title: Asia T-277/03: Dionisia Elevtheriadin 23.7.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 264/30                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                          1.11.2003
Focus Magazin Verlag GmbH:n 4.8.2003 sisämarkkinoi-                    Tavaramerkki– tai merk-        Saksalainen merkki ”FOCUS” (nro
den harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan             kioikeus, johon on ve-         395 46 204) luokkiin 9, 16, 35,
                           nostama kanne                               dottu:                         36, 37, 38, 41 ja 42 kuuluville
                                                                                tavaroille ja palveluille
                           (Asia T-274/03)                             Väiteosaston ratkaisu:         Väitteen hylkääminen
                                                                       Valituslautakunnan rat-        Kantajan valituksen hylkääminen
                          (2003/C 264/52)
                                                                       kaisu:
(Oikeudenkäyntikieli määrätään työjärjestyksen 131 artiklan            Kanneperusteet:                –    Kantajan aikaisemmasta oi-
          2 kohdan mukaan Kanteen laatimiskieli: saksa)                                                    keudesta on esitetty riittäväs-
                                                                                ti todisteita väitemenette-
                                                                                lyssä,
                                                                                –    kantajan oikeutta tulla kuul-
                                                                                luksi on loukattu,
Focus Magazin Verlag GmbH, München (Saksa), on nostanut
4.8.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-                                            –    kantajan oikeutta oikeuden-
mioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointiviras-                                                 mukaiseen menettelyyn on
toa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajien edustaja on                                                loukattu,
Rechtsanwalt U. Gürtler. Muuna asianosaisena valituslautakun-
nassa oli France Telecom S.A. (Pariisi)                                                               –    Asetuksen N:o (EY) 40/94 (1)
                                                                                42 artiklaa ja asetuksen
                                                                                N:o 2868/95 (2) 20 artiklan
                                                                                3 kohtaa on sovellettu virhe-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                                 ellisesti
–    kumoaa väitemenettelyssä nro B 260576 vastaajan
     2.8.2001 tekemän väitemenettelypäätöksen nro 1956/                (1) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu
     2001,                                                                 neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).
                                                                       (2) Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o
                                                                           40/94 täytäntöönpanosta 13 päivänä joulukuuta 1995 annettu
–    kumoaa vastaajan neljännen valituslautakunnan asiassa                 komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, s. 1).
     R 849/2001-4 30.4.2003 tekemän päätöksen,
–    määrää vastaajan ratkaisemaan väitemenettelyasian nro
     B 260576 siten, että se ottaa huomioon nyt asiassa
     päätöksen tekevän tuomioistuimen oikeudellisen kannan,
–    velvoittaa vastaajana olevan viraston korvaamaan oikeu-
     denkäyntikulut.
                                                                       Dionisia Elevtheriadin 23.7.2003 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                              (Asia T-277/03)
Yhteisön tavaramerkin           France Telecom S.A.                                             (2003/C 264/53)
hakija:
Rekisteröitäväksi haettu        Sanamerkki ”Focus One” luokkiin                           (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
yhteisön tavaramerkki:          9, 35, 36, 38 ja 42 kuuluville
                                tavaroille ja palveluille – Hake-
                                musnumero 984 484
Sen tavaramerkki- tai           kantaja                                Dionisia Elevtheriadi, kotipaikka Ateena, Kreikka, on nostanut
merkkioikeuden haltija,                                                23.7.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
johon väitemenettelyssä                                                tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
on vedottu:                                                            vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Timotheos Sigalas.
 ---pagebreak--- 1.11.2003                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                      C 264/31
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin             Van Mannekus & Co. B.V.:n 8.8.2003 Euroopan unionin
                                                                                neuvostoa vastaan nostama kanne
–     kumoaa Euroopan yhteisöjen komission 25.3.2003 teke-
      män päätöksen numero K(2003) 738 lopull., joka koskee                                       (Asia T-278/03)
      entiselle avustavalle virkamiehelle Dionisia Vlachakille
      perusteettomasti maksettujen palkkojen takaisinperimis-
      tä, tai muuttaa sitä siten, että poistaa kyseisen päätöksen                                (2003/C 264/54)
      1 artiklan b kohdan eikä velvoita kantajaa maksamaan
      vastaajalle kumpaakaan vastaajan vaatimaa pääoman li-                                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
      säksi maksettavaa summaa ja erityisesti että ei velvoita
      maksamaan viivästyskorkoja ja lisäyksiä, joiden kokonais-
      summa päivämäärään 23.7.2003 asti oli kaksituhatta
      kahdeksansataaneljäkymmentäseitsemän euroa ja kolme-             Van Mannekus & Co. B.V., kotipaikka Schiedam (Alankomaat),
      kymmentäkaksi senttiä (2 847,32 euroa), joka koostuu             on nostanut 8.8.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
      riidanalaisen päätöksen 1 artiklan mukaan tuhannen               oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
      kolmensadanneljänkymmenenneljän euron ja 4 sentin                neuvostoa vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Bleier.
      (1 344,04 euroa) suuruisesta summasta, joka on kertynyt
      10.4.2001 mennessä, tuhannen kahdenkymmenenkol-
      men euron ja kahdeksankymmenenkahdeksan sentin                   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      (1 023,88 euroa) summasta, joka on kertynyt ajanjaksolta
      11.4.2001–31.12.2002, ja neljänsadanseitsemänkymme-              –     kumoaa Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan magne-
      nenyhdeksän euron ja neljänkymmenen sentin                             siumoksidin tuonnissa neuvoston asetuksella (EY) N:o
      (479,40 euroa) summasta, joka on kertynyt ajanjaksolta                 1334/1999 käyttöön otettujen polkumyyntitoimenpitei-
      1.1.2003–23.7.2003 (204 päivää × 2,35 euroa/päivältä                   den muuttamisesta 5 päivänä kesäkuuta 2003 annetun
      = 479,40 euroa)                                                        neuvoston asetuksen (EY) N:o 985/2003 (1),
–     toissijaisesti kumoaa Euroopan yhteisöjen komission              –     velvoittaa Euroopan unionin neuvoston korvaamaan
      25.3.2003 tekemän päätöksen numero K(2003) 738                         kaikki oikeudenkäyntikulut.
      lopull., joka koskee entiselle avustavalle virkamiehelle
      Dionisia Vlachakille perusteettomasti maksettujen palk-
      kojen takaisinperimistä, tai muuttaa sitä siten, että poistaa
      kyseisen päätöksen 1 artiklan b kohdan ensimmäisen               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      alakohdan eikä velvoita kantajaa maksamaan vastaajalle
      tämän vaatimaa 1 344,03 euron suuruista lisäystä
                                                                       Neuvosto on riidanalaisella asetuksella muuttanut osittaisen
                                                                       välivaiheen tarkastelun perustella Kiinan kansantasavallasta
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                       peräisin olevan magnesiumoksidin tuonnissa käyttöön otettuja
                                                                       polkumyyntitoimenpiteitä. Kantaja on osallistunut tuojan omi-
                                                                       naisuudessa riidanalaisen asetuksen antamiseen johtaneeseen
                                                                       tarkastelumenettelyyn. Se väittää, että asetuksella rikotaan
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    yhteisön aineellista oikeutta, koska neuvoston asetusta N:o
                                                                       384/96 (2) on sovellettu huomattavan virheellisesti.
Riidanalaisessa päätöksessä kantaja velvoitettiin palauttamaan         Kantaja väittää, että harkintavaltaa on käytetty väärin, kun
vastaajalle 13 182,18 euroa pääomaa, joka koostui palkasta,            viran puolesta on ylipäätään aloitettu osittainen tarkastelu.
joka oli virheellisesti maksettu kantajalle sen jälkeen, kun           Komission ilmoituksessa esitetyt perusteet eivät ainakaan
hänen ja komission välinen sopimus oli päättynyt, sekä                 oikeuta mihinkään tarkasteluun. Komissio olisi väittänyt, että
viivästyskorkoa. Kanne kohdistuu riidanalaisen päätöksen sii-          puuttuva erottelu etuyhteydessä olevien ja etuyhteydettömille
hen osaan, joka koskee viivästyskorkojen maksamista. Kantaja           osapuolille suuntautuvien myyntien välillä taikka suoran tai
väittää, että hänet on virheellisesti velvoitettu maksamaan            välillisen myynnin välillä voi johtaa oikeussäännösten sovelta-
korkoja, sillä se, ettei hän pysty palauttamaan vaadittua              mista koskeviin vaikeuksiin. Tämä ei kuitenkaan kantajan
pääomaa, johtuu hänellä olevista vakavista taloudellisista vai-        mukaan pidä paikkaansa. Säännösten soveltamisessa ei voi
keuksista ja hänen perhettään kohdanneista terveyttä koskevis-         syntyä enää mitään vaikeuksia.
ta ongelmista, jotka muodostavat ylivoimaisen esteen. Lisäksi
kantaja vetoaa siihen, että hänelle ei annettu tilaisuutta esittää
kantaansa ennen riidanalaisen päätöksen tekemistä. Lopuksi             Lisäksi riidanalaisen asetuksen perustelut eroavat niistä, jotka
kantaja vetoaa siihen, että häntä ei missään tapauksessa               on annettu osittaisen välivaiheen tarkastelun aloittamista kos-
pidä velvoittaa maksamaan korkoja päivämäärää 10.4.2001                kevassa ilmoituksessa. Tässä on kyseessä joko muodollinen
edeltäneeltä ajanjaksolta, koska komissio oli implisiittisesti         perustelujen puuttuminen taikka tullilajin muuttamiseksi vält-
luopunut vaatimasta korkoja tältä ajanjaksolta.                        tämätön aineellinen peruste puuttuu. On harkintavallan vää-
                                                                       rinkäyttöä, että riidanalaisessa asetuksessa tehdään ero sidok-
                                                                       sissa olevan ja riippumattoman kauppaketjun taikka suorien ja
                                                                       välillisten myyntien välillä yhteisössä.


title: Asia C-371/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 19.6.2017 – Uber BV v. Richard Leipold

text:
               25.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 318/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 19.6.2017 – Uber BV v. Richard Leipold
   (Asia C-371/17)
   (2017/C 318/08)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Uber BV

      Vastapuoli: Richard Leipold

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Tuottaako yritys, joka tarjoaa käyttöön yhteistyössä matkustajien kuljetukseen luvan saaneen autovuokraamon kanssa älypuhelinsovellusta, jonka avulla käyttäjät voivat tilata vuokra-auton kuljettajineen, SEUT 58 artiklan 1 kohdassa ja direktiivin 2006/123 (1) 2 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitettuja kuljetusalan palveluja, kun organisointia koskevat kyseisen yrityksen suoritukset liittyvät tiiviisti kuljetuspalveluun, etenkin kun se

                           —

                           määrää hinnoittelusta, maksuliikenteestä ja kuljetustoimeksiantojen ehdoista

                     ja

                           —

                           mainostaa välittämiään ajoneuvoja yrityksen nimellä ja yhdenmukaisilla alennuskampanjoilla?

                     Jos unionin tuomioistuin vastaa ensimmäiseen kysymykseen kieltävästi:

               2)

               Voiko taksiliikenteen kilpailu- ja toimintakyvyn säilyttämiseksi olla perusteltua kieltää nykyisissä liikenneolosuhteissa riita-asiassa kyseessä olevan kaltainen palvelu direktiivin 2006/123 16 artiklan 1 kohdan mukaisesta yleisen järjestyksen suojeluun liittyvästä syystä?

      (1)  Palveluista sisämarkkinoilla 12.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/123/EY (EUVL 2006, L 376, s. 36).


title: Asia T-363/08: Kanne 29.8.2008 — 2nine v. SMHV — Pacific Sunwear of California (nollie)

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/47

         Kanne 29.8.2008 — 2nine v. SMHV — Pacific Sunwear of California (nollie)
   (Asia T-363/08)
   (2008/C 272/91)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: 2nine Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: solicitor S. Palmer)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Pacific Sunwear of California, Inc. (Anaheim, Yhdysvallat)
   Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 16.6.2008 tekemä päätös asiassa R 1590/2007-2 on kumottava;

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut, ja

               —

               On ryhdyttävä ensimmäisen oikeusasteen tarpeellisena pitämiin jatkotoimiin.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”nollie” luokkiin 3, 9, 11, 14, 18, 20, 25 ja 26 kuuluvia tavaroita varten — hakemus N:o 4 602 017

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkkiä ”NOLI” koskeva kansainvälinen tavaramerkin rekisteröinti N:o 839 740 luokkiin 3, 18, 24 ja 25 kuuluvia tavaroita varten; Sanamerkkiä ”NOLI” koskeva Yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkin rekisteröinti N:o 2 361 525 luokkiin 3, 18, 24 ja 25 kuuluvia tavaroita varten.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen ja hakemuksen hylkääminen kokonaisuudessaan.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Riidanalaisen päätöksen osittainen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska valituslautakunta ei todennut sekaannusvaaraa kilpailevien tavaramerkkien välillä kaikkien riidanalaisten tavaroiden osalta; neuvoston asetuksen N:o 40/94 74 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska valituslautakunta ei ole ottanut asianmukaisesti huomioon tai on laiminlyönyt ottamasta asianmukaisesti huomioon esitettyjä tosiseikkoja, todisteita ja väitteitä.


title: Tribunale di Genovan (Sezione prima civile) 5.10.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö vireillä olevassa asiassa F.lli Carli S.p.A. ja Casa di Spedizione Viale s.a.s. vastaan Amministrazione delle Finanze (Asia C-333/95)

text:
N:o C 351 /2             FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          30.12.95
15 artiklan 1 kohdan f alakohdan ja asetuksen ( ETY ) N:o            Tribunale di Genovan ( Sezione prima civile ) 5.10.1995
2332/89 ( 2 ) 9 b artiklan tulkintaa , ottaen huomioon EY:n          tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
perustamissopimuksen 48 artiklan, ja kysymyksen tarkoi              vireillä olevassa asiassa F.lli Carli S.p.A. ja Casa di Spedi
tuksena on selventää ,                                                 zione Viale s.a.s . vastaan Amministrazione delle Finanze
                                                                                ( Asia C-333/95 )
onko lain nro 222/ 1984 4 pykälää sovellettava , kun sen                                          ( 95/C 351 /04 )
mukaan työkyvyttömyyseläkkeen saamiseksi vaadittavaa
vakuutuskautta pidennetään sillä perusteella, että työnte
kijä on saanut työttömyyskorvausta toisessa jäsenvaltiossa
( tässä tapauksessa Saksassa ), jossa on säädetty tällaisesta
vakuutuskauden pidentämisestä , ja jos vastaus on myöntei           Tribunale di Genova ( Sezione prima civile ) on pyytänyt 5
nen, sovelletaanko tähän pidentämiseen jotain edellytyk             päivänä lokakuuta 1995 tekemällään päätöksellä , joka on
siä ?                                                                saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
                                                                     20 päivänä lokakuuta 1995 , Euroopan yhteisöjen tuomio
                                                                     istuimelta vireillä olevassa asiassa F.lli Carli S.p.A. ja Casa di
(') EYVL N:o L 74 , 2.7.3.1972 , s . 1                               Spedizione Viale s . a . s . vastaan Amministrazione delle
( 2 ) EYVL N:o L 224, 2.8.1989 , s . 1
                                                                     Finanze ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin :
                                                                     1 . Sovelletaanko Espanjasta tuotavia asetuksen ( ETY )
                                                                            N:o 3835/90 ( ! ) liitteessä lueteltuja maataloustuotteita
                                                                            koskevia asetuksen ( ETY ) Nro 3416/91 ( 2 ) 1 artiklassa
Länsrätten i Stockholms länin 13.10.1995 tekemällään
                                                                            säädettyjä tullisuspensioita myös Espanjasta peräisin
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö V.A.G.                           olevan oliiviöljyyn säilötyn tonnikalasäilykkeen tuon
              Sverige AB:n vireille panemassa asiassa                       tiin :
                           ( Asia C-329/95 )
                             ( 95/C 351 /03 )
Länsrätten i Stockholms Iän on 13 päivänä lokakuuta 1995             2 . Voivatko toimivaltaiset tulliviranomaiset 24.7.1979
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei                   annetun asetuksen ( ETY ) N:o 1679 ( 3 ) 5 artiklan 1 ja
söjen tuomioistuimen kirjaamoon 19 päivänä lokakuuta                        2 kohdan perusteella, asetus sellaisena kuin se on
 1 995 , pyytänyt yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkai                täydennettynä 20.6.1990 annetulla asetuksella ( ETY )
sua V.A.G. Sverige AB:n vireille panemassa asiassa seuraa                  N:o 1715 ( 4 ) ja 23.7.1991 annetun asetuksen ( ETY )
viin kysymyksiin :                                                          N:o 2164 ( 5 ) 2 artiklalla , alkaa periä takautuvasti tullia ,
                                                                            jota ei ollut peritty maahantuontiajankohtana, koska
                                                                            voimassa olleen yhteisön oikeuden virheellisen tulkin
 1 . Onko Ruotsin vaatimus bilregisterkungörelsen ( 1 ) ( auto             nan vuoksi katsot tiin, että tullit oli kokonaan poistettu,
       jen rekisteröintiä koskeva säädös ) mukaisesta todistuk             mutta joka Euroopan yhteisöjen komission oikeudelli
       sesta sopusoinnussa neuvoston direktiivin 70/156/                    sen yksikön myöhemmän toisenlaisen tulkinnan perus
       ETY( 2 ) kanssa , sellaisena kuin se on viimeksi muutet             teella on maksettava ; tässä tapauksessa tullin maksami
       tuna ?                                                               sesta vastuussa oleva oikeussubjekti on noudattanut
                                                                            tulli-ilmoituksen osalta kaikkia voimassaolevien sään
                                                                            töjen sisältämiä määräyksiä , eikä ole ilmennyt, että se
2 . Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntä                       olisi ollut tietoinen siitä, että Italian viranomaisten alun
       västi, onko kyseinen vaatimus EY:n perustamissopi                   perin antama tulkinta yhteisön oikeudesta oli virheelli
       muksen 30 artiklan kanssa sopusoinnussa vai                          nen .
       voidaanko sen katsoa olevan " vaikutukseltaan vas
       taava " toimenpide ?
 3 . Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntä                (') EYVL N:o L 370, s . 126
       västi ja toiseen siten, että toimenpide on katsottava          ( 2 ) EYVL N:o L 324, s . 1 1
        " vaikutukseltaan vastaavaksi " toimenpiteeksi , voi         ( ? ) EYVL N:o L 197, s . 1
                                                                      (4 ) EYVL N:o L 160 , s . 1
       daanko Ruotsin vaatimus todistuksesta pitää voimassa           ( 5 ) EYVL N:o L 201 , s . 16
       36 artiklan nojalla ?
 (') 12 § 1 mom . 9 kohta
 ( 2 ) EYVL N:o L 42 , 23.2.1970, s . 1


title: Asia T-425/11: Kanne 3.8.2011 — Helleenien tasavalta v. komissio

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/45

         Kanne 3.8.2011 — Helleenien tasavalta v. komissio
   (Asia T-425/11)
   2011/C 282/83
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: P. Milonopoulos ja K. Boskovits)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii tällä kanteella 24.5.2011 tehdyn komission päätöksen K(2011) 3504 lopullinen, joka koskee tietyille Kreikan kasinoille myönnettyä valtiontukea [N:o C16/2010 (ex NN 22/2010, ex CP 318/2009)], kumoamista.
   Kanteensa tueksi kantaja esittää seuraavat kumoamisperusteet.

               1)

               Ensimmäinen kumoamisperuste: valtiontuen käsitettä koskevan SEUT 107 artiklan 1 kohdan virheellinen tulkinta.
               Täsmällisemmin todettuna kantaja väittää, että vastaaja olettaa virheellisesti, että tiettyjen kasinoiden pääsylipun alhaisempi hinta merkitsi niille etua valtion tulojen vähenemisen vuoksi. Tuen oletetut saajat eivät myöskään ole vastaavassa oikeudellisessa ja tosiasiallisessa tilanteessa muihin Kreikassa toimiviin kasinoihin nähden, vaikutusta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ei ole eikä kilpailu sisämarkkinoilla vääristy.

               2)

               Toinen kumoamisperuste: epäasianmukaiset, puutteelliset ja ristiriitaiset perustelut valtiontuen osoittamiseksi.
               Kantaja huomauttaa erityisesti, että perustelut ovat ristiriitaiset, koska niissä katsotaan, että pääsylipun alhaisempi hinta voi lisätä kyseessä olevien kasinojen asiakkaiden määrää, ja kiistetään samanaikaisesti se, että valtion tulot kasvavat asiakkaiden määrän lisääntymisen vuoksi. Perustelut ovat niin ikään puutteelliset saatua etua koskevien todisteiden ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan vaikuttamisen osoittamisen osalta, ja ne ovat selvästi virheelliset toimenpiteen valikoivuutta koskevien todisteiden osalta.

               3)

               Kolmas kumoamisperuste: Tuen takaisinperimisellä rikotaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/99 (1) 14 artiklaa.
               Täsmällisemmin todettuna kantaja väittää, että tukea ei peritä varsinaisilta tuensaajilta eli niiden kasinoiden asiakkailta, jotka ovat alentaneet pääsylipun hintaa. Takaisinperintä on myös ristiriidassa luottamuksensuojan yleisen periaatteen kanssa Kreikan ylimmän hallintotuomioistuimen oikeuskäytännön ja vastaajan käyttäytymisen vuoksi, ja se on niin ikään ristiriidassa yleisen suhteellisuusperiaatteen kanssa, koska sillä asetetaan suhteeton ja perusteeton taakka tuen oletetuille saajille ja vahvistetaan niiden kasinoiden kilpailuasemaa, joiden pääsylipun hinta on 12 euroa.

               4)

               Neljäs kumoamisperuste: Vastaaja laski takaisinperittävät summat virheellisesti.
               Kantaja väittää, että vastaaja ei kykene laskemaan täsmällisesti tuensaajien oletettua etua eikä se ota huomioon vaikutusta, joka alhaisemmalla pääsylipun hinnalla oli tai olisi voinut olla kysyntään.

      (1)  EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1)


title: Asia T-361/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.4.2010 — Peek & Cloppenburg ja van Graaf v. SMHV — Queen Sirikit Institute of Sericulture (Thai Silk) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Thai Silk rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen kuviomerkki, joka esittää lintua — Kanteen tutkittavaksi ottaminen — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               5.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 148/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.4.2010 — Peek & Cloppenburg ja van Graaf v. SMHV — Queen Sirikit Institute of Sericulture (Thai Silk)
   (Asia T-361/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Thai Silk rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen kuviomerkki, joka esittää lintua - Kanteen tutkittavaksi ottaminen - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2010/C 148/50
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantajat: Peek & Cloppenburg (Hampuri, Saksa) ja van Graaf GmbH & Co. KG (Wien, Itävalta) (edustajat: asianajajat V. von Bomhard, A. Renck, T. Dolde ja J. Pause)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: S. Schäffner)

      Vastapuolet valituslautakunnassa ja väliintulijat unionin yleisessä tuomioistuimessa: The Queen Sirikit Institute of Sericulture, Office of the Permanent Secretary, Ministry of Agriculture and Cooperatives, Thailand (Thaimaa) (Bangkok, Thaimaa), hyväksytty Office of the Permanent Secretary, The Prime Minister’s Office, Thailandin (Thaimaa) sijaan (edustaja: asianajaja A. Kockläuner)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 10.6.2008 tekemästä päätöksestä (asia R 1677/2007–4), joka liittyy Peek & Cloppenburgin ja Office of the Permanent Secretary, The Prime Minister’s Office, Thailandin väliseen väitemenettelyyn

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Peek & Cloppenburg ja van Graaf GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 301, 22.11.2008.


title: Asia C-395/06: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 5.2.2007 (Tribunal Supremon (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (Egeda) v. Al Rima SA

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/29

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 5.2.2007 (Tribunal Supremon (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (Egeda) v. Al Rima SA
   (Asia C-395/06) (1)

   (2007/C 82/64)

      Oikeudenkäyntikieli: espanja

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 294, 2.12.2006.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 9 päivänä tammikuuta 1997, asiassa C-383/95 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Petrus Wilhelmus Rutten vastaan Cross Medical Ltd (Brysselin yleissopimus - 5 artiklan 1 kappale - Sen paikkakunnan alioikeus, jossa sopimusvelvoite täytetään - Työsopimus - Paikkakunta, jossa työntekijä tavallisesti työskentelee - Työskentely useissa maissa)

text:
N:o C 54/8           FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       22.2.97
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                              va huomioon se, että työntekijä työskentelee suurimman
                                                                    osan työajastaan jossakin sellaisessa jäsenvaltiossa, jossa
                        (kuudes jaosto ),
                                                                    hänellä on toimisto, josta käsin hän työnantajansa lukuun
                  9 päivänä tammikuuta 1997,                        järjestää työtään ja johon hän palaa jokaisen työhön liitty
                                                                    vän ulkomaanmatkansa jälkeen.
asiassa C-383/95 ( Hoge Raad der Nederlandenin esittämä
ennakkoratkaisupyyntö ), Petrus Wilhelmus Rutten vastaan
                     Cross Medical Ltd (')                          (') EYVL N:o C 31 , 3.2.1996 .
(Brysselin yleissopimus — 5 artiklan 1 kappale — Sen
paikkakunnan alioikeus, jossa sopimusvelvoite täytetään
— Työsopimus — Paikkakunta, jossa työntekijä tavalli
       sesti työskentelee — Työskentely useissa maissa)
                          ( 97/C 54/ 13
                                                                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                ( neljäs jaosto ),
                 (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                                28 päivänä marraskuuta 1996,
                                                                    asiassa C-293/95 P, Odigitria AAE vastaan Euroopan
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (')
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                    (Muutoksenhaku — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu
                                                                    — ETY:n kalastussopimukset Senegalin ja Guinea-Bissaun
                                                                          kanssa — Laivan pysäyttämien — Yhteisön lisenssi)
Asiassa C-383/95 , jonka Hoge Raad der Nederlanden on
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen toimivallasta tulkita                                        ( 97/C 54/ 14 )
tuomioistuimen toimivallasta ja tuomioiden täytäntöönpa
nosta yksityisoikeuden alalla 27 päivänä syyskuuta 1968
tehtyä yleissopimusta 3 päivänä kesäkuuta 1971 tehdyn                                 (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
pöytäkirjan mukaisesti saattanut yhteisöjen tuomioistui
men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomiois
tuimessa vireillä olevassa asiassa Petrus Wilhelmus Rutten
vastaan Cross Medical Ltd ennakkoratkaisun tuomioistui
                                                                        (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
men toimivallasta ja tuomioiden täytäntöönpanosta yksi                  yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
tyisoikeuden alalla 27 päivänä syyskuuta 1968 tehdyn
yleissopimuksen ( EYVL N:o L 299 , 31.12.1972 , s . 32 )
5 artiklan 1 kappaleen tulkinnasta, sellaisena kuin yleisso
pimus on muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin                Asiassa C-293/95 P, Odigitria AAE ( edustajina asianajajat
sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen ku            Anastasia Chatzitzani , Georgios Stefanakis ja Epameinon
ningaskunnan liittymisestä 9 päivänä lokakuuta 1978 teh            das Marias ), jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Eu
dyllä sopimuksella ( EYVL N:o L 304, 30.10.1978 , s . 1 , ja        roopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui
muutettuna s . 77 ), Helleenien tasavallan liittymisestä            men asiassa T-572/93 , Odigitria vastaan neuvosto ja
25 päivänä lokakuuta 1982 tehdyllä sopimuksella ( EYVL              komissio, 6.7.1995 antaman tuomion ( Kok . 1995 , s . II
N:o L 388 , 31.12.1982, s . 1 ) ja Espanjan kuningaskunnan          2025 ) kumoamista , vastapuolina Euroopan unionin neu
ja Portugalin tasavallan liittymisestä 26 päivänä toukokuu         vosto ( asiamiehinä John Carbery ja Sophia Kyriakopou
ta . 1989 tehdyllä sopimuksella ( EYVL N:o L 285 ,                  lou ) ja Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinä Kon
3.10.1989, s. 1 ), yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto ),       tou-Durande ja Thomas van Rijn ), yhteisöjen tuomioistuin
toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja G. F. Man             ( neljäs jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheen
cini sekä tuomarit J. L. Murray, C. N. Kakouris, H. Rag            johtaja J. L. Murray sekä tuomarit C. N. Kakouris ja
nemalm ja R. Schintgen ( esittelevä tuomari ), julkisasia          P. J. G. Kapteyn ( esittelevä tuomari ), julkisasiamies : M. B.
mies : F. G. Jacobs, kirjaaja : H. Grass, on antanut 9.1.1997       Elmer, kirjaaja : R. Grass, on antanut 28.11.1996 mää
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                          räyksen, jonka määräysosa on seuraava :
Tuomioistuimen toimivallasta ja tuomioiden täytäntöönpa             1 ) Valitus hylätään.
nosta yksityisoikeuden alalla 27 päivänä syyskuuta 1968
tehdyn yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna
Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liitty             2 ) Valittaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
misestä tehdyllä sopimuksella, 5 artiklan 1 kappaletta on                  lut.
tulkittava siten, että jos työntekijä työskentelee työsopi
muksen perusteella useammassa kuin yhdessä sopimusval
 tiossa, tässä määräyksessä tarkoitettu paikkakunta, jossa           ('   EYVL N:o C 299 , 11.11.1995 .
 työntekijä tavallisesti työskentelee, on se paikkakunta, jo
 hon työntekijä on tosiasiallisesti keskittänyt työnteon.
 Määritettäessä konkreettisesti tätä paikkakuntaa on otetta


title: Asia C-222/10 P: Valitus, jonka Brigit Lind on tehnyt 7.5.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-5/09, Brigit Lind v. Euroopan komissio, 24.3.2010 antamasta määräyksestä

text:
               17.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/10

         Valitus, jonka Brigit Lind on tehnyt 7.5.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-5/09, Brigit Lind v. Euroopan komissio, 24.3.2010 antamasta määräyksestä
   (Asia C-222/10 P)
   2010/C 195/15
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Brigit Lind (edustaja: asianajaja I. Anderson)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin:

               —

               kumoaa kokonaisuudessaan unionin yleisen tuomioistuimen 24.3.2010 antaman määräyksen, jossa katsottiin, että valittajan nostaman kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuivat ja jossa valittaja velvoitettiin vastaamaan oikeudenkäyntikuluista

               —

               ratkaisee itse valittajan valituksen ja velvoittaa komission maksamaan:

                           a)

                           valittajalle 50 000 euron määrä tai muu vastaava määrä, jonka unionin tuomioistuin katsoo kohtuulliseksi ja oikeudenmukaiseksi korvaukseksi hänen veljensä kärsimysten ja kuoleman vuoksi kokemastaan shokista ja kärsimyksestä, jotka ovat seurausta siitä, että komissio kieltäytyi mielivaltaisesti ja lainvastaisesti panemasta direktiivin 96/26 (1) mukaista lääketieteellistä tarkkailua täytäntöön säteilyyn liittyvien pitkäaikaisten sairauksien osalta Thulen erityisten interventioryhmien tapauksessa

                           b)

                           John Erling Nochenin kuolinpesälle

                                       i)

                                       250 000 euron määrä tai muu vastaava määrä, jonka unionin tuomioistuin katsoo kohtuulliseksi ja oikeudenmukaiseksi korvaukseksi keuhkosyöpään liittyvistä kärsimyksistä, joita John Erling Nochenille aiheutui vuodesta 2006 alkaen aina tämän kuolemaan saakka vuonna 2009 ja jotka olivat seurausta siitä, että komissio kieltäytyi mielivaltaisesti ja lainvastaisesti panemasta direktiivin 96/26 mukaista lääketieteellistä tarkkailua täytäntöön säteilyyn liittyvien pitkäaikaisten sairauksien osalta Thulen erityisten interventioryhmien tapauksessa

                                       ii)

                                       6 000 euron määrä hautajaiskustannuksista.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1)

               Unionin yleinen tuomioistuin arvioi virheellisesti, että valittajan kanteelta, joka perustui sopimuksen ulkopuoliseen vastuuseen, puuttui tutkittavaksi ottamisen edellytykset, koska tuomioistuin otti virheellisellä tavalla huomioon valittajan vaatimusten luonteen ja oikeudelliset perusteet. Tästä vääristelystä seurasi, että unionin yleinen tuomioistuin ei huomioinut lainvastaisuutta, joka liittyi komission mielivaltaisiin ja epärehellisiin tekosyihin olla ryhtymättä toimenpiteisiin, mikä johti työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemista koskevien yhtenäisten turvallisuusmääräysten noudattamatta jättämiseen tilanteessa, jossa säteilyonnettomuus johtui ydinenergian sotilaallisesta käytöstä.

               2)

               Unionin yleinen tuomioistuin jätti soveltamatta jäsenvaltioiden yhteisiä oikeusperiaatteita. Tuomioistuin jätti huomioimatta komission toiminnan lainvastaisuuden, joka perustui siihen, ettei komissio noudattanut jäsenvaltioiden oikeusjärjestysten yhteisiin oikeusperiaatteisiin pohjautuvaa huolenpitovelvollisuutta, huolellisuutta ja hyvän hallinnon vaatimusta arvioidessaan Euratom-sopimuksen 188 artiklassa tarkoitetulla tavalla hallinnollista vastuuta yksilöille aiheutuneen vahingon osalta.

               3)

               Unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisesti komission ainutlaatuista kilpailuoikeudellista valtaa määrätä poikkeuksista terveysmääräyksiä koskevaan kanteluun. Unionin yleinen tuomioistuin katsoi lisäksi virheellisesti, että se sotilaallinen poikkeus direktiivissä tarkoitettuun terveydensuojeluun, johon komissio viittasi Thulessa tapahtuneen säteilyonnettomuuden osalta, perustui komission laajaan ja ainutlaatuiseen harkintavaltaan EU:n kilpailupolitiikan määrittämisessä silloin, kun se myöntää harkinnanvaraisia poikkeuksia lainvastaisille kauppasopimuksille. Tämä arviointi johti siihen, ettei otettu huomioon tutkittavaksi ottamista koskevia unionin tuomioistuimen tuomioita muilla sellaisilla EU-politiikkojen aloilla, joilla komissiolla ei ole tällaista ainutlaatuista harkintavaltaa ja joilla väitteet komissio laiminlyönnistä eivät johda siihen, että kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytysten katsotaan selvästi puuttuvan.
               Unionin yleinen tuomioistuin ei huomioinut sitä, että komissiolla ei ole ainutlaatuista ja rajatonta harkintavaltaa väestön ja työntekijöiden terveyden suojelemista koskevien yhtenäisten turvallisuusmääräyksien täytäntöönpanossa, koska komission poikkeuksia koskeva valta määritellään Euratom-sopimuksessa suppeasti ja koska kyseisessä sopimuksessa nimenomaisesti määrätään mekanismeista, joiden perusteella yksilöt voivat kannella komission hallinnollisista laiminlyönneistä aloilla, joilla yksilöitä suojellaan. Tähän kuuluvat tilanteet, joissa kieltäytyminen toimenpiteisiin ryhtymisestä on osoitettu toiselle taholle.

               4)

               Unionin tuomioistuin jätti arvioimatta sen, oliko komission kieltäytyminen toimenpiteisiin ryhtymisestä Euratom-sopimuksen nimenomaisen työntekijöiden ja väestön terveyden suojelua koskevan tavoitteen vastaista.
               Unionin tuomioistuin jätti myös virheellisesti tutkimatta, oliko komission kieltäytyminen toimenpiteisiin ryhtymisestä sellaisten Euratom-sopimuksen tavoitteiden vastaista, jotka koskevat yhtenäisten turvallisuusmääräyksien laatimista ja soveltamisen varmistamista väestön ja työntekijöiden terveyden suojelemiseksi ionisoivan säteilyn pitkäaikaisilta vaikutuksilta. Näin toimimalla unionin yleinen tuomioistuin jätti huomioimatta Euratom-sopimuksessa komissiolle asetetun ehdottoman velvollisuuden varmistaa, että kyseisen sopimuksen määräyksiä — mukaan lukien sopimukseen sisältyvää ennalta varautumisen periaatetta — sovelletaan asianmukaisesti.

               5)

               Unionin yleinen tuomioistuin jätti arvioimatta sen, rikkoiko komission kieltäytyminen toimenpiteisiin ryhtymisestä ylemmäntasoista oikeutta.
               Se, että Euroopan ihmisoikeussopimukseen on viitattu unionin tuomioistuinten oikeuskäytännössä, merkitsee, että unionin yleinen tuomioistuin jätti virheellisesti arvioimatta sen, rikkoiko komission kieltäytyminen direktiivin 96/26 lääketieteellistä tarkkailua koskevien säännösten täytäntöönpanosta ihmisoikeussopimuksen 2 artiklaa sillä perusteella, että komissio asetti tietoisesti valittajan veljen elämän vaaraan pitkäaikaisten, säteilyyn liittyvien syöpien kehittymisen osalta — kuten sen syövän osalta, joka johti valittajan veljen kuolemaan —, siitä syystä, ettei tarkastuksia tai tarkkailua suoritettu.

      (1)  Perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta 13.5.1996 annettu neuvoston direktiivi 96/29/Euratom (EYVL L 159, s. 1).


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen presidentin määräys, 27 päivänä huhtikuuta 2005, asiassa T-34/05 Makhteshim-Agan Holding BV ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Välitoimimenettely — Välitoimet — Laiminlyöntikanne — Tutkittavaksi ottaminen — Direktiivi 91/414/ETY)

text:
               9.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/22

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS,
   27 päivänä huhtikuuta 2005,
   asiassa T-34/05 Makhteshim-Agan Holding BV ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
   (Välitoimimenettely - Välitoimet - Laiminlyöntikanne - Tutkittavaksi ottaminen - Direktiivi 91/414/ETY)
   (2005/C 171/37)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asiassa T-34/05 R, Makhteshim-Agan Holding BV, kotipaikka Amsterdam (Alankomaat) ym., edustajinaan asianajajat C. Mereu ja K. Van Maldegen, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään B. Doherty, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa on ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta on vaadittu määräämään välitoimia, jotka koskevat endosulfaanin arviointia sen mahdolliseksi lisäämiseksi kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY (EYVL L 230, s. 1) liitteeseen I, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen presidentti on 27.4.2005 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1

               Välitoimihakemus hylätään.

               2

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-218/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Ítélőtábla (Unkari) on esittänyt 11.5.2011 — Észak-dunántúli Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság (Édukövízig) ja Hochtief Construction AG Magyarországi Fióktelepe v. Közbeszerzések Tanácsa Közbeszerzési Döntőbizottság

text:
               6.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 232/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Ítélőtábla (Unkari) on esittänyt 11.5.2011 — Észak-dunántúli Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság (Édukövízig) ja Hochtief Construction AG Magyarországi Fióktelepe v. Közbeszerzések Tanácsa Közbeszerzési Döntőbizottság
   (Asia C-218/11)
   2011/C 232/23
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Ítélőtábla

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Észak-dunántúli Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság (Édukövízig) ja Hochtief Construction AG Magyarországi Fióktelepe

      Vastapuoli: Közbeszerzések Tanácsa Közbeszerzési Döntőbizottság

      Väliintulijat: Vegyépszer Építő és Szerelő Zrt. ja MÁVÉPCELL Kft.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2004/18/EY (1) 44 artiklassa säädettyjä soveltuvuutta koskevia vähimmäisvaatimuksia tulkittava sen 47 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädettyjen vaatimusten mukaan siten, että hankintaviranomaisella on oikeus sitoa taloudellisten ja rahoitusta koskevien voimavarojen selvittämisessä sovellettavat vähimmäisvaatimukset vain yhteen, tätä tarkoitusta varten valitsemansa kirjanpidollisen asiakirjan (tase) osoittamaan tunnuslukuun?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, on lisäksi kysyttävä, täyttääkö soveltuvuutta koskevien vähimmäisvaatimusten täyttymisen selvittämiseksi valittu sellainen tieto (taseen osoittama tulos), jonka sisältö on kunkin jäsenvaltion kirjanpitolainsäädännössä erilainen, direktiivin 2004/18 44 artiklan 2 kohdassa edellytetyt vaatimukset?

               3)

               Riittääkö jäsenvaltioiden välillä mitä todennäköisimmin vallitsevien erojen korjaamiseksi se, että hankintaviranomainen antaa mahdollisuuden käyttää ulkopuolisia voimavaroja taloudellisten ja rahoitusta koskevien voimavarojen osoittamiseksi (47 artiklan 3 kohta) vai onko hankintaviranomaisen taattava se, että sen vaatimusten mukaisuuden takaamiseksi valitseman asiakirjan lisäksi vaatimusten täyttyminen voidaan osoittaa jollain muulla tavalla (47 artiklan 5 kohta)?

      (1)  Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/118/EY (EUVL L 134, s. 114).


title: Asia F-112/14: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 16.7.2015 – EJ v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Henkilöstösääntöjen uudistaminen — Asetus N:o 1023/2013 — Virkatyypit — Virkatyyppien luokittelua koskevat siirtymäsäännökset — Henkilöstösääntöjen liitteen XIII 30 artiklan 2 kohta — Komission oikeudellisen yksikön palkkaluokan AD13 oikeudelliset hallintovirkamiehet — ”Oikeudellisten neuvonantajien” ja ”oikeudellisen yksikön virkamiesten” asema — Palkkaluokkaan AD 13 ylentämiseen sovellettavat vuoden 2004 henkilöstösääntöjen säännöt — Ylennys henkilöstösääntöjen 45 artiklan nojalla — Nimitys henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohdan nojalla — Virkatyyppien ”neuvonantaja tai vastaava” ja ”siirtymäajan hallintovirkamies” luokittelu — Valituksen kohteena oleva päätös — ”Huomattavan vastuullisten tehtävien” käsite — ”Erityisten velvollisuuksien” käsite — Yhdenvertainen kohtelu — Ylennyskelpoisuus palkkaluokkaan AD 14 — Luottamuksensuoja — Oikeusvarmuuden periaate)

text:
               24.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/51

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 16.7.2015 – EJ v. komissio
   (Asia F-112/14) (1)

   ((Henkilöstö - Virkamiehet - Henkilöstösääntöjen uudistaminen - Asetus N:o 1023/2013 - Virkatyypit - Virkatyyppien luokittelua koskevat siirtymäsäännökset - Henkilöstösääntöjen liitteen XIII 30 artiklan 2 kohta - Komission oikeudellisen yksikön palkkaluokan AD13 oikeudelliset hallintovirkamiehet - ”Oikeudellisten neuvonantajien” ja ”oikeudellisen yksikön virkamiesten” asema - Palkkaluokkaan AD 13 ylentämiseen sovellettavat vuoden 2004 henkilöstösääntöjen säännöt - Ylennys henkilöstösääntöjen 45 artiklan nojalla - Nimitys henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohdan nojalla - Virkatyyppien ”neuvonantaja tai vastaava” ja ”siirtymäajan hallintovirkamies” luokittelu - Valituksen kohteena oleva päätös - ”Huomattavan vastuullisten tehtävien” käsite - ”Erityisten velvollisuuksien” käsite - Yhdenvertainen kohtelu - Ylennyskelpoisuus palkkaluokkaan AD 14 - Luottamuksensuoja - Oikeusvarmuuden periaate))
   (2015/C 279/64)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: EJ (edustaja: asianajaja S. Orlandi)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall, C. Ehrbar ja G. Gattinara)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer ja M. Veiga)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota nimittävän viranomaisen päätökset, joilla kantajat on nimitetty uusien uraa ja ylennystä koskevien sääntöjen, jotka tulivat sovellettaviksi henkilöstösääntöjen uudistuksen myötä 1.1.2014, nojalla ”siirtymävaiheen vanhemmaksi hallintovirkamieheksi”, minkä vuoksi kantajien näkemyksen mukaan heiltä on täten viety mahdollisuus ylennyksestä palkkaluokkaan AD 14, sekä vaatimus henkilöstösääntöjen liitteen XIII 30 artiklan 3 kohdan toteamiseksi lainvastaiseksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan komission nimittävän viranomaisen yksittäiset päätökset, jotka on lisätty kantajien henkilökohtaisiin sähköisiin tiedostoihin 1.1.2014 ja joilla EJ ja muut nimettöminä pysyvät kantajat, joiden nimet mainitaan liitteessä, nimitettiin Euroopan komission virkatyyppiin ”vanhempi siirtymäajan hallintovirkamies” ja joka vastaa henkilöstösääntöjen virkatyyppiä ”siirtymäajan hallintovirkamies” on kumottava.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoitetaan korvaamaan EJ:n ja muiden nimettöminä pysyvien kantajien, joiden nimet mainitaan liitteessä, oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 26, 26.1.2015, s. 47.


title: Asian C-450/04 poistaminen rekisteristä

text:
               24.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 330/12

         Asian C-450/04 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 330/26)

      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 28.9.2005 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-450/04, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta.

      (1)  EUVL C 314, 18.12.2004.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kolmas jaosto) 8 päivänä syyskuuta 2005, asiassa C-416/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Espanjan kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivit 75/442/ETY ja 91/156/ETY — Jätteiden käsite — Direktiivit 85/337/ETY ja 97/11/EY — Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi — Direktiivi 80/68/ETY — Pohjaveden suojeleminen tiettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamalta pilaantumiselta — Direktiivi 91/271/ETY — Yhdyskuntajätevesien käsittely — Direktiivi 91/676/ETY — Vesien suojeleminen maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta — Kasvatussikalan aiheuttama pilaantuminen)

text:
               29.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 271/1

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kolmas jaosto)
   8 päivänä syyskuuta 2005,
   asiassa C-416/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Espanjan kuningaskunta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivit 75/442/ETY ja 91/156/ETY - Jätteiden käsite - Direktiivit 85/337/ETY ja 97/11/EY - Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi - Direktiivi 80/68/ETY - Pohjaveden suojeleminen tiettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamalta pilaantumiselta - Direktiivi 91/271/ETY - Yhdyskuntajätevesien käsittely - Direktiivi 91/676/ETY - Vesien suojeleminen maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta - Kasvatussikalan aiheuttama pilaantuminen)
   (2005/C 271/01)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asiassa C 416/02, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 19.11.2002, Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään G. Valero Jordana, prosessiosoite Luxemburgissa, jota tukee Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, asiamiehenään K. Manji, sittemmin C. White, avustajanaan D. Wyatt, QC, vastaan Espanjan kuningaskunta, asiamiehenään N. Díaz Abad, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas sekä tuomarit J. P. Puissochet (esittelevä tuomari), S. von Bahr, U. Lõhmus ja A. Ó Caoimh, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. Ferreira, on antanut 8.9.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Koska Espanjan kuningaskunta ei ole huolehtinut siitä, että Veran kunnan yhdyskuntajätevesiä käsitellään yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21 päivänä toukokuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY 5 artiklan 2 kohdassa säädetyllä tavalla eli 4 artiklassa säädettyä tehokkaammin, ja koska se ei ole määritellyt vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY 3 artiklan 1, 2 ja 4 kohdan vastaisesti Rambla de Mojácarin aluetta pilaantumisalttiiksi vyöhykkeeksi, se ei ole noudattanut edellä mainittujen direktiivien mukaisia velvoitteitaan

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan vastaamaan kahdesta kolmasosasta kaikista oikeudenkäyntikuluista. Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan vastaamaan kolmasosasta oikeudenkäyntikuluja.

               4)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 31, 8.2.2003.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 5 päivänä joulukuuta 1996, asiassa C-69/95, Italian tasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (EMOTR - Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen - Varainhoitovuosi 1991 - Maito ja maitotuotteet)

text:
N:o C 40/2             I FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            8.2.97
Tesauro, kirjaaja : apulaiskirjaaja H. von Holstein , on an                    koituksessa kieltää yritystä käyttämästä hyväkseen
tanut 19.11.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu                          oikeuttaan tuoda jäsenvaltioon ja siellä myytäväksi
raava :                                                                         tietyllä tavaramerkillä varustettuja sellaisesta toi
                                                                                sesta jäsenvaltiosta peräisin olevia tuotteita, jossa
Se, että jäsenvaltion kansallisessa oikeudessa myönnetään                       niitä myydään laillisesti, silloin kun muilla talou
osakkeenomistajille etuoikeus korotettaessa osakepääomaa                        dellisilla toimijoilla on tämä sama oikeus, olkoon
apporttiomaisuutta vastaan tai että siinä valvotaan tämän                       kin, että ne eivät sitä käytä;
etuoikeuden poistamista koskevan päätöksen lainmukai
suutta päätöksen sisällön osalta Bundesgerichtshofin oi                   — sitä vastoin niiden kanssa ei ole ristiriidassa se,
keuskäytännössä kehitetyllä tavalla, ei ole niiden takeiden                     että sellaisesta toisesta jäsenvaltiosta, jossa tuottei
yhteensovittamisesta samanveroisiksi, joita jäsenvaltioissa                     ta myydään laillisesti, peräisin olevien tuotteiden
vaaditaan perustamissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa                           myynti kielletään kaikilta taloudellisilta toimijoilta
tarkoitetuilta yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten                     kuluttajansuojan perusteella edellyttäen, että tämä
etujen suojaamiseksi osakeyhtiöitä perustettaessa sekä nii                     kielto on välttämätön kuluttajansuojan varmista
den pääomaa säilytettäessä ja muutettaessa 13 päivänä                           miseksi, että kielto on asianmukaisessa suhteessa
joulukuuta 1976 annetun toisen neuvoston direktiivin 771                        tähän päämäärään ja että päämäärää ei voida saa
91 /ETY ja erityisesti tämän direktiivin 29 artiklan 1 ja                       vuttaa toimenpiteillä, jotka lievemmin rajoittaisivat
4 kohdan vastaista.                                                             yhteisön sisäistä kauppaa. Tältä osin kansallisen
                                                                                tuomioistuimen on erityisesti tarkasteltava, onko
O EYVL N:o C 101 , 22.4.1995 .                                                  kuluttajien harhaanjohtamista koskeva vaara riittä
                                                                                vän vakava, jotta sillä voisi olla etusija tavaroiden
                                                                                vapaan liikkuvuuden vaatimuksiin nähden.
                                                                      2 ) Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämi
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                  sestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäi
                                                                         sen      neuvoston     direktiivin  12   artiklan  2   kohdan
                   26 päivänä marraskuuta 1996,                            b alakohtaa on tulkittava siten, että sen kanssa ei ole
asiassa C-3 13/94 (Tribunale di Chiavarin esittämä ennak                  ristiriidassa se, että sellaisesta toisesta jäsenvaltiosta,
koratkaisupyyntö ), F.lli Graffione SNC vastaan Ditta                      jossa tuotteita myydään laillisesti, peräisin olevien
                                Fransa H                                   tuotteiden myynti kielletään sillä perusteella, että tuot
 (Tavaramerkin käytön kielto jäsenvaltiossa — Toisesta jä                 teet on varustettu tavaramerkillä, jonka käyttö on ni
senvaltiosta peräisin olevan samalla tavaramerkillä varus                 menomaisesti kielletty sen haltijalta siinä jäsenval
 tetun tuotteen tuontikielto — EY:n perustamissopimuksen                   tiossa, johon tuotteet tuodaan, koska merkin on siellä
                30 artikla ja tavaramerkkidirektiivi)                      katsottu olevan omiaan johtamaan kuluttajia harhaan.
                             ( 97/C 40/03 )                           (>) EYVL N:o C 380 , 31.12.1994 .
                    (Oikeudenkäyntikieli: italia)
     (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-3 13/94 , jonka Tribunale di Chiavari ( Italia ) on                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
 saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukai                                        (kuudes jaosto ),
 sesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen
 tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asias                            5 päivänä joulukuuta 1996,
 sa F.lli Graffione SNC vastaan Ditta Fransa , ennakkorat                 asiassa C-69/95 , Italian tasavalta vastaan Euroopan
 kaisun EY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklan sekä                                     yhteisöjen komissio ( 1 )
 jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä
 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvos                (EMOTR — Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen — Va
 ton direktiivin 89/104/ETY ( EYVL N:o L 40 , 11.2.1989 ,                     rainhoitovuosi 1991 — Maito ja maitotuotteet)
 s . 1 ) 12 artiklan 2 kohdan b alakohdan tulkinnasta , yhtei                                    ( 97/C 40/04 )
 söjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa : presidentti
 G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat G. F.
 Mancini , J. C. Moitinho de Almeida , J. L. Murray ja L.                                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
 Sevon sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann ( esitte
 levä tuomari ), D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet, G.                    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
 Hirsch ja H. Ragnemalm, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kir               yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
 jaaja : johtava hallintovirkamies H. A. Riihi , on antanut
 26.11.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
                                                                       Asiassa C-69/95 , Italian tasavalta ( asiamiehenä Umberto
  1 ) EY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklaa on tul              Leanza, avustajanaan Oscar Fiumara ) vastaan Euroopan
        kittava siten, että                                            yhteisöjen komissio ( asiamiehenä Eugenio de March ),
                                                                       jossa kantaja vaatii Euroopan maatalouden ohjaus- ja tu
        — niiden kanssa on ristiriidassa se, että vilpillistä kil     kirahaston ( EMOTR ) tukiosastosta varainhoitovuonna
            pailua vastaan annettavaan suojaan vedotaan tar           1991 rahoitettuja menoja koskevien jäsenvaltioiden tilien
 ---pagebreak--- 8.2.97                 FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 40/ 3
tarkastamisesta ja hyväksymisestä 21 päivänä joulukuuta            ta asiakirjoja, joita voidaan pitää laskuina ja jotka vastaa
1994 annetun komission päätöksen 94/871 /EY ( EYVL                 vat näissä jäsenvaltioissa vahvistettuja perusteita, ja jäsen
N:o L 352, 31.12.1994 , s . 82 ) osittaista kumoamista, yh        valtioilla on oikeus vaatia alkuperäisen laskun esittämistä
teisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa           vähennysoikeuden näyttämiseksi toteen samoin kuin sallia
nossa : kuudennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä hoitava          silloin, kun verovelvollisella ei ole enää hallussaan alkupe
neljännen jaoston puheenjohtaja J. L. Murray sekä tuoma           räistä laskua, muuta näyttöä siitä, että vaadittuun vähen
rit P. J. G. Kapteyn (esittelevä tuomari ), G. Hirsch, H.          nykseen liittyvä liiketoimi on todella tapahtunut.
Ragnemalm ja R. Schintgen, julkisasiamies : D. Ruiz-Jara
bo Colomer, kirjaaja : apulaiskirjaaja H. von Holstein, on         (') EYVL N:o C 137, 3.6.1995 .
antanut 5 . 12.1996 tuomion , jonka tuomiolauselma on
seuraava :
1 ) Kanne hylätään.
2 ) Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeuden                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
     käyntikulut.                                                                    5 päivänä joulukuuta 1996,
(') EYVL N:o C 137, 3.6.1995 .                                     yhdistetyissä asioissa C-267/95 ja C-268/95 ( High Court
                                                                   of Justice, Chancery Division, Patents Courtin esittämä
                                                                   ennakkoratkaisupyyntö ), Merck & Co. Inc. ym. vastaan
                                                                   Primecrovvn Ltd ym . ja Beecham Group plc vastaan
                                                                                Europharm of Worthing Ltd ( 1 )
                                                                   (Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirja — 47 ja 209 ar
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                             tiklan tulkinta — Siirtymäajan päättyminen — EY:n perus
                          ( viides jaosto ),                       tamissopimuksen 30 ja 36 artikla — Sellaisten farmaseut
                                                                   tisten valmisteiden rinnakkaistuonti, joita ei voida
                  5 päivänä joulukuuta 1996,                                                   patentoida)
asiassa C-85/95 ( Bundesfinanzhofin esittämä ennakkorat                                     ( 97/C 40/06 )
kaisupyyntö ), John Reisdorf vastaan Finanzamt Köln
                               West (')
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
 (Arvonlisävero — Kuudennen direktiivin 77/388/ETY
 18 artiklan 1 kohdan a alakohdan tulkinta — Ostoihin si
                                                                       (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
sältyvän veron vähentäminen — Verovelvollisen velvolli
                                                                       yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                  suus — Laskun hallussapito)
                            ( 97/C 40/05 )                         Yhdistetyissä asioissa C-2 67/95 ja C-268/95, jotka High
                                                                   Court of Justice, Chancery Division , Patents Court ( Yhdis
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                     tynyt kuningaskunta ) on saattanut EY:n perustamissopi
                                                                   muksen 177 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen
Asiassa C-85/95, jonka Bundesfinanzhof on saattanut                käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui
EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhtei              messa vireillä olevissa asioissa Merck & Co . Inc ., Merck
söjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan          Sharp & Dohme Ltd, Merck Sharp & Dohme Internatio
sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa, John        nal Services BV vastaan Primecrovvn Ltd, Ketan Himatlal
Reisdorf vastaan Finanzamt Köln-West, ennakkoratkaisun             Mehta, Bharat Himatlal Mehta , Necessity Supplies Ltd ja
jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmu              Beecham Group plc vastaan Europharm of Worthing Ltd
kaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä : yhden         ennakkoratkaisun Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin
 mukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta               tasavallan liittymisehdoista ja perustamissopimusten mu
 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/              kautuksista tehdyn asiakirjan ( EYVL N:o L 302,
 ETY ( EYVL N:o L 145 , 13.6.1977, s . 1 ) 18 artiklan 1 koh       15.11.1985 , s . 23 ) 47 ja 209 artiklan ja EY:n perustamis
 dan a alakohdan tulkinnasta , yhteisöjen tuomioistuin ( vii      sopimuksen 30 ja 36 artiklan tulkinnasta , yhteisöjen tuo
 des jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohta         mioistuin, toimien kokoonpanossa : presidentti G. C. Rod
 ja J. C. Moitinho de Almeida ( esittelevä tuomari ) sekä           ríguez Iglesias , jaostojen puheenjohtajat G. E Mancini,
 tuomarit C. Gulmann, D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet            J. L. Murray ja L. Sevon sekä tuomarit C. N. Kakouris, C.
 ja P. Jann, julkisasiamies : N. Fennelly, kirjaaja : johtava       Gulmann ( esittelevä tuomari ), D. A. O. Edward, J.-P. Puis
 hallintovirkamies H. A. Riihi , on antanut 5.12.1996 tuo          sochet ja H. Ragnemalm, julkisasiamies: N. Fennelly, kir
 mion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                           jaaja : hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 5.12.1996
                                                                    tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :
jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmu
 kaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhden          1 ) Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liit
 mukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta                     tymisehdoista ja perustamissopimusten mukautuksista
  1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/                   tehdyn asiakirjan 47 ja 209 artiklassa määrätyt siirty
 ETY 18 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 22 artiklan                     mäajat ovat päättyneet Espanjan kuningaskunnan
  3 kohdan mukaan jäsenvaltiot voivat katsoa, vettä ilmai               osalta 6.10.1995 ja Portugalin tasavallan osalta
 sulla lasku tarkoitetaan sekä alkuperäistä laskua että mui              31.12.1994 .


title: Asia C-130/03: Euroopan yhteisöjen komission 24.3.2003 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
21.6.2003                FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 146/21
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   a)     Onko perustamissopimuksen 87 artiklan ja sitä seuraa-
                                                                             vien artiklojen perusteella katsottava valtiontueksi hallin-
                                                                             totoimi, jossa tietyiltä yrityksiltä, jotka käyttävät sähkö-
Mikäli julkisoikeudellisen järjestelyn edellytykset täyttyvät,               nsiirtoverkkoa, peritään korotettu verkkoon pääsyä ja sen
kuten Münchenin kaupungin alueyhteisön tapauksessa, ei                       käyttöä koskeva maksu sähköverkon yleisten kustannus-
                                                                             ten rahoittamiseksi
direktiivin mukaan ole tarvetta jokaisen kyseisen palvelusuori-
tuksen yhteydessä eritellä, onko kyse yleisen edun toteuttamis-
esta ja ammattimaisuudesta. Sen vuoksi on merkityksetöntä,            b)     Onko yhteisön sähkömarkkinoiden vapauttamista koske-
että Münchenin kaupunki esillä olevassa tapauksessa on palve-                vassa direktiivissä 96/92/EY ( 1) vahvistettuja periaatteita
lusuorituksen yhteydessä polttanut laitoksessaan jätteitä kol-               ja erityisesti sen 7 ja 8 artiklassa olevia sähkönsiirtoverkon
mannelle eikä ole huolehtinut sisäänkuljetuksesta itse, vaan                 hoitoa koskevia säännöksiä tulkittava siten, että ne estävät
yksityisen yrittäjän avustuksella. Kun julkisoikeudellisella jär-            jäsenvaltiota antamasta säännöksiä, joissa siirtymäkauden
jestelyllä on sellainen luonne, että kokonaispalvelusuorituksen              ajan tietyt yritykset velvoitetaan siirtoverkkoon pääsemi-
tuottamiseksi on otettava lukuun myös alasuoritukset, kaupun-                seksi ja sen käyttämiseksi suorittamaan korotettu maksu,
ki on velvollinen soveltamaan direktiivissä 92/50/ETY säädet-                jolla kompensoidaan vesivoimalaitosten ja geotermisten
tyä menettelyä.                                                              voimalaitosten tuottaman sähkön arvonnousu, joka joh-
                                                                             tuu tämän päätöksen perusteluissa tarkemmin esitetyllä
                                                                             tavalla säännösten muuttumisesta, ja jolla rahoitetaan
Velvollisuutta estää julkisia hankintoja koskevan yhteisön                   sähköverkon yleisiä kustannuksia?
oikeuden rikkominen sitäkin kautta, että jo solmitut hankinta-
sopimukset saatetaan päättymään, ei voida asettaa kyseenalai-
seksi direktiivin 89/665/ETY (2) 2 artiklan 6 kohdalla, joka          (1 ) Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 19 päi-
koskee mahdollisten julkisia hankintoja koskevan yhteisön                  vänä joulukuuta 1996 annettu Euroopan yhteisöjen parlamentin
oikeuden rikkomisten selvittämistä. Sopimusrikkomuksen voi-                direktiivi 96/92/EY (EYVL L 27, 30.1.1997, s. 20).
daan katsoa lakanneen vasta, kun jäsenvaltio myöntää menette-
lyn lainvastaisuuden ja estää rikkomisen kokonaan.
( 1) EYVL L 209, s. 1.
( 2) EYVL L 395, s. 33.
                                                                      Euroopan yhteisöjen komission 24.3.2003 Italian tasaval-
                                                                                taa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-130/03)
Consiglio di Staton 14.1.2003 tekemällään päätöksellä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö yhdistetyissä asioissa
AEM S.p.A. (C-128/03) ja AEM Torino S.p.A. (C-129/03)                                            (2003/C 146/36)
vastaan l’Autorità per l’energia elettrica e per il gas, il
Ministero delle attività produttive ja il Ministero dell’eco-
nomia e delle finanze, ja muuna asianosaisena ENEL
                         Produzione S.p.A.
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.3.2003 Euroo-
                                                                      pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
            (Yhdistetyt asiat C-128/03 ja C-129/03)
                                                                      vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Niels Bertil Rasumussen ja
                                                                      Luigi Cimaglia.
                          (2003/C 146/35)
                                                                      Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Consiglio di Stato on pyytänyt 14.1.2003 tekemällään päätök-          –      toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut yhteisön
sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 24.3.2003,                tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annetun
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua yh-                    komission asetuksen (EY) N:o 40/94 ( 1) 91 artiklan mu-
distetyissä asioissa AEM S.p.A. (C-128/03) ja AEM Torino                     kaisia velvoitteitaan, koska se ei ole nimennyt kansallisia
S.p.A. (C-129/03) vastaan l’Autorità per l’energia elettrica e per           ensimmäisen ja toisen oikeusasteen tavaramerkkituo-
il gas, il Ministero delle attività produttive ja il Ministero               mioistuimia, tai ei ole ainakaan säädetyssä määräajassa
dell’economia e delle finanze, ja muuna asianosaisena ENEL                   toimittanut komissiolle niistä luetteloa, josta ilmenisi
Produzione S.p.A. seuraaviin kysymyksiin:                                    niiden nimitys ja alueellinen toimivalta
 ---pagebreak--- C 146/22                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                              21.6.2003
–      velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-        kotipaikka Wilmington, Delaware (Yhdysvallat), R.J. Reynolds
       kulut.                                                          Tobacco Company, kotipaikka Winston-Salem, Pohjois-Caroli-
                                                                       na (Yhdysvallat), R.J. Reynolds Tobacco International Inc.,
                                                                       kotipaikka Winston-Salem, Pohjois-Carolina (Yhdysvallat) ja
                                                                       Japan Tobacco Inc., kotipaikka Tokio (Japani), ovat valittaneet
Oikeudelliset perusteeet ja pääasialliset perustelut                   25.3.2003 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan
                                                                       yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajen-
                                                                       nettu toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-337/00 ( 1), T-379/
Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 249 artiklan mu-              00 (2), T-380/00 ( 2), T-260/01 (3) ja T-272/01 (4), Philip Morris
kaan asetus on kaikilta osiltaan velvoittava ja sitä sovelletaan       International, Inc., R.J. Reynolds Tobacco Holdings, Inc.,
sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.                                 RJR Acquisition Corp., R.J. Reynolds Tobacco Company,
                                                                       R.J. Reynolds Tobacco International Inc. ja Japan Tobacco, Inc.
                                                                       vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukivat Euroopan
Nyt esillä olevassa asiassa asetuksen N:o 40/94 91 artiklassa          parlamentti, Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta, Ita-
säädetään, että jäsenvaltioilla on velvollisuus nimetä kansallis-      lian tasavalta, Portugalin tasavalta, Suomen tasavalta, Saksan
ten säännöstensä mukaisesti kansalliset ensimmäisen ja toisen          liittotasavalta, Helleenien tasavalta ja Alankomaiden kuningas-
oikeusasteen tuomioistuimet, jotka ovat toimivaltaisia käsitte-        kunta, 15.1.2003 antamasta tuomiosta. Valittajien edustajat
lemaan yhteisön tavaramerkkien loukkaamista ja pätevyyttä              ovat asianajaja O.W. Brouwer ja solicitor P. Lomas.
koskevia asioita, sekä toimittaa komissiolle nimeämistään
yhteisön tavaramerkkituomioistuimista luettelo, josta ilmee
kunkin nimitys ja alueellinen toimivalta. Määräpäivä näiden
velvoitteiden noudattamiselle oli 15.3.1997.
                                                                       Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
Komissio toteaa, ettei Italian tasavalta ole vielä valmistautunut
ilmoittamaan edellä mainittuja tietoja eikä ole vielä nimennyt         –      kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
yhtään yhteisön tavaramerkkituomioistuinta, joten se ei edel-                 15.1.2003 antaman tuomion, jolla se
leenkään noudata kyseisen asetuksen 91 artiklan 1 kohdassa
asetettua velvollisuutta.
                                                                              i)    jätti kanteet tutkimatta
( 1) EYVL L 11, 14.1.1994, s. 1.
                                                                              ii)   velvoitti kantajat korvaamaan omat oikeudenkäynti-
                                                                                kulunsa sekä korvaamaan yhteisvastuullisesti komis-
                                                                                sion oikeudenkäyntikulut ja
R.J. Reynolds Tobacco Holdings, Inc.:n, RJR Acquisition                       iii) velvoitti väliintulijat korvaamaan omat oikeuden-
                                                                                käyntikulunsa.
Corp.:n, R.J. Reynolds Tobacco Companyn, R.J. Reynolds
Tobacco International Inc.:n ja Japan Tobacco, Inc.:n
25.3.2003 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
sen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaos-              –      ottaa valittajien kumoamiskanteet tutkittaviksi sillä perus-
to) yhdistetyissä asioissa T-337/00, T-379/00, T-380/00,                      teella, että riidanalaiset päätökset olivat ilmeisen lainvas-
T-260/01 ja T-272/01, Philip Morris International, Inc.,                      taisia, ja ratkaisee asian lopullisesti; toissijaisesti
R.J. Reynolds Tobacco Holdings, Inc., RJR Acquisition
Corp., R.J. Reynolds Tobacco Company, R.J. Reynolds
Tobacco International Inc. ja Japan Tobacco, Inc. vastaan              –      ottaa valittajien kumoamiskanteet tutkittaviksi ja palaut-
Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukivat Euroopan
                                                                              taa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsi-
parlamentti, Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta,                       teltäväksi, jotta tämä antaa tuomion pääasiassa; toissijai-
Italian tasavalta, Portugalin tasavalta, Suomen tasavalta,
                                                                              sesti
Saksan liittotasavalta, Helleenien tasavalta ja Alankomai-
     den kuningaskunta, 15.1.2003 antamasta tuomiosta
                                                                       –      palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                         (Asia C-131/03 P)                                    men käsiteltäväksi, jotta tämä tarkastelee tutkittavaksi
                                                                              ottamista yhdessä pääasian tarkastelun kanssa ja antaa
                          (2003/C 146/37)                                     tuomion tämän mukaisesti
                                                                       –      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut
R.J. Reynolds Tobacco Holdings Inc., kotipaikka Winston-                      yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan
Salem, Pohjois-Carolina (Yhdysvallat), RJR Acquisition Corp,                  2 kohdan mukaisesti.


title: Asia T-185/03: Vincenzo Fuscon 27.5.2003 sisämarkkinoilla toimivaa yhdenmukaistamisvirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
2.8.2003                FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 184/45
Tavaramerkki- tai merkkioi-        Kuviomerkki ”GESINMAR” (kan-         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
keus, johon väitemenette-          sallinen etuoikeutettu merkki
                                                                        Yhteisön tavaramerkin ha-          kantaja
lyssä on vedottu:                  nro 1.975.912, joka on rekis-
                                                                        kija:
                                   teröity luokkaan 36 kuuluville
                                   tuotteille
                                                                        Haettu tavaramerkki:               Sanamerkki ”Enzo Fusco”; rekis-
                                                                                teröintihakemus nro 726735,
                                                                                rekisteröintiä              haetaan
Väiteosaston ratkaisu:             Väitteet hyväksytään kaikkien                                           luokkiin 3, 9, 18, 24 ja 25 kuu-
                                   luokkaan 36 kuuluvien palvelui-                                         luville tuotteille (tuotteet, jotka
                                   den osalta                                                              rekisteröidään perinteisesti nk.
                                                                                trendin- ja muodinluojien hake-
                                                                                muksesta)
Valituslautakunnan ratkaisu:       Valitus hylätään
                                                                        Sen tavaramerkki- tai merk-        Antonio Fusco         International
                                                                        kioikeuden haltija, johon          S.A, Luxemburg
                                                                        väitemenettelyssä on vedot-
Kanneperusteet:                    Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan       tu:
                                   1 kohdan b alakohdan (sekaan-
                                   tumisvaara) virheellinen sovelta-
                                   minen                                Tavaramerkki- tai merkkioi-        Yhteisön sanamerkki ”Antonio
                                                                        keus, johon väitemenette-          Fusco”                (rekisteröinti
                                                                        lyssä on vedottu:                  nro 654059) tuotteille, jotka
                                                                                ovat pääasiallisesti samoja kan-
                                                                                tajan tuotteiden kanssa
Vincenzo Fuscon 27.5.2003 sisämarkkinoilla toimivaa                     Väiteosaston ratkaisu:             Väite on hyväksytty ja rekister-
yhdenmukaistamisvirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan                                                  öintihakemus on hylätty
                            nostama kanne
                           (Asia T-185/03)                              Valituslautakunnan ratkaisu:       Valitus on hylätty
                           (2003/C 184/99)
                                                                        Kanneperusteet:                    Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 ar-
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)                                                        tiklan 1 kohdan b alakohdan
                                                                                virheellinen soveltaminen (se-
                                                                                kaantumisvaara).
Vincenzo Fusco on nostanut 27.5.2003 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämark-
kinoilla toimivaa yhdenmukaistamisvirastoa (tavaramerkit ja
mallit) vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Barbara
Saguatti.
                                                                        Joëlle Hivonnet'n 27.5.2003 Euroopan unionin neuvostoa
                                                                                vastaan nostama kanne
Valituslautakunnassa toimitetussa menettelyssä vastapuolena oli
Antonio Fusco.                                                                                (Asia T-188/03)
                                                                                (2003/C 184/100)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
–     ensisijaisesti kumoaa komission riidanalaisen päätöksen,
      koska siinä on katsottu, että tavaramerkit Antonio Fusco
      ja Enzo Fusco ovat keskenään sekoitettavissa                      Joëlle Hivonnet, kotipaikka New York (Yhdysvallat) on nostanut
                                                                        27.5.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
–     toissijaisesti, katsoessaan, että nämä tavaramerkit ovat          tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa
      keskenään sekoitettavissa, täsmentää, mikä on päätöksen           vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajaja Georges Vander-
      täsmällinen alueellinen soveltamisala                             sanden ja asianajaja Laure Levi.
–     vielä ensisijaisesti toteaa, että vaikka valitus perustuukin      Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      aikaisempaan yhteisön tavaramerkkiin, muuntamismenet-
      tely ei ole mahdotonta, paitsi alueella, jolla sekaantumis-       –     kumoaa nimittävän viranomaisen 23.7.2002 tekemän
      vaaran on mahdollisesti katsottava olevan olemassa                      päätöksen, jolla hylätään kantajan hakemus koulutuslisän
                                                                              myöntämisestä hänen tyttärensä Eponinen osalta lukuvuo-
–     velvoittaa vastapuolen/vastaajan korvaamaan oikeudekäyn-                sina 1999–2000 ja 2000–2001 ja jolla myönnetään
      tikulut, tai toissijaisesti, ottaen huomioon käsiteltävinä              koulutuslisä lukuvuodelle 2001–2002 ainoastaan poik-
      olevien kysymysten arkaluontoisuus ja monitahoisuus,                    keuksellisesti koulutuksen jatkuvuuden periaatteen perus-
      määrää oikeudenkäyntikulut sen korvattaviksi                            teella


title: Asia T-139/14: Kanne 19.2.2014 – PT Wilmar Bioenergi Indonesia ja PT Wilmar Nabati Indonesia v. neuvosto

text:
               19.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/26

         Kanne 19.2.2014 – PT Wilmar Bioenergi Indonesia ja PT Wilmar Nabati Indonesia v. neuvosto
   (Asia T-139/14)
   2014/C 151/34
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: PT Wilmar Bioenergi Indonesia (Kodya Dumai, Indonesia) ja PT Wilmar Nabati Indonesia (Medan, Indonesia) (edustaja: asianajaja P. Vander Schueren)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Argentiinasta ja Indonesiasta peräisin olevan biodieselin tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 19.11.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1194/2013 (EUVL L 315, s. 2) siltä osin kuin siinä asetetaan kantajille polkumyyntitulli ja

               —

               velvoittamaan vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat yhteentoista kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan unionin toimielimet toimivat perusasetuksen (1) vastaisesti, koska kustannuksia ei laskettu sen kirjanpidon perusteella, jota vientiä harjoittavat tuottajat ja tutkimuksen kohteena olevat tuottajat pitivät tutkimuksen kohteena olevasta tuotteesta.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan perusasetusta on rikottu, koska laskennalliseen normaaliarvoon sisältyy kustannuksia, jotka eivät liity tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon ja myyntiin.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan Euroopan komissio toimi perusasetuksen vastaisesti sisällyttämällä kustannuksia, jotka perustuvat kansainvälisiin viitehintoihin, pikemminkin kuin kustannuksia alkuperämaassa (Indonesia).

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan perusasetusta on rikottu turvautumalla normaaliarvon laskentaan asianomaisen tuotteen erityisen markkinatilanteen puuttuessa.

               5)

               Viides kanneperuste, jonka mukaan perusasetuksen 2 artiklan 5 kohtaa ei sovelleta, koska se on ristiriidassa WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 2 artiklan 2 kohdan 2 alakohdan 1 alakohdan kanssa, jos 2 artiklan 5 kohdassa hyväksytään poikkeus velvollisuuteen käyttää tuotantokustannusta alkuperämaassa normaaliarvon laskennassa.

               6)

               Kuudes kanneperuste, jonka mukaan neuvoston asetusta N:o 1194/2013 rasittaa ilmeinen arviointivirhe oikeudellisten seikkojen ja tosiseikkojen osalta, koska hallitus ei sääntele biodieselin tuottajien maksamaa todellista hintaa raa’asta palmuöljystä siten, että tosiasiallisesti maksettu hinta voidaan hylätä.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, jonka mukaan neuvoston asetuksella N:o 1194/2013 rikotaan perusasetusta, koska kun siinä ei otettu asianmukaisesti huomioon eroja, jotka vaikuttavat hintojen vertailtavuuteen, siinä ei vertailtu tasapuolisesti normaaliarvoa ja vientihintaa.

               8)

               Kahdeksas kanneperuste, jonka mukaan kustannusten oikaisun soveltamisessa tehtiin ilmeinen arviointivirhe, koska siinä käytettiin kantajien tapauksessa väärää raaka-ainetta.

               9)

               Yhdeksäs kanneperuste, jonka mukaan neuvoston asetusta N:o 1194/2013 rasittaa ilmeinen arviointivirhe, koska siinä oikaistiin asiaa tutkimatta etuyhteydessä olevilta raa’an palmuöljyn tuottajilta hankitun raa’an palmuöljyn hinta sen vuoksi, ettei siitä ollut sovittu tavanomaisin markkinaehdoin, yksinomaan vientiveron raa’an palmuöljyn hintoihin aiheuttaman väitetyn vaikutuksen perusteella.

               10)

               Kymmenes kanneperuste, jonka mukaan neuvoston asetus N:o 1194/2013 perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen, koska i) siinä hylättiin tuotteiden, jotka kuuluvat samaan yleiseen luokkaan kuin biodiesel, myynnin kotimarkkinoiden voittomarginaalin käyttö, koska myynti ei tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä, ii) arvioitiin voittomarginaalin kohtuullisuutta lainojen pitkien korkojen pikemminkin kuin keskipitkien tai lyhyiden korkojen perusteella.

               11)

               Yhdestoista kanneperuste, jonka mukaan neuvoston asetus N:o 1194/2013 perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen, koska siinä hylättiin kohtuullisen voittomarginaalin määrittäminen sen perusteella, ettei sijoitetun pääoman tuotolla ole merkitystä kaupallisille yrityksille tätä määrittelyä varten, koska ne ovat palveluja tarjoavia yrityksiä, joilla ei ole merkittäviä pääomasijoituksia, sillä näin katsotaan virheellisesti, etteivät kaupalliset yritykset tarvitse käyttöpääomaa kaupallisen toimintansa harjoittamiseen.

      (1)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009 (EUVL L 343, s. 51); jäljempänä perusasetus