title: Asia C-326/99: Hoge Raad der Nederlandenin 24.8.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Stichting "Goed Wonen" (aiemmin Woningbouwvereniging "Goed Wonen") vastaan Staatssecretaris van Financiën

text:
C 333/16               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     20.11.1999
4. Miten direktiivin 5 artiklan 6 kohta ja 5 artiklan 7 kohdan           Hoge Raad der Nederlandenin 24.8.1999 tekemällään
     c alakohta suhtautuvat toisiinsa?                                   päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
                                                                           G. van de Water vastaan Staatssecretaris van Financiën
5. Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan siitä lähtökoh-
     dasta, että jälkikäteen suoritettuja (veron vähentämiseen                                   (Asia C-325/99)
     oikeuttavia) palveluja (kori- ja lakkaustyöt) ei voida tavaraa
     (henkilöauto) liikkeestä luovutettaessa verottaa direktiivin                                (1999/C 333/34)
     5 artiklan 6 kohdan mukaisesti: voidaanko näitä palveluja
     koskevan veron vähentämisoikeutta perustella direktiivin            Hoge Raad der Nederlanden on pyytänyt 25.8.1999 te-
     20 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla?                           kemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuimeen 31.8.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
                                                                         ennakkoratkaisua asiassa G. van de Water vastaan Staatssecre-
(1) EYVL 1977 L 145, s. 1.                                               taris van Financiën seuraavaan kysymykseen:
                                                                         Voidaanko neuvoston direktiivin 92/12/ETY (1) 3 artiklan
                                                                         1 kohdassa tarkoitettujen valmisteveron alaisten tuotteiden
                                                                         pelkkää hallussapitoa pitää direktiivin 6 artiklan 1 kohdassa
                                                                         tarkoitettuna valmisteveron alaisten tuotteiden kulutukseen
                                                                         luovuttamisena, jos ja siltä osin kuin kyseisestä tuotteesta ei
                                                                         ole vielä suoritettu veroa valmisteveroja koskevien voimassa
Bundesfinanzhofin 15.7.1999 tekemällään päätöksellä                      olevien yhteisön säännösten ja kansallisen lainsäädännön
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Finanzamt                         mukaisesti?
     Düsseldorf-Mettmann vastaan Klaus Brandenstein
                                                                         (1) EYVL L 76, s. 1.
                         (Asia C-323/99)
                         (1999/C 333/33)
Bundesfinanzhof on pyytänyt 15.7.1999 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-              Hoge Raad der Nederlandenin 24.8.1999 tekemällään
tuimen kirjaamoon 27.8.1999, Euroopan yhteisöjen tuomiois-               päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Stich-
tuimelta asiassa Finanzamt Düsseldorf-Mettmann vastaan                   ting ”Goed Wonen” (aiemmin Woningbouwvereniging
Klaus Brandenstein ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                ”Goed Wonen”) vastaan Staatssecretaris van Financiën
Direktiivin 77/388/ETY (1) 5 artiklan 6 kohdan ensimmäisen                                       (Asia C-326/99)
virkkeen mukaan vastikkeelliseen luovutukseen on rinnastetta-
va yrityksen liikeomaisuuteen kuuluvan tavaran ottaminen                                         (1999/C 333/35)
verovelvollisen yksityiseen käyttöön, jos tavara tai sen aines-
osat oikeuttavat arvonlisäveron täyteen tai osittaiseen vähen-           Hoge Raad der Nederlanden on pyytänyt 25.8.1999 te-
nykseen.                                                                 kemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuimeen 31.8.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
1. Onko tämä säännös sovellettavissa, vaikka tavara ei itse              ennakkoratkaisua asiassa Stichting ”Goed Wonen” (aiemmin
     oikeuta verovähennykseen, mutta siihen oikeuttavat ne               Woningbouwvereniging ”Goed Wonen”) vastaan Staatssecreta-
     kyseiseen tavaraan liittyvät palvelut taikka hankinnat, jotka       ris van Financiën seuraaviin kysymyksiin:
     verovelvollinen on vastaanottanut taikka tehnyt tavaran
     hankittuaan?                                                        1.     Onko kuudennen direktiivin (1) 5 artiklan 3 kohtaa
                                                                         tulkittava siten, että kansallisella lainsäätäjällä on vapaus
2. Mitä on pidettävä kyseisessä säännöksessä tarkoitettuna               päättää, että esineoikeuksien, joilla luovutetaan oikeudenomis-
     ainesosana?                                                         tajalle kiinteää omaisuutta koskeva käyttöoikeus, katsotaan
                                                                         olevan aineellista omaisuutta ainoastaan, jos kyseisten oikeuk-
3. Miten määritellään veron perusta tavaran ottamisen yhtey-             sien perustamisesta, siirtämisestä, muuttamisesta, peruuttami-
     dessä, kun otettu tavara ei oikeuta arvonlisäveron täyteen          sesta tai kumoamisesta sovittu vastike vastaa vähintään kiin-
     tai osittaiseen vähennykseen, mutta sen yksittäiset aines-          teän omaisuuden taloudellista arvoa?
     osat siihen oikeuttavat?
                                                                         2.     Onko kuudennen direktiivin 13 artiklan B kohdan
4. Onko verovähennys, jonka verovelvollinen on tehnyt                    johdanto-osaa ja b alakohtaa ja 13 artiklan C kohdan johdanto-
     verovähennykseen oikeuttamattomaan tavaraan liittyvien              osaa ja a alakohtaa tulkittava siten, että kansallisella
     palvelujen tai toimitusten yhteydessä, oikaistava direktiivin       lainsäätäjällä on vapaus päättää, että käsitteellä ”kiinteän
     77/388/ETY 20 artiklan mukaisesti, jos direktiivin                  omaisuuden vuokraus” on katsottava tarkoitettavan sekä kiin-
     77/388/ETY 5 artiklan 6 kohdan ensimmäinen virke ei                 teän omaisuuden vuokrausta yksityisoikeudellisessa merkityk-
     sovellu?                                                            sessä, että kaikkea muuta kiinteän omaisuuden käyttöön
                                                                         antamista, joka ei ole sen luovutusta?
(1) EYVL 1977, L 145, s. 1.
                                                                         (1) EYVL 1977, L 145, s. 1.


title: Asia C-324/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.10.2009 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Makro Zelfbedieningsgroothandel C.V., Metro Cash & Carry B.V. ja Remo Zaandam B.V. v. Diesel S.P.A. (Direktiivi 89/104/ETY — Tavaramerkkioikeus — Tavaramerkin haltijan oikeuksien sammuminen — Kolmas taho saattaa tavarat vaihdantaan Euroopan talousalueella — Hiljainen suostumus — Edellytykset)

text:
               5.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/14

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.10.2009 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Makro Zelfbedieningsgroothandel C.V., Metro Cash & Carry B.V. ja Remo Zaandam B.V. v. Diesel S.P.A.
   (Asia C-324/08) (1)

   (Direktiivi 89/104/ETY - Tavaramerkkioikeus - Tavaramerkin haltijan oikeuksien sammuminen - Kolmas taho saattaa tavarat vaihdantaan Euroopan talousalueella - Hiljainen suostumus - Edellytykset)
   2009/C 297/15
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Makro Zelfbedieningsgroothandel C.V., Metro Cash & Carry B.V. ja Remo Zaandam B.V.

      Vastaaja: Diesel S.P.A.

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (EYVL 1989, L 40, s. 1) 7 artiklan 1 kohdan tulkinta — Tavaramerkkiin perustuvan oikeuden sammuminen — Tavara, jonka tavaramerkin haltija tai hänen suostumuksellaan joku muu on laskenut liikkeeseen yhteisössä tai ETA:ssa — Hiljaisen suostumuksen edellytykset

      Tuomiolauselma

   Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehdyllä sopimuksella, 7 artiklan 1 kohtaa on tulkittava niin, että tavaramerkin haltijan suostumus siihen, että kolmas taho, jolla ei ole mitään taloudellista yhteyttä kyseiseen haltijaan, saattaa kyseisellä tavaramerkillä varustettuja tavaroita vaihdantaan suoraan Euroopan talousalueella, voi olla hiljainen, kunhan tällainen suostumus ilmenee sellaisista mainitulla alueella markkinoille saattamista ajallisesti edeltävistä tai sitä seuraavista taikka sen kanssa samanaikaisista tekijöistä ja olosuhteista, joista kansallisen tuomioistuimen arvioinnin mukaan selviää varmalla tavalla se, että tavaramerkin haltija on luopunut yksinoikeudestaan.

      (1)  EUVL C 272, 25.10.2008.


title: Asia C-248/08: Kanne 9.6.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/29

         Kanne 9.6.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-248/08)
   (2008/C 209/44)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: Eleni Tserepa-Lacombe ja A. Markoulli)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden terveyssäännöistä 3.10.2002 annetun asetuksen (EY) N:o 1774/2002 (1) 4 artiklan 2 kohdan a ja c alakohdan, 5 artiklan 2 kohdan c alakohdan, 6 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja 10, 11, 12, 13, 14, 15, 17, 18 ja 26 artiklan mukaisia velvoitteitaan

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio vaatii kanteessaan yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden terveyssäännöistä 3.10.2002 annetun asetuksen (EY) N:o 1774/2002 (jäljempänä asetus N:o 1774/2002) 4 artiklan 2 kohdan a ja c alakohdan, 5 artiklan 2 kohdan c alakohdan, 6 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja 10, 11, 12, 13, 14, 15, 17, 18 ja 26 artiklan mukaisia velvoitteitaan. Todettakoon, että käsiteltävänä oleva kanne liittyy kahteen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaan menettelyyn (menettelyt 2001/5217 ja 2006/2221), jotka perustuvat siihen, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut kyseisen asetuksen edellä mainittujen artiklojen mukaisia velvoitteitaan.
   Asetuksessa säädetään erityisesti, että eläinjätteet on viipymättä kerättävä, kuljetettava ja tunnistemerkittävä, minkä jälkeen ne on hävitettävä sen jälkeen, kun ne on käsitelty tavalla, josta asetuksessa säädetään sen mukaan, mihin luokkaan ne kuuluvat (4 artiklan 2 kohdan c alakohta, 5 artiklan 2 kohdan c alakohta ja 6 artiklan 2 kohdan b alakohta). Samalla tavoin säädetään menettelystä, jota on noudatettava erikseen määritellyn riskiaineksen hävittämisestä suoraan polttamalla (4 artiklan 2 kohdan a alakohta). Lisäksi asetuksessa N:o 1774/2002 säädetään hyväksymisen edellytyksistä siltä osin kuin kysymys on jätteiden käsittelylaitoksista, väliasteen laitoksista, varastointilaitoksista, poltto- ja rinnakkaispolttolaitoksista, luokkaan 1 ja luokkaan 2 kuuluvien ainesten käsittelylaitoksista, luokkaan 2 ja luokkaan 3 kuuluvien öljykemian tuotteiden käsittelylaitoksista sekä biokaasu- ja kompostointilaitoksista (10–15 artikla). Asetuksessa N:o 1774/2002 määritellään edellytykset, jolla toimivaltainen viranomainen hyväksyy luokkaan 3 kuuluvan aineksen käsittelylaitokset sekä lemmikkieläinten ruokia valmistavat laitokset ja tekniset laitokset (17 ja 18 artikla). Asetuksen mukaan toimivaltaisen viranomaisen on säännöllisin väliajoin suoritettava tarkastuksia ja valvontaa tiettyjen vahvistettujen kriteerien mukaisesti sen varmistamiseksi, että näitä säännöksiä noudatetaan, ja toteuttava tarvittavat toimenpiteet, jos säännöksiä ei noudateta (26 artikla).
   Komissio toteaa useiden komission elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston laatimien lausuntojen perustella, että Helleenien tasavalta ei ole perustellussa lausunnossa eikä täydentävässä perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päätyttyä eikä myöhemminkään antanut kaikkia säännöksiä ja määräyksiä, joita sen laiminlyönnin korjaaminen ja tätä kautta sille asetuksen N:o 1774/2002 edellä mainittujen säännösten mukaisten velvoitteiden noudattaminen edellyttää.
   Komission elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston virkamiehet tekivät vuonna 2004 useita virkamatkoja Kreikkaan ja totesivat, että asetuksen N:o 1774/2002 säännöksiä ei noudateta. Huolimatta siitä, että voitiin todeta, että elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston omien toteamustensa perusteella Kreikan viranomaisille antamien suositusten johdosta oli tapahtunut tiettyä edistystä, ja siitä, että lokakuussa 2006 hyväksyttiin erityinen säännöstö asetuksen N:o 1774/2002 noudattamisen ja erityisesti jätteiden käsittelylaitosten hyväksymisen edellyttämien hallinnollisten toimenpiteiden käyttöön ottamisesta, elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston tarkastajat totesivat toistuvasti ja paikan päällä viimeisen virkamatkan aikana huhtikuun 2007 lopussa, että Kreikan viranomaiset eivät olleet toteuttaneet kaikkia asetuksen N:o 1774/2002 edellä mainittujen säännösten noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä.
   On myös todettava, että se, että edellä mainittuja säännöksiä ei ole pantu täytäntöön tai että ne on pantu vain puutteellisesti täytäntöön, johtuu suurelta osin prefektuuritason viranomaisten yhteistyön tehottomuudesta. Lisäksi kuten ilmenee vastauksista, joita Kreikan viranomaiset antoivat elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston tarkastusten aikana tehtyihin toteamuksiin, toimivaltaisten viranomaisten suorittamien tarkastusten täytäntöönpanon ja kansallisessa lainsäädännössä määrättyjen seuraamusten taso eivät turvaa tehokkaasti asetuksen N:o 1774/2002 soveltamista.

      (1)  EUVL L 273, 10.10.2002, s. 1.


title: Asia C-201/04: Hof van beroep te Antwerpenin 27.4.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Belgian valtio — valtionvarainministeriö vastaan N.V. Molenbergnatie

text:
               10.7.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/5

         Hof van beroep te Antwerpenin 27.4.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Belgian valtio — valtionvarainministeriö vastaan N.V. Molenbergnatie
   (Asia C-201/04)
   (2004/C 179/10)
   Hof van beroep te Antwerpen on pyytänyt 27.4.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 5.5.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Belgian valtio — valtionvarainministeriö vastaan N.V. Molenbergnatie.
   Hof van beroep on pyytänyt yhteisöjen tuomioistuinta antamaan ratkaisun seuraavista kysymyksistä:

               1.

               Sovelletaanko yhteisön tullikoodeksin (yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (1)) 217—232 artiklaa — kysymyksessä ovat osaston VII (”Tullivelka”) 3 luvun (Tullivelan kantaminen) säännökset; [alkuper. s. 5] kyseinen 3 luku koostuu 1 jaksosta (’Tullien määrän kirjaaminen tileihin ja antaminen tiedoksi velalliselle’ - 217—221 artikla) ja 2 jaksosta (’Tullien maksamisen määräaika ja yksityiskohtaiset säännöt’ — 222—232 artikla) — sellaisen tullivelan kantamiseen, joka on syntynyt ennen1.1.1994, mutta jonka kantamiseen ei ole ryhdytty tai kantaminen ei ole alkanut ennen 1.1.1994?

               2.

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko yhteisön tullikoodeksin 221 artiklassa säädetyn tiedoksiantamisen aina tapahduttava tullien määrän tileihin kirjaamisen jälkeen, tai toisin sanoin, onko tullien määrän kirjaaminen tileihin aina edellettävä yhteisön tullikoodeksin 221 artiklassa säädettyä tiedoksiantamista?

               3.

               Johtaako myöhässä tapahtunut tullien määrän tiedoksianto velalliselle, eli tiedoksiannon suorittaminen yhteisön tullikoodeksin 221 artiklan 3 kohdan alkuperäisessä versiossa (joka oli voimassa ennen sen korvaamista [19 päivästä joulukuuta 2000 sovellettavalla] 16.11.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2700/2000 1 artiklan 17 kohdalla) säädetyn kolmen vuoden määräajan päättymisen jälkeen, vaikka tulliviranomaiset pystyivät tosiasiassa vahvistamaan lain mukaan kannettavien tullien oikean määrän tässä kolmen vuoden määräajassa, siihen, että kyseistä tullivelkaa ei voida enää kantaa, tai seuraako siitä, että kyseinen tullivelka lakkaa tai johtaako se johonkin muuhun oikeusseuraamukseen?

               4.

               Onko jäsenvaltioiden määrättävä siitä tavasta, jolla yhteisön tullikoodeksin 221 artiklassa säädetty tullien määrän tiedoksiantaminen velalliselle on tapahduttava?
               Jos edellä olevaan kysymykseen vastataan myöntävästi, voiko jäsenvaltio, joka on laiminlyönyt määrätä siitä, miten yhteisön tullikoodeksin 221 artiklassa säädetty tullien määrän tiedoksiantaminen velalliselle on tapahduttava, väittää, että mikä tahansa asiakirja, jossa tullien määrä mainitaan ja joka (tileihin kirjaamisen jälkeen) saatetaan velallisen tietoon, voidaan katsoa yhteisön tullikoodeksin 221 artiklassa säädetyksi tullien määrän tiedoksiannoksi velalliselle [alkuper. s. 7] vaikka edellä mainitussa asiakirjassa ei millään tavoin viitata yhteisön tullikoodeksin 221 artiklaan tai mainita, että se koskee tullien määrän tiedoksiantamista velalliselle?

      (1)  EYVL 1992, L 302, s. 1.


title: Asian T-229/95 poistaminen rekisteristä

text:
15.8.98               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 258/39
Kantaja katsoo, että kilpailuilmoituksella loukataan               kantaja on otettu palvelukseen, ja kun se ei ole täydentä-
yhdenvertaisuusperiaatetta, koska siinä evätään mahdolli-          nyt kantajan sopimusta. Lisäksi vastaaja on jättänyt nou-
suus osallistua karsintamenettelyyn sellaisilta virkamie-          dattamatta velvoitteitaan, kun se ei ole järjestänyt kanta-
hiltä, joilla on vastaava kokemus kuin virkamiehillä, jotka        jalle tarvittavia puitteita hänelle annettujen tehtävien
hoitivat kilpailuilmoituksen julkaisemisajankohtana avoi-          asianmukaiseksi hoitamiseksi.
mena olevia toimia vastaavaa tointa.
                                                                   Koeajan päättyessä laaditussa kantajan arvioinnissa on
Lopuksi kantaja toteaa, että riidanalaisesta päätöksestä           tehty ilmeinen arviointivirhe, koska se koskee täysin muita
puuttuvat kaikki merkitykselliset perustelut, joiden perus-        tehtäviä kuin niitä, joita varten kantaja on otettu palveluk-
teella kantaja voisi tutkia päätöksen oikeellisuutta ja yhtei-     seen.
söjen tuomioistuimet harjoittaa laillisuusvalvontaansa.
                                                                   Kantajan mukaan vastaaja on loukannut puolustautumis-
                                                                   oikeuksia ja syyllistynyt menettelyn väärinkäyttöön, koska
                                                                   ainoastaan käännöskeskuksella on toimivalta irtisanomis-
                                                                   päätöksen tekemiseen ja johtajan yksin tekemä päätös on
                                                                   lainvastainen. Vastaaja ei ole myöskään noudattanut muu-
Tania Trigari-Venturinin Euroopan unionin elinten kään-            hun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen ja
              nöskeskusta vastaan nostama kanne                    osapuolia sitovan työsopimuksen mukaista irtisanomisai-
                        (Asia T-98/98)                             kaa.
                        (98/C 258/70)
                                                                   Vahingonkorvauksen osalta kantaja toteaa, että vastaajan
                                                                   menettely on saattanut kantajan epävarmaan asemaan ja
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                   aiheuttanut kantajalle aineellista vahinkoa, koska kanta-
                                                                   jalta on evätty osa hänelle kuuluvista työttömyyskorvauk-
Tania Trigari-Venturin, kotipaikka Sandweiler (Luxem-              sista.
burg), on nostanut 30.6.1998 Euroopan yhteisöjen ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
unionin elinten käännöskeskusta vastaan. Kantajan edusta-
jina ovat asianajajat Jean-NoeÈl Louis, VeÂronique Leclercq,
Ariane Tornel ja FrancËoise Parmentier, Bryssel, ja prosessi-
osoite Luxemburgissa on Fiduciaire Myson SARL, 30 rue
de Cessange.                                                                Asian T-229/95 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (98/C 258/71)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Ð kumoaa Euroopan unionin elinten käännöskeskuksen                 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
     9.10.1997 tekemän päätöksen, jolla kantaja on irtisa-         tuimen laajennetun neljännen jaoston puheenjohtajan
     nottu 31.10.1997 alkaen;                                      16.6.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
                                                                   ristä on poistettu asia T-229/95, Telecom Italia Mobile
Ð velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle yhden                  SpA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
     euron suuruisen vertauskuvallisen vahingonkorvauksen
     henkisestä kärsimyksestä ja korvaamaan aineellisen            (1) EYVL C 46, 17.2.1996.
     vahingon, jonka suuruudeksi on arvioitu 500 000 Bel-
     gian frangia, jota voidaan korottaa tai alentaa asian
     käsittelyn aikana;
Ð velvoittaa vastaajan maksamaan kaikille annettavan
     tuomion mukaisesti maksettaville summille 8 prosentin                  Asian T-128/97 (1) poistaminen rekisteristä
     vuotuista viivästyskorkoa siitä päivästä alkaen, jolloin
     kantajalla on oikeus saada sosiaalietuuksia, niiden                                   (98/C 258/72)
     maksamispäivään asti;
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                tuimen toisen jaoston puheenjohtajan 17.6.1998 antamalla
                                                                   määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
                                                                   T-128/97, Lars Bösche vastaan Euroopan parlamentti.
Kantaja katsoo, että vastaaja on irtisanomispäätöksellään
rikkonut muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuh-
teen ehtojen 9 ja 10 artiklaa ja loukannut palkkaluokan ja         (1) EYVL C 212, 12.7.1997.
tehtävien vastaavuuden periaatetta, kun se on antanut
kantajalle ylemmän tason tehtäviä kuin niitä, joita varten


title: Monika Kawickin 18.9.1996 Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne (Asia T-145/96)

text:
9.11.96             I FI I                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 336/31
missopimuksen 190 artiklan vaatimusten mukaisesti                  otetaan viisivuotiskaudella aiheutuneiden kaikkien toimin
Toiseksi, jos komissio olisi soveltanut tätä määräystä, ser        nallisten haittojen yhtenäinen arviointi .
olisi pitänyt tulla siihen lopputulokseen, että EY:n perusta
missopimuksen 92 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisei            Volkswagen on aloittanut investointihankkeensa, jatkanui
edellytykset täyttyvät ja näin ollen kaikki myönnetyt tuet         sitä ja samalla sijoittanut siihen merkittäviä määriä omia
soveltuvat yhteismarkkinoille .                                    varojaan tähän mennessä ilmoitetussa muodossa vain sillä
                                                                   perusteella, että komissio on luokitellut Mosel II/Chemnitz
                                                                   II -hankkeen valtion tukea koskevan lainsäädännön pe
3 . EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan                 rusteella uusinvestoinniksi .
     soveltamiseen liittyvät lainvastaisuudet ja puuttuva!
     perustelut                                                    Päätelmä
Komissio on lisäksi rikkonut sen käsityksen mukaan sovel          Yhteenvetona kantaja toteaa, että päätös on lainvastainen
lettavaa perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohtaa                 siltä osin kuin yhteismarkkinoille soveltuva tuki rajoitetaar
Päätös on sen vuoksi kumottava myös silloin, jos katsotaan,        komission päätöksessä vahvistettuun määrään ja 2 artik
että ei ole sovellettava 92 artiklan 2 kohdan c alakohtaa          lassa todetaan tietyt tuet yhteismarkkinoille soveltumatto
vaan että komission olisi tutkittava tukien soveltuvuutta          miksi sekä siltä osin kuin 1 artiklassa ja 3 artiklan
92 artiklan 3 kohdan mukaisesti .                                  2 kohdassa rajoitetaan investointiavustusta koskevan tuen
                                                                   määrä 418,7 miljoonaan Saksan markkaan ja 3 artiklar
Koska Saksi on perustamissopimuksen 92 artiklan 3 koh             2 kohdassa bruttoavustusekvivalenttina ilmaistu yhdistetty
dan a alakohdan mukainen tukialue, komission olisi pitänyt         todellinen tuki-intensiteetti 22,3 prosenttiin Mosel II:n
joka tapauksessa tutkia tuen soveltuvuutta yhteismarkki           osalta ja 20,8 prosenttiin Chemnitz II:n osalta .
noille ensisijaisesti perustamissopimuksen 92 artiklan 3
kohdan a alakohdan perusteella . Komissio on lainvastaisesti
jättänyt soveltamatta 92 artiklan 3 kohdan a alakohtaa ja
on sitä vastoin soveltanut 92 artiklan 3 kohdan c alakohtaa ,
vaikka 92 artiklan 3 kohdan a alakohta syrjäyttää tämän
määräyksen, jota ei näin ollen voida soveltaa tässä tar           Monika Kawickin 18.9.1996 Euroopan parlamentti»
kasteltavina oleviin alueellisiin tukiin .                                              vastaan nostama kanne
                                                                                ( Asia T-145 /96
Perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan                                        ( 96/C 336/65
soveltamisen olisi pitänyt johtaa siihen, että tuen katsotaan
soveltuvan yhteismarkkinoille ilman, että asiaan liittyisi
vielä sektorikohtaista harkintaa .                                                  f Oikeudenkäyntikieli: ranska,
                                                                   Monika Kawicki, kotipaikka Luxemburg, on nostanui
Komissio perustaa 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan
soveltamisen kustannus-hyöty -analyysiin, jossa Mosel II- ja       18.9.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteer
Chemnitz II -hankkeita ei tarkastella vuosien käyttöä              tuomioistuimessa kanteen Euroopan parlamenttia vastaan
vastaavasti yhtenäisinä " greenfield"-investointeina, vaan         Kantajan edustaja on asianajaja Marc Kleyr, Luxemburg, ja
virheellisesti alakohtaisina laajennusinvestointeina . Komis      prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Marc
sio ei ole tietoinen siitä , että investoijan näkökulmasta         Kleyr.
Volksvvagenilla on ollut kaikki " greenfield " -investoinnin
tyypilliset haitat. Tällä väärällä luokittelulla kaikki tuen       Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                   istuin
avulla korjattavat haitat arvioidaan liian pieniksi .
                                                                   — kumoaa
4 . Luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen
                                                                       — työkyvyttömyyslautakunnan 31.1.1996 tekemän
                                                                           päätöksen,
Komissio on lisäksi luonut Volkswagenille perustellun
luottamuksen sillä perusteella, miten se on tähän asti                 — henkilöstöosaston johtajan 9.2.1996 ja 7.5.1 996
käsitellyt Mosel II/Chemnitz II -hankkeita tukimenettelyssä .              tekemät päätökset,
nimittäin menettelyn kuluessa juuri vuosina 1992—1994
toteutettujen kustannus-hyöty -analyysien perusteella . Ko            — Euroopan parlamentin pääsihteerin 20.6.1996 teke
missio on kantajan mukaan loukannut Volkswagenin pe                       män päätöksen,
rusteltua luottamusta poikkeamalla aikaisemmasta menet                — henkilöstö, talousarvio ja varainhoito -pääosaston
telystään ilman syytä ja lähempiä perusteluja juuri ennen                  pääjohtajan 23.8.1996 tekemän päätöksen ,
päätöksen tekemistä lopettaessaan vuosia kestäneen asian
käsittelyn.                                                        — velvoittaa Euroopan parlamentin maksamaan kantajalle
                                                                        29.4.1 996 alkaen hänelle kuuluvan virkamiehen palkan
Komission täytyy kantajan mukaan vuosia kestäneen asian                 kunkin kuukausipalkan erääntymispäivästä lukier
käsittelyn perusteella pitää kiinni siitä, että Mosel II:n ja           maksupäivään asti kerääntyneine viivästyskorkoineen,
Chemnitz II:n katsotaan olevan valtion tukea koskevan
lainsäädännön perusteella yhtenäisiä " greenfield "-inves         — velvoittaa Euroopan parlamentin maksamaan kantajalle
tointeja ja että kustannus-hyöty -analyysin perusteeksi                 500 000 frangin summan tai jonkun muun ensimmäiset
 ---pagebreak--- N:o C 336/32       | FI |                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       9.11.96
    oikeusasteen tuomioistuimen kohtuulliseksi katsoman               60 artiklan mukaisesti toimivaltaa ottaä kantajalta pois
    jopa suuremman summan vahingonkorvauksena niistä                  hänelle kuuluvaa palkkaetuutta .
    päätöksistä, joiden kumoamista vaaditaan, kantajalle
    aiheutuneista aineellisista ja aineettomista vahin           — Henkilöstösääntöjen 25 artiklan ja liitteessä 2 olevan
    goista,                                                           9 artiklan rikkominen
— velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyn                Kantaja väittää , että työkyvyttömyyslautakunnan pää
    tikulut .                                                         tökseen ei sisälly perusteluja, joita jokaisen yksittäisen
                                                                      päätöksen osalta edellytetään, eikä viittausta siihen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   lääketieteelliseen kertomukseen, jonka perusteella pää
Kantaja, joka on Euroopan parlamentin virkamies ja                    tös on tehty. Lisäksi virkamiehelle tiedoksi annetun
vakavasti sairas, vastustaa työkyvyttömyyslautakunnan                 työkyvyttömyyslautakunnan kertomuksen on oltava
31.1.1996 tekemää päätöstä, jossa kantajan ei katsottu                sellainen, että siinä osoitetaan yhteys siihen sisältyvien,
olevan täydellisesti pysyvästi työkyvytön, sekä Euroopan              olemassa oleviin lääketieteellisiin asiakirjoihin perustu
parlamentin eri yksikköjen tämän jälkeen tekemiä eri                  vien lääketieteellisten toteamusten ja niiden johtopää
päätöksiä, joissa kantajaa on kehotettu palaamaan työhön              tösten välillä, joihin kertomuksessa päädytään. Henki
ja joissa sairautta koskevat todistukset ja kertomukset on            löstöosaston johtajan päätös on lainvastainen, koska
hylätty.                                                              siinä perustellaan sairautta koskevien todistusten
                                                                      hylkäämistä ja henkilöstösääntöjen 60 artiklan ( joka
Kanteensa tueksi kantaja esittää seuraavat kanneperus                koskee palkkojen maksamisen lakkauttamista ) sovelta
teet :                                                                mista vain työkyvyttömyyslautakunnan 31.1.1996 teke
                                                                      mällä päätöksellä eikä millään muulla tavoin.
— Toimivaltasääntöjen rikkominen
    Kantajan mukaan Euroopan parlamentti on hyväksynyt            — Henkilöstösääntöjen 24 artiklan ja huolenpitovelvolli
    työkyvyttömyyslautakunnan 31.1.1996 tekemät johto                suuden rikkominen
     päätökset ja perustellut 9.2.1996 jälkeistä aikaa koske
     vien, kantajan sairautta koskevien todistusten ja kerto         Huolenpitovelvollisuus merkitsee sitä , että hallinnon on
     musten hylkäämispäätöstään yksinomaan työkyvyttö                virkamiehen asemasta päättäessään otettava huomioon
     myyslautakunnan päätöksellä . Kantaja väittää kuiten            yksikön edun lisäksi myös virkamiehen etu . Kantajan
     kin, että Euroopan parlamentti ei ole nimittävä viran           mielestä Euroopan parlamentti on kuitenkin jättänyt
     omainen, koska tämä toimivalta kuuluu henkilöstö                noudattamatta sille kuuluvaa avustamis- ja huolenpito
     sääntöjen 53 artiklan ja liitteessä 2 olevan 9 artiklan          velvollisuutta, koska lääketieteellisten todistusten hyl
     mukaan henkilöstö- ja sosiaaliasiat -osaston johtajalle .        kääminen perustuu vain yhteen syyhyn, eli työkyvyttö
     Kuitenkaan edellä mainitulla henkilöstö- ja sosiaali            myyslautakunnan 31.1.1996 tekemiin johtopäätöksiin,
     asiat -osaston johtajalla ei ole henkilöstösääntöjen             eikä mihinkään muuhun .


title: Asia C-313/11: Kanne 21.6.2011 — Euroopan komissio v. Puolan tasavalta

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/23

         Kanne 21.6.2011 — Euroopan komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-313/11)
   2011/C 252/44
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Bianchi ja A. Szmytkowska)

      Vastaaja: Puolan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Puolan tasavalta ei ole noudattanut muuntogeenisistä elintarvikkeista ja rehuista 22.9.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1829/2003 (1) 16 artiklan 5 kohdan, 19 artiklan, 20 artiklan ja 34 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on kieltänyt muuntogeenisten rehujen ja rehuna käytettävien muuntogeenisten organismien tuottamisen, markkinoille saattamisen ja käyttämisen eläinten ruokintaan Puolassa

               —

               Puolan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio väittää Puolan tasavallan jättäneen noudattamatta asetuksen N:o 1829/2003 mukaisia velvoitteitaan sen vuoksi, että se on antanut kansallisen rehulain, jossa kielletään muuntogeenisten rehujen ja rehuna käytettävien muuntogeenisten organismien tuottaminen, markkinoille saattaminen ja käyttäminen eläinten ruokintaan Puolassa. Kyseisen asetuksen, jolla yhdenmukaistetaan kattavasti muuntogeenisiä rehuja koskevien lupien myöntäminen unionin tasolla, antamisen jälkeen Puola ei voi antaa oikeussääntöjä, joilla kielletään sen alueella sellaisten tuotteiden markkinoille saattaminen, käyttäminen ja tuottaminen, joille on myönnetty tällainen lupa. Puola on jättänyt noudattamatta tarkemmin sanottuna seuraavia säännöksiä:

               —

               Asetuksen N:o 1829/2003 16 artiklan 5 kohta, jonka mukaan rehuna käytettävien muuntogeenisten organismien, rehujen, jotka sisältävät muuntogeenisiä organismeja tai koostuvat niistä, ja muuntogeenisistä organismeista valmistettujen rehujen markkinoille saattamista, käyttämistä tai jalostamista koskeva lupa voidaan myöntää, evätä, uusia, muuttaa, keskeyttää tai peruuttaa ainoastaan kyseisessä asetuksessa mainituin perustein ja kyseisessä asetuksessa säädettyjä menettelyjä noudattaen.

               —

               Asetuksen 19 artikla, jonka mukaan Euroopan komissiolla on toimivalta myöntää lupa.

               —

               Asetuksen 20 artikla, jonka mukaan tuotteita, jotka on saatettu markkinoille jo ennen asetuksen N:o 1829/2003 voimaantuloa ja joille on myönnetty lupa sovellettavan oikeuden mukaan, on pidettävä kyseisen asetuksen mukaisesti hyväksyttyinä tuotteina.

               —

               Asetuksen 34 artikla (suojatoimenpiteitä koskeva lauseke), joka tarjoaa, kun otetaan huomioon esillä olevan alan kattava yhdenmukaistaminen, ainoan mahdollisuuden ryhtyä hätätoimenpiteisiin myönnetyn luvan keskeyttämiseksi tai sen muuttamiseksi.

         Tämän johdosta on merkityksetöntä, että riidanalaisen kiellon voimaantuloa kansallisessa oikeudessa on lykätty, koska pelkästään se, että lainsäätäjä on antanut unionin oikeuden kanssa ristiriidassa olevat riidanalaiset säännökset, ja se, että ne on julkaistu, merkitsevät Puolan tasavallalla mainitun asetuksen perusteella olevien velvoitteiden noudattamatta jättämistä.

      (1)  EUVL L 268, s. 1.


title: Asia T-832/14: Kanne 30.12.2014 – Nutria v. komissio

text:
               9.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 81/23

         Kanne 30.12.2014 – Nutria v. komissio
   (Asia T-832/14)
   (2015/C 081/30)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Nutria AE (Agios Konstantinos, Locrida, Kreikka) (edustaja: asianajaja M.-J. Jacquot)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               velvoittamaan komission maksamaan sille 5 2 04  350 euron suuruisen summan aiheutuneista vahingoista

               —

               velvoittamaan komission maksamaan sille 12  000 euron suuruisen lisäkorvauksen sille aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka koskee asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1) 191 artiklan rikkomista sillä perusteella, että komissio on kieltäytynyt jatkamasta määräaikaa, jossa vuoden 2010 yhteisön vähävaraisimmille henkilöille suunnatun eurooppalaisen elintarvikkeiden jakeluohjelman Kreikan osuus oli toteutettava.

      (1)  Maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä 22.10.2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1234/2007 (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) (EUVL L 299, s. 1).


title: Asia C-137/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 22.10.2013 — Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto (Kumoamiskanne — Neuvoston päätös 2011/853/EU — Eurooppalainen yleissopimus ehdolliseen pääsyyn perustuvien ja ehdollisen pääsyn sisältävien palvelujen oikeussuojasta — Direktiivi 98/84/EY — Oikeudellinen perusta — SEUT 207 artikla — Yhteinen kauppapolitiikka — SEUT 114 artikla — Sisämarkkinat)

text:
               14.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 367/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 22.10.2013 — Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-137/12) (1)

   (Kumoamiskanne - Neuvoston päätös 2011/853/EU - Eurooppalainen yleissopimus ehdolliseen pääsyyn perustuvien ja ehdollisen pääsyn sisältävien palvelujen oikeussuojasta - Direktiivi 98/84/EY - Oikeudellinen perusta - SEUT 207 artikla - Yhteinen kauppapolitiikka - SEUT 114 artikla - Sisämarkkinat)
   2013/C 367/13
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Cujo, I. Rogalski, R. Vidal Puig ja D. Stefanov)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: H. Legal, J.-P. Hix ja R. Liudvinaviciute-Cordeiro)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Euroopan parlamentti (asiamiehet: D. Warin ja J. Rodrigues)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues, D. Colas ja N. Rouam), Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: C. Wissels, M. Bulterman ja M. de Ree), Puolan tasavalta (asiamiehet: M. Szpunar ja B. Majczyna), Ruotsin kuningaskunta (asiamiehet: A. Falk ja C. Stege) sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamies: A. Robinson, avustajanaan barrister G. Facenna)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne — Ehdolliseen pääsyyn perustuvien ja ehdollisen pääsyn sisältävien palvelujen oikeussuojaa koskevan eurooppalaisen yleissopimuksen allekirjoittamisesta unionin puolesta 29.11.2011 annettu neuvoston päätös 2011/853/EU (EUVL L 336, s. 1) — Oikeusperustan valinta — Yhteisen kauppapolitiikan alalla ehdotetun oikeusperustan korvaaminen toisella oikeusperustalla, joka liittyy sisämarkkinoiden toteuttamiseen ja toimintaan — Ehdollisen pääsyn sisältävien palvelujen edistämistä unionin ja muiden Euroopan maiden välillä koskeva tavoite — Unionin yksinomaisen ulkoisen toimivallan noudattamatta jättäminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Ehdolliseen pääsyyn perustuvien ja ehdollisen pääsyn sisältävien palvelujen oikeussuojaa koskevan eurooppalaisen yleissopimuksen allekirjoittamisesta unionin puolesta 29.11.2011 annettu neuvoston päätös 2011/853/EU kumotaan.

               2)

               Päätöksen 2011/853 vaikutukset pysytetään, kunnes kohtuullisessa määräajassa, joka voi olla enintään kuusi kuukautta, tulee voimaan uusi päätös, jolla on asianmukaiset oikeusperustat.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Ranskan tasavalta, Alankomaiden kuningaskunta, Puolan tasavalta, Ruotsin kuningaskunta sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 151, 26.5.2012.


title: Asia T-614/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.6.2016 – Fútbol Club Barcelona v. EUIPO – Kule (KULE) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin KULE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiemmat kansalliset sanamerkit ja laajalti tunnettu tavaramerkki CULE — Suhteelliset hylkäysperusteet — Aiempien tavaramerkkien tosiasiallisen käytön puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 kohta — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta)

text:
               25.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 270/40

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.6.2016 – Fútbol Club Barcelona v. EUIPO – Kule (KULE)
   (Asia T-614/14) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin KULE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiemmat kansalliset sanamerkit ja laajalti tunnettu tavaramerkki CULE - Suhteelliset hylkäysperusteet - Aiempien tavaramerkkien tosiasiallisen käytön puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 kohta - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta))
   (2016/C 270/44)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Fútbol Club Barcelona (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja J. Carbonell Callicó)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: K. Zajfert ja A. Folliard-Monguiral)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Kule LLC (New York, New York, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja F. Rodgers)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 18.6.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 2375/2013-4), joka koskee Fútbol Club Barcelonan ja Kulen välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Fútbol Club Barcelona velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 351, 6.10.2014.


title: Asia T-153/09: Kanne 8.4.2009 — ISDIN v. SMHV — Pfizer (ISDIN)

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/54

         Kanne 8.4.2009 — ISDIN v. SMHV — Pfizer (ISDIN)
   (Asia T-153/09)
   2009/C 141/110
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ISDIN, SA (Barcelona, Espanja) (edustaja: lakimies Esteve Sanz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Pfizer Ltd (Sandwich, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 22.1.2009 asiassa R 390/2008-1 tekemä päätös on kumottava

               —

               toissijaisesti sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 22.1.2009 asiassa R 390/2008-1 tekemä päätös on kumottava siltä osin kuin sillä mitätöidään rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömyyden julistamista on haettu tiettyjen luokkaan 5 kuuluvien tavaroiden ja palvelujen osalta, ja

               —

               vastaaja ja tarvittaessa vastapuoli valituslautakunnassa on velvoitettava korvaaman menettelystä ja valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: sanamerkki ISDIN luokkiin 3 ja 5 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten.

      Yhteisön tavaramerkin haltija: kantaja.

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: vastapuoli valituslautakunnassa.

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Kyseessä olevan yhteisön tavaramerkin osittainen mitättömäksi julistaminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen 40/94 (1) 73 artiklan (josta on tullut neuvoston asetuksen 207/2009 75 artikla) ja komission asetuksen N:o 2868/95 (2) 50 säännön 2 kohdan h alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta ei ole noudattanut velvollisuuttaan perustella kyseessä olevien tavaramerkkien sekaannusvaaraa. Neuvoston asetuksen 40/94 51 artiklan 1 kohdan a alakohtaa (josta on tullut neuvoston asetuksen 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohta), luettuna yhdessä 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan (josta on tullut neuvoston asetuksen 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) sekä 74 artiklan (josta on tullut neuvoston asetuksen 207/2009 76 artikla) kanssa, on rikottu, koska valituslautakunta on kieltäytynyt ottamasta huomioon kantajan perusteluissaan tekemää rajausta ja siten katsonut yleisesti, että kyseessä olevat tavarat ovat samanlaisia. Toissijaisesti neuvoston asetuksen 40/94 51 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, luettuna yhdessä 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa, on rikottu, koska riidanalaisessa päätöksessä viitataan tiettyihin luokkaan 5 kuuluviin tavaroihin. Neuvoston asetuksen 40/94 51 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, luettuna yhdessä 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa, on rikottu, koska valituslautakunta on vahvistanut mitättömyysosaston ratkaisun kaikkien riidanalaisen tavaramerkin alun perin kattamien tavaroiden osalta.

      (1)  Korvattu yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 207/2009, EUVL L 78, s. 1.

      (2)  Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13 päivänä joulukuuta 1995 annettu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL 1995 L 303, s.1).


title: Asia C-91/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 20.5.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Euroopan unionin neuvosto (Kumoamiskanne — EU 47 artikla — Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Päätös 2004/833/YUTP — Yhteisen toiminnan 2002/589/YUTP täytäntöönpano — Käsiaseiden ja kevyiden aseiden leviämisen torjuminen — Yhteisön toimivalta — Kehitysyhteistyöpolitiikka)

text:
               5.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 20.5.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-91/05) (1)

   (Kumoamiskanne - EU 47 artikla - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Päätös 2004/833/YUTP - Yhteisen toiminnan 2002/589/YUTP täytäntöönpano - Käsiaseiden ja kevyiden aseiden leviämisen torjuminen - Yhteisön toimivalta - Kehitysyhteistyöpolitiikka)
   (2008/C 171/03)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. J. Kuijper, J. Enegren ja M. Petite)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Euroopan parlamentti (asiamiehet: R. Passos, K. Lindahl ja D. Gauci)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: J.-C. Piris, R. Gosalbo Bono, S. Marquardt ja E. Finnegan)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Tanskan kuningaskunta (asiamiehet: A. Jacobsen, C. Thorning ja L. Lander Madsen), Espanjan kuningaskunta (asiamies: N. Díaz Abad), Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues, E. Belliard ja C. Jurgensen), Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: M. de Grave, C. Wissels ja H. G. Sevenster), Ruotsin kuningaskunta (asiamies: A. Falk) ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: R. Caudwell ja E. Jenkinson, avustajanaan barrister A. Dashwood)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhteisen toiminnan 2002/589/YUTP täytäntöönpanosta ja Euroopan unionin tuesta Länsi-Afrikan valtioiden talousyhteisölle pienaseita koskevan moratorion yhteydessä 2.12.2004 tehdyn neuvoston päätöksen 2004/833/YUTP (EYVL L 359, s. 65) kumoaminen sekä Euroopan unionin osallistumisesta käsiaseiden ja kevyiden aseiden epävakauttavan keskittymisen ja leviämisen torjumiseen ja yhteisen toiminnan 1999/34/YUTP kumoamisesta 12.7.2002 hyväksytyn neuvoston yhteisen toiminnan 2002/589/YUTP (EYVL L 191, s. 1) toteaminen lainvastaiseksi.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kumotaan yhteisen toiminnan 2002/589/YUTP täytäntöönpanosta ja Euroopan unionin tuesta Länsi-Afrikan valtioiden talousyhteisölle pienaseita koskevan moratorion yhteydessä 2.12.2004 tehty neuvoston päätös 2004/833/YUTP.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio ja Euroopan unionin neuvosto vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               3)

               Tanskan kuningaskunta, Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta, Alankomaiden kuningaskunta, Ruotsin kuningaskunta ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta sekä Euroopan parlamentti vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 82, 14.4.2007.


title: Asia C-118/01: Euroopan yhteisöjen komission 16.3.2001 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
5.5.2001                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 134/11
Kysymys 2                                                                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Onko kysymykseen 1 vastattaessa merkitystä sillä, että lähtö-            EY:n perustamissopimuksen 10 artiklan ja 249 artiklan sitova
tullitoimipaikka ei noudattanut tullikoodeksikomitean antamia            luonne merkitsee jäsenvaltioille velvollisuutta toteuttaa tarvit-
hallinnollisia ohjeita tietojen välittämisestä (early warning            tavat toimenpiteet niille osoitettujen direktiivien saattamiseksi
system, ennakkotiedotusjärjestelmä), tai sillä, että lähtötullitoi-      osaksi kansallista oikeusjärjestystään ennen tätä varten sääde-
mipaikan viranomaisia voidaan arvostella siitä, että ne eivät            tyn määräajan päättymistä. Direktiivin 1999/20/EY 5 artiklassa
ole ajoissa antaneet ilmoitusta?                                         ja direktiivin 96/51/EY 2 artiklassa säädetyt määräajat päättyi-
                                                                         vät 30.9.1999 ja 1.10.1999.
(1) Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annettu neuvoston asetus,
    EYVL L 302, s. 1.                                                    (1) EYVL L 80, 25.3.1999, s. 20.
(2) Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen      (2) EYVL L 235, 17.9.1996, s. 39.
    N:o 2913/93 soveltamista koskevista säännöksista 2.6.1993 an-
    nettu komission asetus, EYVL L 253, s. 1.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 19.3.2001 Suomea vas-
Euroopan yhteisöjen komission 16.3.2001 Ranskan tasa-                                           taan nostama kanne
                  valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-119/01)
                          (Asia C-118/01)
                                                                                (2001/C 134/18)
                          (2001/C 134/17)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.3.2001 Euroo-                Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.3.2001 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa               pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Suomea vastaan.
vastaan. Kantajan asiamies on A. Bordes, prosessiosoite Luxem-           Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen neuvonantaja Lena
burgissa.                                                                Ström, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la
                                                                         Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin                                                                     Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
1.    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut                  –     toteaa, ettei Suomi ole noudattanut ympäristön pilaantu-
                                                                               misen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi
      –     rehujen lisäaineista annetun direktiivin 70/524/ETY,               annetun direktiivin 96/61/EY (1) mukaisia velvoitteitaan,
            tietyistä eläinten ruokinnassa käytetyistä tuotteista              koska se ei ole toteuttanut kaikkia direktiivin noudattami-
            annetun direktiivin 82/471/ETY, rehujen virallisen                 sen edellyttämiä toimenpiteitä, tai ainakaan ilmoittanut
            valvonnan järjestämistä koskevista periaatteista an-               näistä komissiolle;
            netun direktiivin 95/53/EY ja tiettyjen rehualan
            tuotantolaitosten ja välittäjien hyväksymis- ja rekis-       –     velvoittaa Suomen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
            teröintimenettelyssä sovellettavista vaatimuksista ja
            yksityiskohtaisista säännöistä annetun direktiivin
            95/69/EY muuttamisesta 22 päivänä maaliskuuta                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
            1999 annettua neuvoston direktiiviä 1999/20/EY (1)
            eikä
                                                                         Määräaika direktiivin täytäntöönpanolle päättyi 30.10.1999.
      –     rehujen lisäaineista annetun direktiivin 70/524/ETY          Komissiolle on ilmoitettu Ahvenanmaan maakunnan osalta,
            muuttamisesta 23 päivänä heinäkuuta 1996 annet-              että maakuntapäivät ovat hyväksyneet tammikuussa 2001
            tua neuvoston direktiiviä 96/51/EY (2),                      ympäristönsuojelua ja ympäristölupaa koskevan maakunta-
                                                                         lain, mutta että tämä edellyttää vielä Suomen tasavallan
      eikä EY:n perustamissopimuksen 249 artiklan kolmannen              presidentin vahvistusta.
      alakohdan ja 10 artiklan ensimmäisen alakohdan mukai-
      sia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyissä
      määräajoissa mainittujen direktiivien noudattamisen edel-          (1) 24.9.1996 (EYVL L 257, 10.10.1996, s. 26).
      lyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
2.    velvoittaa Ranskan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-272/99: Euroopan yhteisöjen komission 20.7.1999 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 281/6                   FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        2.10.1999
Euroopan yhteisöjen komission 20.7.1999 Luxemburgin                       B. Connollyn 20.7.1999 tekemä valitus Euroopan yhteisö-
           suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne                        jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäi-
                                                                          sen jaoston asiassa T-203/95, B. Connolly vastaan Euroo-
                                                                           pan yhteisöjen komissio, 19.5.1999 antamasta tuomiosta
                           (Asia C-272/99)
                                                                                (Asia C-273/99 P)
                           (1999/C 281/11)
                                                                                (1999/C 281/12)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 20.7.1999 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-                 B. Connolly on valittanut 20.7.1999 Euroopan yhteisöjen
herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat oikeudellinen             tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
neuvonantaja Lena Ström ja oikeudellisen yksikön virkamies                teen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-203/95,
Olivier Couvert-Castéra ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o               B. Connolly vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 19.5.1999
Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, kirchberg.                       antamasta tuomiosta. Valittajan edustajat ovat asianajajat
                                                                          Jacques Sambon ja Pierre-Paul van Gehuchten, Bryssel, ja
                                                                          prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Louis Schiltz,
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-            2 rue du Fort Reinsheim.
tuin
                                                                          Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
1. toteaa, että Luxemburgin herttuakunta ei ole noudattanut
      kokeisiin käytettävien eläinten suojelua koskevan
      24.11.1986 annetun neuvoston direktiivin 86/609/ETY (1)                 kumoaa ensimmäisen oikeusasteen                 tuomioistuimen
      ja erityisesti sen 5 artiklan, 7 artiklan 2 kohdan, 8 artiklan          19.5.1999 antaman tuomion
      1 ja 3 kohdan ja 19 artiklan 5 kohdan mukaisia velvoittei-
      taan, koska sen eläinten elämän ja hyvinvoinnin suojelusta              ja valittajan esittämien vaatimusten mukaisesti
      15.3.1983 antamalla lailla ei pantu asianmukaisesti täytän-
      töön kyseistä direktiiviä, ja
2. velvoittaa Luxemburgin herttuakunnan korvaamaan oikeu-
      denkäyntikulut.                                                         –    kumoaa 6.9.1995 tehdyn päätöksen, jolla aloitettiin
                                                                                kurinpitomenettely valittajaa kohtaan, 27.9.1995 teh-
                                                                                dyn päätöksen, jolla hänet pidätettiin virantoimitukses-
                                                                                ta, ja 4.10.1995 tehdyn päätöksen asian saattamisesta
                                                                                kurinpitolautakunnan käsiteltäväksi;
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     Direktiivin 5 artiklan säännösten rikkominen: vaatimuk-                 –    velvoittaa komission maksamaan valittajalle 750 000
      sissa mainittu Luxemburgin laki ei useilta kohdin täytä                      Belgian frangia korvauksena aineellisesta ja aineetto-
      direktiivillä asetettuja vaatimuksia.                                        masta vahingosta, jonka hän on kärsinyt lehdistökam-
                                                                                panjan ja häneen kohdistettujen hänen kunniaansa
–     Direktiivin 7 artiklan 2 kohdan säännösten rikkominen:                       loukkaavien väitteiden takia;
      Luxemburgin laista ei käy selvästi ilmi, että ”eläimen, jolla
      on mahdollisimman alhainen neurofysiologinen herkkyys-                  –    määrää, että annettavan tuomion tuomiolauselma on
      taso”, käyttäminen voi olla ”jonkin toisen menetelmän”                       julkaistava komission kustannuksella seuraavissa leh-
      vaihtoehto vain, jos on kyse eläimestä, jota ei mainita                      dissä: The Times, The Daily Telegraph ja The Financial
      direktiivin 2 artiklan a kohdassa.                                           Times;
–     Direktiivin 19 artiklan 5 kohdan rikkominen: se, että laissa
                                                                              –    velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeuden-
      ei säädetä velvollisuudesta merkitä rekisteriin, mistä eläimet
      on hankittu ja niiden saapumispäivää, estää suurelta osin                    käyntikulut.
      toimivaltaisia viranomaisia varmistamasta, että käytettävät
      eläimet ovat peräisin eläimiä kasvattavista tai toimittavista
      laitoksista tai viranomaisten 15 artiklan mukaisesti hyväk-         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      symistä laitoksista tai että eläimet on kasvatettu sääntöjen
      mukaisesti eläimiä käyttävissä laitoksissa direktiivin 20 ar-
      tiklan mukaisesti.                                                  Yhteisön oikeuden rikkominen:
                                                                          –   Perustelujen puuttuminen sekä henkilöstösääntöjen
                                                                              88 artiklan ensimmäisen kohdan virheellinen tulkinta:
( 1) EYVL L 358, 18.12.1986, s. 1.
                                                                              ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole ottanut
                                                                              huomioon nimittävän viranomaisen velvollisuutta paitsi
                                                                              todeta vakava virhe, jonka tekemisestä virkamiestä moiti-
                                                                              taan, myös perustella, miksi virkamies on tämän vakavan
                                                                              virheen takia välittömästi pidätettävä virantoimituksesta.


title: Asia C-206/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 17.7.2008 (Rechtbank Groningenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Essent Netwerk Noord BV, Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV ja Aluminium Delfzijl BV v. Aluminium Delfzijl BV, Staat der Nederlanden, Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV ja Saranne BV (Sähkön sisämarkkinat — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan on mahdollista periä lisämaksu sähkön siirtohinnasta sellaisen laissa nimetyn yhtiön hyväksi, jonka on maksettava hukkakustannukset — Tulleja vaikutukseltaan vastaavat maksut — Syrjivät sisäiset maksut — Jäsenvaltioiden myöntämä tuki)

text:
               30.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 17.7.2008 (Rechtbank Groningenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Essent Netwerk Noord BV, Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV ja Aluminium Delfzijl BV v. Aluminium Delfzijl BV, Staat der Nederlanden, Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV ja Saranne BV
   (Asia C-206/06) (1)

   (Sähkön sisämarkkinat - Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan on mahdollista periä lisämaksu sähkön siirtohinnasta sellaisen laissa nimetyn yhtiön hyväksi, jonka on maksettava hukkakustannukset - Tulleja vaikutukseltaan vastaavat maksut - Syrjivät sisäiset maksut - Jäsenvaltioiden myöntämä tuki)
   (2008/C 223/06)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Rechtbank Groningen
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Essent Netwerk Noord BV, Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV ja Aluminium Delfzijl BV

      Vastaajat: Aluminium Delfzijl BV, Staat der Nederlanden, Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV ja Saranne BV
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Rechtbank Groningen — EY 25 artiklan, EY 87 artiklan 1 kohdan ja EY 90 artiklan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan Alankomaihin sijoittautuneiden sähkönostajien on siirtymäkautena maksettava verkko-operaattorille korotettua sähkömaksua — Viimeksi mainitun velvollisuus suorittaa tämä korotus lainsäädännössä nimetylle, kansallisten sähköntuottajien yhtiölle korvauksena sellaisista kustannuksista, jotka johtuvat kyseiselle yhtiölle ennen sähkömarkkinoiden vapauttamista kuuluneista velvoitteista tai sen toteuttamista investoinneista — Tämän yhtiön velvollisuus suorittaa yli menevät summat toimivaltaiselle ministeriölle
   Tuomiolauselma

               1)

               EY 25 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle lainsäädännölliselle toimenpiteelle, jonka perusteella kotimaisten sähkönostajien on maksettava verkonhaltijalleen lisämaksua jäsenvaltiossa tuotetusta ja maahantuodusta sähköstä, joka on siirretty kyseisille ostajille, kun mainitun verkonhaltijan on suoritettava tämä lisämaksu lainsäädännössä tätä varten nimetylle yhtiölle, joka on neljän kansallisen sähköntuotantoyrityksen yhteinen tytäryhtiö ja aikaisemmin kaikesta tuotetusta ja maahantuodusta sähköstä aiheutuneiden kustannusten hallinnoija, ja kun tämä lisämaksu on osoitettava kokonaisuudessaan sellaisten markkinoita vastaamattomien kustannusten maksamiseen, joista kyseinen yhtiö on henkilökohtaisesti vastuussa, mistä on seurauksena se, että yhtiön saamilla summilla korvataan täysimääräisesti siirretylle kotimaiselle sähkölle aiheutunut rasite.
               Näin on myös silloin, kun kotimaisten sähköntuotantoyritysten on vastattava näistä kustannuksista ja kun olemassa olevien sopimusten johdosta jäsenvaltiossa tuotetun sähkön ostohinnan maksamisella, osakkeiden maksamisella sellaisille eri kotimaisille sähköntuotantoyrityksille, joiden tytäryhtiö nimetty yhtiö on, tai jollain muulla keinoin, nimetty yhtiö on voinut siirtää edelleen lisämaksun muodostaman edun kokonaisuudessaan kotimaisille sähköntuotantoyrityksille.
               EY 90 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä samalle lainsäädännölliselle toimenpiteelle siinä tilanteessa, jossa siirretystä sähköstä perityn maksun tuotto on osoitettu vain osittain markkinoita vastaamattomien kustannusten maksamiseen, eli kun nimetyn yhtiön perimällä summalla korvataan vain osittain siirretylle kotimaiselle sähkölle aiheutunut rasite.

               2)

               EY 87 artiklaa on tulkittava siten, että nimetylle yhtiölle sähköntuotantoalasta 21.12.2000 annetun siirtymäkausilain (Overgangswet Elektriciteitsproductiesector) 9 §:n perusteella maksetut summat ovat kyseisessä EY:n perustamissopimuksen määräyksessä tarkoitettua valtiontukea siltä osin kuin ne merkitsevät taloudellista etua eivätkä korvausta, joka on vastike nimetyn yhtiön suorittamista palveluista julkisen palvelun velvoitteiden täyttämiseksi.

      (1)  EUVL C 178, 29.7.2006.


title: Asia C-261/13 P: Valitus, jonka Peter Schönberger on tehnyt 8.5.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-186/11, Peter Schönberger v. Euroopan parlamentti, 7.3.2013 antamasta tuomiosta

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/27

         Valitus, jonka Peter Schönberger on tehnyt 8.5.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-186/11, Peter Schönberger v. Euroopan parlamentti, 7.3.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia C-261/13 P)
   2013/C 207/44
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Peter Schönberger (edustaja: Rechtsanwalt O. Mader)

      Muu osapuoli: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

               I.

               Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-186/11 7.3.2013 antama tuomio on kumottava.

               II.

               Valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämä vaatimus on hyväksyttävä. Valittajalle 25.1.2011 kirjeitse ilmoitettu vastapuolen päätös, jolla lopetettiin sen vetoomuksen nro 1188/2010 käsittely ilman, että vetoomusvaliokunta olisi tarkastellut vetoomuksen sisältöä, on kumottava.

               III.

               Vastapuoli on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut tosiseikkoja esittäessään huomioon, että vetoomusvaliokunnan puheenjohtaja ilmoitti valittajalle perustelematta, että hänen vetoomuksensa tosin otetaan tutkittavaksi, mutta vetoomusvaliokunta ei voi tarkastella sen sisältöä. Tämän jälkeen unionin yleinen tuomioistuin katsoi tosiseikkoja vääristelevästi, että vetoomus oli käsitelty.
   Unionin yleinen tuomioistuin loukkasi vetoomusoikeuden suojan laajuutta, kun se katsoi säännöstenvastaisesti, että suojan laajuus rajoittuu vain vetoomuksen tutkittavaksi ottamisen tarkastamiseen. Suojan laajuus sisältää kuitenkin myös oikeuden saada vetoomuksen sisältö käsiteltyä ja saada päätös asiassa, jos vetoomus otetaan tutkittavaksi (oikeus saada asia käsiteltäväksi).
   Unionin yleinen tuomioistuin teki sellaisen loogisesti virheellisen päätelmän, ettei parlamentin tutkittavaksi ottaman vetoomuksen käsittelemättä jättämisellä, toisin kuin tutkimatta jätetyn vetoomuksen käsittelemättä jättämisellä, ole oikeusvaikutuksia.
   Unionin yleinen tuomioistuin toimi ristiriitaisesti omaan oikeuskäytäntöönsä asiassa T-308/07 (Tegebauer) (1) nähden. Mainitussa asiassa se totesi, että vetoomusoikeuden tehokkuus voi heikentyä, jos vetoomuksen sisältöä ei käsitellä.
   Unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon parlamentin päätöksen perustelujen puuttumisesta johtuvaa säännöstenvastaisuutta. Sen sijaan se korvasi vetoomuksen käsittelemättä jättämisen puuttuvat perustelut omilla perusteluillaan.
   Unionin tuomioistuin ei arvioinut sitä tosiseikkaa, ettei valittajalle annettu mahdollisuutta antaa vetoomusvaliokunnalle oikeaa kuvaa asiasta.

      (1)  Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.9.2011 (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 23 päivänä tammikuuta 1997, asiassa C-29/95 (Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) Eckehard Pastoors ja Trans-Cap GmbH vastaan Belgian valtio (Tieliikenne - Neuvoston asetukset (ETY) N:o 3820/85 ja (ETY) N:o 3821/85 - Kansalliset täytäntöönpanosäännökset)

text:
 8.3.97              I fI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 74/5
Jäsenvaltion vuonna 1984 tuottajalle lisämaksujärjestel            että se päätetään maksaa välittömästi, sillä uhalla, että
män mukaisesti myöntämä viitemäärä liittyy tuottajan                muutoin heidän ajoneuvonsa takavarikoidaan.
maidontuotantoa varten hoitamien omien tai vuokrattujen
maa-alueiden kokonaisuuteen myös silloin, kun osa näistä            H EYVL N:o C 87, 8.4.1995 .
alueista sijaitsee toisessa jäsenvaltiossa. Vuokrasopimuksen
päätyttyä viitemäärä palautuu vuokranantajalle silloin,
kun entinen vuokralainen ei aio enää jatkaa maidontuo
tantoa .
 (') EYVL N:o C 43 , 12.2.1994.
                                                                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (neljäs jaosto),
                                                                                23 päivänä tammikuuta 1997,
                                                                    asiassa C-153/95 (Raad van State van Belgien esittämä en
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                            nakkoratkaisupyyntö ) ANDRE en Co. NV vastaan Belgian
                                                                                valtio O
                         (kuudes jaosto ),
                                                                                (Valuutan tasausmaksu — Vapautus)
                 23 päivänä tammikuuta 1997,
                                                                                ( 97/C 74/09 )
asiassa C-29/95 (Rechtbank van eerste aanleg te Antwer
penin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) Eckehard Pastoors
         ja Trans-Cap GmbH vastaan Belgian valtio ( 1 )                              (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
 (Tieliikenne — Neuvoston asetukset (ETY) N:o 3820/85
ja (ETY) N:o 3821/85 — Kansalliset täytäntöönpanosään
                               nökset)                                   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                           ( 97/C 74/08 )
                 (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                    Asiassa C-153/95 , jonka Raad van State van Belgie on
                                                                    saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla
                                                                    yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä
                                                                    kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
     (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)             ANDRE en Co . NV vastaan Belgian valtio ennakkoratkai
                                                                    sun vapautuksesta valuutan tasausmaksuista tietyissä ta
                                                                    pauksissa 15 päivänä huhtikuuta 1980 annetun komission
Asiassa C-29/95 , jonka Rechtbank van eerste aanleg te              asetuksen ( ETY ) N:o 926/80 ( EYVL Nro L 99, 15.4.1980,
Antwerpen ( Belgia ) on saattanut EY:n perustamissopimuk           s . 15 ) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin ( neljäs jaosto ),
sen 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsitel         toimien kokoonpanossa : C. N. Kakouris (esittelevä tuoma
täväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi         ri ), joka hoitaa jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuo
reillä olevassa asiassa Eckehard Pastoors ja Trans-Cap              marit R J. G. Kapteyn ja H. Ragnemalm, julkisasiamies:
GmbH vastaan Belgian valtio ennakkoratkaisun EY:n pe               A. La Pergola, kirjaaja : hallintovirkamies L. Hewlett, on
rustamissopimuksen 6 artiklan ja yhteisön oikeudessa va            antanut 23.1.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on
kiintuneen yleisen yhdenvertaisen kohtelun periaatteen tul         seuraava :
kinnasta, yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja G. E Mancini sekä
tuomarit J. L. Murray, C. N. Kakouris (esittelevä tuoma            1 ) Vapautuksesta valuutan tasausmaksuista tietyissä ta
ri ), P. J. G. Kapteyn ja G. Hirsch, julkisasiamies: G. Tesau            pauksissa 15 päivänä huhtikuuta 1980 annetun komis
ro, kirjaaja : hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut                   sion asetuksen (ETY) N:o 926/80 8 artiklan 2 kohdan
23.1.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                     b alakohtaa on tulkittava siten, että siinä tarkoitetaan
                                                                          myös sellaisten tuotteiden vientiä, jotka oli tuotu maa
                                                                          han alle kuusi kuukautta ennen vientiä.
Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta
20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston asetuksen
(ETY)N:o 3820/85 ja tieliikenteen valvontalaitteista 20 päi        2 ) Asetuksen (ETY) N:o 926/80 8 artiklan 2 kohdan
vänä joulukuuta 1985 annetun asetuksen (ETY) N:o 3821 /                   b alakohtaa on tulkittava siten, että valuutan tasaus
85 täytäntöönpanemiseksi annettu sellainen kansallinen                    maksusta vapautuksen epäämiseksi riittää, että sama
lainsäädäntö on EY:n perustamissopimuksen 6 artiklan                      tuote viedään maasta kuuden kuukauden kuluessa sii
vastainen, jossa ainoastaan henkilöt, joilla ei ole asuin                tä, kun se on tuotu maahan, riippumatta siitä, onko
paikkaa kyseisessä valtiossa ja jotka eivät valitse säännös              tavaran tuonut maahan sama vai eri toimija.
ten rikkomistapauksessa välitöntä maksua vaan haluavat
jatkaa normaalia heitä vastaan käytävää rikosoikeudellista          H EYVL N:o C 189, 22.7.1995 .
menettelyä, ovat velvollisia tallettamaan jokaista rikko
musta kohti tietynsuuruisen rahavakuuden, joka on suu
rempi kuin summa, joka on maksettava siinä tapauksessa,


title: Asia T-4/05: Guido Strackin 4.1.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               5.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 57/39

         Guido Strackin 4.1.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-4/05)
   (2005/C 57/65)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Guido Strack, Wasserliesch, Saksa, on nostanut 4.1.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja R. Schmitt.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa 5.2.2004 tehdyn päätöksen, joka koskee OLAF:n tutkinnan päättämistä asiassa OF/2002/0356, ja kyseisen päätöksen perustana olevan Final Case Reportin (Az.:NT/sr D(2003)-AC-19723-01687 5.2.2004;

               —

               velvoittaa komission aloittamaan uudelleen kyseisen tutkinnan ja laatimaan uuden Final Case Reportin sekä korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut ja muut kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, joka on komission virkamies, on ilmoittanut Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) pääjohtajalle, että hän on saanut toimeensa liittyen virallisten julkaisujen toimistossa tietoonsa tosiseikkoja, jotka antavat olettaa, että on olemassa raskauttavia olosuhteita. OLAF:n tämän osalta aloittama tutkinta päätettiin riidanalaisella päätöksellä.
   Kantata väittää aluksi, että hänen kanteensa voidaan ottaa tutkittavaksi, koska riidanalaisella päätöksellä on myös hänen osaltaan sitovia oikeusvaikutuksia siltä osin kuin hänelle kieltäydytään antamasta sisäisistä väärinkäytöksistä todistavan (englanniksi ”whistleblower”) oikeudellista asemaa.
   Kantata väittää kanteensa perusteeksi, että OLAG ei ole tutkinut ilmoitettuja tosiseikkoja kattavasti ja että se on tehnyt mielivaltaisen päätöksen.


title: Asia C-560/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione Tributaria Provinciale di Parma (Italia) on esittänyt 7.11.2011 — Danilo Debiasi v. Agenzia delle Entrate — Ufficio di Parma

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/34

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione Tributaria Provinciale di Parma (Italia) on esittänyt 7.11.2011 — Danilo Debiasi v. Agenzia delle Entrate — Ufficio di Parma
      (Asia C-560/11)
      (2012/C 25/64)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Commissione Tributaria Provinciale di Parma

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Danilo Debiasi

         Vastaaja: Agenzia delle Entrate — Ufficio di Parma

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko asiassa kyse kansallisen lainsäädännön ja unionin oikeuden välisestä ristiriidasta, eli ristiriidasta presidentin asetuksen nro 633/72 19 §:n 5 momentin ja 19 bis §:n ja direktiivin 77/388/ETY (1) 17 artiklan 2 kohdan a alakohdan, komission 23.5.2001 antaman tiedonannon K(2001) 260 lopullinen ja komission 7.6.2000 antaman tiedonannon K(2000) 348 lopullinen välillä, sekä arvonlisäverojärjestelmään liittyvästä ”eriarvoisesta kohtelusta” siitä syystä, että samoihin terveydenhoitopalveluihin sovelletaan Euroopan unionin eri jäsenvaltioissa eri arvonlisäverokantoja?

         (1)  EYVL L 145, s. 1.


title: Asia T-192/04: Flex Equipos de Descanso S.A:n 28.5.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne

text:
               28.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/23

         Flex Equipos de Descanso S.A:n 28.5.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne
   (Asia T-192/04)
   (2004/C 217/43)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Flex Equipos de Descanso S.A, kotipaikka Madrid (Espanja), on nostanut 28.5.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja R. Ocquet.
   Legget Platt, Incorporated oli vastapuolena valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston ensimmäisen valituslautakunnan 18.3.2004 asiassa R 333/2003-1 tekemän päätöksen ja muuttaa sitä siltä osin kuin siinä hylätään väitteen tekijän esittämä näyttö ja siltä osin kuin siinä hylätään väite B-386088

               —

               palauttaa asian sisämarkkinoiden harmonisointivirastoon ja velvoittaa sen epäämään hakemuksen N:o 1607167, joka koskee merkin ”LURA-FLEX” rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi, kaikkien niiden tavaroiden osalta, joille kyseisellä hakemuksella haetaan suojaa

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Legget & Platt, Inc.

               Haettu tavaramerkki:

               Sanamerkki ”LURA-FLEX” luokkiin 6 ja 20 kuuluville tavaroille (mm. huonekaluihin, sänkyihin, patjoihin ja istuimiin tarkoitetut jousisarjat; huonekalut, sängyt, vuodevaatteet, patjat) (N:o 1607167)

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Fabricas Lucia Antonio Betere S.A., nykyisin Flex Equipos de Descanso S.A.

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Kuviomerkin ”FLEX” rekisteröinnit espanjalaisiksi tavaramerkeiksi luokkiin 6 ja 20 kuuluville tavaroille (mm. metalliset rakennusaineet, metalliset sängynrungot; sängyt, eri materiaaleista valmistetut patjat, joissa on metallijouset, huonekalut) sekä näiden merkkien tunnettuus kaikenlaisten sänkyjen, patjojen ja tyynyjen osalta

               Väiteosaston ratkaisu:

               Väitteen hylkääminen

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Flex Equipos de Descanson tekemän valituksen hylkääminen

               Kanneperusteet:

               Komission asetuksen N:o 2868/95 (1) 18 säännön 2 kohdan ja 22 säännön 4 kohdan rikkominen; sen väitteen tekijän oikeuden loukkaaminen, joka koskee kuulluksi tulemista kyseisen asetuksen 18 säännön mukaisesti, sekä neuvoston asetuksen N:o 40/94 (2) 8 artiklan rikkominen

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13 päivänä joulukuuta 1995 annettu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, s. 1)

      (2)  Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1)


title: Asia C-607/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Genova (Italia) on esittänyt 24.12.2012 — Dresser Rand SA v. Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale Ufficio Controlli

text:
               6.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 101/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Genova (Italia) on esittänyt 24.12.2012 — Dresser Rand SA v. Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale Ufficio Controlli
   (Asia C-607/12)
   2013/C 101/15
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Commissione tributaria provinciale di Genova

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Dresser Rand SA

      Vastapuoli: Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale Ufficio Controlli

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kuuluuko liiketoimi, jolla tavarat siirretään jäsenvaltiosta Italian alueelle sen tarkistamiseksi, sopivatko kyseiset tavarat yhteen Italian alueella hankittujen muiden tavaroiden kanssa, eikä Italiaan tuotuihin tavaroihin kohdistu minkäänlaisia toimenpiteitä, direktiivin 2006/112/EY (1) 17 artiklan 2 kohdan f alakohdassa tarkoitetun käsitteen ”kyseiseen tavaraan kohdistuva työ” alaan, ja onko tässä suhteessa aiheellista arvioida, millaisia F.B. ITMI:n ja DR-IT:n väliset liiketoimet ovat?

               2)

               Onko direktiivin 2006/112/EY 17 artiklan 2 kohdan f alakohtaa tulkittava siten, että sillä suljetaan pois jäsenvaltioiden mahdollisuus antaa lainsäädäntöä tai soveltaa käytäntöjä, joiden mukaan tavaroiden lähettämistä tai kuljettamista ei pidetä lähettämisenä tai kuljettamisena toiseen jäsenvaltioon, paitsi jos edellytys, jonka mukaan tavara on työn jälkeen lähetettävä takaisin siihen jäsenvaltioon, josta se alun perin lähetettiin tai kuljetettiin, täyttyy?

      (1)  EUVL L 347, s. 1.


title: Asian C-52/94 poistaminen rekisteristä

text:
3.6.95                   FI |                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                               N:o C 137/ 15
kielletään yleisesti yksityishenkilöitä tuomasta muista jäsen                 Asian C-415/92 (') poistaminen rekisteristä
valtioista peräisin olevia lääkkeitä tai, niin kuin käsiteltä                                ( 95 /C 137/33 )
vänä olevassa tapauksessa , silmälaseja ?
                                                                       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 17.2 .
                                                                       1995 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä
                                                                       on poistettu asia C-415/92 , Italian tasavalta vastaan Euro
                                                                       opan yhteisöjen komissio .
Euroopan yhteisöjen komission 11.4.1995 Portugalin tasa
                  valtaa vastaan nostama kanne                         (•) EYVL N:o C 33 , 5.2.1993
                           ( Asia C-125/95 )
                             ( 95/C 137/32 )
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään oikeudelliset
neuvonantajat Jose Luis Iglesias Buhigues ja Sergio de
Carvalho, prosessiosoite Luxemburgissa komission oikeu
dellisen osaston virkamiehen Georgios Kremlisin toimisto,                      Asian C-397/93 ( ) poistaminen rekisteristä
Centre Wagner, Kirchberg, on nostanut 11.4.1995                                               ( 95/C 137/34 )
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin
tasavaltaa vastaan .
                                                                       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 16.2 .
                                                                       1995 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä
Kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta :                             on poistettu asia C-397/93 ( Pretura circondariale di Geno
                                                                       van esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), Voltri Terminal
— vahvistamaan, että Portugalin tasavalta on jättänyt                  Europa SpA vastaan Giorgio Donati ym .
      täyttämättä sille perustamissopimuksen mukaan kuulu
      vat velvollisuudet, koska se ei ollut asetetussa määrä
      ajassa toteuttanut kaikkia seuraavien direktiivien               (') EYVL N:o C 277, 15.10.1993
      täydellisen noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä :
      — eläinten terveyttä koskevista edellytyksistä saatet
          taessa vesiviljeltyjä eläimiä ja tuotteita markkinoille
          28 päivänä tammikuuta 1991 annettu neuvoston
          direktiivi 9 1 /67/ETY ( 1 );
                                                                                Asian C-52/94 ( ) poistaminen rekisteristä
      — terveyttä koskevista vaatimuksista elävien simpukoi
          den tuotannossa ja saattamisessa markkinoille                                       ( 95/C 137/35 )
          15 päivänä heinäkuuta 1991 annettu neuvoston
          direktiivi 91 /492/ETY ( 2 );                                Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 16.2 .
                                                                       1995 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä
      — terveyttä koskevista vaatimuksista kalastustuottei            on poistettu asia C-52/94 , Italian tasavalta vastaan Euro
          den tuotannossa ja säätämisessä markkinoille                 opan yhteisöjen komissio.
          22 päivänä heinäkuuta 1991 annettu neuvoston
          direktiivi 91 /493/ETY ( 3 ); ja
                                                                       (M EYVL N:o C 103 , 11.4.1994
      — tietyillä aluksilla käsiteltyjä kalastustuotteita koske
          vien hygieniasääntöjen vähimmäisvaatimuksista di
          rektiivin 91 /493/ETY 3 artiklan 1 kohdan a alakoh
          dan i alakohdan mukaisesti 16 päivänä kesäkuuta
          1992 annettu neuvoston direktiivi 92/48/ETY ( 4 ).
— velvoittamaan Portugalin tasavalta korvaamaan oikeu                          Asian C-89/94 (') poistaminen rekisteristä
      denkäyntikulut.
                                                                                ( 95/C 137/36 )
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
vastaavat kuin asiassa C-79/95 ; direktiivin täytäntöönpa             Asia C-89/94, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Hel
nolle asetettu määräaika päättyi 1.1.1993 .                            leenien tasavalta , on määrätty poistettavaksi rekisteristä
                                                                       8.3.1995 annetulla Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen
(>) EYVL N:o L 46 , 19.2.1991 , s . 1                                  presidentin määräyksellä .
( 2 ) EYVL N:o L 268 , 24.9.1991 , s . 1
( 5 ) EYVL N:o L 268 , 24.9.1991 , s . 15                              (') EYVL N:o C 132 , 14.5.1994
( 4 ) EYVL N:o L 187, 7.7.1992 , s . 41


title: Asia C-17/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 3.10.2006 (Court of Appealin (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — B.F. Cadman v. Health & Safety Executive (Sosiaalipolitiikka — EY 141 artikla — Miesten ja naisten samapalkkaisuuden periaate — Palvelusajan käyttäminen palkan määräytymisen perusteena — Objektiiviset perustelut — Todistustaakka)

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/10

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 3.10.2006 (Court of Appealin (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — B.F. Cadman v. Health & Safety Executive
   (Asia C-17/05) (1)

   (Sosiaalipolitiikka - EY 141 artikla - Miesten ja naisten samapalkkaisuuden periaate - Palvelusajan käyttäminen palkan määräytymisen perusteena - Objektiiviset perustelut - Todistustaakka)
   (2006/C 294/17)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Court of Appeal (Civil Division)
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: B.F. Cadman

      Vastaaja: Health & Safety Executive

      Väliintulija: Equal Opportunities Commission
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Court of Appeal (Civil Division) — EY 141 artiklan tulkinta — Miespuolisten ja naispuolisten työntekijöiden samapalkkaisuus — Palkan osalta määräävänä arviointiperusteena käytetty työsuhteen kesto, jolla on erilainen vaikutus työntekijöiden sukupuolen mukaan
   Tuomiolauselma
   Silloin, kun palvelusajan käyttämisellä palkan määräytymisen perusteena on erilainen vaikutus samassa tai samanarvoisessa työssä niiden miespuolisten ja naispuolisten työntekijöiden palkkoihin, joiden on oltava vertailun kohteena, EY 141 artiklaa on tulkittava siten, että:

               —

               koska palvelusaikaa koskevan perusteen käyttäminen soveltuu pääsääntöisesti sen oikeutetun tavoitteen saavuttamiseen, että hyvitetään kertynyttä työkokemusta, jonka avulla työntekijä voi suoriutua paremmin tehtävistään, työnantajan ei tarvitse erityisesti osoittaa, että tämän perusteen käyttäminen soveltuu mainitun tavoitteen saavuttamiseen tietyn työpaikan osalta, ellei työntekijä tuo esiin seikkoja, jotka saattavat antaa aiheen perusteltuihin epäilyksiin tältä osin;

               —

               silloin, kun palkka määritetään suoritettavan työn arviointiin perustuvan työtehtävien luokittelun mukaan, ei ole tarpeen osoittaa, että yksittäiselle työntekijälle on kyseisellä ajanjaksolla kertynyt työkokemusta, jonka avulla hän on suoriutunut paremmin tehtävistään.

      (1)  EUVL C 69, 19.3.2005.