltd, Days Healthcare Ltd, Electric Mobility Euro Ltd, Medicare Technology Ltd ja Sunrise Medical Ltd v. Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               13.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 29.4.2015 – Invamed Group Ltd, Invacare UK Ltd, Days Healthcare Ltd, Electric Mobility Euro Ltd, Medicare Technology Ltd ja Sunrise Medical Ltd v. Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Asia C-198/15)
   (2015/C 228/07)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Invamed Group Ltd, Invacare UK Ltd, Days Healthcare Ltd, Electric Mobility Euro Ltd, Medicare Technology Ltd ja Sunrise Medical Ltd

      Vastaaja: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Ennakkoratkaisukysymykset liittyvät tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (1) liitteeseen I, sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1549/2006, ja liitteeseen sisältyvään nimikkeeseen 8713.

               1)

               Tarkoittaako ilmaus ”liikuntarajoitteisten” (for disabled persons) ainoastaan liikuntarajoitteisille tarkoitettuja kulkuvälineitä?

               2)

               Mikä on ilmauksen ”liikuntarajoitteisten” (disabled persons) merkitys, erityisesti:

                           a)

                           tarkoitetaanko sillä pelkästään henkilöitä, joilla on liikuntarajoite rajoittuneen kävelykyvyn lisäksi, vai tarkoitetaanko sillä myös henkilöitä, joilla on ainoastaan rajoittunut kävelykyky?

                           b)

                           tarkoittaako ”liikuntarajoitteinen” (disabled) suurempaa kuin johonkin kykyyn kohdistuvaa vähäistä rajoitetta?

                           c)

                           voiko tilapäinen rajoite, kuten jalan katkeaminen, olla liikuntarajoite (disability)?

               3)

               Muuttavatko nimikkeen 8713 merkitystä yhdistettyyn nimikkeistöön 4.1.2005 (EUVL 2005, C 1, s. 3) (2) lisätyt selittävät huomautukset, joiden mukaan nimikkeeseen eivät kuulu mopedit, joissa on erillinen ohjaustanko?

               4)

               Vaikuttaako tariffiluokitukseen se, että ajoneuvoa voi käyttää henkilö, joka ei ole liikuntarajoitteinen, jos ajoneuvolla voidaan todeta olevan erityisominaisuuksia, joilla lievitetään liikuntarajoitteen vaikutuksia?

               5)

               Jos ajoneuvon soveltuvuus muiden kuin liikuntarajoitteisten käyttöön on merkityksellinen näkökohta, missä määrin tällaisen käytön haittojen olisi myös oltava merkityksellinen näkökohta tällaista soveltuvuutta määritettäessä?

      (1)  EYVL L 301, s. 1.

      (2)  Selittävät huomautukset Euroopan yhteisöjen yhdistettyyn nimikkeistöön.


title: Asia T-554/13: Kanne 16.10.2013 — Unkari v. komissio

text:
               25.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/22

         Kanne 16.10.2013 — Unkari v. komissio
   (Asia T-554/13)
   2014/C 24/39
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Asianosaiset

      Kantaja: Unkari (asiamiehet: M. Z. Fehér ja K. Szíjjártó)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa 6.8.2013 tehdyn komission täytäntöönpanopäätöksen C(2013) 5029, joka koskee tuottajajärjestöille Unkarissa vuonna 2010 toteutettavia toimintaohjelmia varten maksettujen kansallisten tukien osittaista korvaamista

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi siihen, että komissio on ylittänyt toimivaltansa ja rikkonut asiassa sovellettavia unionin oikeussääntöjä vahvistaessaan hedelmä- ja vihannesalan tuottajajärjestöille vuonna 2010 myönnetyn kansallisen tuen yhteisön korvauksen määrän.
   Kantajan mukaan unionin oikeudessa ei ole säädetty, että komissio voi päätöksessään hedelmä- ja vihannesalalla toimiville tuottajajärjestöille neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1) 103 e artiklan mukaisesti myönnetyn kansallisen tuen osittaisesta korvaamisesta vahvistaa ainoastaan sellaisten määrien korvaamisen, jotka Unkari on ilmoittanut kansallista tukea koskevassa lupapyynnössään arvioiduiksi tai todennäköisiksi määriksi.
   Kantaja katsoo, että asetuksen N:o 1234/2007 103 e artiklan mukaan kansallista tukea koskeva komission lupa liittyy tuen myöntämiseen, eikä säännös anna mahdollisuutta siihen, että komissio vahvistaisi ylärajan myönnettävälle tuelle. Kantajan mukaan tällaisesta ylärajasta on säädetty yksiselitteisesti asetuksessa N:o 1234/2007, jonka mukaan kansallinen tuki ei voi ylittää 80 prosenttia jäsenten tai tuottajajärjestöjen toimintarahastoihin suorittamista maksuosuuksista. Kansallisen tuen osittaista korvaamista koskevissa säännöksissä ei anneta mahdollisuutta siihen, että komissio päättäessään tuen osittaisesta korvaamisesta vahvistaa takaisinmaksun ylärajaksi määrän, jonka jäsenvaltio on ilmoittanut komissiolle lupapyynnössään joko tuen kokonaismääränä tai tietyille tuottajajärjestöille myönnettäväksi tarkoitettuna määränä. Näin on erityisesti siksi, että Unkarin hallitus on pyynnössään todennut näiden määrien osalta, että kyse on ainoastaan arvioiduista määräistä.
   Lisäksi kantaja toteaa, että komissiolla on oikeus valvoa sitä, ettei tosiasiallisesti myönnetty tuki ole ylittänyt edellä mainittua 80 prosentin ylärajaa ja ettei vaadittu korvaus ylitä 60 prosenttia myönnetystä tuesta. Se ei kuitenkaan voi vahvistaa korvauksen ylärajaksi ilmoituksessa määriä etenkään silloin, kun ne on ilmoitettu arvioina todennäköisistä määräistä tai määristä, joihin on varauduttava. Silloin, kun tuottajajärjestölle suoritetun kansallisen tuen määrä — tiettyjen syiden vuoksi — muuttuu, yhteisö myöntää osittaisen korvauksen tosiasiallisesti maksetun määrän perusteella edellyttäen, että tätä koskevat unionin oikeuden vaatimukset täyttyvät.

      (1)  Maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä 22.10.2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1234/2007 (EUVL L 299, s. 1)


title: Asia T-383/17: Kanne 20.6.2017 – Hansol Paper v. komissio

text:
               14.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/31

         Kanne 20.6.2017 – Hansol Paper v. komissio
   (Asia T-383/17)
   (2017/C 269/43)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Hansol Paper Co. Ltd (Soul, Korean tasavalta) (edustajat: asianajajat J.-F. Bellis, B. Servais ja A. Tel)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Korean tasavallasta peräisin olevan tietyn kevyen lämpöpaperin tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 2.5.2017 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/763;

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio rikkoi perusasetuksen (1) 2 artiklan 11 kohtaa ja 17 artiklan 2 kohtaa sekä laski lainvastaisesti kantajan polkumyyntimarginaalin.

                           —

                           Kantaja väittää, että komissio käytti perusasetuksen 17 artiklassa tarkoitettuja otoksia vaikka se väitti, ettei ollut niitä käyttänyt, ja rikkoi siten perusasetuksen 17 artiklan 2 kohtaa, koska kantajalle ei annettu tilaisuutta lausua ehdotetusta otoksesta.

                           —

                           Kantaja väittää lisäksi, että komissio laski kantajan polkumyyntimarginaalin virheellisesti ja lainvastaisesti ja rikkoi siten perusasetuksen 2 artiklan 11 kohtaa.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan komissio rikkoi WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 9.3 artiklaa ja perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan toista alakohtaa sekä loukkasi hyvän hallinnon periaatetta.

                           —

                           Kantajan mukaan komissio rikkoi WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 9.3 artiklaa ja perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan toista alakohtaa, koska käyttöön otettu polkumyyntitulli ylitti tutkimuksessa todetun polkumyynnin tason.

                           —

                           Lisäksi kantaja väittää, että komissio loukkasi hyvän hallinnon periaatetta, koska se laski kantajan arvotullin muodossa toteutetun polkumyyntimarginaalin väärin ja lainvastaisesti käyttäen laskennallista CIF-arvoa tosiasiallisen CIF-arvon sijaan.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan komissio sovelsi virheellisesti perusasetuksen 2 artiklan 9 kohtaa ja 2 artiklan 10 kohtaa, kun se johti pienten rullien myynnin maksamattomat hyvitykset Schades Ltd:n unionissa sijaitsevilta tuottajilta hankkimien jättirullien myynnistä.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan komissio rikkoi perusasetuksen 2 artiklan 1 kohtaa, kun se tulkitsi kahdessa elimessä normaaliarvon perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

               5)

               Viides kanneperuste, jonka mukaan komissio rikkoi perusasetuksen 1 artiklan 1 kohtaa, 3 artiklan 1 kohtaa, 3 artiklan 2 kohtaa, 3 artiklan 3 kohtaa, 3 artiklan 5 kohtaa, 3 artiklan 6 kohtaa, 3 artiklan 7 kohtaa ja 3 artiklan 8 kohtaa, ei ottanut huomioon unionin tuomioistuinten ja WTO:n oikeuskäytäntöä eikä komission aikaisempaa käytäntöä sekä loukkasi tasapuolista vertailua koskevaa periaatetta ja yhdenvertaista kohtelua vahinkomarginaalin laskennassa koskevaa periaatetta.

                           —

                           Kantaja väittää, että komissio rikkoi perusasetuksen 1 artiklan 1 kohtaa, 3 artiklan 2 kohtaa, 3 artiklan 3 kohtaa ja 3 artiklan 6 kohtaa, koska se sisällytti pienten rullien (ei tarkasteltavana oleva tuote) jälleenmyynnin vahinkomarginaalin laskentaan.

                           —

                           Kantaja väittää myös, että komissio rikkoi perusasetuksen 3 artiklan 1 kohtaa, 3 artiklan 2 kohtaa, 3 artiklan 3 kohtaa, 3 artiklan 5 kohtaa, 3 artiklan 6 kohtaa, 3 artiklan 7 kohtaa ja 3 artiklan 8 kohtaa, ei ottanut huomioon unionin tuomioistuinten ja WTO:n oikeuskäytäntöä eikä komission aikaisempaa käytäntöä sekä loukkasi tasapuolista vertailua koskevaa periaatetta ja yhdenvertaista kohtelua koskevaa periaatetta, koska se sovelsi analogisesti perusasetuksen 2 artiklan 9 kohtaa vahinkomarginaalin laskentaan.

                           —

                           Lopuksi kantaja väittää, että komissio rikkoi perusasetuksen 3 artiklan 2 kohtaa, 3 artiklan 3 kohtaa ja 3 artiklan 6 kohtaa, koska se ei arvioinut asianmukaisesti todetun negatiivisen hinnan alittavuuden marginaalin vaikutusta tarkasteltavaan tuotteeseen.

      (1)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 8.6.2016 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 2016/1036 (EUVL 2016, L 176, s. 21).


title: Asia T-452/10: Kanne 24.9.2010 — ClientEarth v. neuvosto

text:
               4.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/37

         Kanne 24.9.2010 — ClientEarth v. neuvosto
   (Asia T-452/10)
   ()
   2010/C 328/64
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ClientEarth (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: barrister S. Hockman, QC)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               vastaajan on todettava rikkoneen asetusta (EY) N:o 1049/2001 (1),

               —

               neuvoston on todettava rikkoneen SEUT 294 artiklan 6 kohtaa, koska se ei ole antanut Euroopan parlamentille perusteellista selvitystä niistä perusteista, jotka ovat johtaneet neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannan vahvistamiseen,

               —

               riidanalainen 26.7.2010 tehty päätös (viite 15/c/01/10), jolla neuvosto on hylännyt pyynnön asetuksen (EY) N:o 1049/2001 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla ja siten kieltäytynyt esittämästä asiakirjaa nro 6865/09, on kumottava,

               —

               vastaaja on velvoitettava antamaan tutustumisoikeus pyydettyyn asiakirjaan, ja

               —

               vastaaja on velvoitettava unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan nojalla korvaamaan oikeudenkäyntikulut mahdollisen väliintulijan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii esillä olevassa kanteessaan SEUT 263 artiklan nojalla sen 26.7.2010 tehdyn neuvoston päätöksen kumoamista, jolla vastaaja eväsi kantajalta oikeuden tutustua asiakirjaan nro 6865/09, joka sisältää vastaajan oikeudellisen yksikön antaman lausunnon, joka koskee komission ehdotusta asetuksen (EY) N:o 1049/2001 uudelleen laatimiseksi ja erityisesti Cashman-mietintöön sisältyviä Euroopan parlamentin tekemiä muutosehdotuksia.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seuraaviin kanneperusteisiin:

               Ensinnäkin riidanalaisella päätöksellä rikotaan asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toista luetelmakohtaa ja SEUT 294 artiklan 6 kohtaa. Pyydetyn oikeudellisen lausunnon sisältämien tietojen ilmaiseminen ei vahingoittaisi oikeudellisen neuvonannon suojaa eikä loukkaisi neuvoston intressiä pyytää ja saada rehellisiä, objektiivisia ja kattavia oikeudellisia neuvoja. Lainsäädäntömenettelyn ensimmäisessä käsittelyvaiheessa olisi ilmaistava Euroopan parlamentin tekemiä muutosehdotuksia koskevien oikeudellisten lausuntojen sisältämiä tietoja.

               Toiseksi riidanalaisella päätöksellä rikotaan asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohdan ensimmäistä alakohtaa. Asetuksen 4 artiklan 3 kohtaa ei sovelleta oikeudellisen neuvonannon suojaan. Vaikka sitä sovellettaisiin, pyydetyn lausunnon sisältämien tietojen ilmaiseminen ei vahingoittaisi vakavasti neuvoston päätöksentekomenettelyä. Tietojen ilmaiseminen ei heikentäisi oikeudellisen yksikön kykyä puolustaa neuvoston kantaa oikeudenkäyntimenettelyssä kaikesta ulkopuolisesta vaikutuksesta riippumatta eikä neuvoston oikeudellisen yksikön itsenäisyyttä eikä myöskään vaikeuttaisi neuvostossa käytäviä sisäisiä keskusteluita parlamentin tekemistä muutosehdotuksista.

               Lisäksi riidanalaisella päätöksellä rikotaan asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan viimeistä luetelmakohtaa ja 4 artiklan 3 kohtaa, koska päätöksessä ei ole arvioitu, edellyttääkö ylivoimainen yleinen etu tietojen ilmaisemista, ja koska epäämistä ei ole perusteltu yksityiskohtaisesti. Neuvosto ei ole vertaillut oikeudellisen neuvonannon suojaa ja yleistä intressiä, joka liittyy siihen, että tähän asiakirjaan voidaan tutustua, ottaen huomioon ne edut, joita voidaan saavuttaa laajemman avoimuuden avulla ja joihin kuuluu se, että pyydetyn lausunnon sisältämien tietojen ilmaiseminen parantaa kansalaisten mahdollisuuksia osallistua sen asetuksen (EY) N:o 1049/2001 uudelleenlaatimiseen, joka koskee suurta yleisöä sillä perusteella, että se on perusta niiden yleisöllä olevien oikeuksien käyttämiselle, jotka koskevat tutustumista EU:n instituutioiden asiakirjoihin.

               Lopuksi riidanalaisella päätöksellä rikotaan asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 6 kohtaa, koska siinä on evätty oikeus tutustua osittain pyydettyyn asiakirjaan.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).


title: Asia T-78/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.7.2013 — GRE v. SMHV — Villiger Söhne (LIBERTE brunes) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin LIBERTE brunes rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön sanamerkki ja aikaisempi yhteisön kuviomerkki La LIBERTAD — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               10.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 233/6

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.7.2013 — GRE v. SMHV — Villiger Söhne (LIBERTE brunes)
   (Asia T-78/12) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin LIBERTE brunes rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön sanamerkki ja aikaisempi yhteisön kuviomerkki La LIBERTAD - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2013/C 233/10
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (Kloster Lehnin, Saksa) (edustajat: asianajajat I. Memmler ja S. Schulz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: G. Schneider ja D. Walicka)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Villiger Söhne GmbH (Waldshut-Tiengen, Saksa) (edustajat: asianajajat H. McKenzie ja B. Pikolin)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 1.12.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 2109/2010-1), joka koskee Villiger Söhne GmbH:n ja GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 109, 14.4.2012.


title: Asia T-273/12: Kanne 15.6.2012 — Unister v. SMHV (Ab in den Urlaub)

text:
               11.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/31

         Kanne 15.6.2012 — Unister v. SMHV (Ab in den Urlaub)
   (Asia T-273/12)
   2012/C 243/54
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Unister GmbH (Leipzig, Saksa) (edustajat: asianajajat H. Hug ja A. Kessler-Jensch)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 3.4.2012 asiassa R 2150/2011-1 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”Ab in den Urlaub” luokkiin 35, 39, 41 ja 43 kuuluville palveluille — Tavaramerkkihakemus N:o 9 692 286

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet:

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohdan rikkominen


title: Asia C-306/15: Kanne 23.6.2015 – Euroopan komissio v. Romania

text:
               21.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/21

         Kanne 23.6.2015 – Euroopan komissio v. Romania
   (Asia C-306/15)
   (2015/C 311/26)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Sanfrutos Cano, L. Nicolae)

      Vastaaja: Romania

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               toteaa, ettei Romania ole noudattanut pakkauksista ja pakkausjätteistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/62/EY liitteen I muuttamisesta 7.2.2013 annetun komission direktiivin 2013/2/EU (1) 2 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut tällaisia säännöksiä tai määräyksiä komissiolle.

               —

               velvoittaa Romanian korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Määräaika, jossa direktiivi piti saattaa osaksi kansallista oikeusjärjestystä, on päättynyt 30.9.2013.

      (1)  EUVL L 37, s. 10.


title: Asia C-622/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 10.10.2013 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Staatssecretaris van Financiën v. Pactor Vastgoed BV (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — 13 artiklan C kohta ja 20 artikla — Kiinteän omaisuuden luovutus — Oikeus verotuksen valitsemiseen — Vähennysoikeus — Vähennysten oikaiseminen — Arvonlisäveron vähennyksen oikaisun johdosta maksettavien summien kantaminen — Verovelvollinen — Verovelvollinen, joka on muu kuin tämän vähennyksen alun perin tehnyt verovelvollinen ja joka ei ole ollut mukana vähennyksen taustalla olevassa verollisessa liiketoimessa)

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/16

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 10.10.2013 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Staatssecretaris van Financiën v. Pactor Vastgoed BV
   (Asia C-622/11) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 13 artiklan C kohta ja 20 artikla - Kiinteän omaisuuden luovutus - Oikeus verotuksen valitsemiseen - Vähennysoikeus - Vähennysten oikaiseminen - Arvonlisäveron vähennyksen oikaisun johdosta maksettavien summien kantaminen - Verovelvollinen - Verovelvollinen, joka on muu kuin tämän vähennyksen alun perin tehnyt verovelvollinen ja joka ei ole ollut mukana vähennyksen taustalla olevassa verollisessa liiketoimessa)
   2013/C 344/25
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Staatssecretaris van Financiën

      Vastapuoli: Pactor Vastgoed BV

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Hoge Raad der Nederlanden — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 20 artiklan tulkinta — Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen — Alun perin tehtyjen vähennysten oikaiseminen — Luovuttaja luovuttaa kiinteää omaisuutta kiinteistöyhtiölle — Luovutus, jota osapuolet pitävät verollisena liiketoimena sovellettavan lainsäädännön vastaisesti

      Tuomiolauselma

   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annettua kuudetta neuvoston direktiiviä 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 10.4.1995 annetulla neuvoston direktiivillä 95/7/EY, on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että arvonlisäveron vähennyksen oikaisun johdosta maksettavat summat kannetaan muulta kuin vähennyksen tehneeltä verovelvolliselta.

      (1)  EUVL C 73, 10.3.2012.


title: Asia T-390/06: Kanne 20.12.2006 — Inter-IKEA v. SMHV (kuormalavan kuvaus)

text:
               27.1.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 20/36

         Kanne 20.12.2006 — Inter-IKEA v. SMHV (kuormalavan kuvaus)
   (Asia T-390/06)
   (2007/C 20/55)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: Inter-IKEA Systems BV (Delft, Alankomaat) (edustaja: asianajaja J. Gulliksson)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
   Vaatimukset

               —

               Ensimmäisen valituslautakunnan 26.9.2006 asiassa R 356/2006-1 tekemä päätös on kumottava.

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuvamerkki, joka kuvaa kuormalavaa, joka muodostuu 90 asteen kulmassa toisiinsa nähden olevista pitkänomaisesta, suorakulmaisesta alustasta tai pohjasta ja sen kanssa samanpituisesta reunuksesta, joissa kummassakin on pyöreitä aukkoja, luokkiin 6, 7, 16, 20, 35, 39 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — hakemus nro 4 073 722

      Tutkijan päätös: Hakemus hylätään

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylätään

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska tavaramerkki on riittävän erottamiskykyinen, jotta se voitaisiin rekisteröidä.


title: Asia T-19/05: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.5.2010 — Boliden ym. v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Kuparisten vesi- ja viemäriputkien ala — Päätös, jossa todetaan EY 81 artiklan rikkominen — Jatkettu ja monimuotoinen kilpailusääntöjen rikkominen — Sakot — Vanhentuminen — Yhteistyö)

text:
               3.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.5.2010 — Boliden ym. v. komissio
   (Asia T-19/05) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Kuparisten vesi- ja viemäriputkien ala - Päätös, jossa todetaan EY 81 artiklan rikkominen - Jatkettu ja monimuotoinen kilpailusääntöjen rikkominen - Sakot - Vanhentuminen - Yhteistyö)
   2010/C 179/49
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Boliden AB (Tukholma, Ruotsi); Outokumpu Copper Fabrication AB, aiemmin Boliden Fabrication AB (Västerås, Ruotsi); ja Outokumpu Copper BCZ SA, aiemmin Boliden Cuivre & Zinc SA (Liège, Belgia) (edustajat: aluksi asianajajat C. Wetter ja O. Rislund, sittemmin asianajajat C. Wetter ja M. Johansson)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: É. Gippini Fournier ja S. Noë)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensimmäiseksi [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 3.9.2004 tehdyn komission päätöksen K(2004) 2826 (Asia COMP/E-1/38.069 — Kupariset vesi- ja viemäriputket) 1 artiklan a, b ja c alakohdan kumoamisvaatimus, sikäli kuin näissä kohdissa todetaan, että kantajat ovat osallistuneet kilpailusääntöjen rikkomiseen 1.7.1995 ja 27.8.1998 välisenä aikana sekä 10.12.1998 ja 7.10.1999 välisenä aikana, ja toiseksi tässä päätöksessä kantajille määrätyn sakon määrän alentamisvaatimus ja kolmanneksi komission nostama vastakanne, jossa se vaatii tämän määrän korottamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Komission nostama vastakanne hylätään.

               3)

               Boliden AB, Outokumpu Copper Fabrication AB ja Outokumpu Copper BCZ SA vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan 90 prosenttia komission oikeudenkäyntikuluista.

               4)

               Komissio vastaa 10 prosentista omia oikeudenkäyntikulujaan.

      (1)  EUVL C 82, 2.4.2005.


title: Asia C-422/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 14.6.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2002/30/EY — Lentoliikenne — Meluun liittyvät toimintarajoitukset yhteisön lentoasemilla — Se, että jäsenvaltio toteuttaa täytäntöönpanolle varatun määräajan aikana säännöksiä, joilla voidaan vaarantaa vakavasti direktiivissä säädetty tulos)

text:
               4.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 14.6.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-422/05) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2002/30/EY - Lentoliikenne - Meluun liittyvät toimintarajoitukset yhteisön lentoasemilla - Se, että jäsenvaltio toteuttaa täytäntöönpanolle varatun määräajan aikana säännöksiä, joilla voidaan vaarantaa vakavasti direktiivissä säädetty tulos)
   (2007/C 183/11)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: F. Benyon ja M. Huttunen)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta (asiamiehet: M. Wimmer ja A. Hubert)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY:n perustamissopimuksen 10 artiklan toisen kohdan ja 249 artiklan kolmannen kohdan rikkominen — Sellaiset jäsenvaltion meluun liittyvien toimintarajoitusten asettamista yhteisön lentoasemilla koskevien sääntöjen ja menettelyjen vahvistamisesta 26.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/30/EY (EYVL L 85, s. 40) täytäntöönpanoaikana toteuttamat toimenpiteet, joilla voidaan vaarantaa vakavasti direktiivissä säädetty tulos — Kansallinen lainsäädäntö, jolla rajoitetaan tiettyjen siviili-ilmailukäytössä olevien, ääntä hitaammin lentävien suihkukoneiden yölentoja
   Tuomiolauselma

               1)

               Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut meluun liittyvien toimintarajoitusten asettamista yhteisön lentoasemilla koskevien sääntöjen ja menettelyjen vahvistamisesta 26.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/30/EY eikä EY 10 artiklan toisen kohdan ja EY 249 artiklan kolmannen kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on 14.4.2002 tehnyt kuninkaan päätöksen, jolla säännellään tiettyjen siviili-ilmailukäytössä olevien, ääntä hitaammin lentävien suihkukoneiden yölentoja.

               2)

               Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 48, 25.2.2006.


title: Asia C-444/09 ja C-456/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.12.2010 (Juzgado Contencioso Administrativo de La Coruña, Juzgado Contencioso Administrativo n °3 de Pontevedran (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rosa María Gavieiro Gavieiro (C-444/09), Ana María Iglesias Torres (C-456/09) v. Consejería de Educación de la Junta de Galicia (Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 1999/70/EY — Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemän määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lauseke — Syrjintäkiellon periaate — Puitesopimuksen soveltaminen itsehallintoalueen määräaikaiseen henkilöstöön — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään pelkästään palvelussuhteen tilapäisyyden perusteella erilaisesta kohtelusta ikälisää myönnettäessä — Velvollisuus tunnustaa oikeus ikälisään taannehtivin vaikutuksin)

text:
               19.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/14

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.12.2010 (Juzgado Contencioso Administrativo de La Coruña, Juzgado Contencioso Administrativo no 3 de Pontevedran (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rosa María Gavieiro Gavieiro (C-444/09), Ana María Iglesias Torres (C-456/09) v. Consejería de Educación de la Junta de Galicia
   (Asia C-444/09 ja C-456/09) (1)

   (Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 1999/70/EY - Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemän määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lauseke - Syrjintäkiellon periaate - Puitesopimuksen soveltaminen itsehallintoalueen määräaikaiseen henkilöstöön - Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään pelkästään palvelussuhteen tilapäisyyden perusteella erilaisesta kohtelusta ikälisää myönnettäessä - Velvollisuus tunnustaa oikeus ikälisään taannehtivin vaikutuksin)
   2011/C 55/25
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado Contencioso Administrativo de La Coruña, Juzgado Contencioso Administrativo no 3 de Pontevedra

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Rosa María Gavieiro Gavieiro (C-444/09), Ana María Iglesias Torres (C-456/09)

      Vastaaja: Consejería de Educación de la Junta de Galicia

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Juzgado Contencioso Administrativo de La Coruña — Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY (EYVL L 175, s. 43) liitteessä olevan 4 lausekkeen 4 kohdan tulkinta — Syrjintäkiellon periaate — Palvelusaikaa koskevien vaatimusten käsite — Kansalliseen lainsäädäntöön perustuva erilainen kohtelu palvelusaikaan perustuvan lisän maksamisessa pelkästään palvelussuhteen tilapäisyyden vuoksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Pääasian kantajan kaltainen Galician itsehallintoalueen määräaikaiseen henkilöstöön kuuluva henkilö kuuluu Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY ja määräaikaista työtä koskevan 18.3.1999 tehdyn, direktiivin liitteenä olevan puitesopimuksen henkilölliseen soveltamisalaan

               2)

               Pääasiassa kyseessä olevan kaltainen ikälisä kuuluu työsuhteen ehtona direktiivin 1999/70 liitteenä olevan, määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohdan soveltamisalaan, joten määräaikaiset työntekijät voivat riitauttaa kohtelun, joka on ilman minkäänlaisia asiallisia syitä ikälisän maksamisen osalta epäedullisempi kuin vastaavassa tilanteessa olevien vakinaisten työntekijöiden kohtelu. Tiettyjen julkisten toimihenkilöiden palvelussuhteen tilapäisyyttä ei voida yksin pitää tässä puitesopimuksen lausekkeessa tarkoitettuna asiallisena syynä.

               3)

               Ainoastaan se, ettei julkisiin virkamiehiin ja toimihenkilöihin sovellettavista perussäännöistä 12.4.2007 annetun lain 7/2007 (Ley 7/2007 del Estatuto básico del empleado público) 25 §:n 2 momentin kaltaisessa kansallisessa säännöksessä millään tavoin viitata direktiiviin 1999/70, ei estä sen katsomista tämän direktiivin kansalliseksi täytäntöönpanotoimenpiteeksi.

               4)

               Direktiivin 1999/70 liitteenä olevan määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohta on sillä tavoin ehdoton ja riittävän täsmällinen, että määräaikaiset virkamiehet voivat vedota siihen kansallisessa tuomioistuimessa saadakseen oikeuden pääasiassa kyseessä olevan kaltaisiin kolmen vuoden välein myönnettävien kaltaisiin ikälisiin ajanjaksolta, joka alkaa jäsenvaltioille direktiivin 1999/70 täytäntöönpanemiseksi asetetun määräajan päättymisestä ja päättyy päivänä, jolloin se kansallinen laki tuli voimaan, jolla direktiivi saatettiin osaksi asianomaisen jäsenvaltion kansallista oikeutta, ellei asiassa merkityksellisistä vanhentumista koskevista kansallisen oikeuden säännöksistä muuta johdu.

               5)

               Huolimatta siitä, että direktiivin 1999/70 täytäntöönpanemiseksi annetussa kansallisessa lainsäädännössä on säännös, jossa määräaikaisille virkamiehille tunnustetaan oikeus saada kolmen vuoden välein myönnettävät ikälisät, mutta jossa kuitenkin suljetaan pois tämän oikeuden taannehtiva soveltaminen, asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat unionin oikeuden nojalla, kun kyse on direktiivin liitteenä olevan, määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen sellaisesta määräyksestä, jolla on välitön oikeusvaikutus, velvollisia tunnustamaan tälle oikeudelle saada ikälisät taannehtivan vaikutuksen siitä päivästä alkaen, jolloin jäsenvaltioille tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi asetettu määräaika päättyi

      (1)  EUVL C 24, 30.1.2010.


               29.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 369/14

         Islannin hallituksen 4 päivänä syyskuuta 2012 EFTAn valvontaviranomaista vastaan nostama kanne
   (Asia E-9/12)
   2012/C 369/12
   Islannin hallitus nosti 4 päivänä syyskuuta 2012 kanteen EFTAn valvontaviranomaista vastaan EFTAn tuomioistuimessa. Islannin hallitusta edustivat asiamies, ulkoministeriön lähetystöneuvos Jóhanna Bryndís Bjarnadóttir, toinen asiamies, talous- ja valtiovarainministeriön oikeudellinen asiantuntija Haraldur Steinþórsson sekä lainopillinen neuvonantaja, asianajaja Dóra Sif Tynes.
   Kantaja pyytää EFTAn tuomioistuimelta, että

               1)

               kunnallisia verotustoimenpiteitä, kiinteistökauppaa ja sähkön myyntiä Verne Holdings ehf:lle koskevan 4 päivänä heinäkuuta 2012 tehdyn EFTAn valvontaviranomaisen päätöksen N:o 261/12/KOL 5 artikla kumotaan;

               2)

               kunnallisia verotustoimenpiteitä, kiinteistökauppaa ja sähkön myyntiä Verne Holdings ehf:lle koskevan 4 päivänä heinäkuuta 2012 tehdyn EFTAn valvontaviranomaisen päätöksen N:o 261/12/KOL 6 artiklan viittaus 5 artiklaan mitätöidään;

               3)

               EFTAn valvontaviranomainen määrätään maksamaan asian käsittelyn kaikki oikeuskulut.

      Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Kantaja, Islannin hallitus, pyytää EFTAn valvontaviranomaisen 4 päivänä heinäkuuta 2012 tekemän päätöksen N:o 261/12/KOL (’riidanalainen päätös’) osittaista kumoamista. Riidanalainen päätös seurasi EFTAn valvontaviranomaisen 3 päivänä marraskuuta 2010 tehtyä päätöstä N:o 418/10/KOL aloittaa asiassa muodollinen tutkintamenettely.

               —

               Tapaus koskee Islannin valtion myymää kiinteistöä, joka sijaitsee Yhdysvaltain entisellä sotilasalueella Reykjanesin niemimaalla. Siihen sovelletaan ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohtaa ja EFTAn valvontaviranomaisen valtiontuen suuntaviivoja viranomaisten tekemiin maa-alueita ja rakennuksia koskeviin kauppoihin sisältyvistä tuista.

               —

               Kantaja väittää muun muassa, että EFTAn valvontaviranomainen:

                           —

                           ei pystynyt osoittamaan tosiseikoilla tai todisteilla, että kiinteistö myytiin alle sen markkina-arvon. Täten ostaja ei saanut kaupasta taloudellista hyötyä eikä siihen sisältynyt valtiontukea.

                           —

                           ei tutkinut kauppaa asianmukaisesti ja teki selvän virheen väitetyn valtionavun arvioinnissa.

                           —

                           ei esittänyt riidanalaiselle päätökselle riittäviä perusteita.