title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 13 päivänä heinäkuuta 1995, asiassa T-44/93, Monique Saby vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstöasia - Vahingonkorvauskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn säännönmukaisuus - Avustamisvelvoite - Huolellisuusvelvoite - Luottamuksensuojan periaate)

text:
N:o C 286/8           FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     28.10.95
         Asian C-213/94 ( ) poistaminen rekisteristä                           Asian C-93/95 ( ) poistaminen rekisteristä
                            95/C 286/ 17 )                                                    ( 95/C 286/ 18 )
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 27 päi
vänä heinäkuuta 1995 antamalla määräyksellä tuomioistui             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 21 päi
men rekisteristä on poistettu asia C-213/94 : Euroopan               vänä heinäkuuta 1995 antamalla määräyksellä rekisteristä
yhteisöjen komissio vastaan Saksan liittotasavalta .                 on poistettu asia C-93/95 : Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                     vastaan Portugalin tasavalta .
C ) EYVL N:o C 275 , 1.10.1993
                                                                     (') EYVL N:o C 159 , 24.6.1995
                                           ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                   YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                                             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
                 13 päivänä heinäkuuta 1995 ,                                        13 päivänä heinäkuuta 1995 ,
asiassa T-44/93 , Monique Saby vastaan Euroopan yhteisö                yhdistetyissä asioissa T-466/93 , T-469/93 , T-473/93 ,
                         jen komissio (')                            T-474/93 ja T-477/93 , Thomas 0'Dwyer ja muut vastaan
(Henkilöstöasia — Vahingonkorvauskanne — Tutkitta                                   Euroopan unionin neuvostot 1 )
vaksi ottaminen — Oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn               (Maito- ja maitotuotealan yhteinen markkinajärjestely —
säännönmukaisuus — Avustamisvelvoite — Huolellisuus                 Maitokiintiöt — Lisämaksu — Viitemäärien vähentäminen
          velvoite — Luottamuksensuojan periaate)                                  hyvityksettä — Korvausvaatimus)
                          ( 95/C 286/ 19 )                                                    ( 95/C 286/20 )
                 (Oikeudenkäyntikieli : ranska)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Asiassa T-44/93 , entinen Euroopan yhteisöjen komission
virkamies Monique Saby, kotipaikka Bryssel , edustajinaan
asianajajat Merete Turlin ja Aloyse May, Luxemburg,                  Yhdistetyissä asioissa T-466/93 , T-469/93 , T-473/93 , T
prosessiosoite Luxemburgissa heidän asianajotoimistonsa,             474/93 ja T-477/93 , Thomas 0'Dwyer, Drumdowney,
31 Grand-rue , vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asia          Snowhill, Waterford ( Irlanti ), Thomas Keane, Corbally,
mies : Ana Maria Alves Vieira ), jossa vaaditaan toisaalta           Gurtymadden, Loughrea, County Galway ( Irlanti ), Thomas
toteamaan komission virheellinen menettely ja toisaalta              Cronin, Ardmore, Waterford ( Irlanti ) ja James Reidy,
korvaamaan väitetyt aineelliset ja aineettomat vahingot,             Carrowreagh , Cooper, Tubbercurry, County Sligo ( Irlanti ),
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( kolmas            edustajinaan solicitor Anthony Burke, prosessiosoite
jaosto ) toimien kokoonpanossa jaoston puheenjohtaja J.              Luxemburgissa asianajotoimisto Arsene Kronshagen, 12
Biancarelli , tuomarit C. P. Briët ja C. W. Bellamy, kirjaaja H.     boulevard de la Foire vastaan Euroopan unionin neuvosto
Jung, on antanut 13 päivänä heinäkuuta 1995 tuomion,                 ( asiamiehet: Arthur Brautigam ja Michael Bishop ), jota
jonka tuomiolauselma on seuraava :                                   tukee Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehet: Gerard
                                                                     Rozet ja Christopher Docksey ), joissa vaaditaan asioiden
                                                                     T-466/93 , T-469/93 , T-473/93 ja T-474/93 osalta maito- ja
                                                                     maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun
1 ) Kanne hylätään .                                                 neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 804/68 muuttamisesta
                                                                     31 päivänä maaliskuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen
                                                                     N:o 816/92 ( EYVLN:o L 86 , s . 83 ) soveltamisesta kantajille
2 ) Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluis              väitetysti aiheutuneen vahingon korvaamista ja asian T
     taan .                                                          477/93 osalta maito- ja maitotuotealan lisämaksusta anne
                                                                     tun asetuksen ( ETY ) N:o 3950/92 muuttamisesta 17 päi
                                                                     vänä maaliskuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen
(•) EYVL N:o C 206 , 30.7.1993                                       ( ETY ) N:o 748/93 ( EYVL N:o L 77, s . 16 ) soveltamisesta
                                                                     kantajalle väitetysti aiheutuneen vahingon korvaamista,
                                                                     yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( kolmas
                                                                     jaosto ), toimien kokoonpanossa jaoston puheenjohtaja J.
                                                                     Biancarelli, tuomarit C. P. Briët ja C. W. Bellamy, kirjaaja H.


title: Asia C-345/01: Euroopan yhteisöjen komission 17.9.2001 Itävallan tasavaltaa nostama kanne

text:
C 331/8                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        24.11.2001
3.1. Onko direktiivin 94/62/EY 3 artiklan 1 kohdassa tarkoi-                   erittäin tärkeäksi katsottua periaatetta siitä, että jätteet
       tettuna tuottajana pidettävä vain sitä, joka yhdistää tai               lajitellaan niiden syntypaikalla, koska kaikki Grüne
       yhdistyttää tavarat tuotteeseen, jota käytetään pakkauk-                Punkt -merkillä varustettu jäte käsitellään yhdessä, ja
       sena, eikä sitä yritystä, joka valmistaa tuotteita pakkauk-             ennen kaikkea tällä järjestelmällä evätään se kuudennessa
       sena käytettäväksi, ja onko tätä tuotetta sitten pidettävä              arvonlisäverodirektiivissä kuluttajille taattu oikeus, että
       pakkausmateriaalina?                                                    talousjätteistä huolehtimiseen sovelletaan puolta pienem-
                                                                               pää tai vielä sitäkin pienempää arvonlisäverokantaa?
                                                                         7.    Voidaanko Itävallan pakkausasetuksessa järjestää direktii-
                                                                               vin 7 artiklan 1 kohdassa edellytetty jätteiden keruu- ja
3.2. Lisäkysymys siinä tapauksessa, että edellä esitettyyn                     hyödyntämisjärjestelmä siten, että monopoli- tai oligopo-
       kysymykseen vastataan myöntävästi: Saako Itävallan                      liasemassa olevalla yrityksellä on valta yksin käyttää
       lainsäätäjä tai komissio velvoittaa yrittäjän, joka vain                pakkausjäte, joka käsitellään uudelleen raaka-aineeksi, ja
       valmistaa pakkausmateriaalia eli tuotetta, joka on tarkoi-              näin antamalla tukia tietyille yrityksille, tietyille teollisuu-
       tus täyttää tavaroilla, osallistumaan direktiivin 94/62/EY              denaloille (esimerkiksi sementtiteollisuus) tai tietyille kun-
       7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun keruu- ja hyödyntä-                 nille (esimerkiksi Wienin kaupungille) tämä yritys voi
       misjärjestelmään?                                                       ohjata ja tukea jätteiden kierrätystä oman tahtonsa mu-
                                                                               kaan, minkä seurauksena kilpailu vääristyy, vai onko
                                                                               tällainen järjestelmä yhteisön oikeuden, erityisesti EY
                                                                               30 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen ja ennen kaikkea
                                                                               EY 37 artiklan vastainen?
4.   Onko vastoin direktiivin 94/62/EY johdanto-osassa mai-
     nittua saastuttaja maksaa -periaatetta, että lainsäädän-
     nössä – kuten Itävallan Verpackungsverordnungin (pak-               (1) EYVL L 365, s. 10.
     kausasetus) 3 §:n 1 kohdan ensimmäiessä virkkeessä
     säädetään – velvoitetaan tuottaja ja erityisesti pakkausma-
     teriaalin tuottajat (ks. pakkausasetujsen 3 §:n 1 kohta
     verrattuna 1 §:n 1 kohtaan), maahantuojat, pakkaajat
     ja jakelijat ottamaan vastikkeetta takaisin myynti- ja
     kuljetuspakkaukset niiden käytön jälkeen, missä yhtey-
     dessä tämän periaatteen loukkauksena voitaisiin pitää
     sitä, että henkilöryhmä, johon tämä velvoite kohdistuu,                 Euroopan yhteisöjen komission 17.9.2001 Itävallan
     on määritelty liian kapeaksi eikä käsitä kuluttajaa, ja/tai                             tasavaltaa nostama kanne
     onko tällainen säännös vastoin direktiivin 1 artiklan
     1 kohtaa, koska siinä säädetään, että direktiivin tavoittee-                                  (Asia C-345/01)
     na on kaupan esteiden välttäminen, kun taas tuottajan
     velvollisuus ottaa pakkausmateriaalit takaisin on suurin
     ajateltavissa oleva kaupan este?                                                              (2001/C 331/12)
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 13.9.2001 Euroo-
5.   Onko Itävallassa Altstoffrecycling Austria Aktiengesell-            pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
     schaftin ylläpitämän kaltainen pakkausasetuksen 11 §:n              vastaan. Kantajan edustajana on oikeudellinen neuvonantaja
     mukainen keruu- ja hyödyntämisjärjestelmä suhteelli-                Götz zur Hausen Euroopan komission oikeudellisesta yksikös-
     suusperiaatteen vastainen, jos se on ylimitoitettu suh-             tä, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Euroopan komission
     teessa tehokkaan ympäristönsuojelun vaatimuksiin?                   oikeudellisen yksikön virkamies Luis Escobar Guerrero, Centre
                                                                         Wagner C/254, Kirchberg, Luxemburg.
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
6.   Onko vastoin EY 30 artiklassa ja sitä seuraavissa artik-
     loissa, erityisesti EY 37 artiklassa, määrättyjä periaatteita,      1)    toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut geneetti-
     että jäsenvaltio ottaa direktiivin 7 artiklan täytäntöönpa-               sesti muunnettujen mikro-organismien käytöstä sulje-
     notoimena käyttöön – kuten Itävalta teki pakkausasetuk-                   tuissa oloissa annetun direktiivin 90/219/ETY (1) muutta-
     sen 11 §:n mukaisesti – keruu- ja hyödyntämisjärjestel-                   misesta 26 päivänä lokakuuta 1998 annetun neuvoston
     män, jota harjoittaa monopoliasemassa oleva yritys (Itä-                  direktiivin 98/81/EY (2) 2 artiklan 1 kohdan mukaisia
     vallassa Altstoffrecycling Austria Aktiengesellschaft) siten,             velvoitteitaan, koska se ei ole antanut määräajassa kysei-
     että kilpailua ja perusvapauksia rajoitetaan suhteettomasti               sen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuk-
     ja ylimitoitetusti ja niin, että tämä puuttuminen ei ole                  sia ja hallinnollisia määräyksiä tai toissijaisesti koska se ei
     oikeassa suhteessa mihinkään tehokkaaseen myötävaikut-                    ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle, ja
     tamiseen ympäristön suojelutason kohottamiseksi, minkä
     lisäksi tämä järjestelmä, joka toimii kunnallisen järjestel-        2)    velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
     män rinnalla, on vastoin direktiivin johdanto-osassa                      tikulut.
 ---pagebreak--- 24.11.2001               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 331/9
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
EY 249 artiklan 3 kohdan ja EY 10 artiklan 1 kohdan                       kuin asiassa C-345/01 (2).
mukaisesta direktiivien sitovuudesta seuraa, että direktiivin
kohteena olevien jäsenvaltioiden on saatettava direktiivin
säännökset kansallisen oikeusjärjestyksen osaksi siten, että              (1) EYVL 1998, L 330, s. 13.
ne ovat tehokkaasti voimassa täytäntöönpanolle asetetun                   (2) Ks. tämän virallisen lehden, s. 8.
määräajan päättymisestä alkaen. Kyseisen määräajan päättyessä
5.6.2000 Itävalta ei ollut antanut tarvittavia säännöksiä.
(1) EYVL 1990, L 117, s. 1.
(2) EYVL 1998, L 330, s. 13.
                                                                          Euroopan yhteisöjen komission 13.9.2001 Saksan liittota-
                                                                                savaltaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-347/01)
                                                                                (2001/C 331/14)
Euroopan yhteisöjen komission 13.9.2001 Saksan liittota-                 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 13.9.2001 Euroo-
                savaltaa vastaan nostama kanne                            pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-
                                                                          taa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Euroopan yhteisöjen
                                                                          komission oikeudellinen neuvonantaja Götz zur Hausen, pro-
                          (Asia C-346/01)                                 sessiosoite Luxemburgissa c/o komission oikeudellisen yksikön
                                                                          virkamies Luis Escobar Guerrero, Centre Wagner C 254,
                                                                          Kirchberg.
                          (2001/C 331/13)
                                                                          Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                          1.    toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 13.9.2001 Euroo-                       biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-                   helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja
taa vastaan. Kantajan edustajana on oikeudellinen neuvonanta-                   neuvoston direktiivin 98/8/EY (1) 34 artiklan 1 kohdan
ja Götz zur Hausen Euroopan komission oikeudellisesta yksi-                     mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen
köstä, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Euroopan komission                      direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
oikeudellisen yksikön virkamies Luis Escobar Guerrero, Centre                   hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niitä
Wagner C/254, Kirchberg, Luxemburg.                                             komissiolle
                                                                          2.    velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeuden-
                                                                                käyntikulut.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
1)    toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      geneettisesti muunnettujen mikro-organismien käytöstä
      suljetuissa oloissa annetun direktiivin 90/219/ETY muut-
      tamisesta 26 päivänä lokakuuta 1998 annetun neuvoston               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
      direktiivin 98/81/EY (1) 2 artiklan 1 kohdan mukaisia               kuin asiassa C-345/01 (2); täytäntöönpanoa varten säädetty
      velvoitteitaan, koska se ei ole antanut määräajassa kysei-          määräaika on päättynyt 14.5.2000.
      sen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuk-
      sia ja hallinnollisia määräyksiä tai toissijaisesti koska se ei
      ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle, ja               (1) EYVL L 123, 24.4.1998, s. 1.
                                                                          (2) Ks. tämän virallisen lehden, s. 8.
2)    velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeuden-
      käyntikulut.


title: Asia C-187/09: Kanne 26.5.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

text:
               18.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 167/7

         Kanne 26.5.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   (Asia C-187/09)
   2009/C 167/13
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: O. Beynet ja S. Walker)

      Vastaaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut moottoriajoneuvojen ilmastointijärjestelmien päästöistä ja neuvoston direktiivin 70/156/ETY muuttamisesta 17.5.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/40/EY (1) eikä perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut direktiivin noudattamisen edellyttämiä kaikkia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut niistä komissiolle

               —

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 4.1.2008.

      (1)  EUVL L 161, s. 12.


title: Asia T-144/03: Nadine Schmitin 28.4.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
19.7.2003                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 171/33
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                      kahdelta muulta yksityiseltä luottolaitokselta saatuihin
vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja José Luis Baró Fuentes.             tarjouksiin ja kun tarkastellaan komission jäsenvaltioille
                                                                             13.11.1993 antamassa tiedonannossaan vahvistamia
                                                                             suuntaviivoja, päädytään siihen, että osakkuuslaina
                                                                             myönnettiin markkinaehdoin.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                       3)    Luottamuksensuojan periaatteen ja suhteellisuusperiaat-
–     kumoaa 11.12.2002 tehdyn päätöksen 1 artiklan sikäli                   teen loukkaaminen. Kantaja väittää tämän osalta ensiksi,
      kuin siinä todetaan, että Espanja on myöntänyt                         että koska osakkuuslainojen myöntämistä rakenneuudis-
      7 388 258 euron suuruisen valtiontuen Sniace, S.A.:lle                 tuksen alaisille yrityksille koskeva Espanjan yleinen järjes-
                                                                             telmä on laillinen, koska valtiontuista vastaavan viran-
                                                                             omaisen edellyttämiä muodollisia vaatimuksia (kirjallisten
–     toissijaisesti, pysyttää 11.12.2002 tehdyn päätöksen 1 ar-             todisteiden toimittaminen siitä, että laina myönnettiin
      tiklan sikäli kuin siinä todetaan, että valtiontuki soveltuu           markkinaehdoin) oli noudatettu ja koska tämä oli antanut
      yhteismarkkinoille                                                     vakuutuksen asian käsittelyn lopettamisesta, kantajalla oli
                                                                             perusteltu luottamus siitä, että hallinnollinen menettely
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                   päättyisi joko asian käsittelyn lopettamiseen ilman tutki-
                                                                             musmenettelyä tai päätökseen siitä, että lainaa ei voida
                                                                             pitää valtiontukena. Kantaja väittää toiseksi, että tutki-
                                                                             musmenettelyn kesto (yli 58 kuukautta) ja resurssit, joita
                                                                             komissio käytti sellaisen liiketoimen tutkimiseen, joka ei
                                                                             ollut teknisesti millään tavoin monimutkainen, ylittävät
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                          sen rajat, mikä on tavallisesti asianmukaista ja tarpeen
                                                                             tämäntyyppisissä toimissa.
Tämän asian kantajana oleva yhtiö vastustaa sellaisen etuoikeu-        4)    Kantajana oleva yhtiö väittää lopuksi, että sen puolustau-
sasemaltaan huonommassa asemassa olevaa osakkuuslainaa                       tumisoikeuksia on loukattu ja konkreettisesti EY 287 ar-
koskevan sopimuksen luokittelua jäsenvaltion myöntämäksi                     tiklassa suojattua salassapitovelvollisuutta laiminlyöty si-
taikka valtion varoista myönnetyksi tueksi, jonka suuruus oli                käli kuin komissio lähetti Espanjan viranomaisten vas-
12 020 242 euroa ja joka tehtiin Caja Cantabrian kanssa,                     tauksen komission ensimmäiseen tiedonsaantipyyntöön
yhdessä sellaisen maksuvalmiussopimuksen kanssa, josta ilme-                 (kantajan huomautukset mukaan lukien) sen yrityksen
nee, että lainan mukaiset luotto-oikeudet on mahdollista                     asianajajille, jonka kanteluun tutkimusmenettelyn aloitta-
muuttaa arvopapereiksi.                                                      minen perustui.
Kantaja esittää väitteidensä tueksi seuraavat oikeudelliset perus-
teet ja pääasialliset perustelut:
1)    EY 87 artiklan 1 kohdassa vahvistetun ”jäsenvaltion
      myöntämän taikka valtion varoista myönnetyn tuen”
      käsitteen virheellinen tulkinta. Kantaja väittää ensiksi, että
      komissio vahvisti lopullisessa päätöksessään, että Caja          Nadine Schmitin 28.4.2003 Euroopan yhteisöjen komis-
      Cantabrian käyttämät varat Sniacen osakkuuslainan ra-                              siota vastaan nostama kanne
      hoittamiseksi olivat ”valtion varoja”. Se korostaa tämän
      osalta, että Caja Cantabria on luottolaitos, joka on
      oikeudelliselta muodoltaan yksityisyritys, johon sellaisena                                (Asia T-144/03)
      sovelletaan yksityisoikeutta. Sen varat eivät ole peräisin
      valtiolta, vaan ne ovat yksityisiltä ja yrityksiltä peräisin
      olevia yksityisiä varoja. Nyt esillä olevassa asiassa Caja                                 (2003/C 171/57)
      Cantabria toimi yksityisenä sijoittajana, joka sijoittaa
      pääomaansa saadakseen sille tuottoa lyhyellä tai lyhyeh-
      köllä aikavälillä. Kantaja väittää toiseksi, että päätös                              (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
      rahoittaa Sniacen laina oli luonteeltaan täysin kaupalli-
      nen, koska se tehtiin toimenpiteen kannattavuuskriteerien
      mukaisesti ilman, että viranomaiset olisivat osallistuneet
      tekniseen tai kaupalliseen päätökseen myöntää laina.
                                                                       Nadine Schmit, kotipaikka Ispra (Italia), on nostanut
2)    Ilmeinen arviointivirhe markkinataloudessa toimivan yk-          28.4.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
      sityisen sijoittajan periaatteen soveltamisessa. Kantaja         tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
      väittää, että kun lainaehtoja tarkastellaan yksityiskohtai-      vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Pierre-Paul Van
      sesti ja kun vertaillaan Caja Cantabrian tarjoamia ehtoja        Gehuchten ja Pierre Jadoul, prosessiosoite Luxemburgissa.
 ---pagebreak--- C 171/34                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                        19.7.2003
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa komission 11.7.2002 tekemän päätöksen BSS01
      MS CDL/GS/MSG D (02) nro 6779, jolla hylätään nimen-            –     kumoaa komission 11.12.2002 tekemän päätöksen, jossa
      omaisesti kantajan henkilöstösääntöjen 90 artiklan                    katsotaan, että maatalous-, kalatalous- ja kuljetusalan
      1 kohdan nojalla esittämä vaatimus nro D/256/02                       pikaisista tukitoimenpiteistä 6 päivänä lokakuuta 2002
                                                                            annetussa kuninkaan asetuksessa nro 10/2000 säädetyt
                                                                            maatalousosuuskuntia koskevat tukitoimet, joiden joh-
–     kumoaa tarvittavilta osin päätöksen, jolla on kieltäydytty            dosta vain maatalousosuuskunnat voivat myydä polttoai-
      kirjaamasta oikeudenkäyntiä edeltänyttä uutta muutok-                 netta kolmansille, jotka eivät ole niiden jäseniä, eivät
      senhakua
                                                                            ole EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa
                                                                            tarkoitettuja tukia
–     velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
      kulut.
                                                                      –     velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan
                                                                            oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja on vastaajan palveluksessa oleva virkamies. Hänen
kanteensa kohteena on päätös, jolla on hylätty vaatimus               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
tiettyjen asiakirjojen liittämisestä hänen henkilökansioonsa ja
häntä koskevien kunniaa loukkaavien kirjallisten väitteiden
tiedoksiantamista koskeva vaatimus. Kantaja vetoaa kanteensa
tueksi siihen, että Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 ar-         Tämän asian kantajina olevat yhdistykset, jotka ovat samoja
tiklassa vahvistettua naisten ja miesten välisen tasa-arvon ja        kuin asiassa T-95/93, Asociación de Estaciones de Servicio de
ihmisarvon suojelua työssä koskevaa vaatimusta on loukattu,           Madrid ja Federación Catalana de Estaciones de Servicio (1),
mikä johtuu siitä, että vastaaja ei ole ryhtynyt tarvittaviin         riitauttavat komission päätöksen, jossa komissio kieltäytyi
toimenpiteisiin taatakseen kantajan suojelun vastaajan palve-         pitämästä valtion tukena kuninkaan asetuksessa 10/2000
luksessa olevien muiden virkamiesten taholta tulevilta väitetyil-     säädettyjä toimenpiteitä, joiden nojalla ainoastaan maatalouso-
tä hyökkäyksiltä, jotka kantajan mukaan ovat häneen kohdistu-         suuskunnat eivätkä muut osuuskunnat, joilla myöskin on
vaa henkistä häirintää. Hän vetoaa myös henkilöstösääntöjen           erityisellä tavalla suojattu asema, saavat rajoituksetta myydä
25, 26 ja 45 artiklan rikkomiseen sekä perusteluvelvollisuuden        B-luokan dieselöljyä kolmansille, jotka eivät ole niiden jäseniä,
ja puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen.                            ilman, että se aiheuttaisi niiden veroetujen menetystä, joita
                                                                      erityisellä tavalla suojatuille osuuskunnille on myönnetty.
                                                                      Kanteen kohteena olevan päätöksen mukaan riidanalaiset
                                                                      toimenpiteet eivät muodosta julkista tukea, koska ne ovat
                                                                      perusteltuja verojärjestelmän luonteen tai rakenteen takia.
Asociación de Empresarios de Estaciones de Servicio de                Väitteidensä tueksi kantajat vetoavat siihen, että vastaaja on
                                                                      tehnyt seuraavat arviointivirheet ja oikeudelliset virheet:
la Comunidad de Madridin ja Federación Catalana de
Estaciones de Servicion 15.4.2003 Euroopan yhteisöjen
              komissiota vastaan nostama kanne                        –     Vastaaja on vapauttanut Espanjan hallituksen sille kuulu-
                                                                            vasta velvollisuudesta perustella toimenpiteet, joiden pe-
                          (Asia T-146/03)                                   rusteiksi on ilmoitettu verojärjestelmän luonne. Riidan-
                                                                            alainen päätös ei nimittäin mitenkään heijasta kyseisen
                                                                            hallituksen esittämiä perusteluja (tarve edetä polttoainea-
                          (2003/C 171/58)                                   lan liberalisoinnissa, joka on rakenteellinen keino vas-
                                                                            tauksena raakaöljyn hinnannousuun ja EUR:n arvonale-
                                                                            nemiseen suhteessa dollariin).
                   (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                      –     Vastaaja on katsonut, että kuninkaan asetus 10/2000
                                                                            on sopusoinnussa verojärjestelmän luonteen kanssa ja
Asociación de Empresarios de Estaciones de Servicio de la                   tukeutuessaan näin katsoessaan osuuskuntiin sovelletta-
Comunidad de Madrid, kotipaikka Madrid, ja Federación                       van verojärjestelmän puutteelliseen ja virheelliseen ana-
Catalana de Estaciones de Servicio, kotipaikka Barcelona,                   lyysiin.
ovat 15.4.2003 nostaneet Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
komissiota vastaan. Kantajien edustajana on asianajaja Rai-           –     Vastaaja on jättänyt katsomatta, että riidanalaiset toimen-
mundo Ortega Bueno.                                                         piteet merkitsevät valtion tukea.


title: Asia C-92/10 P: Valitus, jonka Media-Saturn-Holding GmbH on tehnyt 17.2.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-476/08, Media-Saturn-Holding GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 15.12.2009 antamasta tuomiosta

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/27

         Valitus, jonka Media-Saturn-Holding GmbH on tehnyt 17.2.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-476/08, Media-Saturn-Holding GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 15.12.2009 antamasta tuomiosta
   (Asia C-92/10 P)
   2010/C 113/42
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Media-Saturn-Holding GmbH (edustaja: Rechtsanwalt C.-R. Haarmann ja Rechtsanwalt E. Warnke)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

               —

               Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-476/08 15.12.2009 antama tuomio on kumottava kokonaisuudessaan

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan asiassa R 591/2008-4 28.8.2008 tekemä päätös on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan valituslautakunnassa, Euroopan unionin yleisessä tuomioistuimessa ja Euroopan unionin tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kyseessä oleva valitus on tehty unionin yleisen tuomioistuimen tuomiosta, jolla se hylkäsi valittajan kumoamiskanteen sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljännen valitusosaston 28.8.2008 tekemästä päätöksestä, jolla se hylkäsi valittajan valituksen kuviomerkin BEST BUY rekisteröinnin epäämisestä. Valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi oikeudenvastaisesti ja virheellisesti yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädettyä ehdotonta hylkäysperustetta, joka koskee tavaramerkkejä, jolla ei ole erottamiskykyä. Valitusperuste jakautuu kolmeen seuraavaan osaan:

               Ensimmäiseksi unionin yleinen tuomioistuin on johtanut puuttuvan erottamiskyvyn virheellisesti muun tavaramerkin kuin tosiasiallisesti haetun tavaramerkin arvioinnista. Se on erottamiskykyä arvioidessaan ottanut lähtökohdaksi merkin, joka sisältää sanat BEST BUY virheettömästi kirjoitetussa muodossa ja joka oli toisen menettelyn kohteena unionin tuomioistuimessa. Tästä toisesta merkistä poiketen valittajan hakemasta tavaramerkistä käy korostettujen kirjainten B, jotka ovat sanojen BEST ja BUY ensimmäiset kirjaimet, asettelusta johtuen vasta hetken ajattelun jälkeen ilmi sanaosa BEST BUY. Koska erottamiskykyinen lisäelementti, joka ilmenee poikkeavana, säännönvastaisena kirjoitustapana, riittää vähimmäiserottamiskykyyn, unionin yleinen tuomioistuin ei olisi erottamiskykyä tarkastellessaan saanut tukeutua aikaisempaan päätökseen, joka koskee merkkiä, jolta puuttuu juuri tämä erityisyys.

               Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin ei ole noudattanut periaatetta, jonka mukaan moniosaisen merkin erottamiskyky myönnetään tai kielletään tavaramerkin kokonaisarvioinnin perusteella. Tämä kokonaistarkastelu puuttuu riidanalaisesta tuomiosta. Unionin yleinen tuomioistuin on tarkastellut jokaista osatekijää erikseen siltä osin, voiko se — yksinään — tehdä merkistä erottamiskykyisen, jolloin se kielsi erottamiskyvyn automaattisesti silloin, kun osatekijä ei ollut yksinään erottamiskykyinen. Tavaramerkin kokonaistarkastelua, jossa ei saada sulkea pois sitä, että osatekijöiden, jotka eivät voi saada suojaa, summa voi muodostaa suojaamiskelpoisen tavaramerkin, ei ole tehty.

               Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin on käyttänyt erottamiskykyä tarkastellessaan liian ankaraa mittapuuta. Sen mukaan jo tavaramerkin katsominen ”etupäässä” mainoslauseeksi riittää, että on olemassa asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukainen rekisteröinnin este. Tämä tarkoittaa kuitenkin asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa koskevien oikeudellisten periaatteiden, sellaisina kuin unionin tuomioistuin on niitä konkretisoinut, huomiotta jättämistä. Sanamerkin mainostava merkitys ei sulje pois sitä, että tavaramerkki voi kuitenkin olla tarkoituksenmukainen varmistamaan kuluttajille kyseisten tavaroiden tai palvelujen alkuperän. Tällainen tavaramerkki voidaan katsoa kohdeyleisön keskuudessa yhtä aikaa sekä mainoslauseeksi että osoitukseksi kaupallisesta alkuperästä. Unionin yleisen tuomioistuimen olisi ainakin pitänyt tältä osin perustella, miksi haetun tavaramerkin osalta ei kuitenkaan ole näin.


title: asia C-236/99: Euroopan yhteisöjen komission 23.6.1999 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 246/16                  FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      28.8.1999
     ii) voidaanko jäsenvaltioon alunperin lainvastaisesti tul-         Euroopan yhteisöjen komission 23.6.1999 Belgian kunin-
          leen henkilön tekemä, Eurooppa-sopimuksen 45 artik-                          gaskuntaa vastaan nostama kanne
          lan mukainen hakemus hylätä tämän sopimuksen 59
          artiklan perusteella ja jos vastaus tähän on myöntävä,                                   (asia C-236/99)
          millaisessa tilanteessa tällainen hakemus voidaan
          hylätä?
                                                                                (1999/C 246/33)
4) Jos vastaus toiseen kysymykseen on myönteinen, voidaan-
     ko Eurooppa-sopimuksen 45 ja/tai 59 artiklan perusteella           Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.6.1999 Euroo-
     soveltaa kansallisen oikeuden säännöstä, jonka mukaan              pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas-
     toimivaltainen kansallinen viranomainen voi vaatia, että           kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön
     Bulgarian kansalainen, jonka tarkoituksena on käyttää              virkamies Gregorio Velero Jordana ja oikeudellisessa yksikössä
     oikeuksiaan itsenäisenä ammatinharjoittajana, osoittaa,            toimiva kansallinen virkamies Olivier Couvert-Castéra, proses-
     että,                                                              siosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre
                                                                        Wagner, Kirchberg.
     a) hänen osuutensa liiketoiminnan voitosta (ottamatta
          huomioon mitään muuta toimeentulolähdettä) on                 Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
          riittävä hänen ja hänen huollettaviensa elämistä ja           tuin
          asumista varten ilman, että hän ottaa vastaan työtä (eli
          muuta kuin itsenäisenä ammatinharjoittajana tehtyä            –    toteaa, että ilmoittaessaan komissiolle yhdyskuntajäteve-
          työtä) tai että hän joutuu turvautumaan toimeentulotu-             sien käsittelystä 21 päivänä toukokuuta 1991 annetun
          keen,                                                              neuvoston direktiivin 91/271/ETY (1) täytäntöönpanoa
                                                                             koskevasta ohjelmasta, joka ei Brysselin alueen osalta ole
                                                                             tämän direktiivin mukainen, Belgian kuningaskunta ei
     b) ennen kuin hänen liiketoimintansa alkaa tuottamaan                   ole noudattanut tämän direktiivin eikä etenkään sen 17
          tällaista tuloa (ottamatta huomioon mitään muuta                   artiklan mukaisia velvoitteitaan,
          toimeentulolähdettä), hänellä on riittävästi muita varo-
          ja hänen ja huollettaviensa elämistä ja asumista varten
          ilman, että hän ottaa vastaan työtä (eli muuta kuin           –    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
          itsenäisenä ammatinharjoittajana tehtyä työtä) tai että            kulut.
          hän joutuu turvautumaan toimeentulotukeen?
5) Jos vastaus edellä esitettyihin kysymyksiin on, että laitto-         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     masti maahantullut Bulgarian kansalainen voi vedota Eu-
     rooppa-sopimuksen mukaiseen sijoittautumisoikeuteen,
     jolla on välitön vatkutus,                                         Belgian viranomaisten piti direktiivin 3 artiklan mukaan
                                                                        huolehtia, että jätevesien viemäröintijärjestelmä asennetaan
                                                                        viimeistään 31.12.1998 Brysselin alueelle. Belgian viranomais-
                                                                        ten piti direktiivin 5 artiklan 2 kohdassa säädettyjen velvoittei-
     a) mitkä tekijät kansallisen tuomioistuimen pitäisi Eu-            den noudattamiseksi ja sen 4 kohdassa mainitun oikeuden
          rooppa-sopimuksen nojalla ottaa huomioon määritel-            käyttämiseksi huolehtia siitä, että nämä vedet käsitellään
          lessään, oliko toimivaltaisen viranomaisen rikkomus,          biologisesti sekä että nämä näiden vesien osalta suoritetaan
          joka kohdistui tämän henkilön välittömästi vaikutta-          täydentävä typpi- ja fosforikäsittely ennen niiden päästämistä
          vaan oikeuteen, riittävän vakava vahingonkorvausoi-           Senneen. Tällainen käsittely piti ottaa käyttöön ennen
          keuden syntymiseksi kyseistä jäsenvaltiota kohtaan; ja        31.12.1998. Belgian viranomaisten tarkoituksena yllämainit-
          erityisesti,                                                  tujen velvollisuuksien täyttämiseksi on rakentaa Brysselin
                                                                        alueelle kaksi vedenpuhdistamoa, joista toinen sijaitsee Brysse-
                                                                        lin pohjoisosassa ja toinen eteläosassa. Belgian kuningaskun-
     b) rikkoiko toimivaltaisen kansallisen viranomaisen toi-           nan komissiolle 3.6.1996 lähettämästä direktiivin täytäntöön-
          mintatapa asiassa merkityksellisenä ajankohtana (eli          panoa koskevasta ohjelmasta ilmenee kuitenkin, että pohjoi-
          elo-syyskuussa 1996 tehdyt päätökset hylätä valittajan        sessa sijaitseva puhdistamo ei aloita toimintaansa direktiivissä
          oleskelulupahakemus, joka koski työskentelyä itsenäi-         säädettynä ajankohtana, eli 31.12.1998, vaan viisi vuotta
          senä ammatinharjoittajana, ja/tai päätös valittajan           myöhemmin eli vuonna 2003. Brysselin eteläosassa sijaitsevan
          pidättämisestä) vallinnut yhteisön oikeuden kehitysvai-       puhdistamon pitäisi valmistua lyhyemmällä aikavälillä, mutta
          he huomioon ottaen ensisijaista oikeussääntöä vaka-           kuitenkin direktiivissä säädetyn määräajan jälkeen. Myöskään
          vasti ja ilmeisesti?                                          useat jäteveden keräämöt pohjoisessa ja etelässä eivät ole
                                                                        valmiita säädettynä ajankohtana.
(1) EYVL 1994 1 358, s. 1.
                                                                        (1) EYVL L 135, 30.5.1991, s. 40.


title: Asia C-362/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal d'Instance du VII ème arrondissement de Paris (Ranska) on esittänyt 2.8.2007 — Kip Europe SA, Kip UK Ltd, Caretrex Logistiek BV ja Utax GmbH v. Administration des douanes — Direction générale des douanes et droits indirects

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal d'Instance du VIIème arrondissement de Paris (Ranska) on esittänyt 2.8.2007 — Kip Europe SA, Kip UK Ltd, Caretrex Logistiek BV ja Utax GmbH v. Administration des douanes — Direction générale des douanes et droits indirects
   (Asia C-362/07)
   (2007/C 269/42)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunal d'instance du VIIème arrondissement de Paris
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Kip Europe SA, Kip UK Ltd, Caretrex Logistiek BV ja Utax GmbH

      Vastaaja: Administration des douanes — Direction générale des douanes et droits indirects
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko käsiteltävänä olevassa asiassa tarkoitetun kaltainen monitoimilaitteen jäljentämistoiminto, joka on suunniteltu toimimaan yhdistettynä joko suoraan tai paikallisverkon kautta yhteen tai useaan tietokoneeseen, mutta joka voi toimia itsenäisesti ainoastaan jäljentämistoiminnon osalta, yhdistetyn nimikkeistön 84 ryhmän 5 huomautuksen E kohdassa tarkoitettu ”muu erityistoiminto kuin tietojenkäsittely”?

               2)

               Mikäli vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myönteinen, estääkö tämän ”erityistoiminnon”, joka ei anna tavaralle sen olennaista luonnetta, kuten nimenomaisesti on todettu, olemassaolo laitteen luokittelun 84 ryhmään 5 huomautuksen E kohdan johdosta tietojenkäsittelyyn liittyvistä tulostus- ja skannaustoiminnoista huolimatta?

               3)

               Eikö luokitus pidä tässä tapauksessa suorittaa 3 yleisen tulkintasäännön b alakohdan perusteella, kun otetaan huomioon, että kyseessä on laitteisto, joka on pantu kokoon kolmesta asiallisesti erillisestä moduulista (tulostin, skanneri ja tietokone)?

               4)

               Yleisemmin ottaen: onko tarkasteltavana olevassa asiassa kuvaillun kaltaiset tulostimet luokiteltava harmonoitua järjestelmää ja yhdistettyä nimikkeistöä asianmukaisesti tulkiten nimikkeeseen 8471 60 vai 9009 12 00?

               5)

               Eikö 8.3.2006 annettu komission asetus (EY) N:o 400/2006 (1) ole pätemätön erityisesti sen vuoksi, että se on harmonoidun järjestelmän, yhdistetyn nimikkeistön sekä harmonoidun järjestelmän ja yhdistetyn nimikkeistön 1 yleisen tulkintasäännön ja 3 yleisen tulkintasäännön b alakohdan vastainen siltä osin kuin sitä perustellaan viittaamalla ”laitteelle sen olennaisen luonteen antavan toiminnon” käsitteeseen ja koska kuvatun kaltaiset tulostimet on sen mukaan luokiteltava nimikkeeseen 9009 12 00?

      (1)  Tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 8.3.2006 annettu komission asetus (EY) N:o 400/2006 (EUVL L 70, s. 9).


title: Asia T-265/01: Confederación Empresarial Vascan 22.10.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
5.1.2002                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 3/41
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Nimittävä viranomainen on soveltanut henkilöstösääntöjen                 Kantaja riitauttaa 11.7.2001 tehdyn komission päätöksen
46 artiklaa ottamatta huomioon kantajan ammatillista koke-               C(2001) 1759 lopull., jossa yhtiöverosta 30.12.1996 annetun
musta ja tutkimatta, olisiko ollut mahdollista soveltaa kanta-           Ley Foral 24/1996:n (Boletı́n Oficial de Navarra nro 159,
jaan henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohtaa, jolloin hänet             31.12.1996) 52–56 §:n mukaiset verovähennykset on katsottu
olisi voitu nimittää palkkaluokkaan A 4 sen sijaan, että hänet           yhteismarkkinoille soveltumattomaksi valtiontueksi. Kyseisen
nimitettiin palkkaluokkaan A 5.                                          lain mukaan Navarran itsehallintoalueella lain voimaantulon
                                                                         jälkeen toimintansa aloittaneille yrityksille määrättävästä ve-
                                                                         rosta myönnetään 50 prosentin suuruinen hyvitys, jos niiden
Nimittävän viranomaisen olisi henkilöstösääntöjen 32 artiklan            investoinnit ovat yli 100 miljoonaa pesetaa (601 012 euroa)
2 kohdan nojalla pitänyt ottaa huomioon kantajan ammatilli-              ja ne perustavat yli kymmenen työpaikkaa.
nen kokemus ja nimittää kantaja tasolle 2 sekä katsoa hänen
olleen viisi ja puoli kuukautta tasolla 2.
                                                                         Kantajan väitteidensä tueksi esittämät oikeudelliset perusteet
                                                                         ovat samankaltaiset kuin asiassa T-225/01.
Perustelujen puuttuminen.
                                                                         Confederación Empresarial Vascan 22.10.2001 Euroopan
Confederación Empresarial Vascan 22.10.2001 Euroopan                            yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
        yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-266/01)
                          (Asia T-265/01)
                                                                                (2002/C 3/71)
                            (2002/C 3/70)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                     (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                         Confederación Empresarial Vasca, kotipaikka Bilbao (Espanja),
Confederación Empresarial Vasca, kotipaikka Bilbao (Espanja),           on nostanut 22.10.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
on nostanut 22.10.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                   oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Marcos
komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Marcos             Araujo Boyd.
Araujo Boyd.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa Espanjan Alavan yrityksille myöntämästä val-                –     kumoaa Espanjan Biskajan yrityksille myöntämästä val-
      tiontuesta sijoitusten perusteella laskettavan 45 prosentin              tiontuesta sijoitusten perusteella laskettavan 45 prosentin
      verohelpotuksen muodossa 11.7.2001 tehdyn vastaajan                      verohelpotuksen muodossa 11.7.2001 tehdyn vastaajan
      päätöksen                                                                päätöksen
–     toissijaisesti kumoaa Espanjan Alavan yrityksille myöntä-          –     toissijaisesti kumoaa Espanjan Biskajan yrityksille myön-
      mästä valtiontuesta sijoitusten perusteella laskettavan                  tämästä valtiontuesta sijoitusten perusteella laskettavan
      45 prosentin verohelpotuksen muodossa 11.7.2001 teh-                     45 prosentin verohelpotuksen muodossa 11.7.2001 teh-
      dyn vastaajan päätöksen 3 ja 4 artiklan, koska on                        dyn vastaajan päätöksen 3 ja 4 artiklan, koska on
      epäoikeudenmukaista velvoittaa perimään takaisin Ala-                    epäoikeudenmukaista velvoittaa perimään takaisin Biska-
      van aluehallinnon riidanalaisen verolainsäädännön perus-                 jan aluehallinnon riidanalaisen verolainsäädännön perus-
      teella kantamatta jättämät määrät                                        teella kantamatta jättämät määrät
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS, (neljäs jaosto), 24 päivänä huhtikuuta 1996, asiassa C-87/95 P, Cassa nazionale di previdenza ed assistenza a favore degli avvocati e procuratori (CNPAAP) vastaan Euroopan unionin neuvosto (Kumoamiskanne - Perustamissopimuksen 104 a artiklassa tarkoitetun erityisoikeuksia koskevan kiellon soveltamiseksi tarvittavien määritelmien täsmentämisestä annettu neuvoston asetus (EY) N:o 3604/93 - Tutkittavaksi ottaminen - Selvästi perusteeton valitus)

text:
22.6.96               I FI 1                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 180/ 17
kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja G. Hirsch ( esitte             2 ) Valittaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
levä tuomari ) sekä tuomarit G. F. Mancini ja F. A.                          lut.
Schockweiler, julkisasiamies : N. Fennelly, kirjaaja :
R. Grass, on antanut 14.3.1 996 määräyksen, jonka mää
räysosa on seuraava :                                                 / 1 ) EYVL N:o C 159, 24.6.1995
1 ) Valitus hylätään, koska sen tutkittavaksi ottamisen
      edellytykset selvästi puuttuvat.
2 ) Del Plato velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
      lut yhteisöjen tuomioistuimessa.
                                                                            YHTEISOJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
(M EYVL N:o C 87, 8.4.1995                                                             25 päivänä maaliskuuta 1996,
                                                                      asiassa C-137/95 P, Vereniging van Samenwerkende Prijs
                                                                      regelende Organisaties in de Bouwnijverheid ym. vastaan
                                                                                Euroopan yhteisöjen komissio ( 1 )
                                                                      (Muutoksenhaku — Kilpailu — Yritysten yhteenliittymien
                                                                      päätökset — Poikkeuslupa — Kilpailusääntöjen rikko
                                                                      misten vakavuuden arviointi — Ilmeisen perusteeton
                                                                                valitus)
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,                                                       ( 96/C 180/35 )
                           (neljäs jaosto ),
                   24 päivänä huhtikuuta 1996,                                         (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
asiassa C-87/95 P, Cassa nazionale di previdenza ed
assistenza a favore degli avvocati e procuratori ( CNPAAP)
              vastaan Euroopan unionin neuvosto ( 1 )                 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                           yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Kumoamiskanne — Perustamissopimuksen 104 a artik
lassa tarkoitetun erityisoikeuksia koskevan kiellon sovelta
miseksi tarvittavien määritelmien täsmentämisestä annettu
neuvoston asetus (EY) N:o 3604/93 — Tutkittavaksi                     Asiassa C-137/95 P, Vereniging van Samenwerkende Prijs
             ottaminen — Selvästi perusteeton valitus)                regelende Organisaties in de Bouwnijverheid ym. (edustaji
                                                                      naan asianajaja L. H. van Lennep ja asianajaja E. H.
                            ( 96/C 180/34 )                           Pijnacker Hordijk ), jossa valittajat vaativat muutoksen
                                                                      haussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                      tuomioistuimen asiassa SPO ym. vastaan komissio (T
                    (Oikeudenkäyntikieli: italia)                     29/92, Kok. 1995 , s . 11-289 ) 21.2.1995 antaman tuomion
                                                                      kumoamista ja jossa vastapuolena on Euroopan yhteisöjen
                                                                      komissio, asiamiehenään B. J. Drijber, avustajanaan asian
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                 ajaja P. Glazener, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoon
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                panossa : presidentti G. C. Rodriguez Iglesias, jaostojen
                                                                      puheenjohtajat C. N. Kakouris, D. A. O. Edward, J.-P.
                                                                      Puissochet ja G. Hirsch sekä tuomarit G. F. Mancini, F. A.
Asiassa C-87/95 P, Cassa nazionale di previdenza ed                   Schockweiler, J. C. Moitinho de Almeida, P. J. G. Kapteyn,
assistenza a favore degli avvocati e procuratori ( CNPAAP ),          C. Gulmann, J. L. Murray, P. Jann ( esittelevä tuomari ), H.
edustajinaan asianajajat Pietro Adonnino, Mario Sanino,               Ragnemalm, L. Sevon ja M. Wathelet, julkisasiamies : M. B.
Maurizio de Stefano ja Alberto Colabianchi, jossa valittaja           Elmer, kirjaaja : R. Grass, on antanut 25.3.1996 määräyk
vaatii muutoksenhaussaan kumoamaan Euroopan yhteisö                  sen, jonka määräysosa on seuraava :
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ( kolmas
jaosto ) asiassa T-l 16/94, Cassa nazionale di previdenza ed
assistenza a favore degli avvocati e procuratori vastaan               1 ) Valitus hylätään.
neuvosto, 11.1.1995 antaman määräyksen ( Kok. 1995 ,
s . II-l ), vastapuolena Euroopan unionin neuvosto, asiamie
hinään Rudiger Bändillä ja Antonio Lucidi, yhteisöjen
tuomioistuin ( neljäs jaosto ), toimien kokoonpanossa :               2 ) Valittajat velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaamaan
jaoston puheenjohtaja C. N. Kakouris sekä tuomarit P. J. G.                  oikeudenkäyntikulut.
Kapteyn ja J. L. Murray ( esittelevä tuomari ), julkisasiamies :
A. La Pergola, kirjaaja : R. Grass, on antanut 24.4.1996              (M EYVL N:o C 189 , 22.7.1995
määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
1 ) Valitus hylätään.


title: Asia C-75/00 P: Acciaierie di Bolzano SpA:n 2.3.2000 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun viidennen jaoston asiassa T-158/96, Acciaierie di Bolzano SpA v. Euroopan yhteisöjen komissio, jossa väliintulĳoina ovat Italian tasavalta ja Falck SpA, 16.12.1999 antamasta tuomiosta

text:
C 149/20                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       27.5.2000
–    velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                   sissa mainitun direktiivin noudattamisen edellyttämiä sään-
                                                                           nöksiä.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                           (1) 27.6.1976 annettu neuvoston direktiivi 76/769/ETY, EYVL L 262,
                                                                               27.9.1976, s. 201.
EY 249 artiklassa (entinen EY:n perustamissopimuksen 189 ar-               (2) EYVL L 333, 4.12.1997, s. 1.
tikla), jonka mukaan direktiivi velvoittaa jokaista jäsenvaltiota
saavutettavaan tulokseen nähden, jäsenvaltiot velvoitetaan
implisiittisesti noudattamaan direktiiveissä asetettuja täytän-
töönpanon määräaikoja. Tämä määräaika päättyi 1.8.1998
ilman, että Irlanti oli pannut täytäntöön komission vaatimuk-
sissa mainitun direktiivin noudattamisen edellyttämiä sään-
nöksiä.
                                                                           Verwaltungsgerichtshofin 17.2.2000 tekemällään päätök-
                                                                           sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa DEVELOP
(1) Elintarvikehygieniasta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annettu neu-          Baudurchführungs- und Stadtentwicklungs GmbH vas-
    voston direktiivi 93/43/ETY, EYVL L 175, 19.7.1993, s. 1.
                                                                           taan Finanzlandesdirektion für Wien, Niederösterreich
(2) EYVL L 140, 12.5.1998, s. 10.
                                                                                und Burgerland
                                                                                (Asia C-71/00)
                                                                                (2000/C 149/34)
Euroopan yhteisöjen komission 29.2.2000 Irlantia vastaan                   Verwaltungsgerichtshof on pyytänyt 17.2.2000 tekemällään
                            nostama kanne                                  päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
                                                                           kirjaamoon 2.3.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
                                                                           asiassa DEVELOP Baudurchführungs- und Stadtentwicklungs
                             (Asia C-69/00)                                GmbH vastaan Finanzlandesdirektion für Wien, Niederöster-
                                                                           reich und Burgerland ennakkoratkaisua seuraavaan kysymyk-
                           (2000/C 149/33)                                 seen:
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.2.2000 Euroo-                  Ovatko maksusuoritukset, joita pääomayhtiön tuotto-osuuk-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.                  sien hankkija ei tee itse vaan emoyhtiönsä välityksellä, pää-
Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön virkamies                    omankorotuksen välillisestä verottamisesta 17 päivänä heinä-
Michael Shotter, prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudelli-              kuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY(*)
sen osaston virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre                     4 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettuja ”kaikenlaisia
Wagner, Kirchberg, Luxembourg.                                             osuuksia”?
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                               (*) EYVL 1969, L 249, s. 25.
–    toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut vaarallisten aineiden ja
     valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia
     koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollis-
     ten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin
     76/769/ETY (1) muuttamisesta kuudennentoista kerran
     20 päivänä lokakuuta 1997 annetun Euroopan parlamen-
     tin ja neuvoston direktiivin 97/56/EY (2) mukaisia velvoit-           Acciaierie di Bolzano SpA:n 2.3.2000 tekemä valitus
     teitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudat-         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
     tamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia              tuimen laajennetun viidennen jaoston asiassa T-158/96,
     määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle, ja            Acciaierie di Bolzano SpA v. Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                           sio, jossa väliintulijoina ovat Italian tasavalta ja Falck SpA,
–    velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                                  16.12.1999 antamasta tuomiosta
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                                (Asia C-75/00 P)
EY 249 artiklassa (entinen EY:n perustamissopimuksen 189                                           (2000/C 149/35)
artikla), jonka mukaan direktiivi velvoittaa jokaista jäsenvaltio-
ta saavutettavaan tulokseen nähden, jäsenvaltiot velvoitetaan              Acciaierie di Bolzano SpA on valittanut 2.3.2000 Euroopan
implisiittisesti noudattamaan direktiiveissä asetettuja täytän-            yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
töönpanon määräaikoja. Tämä määräaika päättyi 4.12.1998                    oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun viidennen jaoston
ilman, että Irlanti oli pannut täytäntöön komission vaatimuk-              asiassa T-158/96, Acciaierie di Bolzano SpA v. Euroopan
 ---pagebreak--- 27.5.2000                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 149/21
yhteisöjen komissio, jossa väliintulijoina ovat Italian tasavalta          –    Sitä oikeussääntöä, jonka mukaan EHTY:n tukien soveltu-
ja Falck SpA, 16.12.1999 antamasta tuomiosta. Valittajan                        mattomuus markkinoille edellyttää markkinaolosuhteiden
edustajan on asianajaja Bruno Nascimbene ja prosessiosoite c/o                  muuttumista, on rikottu. Tukien mahdollista hyväksyttä-
asianajotoimisto Franco Colussi, 36 rue de Wiltz, Luxembourg.                   vyyttä ja soveltuvuutta yhteismarkkinoille ei ole perustel-
                                                                                lusti selvitetty.
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             –    Oikeudenkäynnin kontradiktorisuutta koskevia menette-
                                                                                lysääntöjä on rikottu ja näin loukattu valittajan etuja.
1. kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
    tuomioistuimen laajennetun viidennen jaoston asiassa
    T-158/96, Acciaierie di Bolzano SpA v. Euroopan yhteisö-               (1) EYVL L 274, 26.10.1996, s. 30.
    jen komissio, jossa väliintulijoina ovat Italian tasavalta ja
    Falck SpA, 16.12.1999 antaman tuomion;
2. kumoaa näin myös 17.7.1996 tehdyn komission päätök-
    sen 96/617/EHTY (1).
Valittaja vaatii toissijaisesti, että yhteisöjen tuomioistuin              Euroopan yhteisöjen komission 2.3.2000 Italian tasavaltaa
                                                                                vastaan nostama kanne
3. katsoessaan, ettei se voi ratkaista pääasiaa, kumoaa
    16.12.1999 annetun ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                                             (Asia C-78/00)
    tuimen tuomion ja siirtää asian jonkin toisen ensimmäisen
    oikeusasteen tuomioistuimen jaoston käsiteltäväksi ja                                            (2000/C 149/36)
    täsmentää, mitkä valituksessa mainitut oikeudelliset seikat
    tämän tuomioistuimen on tutkittava.
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 2.3.2000 Euroo-
                                                                           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
4. tekee minkä tahansa asianmukaiseksi katsomansa päätök-                  vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön virka-
    sen myös asian selvittämistoimien osalta.                              mies Enrico Traversa ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o
                                                                           Carlos Gómez de la Cruz, rue Alcide de Gasperi, Centre
5. velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan                     Wagner.
    oikeudenkäyntikulut.
                                                                           Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                        a) toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut jäsenvaltioi-
                                                                                den liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta –
                                                                                yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen mää-
Valituksen kohteena oleva tuomio on kumottava seuraavilla                       räytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun
perusteilla:                                                                    neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) (kuudes arvonlisäve-
                                                                                rodirektiivi) mukaisia velvoitteitaan, koska se on säätänyt,
                                                                                että arvonlisävero palautetaan valtion joukkovelkakirjalai-
–   Puolustuksen oikeuksien laiminlyönti ja kontradiktorisen
                                                                                nan merkitsemisoikeuden myöntämisellä tietylle verovel-
    periaatteen rikkominen tältä osin on tuomiossa sivuutettu.
                                                                                vollisten ryhmälle, joilla on verosaatava vuodelta 1992, ja
                                                                                oikeus on myönnetty viivästyneenä;
–   Seuraamusluonteisten päätösten kieltoa ja suhteellisuuspe-
    riaatetta on loukattu ja tätä koskevat perustelut ovat                 b) velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
    puutteelliset ja ristiriitaiset tai täysin olemattomat.                     kulut.
–   Intressivertailu on suoritettu lainvastaisesti ja perusteltu
    puutteellisesti.                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–   Vanhentumista koskevia säännöksiä on rikottu ja peruste-               Komission mukaan Italian valtio on laiminlyönyt velvollisuu-
    lut ovat tältä osin puutteelliset.                                     tensa palauttaa ALV verovelvollisille, joilla on vuodelta yli
                                                                           100 miljoonan suuruinen verosaatava yhteisön jäsenvaltioiden
                                                                           välisessä kaupassa suoritettujen liiketoimien perusteella. Nämä
–   Yhteisöjen oikeussääntöjen taannehtivan soveltamisen
                                                                           liiketoimet ovat yli 10 % näiden verovelvollisten verotettavista
    kieltoa on loukattu, eikä perusteluja ole tältä osin esitetty.
                                                                           liiketoimista kyseisenä verovuonna. Tällä tavoin Italian valtio
                                                                           on evännyt kyseisiltä verovelvollisilta verovuonna vähennysoi-
–   Acciaierie di Bolzanon perusteltua luottamusta tukien                  keuden, eli oikeuden, joka on olennainen osa yhteistä yhden-
    peruuttamattomuuteen on ja vilpittömän mielen periaatet-               mukaistettua arvonlisäverojärjestelmää, ja jonka rajoittaminen
    ta sekä lojaalin yhteistyön velvollisuutta on loukattu.                on kuudennen arvonlisäverodirektiivin 17 artiklan vastaista.


title: Asia C-119/00: Euroopan yhteisöjen komission 29.3.2000 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
10.6.2000                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 163/15
2. Onko EY:n jäsenvaltion itsenäisten ammatinharjoittajien                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     sosiaaliturvalaitos, soveltaessaan asetuksen N:o 1408/71
     95 a artiklan 5 kohtaa edellä 1 kohdassa esitetystä
     kysymyksestä ilmenevissä olosuhteissa, selvästi rikkonut              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
     yhteisön oikeutta yhteisön tuomioistuimen oikeus-                     kuin ne, jotka on esitetty asiassa C-105/00 (2): direktiivissä
     käytännössä tarkoitetulla tavalla, kun tämä laitos on jo              säädetty määräaika on päättynyt 30.12.1998.
     rikkonut asetuksen N:o 1408/71 12 ja 46 artiklaa, kuten
     yhteisöjen tuomioistuimen 2.8.1993 samanlaisessa asiassa
                                                                           (1) EYVL L 202, 30.7.1997, s. 60.
     antamasta tuomiosta ilmenee, kun mainittu laitos on
                                                                           (2) Katso tämän virallisen lehden sivu 10.
     tämän seikan käsittelyn kuluessa myöntänyt, kun cour du
     travail de Mons on antanut tämänsuuntaisen tuomion
     10.2.1999 ja kun se ministeriö, jonka hallinnonalaan
     sosiaaliturvalaitos kuuluu, on Euroopan yhteisöjen komis-
     sion ja jäsenvaltion välisten yhteydenottojen jälkeen kehot-
     tanut tätä oikaisemaan siirtotyöläisen oikeudellisen ase-
     man, kuten tämä laitos on menetellytkin edellä mainitun
     95 a artiklan 5 kohdan perusteella?
                                                                           Euroopan yhteisöjen komission 29.3.2000 Ranskan tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
(1) Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikku-
    viin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä
                                                                                (Asia C-120/00)
    14 päivänä kesäkuuta 1971 annettu neuvoston asetus (ETY)
    N:o 1408/71 EYVL L 149, s. 2.
                                                                                (2000/C 163/26)
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.3.2000 Euroo-
                                                                           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                           vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellinen neuvonantaja
                                                                           Karen Banks ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen
                                                                           osaston virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,
                                                                           Kirchberg.
Euroopan yhteisöjen komission 29.3.2000 Luxemburgin
          suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne                          Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                           tuin
                           (Asia C-119/00)
                                                                           –    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut televisio-
                                                                                toimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja
                           (2000/C 163/25)                                      hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun
                                                                                neuvoston direktiivin 89/552/ETY muuttamisesta
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.3.2000 Euroo-                       30 päivänä kesäkuuta annetun Euroopan parlamentin ja
                                                                                neuvoston direktiivin 97/36/EY (1) mukaisia velvoitteitaan,
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-
herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen                    koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen
neuvonantaja Karen Banks, prosessiosoite Luxemburgissa c/o                      edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä
                                                                                ja/tai ilmoittanut niistä, ja
oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz,
Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                           –    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                                kulut.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–    toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudatta-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     nut televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien,
     asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamises-           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
     ta annetun neuvoston direktiivin 89/552/ETY muuttami-                 kuin asiassa C-119/00 (2) esitetyt; direktiivissä asetettu
     sesta 30 päivänä kesäkuuta 1997 annetun Euroopan parla-               määräaika päättyi 30.12.1998.
     mentin ja neuvoston direktiivin 97/36/EY (1) mukaisia
     velvoitteitaan, koska se ei ole antanut ja/tai ilmoittanut
     kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,               (1) EYVL L 202, 30.7.1997, s. 60.
     asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, ja                            (2) Katso tämän virallisen lehden sivu 15.
–    velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan
     oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-312/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.5.2016 – Market Watch v. EUIPO – Glaxo Group (MITOCHRON) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin MITOCHRON rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi kansallinen sanamerkki MIVACRON — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               27.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 232/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.5.2016 – Market Watch v. EUIPO – Glaxo Group (MITOCHRON)
   (Asia T-312/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin MITOCHRON rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi kansallinen sanamerkki MIVACRON - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2016/C 232/25)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Market Watch Franchise & Consulting, Inc. (Freeport, Bahama) (edustaja: asianajaja J. Korab)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: S. Bonne)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Glaxo Group Ltd (Brentford, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: barrister S. Malynicz ja solicitor A. Smith)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 20.3.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 507/2014-2), joka koskee Glaxo Group Ltd:n ja Market Watch Franchise & Consulting, Inc:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Market Watch Franchise & Consulting, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 270, 17.8.2015.


title: Asia C-634/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Itävalta) on esittänyt 30.11.2015 – Susanne Sokoll-Seebacher ja Manfred Naderhirn

text:
               5.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Itävalta) on esittänyt 30.11.2015 – Susanne Sokoll-Seebacher ja Manfred Naderhirn
   (Asia C-634/15)
   (2016/C 326/12)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Susanne Sokoll-Seebacher ja Manfred Naderhirn

      Muut osapuolet: Agnes Hemetsberger, Mag. Jungwirth ja Mag. Fabian OHG ym.
   Unionin tuomioistuin (kahdeksas jaosto) totesi 30.6.2016 tekemässään päätöksessä perustellusti seuraavaa:
   Tuomiota Sokoll-Seebacher (C-367/12, EU:C:2014:68), joka annettiin 13.2.2014, on tulkittava siten, ettei pääasiassa kyseessä olevassa kansallisessa lainsäädännössä säädettyä uuden apteekin perustamistarpeen arvioinnin perustetta ”asiakaskuntaan edelleen kuuluvien henkilöiden” kiinteästä määrästä voida soveltaa yleisesti sellaisessa konkreettisessa tilanteessa, joka on arvioinnin kohteena.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 23 päivänä lokakuuta 2003 yhdistetyissä asioissa C-4/02 ja C-5/02 (Verwaltungsgericht Frankfurt am Mainin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Hilde Schönheit vastaan Stadt Frankfurt am Main (C-4/02) ja Silvia Becker vastaan Land Hessen (C-5/02) (Sosiaalipolitiikka – Miespuoliset ja naispuoliset työntekĳät – Samapalkkaisuus – EY:n perustamissopimuksen 119 artiklan (EY:n perustamissopimuksen 117–120 artikla on korvattu EY 136–EY 143 artiklalla) ja EY 141 artiklan 1 ja 2 kohdan sekä direktiivin 86/378/ETY tai direktiivin 79/7/ETY sovellettavuus – Palkan käsite – Virkamiesten eläkejärjestelmä – Osa-aikaisesti työskennelleiden virkamiesten eläkkeen laskeminen – Erilainen kohtelu verrattuna kokoaikaisesti työskennelleisiin työntekĳöihin – Sukupuoleen perustuva välillinen syrjintä – Edellytykset, joilla erilaista kohtelua voidaan mahdollisesti perustella syillä, joihin ei liity sukupuoleen perustuvaa syrjintää – EY:n perustamissopimuksen 119 artiklasta tehty pöytäkirja (josta on tullut EY 141 artiklasta tehty pöytäkirja) – Ajalliset vaikutukset)

text:
C 304/6                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                            13.12.2003
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                             15 päivänä joulukuuta 1997 annetun neuvoston direktiivin
                                                                      97/80/EY (EYVL 1998, L 14, s. 6) tulkinnasta, yhteisöjen
                                                                      tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: neljän-
                           (viides jaosto)                            nen jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans, joka
                                                                      hoitaa myös viidennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä
                                                                      tuomarit A. La Pergola (esittelevä tuomari) ja P. Jann, julkisasia-
                  23 päivänä lokakuuta 2003                           mies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
                                                                      H. A. Rühl, on antanut 23.10.2003 tuomion, jonka tuomiolau-
                                                                      selma on seuraava:
yhdistetyissä asioissa C-4/02 ja C-5/02 (Verwaltungsge-
richt Frankfurt am Mainin esittämä ennakkoratkaisupyyn-
tö): Hilde Schönheit vastaan Stadt Frankfurt am Main
 (C-4/02) ja Silvia Becker vastaan Land Hessen (C-5/02) (1)
                                                                      1)    Gesetz über die Versorgung der Beamten und Richter in Bund
(Sosiaalipolitiikka – Miespuoliset ja naispuoliset työntekijät              und Ländern -nimisellä 24.8.1976 annetulla lailla, sellaisena
– Samapalkkaisuus – EY:n perustamissopimuksen 119 artik-                    kuin se on julkaistuna 16.3.1999, käyttöönotetun järjestelmän
lan (EY:n perustamissopimuksen 117–120 artikla on korvat-                   kaltaisesta järjestelmästä maksettu vanhuuseläke kuuluu EY:n
tu EY 136–EY 143 artiklalla) ja EY 141 artiklan 1 ja                        perustamissopimuksen 119 artiklan (EY:n perustamissopimuk-
2 kohdan sekä direktiivin 86/378/ETY tai direktiivin 79/7/                  sen 117–120 artikla on korvattu EY 136–EY 143 artiklalla)
ETY sovellettavuus – Palkan käsite – Virkamiesten eläkejär-                 ja EY 141 artiklan 1 ja 2 kohdan soveltamisalaan. Näiden
jestelmä – Osa-aikaisesti työskennelleiden virkamiesten                     määräysten kanssa on ristiriidassa edellä mainitun lain 85 §:n
eläkkeen laskeminen – Erilainen kohtelu verrattuna kokoai-                  ja 14 §:n vanhan version, kun niitä luetaan yhdessä, kaltainen
kaisesti työskennelleisiin työntekijöihin – Sukupuoleen pe-                 lainsäädäntö, joka voi johtaa sellaisten virkamiesten eläkkeen
rustuva välillinen syrjintä – Edellytykset, joilla erilaista                määrän pienenemiseen, jotka ainakin osan palvelusajastaan
kohtelua voidaan mahdollisesti perustella syillä, joihin ei                 ovat työskennelleet osa-aikaisesti, kun tähän virkamiesten
liity sukupuoleen perustuvaa syrjintää – EY:n perustamisso-                 ryhmään kuuluu huomattavasti enemmän naisia kuin miehiä,
pimuksen 119 artiklasta tehty pöytäkirja (josta on tullut                   ellei tätä lainsäädäntöä voida perustella objektiivisilla syillä,
 EY 141 artiklasta tehty pöytäkirja) – Ajalliset vaikutukset)               joihin ei liity mitään sukupuoleen perustuvaa syrjintää.
                         (2003/C 304/08)
                                                                      2)    Juuri kansallisen tuomioistuimen, jonka yksinomaiseen toimi-
                                                                            valtaan tosiseikkojen arviointi ja kansallisen lainsäädännön
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                            tulkinta kuuluu, on päätettävä, onko lain säännös, jota
                                                                            sovelletaan työntekijän sukupuoleen katsomatta mutta joka
                                                                            tosiasiallisesti koskee huomattavasti suurempaa prosenttiosuut-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen            ta naisista kuin miehistä, perusteltu objektiivisista ja sukupuo-
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                       leen perustuvaan syrjintään liittymättömistä syistä, ja miltä
                                                                            osin se on perusteltu.
                                                                            Julkisten menojen rajoittamista koskevalla tavoitteella ei voida
Yhdistetyissä asioissa C-4/02 ja C-5/02, jotka Verwaltungsge-
                                                                            perustella sukupuoleen perustuvaa erilaista kohtelua.
richt Frankfurt am Main (Saksa) on saattanut EY 234 artiklan
nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen
tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa
Hilde Schönheit vastaan Stadt Frankfurt am Main (C-4/02) ja                 Miesten ja naisten erilainen kohtelu voi tietyissä tilanteissa olla
Silvia Becker vastaan Land Hessen (C-5/02) ennakkoratkaisun                 perusteltua muista syistä kuin niistä syistä, joihin on vedottu
EY:n perustamissopimuksen 119 artiklan (EY:n perustamisso-                  hyväksyttäessä toimi, jolla tämä erilainen kohtelu on otettu
pimuksen 117–120 artikla on korvattu EY 136–EY 143 artik-                   käyttöön.
lalla), EY:n perustamissopimuksen 119 artiklasta tehdyn pöytä-
kirjan, joka on liitetty EY:n perustamissopimukseen Euroopan
unionista tehdyllä sopimuksella (ja josta on tullut EY 141 artik-           Gesetz über die Versorgung der Beamten und Richter in Bund
lasta tehty pöytäkirja), EY 141 artiklan 1 ja 2 kohdan, miesten             und Ländern -nimisen lain 85 §:n ja kyseisen lain 14 §:n
ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta                vanhan version, kun niitä luetaan yhdessä, mukaisen lainsää-
toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19 päi-              dännön kaltaista kansallista lainsäädäntöä, joka johtaa siihen,
vänä joulukuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/7/                    että työntekijän työeläkkeen määrä pienenee enemmän kuin
ETY (EYVL 1979, L 6, s. 24), miesten ja naisten tasa-                       suhteessa hänen osa-aikaisesti työskentelemiinsä ajanjaksoihin,
arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta ammatillisissa                ei voida pitää objektiivisesti perusteltuna, kun sen perusteluksi
sosiaaliturvajärjestelmissä 24 päivänä heinäkuuta 1986 anne-                esitetään se seikka, että eläke on tässä tapauksessa vastike
tun neuvoston direktiivin 86/378/ETY (EYVL L 225, s. 40),                   pienemmästä työpanoksesta, tai se seikka, että eläkkeen pienen-
sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston 20.12.1996                       nyksellä on tarkoitus estää se, että osa-aikaisesti työskennelleet
antamalla direktiivillä 96/97/EY (EYVL 1997, L 46, s. 20), ja               virkamiehet pääsevät edullisempaan asemaan kuin kokoaikai-
todistustaakasta sukupuoleen perustuvissa syrjintätapauksissa               sesti työskennelleet virkamiehet.
 ---pagebreak--- 13.12.2003                FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                                 C 304/7
3)    Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 119 artiklasta            1)    Elintarvikkeiden ravintoarvomerkinnöistä 24 päivänä syyskuuta
      tehtyä pöytäkirjaa N:o 2 ja EY 141 artiklasta tehtyä pöytäkir-           1990 annetun neuvoston direktiivin 90/496/ETY 1 artiklan
      jaa, joka on liitetty EY:n perustamissopimukseen, on tulkittava          4 kohdan k alakohtaa ja 6 artiklan 8 kohtaa on tulkittava
      siten, että niistä ensiksi mainittu estää perustamissopimuksen           siten, että elintarvikkeessa ilmoitettu ravintoaineen – kuten
      119 artiklan ja jälkimmäisenä mainittu EY 141 artiklan 1 ja              C-vitamiinin – arvo, joka perustuu valmistajan tekemään
      2 kohdan soveltamisen ammatillisessa sosiaaliturvajärjestel-             analyysiin, voi olla kyseisen ravintoaineen arvo elintarvikkeessa
      mässä säädettyihin etuuksiin, jotka myönnetään päivämäärää               sen viimeisenä käyttöpäivänä, ja siten, että ilmoitetun lukuarvon
      17.5.1990 edeltäneiden työskentelykausien perusteella, paitsi            ja viranomaistarkastuksessa saadun lukuarvon välisen hyväksyt-
      kun kyse on työntekijöistä tai heidän jälkeensä etuuteen                 tävän eron määrittäminen kuuluu yhteisön lainsäädännön
      oikeutetuista, jotka ennen mainittua päivämäärää ovat panneet            tämänhetkisessä tilanteessa jäsenvaltioiden toimivaltaan.
      vireille oikeudenkäynnin tai esittäneet vastaavan vaatimuksen
      sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti.                2)    Kolmannen ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelussa ei ole
                                                                               tullut esille mitään sellaista seikkaa, joka vaikuttaisi direktiivin
                                                                               90/496/ETY pätevyyteen.
(1) EYVL C 109, 4.5.2002.
                                                                         (1) EYVL C 109, 4.5.2002.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                            (kuudes jaosto)                                       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                    23 päivänä lokakuuta 2003                                                        (viides jaosto)
asiassa C-40/02 (Unabhängiger Verwaltungssenat im Land                                       23 päivänä lokakuuta 2003
Niederösterreichin esittämä ennakkoratkaisupyyntö):
Margareta Scherndl vastaan Bezirkshauptmannschaft Kor-                   asiassa C-109/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                              neuburg (1)                                                      Saksan liittotasavalta (1)
(Direktiivi 90/496/ETY – Elintarvikkeiden ravintoarvomer-                (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Kuudes
kinnät – Vitamiinipitoisuus – Ilmoitettu arvo – Keskiarvo –              arvonlisäverodirektiivi – Kansallinen lainsäädäntö, jossa
Viiteajankohta – Ilmoitetun lukuarvon ja viranomaistarkas-               säädetään alennetun verokannan soveltamisesta musiikkiyh-
tuksessa saadun lukuarvon välinen hyväksyttävä ero –                     tyeisiin ja solisteihin sillä edellytyksellä, että viimeksi maini-
                  Suhteellisuus – Oikeusvarmuus)                                          tut itse ovat konsertin järjestäjiä)
                           (2003/C 304/09)                                                          (2003/C 304/10)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                             (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                 tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-40/02, jonka Unabhängiger Verwaltungssenat im                  Asiassa C-109/02, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
Land Niederösterreich (Itävalta) on saattanut EY 234 artiklan            nään: E. Traversa ja G. Wilms) vastaan Saksan liittotasavalta
nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen              (asiamiehinään: W.-D. Plessing ja M. Lumma) jossa kantaja
tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa           vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Saksan liittota-
Margareta Scherndl ja Bezirkshauptmannschaft Korneuburg,                 savalta ei ole noudattanut jäsenvaltioiden liikevaihtoverolain-
ennakkoratkaisun elintarvikkeiden ravintoarvomerkinnöistä                säädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojär-
24 päivänä syyskuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/              jestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä
496/ETY (EYVL L 276, s. 40) 1 artiklan 4 kohdan k alakohdan              toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin
ja 6 artiklan 8 kohdan tulkinnasta ja pätevyydestä, yhteisöjen           77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 12 artiklan 3 kohdan
tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston             a alakohdan kolmannen alakohdan mukaisia velvoitteitaan,
puheenjohtaja J.-P. Puissochet sekä tuomarit R. Schintgen,               sellaisena kuin tämä direktiivi on muutettuna direktiivin
V. Skouris, F. Macken ja J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä               77/388/ETY muuttamisesta yleisen verokannan tason osalta
tuomari), julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: R. Grass, on              25 päivänä toukokuuta 1999 annetulla neuvoston direktiivillä
antanut 23.10.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-                 1999/49/EY (EYVL L 139, s. 27), koska se soveltaa arvonlisäve-
raava:                                                                   ron alennettua verokantaa välittömästi yleisölle tai konsertin