title: Hoge Raad der Nederlandenin 30.10.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1. Assco Gerüste GmbH, 2. R. van Dijk, joka toimii Assco Holland Steigers Plettac Nederlandin nimissä, vastaan 1. Wilhelm Layher GmbH & Co KG, 2. Layher BV (Asia C-392/98) (1999/C 1/09)

text:
C 1/6                  FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    4.1.1999
Sitä vastoin ei voida vaatia, että tämä vanhempi työskente-         kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeu-
lisi tai asuisi edelleen kyseisessä jäsenvaltiossa silloin, kun     dellinen pääneuvonantaja R. B. Wainwright ja oikeudelli-
hänen lapsensa pyrkii pääsemään siellä työmarkkinoille.             sessa yksikössä toimiva kansallinen virkamies O. Couvert-
                                                                    CasteÂra, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o oikeudelli-
                                                                    sen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre
(1) EYVL C 228, 26.7.1997.
                                                                    Wagner, Kirchberg.
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo-
                                                                    mioistuin
Hoge Raad der Nederlandenin 30.10.1998 tekemäl-                     Ð toteaa, että koska Belgia ei ole saattanut voimaan neu-
lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa                  voston direktiivin 92/75/ETY täytäntöönpanemiseksi
1. Assco Gerüste GmbH, 2. R. van Dijk, joka toimii Assco                 kotitalouksien pesukoneiden energiankulutuksen osoit-
Holland Steigers Plettac Nederlandin nimissä, vastaan                    tamisen osalta 23 päivänä toukokuuta 1995 annetun
     1. Wilhelm Layher GmbH & Co KG, 2. Layher BV                        komission direktiivin 95/12/EY (1) noudattamisen edel-
                        (Asia C-392/98)                                  lyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,
                                                                         tai kun se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle, se on
                         (1999/C 1/09)                                   jättänyt noudattamatta sille tämän direktiivin mukaan
                                                                         kuuluvia jäsenyysvelvoitteita;
Hoge Raad der Nederlanden on pyytänyt 30.10.1998 teke-
mällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomio-            Ð velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
istuimeen 5.11.1998, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-                    denkäyntikulut.
melta asiassa 1. Assco Gerüste GmbH, 2. R. van Dijk,
joka toimii Assco Holland Steigers Plettac Nederlandin
nimissä, vastaan 1. Wilhelm Layher GmbH & Co KG, 2.                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Layher BV ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
                                                                    EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan 3 kohta ja EY:n
1. Onko yhteisöjen tuomioistuin toimivaltainen tulkitse-            perustamissopimuksen 5 artiklan 1 kohta velvoittavat
     maan TRIPS-sopimuksen 50 artiklaa myös siltä osin              jäsenvaltioita toteuttamaan niille osoitettujen direktiivien
     kuin kyseisessä artiklassa oleva määräys ei koske tur-         täytäntöönpanemisen edellyttämät toimet ennen niille ase-
     vaamistoimenpiteitä, joilla estetään tavaramerkistä            tettujen määräaikojen päättymistä. Tämä määräaika päät-
     johtuvan oikeuden rikkominen?                                  tyi 1.3.1996 ilman, että Belgia on toteuttanut kyseisten
                                                                    direktiivien noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä.
2. Onko TRIPS-sopimuksen 50 artiklalla ja erityisesti               (1) EYVL L 136, 21.6.1995, s. 1.
     kyseisen artiklan 6 kohdalla välitön oikeusvaikutus?
3. Jos teollismallin jäljentäminen voidaan kansallisen
     oikeuden mukaan riitauttaa lainvastaista tekoa kos-
     kevien yleisten sääntöjen perusteella, erityisesti sopi-
     matonta kilpailua koskevien sääntöjen perusteella,             Bundesfinanzhofin 27.8.1998 tekemällään päätöksellä esit-
     onko tätä kautta asianomaiselle myönnettävää suojaa            tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Grundstückgemein-
     pidettävä TRIPS-sopimuksen 50 artiklan 1 kohdassa                 schaft Schloûstraûe GbR vastaan Finanzamt Paderborn
     tarkoitettuna ºteollis- ja tekijänoikeutenaº?
                                                                                (Asia C-396/98)
                                                                                (1999/C 1/11)
                                                                    Bundesfinanzhofin 5. jaosto on pyytänyt 27.8.1998 teke-
                                                                    mällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisö-
Euroopan yhteisöjen komission 5.11.1998 Belgian kunin-
                                                                    jen tuomioistuimeen 6.11.1998, Euroopan yhteisöjen
               gaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                    tuomioistuimelta asiassa Grundstückgemeinschaft Schloû-
                        (Asia C-394/98)                             straûe GbR vastaan Finanzamt Paderborn ennakkorat-
                                                                    kaisua seuraaviin kysymyksiin:
                         (1999/C 1/10)
                                                                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antamien tuomioiden
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.11.1998                  mukaan oikeus ostoihin sisältyvän veron vähentämiseen
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian                säilyy, jos verovelvollinen ei ole tahdostaan riippu-


title: Asia T-338/17: Kanne 30.5.2017 – Air France v. komissio

text:
               21.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 277/46

         Kanne 30.5.2017 – Air France v. komissio
   (Asia T-338/17)
   (2017/C 277/69)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Société Air France (Tremblay-en-France, Ranska) (edustajat: A. Wachsmann ja S. Thibault-Liger, asianajajat)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ensisijaisesti kumoamaan SEUT 101 artiklan, ETA-sopimuksen 53 artiklan ja Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen lentoliikenteestä tehdyn sopimuksen 8 artiklan mukaisesta menettelystä (asia AT.39258 – Lentorahti) 17.3.2017 annetun komission päätöksen C(2017) 1742 final kokonaisuudessaan kantajaa koskevilta osin sekä sen päätösosan perustana olevat perustelut ensimmäisen, toisen ja kolmannen kanneperusteen mukaisesti;

               —

               toissijaisesti siinä tapauksessa, että unionin yleinen tuomioistuin ei kumoa päätöstä C(2017) 1742 final kokonaisuudessaan ensimmäisen, toisen tai kolmannen kanneperusteen mukaisesti:

                           —

                           ensinnäkin

                                       —

                                       kumoamaan päätöksen C(2017) 1742 final 1 artiklan ensimmäisen kohdan 1 alakohdan c alakohdan, 2 alakohdan c alakohdan, 3 alakohdan c alakohdan ja 4 alakohdan c alakohdan siltä osin kuin yhtenä kokonaisuutena pidettävä ja jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen, josta kantajaa syytetään, perustuu sellaisiin Lufthansan sakoista vapauttamista koskevan hakemuksen yhteydessä toimittamiin todisteisiin, joita ei voida ottaa tutkittavaksi, ja näiden säännösten perustana olevat perustelut sekä kyseisen päätöksen 3 artiklan b alakohdan siltä osin kuin siinä määrätään kantajalle 182 920 000 euron määräinen sakko ja päätöksen 4 artikla sekä tämän seurauksena alentamaan sakon määrää SEUT 261 artiklan perusteella toisen kanneperusteen mukaisesti

                                       —

                                       kumoamaan päätöksen C(2017) 1742 final 1 artiklan ensimmäisen kohdan 1 alakohdan c alakohdan, 2 alakohdan c alakohdan, 3 alakohdan c alakohdan ja 4 alakohdan c alakohdan siltä osin kuin kyseisissä säännöksissä jätetään sen yhtenä kokonaisuutena pidettävän ja jatketun kilpailusääntöjen rikkomisen, josta kantajaa syytetään, alan ulkopuolelle sellaisia lentoyhtiöitä, jotka päätöksen perustelujen mukaan osallistuivat kyseiseen rikkomiseen, ja tämän perustana olevat perustelut sekä kyseisen päätöksen 3 artiklan b alakohta siltä osin kuin siinä määrätään kantajalle 182 920 000 euron määräinen sakko ja päätöksen 4 artikla sekä tämän seurauksena alentamaan sakon määrää SEUT 261 artiklan perusteella toisen kanneperusteen mukaisesti

                                       —

                                       kumoamaan päätöksen C(2017) 1742 final 1 artiklan ensimmäisen kohdan 2 alakohdan c alakohdan ja 3 alakohdan c alakohdan siltä osin kuin kyseisissä säännöksissä todetaan, että se yhtenä kokonaisuutena pidettävä ja jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen, josta kantajaa syytetään, kattaa Euroopan talousalueelle saapuvat lentorahtipalvelut (Euroopan talousalueelle saapuva liikenne), ja näiden säännösten perustana olevat perustelut sekä kyseisen päätöksen 3 artiklan b alakohdan siltä osin kuin siinä määrätään kantajalle 182 920 000 euron määräinen sakko ja päätöksen 4 artikla sekä tämän seurauksena alentamaan sakon määrää SEUT 261 artiklan perusteella kolmannen kanneperusteen mukaisesti

                           —

                           toiseksi kumoamaan päätöksen C(2017) 1742 final 1 artiklan ensimmäisen kohdan 1 alakohdan c alakohdan, 2 alakohdan c alakohdan, 3 alakohdan c alakohdan ja 4 alakohdan c alakohdan siltä osin kuin kyseisissä säännöksissä todetaan, että komissioiden maksamatta jättämistä huolitsijoille on pidettävä sen yhtenä kokonaisuutena pidettävän ja jatketun kilpailusääntöjen rikkomisen, josta kantajaa syytetään, erillisenä osatekijänä, ja näiden säännösten perustana olevat perustelut sekä kyseisen päätöksen 3 artiklan b alakohdan siltä osin kuin siinä määrätään kantajalle 182 920 000 euron määräinen sakko ja päätöksen 4 artikla sekä tämän seurauksena alentamaan sakon määrää SEUT 261 artiklan perusteella neljännen kanneperusteen mukaisesti

                           —

                           ja kolmanneksi kumoamaan päätöksen C(2017) 1742 final 3 artiklan b alakohdan siltä osin kuin siinä määrätään kantajalle 182 920 000 euron määräinen sakko sillä perusteella, että kyseisen sakon laskentaan on sisällytetty kantajan rahtimaksut ja 50 prosenttia kantajan Euroopan talousalueelle saapuviin rahtipalveluihin liittyvistä tuloista (Euroopan talousalueelle saapuvaan liikenteeseen liittyvät tulot) (viidennen kanneperusteen mukaisesti), että siinä yliarvioidaan sen kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuus, josta kantajaa syytetään (kuudennen kanneperusteen mukaisesti), syytetään kantajaa rikkomisesta, jonka kesto on virheellinen (seitsemännen kanneperusteen mukaisesti) ja alennetaan sakon määrää riittämättömällä tavalla sääntelyjärjestelmien perusteella (kahdeksannen kanneperusteen mukaisesti), ja näiden säännösten perustana olevat perustelut sekä alentamaan sakon määrää SEUT 261 artiklan perusteella toisen asianmukaiseen määrään

               —

               joka tapauksessa velvoittamaan komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahdeksaan kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu vuonna 2002 annetun sakoista vapauttamista ja sakkojen lieventämistä koskevan tiedonannon rikkomiseen sekä perustellun luottamuksen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteiden loukkaamiseen ja syrjintää kantajan ja Lufthansan välillä koskevan kiellon loukkaamiseen, mikä vaikutti Lufthansan sakoista vapauttamista koskevan hakemuksen yhteydessä toimittamien todisteiden tutkittavaksi ottamisen edellytyksiin. Kanneperuste koostuu neljästä osasta:

                           —

                           ensimmäinen osa, joka perustuu ensimmäisen kanneperusteen tutkittavaksi ottamiseen;

                           —

                           toinen osa, joka perustuu Lufthansalle myönnetyn sakoista vapauttamisen peruuttamiseen;

                           —

                           kolmas osa, joka perustuu sakoista vapauttamista koskevan hakemuksen yhteydessä toimitettujen todisteiden tutkittavaksi ottamisen edellytysten puuttumiseen;

                           —

                           neljäs osa, jonka mukaan sen seikan, että Lufthansan sakoista vapauttamista koskevan hakemuksen yhteydessä toimittamat todisteet oli jätettävä tutkimatta, pitäisi välttämättä johtaa päätöksen kumoamiseen.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin ja yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteiden sekä suojaa komission mielivaltaista puuttumista vastaan koskevan periaatteen loukkaamiseen sillä perusteella, että päätöksen päätösosan ulkopuolelle jätettiin sellaisia lentoyhtiöitä, jotka olivat osallistuneet kyseisiin menettelytapoihin. Kanneperuste koostuu kahdesta osasta:

                           —

                           ensimmäinen osa, joka perustuu argumenttiin, jonka mukaan kyseisiin menettelytapoihin osallistuneiden yhtiöiden jättäminen päätöksen päätösosan ulkopuolelle oli puutteellisesti perusteltu;

                           —

                           toinen osa, joka perustuu argumenttiin, jonka mukaan kyseisiin menettelytapoihin osallistuneiden yhtiöiden jättämistä päätöksen päätösosan ulkopuolelle rasitti yhdenvertaisen kohtelun periaatteen, syrjintäkiellon periaatteen sekä suojaa komission mielivaltaista puuttumista vastaan koskevan periaatteen loukkaaminen.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu komission alueellista toimivaltaa koskevien sääntöjen rikkomiseen sillä perusteella, että Euroopan talousalueelle saapuva liikenne sisällytettiin yhtenä kokonaisuutena pidettävään ja jatkettuun kilpailusääntöjen rikkomiseen. Kanneperuste koostuu kahdesta osasta:

                           —

                           ensimmäinen osa, joka perustuu siihen, että Euroopan talousalueelle saapuvaan liikenteeseen liittyviä menettelytapoja ei toimeenpantu Euroopan talousalueella;

                           —

                           toisen osan mukaan komissio ei osoittanut Euroopan talousalueelle saapuvaan liikenteeseen liittyviin menettelytapoihin liittyvien määrätynlaisten vaikutusten olemassaoloa Euroopan talousalueella.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu perustelujen ristiriitaisuuteen ja ilmeiseen arviointivirheeseen toteamuksessa, jonka mukaan komissioiden maksamatta jättämistä huolitsijoille on pidettävä yhtenä kokonaisuutena pidettävän ja jatketun kilpailusääntöjen rikkomisen erillisenä osatekijänä. Kanneperuste koostuu kahdesta osasta:

                           —

                           ensimmäisen osan mukaan kyseisen toteamuksen perustelut ovat ristiriitaiset;

                           —

                           toisen osan mukaan kyseistä toteamusta rasittaa ilmeinen arviointivirhe.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu Air Francelle määrätyn sakon laskennassa huomioon otettuun virheelliseen myynnin arvoon ja joka koostuu kahdesta osasta:

                           —

                           ensimmäisen osan mukaan maksujen sisällyttäminen myynnin arvoon perustui ristiriitaisille perusteluille, useille oikeudellisille virheille ja ilmeiseen arviointivirheeseen;

                           —

                           toinen osa, jonka mukaan 50 prosentin Euroopan talousalueelle saapuvaan liikenteeseen liittyvistä tuloista sisällyttämisellä myynnin arvoon rikottiin vuonna 2006 sakkojen laskennasta annettuja suuntaviivoja ja ne bis in idem -periaatetta.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuuden virheelliseen arviointiin ja joka koostuu kahdesta osasta:

                           —

                           ensimmäinen osa, joka perustuu argumenttiin, jonka mukaan kyseisten menettelytapojen vakavuuden yliarviointi perustuu useisiin ilmeisiin arviointivirheisiin sekä rangaistusten oikeasuhteisuutta koskevan periaatteen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen;

                           —

                           toisen osa, joka perustuu argumenttiin, jonka mukaan kyseisten menettelytapojen vakavuuden yliarviointi johtui Euroopan talousalueen ulkopuolella toimeenpantuja menettelytapoja koskevien sopimusten sisällyttämisestä kyseisen kilpailusääntöjen rikkomisen alaan, millä rikottiin komission alueellista toimivaltaa koskevia sääntöjä.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu kilpailusääntöjen rikkomisen keston virheelliseen laskemiseen.

               8)

               Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu perustelujen puutteellisuuteen tai riittämättömyyteen siltä osin kuin kyse oli komission määräämästä 15 prosentin sakkojen alentamisesta sääntelyjärjestelmien perusteella.


title: Dublin Circuit Family Courtin 15.5.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Jackie Farrell vastaan James Long (Asia C-295/95)

text:
28.10.95               \ FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 286/5
tuomioistuimessa 30.8.1995 kanteen Italian tasavaltaa                      leen Ojhan ne vaatimukset, jotka koskevat edellä
vastaan
                                                                           mainitun päätöksen aiheuttaman aineettoman vahingon
                                                                           korvaamista ;
Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin                          — velvoittaa komission korvaamaan tässä tuomioistui
                                                                           messa ja yhteisöjen ensimmäisessä oikeusasteessa aiheu
1 . toteaa , että koska Italian tasavalta ei ole säädetyssä
      määräajassa saattanut voimaan tiettyjen huumaus- ja
                                                                           tuneet oikeudenkäyntikulut .
      psykotrooppisten aineiden laittomaan valmistukseen               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
      käytettävien aineiden valmistamisesta ja saattamisesta
      markkinoille 14 päivänä joulukuuta 1992 annetun                  1 ) Komissiolle kuuluvan perusteluvelvollisuuden laajuutta
      neuvoston direktiivin 92/ 109/ETY (") noudattamisen                   koskeva oikeudellinen virhe ja perusteluja koskeva virhe
      edellyttämiä lakeja , asetuksia ja hallinnollisia määräyk            siltä osin kuin yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
      siä , se on jättänyt noudattamatta sille yhteisön oikeuden           tuomioistuin on katsonut, että komissio kiistanalainen
      mukaan kuuluvia jäsenyysvelvoitteita ;                                päätös oli riittävästi perusteltu ( tuomion perusteluiden
                                                                            59—62 kohta ).
2.    velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeuden
      käyntikulut .
                                                                       2 ) Oikeudellinen virhe ja perusteluja koskeva virhe , sillä
                                                                           yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
                                                                            katsonut, ettei komissio ole rikkonut kantajan puolus
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                        tuksen oikeuksia , kun se ei ollut toimittanut kantajalle
                                                                           asiakirjoja , joihin valituksenalainen päätös perustui .
EY:n perustamissopimuksen 189 artikla , jonka mukaisesti
direktiivi      velvoittaa    saavutettavaan   tulokseen  nähden       3 ) Oikeudellinen virhe ja perusteluja koskeva virhe , sillä
jokaista jäsenvaltiota , jolle se on osoitettu , tarkoittaa , että         yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
jäsenvaltioiden on noudatettava direktiiveissä niiden                       hyväksynyt komission väitteen siitä , että pelkkä kanta
täytöntöönpanemiseksi säädettyjä määräaikoja . Tämä mää                    jasta tehtyjen valitusten olemassaolo, riippumatta siitä ,
räaika päättyi 1.7.1993 ilman , että Italian tasavalta oli                 olivatko valitukset aiheellisia , pystyi oikeuttamaan yksi
antanut komission vaatimuksissa mainitun direktiivin nou                   kön edun vuoksi kantajan asemapaikan siirron komis
dattamisen edellyttämiä lakeja , asetuksia ja hallinnollisia                sion toimipaikkaan .
määräyksiä .
                                                                       4 ) Oikeudellinen virhe ja perusteluja koskeva virhe , sillä
                                                                           yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
(M EYVL N:o L 370 , 19.12.1992 , s . 76
                                                                            hyväksynyt komission väitteen siitä , että yksikön etu
                                                                            pystyi oikeuttamaan kiistanalaisen päätöksen ottaen
                                                                            huomioon yksikön väitetyn kireän tilanteen .
                                                                       5 ) Oikeudellinen virhe ja perusteluja koskeva virhe , sillä
                                                                            yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei
Girish Ojhan 12.9.1995 tekemä valitus Euroopan yhteisö                     ole ottanut huomioon kantajan henkilökohtaisia intres
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen                     sejä .
jaoston 6.7.1995 antamasta tuomiosta asiassa T-36/93
      Girish Ojha vastaan Euroopan yhteisöjen komissio                 6 ) Henkilöstösääntöjen 26 artiklan rikkominen, sillä
                                                                            yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
                          ( Asia C-294/95 P)
                                                                            myöntänyt, että asiakirjoja , jotka eivät ole virkamiehen
                             ( 95 /C 286/ 10 )                              henkilökohtaisessa asiakirjakansiossa , on käytetty vir
                                                                            kamiestä vastaan .
Girish Ojha , edustajanaan asianajaja E. H. Pijnacker
Hordijk , Amsterdam, prosessiosoite Luxemburgissa asian
ajotoimisto L. Frieden , avenue Guillaume , on valittanut
12.9.1995 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle Euroopan                Dublin Circuit Family Courtin 15.5.1995 tekemällään
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen en                 päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Jackie
simmäisen jaoston 6.7.1995 antamasta tuomiosta asiassa                                   Farrell vastaan James Long
T-36/93 Girish Ojha vastaan Euroopan yhteisöjen komis                                          Asia C-295 /95 )
sio .
                                                                                ( 95 /C 286/ 11 )
Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin                          Dublin Circuit Family Court on 15.5.1995 tekemällään,
                                                                       yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 15.9.1995 saapu
— kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio                   neella päätöksellään pyytänyt Euroopan yhteisöjen tuomio
      istuimen 6.7.1995 antaman tuomion asiassa T-36/93 ;              istuimen ennakkoratkaisua asiassa Jackie Farrel vastaan
                                                                       James Long seuraavaan kysymykseen :
— kumoaa komission 20.10.1992 tekemän päätöksen ,
      joka koski valittajan asemapaikan siirtoa komission              Voidaanko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden
      Daccassa olevasta edustustosta komission toimipaik              täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla 27 päivänä syys
      kaan Brysseliin;                                                 kuuta 1968 Brysselissä tehdyn yleissopimuksen 5 artiklan
                                                                       toisen kohdan määräyksissä katsoa edellytetyn , että ennen
— palauttaa asian yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                  kuin kantaja , jolla on kotipaikka Irlannissa , aloittaa elatus
      tuomioistuimen ratkaistavaksi , jotta se käsittelisi uudel       apua koskevan menettelyn irlantilaisessa tuomioistuimessa
 ---pagebreak--- N:o C 286 /6           FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         28.10.95
sellaista vastaajaa vastaan , jolla on kotipaikka Belgiassa ,       siosoite Luxemburgissa c/o komission oikeudellisen osaston
kantajalla on oltava aikaisempi päätös , jolla vastaaja on          virkamies Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner C 254 ,
velvoitettu maksamaan elatusapua ( order for mainte                Kirchberg, on nostanut 15.9.1995 Euroopan yhteisöjen
nance )?                                                            tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasavaltaa vastaan .
                                                                    Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin ratkaisee asian
                                                                    seuraavasti :
                                                                     1 . Saksan liittotasavalta on jättänyt täyttämättä EY:n
Euroopan yhteisöjen komission 15.9.1995 Saksan liittota                  perustamissopimuksen mukaiset jäsenyysvelvoitteensa ,
               savaltaa vastaan nostama kanne
                                                                          koska se ei ole toteuttanut määräajassa tarpeellisia
                         ( Asia C-297/95 )                                toimenpiteitä suojelua ja parantamista edellyttävien
                            ( 95 /C 286/ 12 )                             makeiden vesien laadusta kalojen elämän turvaamiseksi
                                                                           18 päivänä heinäkuuta 1978 annetun neuvoston direk
                                                                          tiivin 78/659/ETY ( 1 ) 3 ja 5 artiklan sekä simpukkave
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 15.9.19 95                       siltä vaadittavasta laadusta 30 päivänä lokakuuta 1979
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasavaltaa               annetun neuvoston direktiivin 79/923/ETY ( 2 ) 3 ja
vastaan . Kantajan asiamiehenä on komission oikeudellinen                 5 artiklan säännösten noudattamiseksi .
neuvonantaja Dr. Götz zur Hausen, prosessiosoite Luxem
burgissa c/o komission oikeudellisen osaston virkamies              2.    Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeu
Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner C 254 , Kirch
                                                                          denkäyntikulut .
berg.
Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelu} vastaavat
                                                                    asiassa C-297/95 ( 3 ) esitettyjä ; direktiivien täytäntöönpanon
1 . toteaa , että Saksan liittotasavalta on jättänyt noudatta      määräajat ovat päättyneet 20.7.1980 ja 5.11.1981 . Erityi
     matta sille EY:n perustamissopimuksen mukaan kuulu            sesti direktiivien 3 artiklassa säädettyjen arvojen vahvista
                                                                    misten osalta on välttämätöntä antaa kansallisia oikeudel
    van velvoitteen, kun se ei ole toteuttanut säädetyssä
    määräajassa kaikkia yhdyskuntajätevesien käsittelystä           lisesti sitovia säännöksiä myös siksi , että tämä toimenpide
    21 päivänä toukokuuta 1991 annetun neuvoston direk             parantaa syötäväksi kelpaavien kalojen ja simpukkatuottei
    tiivin 91 /271 /ETY (') mukaisia toimenpiteitä ;                den laatua ja suojaa näin ollen osaltaan välillisesti ihmisten
                                                                    terveyttä .
2 . velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeu
     denkäyntikulut.                                                (') KYV1 . N:o L 222 , 14.8.1978 , s . 1
                                                                    (2 ) EYVL N:o L 281 , 10.1 1.1979 , s . 47
                                                                    (') Katso tämä EYVL , s . 6 .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Direktiivien EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan
3 kohdan mukaisen sitovan oikeudellisen luonteen ja EY:n
perustamissopimuksen 5 artiklan 1 kohdan perusteella
sellainen jäsenvaltio, jolle direktiivi on osoitettu , on velvoi
tettu panemaan direktiivin säännökset täytäntöön kansalli
sessa oikeudessa siten , että niillä on täysi vaikutus täytän      Euroopan yhteisöjen komission 20.9.1995 Yhdistynyttä
töönpanolle asetetun määräajan päätyttyä . Tämä määrä                           kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
aika päättyi 30.6.1993 , eikä Saksan liittotasavalta tehnyt                                  ( Asia C-300/95 )
tämän määräajan kuluessa kaikkia tarpeellisia valtionsisäi                                    ( 95 /C 286 / 14 )
siä toimenpiteitä .
(M EYVL N:o L 135 , 30.5.1991 , s . 40                              Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 20.9.1995
                                                                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Yhdisty
                                                                    nyttä kuningaskuntaa vastaan . Kantajan asiamies on oikeu
                                                                    dellisen osaston virkamies Peter Oliver, prosessiosoite
                                                                    Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz , Centre
                                                                    Wagner, Kirchberg.
Euroopan yhteisöjen komission 15.9.1995 Saksan liittota
                savaltaa vastaan nostama kanne                      Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
                          ( Asia C-298/95 )
                                                                      1 . toteaa , että Yhdistynyt kuningaskunta on jättänyt
                             ( 95 /C 286/ 13 )                             noudattamatta sille tuotevastuuta koskevien jäsenval
                                                                          tioiden lakien , asetusten ja hallinnollisten määräysten
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään komission                      lähentämisestä 25 päivänä heinäkuuta 1985 annetun
oikeudellinen neuvonantaja Dr. Götz zur Hausen , proses                   neuvoston direktiivin 85/374/ETY (') ja EY:n perusta


title: Asia C-443/01: Vestre Landsretin 13.9.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Poul Nørgaard vastaan Skatteministeriet

text:
2.2.2002                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 31/5
Euroopan yhteisöjen komission 15.11.2001 Alankomai-                         tehtävien toteuttamista varten. Sillä, että 6 kohtaan ei sisälly
         den kuningaskuntaa vastaan nostama kanne                           ilmaisua ”jos – ei voida järjestää”, ei ole merkitystä, koska tämä
                                                                            sääntö käy ilmi jo 1 kohdasta ja 3 kohdasta, joten oli
                                                                            tarpeetonta toistaa sitä 6 kohdassa.
                          (Asia C-441/01)
                                                                            (1) EYVL L 183, 29.6.1989, s. 1.
                            (2002/C 31/09)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 15.11.2001 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden ku-                    Vestre Landsretin 13.9.2001 tekemällään päätöksellä esit-
ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat H. van Vliet                tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Poul Nørgaard vas-
ja H. Kreppel.                                                                                taan Skatteministeriet
                                                                                (Asia C-443/01)
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                                (2002/C 31/10)
–     toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudatta-
      nut perustamissopimuksen eikä toimenpiteistä työnteki-
      jöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämi-
      seksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvos-                Vestre Landsret on pyytänyt 13.9.2001 tekemällään päätöksel-
      ton direktiivin 89/391/ETY (1) 7 artiklan 3 kohdan mukai-             lä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 19.11.2001,
      sia velvoitteitaan, koska se on jättänyt työnantajalle                Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-
      vapauden valita, käyttääkö se sisäisiä vaiko ulkopuolisia             sa Poul Nørgaard vastaan Skatteministeriet seuraaviin kysy-
      palveluja suojelu- ja ehkäisytoimenpiteiden toteuttamis-              myksiin:
      eksi;
                                                                            Kysymys 1
–     velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan
      oikeudenkäyntikulut.                                                  Onko kuudennen arvonlisäverodirektiivin (1) 13 artiklan
                                                                            B kohdan b alakohdan 1 alakohtaa tulkittava niin, että
                                                                            ilmaus ”hotellialalla tai vastaavalla alalla harjoitettava – –
                                                                            majoitustoiminta” kattaa edellä tarkoitetun kaltaisen lyhytkes-
                                                                            toisen vuokrauksen?
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                         Kysymys 2
                                                                            Jos ilmaus ”hotellialalla tai vastaavalla alalla harjoitettava – –
                                                                            majoitustoiminta” voi kattaa sellaisen kiinteän omaisuuden
Alankomaiden viranomaiset ovat perusteettomasti riitautta-                  vuokrauksen lomakäyttöön, jossa vuokra-aika on kuukautta
neet komission 7 artiklan 3 kohdasta omaksuman tulkinnan,                   lyhyempi ja omaisuus vuokrataan viikkokohtaisesti, voivatko
jonka mukaan direktiivissä ei anneta työnantajalle vapautta                 jäsenvaltiot määrittää käsitteen ”vastaavalla alalla” sellaisen
valita, järjestääkö se suojelu- ja ehkäisytoimenpiteet valitsemal-          kokonaisarvioinnin perusteella, jossa otetaan huomioon useita
la omia työntekijöitään vai kääntyykö se ulkopuolisten henki-               objektiivisia kriteerejä eli esimerkiksi se, onko kiinteä omaisuus
löiden puoleen, ja jonka mukaan näiden kahden vaihtoehdon                   erikseen rekisteröity, liittyykö kiinteään omaisuuteen muiden
välillä vallitsee hierarkia, ja objektiivisena kriteerinä on se, onko       kiinteistöyksiköiden kanssa yhteisiä tiloja ja suoritetaanko
yrityksessä pätevää henkilöstöä, joka kykenisi vastaamaan                   osana kyseistä toimintaa palveluja, kuten vuodevaatteiden
mainituista suojelu- ja ehkäisytoimenpiteistä. Direktiivin 7 ar-            vaihto, aamiainen ja siivous?
tiklan rakenteesta ja sanamuodosta ja erityisesti sen 1 kohdasta
käy ilmi, että yhteisön lainsäätäjän tarkoituksena on ollut, että
työnantajan on nimettävä tahot, joiden on vastattava kyseisten              (1) Kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY, annettu 17 päivänä
tehtävien hoitamisesta, pääsääntöisesti yrityksen sisältä. Saman                toukokuuta 1977, jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön
artiklan 2 kohdan toisesta alakohdasta ja 3 kohdasta yhdessä                    yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yh-
käy ilmi, että vaikka työnantaja käyttäisi mieluummin ulko-                     denmukainen määräytymisperuste.
puolista palvelua ja päättäisi, että työntekijöiden on keskityttä-
vä heille määrättyihin työtehtäviin, se ei voi toimia näin, vaan
sen on nimettävä työntekijät ja annettava heille aikaa kyseisten


title: Asia T-154/10: Kanne 2.4.2010 — Ranska v. komissio

text:
               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/43

      Kanne 2.4.2010 — Ranska v. komissio
      (Asia T-154/10)
      (2010/C 161/69)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: E. Belliard, G. de Bergues, B. Beaupère-Manokha ja J. Gstalter)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

                  —

                  riidanalainen päätös on kumottava kokonaisuudessaan

                  —

                  komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Tällä kanteella kantaja vaatii kumottavaksi komission 26.1.2010 tekemän päätöksen K(2010) 133 lopullinen, jolla todettiin sisämarkkinoille soveltumattomaksi La Postelle implisiittisesti myönnetty rajoittamaton valtiontakaus, joka perustuu oikeudellisiin seurauksiin, joita sen teollis- ja kaupallisluonteiseen julkiseen laitokseen rinnastuvasta julkisoikeudellisen oikeushenkilön asemasta Ranskan oikeuden säännösten nojalla johtuu (valtiontuki nro C 56/2007 (ex E 15/2005)).
      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen, jotka koskevat:

                  —

                  oikeudellista virhettä siltä osin kuin komissio ei ole osoittanut oikeudellisesti riittävällä tavalla valtiontuen olemassaoloa. Komissio ei nimittäin ole noudattanut näyttöä koskevia sääntöjä, jotka liittyvät todistustaakkaan ja näyttökynnykseen valtiontukiasioissa.

                  —

                  tosiseikkoja koskevaa ja oikeudellista virhettä siltä osin kuin komissio katsoi, että on olemassa implisiittinen ja rajoittamaton valtiontakaus La Posten hyväksi.

                  —

                  SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun käsitteen ”etu” virheellistä soveltamista. Komissio on nimittäin yhtäältä katsonut virheellisesti, että valtiontakauksen olemassaolo merkitsee La Postelle etua ja toisaalta, että La Posten myönteinen luottoluokitus johtui väitetyn valtiontakauksen olemassaolosta.


title: Asia C-421/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.1.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de Primera Instancia n° 2 de Santander – Espanja) – Banco Primus SA v. Jesús Gutiérrez García (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 93/13/ETY — Elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien väliset sopimukset — Kohtuuttomat sopimusehdot — Lainasopimus, jonka vakuutena on kiinteistökiinnitys — Kiinnitetyn kiinteistön ulosmittausmenettely — Preklusiivinen määräaika — Kansallisten tuomioistuinten tehtävät — Oikeusvoima)

text:
               3.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.1.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de Primera Instancia no 2 de Santander – Espanja) – Banco Primus SA v. Jesús Gutiérrez García
   (Asia C-421/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 93/13/ETY - Elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien väliset sopimukset - Kohtuuttomat sopimusehdot - Lainasopimus, jonka vakuutena on kiinteistökiinnitys - Kiinnitetyn kiinteistön ulosmittausmenettely - Preklusiivinen määräaika - Kansallisten tuomioistuinten tehtävät - Oikeusvoima))
   (2017/C 104/16)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de Primera Instancia no 2 de Santander

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Banco Primus SA

      Vastaaja: Jesús Gutiérrez García

      Tuomiolauselma

               1)

               Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 6 ja 7 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kiinnitysvelallisten suojan vahvistamisesta, velan uudelleenjärjestelystä ja sosiaalisesta vuokrasta 14.5.2013 annetun lain 1/2013 (Ley 1/2013, de medidas para reforzar la protección a los deudores hipotecarios, reestructuración de deuda y alquiler social) neljännen siirtymäsäännöksen kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jonka mukaan kuluttajien, joiden osalta ennen mainitun lain voimaantuloa on aloitettu kiinnitetyn kiinteistön ulosmittausmenettely, mutta ei saatettu sitä päätökseen, on käytettävä oikeuttaan vastustaa pakkotäytäntöönpanoa sopimusehtojen väitetyn kohtuuttomuuden perusteella kuukauden pituisessa preklusiivisessa määräajassa, joka lasketaan päivästä, joka seuraa tämän lain julkaisemispäivää.

               2)

               Direktiiviä 93/13 on tulkittava siten, ettei se ole esteenä siviiliprosessista 7.1.2000 annetun lain 1/2000 (Ley 1/2000, de enjuiciamiento civil), sellaisena kuin se on muutettuna lailla nro 1/2013 ja kiireellisistä verotuksellisista, talousarviota koskevista ja tutkimusta, kehitystä ja innovaatiota edistävistä toimenpiteistä 28.6.2013 annetulla asetuksella 7/2013 (Real Decreto-Ley 7/2013, de medidas urgentes de naturaleza tributaria, presupuestaria y de fomento de la investigación, el desarrollo y la innovación) sekä konkurssiasioita koskevista kiireellisistä toimenpiteistä 5.9.2014 annetulla asetuksella 11/2014 (Real Decreto-ley 11/2014, de medidas urgentes en materia concursal), 207 §:ään perustuvan kaltaiselle kansalliselle säännölle, jolla kansallista tuomioistuinta kielletään tutkimasta viran puolesta sopimusehtojen kohtuuttomuutta, jos sopimuksen kaikkien ehtojen lainmukaisuus kyseiseen direktiivin nähden on jo ratkaistu oikeusvoimaisella ratkaisulla.
               Jos sitä vastoin yhden tai useampien sopimusehtojen mahdollista kohtuuttomuutta ei ole tutkittu riidanalaista sopimusta koskevassa aiemmassa tuomioistuinvalvonnassa, jonka päätteeksi on annettu oikeusvoimainen ratkaisu, direktiiviä 93/13 on tulkittava siten, että kansallisen tuomioistuimen, jonka käsiteltäväksi kuluttaja on sääntöjenmukaisesti saattanut vastustuksensa, on arvioitava asianosaisten pyynnöstä tai viran puolesta, jos sen käytettävissä on tätä varten tarpeelliset oikeudelliset seikat ja tosiseikat, näiden ehtojen mahdollista kohtuuttomuutta.

               3)

               Direktiivin 93/13 3 artiklan 1 kohtaa ja 4 artiklaa on tulkittava seuraavasti:

                           —

                           elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välillä tehdyn sopimuksen sopimusehdon mahdollisen kohtuuttomuuden tutkinta edellyttää sen selvittämistä, luodaanko ehdolla kuluttajan vahingoksi huomattava epätasapaino sopimusosapuolten oikeuksien ja velvollisuuksien välille. Tässä tutkinnassa on otettava huomioon kansalliset säännöt, joita sovellettaisiin, jos osapuolet eivät olisi tehneet sopimusta, ja keinot, joita kuluttajalla kansallisen lainsäädännön mukaan on käytettävissään tämäntyyppisten ehtojen käytön lopettamiseksi, sekä sopimuksen kohteena olevien tavaroiden ja palvelujen luonne ja kaikki sopimuksen tekemiseen liittyvät olosuhteet

                           —

                           jos kansallinen tuomioistuin katsoo, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaista tavanomaisten korkojen laskentatapaa koskevaa sopimusehtoa ei ole laadittu mainitun direktiivin 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla selkeästi ja ymmärrettävästi, sen on tutkittava, onko kyseinen ehto direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla kohtuuton. Tässä tutkinnassa kansallisen tuomioistuimen on erityisesti vertailtava mainitussa sopimusehdossa määrättyä tavanomaisten korkojen laskentatapaa ja tästä aiheutuvan koron tosiasiallista määrää tavanomaisesti käytettyihin laskentatapoihin ja lailliseen korkotasoon sekä korkotasoon, jota markkinoilla sovellettiin pääasiassa kyseessä olevan sopimuksen tekohetkellä lainoissa, jotka olivat määrältään ja kestoltaan vastaavanlaisia kuin kyseessä oleva laina, ja

                           —

                           kun kansallinen tuomioistuin arvioi sellaisen ehdon mahdollista kohtuuttomuutta, joka koskee ennenaikaista erääntymistä siitä syystä, että velallinen on laiminlyönyt velvoitteensa lyhyen ajanjakson ajan, sen on tutkittava, riippuuko elinkeinonharjoittajan mahdollisuus määrätä koko laina erääntymään siitä, että kuluttaja laiminlyö velvoitteen, joka on kyseisessä sopimussuhteessa olennainen; onko kyseisestä mahdollisuudesta määrätty sellaisia tilanteita varten, joissa laiminlyönti on riittävän vakava lainasopimuksen kestoon ja lainan määrään nähden; onko tällainen mahdollisuus poikkeus yleisesti sovellettavista oikeussäännöistä, joita alalla sovelletaan erityisten sopimusmääräysten puuttuessa, ja säädetäänkö kansallisessa oikeudessa riittävistä ja tehokkaista keinoista, joiden avulla kuluttaja, johon tällaista ehtoa sovelletaan, voi välttää lainan irtisanomisen vaikutukset.

               4)

               Direktiiviä 93/13 on tulkittava siten, että se on esteenä tuomioistuinten tavalle tulkita lain 1/2000, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 7/2013, 693 §:n 2 momentin kaltaista kansallisen oikeuden säännöstä, joka koskee lainasopimusten ennenaikaista erääntymistä koskevia ehtoja, siten, että sillä kielletään kansallista tuomioistuinta, joka toteaa tällaisen sopimusehdon kohtuuttomaksi, julistamasta sitä pätemättömäksi ja jättämästä sitä soveltamatta, jos elinkeinonharjoittaja ei tosiasiassa ole soveltanut kyseistä ehtoa vaan on noudattanut mainitussa kansallisen oikeuden säännöksessä säädettyjä edellytyksiä.

      (1)  EUVL C 421, 24.11.2014.


title: Asia T-98/14: Kanne 14.2.2014 – Société Générale v. komissio

text:
               12.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/36

         Kanne 14.2.2014 – Société Générale v. komissio
   (Asia T-98/14)
   2014/C 142/47
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Société Générale SA (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat P. Zelenko, J. Marthan ja D. Kupka)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan EIRD-asiassa 4.12.2013 annetun komission päätöksen nro C(2013) 8512 final 2 artiklan c alakohdan siltä osin kuin siinä määrätään sakkoja Société Généralelle

               —

               alentamaan tässä päätöksessä Société Généralelle määrätyn sakon asianmukaiseen määrään

               —

               velvoittamaan Euroopan komission joka tapauksessa korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen, jonka komissio teki valitessaan myynnin arvon laskentamenetelmää, siltä osin kuin tämän menetelmän perusteella riidanalaisessa päätöksessä käytetyt arvot eivät vastaa kunkin toimenpiteiden kohteena olevan pankin markkina-asemaa markkinoilla, joita kilpailusääntöjen rikkomus koski, rikkomusajanjaksolla (ensimmäinen osa). Kantaja väittää, että komissio rikkoi täten huolellisuusvelvoitettaan (toinen osa) ja loukkasi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta (kolmas osa) sekä luottamuksensuojan periaatetta (neljäs osa).

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu perustelujen puutteellisuuteen komission soveltaman toimenpiteiden kohteena olevien pankkien myynnin arvon laskemismenetelmän valinnan osalta.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että unionin yleisen tuomioistuimen on käytettävä täyttä harkintavaltaansa alentaakseen kantajalle määrätyn sakon asianmukaiseen määrään, joka vastaa toimenpiteiden kohteena olevien pankkien markkina-asemaa asianomaisilla markkinoilla.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto), 27 päivänä marraskuuta 1997, asiassa C-57/96 (Nederlandse Raad van State esittämä ennakkoratkaisupyyntö), H. Meints vastaan Minister van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij (Asetus (ETY) N:o 1408/71 - Työttömyysetuus - Asetus (ETY) N:o 1612/68 - Sosiaalinen etu - Kansalaisuuteen perustuva syrjintä - Asumisedellytys)

text:
C 41/2                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       7.2.98
13 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen             177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-
(ETY) N:o 404/93 (EYVL L 47, 25.2.1993, s. 1), banaa-              väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
nien tuontia yhteisöön koskevan järjestelmän soveltamista          vireillä olevassa asiassa H. Meints vastaan Minister van
koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 10 päivänä kesä-         Landbouw, Natuurbeheer en Visserij, ennakkoratkaisun
kuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1442/             sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella
93 (EYVL L 142, 12.6.1993, s. 6) ja banaanien tuontia              liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatin-
yhteisöön koskevan järjestelmän soveltamista koskevista            harjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä annetun neuvos-
siirtymäajan järjestelyistä 10 päivänä kesäkuuta 1993              ton asetuksen (ETY) N:o 1408/71 4 artiklan, sellaisena
annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1443/93 (EYVL                kuin asetus on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2 päi-
L 142, 12.6.1993, s. 16) pätevyydestä, yhteisöjen tuo-             vänä kesäkuuta 1983 annetulla neuvoston asetuksella
mioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston          (ETY) N:o 2001/83 (EYVL L 230, 22.8.1983, s. 6), ja
puheenjohtaja H. Ragnemalm sekä tuomarit R. Schintgen              työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella
(esittelevä tuomari), G. F. Mancini, P. J. G. Kapteyn ja J. L.     15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen
Murray, julkisasiamies: M. B. Elmer, kirjaaja: johtava hal-        (ETY) N:o 1612/68 (EYVL L 257, 19.10.1968, s. 2)
lintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut                     7 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides
27.11.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:              jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C.
                                                                   Gulmann sekä tuomarit M. Wathelet, J. C. Moitinho de
                                                                   Almeida, D. A. O. Edward (esittelevä tuomari) ja L.
1) Banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä 13 päi-            Sevón, julkisasiamies: C. O. Lenz, kirjaaja: johtava hallin-
     vänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen              tovirkamies H. A. Rühl, on antanut 27.11.1997 tuomion,
     (ETY) N:o 404/93 tarkastelussa ei ole tullut esiin            jonka tuomiolauselma on seuraava:
     mitään sellaista, joka LomeÂssa 15 päivänä syyskuuta
     1989 allekirjoitettu sekä neuvoston ja komission
     25 päivänä helmikuuta 1991 tekemällä päätöksellä 91/
     400/EHTY, ETY hyväksytty neljäs AKTÐETY-yleisso-
     pimus huomioon ottaen vaikuttaisi neuvoston asetuk-           1) Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alu-
     sen pätevyyteen.                                                   eella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin
                                                                        ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä
                                                                        14 päivänä kesäkuuta 1971 annettua neuvoston ase-
2) Banaanien tuontia yhteisöön koskevan järjestelmän                    tusta (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muu-
     soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä             tettuna ja ajan tasalle saatettuna 2 päivänä kesäkuuta
     10 päivänä kesäkuuta 1993 annetun komission asetuk-                1983 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2001/
     sen (ETY) N:o 1442/93 tarkastelussa ei ole tullut esiin            83, ei sovelleta korvaussääntöihin, joissa maatalous-
     mitään sellaista, joka neljäs AKTÐETY-yleissopimus                 työntekijät, joiden työsopimus on päättynyt heidän
     tai neuvoston asetus (ETY) N:o 404/93 huomioon                     entisen työnantajansa peltojen kesannoinnin vuoksi,
     ottaen vaikuttaisi komission asetuksen pätevyyteen.                saavat kertasuorituksena maksettavan etuuden, jonka
                                                                        määrä riippuu yksinomaan etuuden saajan iästä ja
(1) EYVL C 31, 3.2.1996.                                                joka on palautettava, jos etuuden saaja menee uudel-
                                                                        leen entisen työnantajansa palvelukseen aikaisemman
                                                                        työsopimuksensa päättymistä seuraavien 12 kuukau-
                                                                        den kuluessa.
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                   2) Etuus, joka maksetaan kertasuorituksena maatalous-
                        (viides jaosto),                                työntekijöille, joiden työsopimus on päättynyt heidän
                27 päivänä marraskuuta 1997,                            entisen työnantajansa peltojen kesannoinnin vuoksi,
                                                                        on luokiteltava työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta
asiassa C-57/96 (Nederlandse Raad van State esittämä                    yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annetun
ennakkoratkaisupyyntö), H. Meints vastaan Minister van                  neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 7 artiklan
           Landbouw, Natuurbeheer en Visserij (1)                       2 kohdassa tarkoitetuksi sosiaaliseksi eduksi.
(Asetus (ETY) N:o 1408/71 Ð Työttömyysetuus Ð Asetus
(ETY) N:o 1612/68 Ð Sosiaalinen etu Ð Kansalaisuuteen
            perustuva syrjintä Ð Asumisedellytys)
                         (98/C 41/03)                              3) Jäsenvaltio ei voi asettaa asetuksen (ETY) N:o 1612/
                                                                        68 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun sosiaalisen edun
                                                                        myöntämisen edellytykseksi sitä, että tällaisen edun
                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                         saajat asuvat kyseisen valtion alueella.
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan           (1) EYVL C 133, 4.5.1996.
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-57/96, jonka Nederlandse Raad van State (Alan-
komaat) on saattanut EY:n perustamissopimuksen


title: Asia C-539/16: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 30.6.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Frankfurt am Main – Saksa) – Richard Rodriguez Serin v. HOP!-Regional

text:
               11.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/27

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 30.6.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Frankfurt am Main – Saksa) – Richard Rodriguez Serin v. HOP!-Regional
   (Asia C-539/16) (1)

   (2017/C 300/33)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 30, 30.1.2017.


title: Asia T-447/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.9.2016 – Indecopi v. EUIPO – Synergy Group (PISCO SOUR)

text:
               7.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 410/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.9.2016 – Indecopi v. EUIPO – Synergy Group (PISCO SOUR)
   (Asia T-447/15) (1)

   (2016/C 410/48)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 320, 28.9.2015.


title: Asia T-164/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.12.2010 — Kitou v. Euroopan tietosuojavaltuutettu (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Asetus (EY) N:o 45/2001 — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               19.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.12.2010 — Kitou v. Euroopan tietosuojavaltuutettu
   (Asia T-164/09) (1)

   (Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Asetus (EY) N:o 45/2001 - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2011/C 55/38
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Erasmia Kitou (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja S. Pappas)

      Vastaaja: Euroopan tietosuojavaltuutettu (asiamiehet: H. Hijmans ja V. Pérez Asinari)

      Oikeudenkäynnin kohde

   3.2.2009 tehdyn Euroopan tietosuojavaltuutetun päätöksen kumoaminen; tämä päätös on tehty Kitoun valituksesta laaditun asiakirjan nro 2008-600 osalta, ja valitus liittyy henkilökohtaisten tietojen luovuttamista koskevaan Euroopan komission hankkeeseen.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Euroopan tietosuojavaltuutettu velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 153, 4.7.2009.


title: Asian C-245/96 poistaminen rekisteristä

text:
N:o C 252/24       I FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        16.8.97
         Asian C-3 13/95 (') poistaminen rekisteristä             poistettu asia C-16/96 ( Bundessozialgerichtin esittämä
                        ( 97/C 252/49 )                           ennakkoratkaisupyyntö ), Karin Mille-Wilsmann vastaan
                                                                  Land Nordrhein-Westfalen .
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston
puheenjohtajan 18.4.1997 antamalla määräyksellä tuo              (') EYVL C 64 , 2.3.1996 .
mioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-3 13/95 ,
Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta .
(') EYVL C 315 , 25.11.1995 .
                                                                           Asian C-245/96 (') poistaminen rekisteristä
                                                                                ( 97/C 252/51 )
                                                                  Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.5.1997
         Asian C-16/96 H poistaminen rekisteristä                 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
                        ( 97/C 252/50 )                           poistettu asia C-245/96, Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                  vastaan Italian tasavalta .
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 14.4.1997
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on             (') EYVL C 269, 14.9.1996 .
                                         ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                          kotipaikka Fontainebleau ( Ranska ), Groupement d'intérêt
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                             économique Pari mutuel urbain, kotipaikka Pariisi, Pari
                 12 päivänä kesäkuuta 1997,                       mutuel international SA, kotipaikka Pariisi, edustajinaan
                                                                  asianajajat Bruno Chain ja Jeröme Depondt, Pariisi, pro
asiassa T-504/93, Tiercé Ladbroke SA vastaan Euroopan             sessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Victor Gillen,
                    yhteisöjen komissio (')                       13 rue Aldringen, jossa kantaja vaatii, että ensimmäisen
                                                                  oikeusasteen tuomioistuin kumoaa komission 24.6.1990
(Kumoamiskanne — Valituksen hylkääminen — 86 artikla              tekemän päätöksen ( IV/33 . 699 ), jolla tämä on hylännyt
— Relevantit markkinat — Yhteinen määräävä markkina
                                                                  Tiercé Ladbroke SA:n 9.10.1990 tekemän valituksen,
asema — Kieltäytyminen myöntämästä lähetyslisenssiä —             jonka mukaan tärkeimmät Ranskassa kilpailuja järjestävät
85 artiklan 1 kohta — Lauseke, jossa kielletään uudelleen         yhtiöt Pari mutuel urbain ja Pari mutuel international ovat
                         lähettäminen)                            rikkoneet ETY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklaa,
                         ( 97/C 252/52 )                          ja että komissio tutkii välittömästi uudelleen tämän vali
                                                                  tuksen, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( laajen
                                                                  nettu toinen jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston
               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                    puheenjohtaja B. Vesterdorf sekä tuomarit C. W. Bellamy
                                                                  ja A. Kalogeropoulos, kirjaaja : H. Jung, on antanut
                                                                  12.6.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
Asiassa T-504/93 , Tiercé Ladbroke SA, kotipaikka Bryssel,
edustajinaan Jeremy Lever, QC, barrister Christopher              1 . Kumotaan kantajan 9.10.1990 tekemän valituksen hyl
Vajda, Englannin ja Walesin asianajajayhteisö ja solicitor             käämisestä 24.6.1993 päivättyyn kirjeeseen sisältyvä
Stephen Kon, Lontoo, prosessiosoite Luxemburgissa asian               komission päätös (IV/33 . 699) siltä osin kuin siinä kat
ajotoimisto Winandy ja Err, 60 avenue Gaston Diderich,                 sotaan, että hevoskilpailuja järjestävien yhtiöiden kiel
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinään                   täytyminen antamasta kantajalle lupaa lähettää Rans
Julian Curall ja Francisco Enrique Gonzalez Diaz ), jota               kassa järjestettyjen kilpailujen taltiointia Belgiassa, sel
tukevat Société d'encouragement et des steeple-chases de               laisena kuin kieltäytyminen ilmaistiin kantajalla Paris
France, kotipaikka Boulogne-Billancourt ( Ranska ), Société            mutuel urbainin 8.8.1990 päivätyssä kirjeessä, oli nor
d'encouragement à l'élevage du cheval français, kotipaikka             maali seuraus siitä, että Paris mutuel urbain ja hevos
Pariisi; Société sportive d'encouragement, kotipaikka                  kilpailuja järjestävät yhtiöt eivät järjestäneet vedon
Pariisi, Société de sport de France, kotipaikka Boulogne              lyöntiä Belgian vedonlyöntimarkkinoilla, ja että tämän
Billancourt, Société des courses de la Côte d'Azur, koti
                                                                       vuoksi kieltäytyminen ei voinut olla perustamissopi
paikka Cagnes-sur-Mer ( Ranska ), Société des courses du               muksen 85 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu hevoskil
pays d'Auge, kotipaikka Deauville ( Ranska ), Société des              pailuja järjestävien yhtiöiden välinen sopimus.
courses de Compiègne, kotipaikka Compiègne ( Ranska ),
Société des courses de Dieppe, kotipaikka Rouxmesnil
Bouteilles ( Ranska ), Société des courses de Fontainebleau,      2 . Kanne hylätään muilta osin.


title: Asia F-112/05: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 23.4.2008 — Bain ym. v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Palkkaus — Korjauskertoimet — Palkan osan siirtäminen asemapaikkavaltion ulkopuolelle — Eläkkeet — Menettely vastaajan poissa ollessa — Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen ajallinen soveltamisala — Palkkakuitit — Lainvastaisuusväite)

text:
               7.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/38

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 23.4.2008 — Bain ym. v. komissio
   (Asia F-112/05) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Palkkaus - Korjauskertoimet - Palkan osan siirtäminen asemapaikkavaltion ulkopuolelle - Eläkkeet - Menettely vastaajan poissa ollessa - Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen ajallinen soveltamisala - Palkkakuitit - Lainvastaisuusväite)
   (2008/C 142/71)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantajat: Neil Bain (Bryssel, Belgia), Obhijit Chatterjee (Bryssel, Belgia), Richard Fordham (Bergen, Alankomaat) ja Roger Hurst (Bergen, Alankomaat) (edustaja: asianajaja N. Lhoëst)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: V. Joris ja D. Martin)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kantajien palkkalaskelmien kumoaminen helmi-, maalis- ja huhtikuulta 2005 sekä kaikkien myöhempien palkkalaskelmien kumoaminen siltä osin kuin niissä sovelletaan lainvastaisiksi väitettyjä henkilöstösääntöjen muuttamisesta annetun asetuksen N:o 723/2004 säännöksiä, jotka koskevat palkan osan siirtämistä virkamiehen lähtömaahan (aikaisemmin T-419/05)
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 48, 25.2.2006, s. 36 (asia on alun perin merkitty numerolla T-419/05 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteriin, josta se on 15.12.2005 annetulla määräyksellä siirretty Euroopan unionin virkamiestuomioistuimeen).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 23 päivänä huhtikuuta 2002 asiassa C-443/99 (Oberlandesgericht Wienin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Merck, Sharp & Dohme GmbH vastaan Paranova Pharmazeutika Handels GmbH (Tavaramerkit – Direktiivi 89/104/ETY – Direktiivin 89/104/ETY 7 artiklan 2 kohta – Tavaramerkkioikeuden sammuminen – Lääkkeet – Rinnakkaistuonti – Tavaramerkillä varustetun lääkkeen uudelleen pakkaaminen)

text:
15.6.2002                  FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                   C 144/3
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                      jätteille, sairaanhoidon jätteille ja erityisille kotitalousjätteille ja
                                                                                koska se ei ole sisällyttänyt pakkausjätteistä huolehtimista
                                                                                koskevaa lukua kaikkiin laadittuihin jätehuoltosuunnitelmiin.
                             (kuudes jaosto)
                                                                          2)    Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
                    2 päivänä toukokuuta 2002                                   kulut.
asiassa C-292/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                         Ranskan tasavalta (1)                            (1) EYVL C 281, 2.10.1999.
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Ympäris-
tö – Jätteet – Direktiivit 75/442/ETY, 91/156/ETY, 91/689/
           ETY ja 94/62/EY – Jätehuoltosuunnitelmat)
                            (2002/C 144/03)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                               23 päivänä huhtikuuta 2002
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                          asiassa C-443/99 (Oberlandesgericht Wienin esittämä en-
                                                                          nakkoratkaisupyyntö), Merck, Sharp & Dohme GmbH
                                                                              vastaan Paranova Pharmazeutika Handels GmbH (1)
Asiassa C-292/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
nään H. van Lier ja L. Ström) vastaan Ranskan tasavalta
(asiamiehinään K. Rispal-Bellanger ja D. Colas), jossa yhteisöjen         (Tavaramerkit – Direktiivi 89/104/ETY – Direktiivin 89/
tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Ranskan tasavalta ei             104/ETY 7 artiklan 2 kohta – Tavaramerkkioikeuden sam-
ole noudattanut jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun              muminen – Lääkkeet – Rinnakkaistuonti – Tavaramerkillä
neuvoston direktiivin 75/442/ETY (EYVL L 194, s. 39; jäljem-                       varustetun lääkkeen uudelleen pakkaaminen)
pänä direktiivi 75/442/ETY) 7 artiklan 1 kohdan, sellaisena
kuin se on muutettuna 18.3.1991 annetulla neuvoston direk-
tiivillä 91/156/ETY (EYVL L 78, s. 32; jäljempänä direktiivi 91/                                     (2002/C 144/04)
156/ETY), vaarallisista jätteistä 12 päivänä joulukuuta 1991
annetun neuvoston direktiivin 91/689/ETY (EYVL L 377, s. 22;
jäljempänä direktiivi 91/689/ETY) 6 artiklan 1 kohdan ja                                         (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
pakkauksista ja pakkausjätteistä 20 päivänä joulukuuta 1994
annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/
62/EY (EYVL L 365, s. 10; jäljempänä direktiivi 94/62/EY)                 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
14 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole laatinut                            tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
koko aluettaan koskevia jätehuoltosuunnitelmia kaikille jätteil-
le eikä ole sisällyttänyt pakkausjätteitä koskevaa lukua kaikkiin
laadittuihin jätehuoltosuunnitelmiin, yhteisöjen tuomioistuin
(kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-
ja F. Macken sekä tuomarit C. Gulmann, J.-P. Puissochet,                  Asiassa C-443/99, jonka Oberlandesgericht Wien (Itävalta) on
V. Skouris (esittelevä tuomari) ja J. N. Cunha Rodrigues,                 saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: johtava hallintovirkamies           käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
H. A. Rühl, on antanut 2.5.2002 tuomion, jonka tuomiolausel-              vireillä olevassa asiassa Merck, Sharp & Dohme GmbH e
ma on seuraava:                                                           Paranova Pharmazeutika Handels GmbH ennakkoratkaisun
                                                                          jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä
                                                                          21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston
1)     Ranskan tasavalta ei ole noudattanut jätteistä 15 päivänä          direktiivin 89/104/ETY (EYVL 1989, L 40, s. 1), sellaisena
       heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/              kuin se on muutettuna Euroopan talousalueesta 2 päivänä
       ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 18.3.1991 annetulla          toukokuuta 1992 tehdyllä sopimuksella (EYVL 1994, L 1, s. 3),
       neuvoston direktiivillä 91/156/ETY, 7 artiklan 1 kohdan,           7 artiklan 2 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin,
       vaarallisista jätteistä 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun         toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias,
       neuvoston direktiivin 91/689/ETY 6 artiklan 1 kohdan eikä          jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit C. Gulmann
       pakkauksista ja pakkausjätteistä 20 päivänä joulukuuta 1994        (esittelevä tuomari), D. A. O. Edward, M. Wathelet, R. Schint-
       annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/          gen, V. Skouris, J. N. Cunha Rodrigues ja C. W. A. Timmer-
       62/EY 14 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole         mans, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: osastopäällikkö
       laatinut koko aluettaan koskevia jätehuoltosuunnitelmia, koska     D. Louterman-Hubeau, on antanut 23.4.2002 tuomion, jonka
       se ei ole laatinut tällaisia suunnitelmia PCB:tä sisältäville      tuomiolauselma on seuraava:
 ---pagebreak--- C 144/4                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             15.6.2002
Lääkkeiden uudelleen pakkaaminen siten, että pakkaukset korvataan         2)     Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeu-
toisilla, on objektiivisesti arvioiden välttämätöntä yhteisöjen tuo-             denkäyntikulut.
mioistuimen oikeuskäytännössä tarkoitetulla tavalla, jos ilman uudel-
leen pakkaamista tosiasiallisen pääsyn kyseisille markkinoille tai        3)     Tanskan kuningaskunta ja Suomen tasavalta vastaavat omista
niiden merkittävälle osalle on katsottavan estyvän sen takia, että               oikeudenkäyntikuluistaan.
merkittävä osuus kuluttajista tuntee voimakasta vastahakoisuutta
uudelleen merkittyjä tuotteita kohtaan.
                                                                          (1) EYVL C 63, 4.3.2000.
(1) EYVL C 34, 5.2.2000.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (kuudes jaosto)
                            (viides jaosto)
                                                                                18 päivänä huhtikuuta 2002
                   7 päivänä toukokuuta 2002
                                                                          asiassa C-9/00 (korkeimman hallinto-oikeuden esittämä
asiassa C-478/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                    ennakkoratkaisupyyntö), Palin Granit Oy vastaan Veh-
                    Ruotsin kuningaskunta (1)                                massalon kansanterveystyön kuntayhtymän hallitus (1)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-               (Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Direktiivit
vi 93/13/ETY – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot –                   75/442/ETY ja 91/156/ETY – Jätteen käsite – Jäännöstuote
Velvollisuus sisällyttää kansalliseen lainsäädäntöön direktii-            – Louhimo – Varastointi – Jätteiden käyttö – Vaarattomuus
vin 93/13/ETY liitteenä oleva luettelo sopimusehdoista, joita             terveyden ja ympäristön kannalta – Hyödyntämismahdolli-
                  voidaan pitää kohtuuttomina)                                                              suus)
                          (2002/C 144/05)                                                            (2002/C 144/06)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ruotsi)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: suomi)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                      (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-478/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
nään L. Parpala ja P. Stancanelli) vastaan Ruotsin kuningaskun-           Asiassa C-9/00, jonka korkein hallinto-oikeus on saattanut
ta (asiamiehinään L. Nordling ja A. Kruse), jota tukevat Tanskan          EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-
kuningaskunta (asiamiehenään J. Molde), ja Suomen tasavalta               väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
(asiamiehinään T. Pynnä ja E. Bygglin), jossa kantaja vaatii              olevassa asiassa Palin Granit Oy ja Vehmassalon kansanterveys-
yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ruotsin kuningas-               työn kuntayhtymän hallitus, ennakkoratkaisun jätteistä 15 päi-
kunta ei ole noudattanut kuluttajasopimusten kohtuuttomista               vänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/
ehdoista 5 päivänä huhtikuuta 1993 annetun neuvoston                      ETY (EYVL L 194, s. 39), sellaisena kuin se on muutettuna
direktiivin 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29) mukaisia velvoittei-             18.3.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY
taan, koska se ei ole antanut niitä lakeja, asetuksia ja hallinnolli-     (EYVL L 78, s. 32), 1 artiklan a alakohdan tulkinnasta,
sia määräyksiä, joita kyseisen direktiivin 3 artiklan 3 kohdassa          yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-
tarkoitetun liitteen saattaminen osaksi kansallista oikeusjärjes-         nossa: jaoston puheenjohtaja F. Macken sekä tuomarit
tystä edellyttää, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien        J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari), R. Schintgen, V. Skouris ja
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann (esittelevä                  J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja:
tuomari) sekä tuomarit D. A. O. Edward ja M. Wathelet,                    R. Grass, on antanut 18.4.2002 tuomion, jonka tuomiolausel-
julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: johtava hallintovirka-          ma on seuraava:
mies H. A. Rühl, on antanut 7.5.2002 tuomion, jonka
tuomiolauselma on seuraava:
                                                                          1)     Tarvekiven louhinnassa syntyvän, mahdollista myöhempää
                                                                                käyttöä varten varastoidun ja toistaiseksi alueelle jäävän sivuki-
1)     Kanne hylätään.                                                           ven haltija hävittää tai aikoo hävittää sivukiven, minkä vuoksi


title: Asia C-652/11 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 11.4.2013 — Valittajana Mindo Srl ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Kilpailu — Kartelli tai muu yhteistoimintajärjestely — Italian raakatupakan oston ja ensijalostuksen markkinat — Tilanne, jossa yhteisvastuussa oleva yhteisvelallinen maksaa sakon — Oikeussuojan tarve — Todistustaakka)

text:
               1.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 11.4.2013 — Valittajana Mindo Srl ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-652/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartelli tai muu yhteistoimintajärjestely - Italian raakatupakan oston ja ensijalostuksen markkinat - Tilanne, jossa yhteisvastuussa oleva yhteisvelallinen maksaa sakon - Oikeussuojan tarve - Todistustaakka)
   2013/C 156/17
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Mindo Srl (edustajat: avvocato G. Mastrantonio, avvocato C. Osti ja avvocato A. Prastaro)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: N. Khan ja L. Malferrari, avustajinaan avvocato F. Ruggeri Laderchi ja avvocato R. Nazzini)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-19/06, Mindo v. komissio, 5.10.2011 antamasta tuomiosta, jossa unionin yleinen tuomioistuin totesi, että lausunnon antaminen vaatimuksesta, joka koski EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan mukaisesta menettelystä 20.10.2005 tehdyn komission päätöksen K(2005) 4012 lopullinen (asia COMP/C.38.281/B.2 — Raakatupakka, Italia), joka koskee yritysten välistä yhteisjärjestelyä, jonka tarkoituksena oli tuottajille ja muille välittäjille maksettavien hintojen vahvistaminen ja Italian raakatupakkamarkkinoiden jakaminen toimittajien kesken, osittaista kumoamista sekä kantajalle määrätyn sakon peruuttamista tai alentamista, raukeaa — Kantaja maksukyvyttömyysmenettelyn kohteena oikeudenkäynnin aikana — Oikeussuojan tarpeen lakkaaminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-19/06, Mindo vastaan komissio, 5.10.2011 antama tuomio kumotaan.

               2)

               Asia palautetaan unionin yleiseen tuomioistuimeen.

               3)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 49, 18.2.2012.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (suuri jaosto) 16 päivänä lokakuuta 2004, asiassa C-245/02 (korkeimman oikeuden esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Anheuser-Busch Inc. vastaan Budějovický Budvar, národní podnik (Maailman kauppajärjestön perustamissopimus — TRIPS-sopimuksen 2 artiklan 1 kohta, 16 artiklan 1 kohta ja 70 artikla — Tavaramerkit — Tavaramerkin haltijan yksinoikeuden laajuus — Tunnuksen käyttäminen toiminimenä)

text:
               8.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/5

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (suuri jaosto)
   16 päivänä lokakuuta 2004,
   asiassa C-245/02 (korkeimman oikeuden esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Anheuser-Busch Inc. vastaan Budějovický Budvar, národní podnik (1)

   (Maailman kauppajärjestön perustamissopimus - TRIPS-sopimuksen 2 artiklan 1 kohta, 16 artiklan 1 kohta ja 70 artikla - Tavaramerkit - Tavaramerkin haltijan yksinoikeuden laajuus - Tunnuksen käyttäminen toiminimenä)
   (2005/C 6/08)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Asiassa C-245/02, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä jonka Suomen korkein oikeus on esittänyt 3.7.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 5.7.2002, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Anheuser-Busch Inc. vastaan Budějovický Budvar, národní podnik, yhteisöjen tuomioistuin (suuri jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen puheenjohtajat P. Jann, C. W. A. Timmermans (esittelevä tuomari), A. Rosas ja R. Silva de Lapuerta sekä tuomarit C. Gulmann, R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues ja K. Schiemann, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. Múgica Arzamendi, on antanut 16.10.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehty sopimus (TRIPS-sopimus), joka on 22.12.1994 tehdyllä neuvoston päätöksellä 94/800/EY yhteisön puolesta yhteisön toimivaltaan kuuluvien asioiden osalta hyväksytyn Maailman kauppajärjestön perustamissopimuksen liitteessä 1 C, soveltuu tavaramerkin ja sitä loukkaavaksi väitetyn tunnuksen kollisioon, kun kyseinen kollisio on alkanut ennen TRIPS-sopimuksen soveltamispäivää mutta jatkunut sen jälkeen.

               2)

               Toiminimi voi muodostaa teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen (TRIPS-sopimuksen) 16 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetun merkin. Tässä määräyksessä annetaan tavaramerkin haltijalle yksinoikeus estää se, että kolmas osapuoli käyttää merkkiä, jos kyseinen käyttö aiheuttaa tai voi aiheuttaa vahinkoa tavaramerkin tehtäville ja erityisesti sen keskeiselle tehtävälle, joka on tavaran alkuperän takaaminen kuluttajalle.
               Teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen (TRIPS-sopimuksen) 17 artiklassa määrätyillä poikkeuksilla pyritään erityisesti siihen, että kolmas osapuoli voi käyttää merkkiä, joka on sama tai samankaltainen kuin tavaramerkki, ilmoittaakseen toiminimensä, kunhan tämä käyttö on hyvän liiketavan mukaista.

               3)

               Toiminimeä, jota ei ole rekisteröity eikä vakiinnutettu siinä jäsenvaltiossa, jossa tavaramerkki on rekisteröity ja jossa tavaramerkille haetaan suojaa kyseistä toiminimeä vastaan, voidaan pitää teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen (TRIPS-sopimuksen) 16 artiklan 1 kohdan kolmannessa virkkeessä tarkoitettuna olemassa olevana aikaisempana oikeutena, jos toiminimen haltijalla on kyseisen sopimuksen aineelliseen ja ajalliseen soveltamisalaan kuuluva oikeus, joka on syntynyt aiemmin kuin tavaramerkkiin liittyvä oikeus, jonka kanssa tämän oikeuden väitetään olevan kollisiossa, ja jonka nojalla toiminimen haltija voi käyttää merkkiä, joka on sama tai samankaltainen kuin tämä tavaramerkki.

      (1)  EYVL C 219, 14.9.2002.


title: Asia C-632/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Romania) on esittänyt 30.11.2015 – Costin Popescu v. Guvernul României, Ministerul Afacerilor Interne, Direcția Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor, Direcția Rutieră ja Serviciului Public Comunitar Regim Permise de Conducere și înmatriculare a Vehiculelor

text:
               22.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 68/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Romania) on esittänyt 30.11.2015 – Costin Popescu v. Guvernul României, Ministerul Afacerilor Interne, Direcția Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor, Direcția Rutieră ja Serviciului Public Comunitar Regim Permise de Conducere și înmatriculare a Vehiculelor
   (Asia C-632/15)
   (2016/C 068/29)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Costin Popescu

      Vastapuolet: Guvernul României, Ministerul Afacerilor Interne, Direcția Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor, Direcția Rutieră ja Serviciului Public Comunitar Regim Permise de Conducere și înmatriculare a Vehiculelor

      Ennakkoratkaisukysymys

   Voiko Romanian valtio Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/126/EY (1) nojalla säätää sellaisiin mopojen ja kevyiden kolmi- ja nelipyörien kuljettajiin, joilla on virallinen asiakirja, joka antoi heille oikeuden kuljettaa tällaisia ajoneuvoja yleisillä teillä ennen 19.1.2013, kohdistuvasta velvollisuudesta hankkia ajokortti, joka edellyttää samanlaisen kokeen/tutkinnon suorittamista kuin se, josta on säädetty muiden moottoriajoneuvojen osalta, jotta he voisivat kuljettaa tällaisia ajoneuvoja mainitun päivän jälkeenkin?

      (1)  Ajokorteista 20.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/126/EY (uudelleenlaadittu teksti) (EUVL L 403, s. 18).


title: Asia T-570/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.2.2014 — Oetker Nahrungsmittel v. SMHV (La qualité est la meilleure des recettes) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin La qualité est la meilleure des recettes rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Mainoslauseesta koostuva tavaramerkki — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               29.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.2.2014 — Oetker Nahrungsmittel v. SMHV (La qualité est la meilleure des recettes)
   (Asia T-570/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin La qualité est la meilleure des recettes rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Mainoslauseesta koostuva tavaramerkki - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2014/C 93/36
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG (Bielefeld, Saksa) (edustaja: asianajaja F. Graf von Stosch)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: K. Klüpfel ja A. Schifko)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n suuren valituslautakunnan 8.7.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 1798/2010-G), joka koskee hakemusta sanamerkin La qualité est la meilleure des recettes rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 13, 14.1.2012.


title: Asia T-199/08 R: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 15.1.2009 — Ziegler v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Kilpailu — Sakon maksaminen — Pankkitakaus — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/38

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 15.1.2009 — Ziegler v. komissio
   (Asia T-199/08 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Kilpailu - Sakon maksaminen - Pankkitakaus - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty)
   (2009/C 69/87)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Ziegler SA (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat J.-L. Lodomez ja J. Lodomez)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aluksi A. Bouquet ja O. Beynet, sittemmin A. Bouquet ja N. von Lingen)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Vaatimus lykätä komission 11.3.2008 tekemän päätöksen K(2008) 926 lopullinen, joka koskee [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamismenettelyä (asia COMP/38.543 — Kansainväliset muuttopalvelut), täytäntöönpanoa.
   Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-622/16: Kanne 31.8.2016 – sheepworld v. EUIPO (Alles wird gut)

text:
               17.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 383/23

         Kanne 31.8.2016 – sheepworld v. EUIPO (Alles wird gut)
   (Asia T-622/16)
   (2016/C 383/32)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: sheepworld AG (Ursensollen, Saksa) (edustaja: asianajaja S. von Rüden)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki ”Alles wird gut” – Rekisteröintihakemus nro 14 170 062

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 16.6.2016 asiassa R 212/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen;

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valitusmenettelystä aiheutuneet kulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-127/17: Kanne 10.3.2017 – Euroopan komissio v. Puolan tasavalta

text:
               15.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/22

         Kanne 10.3.2017 – Euroopan komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-127/17)
   (2017/C 151/30)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Hottiaux ja W. Mölls)

      Vastaaja: Puolan tasavalta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               toteaa, että Puolan tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen yhteisössä liikkuvien tieliikenteen ajoneuvojen suurimmista kansallisessa ja kansainvälisessä liikenteessä sallituista mitoista ja suurimmista kansainvälisessä liikenteessä sallituista painoista 25.7.1996 annetun neuvoston direktiivin 96/53/EY (1) 3 ja 7 artiklan sekä direktiivin liitteessä I olevan 3.1 ja 3.4 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on vaatinut kuljetusyrityksiltä erityistä lupaa käyttää eräitä teitä, ja

               —

               velvoittaa Puolan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio moittii Puolan tasavaltaa siitä, että ajoneuvojen, jotka ovat suurinta sallittua akselipainoa – joka on direktiivin 96/53 liitteessä I säädetty 10 tonniin (muu kuin vetävä akseli) ja 11,5 tonniin (vetävä akseli) – koskevien vaatimusten mukaisia, liikennöintiä on rajoitettu lähes 97 prosentilla Puolassa sijaitsevilla julkisilla teillä, millä rikotaan mainitun direktiivin 3 artiklaa. Edellä mainittu rajoitus on seurausta seuraavan kahden seikan yhteisvaikutuksesta:

               1)

               ajoneuvojen, joiden suurin sallittu akselipaino on 11,5 tonnia, liikennöinti on sallittua ainoastaan teillä, jotka kuuluvat Euroopan laajuisiin liikenneverkkoihin (TEN-T), ja eräillä muilla kansallisilla teillä (julkisista teistä annetun lain 41 §:n 2 momentti)

               2)

               muilla teillä liikennöintiä varten vaaditaan erityislupa (liikennelain 64 § ja sitä seuraavat pykälät).

         Komissio moittii Puolan tasavaltaa myös siitä, että se on tulkinnut virheellisesti direktiivin 96/53 7 artiklaa. Puolan tasavallan näkökannan mukaan mainitussa säännöksessä sallitaan jäsenvaltioiden poikkeavan direktiivin 3 artiklassa säädetystä yleisperiaatteesta rajoittamalla sellaisten ajoneuvojen liikennöintiä, joiden akselipaino vetävällä akselilla ylittää 11,5 tonnia. Vaikka mainitun 7 artiklan toisessa kohdassa esitetäänkin nimenomaisia esimerkkejä paikoista, joissa liikennöintiä voidaan rajoittaa kansallisilla säännöksillä (kaupunkien keskustat, pienet kylät tai erityisen luonnonarvon omaavat paikat), kyseinen säännös koskee ainoastaan rajoituksia eräillä teillä tai teiden eräillä paikoilla. Komission mukaan jäsenvaltio ei voi pätevästi vedota poikkeusmahdollisuuksiin kattaakseen lähes 97 prosenttia tieverkostostaan.
   Liikennelain 64 §:n 1 momentissa (2) säädetään lisäksi, että TEN-T verkostoon kuulumattomilla teillä – eli 97 prosentilla julkisen tieverkoston kattamista teistä – liikennöimiseksi kyseisten ajoneuvojen omistajien on haettava toimivaltaiselta viranomaiselta erityislupaa ja saatava tällainen lupa, mistä aiheutuu seuraavia vaikeuksia:

               —

               monimutkaisia hallinnollisia muodollisuuksia, jotka edellyttävät yhteydenpitoa useisiin hallintoviranomaisiin

               —

               luvan maantieteellinen voimassaoloalue on rajoitettu, minkä vuoksi kuljetusyhtiöt joutuvat yleensä hakemaan useita lupia kullekin ajoreitille

               —

               luvan saamiseen kuluu aikaa ja siitä aiheutuu kustannuksia.

         Edellä mainitun liikennelain 64 §:n 2 momentin mukaan IV-luokan lupaa kansallisten teiden käyttämiseksi ajoneuvoilla, joiden akselipaino vetävällä akselilla ylittää 11,5 tonnia, ei voida myöntää jaetun kuorman kuljettamiseksi.
   Direktiivissä 96/53 ei sallita edellä kuvatun kaltaisia esteitä ja vaikeuksia ajoneuvojen vapaan liikkuvuuden alueella. Yhtiö, joka ei noudata mainittuja edellytyksiä, määrätään liikennöintikieltoon. Kuvatunkaltainen lainsäädäntö on direktiivin 96/53 3 artiklan vastainen, koska mainitussa artiklassa todetaan, että ”jäsenvaltiot eivät saa kieltää ajoneuvon käyttöä alueellaan kansainvälisessä liikenteessä, jos ajoneuvo on liitteessä I määriteltyjen raja-arvojen mukainen”.

      (1)  EYVL 1996, L 235, s. 59.

      (2)  Puolan tasavallan parlamentin puhemiehen 30.8.2012 esittämä lausunto liikennelain konsolidoidun version hyväksymiseksi, Dziennik Ustaw 2012, kohta 1137.


title: Asia T-565/15: Kanne 28.9.2015 – Excalibur City v. SMHV – Ferrero (MERLIN'S KINDERWELT)

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/66

         Kanne 28.9.2015 – Excalibur City v. SMHV – Ferrero (MERLIN'S KINDERWELT)
   (Asia T-565/15)
   (2015/C 398/80)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Excalibur City s.r.o. (Znojmo, Tšekki) (edustaja: asianajaja E. Engin-Deniz)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Ferrero SpA (Alba, Italia)

      Menettely SMHV:ssa

      Tavaramerkin hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Sanaosan MERLIN'S KINDERWELT sisältävä yhteisön tavaramerkki – Rekisteröintihakemus nro 1 1 2 01  969

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 9.7.2015 asiassa R 1538/2014-1tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen kokonaisuudessaan

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohtaa on rikottu.