title: Asia C-400/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 13.9.2007 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Codirex Expeditie BV v. Staatssecretaris van Financiën (Yhteinen tullitariffi — Yhdistetty nimikkeistö — Tariffiluokittelu — Alanimike 0202 30 50 — Naudan etuneljänneksen osasta leikatut jäädytetyt ja luuttomat lihapalat)

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/16

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 13.9.2007 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Codirex Expeditie BV v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-400/06) (1)

   (Yhteinen tullitariffi - Yhdistetty nimikkeistö - Tariffiluokittelu - Alanimike 0202 30 50 - Naudan etuneljänneksen osasta leikatut jäädytetyt ja luuttomat lihapalat)
   (2007/C 269/30)
   Oikeudenkäyntikieli: Hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hoge Raad der Nederlanden
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Codirex Expeditie BV

      Vastaaja: Staatssecretaris van Financiën
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Hoge Raad der Nederlanden — Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 12.10.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2204/1999 (EYVL L 278, s. 1) 2 ryhmää koskevan 1 lisähuomautuksen A kohdan h alakohdan 11 alakohdan tulkinta — Etuneljänneksen palasta peräisin oleva jäädytetty luuton liha
   Tuomiolauselma

               1)

               Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitettä I, sellaisena kuin on muutettuna 12.10.1999 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2204/1999, on tulkittava siten, että naudan etuneljänneksestä peräisin olevat jäädytetyt ja luuttomat lihapalat kuuluvat yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 0202 30 50.

               2)

               Asetuksen N:o 2658/87 liitettä I, sellaisena kuin on muutettuna asetuksella N:o 2204/1999, on tulkittava siten, että naudan etuneljänneksestä peräisin olevat jäädytetyt ja luuttomat lihapalat voidaan luokitella yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 0202 30 50 ilman, että niiden on täytettävä muita edellytyksiä, kuten oltava peräisin samasta eläimestä.

      (1)  EUVL C 310, 16.12.2006.


title: Asia T-516/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.7.2015 – Ranska v. komissio (EMOTR — Ohjausosasto — Taloudellisen tuen alentaminen — Leader+ -yhteisöaloiteohjelma — Päätöksen tekemistä koskevan määräajan noudattamatta jättäminen — Olennaisten menettelymääräysten rikkominen)

text:
               24.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.7.2015 – Ranska v. komissio
   (Asia T-516/10) (1)

   ((EMOTR - Ohjausosasto - Taloudellisen tuen alentaminen - Leader+ -yhteisöaloiteohjelma - Päätöksen tekemistä koskevan määräajan noudattamatta jättäminen - Olennaisten menettelymääräysten rikkominen))
   (2015/C 279/33)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: aluksi E. Belliard, B. Cabouat, G. de Bergues, D. Colas ja C. Candat, sitten D. Colas, C. Candat ja J.-S. Pilczer)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Bianchi ja G. von Rintelen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Varainhoitoa koskevien oikaisujen soveltamisesta yhteisöaloiteohjelmalle CCI 2000.FR.060.PC.001 (Ranska – Leader+) myönnettyyn Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) ohjausosaston tukeen 23.8.2010 tehdyn komission päätöksen C(2010) 5724 lopullinen kumoamisvaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Varainhoitoa koskevien oikaisujen soveltamisesta yhteisöaloiteohjelmalle CCI 2000.FR.060.PC.001 (Ranska – Leader+) myönnettyyn Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) ohjausosaston tukeen 23.8.2010 tehty komission päätös C(2010) 5724 lopullinen kumotaan.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Ranskan tasavallan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 13, 15.1.2011.


title: Asia C-612/11: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 16.2.2012 (Tribunale di Milanon (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rikosoikeudenkäynti Vincenzo Venerusoa vastaan (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta — Sijoittautumisvapaus — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Onnenpelit — Urheilutapahtumiin liittyvien vetojen kerääminen — Toimilupavaatimus — Unionin oikeuden vastaisesta toimilupien myöntämisestä tehtävät päätelmät — 16300 lisätoimiluvan myöntäminen — Yhdenvertaisen kohtelun periaate ja avoimuusvelvollisuus — Oikeusvarmuuden periaate — Aikaisempien toimiluvanhaltijoiden suojaaminen — Kansallinen lainsäädäntö — Pakolliset vähimmäisetäisyydet vetojen keräämispisteiden välillä — Hyväksyttävyys — Rajanylittävät toiminnot, jotka ovat rinnastettavissa toimiluvan kohteena oleviin toimintoihin — Kansallisessa lainsäädännössä asetettu kielto — Hyväksyttävyys)

text:
               26.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/14

         Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 16.2.2012 (Tribunale di Milanon (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rikosoikeudenkäynti Vincenzo Venerusoa vastaan
   (Asia C-612/11) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Sijoittautumisvapaus - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Onnenpelit - Urheilutapahtumiin liittyvien vetojen kerääminen - Toimilupavaatimus - Unionin oikeuden vastaisesta toimilupien myöntämisestä tehtävät päätelmät - 16 300 lisätoimiluvan myöntäminen - Yhdenvertaisen kohtelun periaate ja avoimuusvelvollisuus - Oikeusvarmuuden periaate - Aikaisempien toimiluvanhaltijoiden suojaaminen - Kansallinen lainsäädäntö - Pakolliset vähimmäisetäisyydet vetojen keräämispisteiden välillä - Hyväksyttävyys - Rajanylittävät toiminnot, jotka ovat rinnastettavissa toimiluvan kohteena oleviin toimintoihin - Kansallisessa lainsäädännössä asetettu kielto - Hyväksyttävyys)
   2012/C 151/23
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Milano

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Vincenzo Veneruso

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunale di Milano — Henkilöiden vapaa liikkuvuus — Sijoittautumisvapaus — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Vedonlyöntien kerääminen — Kansallinen lainsäädäntö, jossa tämän toiminnan harjoittamiselta edellytetään toimilupaa ja yleisen turvallisuuden edellyttämää lupaa — Sellaisten oikeussubjektien suojelu, jotka ovat saaneet toimiluvat ja yleisen turvallisuuden edellyttävät luvat sellaisten myöntämismenettelyjen johdosta, joiden ulkopuolelle on lainvastaisesti jätetty saman alan muita toimijoita — Yhteensopivuus EY 43 ja EY 49 artiklan (joista on tullut SEUT 49 ja SEUT 56 artikla) kanssa

      Määräysosa

               1)

               EY 43 ja EY 49 artiklaa sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja tehokkuusperiaatetta on tulkittava siten, että ne estävät sellaista jäsenvaltiota, joka on unionin oikeutta rikkoen säätänyt, ettei tietylle toimijaryhmälle voida myöntää taloudellisen toiminnan harjoittamiseen tarvittavia toimilupia, ja joka pyrkii korjaamaan kyseisen rikkomisen kilpailuttamalla huomattavan määrän uusia toimilupia, suojaamasta olemassa olevien toimijoiden saavuttamia kaupallisia asemia vahvistamalla muun muassa uusien toimiluvan haltijoiden ja olemassa olevien toimijoiden toimipaikkojen väliset vähimmäisetäisyydet.

               2)

               EY 43 ja EY 49 artiklaa on tulkittava siten, että ne estävät soveltamasta seuraamuksia tarjouskilpailusta unionin oikeutta rikkoen poissuljettuun toimijaan sidoksissa oleviin henkilöihin sen vuoksi, että nämä ovat harjoittaneet järjestynyttä vetojen keräämistoimintaa ilman toimilupaa tai poliisin myöntämää lupaa, sellaisen uuden tarjouskilpailun jälkeenkin, jolla on tarkoitus korjata kyseinen unionin oikeuden rikkominen, jos kyseisellä tarjouskilpailulla ja siihen perustuvalla uusien toimilupien myöntämisellä ei tosiasiassa ole korjattu mainitun toimijan laitonta poissulkemista aikaisemmasta tarjouskilpailusta.

               3)

               EY 43 ja EY 49 artiklasta, yhdenvertaisen kohtelun periaatteesta, avoimuusvelvollisuudesta ja oikeusvarmuuden periaatteesta seuraa, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen tarjouskilpailun ehdot ja yksityiskohtaiset säännöt ja etenkin valtion monopolien itsenäisen hallintoelimen ja muihin onnenpeleihin kuin hevoskilpailuihin liittyvän toimiluvan saajan välistä sopimusta koskevan luonnoksen 23 kohdan 2 alakohdan a alakohdassa ja 3 alakohdassa olevan kaltaiset määräykset tällaisen tarjouskilpailun päätteeksi myönnettyjen toimilupien menettämisestä on esitettävä selvästi, täsmällisesti ja yksiselitteisesti, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava.

      (1)  EUVL C 65, 3.3.2012.


title: Asia C-428/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 27.10.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supreme Court – Irlanti) – J. D. v. Child and Family Agency (CAFA) (Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa — Asetus (EY) N:o 2201/2003 — 15 artikla — Asian siirtäminen toisen jäsenvaltion tuomioistuimeen — Soveltamisala — Soveltamisedellytykset — Tuomioistuin, jolla on paremmat edellytykset asian käsittelyyn — Lapsen etu)

text:
               9.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/21

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 27.10.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supreme Court – Irlanti) – J. D. v. Child and Family Agency (CAFA)
   (Asia C-428/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa - Asetus (EY) N:o 2201/2003 - 15 artikla - Asian siirtäminen toisen jäsenvaltion tuomioistuimeen - Soveltamisala - Soveltamisedellytykset - Tuomioistuin, jolla on paremmat edellytykset asian käsittelyyn - Lapsen etu))
   (2017/C 006/25)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supreme Court

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: J. D.

      Vastapuoli: Child and Family Agency (CAFA)

      Muu osapuoli: R. P. D.

      Tuomiolauselma

               1)

               Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 15 artiklaa on tulkittava siten, että sitä sovelletaan pääasiassa kyseessä olevan kaltaiseen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tekemään lastensuojelua koskevaan julkisoikeudelliseen hakemukseen, jossa on kyse vanhempainvastuuta koskevien toimenpiteiden toteuttamisesta, kun toisen jäsenvaltion tuomioistuimen toimivallan hyväksyminen edellyttää tämän jälkeen sitä, että tämän toisen jäsenvaltion viranomainen aloittaa ensin mainitussa jäsenvaltiossa aloitetusta menettelystä erillisen menettelyn kansallisen oikeuden nojalla ja mahdollisesti eri tosiseikkojen osalta.

               2)

               Asetuksen N:o 2201/2003 15 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että

                           —

                           voidakseen katsoa, että toisen jäsenvaltion, johon lapsella on erityiset siteet, tuomioistuimella on paremmat edellytykset asian käsittelyyn, jäsenvaltion toimivaltaisen tuomioistuimen on varmistuttava siitä, että asian siirtäminen kyseiseen tuomioistuimeen on omiaan tuomaan asian käsittelyyn todellista ja konkreettista lisäarvoa, kun otetaan muun muassa huomioon kyseisessä toisessa jäsenvaltiossa sovellettavat menettelysäännöt

                           —

                           voidakseen katsoa, että asian siirtäminen palvelee lapsen etua, jäsenvaltion toimivaltaisen tuomioistuimen on varmistuttava erityisesti siitä, ettei riskinä ole, että asian siirtäminen vaikuttaa haitallisesti lapsen tilanteeseen.

               3)

               Asetuksen N:o 2201/2003 15 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltion toimivaltaisen tuomioistuimen ei ole otettava silloin, kun se panee mainittua säännöstä täytäntöön vanhempainvastuuta koskevassa asiassa, huomioon vaikutusta, joka asian mahdollisella siirtämisellä toisen jäsenvaltion tuomioistuimeen on muiden asianomaisten henkilöiden kuin kyseessä olevan lapsen vapaata liikkuvuutta koskevaan oikeuteen, eikä myöskään syytä, jonka vuoksi lapsen äiti on käyttänyt mainittua oikeutta ennen asian vireillepanoa kyseisessä toimivaltaisessa tuomioistuimessa, paitsi jos tällaiset näkökohdat ovat omiaan heijastumaan haitallisesti lapsen tilanteeseen.

      (1)  EUVL C 320, 28.9.2015.


title: Asia T-520/15 P: Valitus, jonka Filip Mikulik on tehnyt 7.9.2015 virkamiestuomioistuimen asiassa F-67/14, Mikulik v. neuvosto, 25.6.2015 antamasta tuomiosta

text:
               26.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 354/51

         Valitus, jonka Filip Mikulik on tehnyt 7.9.2015 virkamiestuomioistuimen asiassa F-67/14, Mikulik v. neuvosto, 25.6.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia T-520/15 P)
   (2015/C 354/62)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Filip Mikulik (Praha, Tšekin tasavalta) (edustaja: asianajaja M. Velardo)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan asiassa F-67/14, Filip Mikulik vastaan Euroopan unionin neuvosto 25.6.2015 annetun tuomion sekä ratkaisemaan asian itse

               —

               vaihtoehtoisesti palauttamaan asian unionin virkamiestuomioistuimelle

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut molemmissa oikeusasteissa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa kahdeksaan valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu unionin oikeuden rikkomiseen ja ylemmänasteisten oikeusperiaatteiden kuten hyvän hallinnon ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteiden loukkaamiseen, koska arviointia koskevista yleisistä täytäntöönpanosäännöksistä annettuja arviointiohjeita ei voida soveltaa analogisesti koeajalla olevan virkamiehen suoritusten arviointimenettelyssä häntä vakinaistettaessa.

               2)

               Toinen valitusperuste, joka perustuu tosiseikkojen ja näytön vääristämiseen, koska virkamiestuomioistuin on katsonut, että kolmannen yhtiön, jonka konsultti oli mukana virkamiehen arviointimenettelyssä, asema ei ole vahvistunut neuvostossa.

               3)

               Kolmas valitusperuste, joka koskee unionin oikeuden ja erityisesti Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) 34 artiklaa koskevan oikeuskäytännön rikkomista, sekä huolenpitovelvoitteen loukkaamista, koska virkamiestuomioistuin on katsonut, että koeaika ja arviointi ovat tapahtuneet normaaliolosuhteissa, vaikka ulkopuoliset konsultit ovat valvoneet ja arvioineet kantajaa eikä hänellä ole ollut mahdollisuutta työnohjaukseen.

               4)

               Neljäs valitusperuste, joka perustuu yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen, koska neuvosto ei ole soveltanut nyt käsiteltävässä asiassa sisäisissä ohjeissa vahvistettuja työnohjausta koskevia sääntöjä.

               5)

               Viides valitusperuste, joka perustuu tosiseikkojen ja näytön vääristämiseen, koska virkamiestuomioistuin on katsonut, että työnohjaus ja micromanagement eivät ole sisäisten ohjeiden perusteella kaksi erillistä käsitettä.

               6)

               Kuudes valitusperuste, joka perustuu unionin oikeuden ja erityisesti henkilöstösääntöjen 34 artiklan rikkomiseen, koska virkamiestuomioistuin on katsonut, että se, että esimiehille ei ollut toimitettu ensimmäistä lausuntoa, ei ollut kyseisen artiklan vastaista.

               7)

               Seitsemäs valitusperuste, joka perustuu tosiseikkojen ja näytön vääristämiseen, koska virkamiestuomioistuin ei ole selvittänyt, oliko arviointikomitean lausunto annettu ajoissa tiedoksi kantajan esimiehille.

               8)

               Kahdeksas valitusperuste, joka perustuu henkilöstösääntöjen 34 artiklan rikkomiseen, koska virkamiestuomioistuin on katsonut, ettei se voinut korvata omalla arvioinnillaan toimielimen arviointia kantajan suorituksista.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 10 päivänä toukokuuta 2001 asiassa C-345/00 P, Fédération nationale d'agriculture biologique des régions de France (FNAB) ym. vastaan Euroopan unionin neuvosto (Muutoksenhaku – Asetus N:o 1804/1999 – Kielto, jonka mukaan tuotteiden pakkausmerkinnöissä tai mainosmateriaalissa ei saa viitata luonnonmukaiseen tuotantotapaan, jos kyseisiä tuotteita ei ole tuotettu tällaisen tuotantotavan mukaisesti – Olemassa olevien tuotemerkkien hyväksi tehty väliaikainen poikkeus – Kumoamiskanne – Tutkimatta jättäminen – Selvästi perusteeton valitus)

text:
14.7.2001                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 200/37
Kanne kiinteistönkaupan purkamiseksi ja tähän purkamiseen perus-         Neuvoston päätöksellä 94/800/EY, joka on tehty 22.12.1994,
tuvan vahingonkorvauksen saamiseksi ei kuulu yksinomaista toimi-         Euroopan yhteisön puolesta yhteisön toimivaltaan kuuluvissa asioissa
valtaa asiassa, joka koskee esineoikeutta kiinteään omaisuuteen,         hyväksytyn Maailman kauppajärjestön perustamissopimuksen liit-
koskevan tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpa-        teessä 1 A olevan, tullitariffeja ja kauppaa koskevan vuoden 1994
noa yksityisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968           yleissopimuksen I ja XIII artikloissa ei luoda yksityisille oikeuksia,
allekirjoitetun yleissopimuksen 16 artiklan 1 kohdan määräyksen          joihin he voivat välittömästi vedota kansallisessa tuomioistuimessa
soveltamisalaan, sellaisena kuin tämä yleissopimus on muutettuna         estääkseen banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä 13 päivänä
Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-        helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 404/93
Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen yleisso-     18 artiklan 1 kohdan 2 alakohdan soveltamisen, sellaisena kuin tämä
pimukseen ja pöytäkirjaan 9 päivänä lokakuuta 1978 tehdyllä              asetus on muutettuna 20.7.1998 annetulla neuvoston asetuksella
yleissopimuksella sekä Helleenien tasavallan liittymisestä kyseiseen     N:o 1637/98.
yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 25 päivänä lokakuuta 1982
tehdyllä yleissopimuksella.
                                                                         (1) EYVL C 299, 16.10.1999.
(1) EYVL C 63, 4.3.2000.
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                    2 päivänä toukokuuta 2001
                                                                                (viides jaosto)
asiassa C-307/99 (Finanzgericht Hamburgin esittämä en-
nakkoratkaisupyyntö), OGT Fruchthandelsgesellschaft
     mbH vastaan Hauptzollamt Hamburg-St. Annen (1)                                        10 päivänä toukokuuta 2001
(Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Banaanit – Yhteinen
markkinajärjestely – GATT – Välitön oikeusvaikutus – EY:n                asiassa C-345/00 P, Fédération nationale d’agriculture
perustamissopimuksen 234 artiklan ensimmäinen kohta                      biologique des régions de France (FNAB) ym. vastaan
[josta on muutettuna tullut EY 307 artiklan ensimmäinen                                   Euroopan unionin neuvosto (1)
                               kohta])
                                                                         (Muutoksenhaku – Asetus N:o 1804/1999 – Kielto, jonka
                          (2001/C 200/67)                                mukaan tuotteiden pakkausmerkinnöissä tai mainosmateri-
                                                                         aalissa ei saa viitata luonnonmukaiseen tuotantotapaan, jos
                                                                         kyseisiä tuotteita ei ole tuotettu tällaisen tuotantotavan
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                       mukaisesti – Olemassa olevien tuotemerkkien hyväksi tehty
                                                                         väliaikainen poikkeus – Kumoamiskanne – Tutkimatta jättä-
                                                                                minen – Selvästi perusteeton valitus)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                (2001/C 200/68)
Asiassa 307/99, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa) on
saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
vireillä olevassa asiassa OGT Fruchthandelsgesellschaft mbH
vastaan Hauptzollamt Hamburg-St. Annen ennakkoratkaisun
22.12.1994 tehdyllä neuvoston päätöksellä 94/800/EY (EYVL
L 336, s. 1) Euroopan yhteisön puolesta yhteisön toimivaltaan            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
kuuluvissa asioissa hyväksytyn Maailman kauppajärjestön pe-                           tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
rustamissopimuksen liitteessä 1 A olevan, tullitariffeja ja
kauppaa koskevan vuoden 1994 yleissopimuksen I ja XIII ar-
tiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpa-           Asiassa C-345/00 P, Fédération nationale d’agriculture biologi-
nossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheen-          que des régions de France (FNAB), kotipaikka Pariisi (Ranska),
johtajat C. Gulmann, A. La Pergola, M. Wathelet ja V. Skouris            Syndicat européen des transformateurs et distributeurs de
sekä tuomarit D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet, P. Jann,                produits de l’agriculture biologique (Setrab), kotipaikka Pariisi,
L. Sevón, R. Schintgen (esittelevä tuomari), F. Macken, N. Col-         Est Distribution Biogam SARL, kotipaikka Château-Salins
neric, S. von Bahr, J.N. Cunha Rodrigues ja C. W. A. Timmer-             (Ranska), edustajinaan asianajaja D. Leermakers ja solicitor
mans, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: R. Grass, on antanut         C. Hatton, prosessiosoite Luxemburgissa, jossa valittajat vaati-
2.5.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                      vat muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
 ---pagebreak--- C 200/38                FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       14.7.2001
oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa                         3.    Kun arvioidaan tietyn värin erottamiskykyä tavaramerkki-
T-268/99, Fédération nationale d’agriculture biologique des                       nä, onko tutkittava, onko tämän värin osalta olemassa
régions de France ym. vastaan neuvosto, 11.7.2000 antaman                         yleinen vapaana pitämisen tarve vastaavasti kuin sellaisten
määräyksen (Kok. 2000, s. II-2893) kumoamista, ja jossa                           merkkien osalta, jotka ilmaisevat maantieteellistä alku-
valittajan vastapuolena on: Euroopan unionin neuvosto (asia-                      perää?
miehinään F. Anton ja J. Monteiro), yhteisöjen tuomioistuin
(viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja               4.    Kun Benelux-Merkenbureau arvioi, onko rekisteröintiha-
A. La Pergola ja tuomarit M. Wathelet, D. A. O. Edward                            kemuksessa tarkoitettu merkki direktiivin 3 artiklan
(esittelevä tuomari), S. von Bahr ja C. W. A. Timmermans,                         1 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla erottamisky-
julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: R. Grass, on antanut                     kyinen, onko sen tutkittava merkin erottamiskyky ainoas-
10.5.2001 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                               taan abstraktisti vai onko sen otettava huomioon kaikki
                                                                                kyseiseen yksittäistapaukseen liittyvät konkreettiset olo-
1)    Valitus hylätään.                                                           suhteet, mukaan lukien merkin käyttö ja käyttötapa?
2)    Väliintulohakemuksista ei ole tarpeen lausua.
3)    Fédération nationale d’agriculture biologique des régions de
                                                                            (1) EYVL L 40, 11.2.1989, s. 1.
      France (FNAB), Syndicat européen des transformateurs et
      distributeurs de produits de l’agriculture biologique (Setrab) ja
      Est Distribution Biogam SARL velvoitetaan korvaamaan
      oikeudenkäyntikulut.
4)    CLESA SA, Danone SA ja Compagnie Gervais Danone SA
      vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(1) EYVL C 335, 25.11.2000.
                                                                            Verwaltungsgerichtshofin 29.3.2001 tekemällään päätök-
                                                                            sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Cookies
                                                                            World Vertriebsges. m.b.H. iL. vastaan Finanzlandesdirek-
                                                                                tion für Tirol
                                                                                (Asia C-155/01)
Hoge Raad der Nederlandenin 23.2.2001 tekemällään
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Li-
     bertel Group B.V. vastaan Benelux-Merkenbureau                                                 (2001/C 200/70)
                          (Asia C-104/01)                                   Verwaltungsgerichtshof on pyytänyt 29.3.2001 tekemällään
                                                                            päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                          (2001/C 200/69)                                   tuimeen 11.4.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
                                                                            ennakkoratkaisua asiassa Cookies World Vertriebsges. m.b.H.
Hoge Raad der Nederlanden on pyytänyt 23.2.2001 tekemäl-                    iL. vastaan Finanzlandesdirektion für Tirol seuraavaan kysy-
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen                mykseen
kirjaamoon 5.3.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
ennakkoratkaisua asiassa Libertel Group B.V. vastaan Benelux-
Merkenbureau seuraaviin kysymyksiin:                                        Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmu-
                                                                            kaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmu-
1.    Onko mahdollista, että yksittäinen erityinen väri, joka               kainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977
      on esitetty sellaisenaan tai tukeutumalla kansainvälisesti            annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1),
      sovellettuun koodeksiin, on 21.12.1988 annetun direktii-              erityisesti sen 5 ja 6 artiklan kanssa yhteensoveltuvaa se,
      vin 89/104/ETY (1) 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa                  että jäsenvaltio käsittelee verollisena liikevaihtona sellaisten
      tarkoitetulla tavalla erottamiskykyinen?                              ulkomailla suoritettujen hyödykkeiden kustannusten maksa-
                                                                            mista, joiden osalta yrittäjällä ei olisi oikeutta arvonlisäveron
2.    Jos vastaus kysymykseen 1 on myöntävä:                                vähentämiseen, jos ne olisi suoritettu sille kotimaassa?
      a)    Millä edellytyksillä voidaan katsoa, että yksittäinen
            erityinen väri on edellä tarkoitetulla tavalla erotta-
            miskykyinen?                                                    (1) EYVL 1977, L 145, s. 1.
      b)    Onko tältä osin merkitystä sillä, onko rekisteröintiä
            haettu lukuisia tavaroita ja/tai palveluja varten vai
            vain tiettyä tavaraa tai palvelua taikka tavaroiden tai
            palvelujen ryhmää varten?


title: Asia C-552/03 P: Unilever Bestfoods (Irlanti) Ltd:n, aiemmin HB Ice Cream Ltd, 29.12.2003 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston asiassa T-65/98, Van den Bergh Foods Ltd, aiemmin HB Ice Cream Ltd, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 23.10.2003 antamasta tuomiosta

text:
6.3.2004                  FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 59/13
Näiden velvoitteiden noudattamatta jättämisestä seuraa, että                     –     yhteisön rautateiden kehittämisestä annetun neuvos-
Espanjan on maksettava omia varoja koskevan yhteisön lain-                             ton direktiivin 91/440/ETY muuttamisesta 26 päi-
säädännön mukaisia viivästyskorkoja. Vakiintuneen oikeus-                              vänä helmikuuta 2001 annetun Euroopan parla-
käytännön mukaan yhteisön omien varojen toteamisen velvol-                             mentin ja neuvoston direktiivin 2001/12/EY (1),
lisuuden, niiden säädetyssä määräajassa tapahtuvan komission
tilille merkitsemisen velvollisuuden ja lopuksi viivästyskorko-                  –     rautatieyritysten toimiluvista annetun neuvoston di-
jen – jotka on maksettava koko viivästymisen ajalta ja jotka                           rektiivin 95/18/EY muuttamisesta 26 päivänä helmi-
erääntyvät maksettaviksi oli komission tilille kirjaamisen vii-                        kuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neu-
västymisen syy mikä hyvänsä – maksamisen velvollisuuden                                voston direktiivin 2001/13/EY (2), eikä
välillä on olemassa erottamaton yhteys. Näin ollen Espanjan
viranomaisten sisäisiin menettelyihinsä tekemällä viittauksella
                                                                                –     rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeu-
ei ole mitään vaikutusta niillä olevaan viivästyskorkojen mak-
                                                                                den myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin
samista koskevaan velvollisuuteen. Jotta komissio voisi laskea
                                                                                käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodis-
näiden viivästyskorkojen määrän, Espanjan viranomaisilla on
                                                                                tusten antamisesta 26 päivänä helmikuuta 2001
velvollisuus toimittaa sille kaikki tarpeelliset tiedot koskien
                                                                                annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direk-
ajanjaksoja tileihin kirjaamisen, joka on omien varojen peri-
                                                                                tiivin 2001/14/EY (3),
mistä koskevien yhteisön säännösten mukaan asianmukainen
ajankohta omien varojen toteamista varten, ja Espanjan viran-
omaisten noudattamien käytäntöjen välillä. Espanjan kunin-                       mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisten
gaskunta ei ole noudattanut tätä velvollisuutta.                                 direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia
                                                                                ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei ainakaan ole
                                                                                ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle, ja
(1) Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annettu
     neuvoston asetus (ETY) N:o 2313/92 (EYVL L 302, 19.10.1992,           –     velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
     s. 1).                                                                      käyntikulut.
(2) Tullivelkaan perustuvien tuonti- tai vientitullien määrien kirjaami-
     sesta tileihin ja niiden maksamisen edellytyksistä 14 päivänä
     kesäkuuta 1989 annettu neuvoston asetus N:o 1854/89 (EYVL
     L 186, 30.6.1989, s. 1).
(3) Yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     soveltamisesta 22 päivänä toukokuuta 2000 tehty neuvoston
     asetus (EY, Euratom) (EYVL L 130, 31.5.2000, s. 1).
(4) Yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Eura-          Määräaika, jossa edellä mainitut direktiivit oli pantava täytän-
     tom soveltamisesta 29 päivänä toukokuuta 1989 tehty neuvoston         töön sisäisessä oikeusjärjestyksessä, on päättynyt 15.3.2003.
     asetus (ETY, Euratom) N:o 1552/89 (EYVL L 155, 7.6.1989, s. 1).
                                                                           (1) EYVL L 75, 15.3.2001, s. 1.
                                                                           (2) EYVL L 75, 15.3.2001, s. 26.
                                                                           (3) EYVL L 75, 15.3.2001, s. 29.
Euroopan yhteisöjen komission 23.12.2003 Helleenien
                 tasavaltaa vastaan nostama kanne
                                                                           Unilever Bestfoods (Irlanti) Ltd:n, aiemmin HB Ice Cream
                           (Asia C-550/03)                                 Ltd, 29.12.2003 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen en-
                                                                           simmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaos-
                                                                           ton asiassa T-65/98, Van den Bergh Foods Ltd, aiemmin
                            (2004/C 59/22)                                 HB Ice Cream Ltd, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
                                                                                23.10.2003 antamasta tuomiosta
                                                                                (Asia C-552/03 P)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.12.2003 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
                                                                                (2004/C 59/23)
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat sen oikeudellisen yksikön
virkamiehet Georgios Zavvos ja Wouter Wils.
                                                                           Unilever Bestfoods (Irlanti) Ltd, aiemmin HB Ice Cream Ltd, on
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                               valittanut 29.12.2003 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                           Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
–       toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut               men viidennen jaoston asiassa T-65/98 (1), Van den Bergh
 ---pagebreak--- C 59/14                  FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                       6.3.2004
Foods Ltd, aiemmin HB Ice Cream Ltd, vastaan Euroopan                          vaihtoehtoisesti on laiminlyönyt perustella asianmukai-
yhteisöjen komissio, 23.10.2003 antamasta tuomiosta. Valitta-                  sesti, miksi Bronner-tapauksella ei ole merkitystä käsillä
jan kotipaikka on Dublin (Irlanti), edustajat ovat asianajajat                 olevan asian kannalta.
Nicholson, Rowe, Biesheuvel ja de Grave ja prosessiosoite on
Luxemburgissa.
                                                                         (1) EYVL C 234, 25.7.1998, s. 28.
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:
(a)   kumoaa -kokonaan tai osittain- yhteisöjen ensimmäisen
      oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) 23.10.2003
      asiassa T-65/98 antaman tuomion, lukuun ottamatta
      tuomion tuomiolauselman 3 kohtaa; ja                               Panhellenic Union of Cotton Ginners and Exportersin
                                                                         30.12.2003 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensim-
                                                                         mäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston
(b) kumoaa -kokonaan tai osittain- komission asioissa IV/                (laajennettu kokoonpano) 16.10.2003 antamasta tuomios-
      34.073, IV/34.395 ja IV/35.946 tekemän päätöksen, joka             ta asiassa T-148/00 (1), Panhellenic Union of Cotton Gin-
      liittyy perustamissopimuksen 81 (aiemmin 85) ja 82                 ners and Exporters vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
      (aiemmin 86) artiklan mukaiseen menettelyyn (Van den                sio, väliintulijana vastaajan puolella Helleenien tasavalta
      Bergh Foods Ltd) tai vaihtoehtoisesti palauttaa asian
      ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi;
                                                                                (Asia C-553/03 P)
      ja
                                                                                (2004/C 59/24)
(c)   määrää komission korvaamaan valittajan oikeudenkäynti-
      kulut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa sekä
      tämän valituksen käsittelystä aiheutuvat kulut.
                                                                         Panhellenic Union of Cotton Ginners and Exporters on
                                                                         valittanut 30.12.2003 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         men viidennen jaoston (laajennettu kokoonpano) asiassa
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      T-148/00, Panhellenic Union of Cotton Ginners and Exporters
                                                                         vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, väliintulijana vastaajan
                                                                         puolella Helleenien tasavalta, 16.10.2003 antamasta tuomios-
                                                                         ta. Valittajan kotipaikka on Thessaloniki (Kreikka), edustajat
Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            ovat asianajajat K. Adamantopoulos ja J. Gutiérrez Gisbert ja
on tehnyt oikeudellisen virheen toteamalla, että Van den Bergh           prosessiosoite on Luxemburgissa.
Foods Ltd:n (aikaisemmin HB Ice Cream Ltd) jakelusopimukset
ovat omiaan vaikuttamaan olennaisesti kilpailuun perustamis-
sopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla ja että          Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
niillä on merkittävä markkinoita eristävä vaikutus.
                                                                         1.    kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                               tuimen 16.10.2003 asiassa T-148/00 antaman tuomion,
Valittaja väittää myös, että ensimmäisen oikeusasteen tuo-                     jossa jätettiin tutkimatta valittajan alkuperäinen kanne
mioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen soveltaessaan perus-                 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa sekä velvoi-
tamissopimuksen 81 artikla 3 kohtaa. Se on soveltanut väärin                   tettiin valittaja vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluis-
merkityksellisiä todistustaakkaa ja näyttökynnystä koskevia                    taan ja korvaamaan Euroopan yhteisöjen komission oi-
periaatteita ja siten sen tuomio on puutteellisesti perusteltu.                keudenkäyntikulut ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                               tuimessa;
                                                                         2.    kumoaa, kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
Viimeiseksi väitetään, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                 messa alun perin on vaadittu, komission Kreikan puuvilla-
tuin on tehnyt oikeudellisen virheen kahdella tavalla soveltaes-               viraston Kreikassa puuvillaan soveltamasta tukijärjestel-
saan perustamissopimuksen 82 artiklaa:                                         mästä tekemän päätöksen (2000/206/EY) (2) 1 artiklan
                                                                               siltä osin, kuin siinä todetaan 17/23.4.1992 annetun lain
                                                                               nro 2040/92 olevan ainoastaan 30 §:n 3 momentin eikä
–     se on ryhtynyt oikeudellisiin toimenpiteisiin, jotka ylittä-
                                                                               myös saman lain 30 §:n 1 momentin osalta yhteismarkki-
      vät sen toimivallan ja joihin ryhtyminen on perusteltu
                                                                               noille soveltumaton; ja
      puutteellisesti, ja siitä johtuen ne eivät voi tukea kannusti-
      men väärinkäyttöluonnetta koskevaa johtopäätöstä; ja
                                                                         3.    velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan
                                                                               tämän valituksen käsittelystä aiheutuvat sekä ensimmäi-
–     se on laiminlyönyt soveltaa yhteisöjen tuomioistuimen                    sen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneet oikeuden-
      asiassa Bronner esittämiä oikeudellisia periaatteita tai                 käyntikulut.


title: Asia T-451/14: Kanne 16.6.2014 – Fujikura v. komissio

text:
               8.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 303/41

         Kanne 16.6.2014 – Fujikura v. komissio
   (Asia T-451/14)
   2014/C 303/49
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Fujikura Ltd (Tokio, Japani) (edustaja: asianajaja L. Gyselen)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               alentamaan sakkoa, joka määrättiin sille päätöksen 2 artiklan o kohdassa sen välittömästä kartelliin osallistumisesta 18.2.1999 ja 30.9.2001 välisenä aikana

               —

               kumoamaan päätöksen 2 artiklan p kohdan siltä osin kuin siinä pidettiin Fujikuraa yhteisvastuullisena Viscasille 1.1.2005 ja 28.1.2009 väliseltä ajalta määrätystä sakosta

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisellä kanneperusteella väitetään, että komissio sisällytti virheellisesti Viscasin emoyhtiöiden itsenäiset myynnit vuodelta 2004 sakon perusmäärän määrittämisessä käytettyyn myyntien arvoon. Kantaja väittää, että se osallistui kartelliin ainoastaan 30.9.2001 saakka ja että sen itsenäiset myynnit vuonna 2004 eivät kuuluneet kartelliin.

               2)

               Toisella kanneperusteella väitetään, että komissio loukkasi suhteellisuusperiaatetta, koska se ei ottanut riittävästi huomioon japanilaisten yritysten rajallista painoarvoa kartellissa, kun se määritti sakon perusmäärän. Kantaja esittää, että koska sillä oli vastassaan merkittäviä teknisiä ja kaupallisia Euroopan markkinoille pääsyn esteitä, sen sitoutumisella olemaan kilpailematta Euroopan talousalueella (ETA) ei ollut vaikutusta eurooppalaisten tuottajien asiakkaiden jakoa koskevien järjestelyjen tehokkuuteen ETA-alueella. Niinpä komission olisi pitänyt soveltaa eriytetymmin sakkojen määräämisessä kantajalle (tai muille aasialaisille tuottajille) ja eurooppalaisille tuottajille käytettyjä rikkomisen vakavuutta ilmentäviä tekijöitä.

               3)

               Kolmannella kanneperusteella väitetään, että komissio katsoi virheellisesti kantajan olleen emoyhtiövastuussa Viscasille myös 1.1.2005 jälkeiseltä ajalta määrätyistä sakoista. Kantaja esittää, että kun Viscasista tuli kaiken toiminnan hoitava yhteisyritys tammikuussa 2005, Viscasin ja kantajan väliset oikeudelliset siteet (esim. raportointi), organisatoriset siteet (esim. kokoaikaisten johtajien komennukset) ja taloudelliset siteet (esim. lainojen vakuudet) heikkenivät niin paljon, ettei komissio olisi voinut katsoa kantajan jatkaneen ratkaisevan määräysvallan käyttämistä Viscasissa tammikuun 2005 ja tammikuun 2009 välisen rikkomisajanjakson aikana.


title: Asia F-85/05: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 28.10.2010 — Sørensen v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Nimitys — Virkamiehet, jotka avoimen kilpailun perusteella ovat siirtyneet ylempään tehtäväryhmään — Ennen uusien henkilöstösääntöjen voimaantuloa varallaololuetteloon kirjatut ehdokkaat — Siirtymäsäännökset, jotka koskevat palkkaluokkaan sijoittamista palvelukseenotossa — Palkkaluokkaan sijoittaminen soveltamalla uusia, epäedullisempia sääntöjä — Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevat 5 artiklan 2 kohta ja 12 artiklan 3 kohta)

text:
               18.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 346/59

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 28.10.2010 — Sørensen v. komissio
   (Asia F-85/05) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Nimitys - Virkamiehet, jotka avoimen kilpailun perusteella ovat siirtyneet ylempään tehtäväryhmään - Ennen uusien henkilöstösääntöjen voimaantuloa varallaololuetteloon kirjatut ehdokkaat - Siirtymäsäännökset, jotka koskevat palkkaluokkaan sijoittamista palvelukseenotossa - Palkkaluokkaan sijoittaminen soveltamalla uusia, epäedullisempia sääntöjä - Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevat 5 artiklan 2 kohta ja 12 artiklan 3 kohta)
   2010/C 346/117
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Susanne Sørensen (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja É. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja H. Krämer)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Arpio Santacruz ja M. Simm)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Komission sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla kantajan, joka oli kirjattu varallaololuetteloon B ennen uusien henkilöstösääntöjen voimaantuloa, palkkaluokka määriteltiin uusien henkilöstösääntöjen epäedullisempien määräysten mukaisesti (henkilöstösääntöjen muuttamisesta annetun asetuksen (EY, Euratom) N:o 723/2004 liitteessä XIII oleva 12 artikla), sekä sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla kantajan ura-alueeseen C kuuluvana toimihenkilönä ansaitsemat ylennyspisteet poistettiin

      Tuomiolauselma

               1)

               Susanne Sørensenin kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 296, 26.11.2005, s. 26 (alun perin Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa numerolla T-192/05 rekisteröity asia, joka siirrettiin 15.12.2005 annetulla määräyksellä Euroopan unionin virkamiestuomioistuimeen).


title: Asia C-461/02: Euroopan yhteisöjen komission 20 päivnä joulukuuta 2002 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
22.2.2003                FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                          C 44/15
Euroopan yhteisöjen komission 20 päivnä joulukuuta                    kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat N. B. Rasmussen ja
2002 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama                    D. Martin ja prosessiosoite Luxemburg.
                                kanne
                          (Asia C-461/02)
                                                                      Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                           (2003/C 44/28)
                                                                      –     toteaa, että Tanskan kunigaskunta ei ole noudattanut
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 20.12.2002 Euroo-                  EY 39 ja EY 10 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-                   ei lainsäädännössään eikä hallintokäytännössään salli
herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat H. Støvl-                  sellaisten työntekijöiden, jotka työskentelevät ulkomailla
bæek ja F. Simonetti, prosessiosoite Luxemburgissa.                         ja jotka asuvat pysyvästi Tanskassa, käyttää ammatillisiin
                                                                            ja yksityisiin tarkoituksiin työsuhdeautoa, joka on rekiste-
                                                                            röity naapurimaassa, jossa työnantajalla on kotipaikka.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että Euroopan yhteisöjen
tuomioistuin
                                                                      –     toteaa, että Tanskan kuningaskunta ei ole noudattanut
–      toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta on rikkonut                EY 39 ja EY 10 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se
       hiilidioksidipäästöjen rajoittamisesta energiatehokkuutta            sallii lainsäädännössään ja hallintokäytännössään ainoas-
       parantamalla (Save) ( 1) 13 päivänä syyskuuta 1993 anne-             taan sellaisten työntekijöiden, jotka työskentelevät jossa-
       tun neuvoston direktiivin 93/76/ETY 9 artiklan mukaisia              kin muussa Euroopan unionin jäsenvaltiossa ja jotka
       velvoitteitaan, koska se ei ole antanut komissiolle kahden           asuvat pysyvästi Tanskassa, käyttää ammatillisiin ja yksi-
       vuoden välein kertomusta kyseisessä direktiivissä tarkoi-            tyisiin tarkoituksiin ajoneuvoa, erityisesti työsuhdeautoa,
       tettujen ohjelmien täytäntöönpanemiseksi toteutettujen               joka on rekisteröity jossakin toisessa jäsenvaltiossa, jossa
       toimenpiteiden tuloksista, ja                                        heidän työnantajallaan on kotipaikka tai pysyvä toimi-
                                                                            paikka, edellyttäen että, työskentely ulkomaisessa yrityk-
–      velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan                  sessä on asianomaisen henkilön päätoimi ja että erityinen
       oikeudenkäyntikulut.                                                 maksu on suoritettu.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   –     velvoittaa Tanskan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
                                                                            denkäyntikulut.
Kun otetaan huomioon direktiivin täytäntöönpanolle asetettu
määräaika, ensimmäinen kertomus niiden toimenpiteiden tu-
loksista, jotka Luxemburgin viranomaiset ovat toteuttaneet
kyseisessä direktiivissä tarkoitettujen ohjelmien täytäntöönpa-
nemiseksi, olisi pitänyt toimittaa komissiolle 31.12.1996
ja toinen kertomus puolestaan 31.12.1998. Luxemburgin                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
hallintoviranomaisten käytössä olevien varojen puute ei ole
peruste, joka oikeuttaisi rikkomaan direktiivistä johtuvaa vel-
vollisuutta.
                                                                      Tanskan lainsäädäntöä, jota nyt kyseessä oleva kanne koskee,
( 1) EYVL L 237, s. 28.
                                                                      on muutettu hallinnollisen menettelyn aikana. Aikaisemmin
                                                                      voimassa olleen sääntelyn (ks. oikeusministeriön päätös
                                                                      10.1.1992, N:o 18, josta on tullut 24.6.1996 liikenneministe-
                                                                      riön päätös N:o 592) mukaan Tanskassa asuvat henkilöt, jotka
                                                                      käyttivät ulkomaisen työnantajan/yrityksen rekisteröimää ajo-
                                                                      neuvoa, saivat käyttää sitä ainoastaan, jos ajoneuvo rekisteröi-
                                                                      tiin Tanskassa tai jos heille myönnettiin tähän lupa. Jos
Euroopan yhteisöjen komission 23.12.2002 Tanskan ku-                  ajoneuvo rekisteröitiin Tanskassa, siitä veloitettiin rekisteröin-
              ningaskuntaa vastaan nostama kanne                      timaksusta annetun lain mukainen rekisteröintimaksu. Tätä
                                                                      lainsäädäntöä soveltaessaan Tanskan viranomaiset olivat
                          (Asia C-464/02)                             omaksuneet käytännön, jonka mukaan lupahakemukset, jotka
                                                                      koskivat ”liikematkoja Tanskaan, muun muassa asiakaskäynte-
                           (2003/C 44/29)                             jä varten”, hylättiin. Lupa voitiin kuitenkin myöntää suorille
                                                                      reiteille henkilön kotipaikan ja työpaikan välillä Tanskan ja
                                                                      Saksan välinen raja ylittäen, mutta ainoastaan viikonlopuiksi
                                                                      ja pyhäpäiviksi. Työsuhdeauton käyttöä yksityisiin tarkoituk-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.12.2002 Euroo-            siin ei missään tapauksessa sallittu esimerkiksi työajan ulko-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Tanskan kuningas-             puolella.


title: Asian T-409/03 poistaminen rekisteristä

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/53

         Asian T-409/03 poistaminen rekisteristä (1)

   (2004/C 118/116)

      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)

   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan 27.4.2004 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-409/03, Manuel Simões dos Santos vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto.

      (1)  EUVL C 59, 6.3.2004.


title: Asia C-376/06: Kanne 14.9.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               28.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/16

         Kanne 14.9.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-376/06)
   (2006/C 261/30)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Caeiros ja J.-B. Laignelot)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Ensisijaisesti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on todettava, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/42/EY (1) 13 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä;

               —

               Toissijaisesti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on todettava, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut kyseisen direktiivin 2003/105/EY 13 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ilmoittanut tällaisista toimenpiteistä komissiolle;

               —

               Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanon määräaika päättyi 21.7.2004.

      (1)  EYVL L 197, s. 30.


title: Asia C-19/06: Euroopan yhteisöjen komission  17.1.2006  Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/28

         Euroopan yhteisöjen komission 17.1.2006 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-19/06)
   (2006/C 60/54)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.1.2006 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on M. Nolin, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut kasvien ja kasvituotteiden haitallisten organismien jäsenvaltioihin kulkeutumisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä annetun direktiivin 2000/29/EY muuttamisesta 28 päivänä marraskuuta 2002 annetun neuvoston direktiivin 2002/89/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               2)

               velvoittaa Ranskan tasavaltaa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin 2002/89 täytäntöönpanolle säädetty määräaika päättyi 31.12.2004.

      (1)  EYVL L 355, 30.12.2002, s. 45.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 17 päivänä syyskuuta 2003 asiassa T-54/98: Aruba vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatio – Arubasta peräisin olevan sokerin tuonti yhteisöön – Asetus N:o 2553/97 – Kumoamiskanne – Tutkimatta jättäminen)

text:
C 304/28                 FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                         13.12.2003
komissio (asiamiehinään T. van Rijn ja X. Lewis), Espanjan              1)     Kanne jätetään tutkimatta.
kuningaskunta (asiamiehenään N. Díaz Abad) ja Ranskan
tasavalta (asiamiehinään K. Rispal-Bellanger ja C. Chavance),           2)     Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoite-
jossa kantaja vaatii merentakaisten maiden ja alueiden assosi-                 taan korvamaan neuvoston oikeudenkäyntikulut.
oinnista Euroopan talousyhteisöön tehdyn päätöksen 91/482/
ETY välitarkistuksesta 24 päivänä marraskuuta 1997 tehdyn
                                                                        3)     Väliintulijat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
neuvoston päätöksen 97/803/EY kumoamista, yhteisöjen en-
simmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuo-
                                                                        (1) EYVL C 137, 2.5.1998.
marit J. Azizi ja M. Jaeger, kirjaaja: H. Jung, on 17.9.2003
antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
1)    Kanne jätetään tutkimatta.
2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoite-
      taan korvaamaan neuvoston oikeudenkäyntikulut välitoimime-
      nettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.                              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
3)    Väliintulijat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                                17 päivänä syyskuuta 2003
(1) EYVL C 55, 20.2.1998.
                                                                        asiassa T-54/98: Aruba vastaan Euroopan yhteisöjen ko-
                                                                                missio (1)
                                                                        (Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatio – Arubasta
                                                                        peräisin olevan sokerin tuonti yhteisöön – Asetus N:o 2553/
                                                                                97 – Kumoamiskanne – Tutkimatta jättäminen)
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                (2003/C 304/52)
                   17 päivänä syyskuuta 2003
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
asiassa T-36/98, Aruba vastaan Euroopan unionin neuvos-
                                to (1)
                                                                        Asiassa T-54/98, Aruba, edustajinaan asianajajat P. Bos ja
(Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatio – Päätös 97/             M. Slotboom, prosessiosoite Luxemburgissa, jota tukevat Eu-
    803/EY – Kumoamiskanne – Tutkimatta jättäminen)                     roopan unionin neuvosto, asiamiehinään J. Huber ja G. Hout-
                                                                        tuin, prosessiosoite Luxemburgissa, ja Ison-Britannian ja Poh-
                          (2003/C 304/51)                               jois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, asiamiehenään R. Ma-
                                                                        grill, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisö-
                                                                        jen komissio (asiamiehenään: T. van Rijn) jota tukevat
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                     Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään: J. Huber ja
                                                                        G. Houttuin), ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt
                                                                        kuningaskunta (asiamiehenään: R. Magrill), jossa kantaja vaatii
                                                                        ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan eräiden
Asiassa T-36/98, Aruba, asiamiehinään asianajajat P. V. F. Bos          CN-koodeihin 1701, 1702, 1703 ja 1704 kuuluvien tuotteiden
ja M. Slotboom, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroo-            tuontitodistusten myöntämistä koskevista yksityiskohtaisista
pan unionin neuvosto (asiamiehinään J. Huber ja G. Houttuin),           säännöistä AKT/MMA-alkuperän kasautumisen vuoksi 17 päi-
jota tukevat Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään                vänä joulukuuta 1997 annetun komission asetuksen (EY)
T. van Rijn ja X. Lewis) ja Espanjan kuningaskunta (asiamiehe-          N:o 2553/97 (EYVL L 349, s. 26), ensimmäisen oikeusasteen
nään N. Díaz Abad), jossa kantaja vaatii yhteisöjen ensimmäi-           tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
sen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan merentakaisten                puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit J. Azizi ja M. Jaeger,
maiden ja alueiden assosioinnista Euroopan talousyhteisöön              kirjaaja: H. Jung, on antanut 17.9.2003 määräyksen, jonka
tehdyn neuvoston päätöksen 91/482/ETY välitarkistuksesta                määräysosa on seuraava:
24 päivänä marraskuuta 1997 tehdyn neuvoston päätöksen
97/803/EY (EYVL L 329, s. 50), yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-            1)     Kanne jätetään tutkimatta.
nossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit J. Azizi
ja M. Jaeger, kirjaaja: H. Jung, on antanut 17.9.2003 määräyk-          2)     Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja komission
sen, jonka määräysosa on seuraava:                                             oikeudenkäyntikuluista.
 ---pagebreak--- 13.12.2003                FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                          C 304/29
3)     Väliintulijat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.                 YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
(1) EYVL C 166, 30.05.1998.
                                                                                30 päivänä syyskuuta 2003
                                                                         asiassa T-182/02, Uni-Pharma – Kléon Tsetis Pharmakeuti-
                                                                         ka Ergastiria Anonimos Viomihaniki kai Emboriki Eteria
                                                                         (Uni-Pharma ABEE) vastaan sisämarkkinoiden harmoni-
                                                                                sointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                         (Yhteisön tavaramerkki – Vastustaminen – Sovinto – Lau-
                                                                                sunnon antamisen raukeaminen)
                    29 päivänä syyskuuta 2003
asiassa T-183/01, Alza Corporation vastaan sisämarkki-                                             (2003/C 304/54)
noiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
                              (SMHV) (1)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(Yhteisön tavaramerkki – Vastustaminen – Sovinto – Lau-
                 sunnon antamisen raukeaminen)
                           (2003/C 304/53)                               Asiassa T-182/02, Uni-Pharma – Kléon Tsetis Pharmakeutika
                                                                         Ergastiria Anonimos Viomihaniki kai Emboriki Eteria (Uni-
                     (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                     Pharma ABEE), kotipaikka Kato Kifissia, Attiki (Kreikka),
                                                                         edustajinaan asianajajat M. Bra ja E. Gioti-Manthou, prosessio-
                                                                         soite Luxemburgissa, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointi-
                                                                         virasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehinään O. Mon-
                                                                         talto, E. Joly ja O. Waelbroeck), jota tukee BIOFARMA S.A.,
Asiassa T-183/01, Alza Corporation, kotipaikka Mountain                  kotipaikka Neuilly-sur-Seine (Ranska), edustajinaan asianajajat
View, Kalifornia (Yhdysvallat), edustajanaan asianajaja M. Eden-         V. Gil Vega ja A. Ruiz López, jossa kantaja on riitauttanut
borough, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan sisämarkki-               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mal-
noiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)              lit) neljännen valituslautakunnan 27.2.2002 tekemän päätök-
(asiamiehenään S. Laitinen), jota tukee Hexal AG, kotipaikka             sen (asia R 725/2000-4), joka koskee Uni-Pharma – Kléon
Holzkirchen (Saksa), edustajanaan asianajaja A. Spranger, jossa          Tsetis Pharmakeutika Ergastiria Anonimos Viomihaniki kai
kantaja on riitauttanut sisämarkkinoiden harmonisointiviras-             Emboriki Eterian (Uni-Pharma ABEE) ja BIOFARMA S.A;n
ton (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan                   välistä vastustusmenettelyä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
23.5.2001 tekemän päätöksen (asia R 321/1999-2), joka                    teen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa:
koskee Alza Corporationin ja Hexal AG:n välistä vastustusme-             jaoston puheenjohtaja V. Tiili sekä tuomarit P. Mengozzi ja
nettelyä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               M. Vilaras, kirjaaja: H. Jung, on 30.9.2003 antanut määräyksen,
(neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja            jonka määräysosa on seuraava:
V. Tiili sekä tuomarit P. Mengozzi ja M. Vilaras, kirjaaja:
H. Jung, on 29.9.2003 antanut määräyksen, jonka määräysosa
on seuraava:                                                             1)    Lausunnon antaminen tästä kanteesta raukeaa.
1)     Lausunnon antaminen tästä kanteesta raukeaa.                      2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja SMHV:n
                                                                               oikeudenkäyntikuluista.
2)     Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja SMHV:n
       oikeudenkäyntikuluista.
                                                                         3)    Väliintulija vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
3)     Väliintulija vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                         (1) EYVL C 202, 24.8.2002.
(1 ) EYVL C 317, 10.11.2001.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 20 päivänä heinäkuuta 2001 asiassa T-351/99 Christian Brumter vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Ilmoitus avoimesta virasta – Nimittäminen – Perusteluvelvollisuus – Hakĳoiden ansioiden vertailu – Nimittävän viranomaisen harkintavalta – Arviointikertomus – Siirtohakemus)

text:
C 331/20               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       24.11.2001
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                             J.-N. Louis, G.-F. Parmentier ja V. Peere, prosessiosoite Luxem-
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                  burgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
                                                                        nään C. Berardis-Kayser ja F. Clotuche-Duvieusart), jossa
                  12 päivänä heinäkuuta 2001                            yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta vaaditaan
                                                                        kumoamaan ensinäkin 29.1.1999 tehty komission päätös,
asiassa T-204/99, Olli Mattila vastaan Euroopan unionin                 jolla hylättiin kantajan hakemus, joka koski ilmoituksessa
        neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (1)                    KOM/173/98 tarkoitettua avointa virkaa, ja toiseksi 27.1.1999
                                                                        tehty päätös nimittää tähän virkaan Gérard Zahlen, yhteisöjen
(Oikeus tutustua asiakirjoihin – Päätös 93/731/EY ja päätös             ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (yhden tuomarin ko-
94/90/EHTY, EY, Euratom – Poikkeus, joka koskee yleisen                 koonpano: J. Azizi); kirjaaja: johtava hallintovirkamies B. Pas-
edun turvaamista kansainvälisten suhteiden osalta – Oikeus              tor, on 20.7.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
                    tutustua asiakirjan osiin)                          seuraava:
                         (2001/C 331/32)                                1)    Komission päätös, jolla ilmoituksessa KOM/173/98 tarkoitet-
                                                                              tuun avoimeen virkaan nimitettiin Zahlen, ja päätös, jolla
                                                                              hylättiin kantajan tätä virkaa koskeva hakemus, kumotaan.
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                        2)    Vastaaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Asiassa T-204/99, Olli Mattila, kotipaikka Hyvinkää (Suomi),
                                                                        (1) EYVL C 63, 4.3.2000.
edustajinaan asianajajat Z. Sundström ja M. Kauppi, prosessi-
osoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan unionin neuvosto
(asiamiehinään J. Aussant ja M. Bauer) ja Euroopan yhteisöjen
komissio (asiamiehinään U. Wölker ja X. Lewis), jossa kantaja
vaatii kumoamaan 5.7.1999 tehdyn komission päätöksen
ja 12.7.1999 tehdyn neuvoston päätöksen, joilla kantajalta
evättiin oikeus tutustua tiettyihin asiakirjoihin, ensimmäisen                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-                             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
nossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit R. Garcı́a-
Valdecasas ja J. D. Cooke, kirjaaja: johtava hallintovirkamies                            12 päivänä heinäkuuta 2001
B. Pastor, on 12.7.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolausel-
ma on seuraava:                                                         asiassa T-131/00, Charles Schochaert vastaan Euroopan
                                                                                unionin neuvosto (1)
1)    Kanne hylätään.
                                                                        (Virkamiehet – Ylentämättä jättäminen – Perustelut – Ansi-
2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja hänet                           oiden vertailu – Kumoamiskanne)
      velvoitetaan korvaamaan neuvoston ja komission oikeuden-
      käyntikulut.
                                                                                (2001/C 331/34)
(1) EYVL C 333, 20.11.1999.                                                                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                             Asiassa T-131/00, Robert Charles Schochaert, Euroopan unio-
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                  nin neuvoston virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajanaan
                                                                        asianajaja J. A. Martin, vastaan Euroopan unionin neuvosto
                                                                        (asiamiehinään F. Anton ja A. Pilette), jossa kantaja vaatii
                  20 päivänä heinäkuuta 2001
                                                                        ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan neu-
                                                                        voston päätöksen jättää kantaja ylentämättä palkkaluok-
asiassa T-351/99 Christian Brumter vastaan Euroopan                     kaan B 1 vuoden 1999 ylennyskierroksella, ensimmäisen
                     yhteisöjen komissio(1)                             oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                        nossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit R. Garcı́a-
(Henkilöstö – Ilmoitus avoimesta virasta – Nimittäminen                 Valdecasas ja J. D. Cooke, kirjaaja: hallintovirkamies D. Chris-
– Perusteluvelvollisuus – Hakijoiden ansioiden vertailu –               tensen, on antanut 12.7.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma
Nimittävän viranomaisen harkintavalta – Arviointikertomus               on seuraava:
                        – Siirtohakemus)
                                                                        1)    Neuvoston päätös jättää kantaja ylentämättä palkkaluok-
                         (2001/C 331/33)                                      kaan B 1 vuoden 1999 ylennyskierroksella kumotaan.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       2)    Neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                        (1) EYVL C 285, 7.10.2000.
Asiassa T-351/99, Euroopan yhteisöjen komission virkamies
Christian Brumter, kotipaikka Bryssel, edustajinaan asianajajat


title: Asia T-224/12: Kanne 23.5.2012 — Accorinti ym. v. EKP

text:
               11.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/19

         Kanne 23.5.2012 — Accorinti ym. v. EKP
   (Asia T-224/12)
   2012/C 243/37
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantajat: Alessandro Accorinti (Nichelino, Italia), Michael Acherer (Bressanone, Italia), Giuliano Agostinetti (Mestre, Italia), Marco Alagna (Milano, Italia), Riccardo Alagna (Milano, Italia), Agostino Amalfitano (Forio, Italia), Emanuela Amsler (Torino, Italia), Francine Amsler (Torino, Italia), Alessandro Anelli (Bellinzago Novarese, Italia), Angelo Giovanni Angione (Potenza, Italia), Giancarlo Antonelli (Verona, Italia), Giuseppe Aronica (Licata, Italia), Elisa Arsenio (Sesto San Giovanni, Italia), Pasquale Arsenio (Sesto San Giovanni, Italia), Luigi Azzano (Concordia Sagittaria, Italia), Giovanni Baglivo (Lecce, Italia), Stefano Baldoni (Matera, Italia), Giulio Ballini (Lonato, Italia), Antonino Barbara (Napoli, Italia), Armida Baron (Cassola, Italia), Paolo Baroni (Rooma, Italia), Lucia Benassi (Scandiano, Italia), Michele Benelli (Madignano, Italia), Erich Bernard (Lana, Italia), Flaminia Berni (Rooma, Italia), Adriano Bianchi (Omegna, Italia), Massimiliano Bigi (Montecchio Emilia, Italia), Daniele Fabrizio Bignami (Milano, Italia), Sergio Borghesi (Coredo, Italia), Borghesi Srl (Cles, Italia), Sergio Bovini (Cogoleto, Italia), Savino Brizzi (Torino, Italia), Annunziata Brum (Badiola, Italia), Christina Brunner (Laives, Italia), Giovanni Busso (Caselette, Italia), Fabio Edoardo Cacciuttolo (Milano, Italia), Vincenzo Calabrò (Rooma, Italia), Carlo Cameranesi (Ancona, Italia), Giuseppe Campisciano (Besana in Brianza, Italia), Allegra Canepa (Pisa, Italia), Luca Canonaco (Como, Italia), Piero Cantù (Vimercate, Italia), Fabio Capelli (Tortona, Italia), Gianluca Capello (Sanremo, Italia), Sergio Capello (Sanremo, Italia), Mario Carchini (Carrara, Italia), Filippo Carosi (Rooma, Italia), Elena Carra (Rooma, Italia), Claudio Carrara (Nembro, Italia), Ivan Michele Casarotto (Verona, Italia), Anna Maria Cavagnetto (Torino, Italia), Gabriele Lucio Cazzulani (Segrate, Italia), Davide Celli (Rimini, Italia), Antonio Cerigato (Ferrara, Italia), Paolo Enrico Chirichilli (Rooma, Italia), Celestino Ciocca (Rooma, Italia), Mariagiuseppa Civale (Milano, Italia), Roberto Colicchio (Milano, Italia), Edoardo Colli (Trieste, Italia), Nello Paolo Colombo (Casatenovo, Italia), Mario Concini (Tuenno, Italia), Marika Congestrì (S. Onofrio, Italia), Luigi Corsini (Pistoia, Italia), Maria Chiara Corsini (Genova, Italia), Aniello Cucurullo (Civitavecchia, Italia), Roberto Cugola (Melara, Italia), Roberto Cupioli (Rimini, Italia), Giuseppe D’Acunto (Lucca — S. Anna, Italia), Stefano D’Andrea (Ancona, Italia), Nazzareno D’Amici (Rooma, Italia), Michele Damelon (Gruaro, Italia), Piermaria Carlo Davoli (Milano, Italia), Iole De Angelis (Rooma, Italia), Roberto De Pieri (Treviso, Italia), Stefano De Pieri (Martellago, Italia), Ario Deasti (Sanremo, Italia), Stefano Marco Debernardi (Aosta, Italia), Gianfranco Del Mondo (Casoria, Italia), Salvatore Del Mondo (Gaeta, Italia), Gianmaria Dellea (Castelveccana, Italia), Gianmarco Di Luigi (Sant’Antimo, Italia), Alessandro Di Tomizio (Reggello, Italia), Donata Dibenedetto (Altamura, Italia), Angela Dolcini (Pavia, Italia), Denis Dotti (Milano, Italia), Raffaele Duino (San Martino Buon Albergo, Italia), Simona Elefanti (Montecchio Emilia, Italia), Maurizio Elia (Rooma, Italia), Claudio Falzoni (Besnate, Italia), Enrico Maria Ferrari (Rooma, Italia), Giuseppe Ferraro (Pago Vallo Lauro, Italia), Fiduciaria Cavour Srl (Rooma, Italia), Giorgio Filipello (Caccamo, Italia), Giovanni Filipello (Caccamo, Italia), Dario Fiorin (Venezia, Italia), Guido Fortunati (Verona, Italia), Achille Furioso (Agrigento, Italia), Monica Furlanis (Concordia Sagittaria, Italia), Vitaliano Gaglianese (San Giuliano Terme, Italia), Antonio Galbo (Palermo, Italia), Gianluca Gallino (Milano, Italia), Giandomenico Gambacorta (Rooma, Italia), Federico Gatti (Besana in Brianza, Italia), Raffaella Maria Fatima Gerardi (Lavello, Italia), Mauro Gini (Bressanone, Italia), Barbara Giudiceandrea (Rooma, Italia), Riccardo Grillini (Lugo, Italia), Luciano Iaccarino (Verona, Italia), Vittorio Iannetti (Carrara, Italia), Franz Anton Inderst (Marlengo, Italia), Hermann Kofler (Merano, Italia), Alessandro Lepore (Giovinazzo, Italia), Fabio Lo Presti (Ponte S. Pietro, Italia), Silvia Locatelli (Brembate, Italia), Nicola Lozito (Grumo Appula, Italia), Rocco Lozito (Grumo Appula, Italia), Fabio Maffoni (Soncino, Italia), Silvano Maffoni (Orzinuovi, Italia), Bruno Maironi Da Ponte (Bergamo, Italia), Franco Maironi Da Ponte (Bergamo, Italia), Michele Maironi Da Ponte (Bergamo, Italia), Francesco Makovec (Lesmo, Italia), Concetta Mansi (Matera, Italia), Angela Marano (Melito di Napoli, Italia), Bruno Marchetto (Milano, Italia), Fabio Marchetto (Milano, Italia), Sergio Mariani (Milano, Italia), Lucia Martini (Scandicci, Italia), Alessandro Mattei (Treviso, Italia), Giorgio Matterazzo (Seregno, Italia), Mauro Mazzone (Verona, Italia), Ugo Mereghetti (Brescia, Italia) e quale procuratore di Fulvia Mereghetti (Casamassima, Italia), Vitale Micheletti (Brescia, Italia), Giuseppe Mignano (Genova, Italia), Fabio Mingo (Ladispoli, Italia), Giovanni Minorenti (Guidonia Montecelio, Italia), Filippo Miuccio (Rooma, Italia), Fulvio Moneta Caglio de Suvich (Milano, Italia), Giancarlo Monti (Milano, Italia), Angelo Giuseppe Morellini (Besana in Brianza, Italia), Barbara Mozzambani (San Martino Buon Albergo, Italia), Mario Nardelli (Gubbio, Italia), Eugenio Novajra (Udine, Italia), Giorgio Omizzolo (Baone, Italia), Patrizia Paesani (Rooma, Italia), Luigi Paparo (Volla, Italia), Davide Pascale (Milano, Italia), Salvatore Pasciuto (Gaeta, Italia), Sergio Pederzani (Ossuccio, Italia), Aldo Perna (Napoli, Italia), Marco Piccinini (San Mauro Torinese, Italia), Nicola Piccioni (Soncino, Italia), Mauro Piliego (Bolzano, Italia), Vincenzo Pipolo (Rooma, Italia), Johann Poder (Silandro, Italia), Giovanni Polazzi (Milano, Italia), Santo Pullarà (Rimini, Italia), Patrizio Ragusa (Rooma, Italia), Rosangela Raimondi (Arluno, Italia), Massimo Ratti (Milano, Italia), Gianni Resta (Imola, Italia), Giuseppe Ricciarelli (San Giustino, Italia), Enrica Rivi (Scandiano, Italia), Maria Rizescu (Pesaro, Italia), Alessandro Roca (Torino, Italia), Mario Romani (Milano, Italia), Claudio Romano (Napoli, Italia), Gianfranco Romano (Pisticci, Italia), Ivo Rossi (Nettuno, Italia), Alfonso Russo (Scandiano, Italia), Iginio Russolo (San Quirinino, Italia), Francesco Sabato (Barcellona, Spagna), Giuseppe Salvatore (Silvi, Italia), Luca Eudilio Sarzi Amadé, (Milano, Italia), Tiziano Scagliola (Terlizzi, Italia), Antonio Scalzullo (Avellino, Italia), Liviano Semeraro (Gavirate, Italia), Laura Liliana Serpente (Ancona, Italia), Maria Grazia Serpente (Ancona, Italia), Luciana Serra (Milano, Italia), Giuseppe Silecchia (Altamura, Italia), Paolo Sillani (Bergamo, Italia), Vincenzo Solombrino (Napoli, Italia), Patrizia Spiezia (Casoria, Italia), Alberto Tarantini (Rooma, Italia), Halyna Terentyeva (Concordia Sagittaria, Italia), Vincenzo Tescione (Caserta, Italia), Riccardo Testa (Cecina, Italia), Salvatore Testa (Pontinia, Italia), Nadia Toneatti (Trieste, Italia), Giuseppe Ucci (Como, Italia), Giovanni Urbanelli (Pescara, Italia), Giuseppina Urciuoli (Avellino, Italia), Amelia Vaccaro (Chiavari, Italia), Maria Grazia Valentini (Tuenno, Italia), Giancarlo Vargiu (Bologna, Italia), Salvatore Veltri Barraco Alestra (Marsala, Italia), Roberto Vernero (Milano, Italia), Vincenza Vigilia (Castello d’Agogna, Italia), Celso Giuliano Vigna (Castel San Pietro Terme, Italia), Roberto Vignoli (Santa Marinella, Italia), Georg Weger (Merano, Italia), Albino Zanichelli (Busana, Italia), Andrea Zecca (Rooma, Italia) ja Maurizio Zorzi (Ora, Italia) (edustajat: asianajajat S. Sutti ja R. Spelta)

      Vastaaja: EKP

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi

               —

               kumoamaan Helleenien tasavallan liikkeeseen laskemien tai täysimääräisesti takaamien jälkimarkkinakelpoisten velkainstrumenttien vakuuskelpoisuudesta velkojen vaihtoa koskevan Helleenien tasavallan tarjouksen yhteydessä 5.3.2012 tehdyn EKP:n päätöksen 2012/153/EU

               —

               velvoittamaan EKP:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Riidanalaisen päätöksen mukaan Helleenien tasavalta antaa kansallisten keskuspankkien hyväksi erillistakauksia, mikä on sen mukaan quid pluris ja välttämätön edellytys sille, että Helleenien tasavallan liikkeeseen laskemien tai täysimääräisesti takaamien velkainstrumenttien voidaan katsoa olevan vakuuskelpoisia velkojen vaihtoa koskevan Helleenien tasavallan tarjouksen yhteydessä, ainakin niin kauan kun tällaiset kyseisen jäsenvaltion antamat lisäerillistakaukset ovat voimassa, ja ne ovat eräs luotolle myönnettävien helpotusten muoto, joihin sovelletaan EKP:n neuvoston kansallisten keskuspankkien hyväksi yksipuolisesti kanavoimaan buy-back-mekanismiin liittyviä edellytyksiä. Riidanalaisessa päätöksessä ei kantajien mukaan millään tavoin mainita yksityisiä sijoittajia, kreikkalaisten bondien niin kutsuttuja retail-hankkijoita.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen (perustelujen puuttuminen ja väärä oikeudellinen perusta)

                           —

                           Kantajat väittävät, ettei riidanalaisessa päätöksessä ole perusteltu muun muassa sitä, miksi EKP on päättänyt hyväksyä Kreikan bondien vakuuskelpoisuuden, miksi Helleenien tasavallan on annettava erillistakauksia kaikkien kansallisten keskuspankkien ja vain niiden hyväksi ja miksi ihmeessä yksityisten retail-sijoittajien kannettavaksi pannaan tiettyjen oikeussubjektien suosituimmuuskohtelusta aiheutuvat seuraukset.

                           —

                           Oikeudellisesta perustasta kantajat toteavat, ettei riidanalaisella päätöksellä ole mitään tekemistä SEUT 127 artiklassa mainittujen rahapolitiikan ja hintatason vakauden kanssa.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu perustamissopimuksen tai sen soveltamista koskevien oikeussääntöjen rikkomiseen (yhdenvertaista kohtelua koskevan periaatteen, hyvän hallinnon periaatteen, julkista velkaa koskevan periaatteen, SEUT 123 artiklan ja Euroopan keskuspankin perussäännön 21 artiklan ja suhteellisuusperiaatteen rikkominen)

                           —

                           Kantajien mukaan tässä asiassa on selvästi rikottu yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, koska he kaikki ovat EKP:n ja kansallisten keskuspankkien tavoin kyseisten arvopapereiden haltijoina Kreikan valtion velkojia ja koska heidän kärsimillään vahingoilla on määrällisesti yhtä suuri kyky aiheuttaa systeemisiä vaikutuksia Euroopan taloudelle.

                           —

                           Loukattu on myös julkisen velan periaatetta, sellaisena kuin tämä voidaan päätellä itse Euroopan unionin rakenteesta, jossa kukin jäsenvaltio vastaa omista veloistaan ja jonka vuoksi yhden yksittäisen valtion velka ei voi missään tapauksessa haitata rahoitusta ja yhtenäisvaluutan vakautta. Itse eurojärjestelmän rakennekaan, sellaisena kuin se on määritelty Maastrichtin sopimuksessa, ei salli velkojen keskinäistä jakamista, vaan päinvastoin sillä velvoitetaan kaikki jäsenvaltiot pitämään yllä julkista laskentaa, jotta ne voisivat vastata omista vastuistaan.

                           —

                           EKP on näin riidanalaisella päätöksellään loukannut primaarioikeudessa asetettuja sääntöjä myöntämällä useaan otteeseen taloudellista tukea, millä rikotaan etenkin SEUT 123 artiklaa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu harkintavallan väärinkäyttöön.

                           —

                           Kantajat epäilevät, ettei päätös, jolla jonkin jäsenvaltion velkainstrumenttien vakuuskelpoisuuden edellytykseksi asetetaan se, että kyseisen jäsenvaltion on annettava kansallisille keskuspankeille erillistakaus takaisinosto-ohjelman muodossa, vastaa riidanalaisen päätöksen oikeudellisena perustana olevan SEUT 127 artiklan mukaista tavoitetta, jolla pyritään inflaation hillitsemiseen.

                           —

                           EKP on lisäksi riidanalaisella päätöksellä tosiasiallisesti ottanut käyttöön vaikka kuinka monennen kerran Helleenien tasavallan hyväksi epäsuoran taloudellisen tuen, koska se on lykännyt erillistakauksella katettujen Kreikan valtion arvopapereiden osalta Eurojärjestelmän luottojen laatuun liittyvää kynnystä ja koska se näin ollen on ylittänyt perussääntöön perustuvan toimivaltansa, johon ei kuulu minkäänlainen luottohelpotusten myöntäminen.


title: Asia T-20/07 P: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.9.2007 — Komissio v. Chatziioannidou (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Eläkkeet — Ensimmäisessä oikeusasteessa kumottu komission päätös, joka koske eläkkeeseen oikeuttavien palvelusvuosien laskemista — Kansallisten eläkeoikeuksien siirto)

text:
               20.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/34

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.9.2007 — Komissio v. Chatziioannidou
   (Asia T-20/07 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Eläkkeet - Ensimmäisessä oikeusasteessa kumottu komission päätös, joka koske eläkkeeseen oikeuttavien palvelusvuosien laskemista - Kansallisten eläkeoikeuksien siirto)
   (2007/C 247/55)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: D. Martin et K. Herrmann)

      Vastaaja: Eleni Chatziioannidou (Auderghem, Belgia) (edustaja: asianajaja S. Pappas)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus, jossa vaaditaan kumottavaksi Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-100/05, Chatziioannidou vastaan komissio, 14.11.2006 antamaa tuomiota (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa)
   Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 69, 24.3.2007.


title: Asia T-735/15: Kanne 18.12.2015 – The Art Company B & S v. SMHV – Manifatture Daddato ja Laurora (SHOP ART)

text:
               22.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 68/37

         Kanne 18.12.2015 – The Art Company B & S v. SMHV – Manifatture Daddato ja Laurora (SHOP ART)
   (Asia T-735/15)
   (2016/C 068/47)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: The Art Company B & S, SA (Quel, Espanja) (edustajat: asianajajat L. Sánchez Calderón ja J. Villamor Muguerza)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Manifatture Daddato SpA (Barletta, Italia), Sabina Laurora (Trani, Italia)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: Kuviomerkki, joka sisältää sanaosan SHOP ART – Rekisteröintihakemus nro 12 030 921

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 8.10.2015 asiassa R 3050/2014-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-286/04: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan 9.7.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               9.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/25

         Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan 9.7.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-286/04)
   (2004/C 251/46)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta on nostanut 9.7.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan asiamiehet ovat R.Thompson, QC, ja barrister S. Grodzinski ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta varainhoitovuonna 2003 rahoitettuja menoja koskevien jäsenvaltioiden tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä tehdyn komission päätöksen 2004/451/EY (tiedoksiannettu numerolla K(2004) 1669) (1) 2 artiklan siltä osin kuin se koskee seuraavien elimien tilejä: Rural Payments Agency, Department of Agriculture and Rural Development, Forestry Comission ja Countryside Council for Wales,

               —

               määrää, että päätös, jolla Scottish Executive Environmentin ja Rural Affairs Departmentin tilit jätettiin käsittelemättä tilien tarkastamis- ja hyväksymispäätöksessä, on lainvastainen siltä osin kuin se perustuu komission pääosasto VI:n (maatalous) kesäkuussa 1998 antamassa suuntaviiva 8:ssa määritellyn otantamenetelmän noudattamatta jättämiseen.

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komission päätös 2004/451 tehtiin yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 (2) puitteissa. Riidanalaisella 2 artiklalla komissio päätti jättää käsittelemättä kyseisessä päätöksessä muiden muassa niiden maksajavirastojen tilit, jotka kantaja mainitsee, ja käsitellä ne myöhemmässä tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä tehtävässä päätöksessä.
   Kantaja väittää, että päätös, jolla kyseessä olevien maksajavirastojen tilit jätettiin käsittelemättä, perustui yksinomaan tai pääasiallisesti sille seikalle, että otantamenetelmä, jota Yhdistyneen kuningaskunnan kansallinen tilintarkastusvirasto käytti vuoden 2003 tilejä koskevien kertomuksen ja todistusten laadinnassa, ei vastaa suuntaviiva 8:ssa käytettäväksi esitettyä otantamenetelmää.
   Kanteensa tueksi kantaja tuo ensimmäiseksi esille, että komissiolla ei ole lakisääteistä toimivaltaa vaatia kansallisia varmennuselimiä noudattamaan suuntaviivassa määriteltyä menetelmää silloin, kun se katsoo, että sekä asetuksen (EY) N:o 1258/1999 että asetuksen (EY) 1663/1995 (3) mukaiset hyväksymisedellytykset ovat täyttyneet. Edelleen kantaja väittää, että komissio on soveltanut väärin lakia tulkitessaan oman suuntaviivansa sitovaksi lainsäädännöksi. Vaikka vastoin kantajan näkemystä kyseisen suuntaviivan katsottaisiinkin voivan periaatteessa olla sitova säännös, on se kantajan mukaan ainakin epäselvä merkitykseltään ja komission tulkinta siitä loukkaa oikeusvarmuuden periaatetta. Kantaja väittää myös, että ottaen huomioon asian aikaisemmat vaiheet komission menettely sen pyrkiessä saamaan muut noudattamaan omaa tulkintaansa suuntaviiva 8:sta loukkaa luottamuksensuojaa. Kantajan mukaan lisäksi komission pyrkimys määrätä siitä, miten Yhdistyneen kuningaskunnan kansallinen tilintarkastusvirasto käyttää asiantuntemustaan on vastoin EY:n perustamissopimuksen 5 artiklan mukaista toissijaisuusperiaatetta, joka ilmenee myös asetuksen 1663/95 3 artiklan 1 kohdasta. Viimeiseksi kantaja tuo esille, että mikäli komissio tulee esittämään, että riidanalainen päätös perustui muille päätelmille, on päätöksessä ilmeinen arviointivirhe.

      (1)  EUVL L 155, 30.4.2004, s. 129—133.

      (2)  EYVL L 160, 26.6.1999, s. 103—112.

      (3)  Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä EMOTR:n tukiosaston tilien tarkastamisen ja hyväksymisen osalta 7 päivänä heinäkuuta 1995 annettu komission asetus N:o (EY) N:o 1663/95 (EYVL L 158, 8.7.1995, s. 6).


title: Asia F-74/06: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 24.4.2008 — Longinidis v. Cedefop (Henkilöstö — Väliaikaiset toimihenkilöt — Asemapaikan siirto — Valituslautakunta — Kokoonpano ja sisäiset säännöt — Vilpillinen menettely — Irtisanominen — Perustelut — Ilmeinen arviointivirhe — Harkintavallan väärinkäyttö)

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/70

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 24.4.2008 — Longinidis v. Cedefop
   (Asia F-74/06) (1)

   (Henkilöstö - Väliaikaiset toimihenkilöt - Asemapaikan siirto - Valituslautakunta - Kokoonpano ja sisäiset säännöt - Vilpillinen menettely - Irtisanominen - Perustelut - Ilmeinen arviointivirhe - Harkintavallan väärinkäyttö)
   (2008/C 209/127)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Pavlos Longinidis (Panorama, Kreikka) (edustajat: asianajajat N. Korogiannakis ja N. Keramidas)

      Vastaaja: Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus (Cedefop) (asiamies: M. Fuchs, avustajanaan asianajaja P. Anestis)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhtäältä Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen (Cedefop) johdon tekemän sen päätöksen kumoaminen, jolla kantajan toistaiseksi voimassa oleva työsopimus päätettiin, sekä niiden päätösten kumoaminen, jotka koskevat muun muassa Cedefop:n valituslautakuntaa, ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne jätetään osaksi tutkimatta ja osaksi se hylätään perusteettomana.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 237, 30.9.2006, s. 15.