title: Asia C-421/15 P: Valitus, jonka Yoshida Metal Industry Co. Ltd on tehnyt 29.7.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) 21.5.2015 yhdistetyissä asioissa T-331/10 RENV ja T-416/10 RENV, Yoshida Metal Industry v. SMHV antamasta tuomiosta

text:
               23.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 389/13

         Valitus, jonka Yoshida Metal Industry Co. Ltd on tehnyt 29.7.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) 21.5.2015 yhdistetyissä asioissa T-331/10 RENV ja T-416/10 RENV, Yoshida Metal Industry v. SMHV antamasta tuomiosta
   (Asia C-421/15 P)
   (2015/C 389/15)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Yoshida Metal Industry Co. Ltd (edustajat: socilitor J. Cohen, G. Hobbs, QC ja barrister T. St Quintin)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), Pi-Design AG, Bodum France ja Bodum Logistics A/S

      Vaatimukset

   Valittaja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ensisijaiset vaatimukset:

               a)

               unionin yleisen tuomioistuimen seitsemännen jaoston yhdistetyissä asioissa T-331/10 RENV ja T-416/10 RENV 21.5.2015 antama tuomio on kumottava

               b)

               valittajan unionin yleisessä tuomioistuimessa esittämä vaatimus, jonka mukaan SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 20.5.2010 asiassa R1235/2008 tekemä päätös on kumottava, on hyväksyttävä ja päätös on kumottava

               c)

               valittajan unionin yleisessä tuomioistuimessa esittämä vaatimus, jonka mukaan SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 20.5.2010 asiassa R1237/2008-1 tekemä päätös on kumottava, on hyväksyttävä ja päätös on kumottava

               d)

               SMHV ja väliintulijat on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut, ja näihin oikeudenkäyntikuluihin on laskettava mukaan ne, joista unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-337/12 P ja C-340/12 P (EU:C:2014:129) 6.3.2014 antaman tuomion mukaisesti päätetään myöhemmin.

         Jos unionin tuomioistuin hylkää ensisijaiset vaatimukset, valittaja esittää sille seuraavat toissijaiset vaatimukset:

               a)

               unionin yleisen tuomioistuimen seitsemännen jaoston yhdistetyissä asioissa T-331/10 RENV ja T-416/10 RENV 21.5.2015 antama tuomio on kumottava siltä osin kuin se koskee seuraavia tavaroita, joita varten yhteisön tavaramerkit nro 1371244 ja 1372580 on rekisteröity: luokkaan 8 kuuluvat kovasimet ja kovasinten pidikkeet ja luokkaan 21 kuuluvat kotitalous- tai keittiösäilytysastiat (ei jalometalliset eikä jalometallipäällysteiset) ja veitsitukit veitsitelineeksi

               b)

               valittajan unionin yleisessä tuomioistuimessa esittämä vaatimus SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 20.5.2010 asiassa R1235/2008-1 tekemän päätöksen kumoamisesta, on hyväksyttävä ja päätös on kumottava siltä osin kuin se koskee seuraavia tavaroita, joita varten yhteisön tavaramerkki nro 1371244 on rekisteröity: luokkaan 8 kuuluvat kovasimet ja kovasinten pidikkeet ja luokkaan 21 kuuluvat kotitalous- tai keittiösäilytysastiat (ei jalometalliset eikä jalometallipäällysteiset) ja veitsitukit veitsitelineeksi

               c)

               valittajan unionin yleisessä tuomioistuimessa esittämä vaatimus SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 20.5.2010 asiassa R1237/2008-1 tekemän päätöksen kumoamisesta, on hyväksyttävä ja päätös on kumottava siltä osin kuin se koskee seuraavia tavaroita, joita varten yhteisön tavaramerkki nro 1372580 on rekisteröity: luokkaan 8 kuuluvat kovasimet ja kovasinten pidikkeet ja luokkaan 21 kuuluvat kotitalous- tai keittiösäilytysastiat (ei jalometalliset eikä jalometallipäällysteiset) ja veitsitukit veitsitelineeksi

               d)

               SMHV ja väliintulijat on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut, ja näihin oikeudenkäyntikuluihin on laskettava mukaan ne, joista unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-337/12 P ja C-340/12 P (EU:C:2014:129) 6.3.2014 antaman tuomion mukaisesti päätetään myöhemmin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää valituksensa tueksi kaksi oikeudellista perustetta.

               a)

               Ensimmäiseksi unionin yleinen tuomioistuin rikkoi asetuksen (1) 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohtaa tulkitsemalla ja näin ollen soveltamalla sitä virheellisesti riidanalaisissa yhteisön tavaramerkeissä olevien kuviomerkkien osalta.

               b)

               Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin lisäksi tai vaihtoehtoisesti rikkoi asetuksen 52 artiklan 3 kohtaa, koska se ei tarkastellut 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdan soveltamista jokaisen tavaroiden luokan osalta, joita varten yhteisön tavaramerkeissä olevat kuviomerkit on rekisteröity.

      Valittaja vetoaa ensimmäisen valitusperusteensa tueksi tiivistellysti seuraaviin seikkoihin:

   Unionin yleinen tuomioistuin katsoi valituksenalaisen tuomion 39 kohdassa, että 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohtaa sovelletaan kaikkiin kaksi- ja kolmiulotteisiin merkkeihin, jos merkin kaikki olennaiset piirteet ovat toiminnallisia. Soveltaessaan tätä toteamusta kyseessä oleviin yhteisön tavaramerkkeihin, unionin tuomioistuin kuitenkin poikkesi virheellisesti unionin tuomioistuimen asiassa C-48/09, Lego Juris v. SMHV, annetun tuomion (EU:C:2010:516) 48 kohdassa esitetystä toteamuksesta (ja jätti näin ollen noudattamatta sitä), jonka mukaan 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdassa ei estetä merkin rekisteröimistä tavaramerkiksi ”pelkästään sillä perusteella, että sillä on käyttöön liittyviä piirteitä”; ilmaisuilla ”yksinomaan” ja ”välttämätön” rajoitetaan 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdan soveltamista suppeammin merkkeihin, jotka ovat ”ainoastaan tavaran muotoja, joihin sisältyy pelkästään tekninen ratkaisu”.
   Valittajan mukaan unionin yleisen tuomioistuimen olisi pitänyt katsoa Lego-tuomion mukaisesti, ettei 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdassa säädetä laillista edellytystä, jonka mukaan kaksi- tai kolmiulotteiset merkit eivät voi olla toiminnallisia ja ettei se ole ristiriidassa sellaisten ”sekamuotoisten merkkien” rekisteröimisen kanssa, joihin kuuluu visuaalisesti merkittäviä koristeellisia muotoja, joihin paitsi ”sisältyy tekninen ratkaisu” mutta joilla on myös tavaramerkeiltä edellytettävä erottamistehtävä. Unionin tuomioistuin kuitenkin poikkesi virheellisesti 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdan soveltamista varten merkityksellisistä oikeudellisista perusteista (ja jätti näin ollen noudattamatta niitä), kun se ei pitänyt lähtökohtana sitä, että yhteisön tavaramerkissä olevat kuviomerkit olivat ”sekamuotoisia merkkejä”, joissa on osatekijänä koristeellinen muoto (visuaalisesti merkittäviä kuvioita, jotka esitetään katselijan silmiin mustavalkoisina pisteinä, jotka on muodostettu sisennysten ja sisennysten värityksen avulla), jotka ovat erottamiskykyisiä, kuten katsotaan SMHV:n toisen valituslautakunnan 31.10.2001 tekemässä päätöksessä, johon valituksenalaisen tuomion 5 kohdassa viitataan.
   Jos unionin yleinen tuomioistuin ei olisi tulkinnut ja näin ollen myös soveltanut virheellisesti 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohtaa päätymällä virheelliseen lähestymistapaan sisennysten kyvystä olla samanaikaisesti toiminnallisia ja erottamiskykyisiä kyseessä olevissa yhteisön tavaramerkeissä oleviin kuviomerkkeihin nähden, sen olisi pitänyt katsoa ja se olisi myös katsonut, ettei kyseessä olevien merkkien rekisteröimistä yhteisön tavaramerkkeinä ollut suljettu pois kyseisessä artiklassa ja että SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan päätökset, joissa toisin katsottiin, oli kumottava virheellisinä.

      Valittaja vetoaa toisen valitusperusteensa tueksi tiivistellysti seuraaviin seikkoihin:

   Unionin yleisen tuomioistuimen oli arvioitava asetuksen 52 artiklan 3 kohdan mukaisesti, ovatko riidanalaisissa yhteisön tavaramerkeissä ovat kuviomerkit 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdan nojalla mitättömiä, koska ne ovat ”ainoastaan tavaran muotoja, joihin sisältyy pelkästään tekninen ratkaisu” (unionin tuomioistuimen asiassa Lego antaman tuomion 48 kohta) kokonaan tai osittain, ja jos asia on näin, minkä tavaroiden luokan osalta, joita varten merkit rekisteröitiin. Unionin yleinen tuomioistuin ei käsitellyt tai täyttänyt tätä keskeistä vaatimusta ja jätti näin ollen esittämättä toteamuksia, joista sen päätöksen laillisuus 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdan kannalta oli riippuvainen.
   Lisäksi ja joka tapauksessa unionin yleinen tuomioistuin ei voinut noudattaa 52 artiklan 3 kohdan keskeistä vaatimusta soveltamalla 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdan mukaisen päätöksensä perusteluita kahvattomiin tavaroihin, joita varten tavaramerkeissä olevat kuviomerkit oli rekisteröity. Erityisesti merkit rekisteröitiin seuraavia kahvattomia tavaroita varten, joiden osalta unionin yleisen tuomioistuimen 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdan mukaisessa päätöksessä ei voitu lain mukaisesti soveltaa 52 artiklan 3 kohdassa säädettyjä edellytyksiä: luokkaan 8 kuuluvat kovasimet ja kovasinten pidikkeet ja luokkaan 21 kuuluvat kotitalous- tai keittiösäilytysastiat (ei jalometalliset eikä jalometallipäällysteiset) ja veitsitukit veitsitelineeksi.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


title: Asia T-221/15: Kanne 5.5.2015 – Arbuzov v. neuvosto

text:
               24.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/36

         Kanne 5.5.2015 – Arbuzov v. neuvosto
   (Asia T-221/15)
   (2015/C 279/44)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Asianosaiset

      Kantaja: Sergej Arbuzov (Kiev, Ukraina) (edustaja: asianajaja M. Machytková)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2014/119/YUTP muuttamisesta 5.3.2015 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) sekä Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 208/2014 täytäntöönpanosta 5.3.2015 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 2015/357 siltä osin kuin ne koskevat kantajaa

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan oikeutta hyvään hallintoon on loukattu.

                           —

                           Kantaja väittää tältä osin, että Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 41 artiklan 1 kohdassa ja 2 kohdan a ja c alakohdassa vahvistettua oikeutta hyvään hallintoon on loukattu, koska vastaaja ei kantajan mukaan tutkinut kaikkia kantajan asiaan liittyviä merkityksellisiä tosiseikkoja yksityiskohtaisesti ja puolueettomasti.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan omaisuudensuojaa on loukattu.

                           —

                           Kantaja väittää tältä osin, että perusoikeuskirjan 17 artiklan 1 kohdassa ja ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen ensimmäisen lisäpöytäkirjan 1 artiklassa vahvistettua omaisuudensuojaa on loukattu, koska sen johdosta, että oikeutta hyvään hallintoon loukattiin, riidanalaiset toimet, joilla rajoitetaan kantajan omaisuudensuojaa, annettiin ilman oikeudellisia perusteita ja vastoin perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdassa vahvistettuja edellytyksiä.


title: Asia T-243/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.9.2012 — Fedecom v. komissio (Valtiontuet — Hedelmä- ja vihannesala — Hedelmä- ja vihannesmarkkinoiden tukemiseksi Ranskassa toteutettavat ”kampanjasuunnitelmat” — Päätös, jolla tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi — Valtiontuen käsite — Valtion varat — Julkisen laitoksen maksuilla ja tuottajaorganisaatioiden vapaaehtoisilla maksuilla toteutettu yhteisrahoitus — Väitteet, jotka ovat ristiriidassa hallinnollisessa menettelyssä esitettyjen tosiseikkojen kanssa — Toimintatuet — Perusteltu luottamus)

text:
               17.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 355/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.9.2012 — Fedecom v. komissio
   (Asia T-243/09) (1)

   (Valtiontuet - Hedelmä- ja vihannesala - Hedelmä- ja vihannesmarkkinoiden tukemiseksi Ranskassa toteutettavat ”kampanjasuunnitelmat” - Päätös, jolla tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi - Valtiontuen käsite - Valtion varat - Julkisen laitoksen maksuilla ja tuottajaorganisaatioiden vapaaehtoisilla maksuilla toteutettu yhteisrahoitus - Väitteet, jotka ovat ristiriidassa hallinnollisessa menettelyssä esitettyjen tosiseikkojen kanssa - Toimintatuet - Perusteltu luottamus)
   2012/C 355/42
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Fédération de l’organisation économique fruits et légumes (Fedecom) (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja C. Galvez)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamies: B. Stromsky)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus Ranskan tasavallan toteuttamista hedelmä- ja vihannesalan kampanjasuunnitelmista 28.1.2009 tehdyn komission päätöksen K (2009) 203 lopullinen kumoamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Fédération de l’organisation économique fruits et légumes (Fedecom) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 205, 29.8.2009.


title: Asian C-527/03 poistaminen rekisteristä

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/31

         Asian C-527/03 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 217/63)

      (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 8.6.2005 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-527/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Alankomaitten kuningaskunta.

      (1)  EUVL C 59, 6.3.2004.


title: Asia C-494/11 P: Valitus, jonka Otis Luxembourg Sàrl, aiemmin General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis BV, Otis Elevator Company ja Otis GmbH & Co. OHG ovat tehneet 23.9.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-141/07, Otis Luxembourg Sàrl, aiemmin General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis BV, Otis Elevator Company ja Otis GmbH & Co. OHG v. Euroopan komissio, 13.7.2011 antamasta tuomiosta

text:
               26.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/18

         Valitus, jonka Otis Luxembourg Sàrl, aiemmin General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis BV, Otis Elevator Company ja Otis GmbH & Co. OHG ovat tehneet 23.9.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-141/07, Otis Luxembourg Sàrl, aiemmin General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis BV, Otis Elevator Company ja Otis GmbH & Co. OHG v. Euroopan komissio, 13.7.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-494/11 P)
   2011/C 347/27
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Otis Luxembourg Sàrl, aiemmin General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis BV, Otis Elevator Company ja Otis GmbH & Co. OHG (edustajat: avocat A. Winckler, solicitor J. Temple Lang, advocate C.J. Cook, avocat D. Gerard)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat unionin tuomioistuinta

               —

               kumoamaan tuomion,

               —

               kumoamaan päätöksen osittain käytettävissään olevien seikkojen perusteella ja alentamaan siinä määrättyjä sakkoja tai, mikäli asianmukaista, kumoamaan tuomion ja palauttamaan asian unionin yleiselle tuomioistuimelle merkityksellisten tosiseikkojen uudelleen arviointia varten,

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut tässä asiassa ja unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä menettelyssä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Ensimmäisellä valitusperusteellaan valittajat riitauttavat unionin yleisen tuomioistuimen näkemyksen, jonka mukaan komissiolla oli oikeus katsoa, että OTIS SA oli vastuussa sellaisesta kilpailusääntöjen rikkomisesta, johon GTO oli syyllistynyt Luxemburgissa. Tämä valitusperuste jakautuu neljään osaan. Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin teki aineellisoikeudellisen virheen, koska se sovelsi virheellisesti oikeussääntöä, jonka unionin tuomioistuin on esittänyt asiassa C-97/08 P, Akzo Nobel vastaan komissio, ja yhden yrityksen käsitettä. Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin ylitti toimivaltansa, koska se käytti ratkaisunsa perusteena sellaisia tosiseikkoja, joihin komissio ei ollut viitannut päätöksessä ja jotka eivät sisältyneet asian asiakirjavihkoon komissiossa. Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin luonnehti väärin GTO:n ja Otis SA:n välisen oikeudellisen suhteen luonteen ja laajuuden ja vääristeli tosiseikkoja. Neljänneksi unionin yleinen tuomioistuin ei esittänyt riittäviä perusteita, kun se totesi, ettei komissio ollut jättänyt noudattamatta velvollisuuttaan kohdella GTO:n ja MEE:n emoyhtiöitä yhdenvertaisesti.
   Toisessa valitusperusteessaan valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin teki useita oikeudellisia virheitä, kun se hyväksyi sakon perusmäärää koskevan laskelman Saksaa koskevan kilpailusääntöjen rikkomisen osalta. Tämä valitusperuste jakautuu kahteen osaan. Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti sakkoja koskevia vuoden 1998 suuntaviivoja, koska se katsoi, ettei komissiolla ollut velvollisuutta ottaa huomioon merkityksellisten markkinoiden kokoa sakon perusmäärää määrittäessään. Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin ei ole esittänyt riittäviä perusteluja merkityksellisten markkinoiden koon määrittämisestä eikä osallistujien jakamisesta ryhmiin.
   Kolmannella valitusperusteellaan valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin teki useita oikeudellisia virheitä ja ylitti toimivaltansa, kun se eväsi Otisilta sakkojen määräämättä jättämisestä tai lieventämisestä vuonna 2002 annetun tiedonannon 23 kohdan b alakohdassa tarkoitetun osittaisen immuniteetin. Tämä valitusperuste jakautuu kahteen osaan. Ensinnäkään unionin yleinen tuomioistuin ei soveltanut oikeaa oikeudellista perustetta osittaisen immuniteetin myöntämiselle. Se myös ylitti toimivaltansa, koska se korvasi omalla arviollaan komission Otisin toimittamista todisteista tekemän arvion, ja jätti huomiotta vakiintuneet todistelua koskevat säännöt. Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti komission perusteluvelvollisuutta.


title: Asia C-500/14: Unionin tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 6.10.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale di Torino – Italia) – Ford Motor Company v. Wheeltrims srl (Ennakkoratkaisupyyntö — Mallit — Direktiivi 98/71/EY — 14 artikla — Asetus (EY) N:o 6/2002 — 110 artikla — Niin sanottu korjauslauseke — Tilanne, jossa kolmas osapuoli käyttää tavaramerkkiä ilman sen haltijan suostumusta moottoriajoneuvojen varaosissa tai tarvikkeissa, jotka ovat samoja kuin tavarat, joita varten tavaramerkki on rekisteröity)

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/14

         Unionin tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 6.10.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale di Torino – Italia) – Ford Motor Company v. Wheeltrims srl
   (Asia C-500/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Mallit - Direktiivi 98/71/EY - 14 artikla - Asetus (EY) N:o 6/2002 - 110 artikla - Niin sanottu korjauslauseke - Tilanne, jossa kolmas osapuoli käyttää tavaramerkkiä ilman sen haltijan suostumusta moottoriajoneuvojen varaosissa tai tarvikkeissa, jotka ovat samoja kuin tavarat, joita varten tavaramerkki on rekisteröity))
   (2016/C 038/18)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Torino

      Asianosaiset

      Kantaja: Ford Motor Company

      Vastaaja: Wheeltrims srl

      Määräysosa

   Mallien oikeudellisesta suojasta 13.10.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/71/EY 14 artiklaa ja yhteisömallista 12.12.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 110 artiklaa on tulkittava siten, että niissä ei oikeuteta jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 22.10.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/95/EY ja yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 säännöksistä poiketen moottoriajoneuvojen varaosien ja tarvikkeiden, kuten pölykapseleiden, valmistajaa panemaan tuotteisiinsa ilman autonvalmistajan suostumusta merkkiä, joka on sama kuin autonvalmistajan muun muassa tällaisia tuotteita varten rekisteröimä tavaramerkki, sillä perusteella, että tavaramerkin tällainen käyttö on ainoa keino asianomaisen ajoneuvon korjaamiseksi palauttamalla sen kokonaisuutena muodostamalle moniosaiselle tuotteelle sen alkuperäinen ulkoasu.

      (1)  EUVL C 46, 9.2.2015.


title: Asia T-473/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19.6.2007 — Asturias Cuerno v. komissio (Henkilöstö — Palkkaus — Ulkomaankorvaus — Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohta — Kansainväliselle organisaatiolle tehdyt palvelut — Asettautumiskorvaus — Päiväraha)

text:
               4.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/32

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19.6.2007 — Asturias Cuerno v. komissio
   (Asia T-473/04) (1)

   (Henkilöstö - Palkkaus - Ulkomaankorvaus - Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohta - Kansainväliselle organisaatiolle tehdyt palvelut - Asettautumiskorvaus - Päiväraha)
   (2007/C 183/62)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Cristina Asturias Cuerno (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat R. García-Gallardo Gil-Fournier ja A. Sayagués Torres)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: J. Currall, avustajinaan asianajajat J. Rivas Andrés, J. Gutiérrez Gisbert ja M. Canal Fontcuberta)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Komission 25.8.2004 tekemän sen päätöksen kumoamista koskeva vaatimus, jolla hylätään kantajan 27.4.2004 tekemä valitus ja evätään häneltä oikeus Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädettyyn ulkomaankorvaukseen ja siihen liittyviin korvauksiin
   Tuomiolauselma

               1)

               Komission 28.1.2004 ja 25.8.2004 tekemät päätökset kumotaan.

               2)

               Kantajalla on oikeus Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädettyyn ulkomaankorvaukseen ja kyseisessä liitteessä olevassa 5 artiklassa säädettyyn asettautumiskorvaukseen.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Komissio vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 45, 19.2.2005.


title: Asia T-241/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.12.2015 – Kreikka v. komissio (EMOTR — Tukiosasto — Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Naudanliha — Lampaan- ja vuohenliha — Tupakka — Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 69 artikla — Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 31 artiklan 2 kohta — Asetuksen (EY) N:o 796/2004 23 artiklan 1 kohta)

text:
               8.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/44

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.12.2015 – Kreikka v. komissio
   (Asia T-241/13) (1)

   ((EMOTR - Tukiosasto - Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto - Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Naudanliha - Lampaan- ja vuohenliha - Tupakka - Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 69 artikla - Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 31 artiklan 2 kohta - Asetuksen (EY) N:o 796/2004 23 artiklan 1 kohta))
   (2016/C 048/49)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: I. Chalkias, S. Papaïoannou ja A. Vasilopoulou)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Marcoulli ja D. Triantafyllou)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 26.2.2013 annettu komission täytäntöönpanopäätös 2013/123/EU (EUVL L 67, s. 20) siltä osin kuin siinä jätetään rahoituksen ulkopuolelle tietyt Helleenien tasavallan toteuttamat menot.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 26.2.2013 annettu komission täytäntöönpanopäätös 2013/123/EU (EUVL L 67, s. 20) kumotaan siltä osin kuin siinä jätetään rahoituksen ulkopuolelle tietyt Helleenien tasavallan tupakka-alalla satovuotena 2006 toteuttamat menot.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan komissio ja Helleenien tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 207, 20.7.2013.


title: Asia C-198/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Helsingin hovioikeus (Suomi) on esittänyt 22.4.2014 – Valev Visnapuu v. Kihlakunnansyyttäjä (Helsinki), Suomen valtio – Tullihallitus

text:
               30.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 202/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Helsingin hovioikeus (Suomi) on esittänyt 22.4.2014 – Valev Visnapuu v. Kihlakunnansyyttäjä (Helsinki), Suomen valtio – Tullihallitus
   (Asia C-198/14)
   2014/C 202/15
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Helsingin hovioikeus

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Valev Visnapuu

      Vastaajat: Kihlakunnansyyttäjä (Helsinki), Suomen valtio – Tullihallitus

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Suomen juomapakkausverojärjestelmän, jossa kannetaan juomapakkausveroa, jos pakkaus ei kuulu palautusjärjestelmään, sallittavuus tutkittava suhteessa SEUT 110 artiklaan SEUT 34 artiklan asemesta? Kysymyksessä olevan palautusjärjestelmän tulee olla panttiin perustuva järjestelmä, jossa juomien pakkaaja tai maahantuoja yksin tai jätelaissa tai Ahvenanmaan maakuntaa koskevassa vastaavassa lainsäädännössä tarkoitetulla tavalla on huolehtinut juomapakkausten uudelleen täytöstä tai kierrätyksestä siten, että pakkaus täytetään uudelleen tai pakkaus hyödynnetään raaka-aineena.

               2)

               Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myönteinen, onko sanottu järjestelmä direktiivin 94/62/EY (1) 1 artiklan 1 kohdan, 7 artiklan ja 15 artiklan mukainen, kun otetaan huomioon myös SEUT 110 artikla?

               3)

               Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kielteinen, onko sanottu järjestelmä direktiivin 94/62/EY 1 artiklan 1 kohdan, 7 artiklan ja 15 artiklan mukainen, kun otetaan huomioon myös SEUT 34 artikla?

               4)

               Jos vastaus kolmanteen kysymykseen on kielteinen, onko Suomen juomapakkausverojärjestelmää pidettävä SEUT 36 artiklan nojalla sallittuna?

               5)

               Voidaanko katsoa, että vaatimus, jonka mukaan alkoholijuomia kaupallisessa tai muussa elinkeinotarkoituksessa käyttävä tarvitsee maahan tuotavan alkoholijuoman osalta toimintaansa erillisen vähittäismyyntiluvan tilanteessa, jossa suomalainen ostaja on internetin kautta tai muutoin etämyyntiteitse ostanut toisessa jäsenvaltiossa toimivalta myyjältä alkoholijuomia, jotka myyjä kuljettaa Suomeen, koskee monopolin olemassaoloa tai että se on osa monopolin toimintaa ja että SEUT 34 artiklan määräykset eivät näin ollen estä sitä, vaan sitä on arvioitava SEUT 37 artiklan valossa?

               6)

               Jos viidenteen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko lupavaatimus SEUT 37 artiklassa määrättyjen kaupallisia valtion monopoleja koskevien edellytysten mukainen?

               7)

               Jos vastaus viidenteen kysymykseen on kielteinen ja asiaan on sovellettava SEUT 34 artiklaa, onko Suomen järjestelmä, jonka mukaan tilattaessa internetin kautta tai muutoin etämyyntiteitse alkoholijuomia ulkomailta juomien maahantuonti omaan käyttöön on sallittua vain, jos tilaaja itse tai myyjästä erillinen taho on kuljettanut alkoholijuomat maahan ja jonka mukaan muutoin maahantuontiin vaaditaan alkoholilain mukainen lupa, 34 artiklan vastainen määrällinen rajoitus tai vastaava toimenpide?

               8)

               Jos vastaus edelliseen kysymykseen on myönteinen voidaanko järjestelmän katsoa olevan oikeutettu ja oikeasuhtainen ihmisten terveyden ja elämän suojelemiseksi?

      (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/62/EY, annettu 20 päivänä joulukuuta 1994, pakkauksista ja pakkausjätteistä EYVL, Erityispainos 1994, 15/ Nide 13, s. 266


title: Asia T-466/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.3.2015 – RFA International v. komissio (Polkumyynti — Venäjältä peräisin olevan ferropiin tuonti — Maksettujen polkumyyntitullien palauttamishakemusten hylkääminen — Vientihinnan määrittäminen — Yksi taloudellinen yksikkö — Polkumyyntimarginaalin määrittely — Erilaisen menetelmän käyttäminen kuin se menetelmä, jota käytettiin alkuperäisessä tutkimuksessa — Olosuhteiden muuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 1225/2009 2 artiklan 9 kohta ja 11 artiklan 9 kohta)

text:
               4.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 146/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.3.2015 – RFA International v. komissio
   (Asia T-466/12) (1)

   ((Polkumyynti - Venäjältä peräisin olevan ferropiin tuonti - Maksettujen polkumyyntitullien palauttamishakemusten hylkääminen - Vientihinnan määrittäminen - Yksi taloudellinen yksikkö - Polkumyyntimarginaalin määrittely - Erilaisen menetelmän käyttäminen kuin se menetelmä, jota käytettiin alkuperäisessä tutkimuksessa - Olosuhteiden muuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 1225/2009 2 artiklan 9 kohta ja 11 artiklan 9 kohta))
   (2015/C 146/48)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: RFA International LP (Calgary, Kanada) (edustaja: asianajaja B. Evtimov)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Němečková ja A. Stobiecka-Kuik)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse vaatimuksesta kumota osittain Venäjältä peräisin olevan ferropiin tuonnista maksettujen polkumyyntitullien palauttamishakemuksista 10.8.2012 tehdyt komission päätökset C(2012) 5577 final, C(2012) 5585 final, C(2012) 5588 final, C(2012) 5595 final, C(2012) 5596 final, C(2012) 5598 final ja C(2012) 5611 final siltä osin kuin niissä kieltäydytään maksettujen polkumyyntitullien palauttamisesta niitä polkumyyntitulleja lukuun ottamatta, joita koskevat hakemukset oli jätetty tutkimatta siksi, että ne oli jätetty säädetyn määräajan jälkeen.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               RFA International LP velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 389, 15.12.2012.


title: Asia F-3/10: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 26.10.2010 — AB v. komissio (Henkilöstö — Sopimussuhteiset toimihenkilöt — Määräaikaisen työsopimuksen uudistamatta jättäminen — Myöhään tehty valitus — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               15.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/38

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 26.10.2010 — AB v. komissio
   (Asia F-3/10) (1)

   (Henkilöstö - Sopimussuhteiset toimihenkilöt - Määräaikaisen työsopimuksen uudistamatta jättäminen - Myöhään tehty valitus - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   2011/C 13/73
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: AB (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja S. A. Pappas)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja D. Martin)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sen päätöksen kumoaminen, jolla päätettiin olla uudistamatta kantajan sopimussuhteisen toimihenkilön sopimusta

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 100, 17.4.2010, s. 69.


title: Asia T-397/05: Kanne  3.11.2005  — ARCHI.M.E.D. — E.S v. Komissio

text:
               25.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 74/20

         Kanne 3.11.2005 — ARCHI.M.E.D. — E.S v. Komissio
   (Asia T-397/05)
   (2006/C 74/41)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Architecture, Microclimat, Energies Douces — Europe et Sud SARL (ARCHI.M.E.D. — E.S) (Ganges, Ranska) (edustajat: asianajajat P.-P van Gehuchten, J. Sambon ja P. Reyniers)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               toteaa, että komissio ei voinut irtisanoa 30.8.2005 tehtyä sopimusta

               —

               velvoittaa komission maksamaan 125 906 euron suuruisen summan korotettuna 12.2.2002 lähtien lasketulla laillisella viivästyskorolla

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja on osapuolena sopimuksessa BU 209-95, joka tehtiin komission kanssa tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskevan muun kuin ydinenergian alan energia-alan erityisohjelman (1) puitteissa tehdyn tarjouskilpailun johdosta ja joka koskee Lyonissa sijaitsevan rakennuksen korjausrakentamista käyttämällä aurinko- ja bioilmastopohjaisia arkkitehtuurisia menetelmiä. Sopimukseen sisältyy oikeuspaikkalauseke, jonka mukaan sopimuksen pätevyyteen, soveltamiseen ja tulkintaan liittyvissä riidoissa yksinomainen toimivalta on yhteisöjen tuomioistuimilla.
   Sopimusvelvoitteita täyttäessään kantaja toimitti 12.12.2001 komissiolle hankkeen loppuraportin. Komissio kieltäytyi vastaanottamasta mainittua raporttia ja toimitti kantajalle 5.7.2002 ennakkomaksujen takaisinperintää koskevan päätöksen, jossa se kieltäytyi hyväksymästä eräitä kantajan raportissa ilmoittamia kuluja. Riitaan ei löydetty sopimusratkaisua osapuolten välisen kirjeenvaihdon, pidettyjen tapaamisten eikä sovittelijan osallistumisen avulla. Komissio toimitti kantajalle 30.8.2005 päivätyllä kirjatulla kirjeellä lopullisen takaisinperintää koskevan päätöksen, jota ennen se lähetti 23.8.2005 päivätyn laskun. Tämä päätös on nyt esillä olevan kanteen kohteena, jonka kantaja on esittänyt oikeuspaikkalausekkeen perusteella.
   Kanteessa vaaditaan pääpiirteissään komission velvoittamista suorittamaan 20 prosenttia siitä maksamatta olevasta tuen osasta, joka kantajalle on väitetysti maksettava sopimuksen BU 209-95 nojalla.
   Vaatimustensa tueksi kantaja väittää, että komission olisi tullut esittää kaikki riitautukset, jotka koskivat hankkeen toteuttamistapaa sopimusosapuolten toimesta, ennen ajankohtaa, jolloin raportti oli tarkoitus hyväksyä (kaksi kuukautta loppuraportin jättämispäivästä). Kantajan mukaan komission vaatimukset ovat vanhentuneita eikä se voi täten pitää itseään kantajan velkojana. Täten, koska komission vaatimukset ovat vanhentuneita, sen on suoritettava kantajalle maksamatta oleva osa siitä tuen, jonka se on esillä olevan sopimuksen nojalla sitoutunut maksamaan.

      (1)  Ohjelma luotiin 23.11.1994 tehdyllä neuvoston päätöksellä 94/806/EY, EYVL L 334, s. 87.


title: Asia T-591/15: Kanne 13.10.2015 – Transavia Airlines v. komissio

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/74

         Kanne 13.10.2015 – Transavia Airlines v. komissio
   (Asia T-591/15)
   (2015/C 398/87)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Transavia Airlines (Schiphol, Alankomaat) (edustajat: asianajajat R. Elkerbout ja R. Baneke)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan komission päätöksen 1 artiklan 3 kohdan ja (siltä osin kuin ne koskevat 1 artiklan 3 kohtaa) 3, 4 ja 5 artiklan ja

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii valtiontuesta SA.22614 (C 53/07), jonka Ranska on myöntänyt Pau-Béarnin kauppa- ja teollisuuskamarille, Ryanairille, Airport Marketing Services -yhtiölle ja Transavialle, 23.7.2014 tehdyn komission päätöksen (EU) 2015/1227 (tiedoksiannettu numerolla C(2014) 5085) (EUVL L 201, s. 109) osittaista kumoamista.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklaan sisältyvän hyvän hallinnon periaatteen ja puolustautumisoikeuksien loukkaaminen

                           —

                           kantajalle ei ollut annettu ennen riidanalaisen päätöksen tekemistä mahdollisuutta näkemyksensä esittämiseen

                           —

                           komissio ei olisi saanut hylätä kantajan 25.8.2015 esittämää pyyntöä saada tutustua tiettyihin asiakirja-aineiston asiakirjoihin

               2)

               Toinen kanneperuste: SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska valtiontuen myöntäjäksi on virheellisesti katsottu Ranskan valtio

                           —

                           komisso on katsonut virheellisesti chambre de commerce et d’industrie de Pau-Béarnin viranomaiseksi

                           —

                           komissio on menetellyt ristiriitaisesti chambre de commerce et d’industrie de Pau-Béarnin luonteesta tekemässään arvioinnissa

               3)

               Kolmas kanneperuste: SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska komissio on soveltanut väärin markkinataloudessa toimivaa yritystä koskevaa kriteeriä

                           —

                           komissio on perustellut riittämättömästi, miksi se on soveltanut kannattavuutta koskevaa kriteeriä markkinahinnan vertailun sijasta

                           —

                           komissio on soveltanut virheellisesti kannattavuutta koskevaa kriteeriä, koska se on jättänyt tarkastelun ulkopuolelle ne taustalla vaikuttaneet syyt, joiden perusteella Paun lentokenttä teki sopimuksen kantajan kanssa, ja käyttänyt liian lyhyttä ajanjaksoa eikä tehnyt selväksi, mitä Paun lentokentän saamia tuloja ja etuja se on ottanut huomioon

               4)

               Neljäs kanneperuste: SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska päätöksessä on todettu virheellisesti, että väitetyksi saatu taloudellinen etu oli valikoiva

               5)

               Viides kanneperuste: SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska asiassa on jätetty tutkimatta, aiheutuiko saadusta taloudellisesta edusta myös tosiasiallisia negatiivisia seurauksia kilpailulle

               6)

               Kuudes kanneperuste: SEUT 107 artiklan 1 kohdan ja 108 artiklan 2 kohdan rikkominen, koska komissio on tehnyt arviointivirheen ja tulkinnut väärin oikeutta todetessaan, että kantajalle myönnetty tuki vastasi Paun lentokentän vuosien 2006–2009 kumulatiivisia tappioita, vaikka sen olisi pitänyt oikeastaan tutkia, mitä etua kantajalle oli käytännössä myönnetty.


title: Asia T-257/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10.6.2009 — Puola v. komissio (Maatalous — Yhteinen markkinajärjestely — Uusien jäsenvaltioiden liittymisen yhteydessä säädettävät siirtymätoimenpiteet — Asetus (EY) N:o 1972/2003 maataloustuotteiden kaupan osalta toteutettavista toimenpiteistä — Kumoamiskanne — Kanteen nostamisen määräaika — Alkamisajankohta — Myöhästyminen — Asetuksen säännöksen muuttaminen — Kanneoikeuden uudelleen alkaminen tätä säännöstä ja kaikkia sen kanssa saman kokonaisuuden muodostavia säännöksiä vastaan — Tutkittavaksi ottaminen osittain — Oikeasuhteisuus — Syrjintäkiellon periaate — Perusteltu luottamus — Perustelut)

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/42

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10.6.2009 — Puola v. komissio
   (Asia T-257/04) (1)

   (Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Uusien jäsenvaltioiden liittymisen yhteydessä säädettävät siirtymätoimenpiteet - Asetus (EY) N:o 1972/2003 maataloustuotteiden kaupan osalta toteutettavista toimenpiteistä - Kumoamiskanne - Kanteen nostamisen määräaika - Alkamisajankohta - Myöhästyminen - Asetuksen säännöksen muuttaminen - Kanneoikeuden uudelleen alkaminen tätä säännöstä ja kaikkia sen kanssa saman kokonaisuuden muodostavia säännöksiä vastaan - Tutkittavaksi ottaminen osittain - Oikeasuhteisuus - Syrjintäkiellon periaate - Perusteltu luottamus - Perustelut)
   2009/C 180/76
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Puolan tasavalta (asiamiehet: aluksi J. Pietras, sittemmin E. Ośniecka-Tamecka, T. Nowakowski, M. Dowgielewicz ja B. Majczyna, avustajanaan asianajaja M. Szpunar)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aluksi A. Stobiecka-Kuik, L. Visaggio ja T. van Rijn, sittemmin T. van Rijn, H. Tserepa-Lacombe ja A. Szmytkowska)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa kantaja vaatii maataloustuotteiden kaupan osalta toteutettavista siirtymätoimenpiteistä Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian liittymisen vuoksi 10.11.2003 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1972/2003 (EUVL L 293, s. 3), sellaisena kuin se on muutettuna 10.2.2004 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 230/2004 (EUVL L 39, s. 13) ja 20.4.2004 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 735/2004 (EUVL L 114, s. 13), 3 artiklan sekä 4 artiklan 3 kohdan ja 5 kohdan kahdeksannen luetelmakohdan kumoamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Puolan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 251, 9.10.2004.


title: Asia T-136/13: Kanne 11.3.2013 — Hanwha SolarOne ym. v. parlamentti ym.

text:
               27.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 123/22

         Kanne 11.3.2013 — Hanwha SolarOne ym. v. parlamentti ym.
   (Asia T-136/13)
   2013/C 123/38
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Hanwha SolarOne (Qidong) Co. Ltd (Qidong, Kiina), Hanwha SolarOne Technology Co. Ltd (Lianyungang, Kiina), Hanwha SolarOne Solar Technology (Shanghai) Co. Ltd (Shanghai, Kiina) ja Hanwha Solar Electric Power Engineering Co. Ltd (Qidong) (edustaja: asianajaja F. Graafsma)

      Vastaajat: Euroopan parlamentti, Euroopan komissio ja Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 muuttamisesta 12.12.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1168/2012 (EUVL L 344, s. 1) siltä osin kuin sitä sovellettiin kantajiin

               —

               kumoamaan komission 3.1.2013 tekemän päätöksen, jossa se kieltäytyi tutkimasta markkinataloudessa toimivan yrityksen asemaa koskevia kantajien hakemuksia, ja

               —

               velvoittamaan vastaajat korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat yhteen kanneperusteeseen.
   Kantajat vaativat asetuksen (EU) N:o 1168/2012 kumoamista siltä osin kuin se koskee kantajia ja markkinataloudessa toimivan yrityksen asemaa koskevia kantajien hakemuksia, jotka kantajat toimittivat Euroopan komissiolle perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa edellytetyllä tavalla Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot ja kiekot) tuontia koskevassa polkumyynnin vastaisessa menettelyssä (vireillepanoilmoitus julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä 6.9.2012, EUVL C 269, s. 5). Kantajat vaativat myös 3.1.2013 tehdyn päätöksen, jossa komissio kieltäytyi tutkimasta kantajien edellä mainitun tutkimuksen yhteydessä toimittamia markkinataloudessa toimivan yrityksen asemaa koskevia hakemuksia, kumoamista.
   Kantajat väittävät, että asetuksella (EU) N:o 1168/2012, sellaisena kuin komissio sovelsi sitä kantajiin 3.1.2013 tekemässään päätöksessä, ja 3.1.2013 tehdyllä päätöksellä, jossa todettiin, ettei komissio tutki markkinataloudessa toimivan yrityksen asemaa koskevia kantajien hakemuksia, loukataan kantajien perusteltua luottamusta ja niitä sovelletaan ilman päteviä perusteita taannehtivasti kantajien vahingoksi. Tämän seurauksena asetuksella (EU) N:o 1168/2012, sellaisena kuin komissio sovelsi sitä kantajiin 3.1.2013 tekemässään päätöksessä, ja 3.1.2013 tehdyllä päätöksellä loukataan selvästi oikeusvarmuuden ja vilpittömän mielen perusperiaatteita.


title: Asia T-187/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.5.2011 — Emram v. SMHV — Guccio Gucci (G) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin G rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansallinen ja yhteisön kuviomerkki G — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               25.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 186/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.5.2011 — Emram v. SMHV — Guccio Gucci (G)
   (Asia T-187/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin G rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansallinen ja yhteisön kuviomerkki G - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2011/C 186/47
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Maurice Emram (Marseille, Ranska) (edustaja: asianajaja M. Benavï)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Guccio Gucci SpA (Firenze, Italia) (edustaja: asianajaja F. Jacobacci)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 11.2.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 1281/2008-1), joka liittyi Guccio Gucci SpA:n ja Maurice Emramin väliseen väitemenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Maurice Emram velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 179, 3.7.2010.


title: Asia T-428/07: Kanne 22.11.2007 — Centre d'Étude et de Valorisation des Algues v. komissio

text:
               26.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/48

         Kanne 22.11.2007 — Centre d'Étude et de Valorisation des Algues v. komissio
   (Asia T-428/07)
   (2008/C 22/90)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Centre d'Étude et de Valorisation des Algues SA (Pleubian, Ranska) (edustaja: asianajaja J.-M. Peyrical)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Ensisijaisesti on todettava, että menettely oli sääntöjenvastainen eikä siinä ei noudatettu kontradiktorista periaatetta, ja näin ollen komission 20.9.2007 päiväämä lasku N:o 3240908670 on kumottava, ja tämä on määrättävä palauttamaan kyseisen laskun määrä CEVA:lle.

               —

               Toissijaisesti on todettava, että tilintarkastuskertomuksessa tehdyt virheet eivät ole vakavuudeltaan sellaisia, että sopimuksen liitteessä II olevaa 3.5 kohtaa voitaisiin soveltaa, ja komission 20.9.2007 päiväämä lasku N:o 3240908670 on kumottava siltä osin kuin siinä vaaditaan kaikkien CEVA:lle SEAHEALTH-sopimuksen yhteydessä maksettujen summien palauttamista, ja komissio on määrättävä palauttamaan kyseisen laskun määrä CEVA:lle.

               —

               Vaihtoehtoisesti on määrättävä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen hyväksymä asiantuntija, jonka tehtävänä on soveltaa CEVA:n käyttämää, hankkeisiin käytettyä aikaa koskevaa laskentamenetelmää, soveltaa kyseistä menetelmää SEAHEALTH-sopimukseen ja kustannusvaiheissa esitettyihin todellisiin menoihin nähden, ilmoittaa prosenttiosuus, jolla työajan määrä, sellaisena kuin se on esitetty komissiolle, sen kirjaamisessa tehtyjen virheiden vuoksi poikkeaa CEVA:an vastedes sovellettavan laskentatavan mukaisesti kirjatun työajan määrästä, suorittaa sen tehokkaan työajan arviointi, jota CEVA:lle SEAHEALTH-sopimuksen yhteydessä kuuluvien tehtävien toteuttaminen edellyttää ja ilmoittaa, voiko tämä tosiasiallinen työaika näiden tehtävien toteuttamiseksi olla vähemmän kuin CEVA:n hyväksymät 7.092,88 tehokasta tuntia.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii nyt esillä olevassa kanteessa sen laskun kumoamista, jolla komissio vaati kantajalle ”ravintoa, ravitsemusta ja terveyttä” koskevaan avaintoimintokokonaisuuteen kuuluvan ja ”Elämänlaatu ja luonnonvarojen hoitaminen” -nimistä hanketta (1) koskevan SEAHEALTH-sopimuksen N:o QLK1-CT-2002-02433 yhteydessä suoritettujen kaikkien ennakkojen takaisinmaksua.
   Vaatimuksensa tueksi se vetoaa kanneperusteeseen, joka koskee puolustautumisoikeuksien loukkaamista, koska komissio vastoin kontradiktorista periaatetta perusti takaisinmaksua koskevan vaatimuksen työaikaa koskeviin selvityksiin ja OLAF:in tekemiin johtopäätöksiin, joista kantaja ei ollut tietoinen.
   Toissijaisesti kantaja kiistää, että komissio voisi soveltaa liitteessä II olevaa 3.5 kohtaa, sekä komission esittämän toteamuksen siitä, että nyt käsiteltävänä olevan asian tosiseikat olivat riittävän vakavat, jotta voitiin vedota vakavan taloudellisen sääntöjenvastaisuuden käsitteeseen, mikä oikeuttaisi kaikkien ennakkojen takaisinperintään.

      (1)  Tutkimusta, teknologian kehittämistä ja esittelyä koskevia toimia käsittelevä Euroopan yhteisön viides puiteohjelma (1998–2002).


title: Asia T-76/07: Kanne 12.3.2007 — El Fatmi v. neuvosto

text:
               26.5.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 117/22

         Kanne 12.3.2007 — El Fatmi v. neuvosto
   (Asia T-76/07)
   (2007/C 117/36)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Nouriddin El Fatmi (Amsterdam, Alankomaat) (edustaja: asianajaja M. J. G. Uiterwaal)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että yhteistä kantaa 2002/402/YUTP (EYVL L 139, s. 4) on kantajan tapauksessa käytetty virheellisesti asetuksen (EY) N:o 2580/2001 (EYVL L 344, s. 70) perustana, joten asetus ei sido kantajaa

               —

               ainakin on todettava, ettei tätä asetusta saada soveltaa kantajaan

               —

               joka tapauksessa 21.12.2006 tehty päätös 2006/1008/EY (EUVL L 379, s. 123) on kumottava

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut, joihin kantaja vetoaa, ovat samankaltaiset kuin ne, joihin vedotaan asiassa T-75/07, Hamdi vastaan neuvosto, paitsi viimeinen peruste, johon kantaja ei vetoa tässä asiassa.


title: Asia T-685/13: Kanne 23.12.2013 — Copernicus-Trademarks v. SMHV — Blue Coat Systems (BLUECO)

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/41

         Kanne 23.12.2013 — Copernicus-Trademarks v. SMHV — Blue Coat Systems (BLUECO)
   (Asia T-685/13)
   2014/C 52/79
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Copernicus-Trademarks Ltd (Borehamwood, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat L. Pechan ja S. Körber)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Blue Coat Systems, Inc. (Sunnyvale, Kalifornia, Yhdysvallat)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 8.10.2013 valitusasiassa R 2028/2012-1 tekemän päätöksen ja muuttamaan sitä niin, että valitus katsotaan perustelluksi ja väite on siten hylättävä kokonaisuudessaan

               —

               velvoittamaan vastaajana olevan viraston ja Blue Coat Systems Inc.:n, mikäli tämä osallistuu asian käsittelyyn, korvaamaan oikeudenkäyntikulut valitusmenettelyssä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”BLUECO” luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 9 724 675

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Blue Coat Systems Inc.

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkki ”BLUE COAT” luokkaan 9 kuuluvia tavaroita ja luokkiin 38 ja 42 kuuluvia palveluita varten — yhteisön tavaramerkki nro 3 016 235

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 19 päivänä kesäkuuta 2003 asiassa C-420/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Tavaroiden vapaa liikkuvuus – EY 28 ja EY 30 artikla – Kofeiinipitoisuudeltaan tietyn rajan ylittävien energiajuomien myyntikielto – Kansanterveys – Yhteisön oikeuden vastaisen kansallisen oikeussäännön voimassa pitäminen)

text:
C 184/12                 FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                               2.8.2003
          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                 Aufträgenillä (Bundesvergabegesetz) (Itävallan vuonna 1997 annettu
                                                                           liittovaltion laki julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekemisestä)
                                                                           perustetun Bundes-Vergabekontrollkommissionin kaltaisen sovittelulau-
                            (kuudes jaosto)                                takunnan käsiteltäväksi.
                                                                           (1) EYVL C 31, 2.2.2002.
                    19 päivänä kesäkuuta 2003
asiassa C-410/01, (Bundesvergabeamt esittämä ennakkorat-
kaisupyyntö), Fritsch, Chiari & Partner, Ziviltechniker
GmbH ym. vastaan Autobahnen- und Schnellstraßen-
                   Finanzierungs-AG (Asfinag) (1)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(Julkiset hankinnat – Direktiivi 89/665/ETY – Julkisia
hankintoja koskeviin sopimuksiin liittyvät muutoksenhaku-
menettelyt – Direktiivin 89/665/ETY 1 artiklan 3 kohta –                                                 (kolmas jaosto)
Henkilöt, joiden käytettävissä muutoksenhakumenettelyiden
   on oltava – Käsite ”julkisen hankinnan tavoitteleminen”)
                                                                                19 päivänä kesäkuuta 2003
                            (2003/C 184/21)                                asiassa C-420/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Italian tasavalta (1)
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                           (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Tavaroiden
                                                                           vapaa liikkuvuus – EY 28 ja EY 30 artikla – Kofeiinipitoi-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen           suudeltaan tietyn rajan ylittävien energiajuomien myynti-
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                     kielto – Kansanterveys – Yhteisön oikeuden vastaisen kansal-
                                                                                lisen oikeussäännön voimassa pitäminen)
                                                                                (2003/C 184/22)
Asiassa C-410/01, jonka Bundesvergabeamt (Itävalta) on saat-
tanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-
teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa                                         (Oikeudenkäyntikieli: italia)
vireillä olevassa asiassa Fritsch, Chiari & Partner, Ziviltechniker
GmbH ym. ja Autobahnen- und Schnellstraßen-Finanzierungs-
                                                                           (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
AG (Asfinag), ennakkoratkaisun julkisia tavaranhankintoja ja
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksen-
hakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja
hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21 päivänä
joulukuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY                   Asiassa C-420/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
(EYVL L 395, s. 33), sellaisena kuin se on muutettuna julkisia             nään H. van Lier ja R. Amorosi) vastaan Italian tasavalta
palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen                    (asiamiehenään U. Leanza, avustajanaan Fiorilli), jossa kantaja
yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetulla                   vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian tasavalta
neuvoston direktiivillä 92/50/ETY (EYVL L 209, s. 1), 1 artiklan           ei ole noudattanut EY 28 ja EY 30 artiklan mukaisia velvoit-
3 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto),             teitaan, koska se soveltaa muissa jäsenvaltioissa valmistettuihin
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet              ja kaupan pidettäviin juomiin säännöksiä, joiden mukaan
sekä tuomarit R. Schintgen (esittelevä tuomari), V. Skouris,               Italiassa ei saa myydä tietyn kofeiinipitoisuuden ylittäviä ener-
F. Macken ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: J. Mischo,             giajuomia, esittämättä kuitenkaan syitä, joiden vuoksi tämä raja
kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut               on tarpeellinen ja oikeassa suhteessa kansanterveyden suojeluun
19.6.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                       nähden, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien
                                                                           kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet sekä
                                                                           tuomarit          F.      Macken        (esittelevä    tuomari)       ja
Julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin       J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja:
liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien,        R. Grass, on antanut 19.6.2003 tuomion, jonka tuomiolau-
asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21 päivänä    selma on seuraava:
joulukuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY, sell-
aisena kuin se on muutettuna julkisia palveluhankintoja koskevien
sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesä-          1)     Italian tasavalta ei ole noudattanut EY 28 ja EY 30 artiklan
kuuta 1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/50/ETY, 1 artiklan                mukaisia velvoitteitaan, koska se soveltaa muissa jäsenvaltioissa
3 kohdan kanssa ristiriidassa on se, että julkisen hankintasopimuksen             valmistettuihin ja kaupan pidettäviin juomiin säännöksiä, joiden
tekomenettelyyn osallistuneen yrittäjän ei enää katsota tavoittelevan             mukaan Italiassa ei saa myydä tietyn kofeiinipitoisuuden ylit-
kyseistä sopimusta sillä perusteella, että ennen kyseisessä direktiivissä         täviä energiajuomia, esittämättä kuitenkaan syitä, joiden vuoksi
tarkoitetun muutoksenhakumenettelyn vireille panemista, yrittäjä ei ole           tämä raja on tarpeellinen ja oikeassa suhteessa kansanterveyden
saattanut asiaa vuoden 1997 Bundesgesetz über die Vergabe von                     suojeluun nähden.
 ---pagebreak--- 2.8.2003                  FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                          C 184/13
2)     Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (viides jaosto)
(1) EYVL C 31, 2.2.2002.
                                                                                12 päivänä kesäkuuta 2003
                                                                           asiassa C-425/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Portugalin tasavalta (1)
                                                                           (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivin
                                                                           89/391/ETY puutteellinen täytäntöönpano – Työntekijöiden
                                                                                turvallisuus ja terveys)
                                                                                (2003/C 184/24)
           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
                                                                           (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                              (viides jaosto)
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                     26 päivänä kesäkuuta 2003
                                                                           Asiassa C-425/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
                                                                           nään H. Kreppel ja M. França) vastaan Portugalin tasavalta
asiassa C-422/01, (Regeringsrätten esittämä ennakkoratkai-                 (asiamiehinään L. Fernandes ja F. Ribeiro Lopes) jossa kantaja
supyyntö), Försäkringsaktiebolaget Skandia (publ) ja Ola                   vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Portugalin tasa-
               Ramstedt vastaan Riksskatteverket (1)                       valta ei ole noudattanut toimenpiteistä työntekijöiden turvalli-
                                                                           suuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä
                                                                           12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/
(Työeläkevakuutus – Vakuutuksen ottaminen toiseen jäsen-                   391/ETY (EYVL L 183, s. 1) 4 ja 10–12 artiklan mukaisia
valtioon sijoittautuneesta vakuutusyhtiöstä – Ero verokohte-               velvoitteitaan, koska se ei ole antanut turvallisuutta ja terveyttä
          lussa – Yhteensopivuus EY 49 artiklan kanssa)                    koskevissa asioissa työntekijöitä edustavien edustajien valintaa
                                                                           koskevia menettelysäännöksiä, yhteisöjen tuomioistuin (viides
                                                                           jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
                             (2003/C 184/23)                               M. Wathelet sekä tuomarit C. W. A. Timmermans, P. Jann,
                                                                           S. von Bahr (esittelevä tuomari) ja A. Rosas, julkisasiamies:
                                                                           C. Stix-Hackl, kirjaaja: R. Grass, on antanut 12.6.2003
                        (Oikeudenkäyntikieli: ruotsi)                      tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                           1)    Kanne hylätään.
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen           2)    Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeu-
                 tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                         denkäyntikulut.
                                                                           (1) EYVL C 348, 8.12.2001.
Asiassa C-422/01, jonka Regeringsrätten (Ruotsi) on saattanut
EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-
väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
olevassa asiassa Försäkringsaktiebolaget Skandia (publ) ja Ola
Ramstedt ja Riksskatteverket ennakkoratkaisun EY:n perusta-                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
missopimuksen ja erityisesti EY 49 artiklan tulkinnasta, yhtei-
söjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa:                                             (viides jaosto)
jaoston puheenjohtaja M. Wathelet (esittelevä tuomari) sekä                                    5 päivänä kesäkuuta 2003
tuomarit C. W. A. Timmermans, A. La Pergola, P. Jann ja
A. Rosas, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass, on antanut         asiassa C-438/01 (Cour de cassationin esittämä ennakkor-
26.6.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                       atkaisupyyntö), Design Concept SA vastaan Flanders Expo
                                                                                SA (1)
EY 49 artikla on esteenä sille, että toiseen jäsenvaltioon sijoittautu-    (Kuudes arvonlisäverodirektiivi – 9 artiklan 2 kohdan
neesta vakuutusyrityksestä otettua vakuutusta, joka täyttää kaikki         e alakohta – Verollisten liiketoimien suorituspaikka – Vero-
kansallisessa oikeudessa asetetut työeläkevakuutukselta vaaditut edelly-                tuksellinen liittymä – Mainospalvelut)
tykset lukuun ottamatta sitä edellytystä, jonka mukaan vakuutuksen on
                                                                                (2003/C 184/25)
oltava asianomaiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen vakuutusyrityksen
myöntämä, kohdellaan verotuksessa eri tavalla kuin työeläkevakuutusta                            (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
sellaisin tuloveroseurauksin, jotka voivat yksittäisen tapauksen asian-
haarojen mukaan olla vähemmän edullisia kuin työeläkevakuutuksen           (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
liittyvät veroseuraukset.                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(1) EYVL C 84, 6.4.2002.                                                   Asiassa C-438/01, jonka Cour de cassation (Luxemburg) on
                                                                           saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
                                                                           käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa


title: Asia T-430/10: Kanne 17.9.2010 — Magnesitas de Rubián ym. v. komissio

text:
               20.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 317/39

         Kanne 17.9.2010 — Magnesitas de Rubián ym. v. komissio
   (Asia T-430/10)
   ()
   2010/C 317/71
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Magnesitas de Rubián, SA (Incio, Espanja), Magnesitas Navarras, SA (Zubiri, Espanja), Ellinikoi Lefkolithoi Anonimos Metalleftiki Viomichaniki Naftiliaki kai Emporiki Etaireia (edustajat: asianajajat H. Brokelmann ja P. Martinez-Lage Sobredo)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               ensisijaisesti on kumottava sementti-, kalkki- ja magnesiumoksiditeollisuuden parhaita käytettävissä olevia tekniikoita koskevan vertailuasiakirjan (EUVL C 166, 25.6.2010) 3 kohta ja tämän saman asiakirjan muissa kohdissa olevat magnesiumoksiditeollisuuteen tehdyt viittaukset

               —

               toissijaisesti ja siinä tapauksessa, että unionin yleinen tuomioistuin jättää kumoamatta edellä mainitun asiakirjan 3 kohdan kokonaisuudessaan, on joka tapauksessa kumottava sen 3.5.5.4 kohta, mukaan lukien erityisesti taulukossa 3.11 vahvistetut päästöarvot, ja

               —

               komissio on joka tapauksessa velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tämä kanne koskee toimenpidettä, jonka komissio on antanut ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 15.1.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston sen direktiivin 2008/1/EY (1) yhteydessä, jossa otetaan käyttöön järjestelmä ympäristön pilaantumisen vähentämiseksi ja säädetään lupajärjestelmästä tiettyjä teollisuuslaitoksia varten.
   Kyseisessä toimenpiteessä katsotaan, että paras käytettävissä oleva tekniikka (PKT) on tuotetuista kaasuista johdettujen SOx-päästöjen vähentäminen, ja vahvistetaan SOx päästöjen arvot, jotka sen lisäksi, että ne ovat alhaisemmat kuin millään muulla sektorilla, voidaan kantajien mukaan saavuttaa vain käyttämällä tekniikoita, joista aiheutuu vakavaa vahinkoa ympäristöön. Toisaalta kantajat väittävät, että kyseessä olevat arvot tullaan määrittelemään yhden ainoan yrityksen toimittamien tietojen perusteella ja tätä varten säädettyä menettelyä laiminlyöden.
   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi neljään kanneperusteeseen.

               —

               Euroopan komissio ei ole toimivaltainen
               Tältä osin kantajat katsovat, että komissio ei ole toimivaltainen sisällyttämään riidanalaiseen toimeen magnesiumoksidin valmistusta.

               —

               On tapahtunut olennaisia muotovirheitä
               Kantajien mukaan riidanalaisessa toimessa on kolme olennaista muotovirhettä:

                           —

                           kantajille ei ilmoitettu siitä, että menettely riidanalaisen toimen laatimiseksi oli aloitettu, ja kantajat pääsivät osallistumaan tähän menettelyyn myöhässä

                           —

                           riidanalaisesta toimesta puuttuvat kantajien esittämät ”split viewsit”

                           —

                           riidanalaisen toimenpiteen lopullisen luonnoksen arvioimista varten asetettua määräaikaa ei noudatettu

               —

               Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annetun direktiivin 2008/1/EY 1 artiklaa on rikottu, koska riidanalaisella toimella rikotaan tämän direktiivin 1 artiklassa asetettua tavoitetta, joka on koko ympäristön suojelu.

               —

               Yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu

         Kantajat katsovat, että riidanalaisella toimella loukataan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, koska siinä kohdella samalla tavoin yrityksiä, jotka ovat eri tilanteissa.

      (1)  EUVL L 24, s. 8.


title: Asia T-87/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.10.2011 — Chestnut Medical Technologies v. SMHV (PIPELINE) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin PIPELINE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla)

text:
               26.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.10.2011 — Chestnut Medical Technologies v. SMHV (PIPELINE)
   (Asia T-87/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin PIPELINE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla)
   2011/C 347/46
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Chestnut Medical Technologies, Inc. (Menlo Park, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat H.P. Kunz-Hallstein ja R. Kunz-Hallstein)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Botis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 10.12.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 968/2009-2), joka koskee hakemusta sanamerkin PIPELINE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Chestnut Medical Technologies, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 100, 17.4.2010.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 4 päivänä toukokuuta 2005, asiassa T-30/04, João Andrade Sena vastaan Euroopan lentoturvallisuusvirasto (EASA) (EASA:n henkilöstö — Pääjohtajan virkaa koskevan hakemuksen hylkääminen — Palvelukseenottamismenettely — Perustelut — Ilmeinen arviointivirhe — Hyvän hallinnon periaate)

text:
               9.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/19

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   4 päivänä toukokuuta 2005,
   asiassa T-30/04, João Andrade Sena vastaan Euroopan lentoturvallisuusvirasto (EASA) (1)

   (EASA:n henkilöstö - Pääjohtajan virkaa koskevan hakemuksen hylkääminen - Palvelukseenottamismenettely - Perustelut - Ilmeinen arviointivirhe - Hyvän hallinnon periaate)
   (2005/C 171/35)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa T-30/04, João Andrade Sena, asuinpaikka Rhode-Saint-Genèse (Belgia), edustajinaan asianajajat G. Vandersanden, L. Levi ja A. Finchelstein, vastaan Euroopan lentoturvallisuusvirasto (EASA) (asiamiehenään M. Junkkari, avustajinaan D. Waelbroeck ja I. Antypas), jossa yhtäältä vaaditaan niiden EASA:n päätösten kumoamista, joilla hylättiin kantajan hakemus pääjohtajan virkaan ja nimitettiin eräs toinen hakija kyseiseen virkaan ja toisaalta vaaditaan vahingonkorvausta aineellisesta vahingosta ja henkisestä kärsimyksestä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Legal sekä tuomarit P. Lindh ja V. Vadapalas, kirjaaja: hallintovirkamies I. Natsinas, on 4.5.2005 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1

               Kanne hylätään.

               2

               EASA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 94, 17.4.2004.


title: Asia T-594/15: Kanne 14.10.2015 – Metabolic Balance Holding v. SMHV (Metabolic Balance)

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/76

         Kanne 14.10.2015 – Metabolic Balance Holding v. SMHV (Metabolic Balance)
   (Asia T-594/15)
   (2015/C 398/88)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Metabolic Balance Holding GmbH (Isen, Saksa) (edustaja: asianajaja W. Riegger)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Sanaosan ”Metabolic Balance” sisältävä kuviomerkki – Rekisteröintihakemus nro 1 2 5 86  137

      Riidanalainen päätös: SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 12.8.2015 asiassa R 2156/2014-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien valitusmenettelystä aiheutuneet kulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-454/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 24.11.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hessisches Landesarbeitsgericht – Saksa) – Jürgen Webb-Sämann v. Christopher Seagon (Baumarkt Praktiker DIY GmbH:n maksukyvyttömyysmenettelyn selvitysmies) (Ennakkoratkaisupyyntö — Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 2008/94/EY — 8 artikla — Työntekijöiden suoja työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa — Sosiaaliturvaa koskevat säännökset — Soveltamisala — Tarvittavat toimenpiteet lisäeläkejärjestelmän mukaisten työntekijöiden välittömien tai tulevaisuuteen kohdistuvien oikeuksien turvaamiseksi — Velvollisuutta säätää maksamattomille eläkemaksuille erottamisoikeus maksukyvyttömyysmenettelyssä ei ole)

text:
               30.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 24.11.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hessisches Landesarbeitsgericht – Saksa) – Jürgen Webb-Sämann v. Christopher Seagon (Baumarkt Praktiker DIY GmbH:n maksukyvyttömyysmenettelyn selvitysmies)
   (Asia C-454/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 2008/94/EY - 8 artikla - Työntekijöiden suoja työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa - Sosiaaliturvaa koskevat säännökset - Soveltamisala - Tarvittavat toimenpiteet lisäeläkejärjestelmän mukaisten työntekijöiden välittömien tai tulevaisuuteen kohdistuvien oikeuksien turvaamiseksi - Velvollisuutta säätää maksamattomille eläkemaksuille erottamisoikeus maksukyvyttömyysmenettelyssä ei ole))
   (2017/C 030/11)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hessisches Landesarbeitsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Jürgen Webb-Sämann

      Vastapuoli: Christopher Seagon (Baumarkt Praktiker DIY GmbH:n maksukyvyttömyysmenettelyn selvitysmies)

      Tuomiolauselma

   Työntekijöiden suojasta työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa 22.10.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/94/EY 8 artiklaa on tulkittava siten, ettei se edellytä, että työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa palkoista pidätetyt entisen työntekijän eläkemaksuiksi muunnetut määrät, jotka kyseisen työnantajan olisi pitänyt siirtää eläketilille tämän hyväksi, jätetään maksukyvyttömyysmenettelyn kohteena olevan omaisuuden ulkopuolelle.

      (1)  EUVL C 389, 23.11.2015.


title: Asia T-264/10: Kanne 16.6.2010 — Espanja v. komissio

text:
               14.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/53

         Kanne 16.6.2010 — Espanja v. komissio
   (Asia T-264/10)
   ()
   2010/C 221/84
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: valtionasiamies N. Díaz Abad)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Euroopan komission 10.5.2010 tekemä päätös, jolla keskeytettiin Espanjan 18.12.2009 lähettämän välimaksupyynnön perusteella suoritettava maksu, on kumottava kannekirjelmän oikeudellisten perusteiden I kohdassa esitettyjen perusteiden vuoksi

               —

               on todettava perustelluksi Euroopan komissiota koskeva koronmaksuvaatimus, joka perustuu välimaksujen viivästymiseen maksujen aiheettoman keskeyttämisen vuoksi

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tämä kanne koskee komission päätöstä keskeyttää sellaisen välimaksupyynnön perusteella suoritettavaa maksua koskeva määräaika, jonka Espanja lähetti 18.12.2009. Tämä välimaksupyyntö, joka koskee 37 320 854,12 euron suuruista summaa, perustuu yhteisön tukeen Euroopan sosiaalirahaston syrjinnän torjuntaa koskevan toimenpideohjelman Espanjan alueellisen lähentymisen ja kilpailukyvyn sekä työllisyyden osiosta (CCI 2007ESO5UPO002).
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-263/10, Espanja vastaan komissio.


title: Asia T-60/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.9.2015 – Appelrath-Cüpper v. SMHV – Ann Christine Lizenzmanagement (AC) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin AC rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen ja kansainvälinen kuviomerkki AC ANN CHRISTINE ja aikaisemmat yhteisön tavaramerkeiksi rekisteröidyt kuviomerkit AC ANN CHRISTINE OCEAN ja AC ANN CHRISTINE INTIMATE — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaraa ei ole — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               23.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 389/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.9.2015 – Appelrath-Cüpper v. SMHV – Ann Christine Lizenzmanagement (AC)
   (Asia T-60/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin AC rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen ja kansainvälinen kuviomerkki AC ANN CHRISTINE ja aikaisemmat yhteisön tavaramerkeiksi rekisteröidyt kuviomerkit AC ANN CHRISTINE OCEAN ja AC ANN CHRISTINE INTIMATE - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaraa ei ole - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2015/C 389/28)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Reiner Appelrath-Cüpper Nachf. GmbH (Köln, Saksa) (edustajat: asianajajat C. Schumann ja A. Berger)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Ann Christine Lizenzmanagement GmbH & Co. KG (Wien, Itävalta) (edustajat: asianajajat M. Hartmann, N. Voß ja S. Fröhlich)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 28.11.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 108/2012-4), joka koskee Ann Christine Lizenzmanagement GmbH & Co. KG:n ja Reiner Appelrath-Cüpper Nachf. GmbH:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 28.11.2012 tekemä päätös (asia R 108/2012-4) kumotaan siltä osin kuin siinä hyväksyttiin osittain Ann Christine Lizenzmanagement GmbH & Co. KG:n esittämä väite.

               2)

               SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet Reiner Appelrath-Cüpper Nachf. GmbH:n oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Ann Christine Lizenzmanagement GmbH & Co. KG vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet Reiner Appelrath-Cüpper Nachf. GmbH:lle valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 101, 6.4.2013.


title: Asia F-6/08: Kanne 7.1.2008 — Blais v. Euroopan keskuspankki

text:
               7.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/39

         Kanne 7.1.2008 — Blais v. Euroopan keskuspankki
   (Asia F-6/08)
   (2008/C 142/72)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Jessica Blais (Frankfurt am Main, Saksa) (edustaja: asianajaja B. Karthaus)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   Euroopan keskuspankin päätöksen kumoaminen; tällä päätöksellä kantajalle ei myönnetty ulkomaankorvausta sillä perusteella, että kantajalla ei ollut palvelussuhteen ehtojen 17 artiklan ii alakohdan mukaisesti 10 vuoden ajan ennen vastaajan palvelukseen tuloaan kotipaikkaa palveluspaikkansa jäsenvaltion alueen ulkopuolella.
   Vaatimukset

               —

               Euroopan keskuspankin pääjohtajan 8.11.2007 tekemän päätöksen muodossa 15.8.2007 tehty Euroopan keskuspankin päätös olla myöntämättä kantajalle ulkomaankorvausta on kumottava

               —

               Euroopan keskuspankki on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-534/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 3.12.2008 — KLG Europe Eersel BV v. Reedereikontor Adolf Zeuner GmbH

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/33

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 3.12.2008 — KLG Europe Eersel BV v. Reedereikontor Adolf Zeuner GmbH
   (Asia C-534/08)
   (2009/C 44/54)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hoge Raad der Nederlanden
   Pääasian asianosaiset

      Valittaja: KLG Europe Eersel BV

      Vastapuoli: Reedereikontor Adolf Zeuner GmbH
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Viitataanko TTT-asetuksen (1) 34 artiklan johdantokappaleessa ja 3 alakohdassa käytetyllä käsitteellä ”samojen asianosaisten välillä” asianomaisten jäsenvaltioiden tuomioiden vaikutusten subjektiivista laajuutta koskeviin oikeussääntöihin vai pyritäänkö kyseisellä käsitteellä asetuksen kannalta itsenäisesti täsmentämään kilpailevien tuomioiden vaikutuksen subjektiivista laajuutta?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen näin ollen vastataan, että käsitteellä ”samat asianosaiset” pyritään asetuksen kannalta itsenäisesti täsmentämään kilpailevien tuomioiden vaikutuksen subjektiivista laajuutta, onko tällöin

                           i)

                           tulkittaessa tätä TTT-asetuksen 34 artiklan johdantokappaleessa ja 3 alakohdassa olevaa käsitettä etsittävä liittymäkohtaa tulkinnasta, jonka Euroopan yhteisöjen tuomioistuin esitti asiassa C-351/96, Drouot, 19.5.1998 antamassaan tuomiossa (Kok. 1998, s. I-3075, NJ 2000, 155) Brysselin yleissopimuksen 21 artiklassa, nykyisin TTT-asetuksen 27 artiklassa, käytetystä käsitteestä ”samojen asianosaisten välillä”, ja

                           ii)

                           K-linea, joka oli asianosaisena Rotterdamissa käydyssä oikeudenkäynnissä mutta ei Düsseldorfissa käydyssä oikeudenkäynnissä, pidettävä luovutuksen ja tehtävänannon takia ”samana asianosaisena” kuin Zeuner, joka oli asianosaisena Düsseldorfissa käydyssä oikeudenkäynnissä mutta ei Rotterdamissa käydyssä oikeudenkäynnissä?

               3)

               Onko, jotta TTT-asetuksen 34 artiklan johdantokappaleessa ja 3 alakohdassa säädettyyn epäämisperusteeseen vetoaminen voisi menestyä,

                           i)

                           siinä jäsenvaltiossa, jossa tunnustamista pyydetään, annetun tuomion pitänyt tullut lainvoimaiseksi?

                           ii)

                           siinä jäsenvaltiossa, jossa tunnustamista pyydetään, annetun tuomion oltava annettu ennen täytäntöönpanohakemuksen esittämistä tai täytäntöönpanomääräyksen antamista?

      (1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001 (EYVL 2001 L 12, s. 1).


title: Asia T-592/13: Kanne 11.11.2013 — Ratioparts-Ersatzteile v. SMHV — Norwood Industries (NORTHWOOD professional forest equipment)

text:
               25.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/29

         Kanne 11.11.2013 — Ratioparts-Ersatzteile v. SMHV — Norwood Industries (NORTHWOOD professional forest equipment)
   (Asia T-592/13)
   2014/C 24/52
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Ratioparts-Ersatzteile-Vertriebs GmbH (Euskirchen, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Koch)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Norwood Industries (Kilworthy, Ontario, Kanada)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               muuttamaan toisen valituslautakunnan 28.8.2013 tekemää päätöstä (asia R 356/2013-2) siten, että väite B1771461 hylätään kokonaisuudessaan, ja

               —

               velvoittamaan väitteentekijän korvaamaan väitemenettelyn kulut ja valituksen vastapuolen korvaamaan valituksen kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ”NORTHWOOD professional forest equipment” luokkiin 8, 9, 20, 25 ja 35 kuuluville tavaroille ja palveluille — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 9 412 776

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Norwood Industries

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: yhteisön sanamerkki ”NORWOOD” luokkaan 7 kuuluville tavaroille

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hyväksyminen osittain

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia T-355/02: Mülhens GmbH & Co. KG:n 4.12.2002 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
22.3.2003              FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                          C 70/23
Mülhens GmbH & Co. KG:n 4.12.2002 sisämarkkinoiden                      Väiteosaston ratkaisu:        Väitteen hylkääminen
harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan
                         nostama kanne
                                                                        Valituslautakunnan rat-       Kantajan valituksen hylkääminen
                                                                        kaisu:
                         (Asia T-355/02)
                                                                        Kanneperusteet:               –     Kysymyksessä olevat tavarat
                         (2003/C 70/38)                                                                     ovat osaksi samoja tai suurel-
                                                                                ta osin samankaltaisia.
                                                                                –     Kysymyksessä olevat tavara-
(Oikeudenkäyntikieli määrätään työjärjestyksen 131 artiklan
                                                                                merkit ovat suurelta osin sa-
         2 kohdan mukaan – Kanteen laatimiskieli: saksa)                                                    mankaltaisia.
                                                                                –     Verrattavien tavaramerkkien
                                                                                välillä on sekaannusvaara.
Mülhens GmbH & Co. KG, Köln (Saksa), on nostanut
4.12.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-
rastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajien edustaja on
Rechtsanwalt Th. Schulte-Beckhausen. Muuna asianosaisena
valituslautakunnassa oli Zirh International CDRP, New York,
Amerikan Yhdysvallat.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                        Dorte Schmidt-Brownin 13.12.2002 Euroopan yhteisöjen
–     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-                          komissiota vastaan nostama kanne
      merkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 1.10.2002
      tekemän päätöksen (asia R 657/2001-2),
                                                                                (Asia T-387/02)
–     velvoittaa harmonisointiviraston korvaamaan oikeuden-
      käyntikulut.
                                                                                (2003/C 70/39)
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Yhteisön    tavaramerkin       ZIRH International CDRP
hakija:
Haettu tavaramerkki:           Sanamerkki ”ZIRK” luokkaan 3 ja
                                                                        Dorte Schmidt-Brown, kotipaikka Wellen (Saksa), on nostanut
                               42 kuuluville tavaroille ja palve-
                                                                        13.12.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                               luille (esim. saippuat, haju-
                                                                        tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                               vedet, eteeriset öljyt, kosmetiik-
                                                                        vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Albert Coolen,
                               ka, hiusvedet ja terveyden- ja
                                                                        Jean-Noël Louis and Etienne Marchal ja prosessiosoite on
                               kauneudenhoito) – hakemusnu-
                                                                        Luxemburgissa.
                               mero 1316744
Sen tavaramerkki- tai          kantaja
merkkioikeuden haltija,                                                 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
johon väitemenettelyssä
on vedottu:
                                                                        –     kumoaa komission 26.4.2002 tekemän päätöksen, jolla
Tavaramerkki- tai merk-        Kuvamerkki ”Sir” luokkaan 3 kuu-               hylättiin kantajan vaatimus, jossa se vaati:
kioikeus, johon on ve-         luville tavaroille (hajuvedet, eteeri-
dottu:                         set öljyt, vartalon- ja kauneuden-
                               hoitotuotteet, hampaiden puhdis-               –     toimielimeltään tukea ja avustusta Yhdistyneen ku-
                               tustuotteet, saippuat ja hiusvedet)                  ningaskunnan tuomioistuimessa Eurogramme Ltd:tä
                               – tavaramerkkinumero 348540                          vastaan nostetun kanteen osalta;


title: Asia T-90/10: Kanne 19.2.2010 — Ferriere Nord v. komissio

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/60

         Kanne 19.2.2010 — Ferriere Nord v. komissio
   (Asia T-90/10)
   2010/C 113/92
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Ferriere Nord SpA (Osoppo, Italia) (edustajat: asianajajat W. Viscardini ja G. Donà)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

                     Ensisijaisesti
                   on SEUT 263 artiklan perusteella kumottava se 30.9.2009 tehty Euroopan komission päätös K(2009) 7492 lopullinen, sellaisena kuin se on muutettuna ja täydennettynä 8.12.2009 tehdyllä Euroopan komission päätöksellä 2009 K(2009) 9912 lopullinen, joka annettiin tiedoksi 9.12.2009 ja jolla kantaja velvoitettiin suorittamaan 3 570 000 euron suuruinen sakko EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan mukaisessa menettelyssä (COMP 37 956 — Betoniteräs, tehty uudelleen).

               —

                     Toissijaisesti
                   on kumottava osittain päätös K(2009) 7492 lopullinen, sellaisena kuin se on muutettuna ja täydennettynä päätöksellä K(2009) 9912 lopullinen, ja alennettava sakon määrää.

               —

                     Joka tapauksessa
                   Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanne koskee 30.9.2009 tehtyä päätöstä, sellaisena kuin se on muutettuna ja täydennettynä 8.12.2009 tehdyllä päätöksellä, jolla komissio määräsi seuraamuksia EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan rikkomisesta asetuksen (EY) No 1/2003 (1) nojalla.
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin muissa kyseisestä päätöksestä nostetuissa kanteissa.
   Kantaja esittää erityisesti muun muassa seuraavat perusteet:

               —

               komissiolla ei ole toimivaltaa määrätä seuraamuksia EHTY:n perustamissopimuksen rikkomisesta sen voimassaolon päättymisen jälkeen

               —

               uudesta väitetiedoksiannosta ei ilmoitettu etukäteen

               —

               kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan edessä ei järjestetty uutta kuulemista

               —

               kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan loppukertomus on peräisin myöhemmältä ajalta kuin 30.9.2009 tehty päätös.

               —

               päätös annettiin 30.9.2009 ilman siinä mainittuja liitteitä.

         Kantaja vaatii toissijaisesti edellä mainitun päätöksen kumoamista eri syistä, joihin kuuluvat seuraavat:

               —

               tosiseikat on arvioitu oikeudellisesti virheellisesti (siltä osin kuin kysymys on kantajan kartelliin osallistumisen kestosta, esitetyistä väitteistä, perushinnoista, kokoon perustuvasta lisämaksusta, tuotannon ja/tai myynnin rajoittamisesta)

               —

               sakko ei ole oikeassa suhteessa kartellin vakavuuteen ja kestoon nähden

               —

               lieventäviä seikkoja ei ole otettu huomioon

               —

               sakkojen määräämättä jättämisestä tai lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa 18.7.1996 annetun tiedonannon mukaisia perusteita on sovellettu virheellisesti.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EUVL L, s. 1).