title: Asia T-369/05: Kanne  23.9.2005  — Espanjan kuningaskunta v. komissio

text:
               26.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/35

         Kanne 23.9.2005 — Espanjan kuningaskunta v. komissio
   (Asia T-369/05)
   (2005/C 296/72)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: D. Fernando Díez Moreno)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               komission 15.7.2005 tekemä päätös (2005/555/2685) on kumottava niiltä osin kuin siinä viitataan sellaisiin rahoitusta koskeviin korjauksiin, joita sovelletaan Espanjaan ja jotka koskevat viiniviljelmien uudelleenjärjestelyä ja rakenteellista uudistamista ja hunajan tuotanto- ja myyntiedellytysten parantamista

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kyseinen kanne koskee EMOTR:n tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 15 päivänä heinäkuuta 2005 tehtyä komission päätöstä 2005/555/EY. Kyseiseen päätökseen sisältyviin, rahoituksen ulkopuolelle jättämistä koskeviin toimenpiteisiin sisältyy Espanjaan kohdistuvia rahoitusta koskevia korjauksia, joita sovelletaan hedelmien ja vihannesten, maidon, julkisen varastoinnin, viinin ja tupakan, eläinpalkkioiden ja hunajan alalla.
   Kyseinen kanne koskee yksinomaan korjausta, joka on tehty sellaisten määrien osalta, jotka on suoritettu korvauksena tulonmenetyksestä viinialalla (4 790 799,61 euroa), ja korjausta, joka on tehty siltä osin kuin hunaja-alalla arvonlisäveron määrä on sisällytetty EMOTR:sta rahoitettavaan määrään (58 315,34 euroa). Kantajana oleva jäsenvaltio katsoo, että komissio on perustanut päätöksensä viinin yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen N:o 1493/1999 (1) suppeaan soveltamiseen. Kyseinen valtio toteaa myös, ettei komissio ole soveltanut asianmukaisesti hunajan tuotanto- ja myyntiedellytysten parantamiseen liittyvää arvonlisäverojärjestelmää.
   Espanjan viranomaiset katsovat, että

               —

               tulonmenetys ei ole sidottu viiniviljelmien raivaamiseen vaan itse istuttamiseen

               —

               komission käsitykselle siitä, että arvonlisäveroa ei voida pitää markkinoiden vakauttamiseen tähtäävänä toimenpiteenä, joka voitaisiin rahoittaa EMOTR:n tukiosastosta, ei ole löydettävissä minkäänlaista oikeudellista perustaa.

      (1)  EYVL L 179, 14.7.1999, s. 1.


title: Asia T-381/09: Kanne 25.9.2009 — RWE Transgas v. komissio

text:
               5.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/22

         Kanne 25.9.2009 — RWE Transgas v. komissio
   (Asia T-381/09)
   2009/C 297/33
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: RWE Transgas a.s. (Praha, Tšekin tasavalta) (edustajat: asianajajat W. Deselaers, D. Seeliger ja S. Einhaus)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               komission 12.6.2009 tekemän päätöksen K(2009) 469489 kohdan a alakohdan kolmas virke on kumottava siltä osin kuin sen mukaan kantajan ja Gazpromin tilauksia on tarkasteltava yhdessä ja ne eivät voi yhdessä ylittää 50 prosenttia niin kauan kuin niiden välillä on olemassa pitkäaikaisia ja merkityksellisiä kaasuntoimitussopimuksia

               —

               toissijaisesti koko päätös on kumottava ja

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja, joka toimittaa kaasua Tšekin tasavaltaan, riitauttaa komission Bundesnetzagentur-nimiselle Saksan energiasääntelyviranomaiselle 12.6.2009 lähettämän kirjeen, jossa komissio vaatii Bundesnetzagenturia muuttamaan tietyiltä osin poikkeusta, jonka se myönsi direktiivin 2003/55/EY (1) 22 artiklan nojalla ja joka koski kaasuputkihanketta ”Ostseepipeline-Anbindungsleitung” (Itämeren kaasuputki, jäljempänä OPAL). Kantaja väittää, että yksi komission edellytyksistä johtaa siihen, että kantajan pääsy OPAL:in kuljetus-/ulostulokapasiteettiin Tšekin tasavallassa rajoittuu tai estyy.
   Kantaja vetoaa kanteensa perusteeksi ensimmäiseksi siihen, että vastaaja on loukannut kantajan puolustautumisoikeuksia, kun se ei antanut kantajalle tilaisuutta esittää kantaansa kantajaa kuormittavan edellytyksen osalta ennen siitä päättämisestä.
   Toiseksi kantaja väittää, että vastaaja on loukannut kantajan oikeutta tutustua asiakirjoihin, kun se ei antanut kantajalle mahdollisuutta tutustua asiassa käytyä menettelyä koskeviin asiakirjoihin.
   Lopuksi kantaja väittää, että vastaaja on soveltanut direktiivin 2003/55/EY 22 artiklan 4 kohtaa virheellisesti sekä loukannut suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuutensa (EY 253 artikla).

      (1)  Maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 98/30/EY kumoamisesta 26.6.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/55/ET (EUVL L 176, s. 57).


title: Asia T-43/02: Jungbunzlauer AG:n 25.2.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 97/16                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       20.4.2002
Vastaaja toteaa myös, että Interbrew, Alken-Maes, Haacht                  Jungbunzlauer AG:n 25.2.2001 Euroopan yhteisöjen ko-
ja Martens ovat sopineet toisesta yhteistoimintajärjestelystä                             missiota vastaan nostama kanne
jälleenmyyjien merkeillä myydyistä oluista, joka koskee mark-
kinoiden jakamista ja hintojen yhdenmukaistamista. Tämän
toisen yhteistoimintajärjestelyn osalta päätöksellä ei tuomita                                       (Asia T-43/02)
kantajaa entisen tytäryhtiönsä toiminnasta, koska kantaja ei
ole osallistunut siihen.
                                                                                (2002/C 97/30)
Kantaja ei riitauta niitä toteamuksia, joiden perusteella riidan-
alainen päätös on tehty. Vaatimustensa tueksi se tuo esiin                                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
seuraavat oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
–     Komissio on loukannut suhteellisuusperiaatetta ja yhden-
      vertaisen kohtelun periaatetta, koska se on määrännyt
      sakon perusmääräksi 25 miljoonaa euroa.                             Jungbunzlauer AG, kotipaikka Basel, on nostanut 25.2.2002
                                                                          Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                          messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
–     Päätös ei ole tosiasiallisesti perusteltu siltä osin kuin           jan edustajat ovat asianajajat R. Bechtold, M. Karl ja U. Soltész.
      siinä todetaan, että kilpailusääntöjen rikkominen on
      tapahtunut 28.1.1993 ja 28.1.1998 välisenä aikana. Näin
      ollen komissio on soveltanut sakon määrään nähden liian
      suurta kerrointa.                                                   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     Päätös ei ole tosiasiallisesti perusteltu kun siinä todetaan,
      että kantaja on käyttänyt pakottavia toimenpiteitä painos-          –     kumoaa 5.12.2001 tehdyn komission päätöksen (asia
      taakseen Interbrew’ta osallistumaan yhteistoimintajärjes-                 N:o COMP/E-1/36.604 – sitruunahappo),
      telyyn.
                                                                          –     toissijaisesti alentaa päätöksen 3 artiklassa määrättyä
–     Sakon korottaminen päätöksessä ei ole oikeudellisesti                     sakkoa,
      eikä tosiasiallisesti perusteltua, koska kantaja on jo tuo-
      mittu kaksi kertaa. Tältä osin komissio on loukannut
      nulla poena sine lege- ja ne bis in idem-periaatteita ja            –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      oikeusvarmuuden periaatetta.
–     Päätös ei ole oikeudellisesti eikä tosiasiallisesti perusteltu,
      koska siinä alennetaan sakkoa lieventävien asianhaarojen
      vuoksi ainoastaan 10 %. Päätöksessä on kieltäydytty                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      ottamasta huomioon hintavalvonnan vaikutusta ja yhteis-
      toiminnan perinnettä panimoalalla, sitä, että yhteistoi-
      mintajärjestelyllä ei ole ollut vaikutusta markkinoihin,
      sitä, että Alkaen-Maes on riippuvainen Interbrew’n mää-             Riita koskee komission 5.12.2001 tekemää päätöstä (asia
      räävän aseman vuoksi, Alkaen-Maesin taloudellisia vai-              COMP/E/-1/36.604 – Sitruunahappo), jossa komissio totesi,
      keuksia ja kyseessä olevan ajanjakson aikana vallinnutta            että kantaja ja neljä muuta yritystä ovat rikkoneet EY 81 artik-
      kriisitilannetta.                                                   lan 1 kohtaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaa sillä,
                                                                          että ne ovat toimineet jatkuvan sopimuksen puitteissa ja/tai
                                                                          ovat osallistuneet yhdenmukaistettuun menettelytapatoimin-
–     Päätös ei ole oikeudellisesti eikä tosiasiallisesti perusteltu      taan sitruunahappoalalla. Kantajalle määrättiin 17,64 miljoo-
      siltä osin kuin siinä todetaan, että kantaja on kiistänyt sitä      nan euron suuruinen sakko.
      vastaan todetut tosiseikat. Tästä syystä kantajalle olisi
      pitänyt myöntää huomattava sakon alennus.
                                                                          Kantaja katsoo ensinnäkin, että päätös on osoitettu väärälle
Kantaja väittää myös, että sen puolustautumisoikeuksia on                 adressaatille. Päätös olisi tullut osoittaa Jungbunzlauer
loukattu ja komissiolle kuuluvaa perusteluvelvollisuutta on               GesmbH:lle, joka on kantajan sisaryhtiö.
laiminlyöty.
                                                                          Kantaja katsoo, että komissio ei ole esittänyt riittävällä tavalla,
                                                                          mitä tosiasiallisia vaikutuksia menettelystä aiheutuu markki-
                                                                          noilla, ja toteaa, että komissio oli kieltäytynyt ottamasta
                                                                          kantajan eduksi huomioon sitä seikkaa, että Jungbunzlauer
                                                                          GesmbH:llä oli kartellissa erityisrooli.
 ---pagebreak--- 20.4.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 97/17
Kantaja esittää vielä, että komissio ei ole sakon määrää                 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
vahvistaessaan ottanut huomioon kysymyksessä olevien yritys-
ten kokoa, ja toteaa, että sille on määrätty asioissa ”sitruuna-
happo” ja ”natriumglukonaatti” kaksi eri sakkoa, vaikka mo-              –      kumoaa kanteen kohteena olevan 11.12.2001 tehdyn
lemmat tuotteet kuuluvat samaan tuoteperheeseen ja niitä olisi                  komission päätöksen C(2001)3693 lopullinen (asia
tullut käsitellä yhdessä. Kantajan mukaan sille vahvistettu                     COMP/E-1/37.919) (ex 37.391) – euroalueen valuuttojen
sakko on kohtuuttomalla tavalla ylisuuri ja se katsoo, että                     muunnosta perittävät pankkimaksut – Saksa, siltä osin
komissio on soveltanut asetuksen N:o 17/62 15 artiklan                          kuin se koskee kantajaa,
2 kohdan mukaista 10 prosentin ylärajaa toisiinsa verrattavissa
olevissa tilanteissa eri tavalla, minkä seurauksena kantaja joutui
muita huomattavasti huonompaan asemaan. Menettelyllä on                  –      toissijaisesti peruuttaa kantajalle määrätyt sakot taikka
loukattu suhteellisuusperiaatetta ja rikottu komission suunta-                  pienentää niiden määrää
viivoja ja komissio on toiminut oman ratkaisukäytäntönsä
vastaisesti. Menettelyllä on lisäksi saatettu pienet ja keskisuuret
yritykset toisia yrityksiä huonompaan asemaan ja sillä on                –      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
loukattu yleistä yhdenvertaisuusperiaatetta sekä periaatetta,
jonka mukaan sakko on määrättävä yksilöllisesti.
Kantaja toteaa vielä, että komissio on tehnyt arviointivirheen           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
siinä, että se on kieltäytynyt ottamassa sakon määrän vahvista-
misessa huomioon sitä seikkaa, että saman tosiseikaston
johdosta oli jo määrätty sakkoa USA:ssa ja Kanadassa.
                                                                         Kantaja riitauttaa asiakirjanumerolla C(29001)3693 lopullisek-
                                                                         si tulleen päätöksen, jonka vastaaja on tehnyt 11.12.2001 EY:n
Lopuksi kantaja katsoo, että sen oikeutta tulla kuulluksi on             81 artiklan soveltamismenettelyssä asiassa COMP/E-1/37.919
loukattu, koska komissio ei ole antanut sen tutustua asian               (ex 36.391) – euroalueen valuuttojen muunnosta perittävät
tutkinnasta laadittuun asiakirja-aineistoon kokonaisuudessaan.           pankkimaksut – Saksa.
Lisäksi yrityksen laillinen kasvaminen vaikuttaa menettelyn
pitkän keston takia kantajan vahingoksi korottamalla mahdol-
lisen sakon rajoja. Kantajaan sovelletaan vielä menettelyn
viivästymisen takia komission uutta, aiempaa olennaisesti                Kantajan mukaan kanteen kohteena oleva päätös, jonka kanta-
tiukempaa sakkokäytäntöä.                                                ja on tehnyt 11.12.2001 ja joka on saapunut Hampuriin
                                                                         (Saksa) 19.12.2001, on laiton.
                                                                         Kantaja väittää, että päätöksessä rikotaan EY:n perustamissopi-
                                                                         musta ja sen täytäntöönpanosäännöksiä (EY:n perustamissopi-
                                                                         muksen 230 artiklan 2 kohta), mistä syystä se on kumottava.
                                                                         Vastaajan päätökselleen esittämät perustelut eivät ole asianmu-
                                                                         kaisia. Kantaja ilmoittaa osallistuneensa vain sattumalta rahan-
                                                                         vaihtajien kokoukseen 15.10.1997. Kokous ei kantajan mu-
                                                                         kaan ole EY 81 artiklassa tarkoitettu kilpailua rajoittava so-
                                                                         pimus.
Vereins- und Westbank AG:n 28.2.2002 Euroopan yhtei-
           söjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                         Vastaajan päinvastaiset toteamukset perustuvat kantajan mu-
                            (Asia T-54/02)                               kaan riittämättömiin tietoihin ja ennakkoluuloihin sekä selvästi
                                                                         virheelliseen todisteluun.
                           (2002/C 97/31)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                        Hallinnollisessa menettelyssä ei ole kantajan mukaan noudatet-
                                                                         tu yhteisön oikeutta, koska kantajan puolustautumisoikeuksia,
                                                                         oikeutta asianmukaiseen kuulemiseen ja oikeutta tutustua
                                                                         asiakirjoihin on rikottu.
Vereins- und Westbank AG, kotipaikka Hampuri, on nostanut
28.2.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                  Päätöksessä rikotaan myös olennaisia muotomääräyksiä EY
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Josef Lothar Schulte,                 230 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla, koska vastaaja ei ennen
Michael Ewen ja Alexandra Neus.                                          kaikkea ole esittänyt riittäviä perusteluja.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto), 12 päivänä syyskuuta 1996, asiassa C-278/94, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Belgian kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Kansalaisuuteen perustuva välillinen syrjintä - Siirtotyöläisten lapset - Sosiaaliset edut - Ensimmäistä työpaikkaansa hakevat nuoret työnhakijat - Pääsy erityisiin työllistämisohjelmiin)

text:
N:o C 354/4            F                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      23.11.96
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                  perustamissopimukseksi muuttuneen ETY:n perusta
                         ( viides jaosto ),                              missopimuksen 51 artiklassa määrätyn tavoitteen
                                                                         mukaisesti, kansallisen tuomioistuimen käsittelemän
                  12 päivänä syyskuuta 1996,                             kaltaisessa tilanteessa vakuutusmaksun perusteiden
asiassa C-251/94 (Tribunal Superior de Justicia de la                    keskiarvon laskeminen perustuu ainoastaan niiden
Comunidad Autónoma del País Vascon esittämä ennakko                     vakuutusmaksujen määrään , jotka on maksettu sovel
ratkaisupyyntö ), Eduardo Lafuente Nieto vastaan Instituto               lettavan lainsäädännön mukaisesti, ja näin laskettu
Nacional de la Seguridad Social (INSS ) ja Tesorería General             etuuden teoreettinen määrä on ajankohtaistettava ja
                de la Seguridad Social ( TGSS )(')                       tarkastettava ikään kuin asianomainen henkilö olisi
(Sosiaaliturva — Työkyvyttömyys — Asetuksen (ETY)                        jatkanut työskentelyä samoissa oloissa kyseisessä jäsen
                                                                         valtiossa.
  N:o 1408/71 46 ja 47 artikla — Etuuksien laskeminen)
                          ( 96/C 354/06 )                           3 ) Edellä mainitun asetuksen 46 artiklan 2 kohdan c ala
                                                                         kohtaa ei sovelleta työkyvyttömyysetuuksien laskemi
                 (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                          seen sen kaltaisen järjestelmän mukaan, josta on
                                                                         säädetty Espanjan lainsäädännössä ja jossa etuuksien
                                                                         määrä on riippumaton vakuutuskausien pituudesta.
( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)              (>) EYVL N:o C 316 , 12.11.1994
Asiassa C-251 /94 , jonka Tribunal Superior de Justicia de la
Comunidad Autonoma del Pais Vasco ( Espanja ) on saatta
nut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä                 YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Edu
                                                                                ( viides jaosto ),
ardo Lafuente Nieto vastaan Instituto Nacional de la
Seguridad Social ( INSS ) ja Tesoreria General de la Seguridad                        12 päivänä syyskuuta 1996,
Social ( TGSS ) ennakkoratkaisun sosiaaliturvajärjestelmien         asiassa C-278/94 , Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin                               Belgian kuningaskunta ( 1 )
työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän          (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Kansa
perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun                 laisuuteen perustuva välillinen syrjintä — Siirtotyöläisten
neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 , sellaisena kuin se
                                                                    lapset — Sosiaaliset edut — Ensimmäistä työpaikkaansa
on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna neuvoston asetuk
                                                                    hakevat nuoret työnhakijat — Pääsy erityisiin työllistä
sella ( ETY ) N:o 2001 /83 ( EYVL 1983 L 230, s . 6 ) ja
                                                                                misohjelmiin)
mukautettuna Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin
tasavallan liittymisehdoista ja perustamissopimusten mu                                     ( 96/C 354/07 )
kautuksista tehdyn asiakirjan liitteen I osalla VIII ( EYVL
1985 L 302 , s . 170 ), 47 artiklan 1 kohdan tulkinnasta ja                          (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
pätevyydestä sekä saman asetuksen 46 artiklan 2 kohdan
tulkinnasta , yhteisöjen tuomioistuin ( viides jaosto ), toimien    ( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja D. A. O. Edward                   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
sekä tuomarit J.-P . Puissochet ( esittelevä tuomari ), P. Jann ,
L. Sevon ja M. Wathelet, julkisasiamies : A. La Pergola ,           Asiassa C-278/94 , Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie
kirjaaja : hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut                 henään M. Wolfcarius ) vastaan Belgian kuningaskunta
 12.9.1996 tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :             ( asiamiehinään J. Devadder ja C. Denève ), jossa kantaja
                                                                    vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että ensinnäkin
                                                                    säätäessään, että vain sellaiset ensimmäistä työpaikkaansa
 1 ) Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alu        hakevat nuoret, jotka ovat suorittaneet keskiasteen opin
      eella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin     tonsa Belgian valtion ( tai jonkun Belgian hallinnollisen
      ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14           kieliyhteisön ) tukemassa tai hyväksymässä oppilaitoksessa ,
      päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen            voivat saada työmarkkinatukea , ja toiseksi kannustaessaan
      (ETY) N:o 1408/71 , sellaisena kuin se on muutettuna ja
                                                                    työnantajia palkkaamaan tällaista työttömyysavustusta
      ajan tasalle saatettuna 2 päivänä kesäkuuta 1983              saavia henkilöitä säätämällä , että valtio vastaa kyseisissä
      annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2001 /83 ja
                                                                    tapauksissa näiden työntekijöiden palkan ja sosiaaliturva
      mukautettuna Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin             maksujen maksamisesta , jos nämä henkilöt ovat avustusta
      tasavallan liittymisehdoista ja perustamissopimusten          saavia täysin työttömiä henkilöitä , Belgian kuningaskunta
      mukautuksista tehdyn asiakirjan liitteen I osalla VIII,       ei ole noudattanut niitä velvoitteita , joita sillä on EY:n
      47 artiklan 1 kohdan e alakohtaa sovelletaan sellaiseen
                                                                     perustamissopimuksen 48 artiklan ja työntekijöiden vapaa
      Espanjan lainsäädännössä säädetyn kaltaiseen työky            sta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta
      vyttömyysetuuksien laskentajärjestelmään, jossa etuu          1968 annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1612/68
      det lasketaan vakuutusmaksun perusteiden keskiarvon            ( EYVL L 257, s . 2 ) 3 ja 7 artiklan perusteella , yhteisöjen
      perusteella .                                                  tuomioistuin ( viides jaosto ), toimien kokoonpanossa :
                                                                     jaoston puheenjohtaja D. A. O. Edward sekä tuomarit J.-P .
2 ) Edellä mainitun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 47 ar               Puissochet, C. Gulmann, P. Jann ( esittelevä tuomari ) ja L.
      tiklan l kohdan e alakohdan mukaan , tulkittuna EY:n           Sevon , julkisasiamies : D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja :
 ---pagebreak--- 23.11.96              FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 354/5
apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 12.9.1995                  EY:n perustamissopimuksen 5 artiklaa ja 189 artiklan
tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :                           3 kohtaa on tulkittava siten, että ne eivät estä jäsenvaltiota
                                                                       turvautumasta rikosoikeudellisiin seuraamuksiin sen asian
 1 ) Edellyttäessään, että Belgiassa asuvien, yhteisön jäsen          mukaiseksi varmistamiseksi, että 18 päivänä maaliskuuta
       valtion kansalaisuuden omaavien siirtotyöläisten huol           1991 annetussa neuvoston direktiivissä 91 /156/ETY, jolla
       lettavana olevien lasten on oltava suorittanut keski           on muutettu jätteistä annettua direktiiviä 75/442/ETY,
       asteen opintonsa Belgian valtion tai jonkun Belgian             säädettyjä velvoitteita noudatetaan , edellyttäen, että nämä
       hallinnollisen kieliyhteisön tukemassa tai hyväksymässä         sanktiot vastaavat niitä seuraamuksia, joita sovelletaan
       oppilaitoksessa, jotta he voisivat saada työmarkkinatu         sellaisiin kansallisen oikeuden rikkomisiin , jotka ovat luon
       kea, Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut niitä             teeltaan ja merkittävyydeltään samanlaisia, ja että seuraa
       velvoitteitaan, joita sillä on EY:n perustamissopimuk          mukset joka tapauksessa ovat tehokkaita, oikeassa suh
       sen 48 artiklan ja työntekijöiden vapaasta liikkuvuu           teessa rikkomisen laatuun ja ennaltaehkäiseviä.
       desta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968
      annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68                    (') EYVL N:o C 119 , 13.5.1995 , EYVL N:o C 137, 3.6.1995 ,
       7 artiklan perusteella.                                             EYVL N:o C 159 , 24.6.1995 , EYVL N:o C 208 , 12.8.1995
2 ) Kanne hylätään muilta osin.
3 ) Kukin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntiku
       luistaan .                                                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(•) EYVL N:o C 351 , 10.12.1994
                                                                                ( kuudes jaosto ),
                                                                                17 päivänä syyskuuta 1996,
                                                                       yhdistetyissä asioissa C-246/94 , C-247/94 , C-248/94 ja
                                                                       C-249/94 ( Corte suprema di cassazionen esittämät ennak
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                               koratkaisupyynnöt ), Cooperativa Agricola Zootecnica S.
                                                                       Antonio ym . vastaan Amministrazione delle Finanze dello
                       ( ensimmäinen jaosto ),                                                        Stato (')
                   12 päivänä syyskuuta 1996 ,                         (Komission asetukset (ETY) N:o 612/77 ja (ETY)
yhdistetyissä      asioissa C-58/95 , C-75/95 ,        C-l 12/95 ,     N:o 1384/77 — Tiettyjen lihotukseen tarkoitettujen nuor
C-119/95 , C-123/95 , C-135/95 , C-140/95 , C-141 /95 ,                ten sonnien erityinen tuontijärjestelmä — Neuvoston direk
C-l 54/95 ja C-l 57/95 ( Pretura circondariale di Roman                                       tiivi 79/623/ETY)
( sezione distaccata di Tivoli ja sezione distaccata di                                           ( 96/C 354/09 )
Castelnuovo di Porto ) esittämä ennakkoratkaisupyyntö ),
    rikosoikeudenkäynnit Sandro Gallottia ym . vastaan ( 1 )                            (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Jätteet —
                      Direktiivi 91/156/ETY)                           ( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                            ( 96/C 354/08 )                               yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                   ( Oikeudenkäyntikieli: italia)                      Asioissa C-246/94 , (>247/94, C-248/94 ja C-249/94 , jotka
                                                                       Corte suprema di cassazione on saattanut EY:n perustamis
( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                 sopimuksen 177 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistui
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                 men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomio
                                                                       istuimessa vireillä olevissa asioissa , Cooperativa Agricola
Yhdistetyissä asioissa C-58/95 , C-75/95 , C-l 12/95 , C              Zootecnica S. Antonio ym . vastaan Amministrazione delle
119/95 , C-123 /95 , C-135 /95 , C-140/95 , C-141 /95 , C-             Finanze dello Stato, ennakkoratkaisun tullivelkaa koske
154/95 ja C - 157/95 , jotka Pretura circondariale di Roma,           vien lakien , asetusten ja hallinnollisten määräysten yhden
sezione distaccata di Tivoli ja sezione distaccata di Castel          mukaistamisesta 25 päivänä kesäkuuta 1979 annetun
nuovo di Porto ( Italia ) on saattanut EY:n perustamissopi            neuvoston direktiivin 79/623/ETY ( EYVL L 179 , s . 31 ) ja
muksen 177 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen               tiettyjen lihotukseen tarkoitettujen nuorten sonnien erityi
käsiteltäväksi      saadakseen     ensin    mainitussa tuomiois       sen tuontijärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskoh
tuimessa vireillä olevissa rikosasioissa , joissa vastaajina ovat      taisista säännöistä 24 päivänä maaliskuuta 1977 annetun
Sandro Gallotti , Roberto Censi , Giuseppe Salmaggi , Salva           komission asetuksen ( ETY ) N:o 612/77 ( EYVL L 77, s . 18 ),
tore Pasquire , Massimo Zappone, Francesco Segna ym .,                 sellaisena kuin se on muutettuna 27 päivänä kesäkuuta
Cesare Cervetti , Mario Gasbarri , Isidoro Narducci ja Fulvio           1977 annetulla komission asetuksella ( ETY ) N:o 1384/77
Smaldone , ennakkoratkaisun jätteistä annetun direktiivin              ( EYVL L 157, s . 16 ), tulkinnasta sekä asetusten ( ETY )
75/442/ETY muuttamisesta 18 päivänä maaliskuuta 1991                   N:o 612/77 ja ( ETY ) N:o 1 136/79 muuttamisesta naudan
annetun neuvoston direktiivin 91 / 156/ETY ( EYVL L 78 ,               liha-alan tiettyihin erityisiin tuontijärjestelmiin liittyvän
s . 32 ) tulkinnasta , yhteisöjen tuomioistuin ( ensimmäinen           vakuuden vapauttamisen osalta 23 päivänä huhtikuuta
jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja                 1987 annetun komission asetuksen ( ETY ) N:o 1121 / 87
D. A. O. Edward sekä tuomarit L. Sevon ( esittelevä tuomari )          ( EYVL L 109 , s . 12 ) pätevyydestä , yhteisöjen tuomioistuin
ja M. Wathelet, julkisasiamies : N. Fennelly , kirjaaja : R.           ( kuudes jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheen
Grass, on antanut 12.9.1996 tuomion, jonka tuomiolau                  johtaja C. N. Kakouris ( esittelevä tuomari ) sekä tuomarit G.
selma on seuraava :                                                    Hirsch ja G. F. Mancini , julkisasiamies : P. Leger, kirjaaja :


title: Asia T-243/09: Kanne 18.6.2009 — Fedecom v. komissio

text:
               29.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/43

         Kanne 18.6.2009 — Fedecom v. komissio
   (Asia T-243/09)
   2009/C 205/78
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Fédération de l’Organisation Economique Fruits et Légumes (Fedecom) (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja C. Galvez)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               Riidanalainen päätös on kumottava EY 230 artiklan neljännen kohdan nojalla

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan 28.1.2009 tehdyn komission päätöksen K(2009) 203 lopull. (1), jossa komissio totesi, ettei Ranskan tasavallan sellaisten kampanjasuunnitelmien yhteydessä, joilla pyritään helpottamaan Ranskassa korjattujen maataloustuotteiden markkinoimista, hedelmien ja vihannesten tuottajille myöntämä valtiontuki sovellu yhteismarkkinoille, ja velvoitti Ranskan tasavallan perimään kyseisen tuen takaisin.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kolmeen kanneperusteeseen:

               —

               EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun valtiontuen käsitteen virheellinen soveltaminen siltä osin kuin komissio on katsonut, että tuottajien kampanjasuunnitelmien yhteydessä maksamat vapaaehtoiset maksut (alakohtaiset osuudet) ovat valtion varoja;

               —

               EY 87 artiklan 3 kohdan säännösten virheellinen soveltaminen siltä osin kuin komissio on katsonut, että kampanjasuunnitelmien mukaisesti toteutetut toimenpiteet eivät soveltuneet yhteismarkkinoille, suorittamatta kuitenkaan yksityiskohtaista analyysiä kustakin kampanjasuunnitelmasta;

               —

               Luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen siltä osin kuin tuottajille on saattanut syntyä luottamus kampanjasuunnitelmien sääntöjenmukaisuuteen sen perusteella, ettei komissio ollut ryhtynyt toimiin kymmenen vuoden aikana, vaikka se oli välttämättäkin saanut tiedon kampanjasuunnitelmista.

      (1)  EUVL L 127, s. 11.


title: Asia C-390/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 2.10.2009 — Reti Televisive Italiane SpA (RTI) v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

text:
               19.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 312/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 2.10.2009 — Reti Televisive Italiane SpA (RTI) v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
   (Asia C-390/09)
   2009/C 312/32
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Reti Televisive Italiane SpA (RTI)

      Vastaaja: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 89/552/ETY, (1) sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/36/EY, (2) 18 ja 18 a artiklaa pidettävä sellaisina riittävän täsmällisinä ja ehdottomina säännöksinä, jotka direktiivin täytäntöönpanolle asetetun määräajan päätyttyä ovat ensisijaisia ristiriidassa olevaan kansalliseen oikeuteen nähden ja joilla perustamissopimuksen 249 artiklan kolmatta kohtaa oikein tulkittaessa voidaan täydentää tämän alan kansallisia säännöksiä, ja voiko AGCOM:n kaltainen hallintoviranomainen, jolla on kansallisen lain täytäntöönpanotoimivalta, panna ne täytäntöön?

               2)

               Onko direktiivin 89/552/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/36/EY, 18 ja 18 a artiklaa tulkittava siten, että teleostoslähetyksen ohjelmapaikoille asetetun pakollisen 15 minuutin pituisen vähimmäiskeston ylittyessä jokaista myöhempää teleostoslähetystä, vaikka se kestäisi yli kolme mutta vähemmän kuin 15 minuuttia, on pidettävä ”teleostosesityksenä”, ja että siihen on sovellettava mainontaan sovellettavia tuntirajoja?

               3)

               Onko direktiivin 89/552/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/36/EY, 1 artiklan c alakohtaa, 10 artiklaa, 11 artiklaa ja 18 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että televisiotoiminnan harjoittajan vastikkeetta lähettämät kuulutukset, jotka koskevat sen omia ohjelmia, kuuluvat käsitteen mainonta alaan siten, että ne kuuluvat niiden säännösten soveltamisalaan, jotka koskevat mainosten tunnistamista muusta ohjelmasta ja mainosten sisällyttämistä televisiolähetyksiin?

               4)

               Onko direktiivin 89/552/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/36/EY, 1 artiklan c alakohtaa, 10 artiklaa, 11 artiklaa ja 18 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että 7.6.2000 annetussa Italian laissa nro 150 tarkoitettu virallinen tiedotus- ja ilmoitustoiminta, mukaan lukien yhteiskunnallisesti hyödylliset ja yleisesti kiinnostavat viestit, kuuluvat käsitteen mainonta alaan siten, että ne kuuluvat niiden säännösten soveltamisalaan, jotka koskevat mainosten tunnistamista muusta ohjelmasta ja mainosten sisällyttämistä televisiolähetyksiin?

      (1)  EYVL L 298, s. 23.

      (2)  EYVL L 265, s. 42.


title: Asia T-86/15: Kanne 20.2.2015 – Aston Martin Lagonda v. SMHV (Moottoriajoneuvon etusäleikön esitys)

text:
               27.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/58

         Kanne 20.2.2015 – Aston Martin Lagonda v. SMHV (Moottoriajoneuvon etusäleikön esitys)
   (Asia T-86/15)
   (2015/C 138/75)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Aston Martin Lagonda Ltd (Gaydon, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: solicitor D. Farnsworth)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki:”Muuksi” merkitty yhteisön tavaramerkki, joka esittää moottoriajoneuvon etusäleikköä – Rekisteröintihakemus nro 1 2 2 18  418

      Riidanalainen päätös: SMHV:n toisen valituslautakunnan 18.12.2014 tekemä päätös asiassa R 1795/2014-2

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä vahvistetaan tutkijan ratkaisu, jonka mukaan haetulta tavaramerkiltä ensi arviolta puuttui erottamiskyky kyseessä olevien tavaroiden ja palveluiden osalta

               —

               hyväksyy yhteisön tavaramerkkihakemuksen nro 1 2 2 18  418 julkaisemisen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperuste

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-416/06: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 21.1.2011 — Sumitomo Chemical Agro Europe v. Komissio

text:
               19.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 21.1.2011 — Sumitomo Chemical Agro Europe v. Komissio
   (Asia T-416/06) (1)

   2011/C 89/53
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 42, 24.2.2007.


title: Asia T-435/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 30.6.2009 — Danjaq, LLC v. SMHV — Mission Productions (Dr. No) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin Dr. No rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Rekisteröimättömien sanamerkkien ja merkkien Dr. No ja Dr. NO haltijan esittämä väite — Aikaisempia tavaramerkkejä koskevan edellytyksen puuttuminen — Elinkeinotoiminnassa käytetyn erottamiskykyisen merkin puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta, 2 kohdan c alakohta ja 4 kohta (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta, 2 kohdan c alakohta ja 4 kohta) — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 40/94 73 artikla (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artikla))

text:
               15.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/16

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 30.6.2009 — Danjaq, LLC v. SMHV — Mission Productions (Dr. No)
   (Asia T-435/05) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin Dr. No rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Rekisteröimättömien sanamerkkien ja merkkien Dr. No ja Dr. NO haltijan esittämä väite - Aikaisempia tavaramerkkejä koskevan edellytyksen puuttuminen - Elinkeinotoiminnassa käytetyn erottamiskykyisen merkin puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta, 2 kohdan c alakohta ja 4 kohta (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta, 2 kohdan c alakohta ja 4 kohta) - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen N:o 40/94 73 artikla (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artikla))
   2009/C 193/22
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Danjaq, LLC (Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: G. Hobbs, QC, barrister G. Hollingworth, solicitor S. Skrein ja solicitor L. Berg)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard Monguiral)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Mission Productions Gesellschaft für Film-, Fernseh- und Veranstaltungsproduktion mbH (München, Saksa) (edustaja: asianajaja K. Lewinsky)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 21.9.2005 tekemästä päätöksestä (asia R 1118/2004 1), joka koskee Danjaq, LLC:n ja Mission Productions Gesellschaft für Film, Fernseh und Veranstaltungsproduktion mbH:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Danjaq, LLC velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 60, 11.3.2006.


title: Asia C-517/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 17.12.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt tribunal de première instance de Namur – Belgia) – Proximus SA, aiemmin Belgacom SA, joka on tullut Belgacom Mobile SA:n sijaan oikeudenkäynnissä v. Province de Namur (Ennakkoratkaisupyyntö — Sähköiset viestintäverkot ja -palvelut — Direktiivi 97/13/EY — 4 ja 11 artikla — Direktiivi 2002/20/EY — 6 artikla — Ehdot, jotka voidaan liittää yleisvaltuutukseen sekä radiotaajuuksien ja numeroiden käyttöä koskeviin oikeuksiin, ja erityisvelvollisuudet — 13 artikla — Järjestelmien asennusoikeuksia koskeva maksu — Soveltamisala — Alueellisen tason säännöstö — Matkaviestintäverkon lähetys- ja vastaanottopylväitä ja/tai -yksiköitä koskeva maksu)

text:
               22.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 68/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 17.12.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt tribunal de première instance de Namur – Belgia) – Proximus SA, aiemmin Belgacom SA, joka on tullut Belgacom Mobile SA:n sijaan oikeudenkäynnissä v. Province de Namur
   (Asia C-517/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sähköiset viestintäverkot ja -palvelut - Direktiivi 97/13/EY - 4 ja 11 artikla - Direktiivi 2002/20/EY - 6 artikla - Ehdot, jotka voidaan liittää yleisvaltuutukseen sekä radiotaajuuksien ja numeroiden käyttöä koskeviin oikeuksiin, ja erityisvelvollisuudet - 13 artikla - Järjestelmien asennusoikeuksia koskeva maksu - Soveltamisala - Alueellisen tason säännöstö - Matkaviestintäverkon lähetys- ja vastaanottopylväitä ja/tai -yksiköitä koskeva maksu))
   (2016/C 068/03)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal de première instance de Namur

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Proximus SA, aiemmin Belgacom SA, joka on tullut Belgacom Mobile SA:n sijaan oikeudenkäynnissä

      Vastaaja: Province de Namur

      Tuomiolauselma

   Sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/20/EY (valtuutusdirektiivi) 6 ja 13 artiklaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä sille, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen maksu asetetaan jokaiselle luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle, joka hyödyntää matkaviestintäverkon lähetys- ja vastaanottopylväitä ja -yksikköjä.

      (1)  EUVL C 352, 30.11.2013.


title: Asia C-617/13 P: Valitus, jonka Repsol Lubricantes y Especialidades ym. on tehnyt 27.11.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-496/07, Repsol Lubricantes y Especialidades ym. v. komissio, 16.9.2013 antamasta tuomiosta

text:
               25.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/16

         Valitus, jonka Repsol Lubricantes y Especialidades ym. on tehnyt 27.11.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-496/07, Repsol Lubricantes y Especialidades ym. v. komissio, 16.9.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia C-617/13 P)
   2014/C 24/28
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittajat: Repsol Lubricantes y Especialidades ym. (edustajat: asianajajat L. Ortiz Blanco, J. L. Buendía Sierra, M. Muñoz de Juan, Á. Givaja Sanz ja A. Lamadrid de Pablo)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               1)

               Valituksenalainen tuomio on kumottava siltä osin kuin

                           —

                           Repsol Petróleo, SA ja Repsol YPF, SA (nykyisin Repsol, SA) on katsottu yhteisvastuullisiksi

                           —

                           vuodet 1998–2002 on otettu virheellisesti huomioon sakon määrän laskemisessa

                           —

                           unionin yleinen tuomioistuin on virheellisesti ottanut huomioon komission määräämän sakon perusmäärän täyden harkintavaltansa ja suhteellisuusperiaatteen sivuuttaen

               2)

               Kyseessä oleva päätös on kumottava tältä osin.

               3)

               Sakon määrää on alennettava sen mukaisesti kuin unionin tuomioistuin täyttä harkintavaltaansa käyttäen katsoo asianmukaiseksi.

               4)

               On todettava unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyn menettelyn kohtuuttoman pitkä ja perusteeton kesto, joka rikkoo oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja sitä, että jokaisella on oikeus kohtuullisen ajan kuluessa oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin (perusoikeuskirjan 47 artikla ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artikla).

               5)

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1)

               Repsol väittää ensinnäkin, että valituksenalainen tuomio sisältää oikeudellisen virheen, joka koskee Repsol Lubricantes y Especialidades, SA –nimisen tytäryhtiön täyden ja tosiasiallisen kaupallisen autonomian tueksi esitetyn näytön arviointiin käytettyä menetelmää, tai toissijaisesti puutteelliset perustelut.

               2)

               Toiseksi Repsol katsoo, että valituksenalainen tuomio sisältää sakoista vapauttamista tai niiden lieventämisestä annettua vuoden 2002 tiedonantoa koskevan tulkintavirheen.

               3)

               Kolmanneksi Repsol katsoo, että valituksenalaisessa tuomiossa rikotaan SEUT 261 artiklaa ja loukataan suhteellisuusperiaatetta, koska unionin yleinen tuomioistuin ei ole noudattanut velvollisuuttaan käyttää täyttä harkintavaltaansa kilpailuasioita koskevien sakkojen suhteen.

               4)

               Lopuksi Repsol väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut Euroopan unionin perusoikeuskirjan (1) 47 artiklaa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklaa, koska se ei ole ratkaissut asiaa kohtuullisen ajan kuluessa.

      (1)  EUVL 2000, C 364, s. 1.


title: Asia T-155/12: Kanne 2.4.2012 — Hans Gerd Schulze v. SMHV — (Klassiklotterie)

text:
               9.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/31

         Kanne 2.4.2012 — Hans Gerd Schulze v. SMHV — (Klassiklotterie)
   (Asia T-155/12)
   2012/C 165/52
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Hans Gerd Schulze (Hampuri, Saksa) (edustaja: Rechtsanwalt K. Lodigkeit)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: NKL Nordwestdeutsche Klassenlotterie (Hampuri)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston 30.1.2012 asiassa R 600/2011-4 tekemän päätöksen siltä osin kuin sillä hylättiin tavaramerkin ”Klassiklotterie” rekisteröinti

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”Klassiklotterie” luokkiin 28, 35 ja 41 kuuluville tavaroille (hakemus nro 8 554 354).

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: NKL Nordwestdeutsche Klassenlotterie.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Saksalainen sanamerkki ”NKL-Klassiklotterie” luokkiin 16, 35 ja 41 kuuluville tavaroille (tavaramerkki nro 2 904 650).

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen osittainen hyväksyminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska kyseisten tavaramerkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa.


title: Asia C-6/05: Simvoulio tis Epikrateiasin 17.11.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Medipac – TH. Kazantzidis A. E. vastaan Benizeleio – Pananeio (PE.S.Y. Kritis)

text:
               19.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/7

         Simvoulio tis Epikrateiasin 17.11.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Medipac – TH. Kazantzidis A. E. vastaan Benizeleio – Pananeio (PE.S.Y. Kritis)
   (Asia C-6/05)
   (2005/C 69/14)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Simvoulio tis Epikrateias on pyytänyt 17.11.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 5.1.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Medipac – TH. Kazantzidis A. E. vastaan Benizeleio – Pananeio (PE.S.Y. Kritis) seuraaviin kysymyksiin:

               1)

               Kun kyseessä on direktiivissä 93/42/ETY tarkoitettuja lääkinnällisiä laitteita koskevat direktiivissä 93/36/ETY säännellyt tarjouskilpailut ja kun tarjouskilpailut toteutetaan alinta tarjousta koskevan järjestelmän mukaisesti, onko hankintaviranomaisella kyseisten laitteiden ostajana edellä mainitun direktiivin 93/42/ETY säännösten mukaan, kun sitä luetaan yhdessä neuvoston direktiivin 93/39/ETY säännösten kanssa, mahdollisuus hylätä teknisen arvioinnin vaiheessa teknisesti kelpaamattomina sellaisia CE-merkinnällä varustettuja lääkinnällisiä laitteita koskeva tarjous, joiden laadun toimivaltaiset tyyppitarkastusviranomaiset ovat tarkastaneet, esittämällä sellaiset varteenotettavat väitteet laitteiden laadullisesta riittämättömyydestä, jotka lisäksi liittyvät kansanterveyden suojeluun ja näiden laitteiden erityiseen käyttötarkoitukseen, kun otetaan huomioon, että kyseisten laitteiden ei ole katsottu olevan tähän käyttötarkoitukseen soveltuvia eikä asianmukaisia (ja kun itsestään selvänä lähtökohtana on, että tällaisten väitteiden perusteltavuus voidaan saattaa toimivaltaisten tuomioistuinten tutkittavaksi, mikäli tältä osin ilmenee epäilyksiä)?

               2)

               Jos edellä olevaan kysymykseen vastataan myöntävästi, onko hankintaviranomaisella kyseisten laitteiden ostajana mahdollisuus katsoa suoraan edellä mainituista syistä, että CE-merkinnällä varustetut lääkinnälliset laitteet eivät ole niiden käyttötarkoitukseen soveltuvia, vai onko ensin sovellettava direktiiviin 93/42/ETY ja edellä mainittuun ministereiden yhteiseen päätökseen DY7/oik.2480/1994 sisältyviä suojalausekkeita, joissa annetaan toimivaltaiselle viranomaiselle – Kreikassa terveys-, sosiaalihuolto- ja sosiaaliturvaministeriö biolääketieteellisen teknologian osaston edustamana – mahdollisuus toteuttaa toimenpiteitä joko direktiivin 8 §:ssä säädetyn menettelyn mukaisesti siinä tapauksessa, että asianmukaisesti asennetut ja käytetyt laitteet saattavat vaarantaa potilaiden tai käyttäjien hengen tai turvallisuuden, taikka 18 artiklan mukaisesti siinä tapauksessa, että havaitaan, että CE-merkintä on kiinnitetty perusteettomasti?

               3)

               Kun otetaan huomioon toiseen kysymykseen annettu vastaus, ja jos on ensin sovellettava edellä mainittuja suojalausekkeita, onko hankintaviranomaisen odotettava direktiivin 93/42/ETY 8 artiklan tai 18 artiklan perusteella käydyn menettelyn lopputulosta ja onko se lisäksi sidottu tähän lopputulokseen siten, että sen on katsottava kyseessä oleva laite tarjouskelpoiseksi siitä huolimatta, että olisi osoitettu, että laitteen käyttö aiheuttaisi vaaraa kansanterveydelle ja että laite yleisesti ottaen olisi soveltumaton siihen käyttöön, johon hankintaviranomaisen on tarkoitus sitä käyttää?


title: Asia C-420/00: Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburgin 31.10.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö valitusasiassa, jossa asianosaisina ovat Dr. Werner Salentinig, Bürgermeister der Landeshauptstadt Salzburg ja Grundverkehrsbeauftragter des Landes Salzburg

text:
27.1.2001               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 28/17
Onko EY:n perustamissopimuksen 56 artiklan ja sitä seuraa-              4.    Onko kansallisen tuomioistuimen jätettävä soveltamatta
vien artiklojen määräyksiä tulkittava siten, että Salzburgin                  lain nro 580/67 14 §:ää (sellaisena kuin se on 22.2.1994
osavaltion vuoden 1997 Grundverkehrsgesetzin (LGB1.                           annetun lain nro 146/94 44 §:llä muutettuna)?
nro 11/1999) 13, 36 ja 43 §:n säännökset, joiden mukaan
rakentamiskelpoisen kiinteistön hankkiminen Salzburgin osa-
valtiossa edellyttää lupamenettelyä, ovat ristiriidassa mainittu-       5.    Onko esikypsennetystä, mahdollisesti pakastetusta leiväs-
jen artiklojen kanssa, minkä vuoksi sen, joka esillä olevassa                 tä (jota valmistetaan laillisesti Ranskassa ja tuodaan sieltä)
asiassa on tällaista omaisuutta hankkinut, Euroopan unionin                   valmistetun leivän, vapaa liikkuvuus turvattava ilman
oikeussäännöillä taattua perusvapautta on loukattu?                           rajoituksia, kuten lain nro 580/67 14 §:n 4 momentissa
                                                                              (sellaisena kuin se on lain nro 146/94 44 §:llä muutettu-
                                                                              na) säädetty, leivän edeltäkäsin suoritettavaa pakkaamista
                                                                              koskeva rajoitus?
Tribunale civile di Padovan 16.10.2000 tekemällään pää-
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Tomma-
            so Morellato vastaan Comune di Padova
                                                                        Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburgin 31.10.2000
                                                                        tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                          (Asia C-416/00)                               valitusasiassa, jossa asianosaisina ovat Dr. Werner Salenti-
                                                                        nig, Bürgermeister der Landeshauptstadt Salzburg ja
                                                                              Grundverkehrsbeauftragter des Landes Salzburg
                           (2001/C 28/31)
                                                                                (Asia C-420/00)
Tribunale civile di Padova on pyytänyt 16.10.2000 tekemäl-
lään päätöksellä joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
13.11.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
ratkaisua asiassa Tommaso Morellato vastaan Comune di                                             (2001/C 28/32)
Padova seuraaviin kysymyksiin:
                                                                        Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg on pyytänyt
1.    Onko EY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklaa
                                                                        31.10.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroo-
      tulkittava siten, että niiden vastaisena on pidettävä
                                                                        pan yhteisöjen tuomioistuimeen 14.11.2000, Euroopan yhtei-
      4.7.1967 annetun lain nro 580/67 14 §:n 4 momenttia
                                                                        söjen tuomioistuimelta valitusasiassa, jossa asianosaisina ovat
      (sellaisena kuin se on 22.2.1994 annetun lain nro 146/94
                                                                        Dr. Werner Salentinig, Bürgermeister der Landeshauptstadt
      44 §:llä muutettuna) ja sen tulkintaa, jonka Sindaco del
                                                                        Salzburg ja Grundverkehrsbeauftragter des Landes Salzburg,
      Comune di Padova on riidanalaisessa määräyksessään
                                                                        ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:
      omaksunut, siltä osin kuin siinä kielletään myymästä
      esikypsennetystä, mahdollisesti pakastetusta leivästä (jota
      valmistetaan laillisesti Ranskassa ja tuodaan sieltä) valmis-
      tettua leipää, ellei jälleenmyyjä ole edeltäkäsin pakannut        Onko EY:n perustamissopimuksen 56 artiklan ja sitä seuraa-
      sitä?                                                             vien artiklojen määräyksiä tulkittava siten, että Salzburgin
                                                                        osavaltion vuoden 1997 Grundverkehrsgesetzin (LGBl.
                                                                        nro 11/1999) 12, 36 ja 43 §:n säännökset, joiden mukaan
2.    Onko lain nro 580/67 14 §:n 4 momenttia (sellaisena               rakentamiskelpoisen kiinteistön hankkiminen Salzburgin osa-
      kuin se on lain nro 146/94 44 §:llä muutettuna) ja                valtiossa edellyttää ilmoitus- tai lupamenettelyä, ovat ristirii-
      Sindaco del Comune di Padovan sitä koskevaa tulkintaa             dassa mainittujen artiklojen kanssa, minkä vuoksi sen, joka
      pidettävä EY:n perustamissopimuksen 30 artiklassa tar-            esillä olevassa asiassa on tällaista omaisuutta hankkinut, Euroo-
      koitettuna määrällisenä rajoituksena tai vaikutukseltaan          pan unionin oikeussäännöillä taattua perusvapautta on lou-
      vastaavana toimenpiteenä?                                         kattu?
3.    Jos vastaus on myöntävä, voiko Italian valtio vedota EY:n
      perustamissopimuksen 36 artiklan mukaiseen, ihmisten
      terveyden ja elämän suojelemiseen liittyviin perusteisiin?


title: Asia C-98/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Mercantil n o 7 de Madrid (Espanja) on esittänyt 4.3.2008 — Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI) ja Asociación de Artistas Intérpretes o Ejecutantes — Sociedad de Gestión de España (AIE) v. Sogecable, S.A. ja Canal Satélite Digital S.L.

text:
               24.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 128/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Mercantil no 7 de Madrid (Espanja) on esittänyt 4.3.2008 — Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI) ja Asociación de Artistas Intérpretes o Ejecutantes — Sociedad de Gestión de España (AIE) v. Sogecable, S.A. ja Canal Satélite Digital S.L.
   (Asia C-98/08)
   (2008/C 128/39)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Juzgado de lo Mercantil no 7 de Madrid
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI) ja Asociación de Artistas Intérpretes o Ejecutantes — Sociedad de Gestión de España (AIE)

      Vastaajat: Sogecable, SA ja Canal Satélite Digital SL
   Ennakkoratkaisukysymys
   Onko yhteisön oikeutta ja erityisesti vuokraus- ja lainausoikeuksista sekä tietyistä tekijänoikeuden lähioikeuksista henkisen omaisuuden alalla 19.11.1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/100/ETY (1) tulkittava siten, että jäsenvaltiot voivat saattaa voimaan immateriaalioikeuksista 11.11.1987 annetun lain 22/1987 109 §:n 1 momentin kaltaisen säännöksen, jossa tunnustetaan kaupallisessa tarkoituksessa julkaistujen äänitteiden tuottajien yksinoikeus sallia näiden äänitteiden ja niiden tallenteiden välittäminen yleisölle?

      (1)  EYVL L 346, s. 61.


title: Asia C-336/10: Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 8.4.2011 (Curtea de Apel Craiovan (Romania) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu ja Administrația Fondului pentru Mediu v. Victor Vinel Ijac (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta — Sisäinen verotus — SEUT 110 artikla — Moottoriajoneuvojen ensirekisteröinnin yhteydessä kannettava ympäristövero)

text:
               16.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/8

         Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 8.4.2011 (Curtea de Apel Craiovan (Romania) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu ja Administrația Fondului pentru Mediu v. Victor Vinel Ijac
   (Asia C-336/10) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Sisäinen verotus - SEUT 110 artikla - Moottoriajoneuvojen ensirekisteröinnin yhteydessä kannettava ympäristövero)
   2011/C 211/13
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Craiova

      Asianosaiset

      Kantajat: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu ja Administrația Fondului pentru Mediu

      Vastaaja: Victor Vinel Ijac

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Curtea de Apel Craiova — Aiemmin toisessa jäsenvaltiossa rekisteröityjen käytettyjen ajoneuvojen rekisteröinti — Tietyssä jäsenvaltiossa tapahtuvan ensirekisteröinnin yhteydessä moottoriajoneuvosta kannettava ympäristövero — Kansallisen lainsäädännön yhteensopivuus SEUT 110 artiklan kanssa

      Määräysosa

   SEUT 110 artiklaa on tulkittava siten, että sen vastaista on se, että jäsenvaltio ottaa käyttöön ympäristöveron, joka kannetaan moottoriajoneuvojen ensirekisteröinnin yhteydessä tässä jäsenvaltiossa, jos tästä verotustoimenpiteestä on säädetty siten, että se tekee muista jäsenvaltioista ostettujen käytettyjen ajoneuvojen liikenteeseen päästämisen kyseisessä jäsenvaltiossa vähemmän houkuttelevaksi, mutta se ei tee saman ikäisten ja yhtä kuluneiden ajoneuvojen ostamista kotimaan markkinoilta vähemmän houkuttelevaksi.

      (1)  EUVL C 274, 9.10.2010.


title: Asia C-371/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Tivoli (Italia) on esittänyt 3.8.2012 — Enrico Petillo ja Carlo Petillo v. Unipol

text:
               29.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 295/24

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Tivoli (Italia) on esittänyt 3.8.2012 — Enrico Petillo ja Carlo Petillo v. Unipol
   (Asia C-371/12)
   2012/C 295/44
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Tivoli

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Enrico Petillo ja Carlo Petillo

      Vastaaja: Unipol

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko direktiivien 72/166/ETY (1), 84/5/ETY (2), 90/232/ETY (3) ja 2009/103/EY (4), joissa säädetään moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavasta pakollisesta vakuutuksesta, nojalla sallittua, että jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä rajoitetaan sellaisten tahojen (vakuutusyhtiöt) vastuuta aineettomasta vahingosta, joilla on näiden direktiivien nojalla velvollisuus tarjota pakollinen vakuutus moottoriajoneuvoilla aiheutetuista liikennevahingoista, siten, että vahingonkorvauksen määrää rajoitetaan sen laskentaa koskevalla lakiin perustuvalla sitovalla säännöksellä ainoastaan moottoriajoneuvojen käytöstä aiheutuneiden vahinkojen osalta?

      (1)  Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 24.4.1972 annettu neuvoston direktiivi 72/166/ETY (EYVL L 103, s. 1)

      (2)  Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 30.12.1983 annettu toinen neuvoston direktiivi 84/5/ETY (EYVL 1984, L 8, s. 17)

      (3)  Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 14.5.1990 annettu kolmas neuvoston direktiivi 90/232/ETY (EYVL L 129, s. 33)

      (4)  Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavasta vakuutuksesta ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattamisesta 16.9.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/103/EY (EUVL L 263, s. 11)


title: Asia C-331/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunalul Sibiu (Romania) on esittänyt 18.6.2013 — Ilie Nicolae Nicula v. Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Sibiu ja Administrația Fondului pentru Mediu

text:
               7.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunalul Sibiu (Romania) on esittänyt 18.6.2013 — Ilie Nicolae Nicula v. Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Sibiu ja Administrația Fondului pentru Mediu
   (Asia C-331/13)
   2013/C 260/40
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunalul Sibiu

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Ilie Nicolae Nicula

      Vastapuolet: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Sibiu ja Administrația Fondului pentru Mediu

      Ennakkoratkaisukysymys

   Voidaanko Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17, 20 ja 21 artiklan ja SEUT 110 artiklan määräyksiä sekä oikeusvarmuuden periaatetta ja non reformatio in peius -periaatetta, jotka molemmat on vahvistettu [unionin] oikeudessa ja unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä (1), tulkita siten, että asetuksen nro 9/2013 kaltainen lainsäädäntö on niiden vastainen?

      (1)  Asia C-381/97, Belgocodex, tuomio 3.23.2998, Kok., s. I-8153 ja asia 10/78, Belbouab, tuomio 12.10.1978, Kok., s. 1915.


title: Asia T-542/08: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.5.2011 — Evropaïki Dynamiki v. ECHA

text:
               23.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 219/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.5.2011 — Evropaïki Dynamiki v. ECHA
   (Asia T-542/08) (1)

   2011/C 219/33
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Kahdeksannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 44, 21.2.2009.


               10.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 413/10

         EFTAn valvontaviranomaisen 3 päivänä elokuuta 2016 Islantia vastaan nostama kanne
   (Asia E-10/16)
   (2016/C 413/09)
   EFTAn valvontaviranomainen, Rue Belliard 35, 1040 Bryssel, Belgia, asiamiehinään Carsten Zatschler, Øyvind Bø ja Marlene Lie Hakkebo, nosti 3 päivänä elokuuta 2016 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Islantia vastaan.
   EFTAn valvontaviranomainen on pyytänyt EFTAn tuomioistuinta

               1.

               toteamaan, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä II olevan VIII luvun 6a ja 6e kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/68/EU, annettu 15 päivänä toukokuuta 2014, painelaitteiden asettamista saataville markkinoilla koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistamisesta), sellaisena kuin se on mukautettuna sopimuksen pöytäkirjalla 1, sekä sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa jättäessään hyväksymättä säädöksen 13 artiklan täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet asetetun määräajan kuluessa tai joka tapauksessa jättäessään ilmoittamatta kyseisistä toimenpiteistä EFTAn valvontaviranomaiselle;

               2.

               velvoittamaan Islannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Hakemuksessa todetaan, että Islanti ei ole noudattanut 13 päivään maaliskuuta 2016 mennessä EFTAn valvontaviranomaisen 13 päivänä tammikuuta 2016 antamaa perusteltua lausuntoa. Lausunto koskee sitä, että Islanti ei ole saattanut osaksi kansallista lainsäädäntöään Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä II olevan VIII luvun 6a ja 6e kohdassa tarkoitettua painelaitteiden asettamista saataville markkinoilla koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistamisesta 15 päivänä toukokuuta 2014 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2014/68/EU, jäljempänä ’säädös’, sellaisena kuin se on mukautettuna sopimuksen pöytäkirjalla 1.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen toteaa, että Islanti on laiminlyönyt säädöksen ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa jättäessään hyväksymättä säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet asetetussa määräajassa.


title: Asia C-495/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 15.10.2010 — Centre hospitalier universitaire de Besançon v. Thomas Dutrueux ja Caisse primaire d’assurance maladie du Jura

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 15.10.2010 — Centre hospitalier universitaire de Besançon v. Thomas Dutrueux ja Caisse primaire d’assurance maladie du Jura
   (Asia C-495/10)
   ()
   2011/C 30/21
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d’État

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Centre hospitalier universitaire de Besançon

      Vastaajat: Thomas Dutrueux ja Caisse primaire d’assurance maladie du Jura

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Sallitaanko 25.7.1985 annetussa direktiivissä 85/374/ETY (1) — kun otetaan huomioon sen 13 artiklan säännökset — sellaisen korvausvastuujärjestelmän toteuttaminen, joka perustuu julkisten sairaanhoitolaitosten potilaiden erityiseen asemaan siten, että potilaille tunnustetaan muun muassa oikeus saada tällaisilta laitoksilta korvaus laitoksen käyttämien tuotteiden ja laitteiden viallisuudesta aiheutuneista vahingoista myös ilman laitoksen tuottamusta, tämän rajoittamatta kuitenkaan laitoksen mahdollisuutta vaatia takuun perusteella korvausta valmistajalta?

               2)

               Rajoittaako direktiivi jäsenvaltioiden mahdollisuutta säätää niiden henkilöiden korvausvastuusta, jotka käyttävät palvelua suorittaessaan viallisia laitteita tai tuotteita ja aiheuttavat tällä tavoin vahinkoa palvelun vastaanottajalle?

      (1)  Tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 25.7.1985 annettu neuvoston direktiivi 85/374/ETY (EYVL L 210, s. 29).


title: Asia C-175/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Înalta Curte de Casație și Justiție (Romania) on esittänyt 20.4.2015 – Taser International Inc. v. SC Gate 4 Business SRL ja Cristian Mircea Anastasiu

text:
               20.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/24

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Înalta Curte de Casație și Justiție (Romania) on esittänyt 20.4.2015 – Taser International Inc. v. SC Gate 4 Business SRL ja Cristian Mircea Anastasiu
   (Asia C-175/15)
   (2015/C 236/33)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Înalta Curte de Casație și Justiție

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Taser International Inc.

      Vastaajat: SC Gate 4 Business SRL ja Cristian Mircea Anastasiu

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) 24 artiklaa tulkittava siten, että ilmaisulla ”toimivalta, joka jäsenvaltion tuomioistuimella on tämän asetuksen muiden säännösten nojalla” tarkoitetaan myös tilannetta, jossa Euroopan unionin jäsenvaltiossa rekisteröityä tavaramerkkiä koskevien oikeuksien luovuttamista koskevan sopimuksen sopimuspuolet ovat vahvistaneet yksiselitteisesti ja riidattomasti, että toimivalta minkä tahansa sopimusvelvoitteiden täyttämistä koskevan riidan tutkimiseen annetaan sellaisen valtion tuomioistuimille, joka ei ole Euroopan unionin jäsen ja jossa on kantajan oma kotipaikka (toimipaikka), mutta kantaja on saattanut asian Euroopan unionin sellaisen jäsenvaltion tuomioistuimen käsiteltäväksi, jonka alueella on vastaajan oma kotipaikka (toimipaikka)?
   Jos tähän vastataan myöntävästi:
   Onko saman asetuksen 23 artiklan 5 kohtaa tulkittava siten, ettei siinä viitata oikeuspaikkalausekkeeseen, joka on tehty sellaisen valtion hyväksi, joka ei ole Euroopan unionin jäsen, joten tuomioistuimen, jonka käsiteltäväksi asia on asetuksen 2 artiklan nojalla saatettu, on määritettävä toimivaltansa oman kansallisen lakinsa kansainvälis-yksityisoikeudellisten säännösten nojalla?
   Voidaanko riidan, jossa pyritään panemaan lainkäyttöviranomaisten avulla täytäntöön Euroopan unionin jäsenvaltiossa rekisteröityä tavaramerkkiä koskevien oikeuksien luovuttamista koskeva velvoite, johon on sitouduttu saman riidan osapuolten välisellä sopimuksella, katsoa liittyvän oikeuteen, jonka osalta ”tallettaminen tai rekisteröinti on tapahtunut” asetuksen 22 artiklan 4 kohdassa tarkoitetulla tavalla, kun otetaan huomioon, että rekisteröintivaltion lain mukaan tavaramerkkiä koskevien oikeuksien luovuttamisen edellytyksenä on rekisteröinti tavaramerkkirekisteriin ja julkaiseminen teollisoikeuksia koskevassa virallisessa lehdessä?
   Mikäli tähän vastataan kieltävästi, onko asetuksen 24 artikla esteenä sille, että tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi asia on asetuksen 2 artiklan nojalla saatettu edellä mainitussa ennakkoratkaisukysymyksessä kuvatussa tilanteessa, toteaa, ettei se ole toimivaltainen ratkaisemaan asiaa, vaikka vastaaja on vastannut tässä tuomioistuimessa, ylin tuomioistuin mukaan lukien, riitauttamatta sen toimivaltaa?

      (1)  EYVL L 12, s. 1.


title: Asia C-155/09: Kanne 4.5.2009 — komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               18.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 167/4

         Kanne 4.5.2009 — komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-155/09)
   2009/C 167/07
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: R. Lyal ja D. Triantafullou)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Helleenien tasavalta ei noudata EY 18, EY 39 eikä EY 43 artiklan, kun niitä luetaan yhdessä EY 12 artiklan kanssa, (eikä EEA 38, EEA 31 ja EEA 4 artiklan) mukaisia velvoitteitaan, koska se estää näihin määräyksiin perustuvien perustavanlaatuisten vapauksien käyttämisen,

               —

               kun se myöntää vapautuksen kiinteän omaisuuden omistusoikeuden siirtoa koskevasta verosta yksinomaan ja ainoastaan henkilöille, jotka jo asuvat vakituisesti Kreikassa, mutta ei henkilöille, jotka aikovat tulevaisuudessa asettautua Kreikkaan, ja

               —

               kun se tietyn edellytyksin myöntää vapautuksen kiinteän omaisuuden omistusoikeuden siirtoa koskevasta verosta Kreikassa vain Kreikan kansalaisille, kun nämä ostavat ensimmäisen asunnon Kreikassa, mikä merkitsee muissa maissa asuvien sellaisten henkilöiden, jotka eivät ole Kreikan kansalaisia, selvää syrjintää.

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Vapautus kiinteän omaisuuden omistusoikeuden siirtoa koskevasta verosta hyödyttää lähinnä Kreikan kansalaisia. Se, että vapautus evätään yhteisön kansalaisilta, jotka eivät jo asu Kreikassa, merkitsee kansalaisuuteen perustuvaa syrjivää kohtelua, joka tekee ensiasunnon ostamisen tässä maassa näin ollen hankalammaksi muiden jäsenvaltioiden kansalaisille ja estää sen. Tätä syrjivää estettä vahvistaa ja tukee vapautuksen selvä rajaaminen koskemaan ulkomailla asuvia Kreikan kansalaisia.
   Toimenpide ei ole sopiva helpottamaan sitä, että maan asukkaat saisivat omistukseensa asuntonsa, sillä tähän ei liity vastaavaa kiinteän omaisuuden käyttöä koskevaa velvollisuutta. Lisäksi se vaikuttaa liian pitkälle menevältä, sillä tosiasiallista oleskelua voitaisiin valvoa ostajien ilmoitusten perusteella yhdessä erilaisten rekisteröintimerkintöjen ja muiden valvontojen kanssa.
   Sitä, että vapautus selvästi on rajattu koskemaan ulkomailla asuvia kreikkalaisia, ei voida perustella sillä, että tavoitteena olisi, että he palaisivat kotimaahansa, koska tämä tavoite on ristiriidassa vapaan liikkuvuuden periaatteen kanssa.


title: Asia T-467/12: Kanne 25.10.2012 — Tridium v. SMHV — q-bus Mediatektur (SEDONA FRAMEWORK)

text:
               12.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/38

         Kanne 25.10.2012 — Tridium v. SMHV — q-bus Mediatektur (SEDONA FRAMEWORK)
   (Asia T-467/12)
   2013/C 9/70
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Tridium, Inc. (Richmond, Virginia, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja M. Nentwig)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: q-bus Mediatektur GmbH (Berliini, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 2.8.2012 tekemän päätöksen (asia R 1943/2011-2) ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”SEDONA FRAMEWORK” luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkiksi rekisteröimistä koskeva hakemus nro 9067372

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: kansainväliseksi tavaramerkiksi nro 934023 rekisteröity kuviomerkki ”~sedna” luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hyväksyminen kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia T-110/15: Kanne 2.3.2015 – International Management Group v. komissio

text:
               27.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/65

         Kanne 2.3.2015 – International Management Group v. komissio
   (Asia T-110/15)
   (2015/C 138/84)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: International Management Group (Bryssel, Belgia) (edustajat: solicitor M. Burgstaller ja barrister E. Wright)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa 6.2.2015 annetun Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) päätöksen THOR/C4/LL/el/(S)(2015)4287, jolla evättiin Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen (EY) N:o 1049/2001 mukainen oikeus tutustua eräisiin asiakirjoihin ja

               —

               velvoittaa Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäisen kanneperusteen mukaan vastaaja laiminlöi perusteluvelvollisuutensa, kun se kieltäytyi antamasta pyydettyjä asiakirjoja tutustuttavaksi ja vetosi yleiseen olettamaan tarkastus-, tutkinta- ja tilintarkastustoimien tarkoitusten suojan sovellettavuudesta

               2.

               Toisen kanneperusteen mukaan ylivoimainen yleinen etu edellyttää asiakirjojen sisältämien tietojen ilmaisemista

               3.

               Kolmannen kanneperusteen mukaan vastaaja ei selittänyt miksi yksityiselämän ja yksilöiden koskemattomuuden suoja estää osittaisen tutustumisen pyydettyihin asiakirjoihin

               4.

               Neljännen kanneperusteen mukaan vastaaja loukkasi kantajan oikeutta hyvään hallintoon.


title: Asia T-61/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2012 — Vermop Salmon v. SMHV — Leifheit (Clean Twist) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki Clean Twist — Aikaisemmat yhteisön tavaramerkeiksi rekisteröidyt sanamerkit TWIX ja TWIXTER — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaraa ei ole — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 53 artiklan 1 kohdan a alakohta)

text:
               25.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 258/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2012 — Vermop Salmon v. SMHV — Leifheit (Clean Twist)
   (Asia T-61/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki Clean Twist - Aikaisemmat yhteisön tavaramerkeiksi rekisteröidyt sanamerkit TWIX ja TWIXTER - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaraa ei ole - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 53 artiklan 1 kohdan a alakohta)
   2012/C 258/32
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Vermop Salmon GmbH (Gilching, Saksa) (edustajat: asianajajat W. von der Osten-Sacken, M. Ring ja O. Sude)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: K. Klüpfel)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Leifheit AG (Nassau, Saksa) (edustajat: asianajajat G. Hasselblatt ja V. Töbelmann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 19.11.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 671/2010-1), joka koskee Vermop Salmon GmbH:n ja Leifheit AG:n välistä mitättömyysmenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Vermop Salmon GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 89, 19.3.2011.


title: Asia C-416/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 14.9.2012 — Wikom Elektrik GmbH v. VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte mbH

text:
               8.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 379/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 14.9.2012 — Wikom Elektrik GmbH v. VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte mbH
   (Asia C-416/12)
   2012/C 379/23
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Wikom Elektrik GmbH

      Vastapuoli: VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte mbH

      Ennakkoratkaisukysymys

   Käsittääkö direktiivin 2001/29/EY (1) 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu yleisölle välittämisen käsite yleisradioidun teoksen uudelleen tehtävän langallisen lähettämisen, jos alkuperäinen lähetys voidaan vastaanottaa peittoalueella myös langattomasti, jos teos lähetetään uudelleen sellaisille vastaanottimien omistajille, jotka vastaanottavat lähetyksen yksin tai yksityisesti taikka perhepiirissä, ja jos uudelleenlähetyksen toteuttaa muu kuin alkuperäinen yleisradio-organisaatio voittoa tavoitellen?

      (1)  Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY (EYVL L 167, s. 10).


title: Asia C-62/05 P: Nordspedizionieri di Danielis Livio & C:n, selvitystilassa, 11.2.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston 14.12.2004 antamasta tuomiosta asiassa T-332/02, Nordspedizionieri ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               2.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/20

         Nordspedizionieri di Danielis Livio & C:n, selvitystilassa, 11.2.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston 14.12.2004 antamasta tuomiosta asiassa T-332/02, Nordspedizionieri ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-62/05 P)
   (2005/C 82/41)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Nordspedizionieri ym. (edustajanaan asianajaja G. Leone) on valittanut 11.2.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston 14.12.2004 antamasta tuomiosta asiassa T-332/02, Nordspedizionieri ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               kumoaa riidanalaisen 28.6.2002 tehdyn komission päätöksen (asia REM 1401), joka on annettu tiedoksi 2.9.2002, ja jossa komissio ei ole pitänyt perusteltuna tuontitullien poistamista, ja toteaa, että asetuksen N:o 1430/79 (1) 13 artiklan 1 kohdan nojalla esillä olevassa asiassa tullien poistaminen voidaan hyväksyä, koska valittajien osalta on olemassa erityistilanne, johon ei liity laiminlyöntiä tai vilpillistä menettelyä;

               2.

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut sekä yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa että yhteisöjen tuomioistuimessa.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittajat, jotka harjoittavat ammattimaista tulli-ilmoitustoimintaa, tekivät lokakuussa 1992 kaksi yhteisön passitusilmoitusta T/1 ja ilmoittivat, että kyseessä olivat Jugoslaviasta peräisin olevat pakkauspahvilaatikot, jotka olivat menossa Espanjaan. Italian tulli vaati valittajia suorittamaan kyseisiä kahta erää koskevat tullit ja väitti, etteivät kyseessä olleet pakkauslaatikot vaan savukkeet.
   Valittajat riitauttivat tämän kansallisessa tuomioistuimessa, mutta hävittyään asian ne pyysivät komissiolta tullien poistamista; komissio hylkäsi pyynnön ja totesi, etteivät tätä koskevat edellytykset täyttyneet.
   Valittajat nostivat tämän jälkeen yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen, joka perustui asetuksen N:o 1430/79 13 artiklaan ja väittivät, ettei tulleja voitu määrätä niiden vastattaviksi, koska esillä olevassa asiassa oli kyseessä ”erityistilanne”, joka poistaa Nordspedizioni -yhtiön velvollisuuden vastata tulleista, koska sillä oli tulli-ilmoituksen tekohetkellä kuorma-autonkuljettajan toimittamien asiakirjojen (laskut ja kuljetusasiakirjat), joiden mukaan kyseessä olivat pakkauslaatikot, osalta vilpitön mieli.
   Erityistilanne, joka oikeuttaa tullien poistamisen, perustuu siihen, että tulli-ilmoituksen tekijällä ei ole mahdollisuutta tarkastaa Italian ja Jugoslavian välisellä linjalla liikennöivän kuorma-auton sisältöä, ja lisäksi, että esillä olevassa asiassa asiakirjat vaikuttivat niin asianmukaisilta, että lastit tullattiin tulliviranomaisten toimesta menettelyssä, jossa asiakirjat hyväksyttiin lastia tutkimatta.
   Valittajat vetosivat lisäksi siihen, että esillä olevassa asiassa täyttyi myös edellä mainitun 13 artiklan toinen edellytys, eli laiminlyönnin tai vilpillisen menettelyn puuttuminen, koska T/1 asiakirja oli laadittu kuljetusasiakirjojen ja laskujen perusteella.
   Lopuksi ne vaativat toissijaisesti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta soveltamaan asetuksen N:o 2144/87 (2) 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, jonka mukaan tullivelkaa ei suoriteta tavaroiden siitä osasta, joka on myöhemmin takavarikoitu.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viides jaosto antoi 14.12.2004 tuomion, jossa se hylkäsi kanteen ja totesi, ettei asiassa ollut kyseessä ”erityistilanne”, minkä vuoksi se ei ottanut kantaa siihen, täyttyikö esillä olevassa asiassa toinen edellytys eli laiminlyönnin tai vilpillisen menettelyn puuttuminen.
   Valituksessa toistetaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esitetyt perusteet samoin kuin jo ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esitetty väite, että esillä olevassa asiassa on rikottu Italian ja Jugoslavian välillä vuonna 1965 solmittua, vastavuoroista hallinnollista avunantoa koskevaa Belgradin sopimusta, joka velvoitti Jugoslavian tulliviranomaiset ilmoittamaan Italian tulliviranomaisille riidanalaisten kahden kuorma-auton kuljettamista arkaluonteisista tavaroista (jollaisia ovat esimerkiksi savukkeet); valittajat toteavat myös, että kolmas kuorma-auto pysäytettiin ja tavarat takavarikoitiin nimenomaan Jugoslavian tullin Italian tullille (vaikkakin myöhään) tekemän ilmoituksen perusteella.

      (1)  EYVL L 175, 12.7.1979, s. 1.

      (2)  EYVL L 201, 22.7.1987, s. 15.


title: Asia C-643/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 31.1.2013 (Administrativen sad Varnan (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — LVK — 56 EOOD v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Verotus — Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — Verotuksen neutraalisuuden periaate — Vähennysoikeus — Epääminen — 203 artikla — Arvonlisäveron mainitseminen laskussa — Verosaatavan syntyminen — Verollisen liiketoimen olemassaolo — Laskun antajan ja sen saajan arvioiminen samalla tavalla — Tarpeellisuus)

text:
               23.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 31.1.2013 (Administrativen sad Varnan (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — LVK — 56 EOOD v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Asia C-643/11) (1)

   (Verotus - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - Verotuksen neutraalisuuden periaate - Vähennysoikeus - Epääminen - 203 artikla - Arvonlisäveron mainitseminen laskussa - Verosaatavan syntyminen - Verollisen liiketoimen olemassaolo - Laskun antajan ja sen saajan arvioiminen samalla tavalla - Tarpeellisuus)
   2013/C 86/09
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad Varna

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: LVK — 56 EOOD

      Vastaaja: Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Administrativen sad Varna — Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) tulkinta — Oikeus ostoihin sisältyvän arvonlisäveron vähentämiseen — Näyttö verotettavan tapahtuman olemassaolosta — Verohallinnon käytäntö, jossa evätään arvonlisäveron vähentämisoikeus verollisen tavaran luovutuksensaajalta, koska todisteet tosiasiallisesta luovutuksesta puuttuvat, vaikka on todettu, että tavarantoimittajalle on syntynyt verosaatava

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 203 artiklaa on tulkittava siten, että

                           —

                           henkilön on maksettava laskussa mainitsemansa arvonlisävero riippumatta siitä, onko verollista liiketoimea todella suoritettu

                           —

                           pelkästään siitä, ettei verohallinto ole kyseisen laskun antajalle osoitetussa veronoikaisupäätöksessä oikaissut tämän ilmoittamaa arvonlisäveroa, ei voida päätellä, että verohallinto on tunnustanut, että mainittu lasku liittyi todelliseen verolliseen liiketoimeen.

               2)

               Unionin oikeutta on tulkittava siten, etteivät direktiivin 2006/112 167 artikla ja 168 artiklan a alakohta sekä verotuksen neutraalisuutta, oikeusvarmuutta ja yhdenvertaista kohtelua koskevat periaatteet ole esteenä sille, että laskun saajalta evätään oikeus vähentää aikaisemman vaihdannan vaiheen arvonlisävero todellisen verollisen liiketoimen puuttumisen vuoksi, vaikka kyseisen laskun antajan ilmoittamaa arvonlisäveroa ei ole oikaistu sille osoitetussa veronoikaisupäätöksessä. Jos kuitenkin katsotaan, ettei kyseistä liiketoimea ole todella toteutettu, kun otetaan huomioon, että laskun antaja on syyllistynyt petokseen tai toiminut sääntöjenvastaisesti tai että näin on toimittu luovutusketjussa ennen sitä liiketoimea, johon on vedottu vähennysoikeuden perusteena, on osoitettava objektiivisesti ja edellyttämättä, että laskun saaja suorittaa sille kuulumattomia tarkastuksia, että laskun saaja tiesi tai tämän olisi pitänyt tietää, että mainittu liiketoimi oli osa arvonlisäveropetosta, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava.

      (1)  EUVL C 80, 17.3.2012.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 8 päivänä heinäkuuta 2004, asiassa T-44/00, Mannesmannröhren-Werke AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt — Saumattomien hiiliteräsputkien markkinat — Rikkomisen kesto — Sakot)

text:
               25.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/12

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   8 päivänä heinäkuuta 2004,
   asiassa T-44/00, Mannesmannröhren-Werke AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Saumattomien hiiliteräsputkien markkinat - Rikkomisen kesto - Sakot)
   (2004/C 239/24)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa T-44/00, Mannesmannröhren-Werke AG, kotipaikka Mülheim an der Ruhr (Saksa), edustajanaan asianajaja M. Klusmann, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään M. Erhart ja A. Whelan, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamisesta (asia IV/E-1/35.860-B — saumattomat teräsputket) 8 päivänä joulukuuta 1999 tehdyn komission päätöksen 2003/382/EY (EYVL 2003, L 140, s. 1) tai toissijaisesti alentamaan kantajalle määrättyjen sakkojen määrää, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja N. J. Forwood sekä tuomarit J. Pirrung ja A. W. H. Meij; kirjaaja: johtava hallintovirkamies J. Plingers, on 8.7.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamisesta (asia IV/E-1/35.860-B — saumattomat teräsputket) 8 päivänä joulukuuta tehdyn komission päätöksen 2003/382/EY 1 artiklan 2 kohta kumotaan siltä osin kuin siinä todetaan kantajan rikkoneen kilpailusääntöjä ennen 1.1.1991.

               2)

               Kantajalle päätöksen 2003/382/EY 4 artiklassa määrätyn sakon määrä vahvistetaan 12 600 000 euroksi.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Kantaja ja komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 135, 13.5.2000.