title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto) 29 päivänä tammikuuta 1998, asiassa C-315/96 (Finanzgericht Hamburgin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Lopex Export GmbH vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Tulli - Tavaroiden luokittelu - Luokitusta muuttava asetus - Aikaisempi sitova tariffitieto - Pätevyys)

text:
C 72/4                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         7.3.98
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                  YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                        (viides jaosto)                                                   (viides jaosto)
                29 päivänä tammikuuta 1998,
                                                                                29 päivänä tammikuuta 1998,
asiassa C-161/96 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkorat-
kaisupyyntö), Südzucker Mannheim/Ochsenfurt AG vas-               asiassa C-315/96 (Finanzgericht Hamburgin esittämä
              taan Hauptzollamt Mannheim (1)                      ennakkoratkaisupyyntö), Lopex Export GmbH vastaan
                                                                                Hauptzollamt Hamburg-Jonas (1)
(Sokerialan yhteinen markkinajärjestely Ð Euroopan
yhteisön ulkopuolelle tapahtuvaa vientiä koskevien tulli-         (Tulli Ð Tavaroiden luokittelu Ð Luokitusta muuttava
muodollisuuksien täyttämättä jättäminen Ð Seuraukset Ð                 asetus Ð Aikaisempi sitova tariffitieto Ð Pätevyys)
                    Suhteellisuusperiaate)
                                                                                (98/C 72/07)
                         (98/C 72/06)
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                     (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                      yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-161/96, jonka Bundesfinanzhof on saattanut
EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisö-
jen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansal-
lisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Südzucker      Asiassa C-315/96, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa)
Mannheim/Ochsenfurt AG vastaan Hauptzollamt Mann-                 on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
heim ennakkoratkaisun kiintiötä suurempaa tuotantoa               nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadak-
koskevista yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä soke-         seen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa
rialalla 14 päivänä syyskuuta 1981 annetun komission ase-         asiassa Lopex Export GmbH vastaan Hauptzollamt Ham-
tuksen (ETY) N:o 2670/81 (EYVL L 262, 16.9.1981,                  burg-Jonas ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden tulliviran-
s. 14), tulkittuna yhdessä maataloustuotteiden tuonti-,           omaisten antamista tiedoista, jotka koskevat tavaroiden
vienti- ja ennakkovahvistustodistusten järjestelmän sovel-        luokittelua tullinimikkeistöön 20 päivänä kesäkuuta 1990
tamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä      annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1715/90 (EYVL
3 päivänä joulukuuta 1980 annetun komission asetuksen             L 160, 26.6.1990, s. 1) 13 artiklan 1 kohdan ensimmäisen
(ETY) N:o 3183/80 (EYVL L 388, 13.12.1980, s. 1)                  luetelmakohdan pätevyydestä ja sen mahdollisesta päte-
kanssa, pätevyydestä, yhteisöjen tuomioistuin (viides             mättömyydestä johtuvista seurauksista, yhteisöjen tuo-
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C.          mioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
Gulmann sekä tuomarit J. C. Moitinho de Almeida (esitte-          puheenjohtaja C. Gulmann (esittelevä tuomari) sekä tuo-
levä tuomari), D. A. O. Edward, P. Jann ja L. Sevón, jul-         marit J. C. Moitinho de Almeida, D. A. O. Edward, J.-P.
kisasiamies: P. LeÂger, kirjaaja: johtava hallintovirkamies       Puissochet ja P. Jann, julkisasiamies: P. LeÂger, kirjaaja: joh-
H. A. Rühl, on antanut 29.1.1998 tuomion, jonka tuomio-           tava hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut 29.1.1998
lauselma on seuraava:                                             tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
Ennakkoratkaisukysymyksen käsittelyssä ei ole ilmennyt
mitään sellaista seikkaa, jonka perusteella kiintiötä suu-        Jäsenvaltioiden tulliviranomaisten antamista tiedoista,
rempaa tuotantoa koskevista yksityiskohtaisista sovelta-          jotka koskevat tavaroiden luokittelua tullinimikkeistöön
missäännöistä sokerialalla 14 päivänä syyskuuta 1981              20 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen
annettu komission asetus (ETY) N:o 2670/81, tulkittuna            (ETY) N:o 1715/90 13 artiklan 1 kohdan ensimmäisen
yhdessä maataloustuotteiden tuonti-, vienti- ja ennakko-          luetelmakohdan tutkinnassa ei ole tullut luottamuksensuo-
vahvistustodistusten järjestelmän soveltamista koskevista         jan ja oikeusvarmuuden periaatteen kannalta esille sellaisia
yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 3 päivänä joulu-        seikkoja, jotka vaikuttaisivat sen pätevyyteen.
kuuta 1980 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3183/
80 kanssa, olisi katsottava pätemättömäksi.
                                                                  (1) EYVL C 336, 9.11.1996.
( ) EYVL C 197, 6.7.1996.
 1


title: Asia F-118/10: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 2.10.2012 — Psarras v. ENISA (Henkilöstö — Asemapaikkaan määrääminen — Asemapaikan siirto — Yksikön etu — Henkilökohtaisista syistä myönnetty virkavapaus)

text:
               9.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/30

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 2.10.2012 — Psarras v. ENISA
   (Asia F-118/10) (1)

   (Henkilöstö - Asemapaikkaan määrääminen - Asemapaikan siirto - Yksikön etu - Henkilökohtaisista syistä myönnetty virkavapaus)
   2013/C 38/56
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Aristidis Psarras (Heraklion, Kreikka) (edustajat: aluksi asianajajat É. Boigelot ja S. Woog, sitten asianajaja É. Boigelot)

      Vastaaja: Euroopan verkko- ja tietoturvavirasto (ENISA) (asiamies: E. Maurage, avustajinaan asianajajat D. Waelbroeck ja A. Duron)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Henkilöstö — Yhtäältä vaatimus sen päätöksen kumoamisesta, jolla kantaja erotetaan viraston kirjanpitäjän virastaan ja nimitetään toinen henkilö tähän samaan virkaan. Toisaalta vaatimus siitä, että kantajalle on maksettava korvausta vahingosta, joka on aiheutunut riidanalaisista toimista ja kiusaamisesta, jonka kohteeksi kantaja väittää joutuneensa.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan verkko- ja tietoturvaviraston johtokunnan 7.2.2010 tekemä päätös, jolla Aristidis Psarras on erotettu välittömästi kirjanpitäjän virastaan ja X, joka on talousarviotoimihenkilö, on nimitetty kirjanpitäjän virkaan toistaiseksi, ja 1.3.2010 tehty päätös, jonka pääjohtaja on tämän seurauksena tehnyt ja joka koskee Aristidis Psarrasin siirtämistä uusiin tehtäviin, kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan verkko- ja tietoturvavirasto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Aristidis Psarrasin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 63, 26.2.2011, s. 34.


title: Asia F-29/13: Virkamiestuomioistuimen määräys 20.10.2015 – Drakeford v. EMA

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/80

         Virkamiestuomioistuimen määräys 20.10.2015 – Drakeford v. EMA
   (Asia F-29/13) (1)

   (2015/C 398/96)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Kollmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 207, 20.7.2013, s. 57.


title: Asia T-371/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.4.2011 — Amor v. SMHV — Jablonex Group (AMORIKE)

text:
               11.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 173/15

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.4.2011 — Amor v. SMHV — Jablonex Group (AMORIKE)
   (Asia T-371/10) (1)

   2011/C 173/33
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 288, 23.10.2010.


title: Asian C-243/96 poistaminen rekisteristä

text:
8.2.97              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 40/ 15
ristä on poistettu asia C- 134/96 , Euroopan yhteisöjen ko        teristä on poistettu asia C-l 79/96 , Euroopan yhteisöjen
missio vastaan Espanjan kuningaskunta .                            komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta .
(') EYVL N:o C 180,22.6.1996 .                                     (M EYVL N:o C 247, 24.8.1996 .
                                                                             Asian C-243/96 (*) poistaminen rekisteristä
         Asian C-152/96 O poistaminen rekisteristä                                           ( 97/C 40/37)
                        ( 97/C 40/35 )
                                                                   Euroopan        yhteisöjen      tuomioistuimen   presidentin
                                                                   19.11.1996 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis
Euroopan       yhteisöjen       tuomioistuimen     presidentin     teristä on poistettu asia C-243/96, Euroopan yhteisöjen
12.9.1996 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste           komissio vastaan Belgian kuningaskunta .
ristä on poistettu asia C-152/96 , Euroopan yhteisöjen ko
missio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta .                      (') EYVL N:o C 269 , 14.9.1996 .
(') EYVL N:o C 233 , 10.8.1996 .
                                                                             Asian C-265/96 H poistaminen rekisteristä
                                                                                ( 97/C 40/38 )
         Asian C-l 79/96 ( ] ) poistaminen rekisteristä            Euroopan        yhteisöjen      tuomioistuimen    presidentin
                        ( 97/C 40/36 )                             18.11.1996 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis
                                                                   teristä on poistettu asia C-265/96 , Euroopan yhteisöjen
                                                                   komissio vastaan Belgian kuningaskunta .
Euroopan       yhteisöjen       tuomioistuimen     presidentin
18.11.1996 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis             ( 1 ) EYVL N:o C 269 , 14.9.1996 .
                                          ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           Euroopan yhteisö, jota edustavat 1 ) Euroopan unionin
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                              neuvosto ( asiamiehinä Jean-Paul Jacque, Arthur Brautigam
                11 päivänä joulukuuta 1996,                        ja Jürgen Huber sekä Anna Lo Monaco ) ja 2 ) Euroopan
                                                                   yhteisöjen komissio ( asiamiehinä Peter Gilsdorf ja Ulrich
asiassa T-521/93 , Atlanta AG ym. vastaan Euroopan unio           Wölker ), joita tukevat Ranskan tasavalta ( asiamiehinä Ed
      nin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (')             wige Belliard ja Gautier Mignot ) ja Ison-Britannian ja
(Yhteinen markkinajärjestely — Banaanit — Tuontijärjes            Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ( asiamiehenä
              telmä — Vahingonkorvauskanne)                        aluksi S. Lucinda Hudson ja myöhemmin Lindsey Nicoll ),
                                                                   jossa kantajat vaativat, että Euroopan yhteisö, jota edusta
                         ( 97/C 40/39 )                            vat neuvosto ja komissio, on tuomittava maksamaan va
                                                                   hingonkorvausta hyvitykseksi siitä vahingosta , joka on ai
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                      heutunut banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä 13
                                                                   päivänä helmikuuta 1993 annetusta neuvoston asetuksesta
                                                                    ( ETY ) N:o 404/93 ( EYVL N:o L 47, 25.2.1993 , s . 1 ), Eu
Asiassa T-521 /93 , Atlanta AG, kotipaikka Bremen ( Saksa ),       roopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Atlanta Handelsgesellschaft Harder & Co. GmbH, koti                ( laajennettu neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa : jaos
paikka Bremen, Afrikanische Frucht-Compagnie GmbH,                 ton puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit R. García
kotipaikka Hampuri ( Saksa), Cobana Bananeneinkaufsge             Valdecasas, P. Lindh, J. Azizi ja J. D. Cooke, kirjaaja : H.
sellschaft mbh & Co . KG, kotipaikka Hampuri, Edeka                Jung, on antanut 11.12.1996 tuomion, jonka tuomiolau
 Fruchtkontor GmbH, kotipaikka Hampuri, Internationale              selma on seuraava :
Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co ., kotipaikka
 Hampuri, ja Pacific Fruchtimport GmbH, kotipaikka
 Hampuri, edustajinaan asianajajat Erik A. Undritz ja Gerrit
 Schohe , Hampuri, prosessiosoite Luxemburgissa asian
 ajotoimisto Marc Baden, 24 rue Marie-Adelaide, vastaan              1 ) Kanne hylätään.


title: Asia T-442/11: Kanne 5.8.2011 — Evropaïki Dynamiki v. komissio

text:
               1.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 290/17

         Kanne 5.8.2011 — Evropaïki Dynamiki v. komissio
   (Asia T-442/11)
   2011/C 290/25
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat N. Korogiannakis ja M. Dermitzakis)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan komission 27.5.2011 tekemän päätöksen olla ryhtymättä toimenpiteisiin sen jälkeen, kun Euroopan oikeusasiamies oli todennut, että komission marraskuussa 2006 tekemä päätös ratkaista tarjouskilpailu kolmannen yrityksen hyväksi ei ollut julkisia hankintoja koskevien unionin säännösten mukainen;

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan kantajalle tämän marraskuussa 2006 tehdyn komission päätöksen johdosta kärsimän vahingon;

               —

               velvoittamaan komission maksamaan kantajalle miljoona euroa sen johdosta, että kantaja menetti mahdollisuutensa osallistua tarjouskilpailuun, jonka komissio peruutti;

               —

               velvoittamaan komission maksamaan kantajalle miljoona euroa tekijänoikeuksien luvallisesta käytöstä;

               —

               velvoittamaan komission maksamaan kantajalle kymmenen miljoonaa euroa aineettomasta vahingosta, joka ilmeni kantajan maineen ja uskottavuuden heikentymisenä;

               —

               velvoittamaan komission julkaisemaan ilmoituksen, jossa markkinoilla ja kaikilla CIRCA:sta (työryhmäohjelmisto, jonka avulla eri paikkoihin sijoittautuneet työntekijät tai ryhmät voivat olla yhteydessä sähköisesti) kiinnostuneille käyttäjille ilmoitetaan, että CIRCA ei ole vanhentunut järjestelmä, että Alfresco Software Ltd:n kehittämä järjestelmä ei ole ensisijainen ja että käyttäjät voivat vapaasti valita CIRCA:n tilalle haluamansa järjestelmän, ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut ja muut tähän kanteeseen liittyvät kulut siinäkin tapauksessa, että kanne hylätään.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on rikkonut varainhoitoasetuksen (1) 27, 88, 89 ja 91 artiklan ja soveltamissääntöjen (2) 116, 122 ja 124 artiklan mukaista velvoitettaan tehdä hankinta avoimen tai rajoitetun tarjouskilpailun perusteella.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on loukannut syrjintäkiellon ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteita.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio ei ole noudattanut hyvän hallinnon periaatetta eikä perusteluvelvollisuutta.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on käyttänyt harkintavaltaansa väärin.

      (1)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EYVL L 248, s. 1).

      (2)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23.12.2002 annettu komission asetus (EY, Euratom) N:o 2342/2002, (EYVL L 357, s. 1).


title: Asia T-6/13: Kanne 8.1.2013 — NICO v. neuvosto

text:
               9.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/24

         Kanne 8.1.2013 — NICO v. neuvosto
   (Asia T-6/13)
   2013/C 71/38
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl (Pully, Sveitsi) (edustajat: solicitor J. Grayston, sekä asianajajat G. Pandey, P. Gjørtler, D. Rovetta, D. Sellers ja N. Pilkington)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 15.10.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/635/YUTP (1) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 15.10.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 945/2012 siltä osin kuin kantaja on näissä riidanalaisissa toimissa merkitty luetteloon henkilöistä ja yhteisöistä, joihin sovelletaan rajoittavia toimenpiteitä, ja

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen, jotka perustuvat olennaisen menettelymääräyksen rikkomiseen, perustamissopimusten rikkomiseen sekä seuraavien perustamissopimusten soveltamista koskevien säännösten rikkomisiin: kuulluksi tulemista koskevan oikeuden loukkaaminen, perustelujen riittämättömyys, puolustautumisoikeuksien loukkaaminen, ilmeinen arviointivirhe ja perusoikeutena taatun omistusoikeuden loukkaaminen.
   Kantaja katsoo, että neuvosto jätti kuulematta kantajaa, mitä ei voida perustella millään vastakkaisilla seikoilla, etenkään nykyisten sopimussitoumusten määräämistä koskevilla seikoilla. Lisäksi kantaja väittää, että neuvosto ei toimittanut riittävää väitetiedoksiantoa, minkä neuvosto itse vahvisti kantajalle, kun kantajan pyyntöihin saada asiakirjat tutustuttavakseen ei vastattu. Kantaja toteaa, että näillä laiminlyönneillään neuvosto loukkasi kantajan puolustautumisoikeutta, koska kantajalta evättiin oikeus tehokkaasti esittää väitteitä neuvoston toteamuksia vastaan sen vuoksi, ettei näitä toteamuksia annettu kantajalle tiedoksi. Kantaja esittää, että toisin kuin neuvosto väittää, kantaja ei ole NICO Ltd:n tytäryhtiö, koska kyseistä yhtiötä ei enää ole olemassa Jerseyssä, ja ettei neuvosto missään tapauksessa ole osoittanut, että vaikka kantaja olisikin tällainen tytäryhtiö, siitä syntyisi Iranin valtiolle sellaista taloudellista etua, joka olisi ristiriidassa riidanalaisten päätöksen ja asetuksen tarkoituksen kanssa. Kantaja väittää lopuksi, että neuvosto loukkasi perusoikeutena taattua omistusoikeutta, kun se toteutti toimenpiteitä, joiden oikeasuhteisuutta ei voitu taata.

      (1)  EUVL 16.10.2012, L 282, s. 58.


title: Asia T-514/08: Kanne 26.11.2008 — Laboratorios Byly v. SMHV — Ginis (BILLY'S Products)

text:
               24.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 19/35

         Kanne 26.11.2008 — Laboratorios Byly v. SMHV — Ginis (BILLY'S Products)
   (Asia T-514/08)
   (2009/C 19/67)
   Kannekirjelmän kieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Laboratorios Byly, SA (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja L. Plaza Fernandez-Villa)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Vasileisos Ginis (Ateena, Kreikka)
   Vaatimukset

               —

               Riidanalainen päätös on kumottava,

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vasileios Ginis.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”BILLY'S Products” (rekisteröintihakemus N:o 4 215 273) luokkaan 3 kuuluvia tavaroita varten.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön sanamerkit ”BYLY” (rekisteröintihakemus N:o 156 216) luokkaan 3 kuuluvia tavaroita varten ja ”byly” (rekisteröintihakemus N:o 2 604 015) luokkiin 3 ja 5 kuuluvia tavaroita ja luokkaan 35 kuuluvia palveluja varten.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen tulkinta.


title: Asia C-61/00 P: Volkswagen AG:n ja Volkswagen Sachsen GmbH:n 23.2.2000 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun toisen jaoston yhdistetyissä asioissa T-132/96 ja T-143/96, Freistaat Sachsen, Volkswagen AG ja Volkswagen Sachsen GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 15.12.1999 antamasta tuomiosta

text:
C 163/8                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      10.6.2000
–    EY 253 artiklan virheellinen soveltaminen: Käsitys, jonka             Volkswagen AG:n ja Volkswagen Sachsen GmbH:n
     mukaan riidanalainen komission päätös olisi riittävästi               23.2.2000 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
     perusteltu, pohjautuu siihen, että ensimmäisen oikeusas-              sen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun toisen jaos-
     teen tuomioistuin on esittänyt päätöksen sisällön väärin.             ton yhdistetyissä asioissa T-132/96 ja T-143/96, Freistaat
                                                                           Sachsen, Volkswagen AG ja Volkswagen Sachsen GmbH
                                                                           vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 15.12.1999 anta-
–    EY 87 artiklan 3 kohdan b alakohdan rikkominen: Ensim-
                                                                                masta tuomiosta
     mäisen oikeusasteen tuomioistuin ei olisi saanut EY 87 ar-
     tiklan 3 kohdan b alakohdan sanamuodon eikä tarkoituk-
     sen perusteella päätyä siihen, ettei DDR:n entisen kansallis-
     tetun talouden romahdus ole yhdistymisen myötä aiheutta-                                       (Asia C-61/00 P)
     nut Saksan talouteen ”vakavaa häiriötä”. Koska Saksan
     yhdistymisen johdosta lähes kolmasosa Saksan alueesta on
     taloudellisen jälleenrakennuksen tarpeessa, valittaja katsoo,                                   (2000/C 163/12)
     ettei ole mahdollista, että Saksan liittotasavallan uusissa
     osavaltioissa oleva vaikea taloudellinen häiriö, jonka pois-
     taminen edellyttää koko liittotasavallalta erittäin huomatta-         Volkswagen AG ja Volkswagen Sachsen GmbH ovat
     via taloudellisia uhrauksia, jäisi EY 87 artiklan 3 kohdan            23.2.2000 valittaneet Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen
     b alakohdan soveltamisalan ulkopuolelle.                              Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                           men laajennetun toisen jaoston yhdistetyissä asioissa T-132/96
–    EY 87 artiklan 3 kohdan ja EY 88 artiklan rikkominen:                 ja T-143/96, Freistaat Sachsen, Volkswagen AG ja Volkswagen
     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio on EY                  Sachsen GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
     87 ja 88 artiklan vastainen, koska siinä lausutaan, että              15.12.1999 antamasta tuomiosta (1). Valittajien edustajana on
     VW-konserniin kuuluville yrityksille myönnetty tuki olisi             asianajaja Dr. Michael Schütte, asianajotoimisto Bruckhaus
     edellyttänyt erikseen tehtävää ilmoitusta ja että komission           Westrick Heller Löber, Rue de la Loi 99-101, B-1040 Bryssel,
     olisi pitänyt voida tutkia se kokonaisuudessaan EY 87 artik-          ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Bonn &
     lan nojalla. Tässä on tehty oikeudellinen virhe, sillä tuessa         Schmitt, 7 Val Ste-Croix, L-1371 Luxemburg.
     on kyse jo hyväksyttyyn tukiohjelmaan kuuluvasta tuesta.
     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tulkinnut
     väärin komission päätöksessä tukiohjelmaa hyväksyttäessä              Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
     tehtyä varausta, jonka mukaan oli noudatettava eri teolli-
     suudenaloilla voimassa olevia erityissääntöjä, ja on tulkin-
     nut lakia väärin katsoessaan, ettei tukiohjelman hyväksyntä           –   kumoaa valituksen kohteena olevan tuomion kokonaisuu-
     olisi koskenut autoteollisuutta. Varaus koskee kuitenkin                  dessaan,
     vain voimassa olevia sääntöjä. Autoteollisuuden valtiontu-
     kea koskevien yhteisön puitteiden voimassaolo oli kuiten-
     kin lakannut 31.12. Saksan liittotasavalta ei ollut antanut           –   hyväksyy valittajien ensimmäisessä oikeusasteessa esit-
     hyväksyntäänsä autoteollisuuden puitteiden voimassaolo-                   tämät vaatimukset seuraavilta osin:
     ajan pidentämistä koskevalle komission ehdotukselle
     22.3.1991, jolloin riidanalainen tuki myönnettiin. Liitto-
     hallitus suostui autoteollisuuden puitteiden voimassaolo-                 1. kumoaa 26.6.1996 tehdyn komission päätöksen
     ajan pidentämiseen vasta huhtikuussa 1991 sen jälkeen,                         K (96) 1844 lopull. 2 artiklan lukuun ottamatta sen
     kun tuki oli myönnetty. Tästä syystä ei (enää) voitu                           ensimmäistä luetelmakohtaa, joka koskee nimellisar-
     edellyttää, että hyväksyttyyn tukiohjelmaan kuuluvasta                         voltaan 51,67 miljoonan DEMin suuruisia erityispois-
     autoteollisuudelle myönnettävästä tuesta olisi pitänyt erik-                   toja; ja vahvistaa ensimmäisen luetelmakohdan osalta,
     seen ilmoittaa tavalla, joka oikeudellisesti perustui (lakan-                  joka koskee nimellisarvoltaan 51,67 miljoonan DEMin
     neisiin) autoteollisuuden puitteisiin. Tuki kuului komission                   suuruisia erityispoistoja, että oikeudenkäynniltä on
     hyväksymien tukiohjelmien piiriin, joita olivat erityisesti                    hävinnyt kohde tältä osin;
     Gemeinschaftsaufgabe zur Verbesserung der regionalen Wirt-
     schaftsstruktur (alueellisten taloudellisten rakenteiden paran-
     tamiseksi oleva yhteinen tehtävä; 19. puiteohjelma) ja                    2. kumoaa 26.6.1996 tehdyn komission päätöksen
     Investitionszulagengesetz (investointeja koskeva veronhuo-                     K (96) 1844 lopull. 3 artiklan toisen kohdan siltä osin,
     jennuslaki). Koska tuki on myönnetty hyväksyttyjen ohjel-                      kuin siinä rajoitetaan yhdistetty tuen voimakkuus
     mien mukaisesti, se ei enää kuulunut EY 87 artiklan                            bruttoavustusekvivalenttina ilmaistuna 22,3 prosent-
     mukaisen täyden aineellisen tutkinnan piiriin, vaan ainoas-                    tiin Mosel II:ssa ja 20,8 prosenttiin Chemnitz II:ssa;
     taan olemassa olevaan tukeen kohdistuvan rajoitetun tut-
     kinnan piiriin.
                                                                               3. kumoaa 26.6.1996 tehdyn komission päätöksen
                                                                                K (96) 1844 lopull. 1 artiklan siltä osin, kuin siinä on
                                                                                määrätty, että yhteismarkkinoille soveltuvien inves-
(1) EYVL 2000, C 79, s. 22.                                                         tointiavustusten enimmäismäärä on 418,7 miljoonaa
                                                                                DEM.
                                                                           –   velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- 10.6.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 163/9
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Hoge Raad der Nederlandenin 28.4.1999 tekemällään
                                                                         päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
                                                                          Welthgrove B. V. vastaan Staatssecretaris van Financiën
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
kuin asiassa C-57/00 P esitetyt.
                                                                                (Asia C-102/00)
                                                                                (2000/C 163/14)
(1) EYVL 2000, C 79, s. 22.
                                                                         Hoge Raad der Nederlanden on pyytänyt 28.4.1999 te-
                                                                         kemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
                                                                         tuomioistuimeen 20.3.2000, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuimelta asiassa Welthgrove B. V. vastaan Staatssecretaris van
                                                                         Financiën ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
                                                                         1. Onko siinä tapauksessa, että emoyhtiö osallistuu tytäryh-
                                                                              tiön hallintoon, kyseiseltä tytäryhtiöltä saatua osinkoa
Euroopan yhteisöjen komission 7.3.2000 Ranskan tasaval-                       pidettävä kyseisestä hallintoon osallistumisesta suoritetta-
                    taa vastaan nostama kanne                                 vana, kuudennen arvonlisäverodirektiivin (1) 11 artiklan
                                                                              A kohdan 1 alakohdan a alakohdassa tarkoitettuna vastik-
                                                                              keena, kun otetaan huomioon asiassa Polysar annettu
                            (Asia C-84/00)                                    tuomio (2) ja erityisesti sen 13 ja 14 kohta?
                                                                         2. Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä, seuraa-
                          (2000/C 163/13)                                     ko pelkästään siitä, että kyseinen yhtiö osallistuu tytäryh-
                                                                              tiönsä hallintoon asiassa Polysar annetun tuomion
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.3.2000 Euroo-                      14 kohdassa tarkoitetulla tavalla, että kyseistä yhtiötä on
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa                    pidettävä kuudennen arvonlisäverodirektiivin 4 artiklassa
vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellinen pääneuvonantaja                   tarkoitettuna verovelvollisena?
Richard Wainwright ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o oi-
keudellisen osaston virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre           3. Jos vastaus ensimmäiseen tai toiseen kysymykseen on
Wagner, Kirchberg.                                                            myöntävä, kuuluko kyseinen hallintoon osallistuminen
                                                                              kuudennen arvonlisäverodirektiivin 13 artiklan B kohdan
                                                                              d alakohdan 5 alakohdassa säädetyn poikkeuksen piiriin
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                  eli onko se siinä tarkoitettua hallintoa?
–    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n              (1) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistami-
     perustamissopimuksen 30 artiklan (josta on muutettuna                   sesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen
     tullut EY 28 artikla) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei              määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu
     ole päästänyt Ranskan markkinoille muista jäsenvaltioista               kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL 1977, L 145,
     peräisin olevia jalometalliesineitä, joissa on merkintä                 s. 1).
     ”999/1000”, vaikka tällainen merkintä on yleisessä kaupal-          (2) Asia C-60/90, Polysar, tuomio 20.6.1991 (Kok. 1991, s. I-3111).
     lisessa käytössä, ja
–    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
     kulut.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 17.3.2000 Helleenien ta-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                       savaltaa vastaan nostama kanne
Komissio katsoo, että Ranskan lainsäädäntöä (1), jossa kiel-                                       (Asia C-103/00)
letään käyttämästä merkintää 999/1000 kulta-, hopea- ja
platinaesineissä, ei voida perustella kuluttajansuojaan tai                                        (2000/C 163/15)
hyvään kauppatapaan liittyvillä syillä.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.3.2000 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
(1) Tässä tapauksessa Code général des impotsin 521 ja 522 artikla,      vastaan. Kantajan asiamiehet ovat komission oikeudellisen
    sellaisena kuin ne ovat muutettuna lailla 94-6.                      yksikön oikeudellinen pääneuvonantaja Richard Wainwright
                                                                         ja oikeudellisessa yksikössä toimiva kansallinen virkamies
                                                                         Panagiotis Panagiotopoulos ja prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                         on c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la
                                                                         Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.


title: Asia C-17/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 12.1.2016 – Oussama El Dakkak ja Intercontinental SARL v. Administration des douanes et des droits indirects

text:
               7.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 90/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 12.1.2016 – Oussama El Dakkak ja Intercontinental SARL v. Administration des douanes et des droits indirects
   (Asia C-17/16)
   (2016/C 090/15)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Oussama El Dakkak ja Intercontinental SARL

      Vastapuoli: Administration des douanes et des droits indirects

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko 26.10.2005 annetun asetuksen (EY) N:o 1889/2005 (1) 3 artiklan 1 kohtaa ja 15.3.2006 annetun asetuksen (EY) N:o 562/2006 (2) 4 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, ettei 26.10.2005 annetun asetuksen (EY) N:o 1889/2005 3 artiklan 1 kohdassa säädetty ilmoitusvelvollisuus koske kolmannen maan kansalaista, joka on lentokentän kansainvälisellä transit-alueella, vai päinvastoin siten, että mainittu velvollisuus koskee kyseistä kolmannen maan kansalaista, koska hänen katsotaan ylittäneen yhteisön ulkorajan rajanylityspaikan kautta 15.3.2006 annetun asetuksen (EY) N:o 562/2006 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla?

      (1)  Yhteisön alueelle tuotavan tai sieltä vietävän käteisrahan valvonnasta 26.10.2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1889/2005 (EUVL L 309, s. 9).

      (2)  Henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 15.3.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 562/2006 (EUVL L 105, s. 1).


title: Asia C-7/06 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 29.11.2007 — Beatriz Salvador García v. Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Palkkaus — Ulkomaankorvaus — Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisessa luetelmakohdassa säädetty edellytys — Toiselle valtiolle suoritettujen palvelusten käsite)

text:
               26.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 29.11.2007 — Beatriz Salvador García v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-7/06 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Palkkaus - Ulkomaankorvaus - Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisessa luetelmakohdassa säädetty edellytys - ’Toiselle valtiolle suoritettujen palvelusten’ käsite)
   (2008/C 22/08)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Valittaja: Beatriz Salvador García (edustajat: abogado R. García-Gallardo Gil-Fournier, abogado D. Domínguez Pérez ja abogado A. Sayagués Torres)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall, avustajanaan abogado J. Gutiérrez Gisbert, abogado J. Rivas Andrés ja abogado M. Canal)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-205/02, Salvador García vastaan komissio, 25.10.2005 antamasta tuomiosta, jossa hylättiin kanne, jolla vaadittiin komission 27.3.2002 tekemän sen päätöksen kumoamista, jolla valittajalta evättiin oikeus Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 4 artiklassa säädettyyn ulkomaankorvaukseen ja siihen liittyviin korvauksiin
   Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Salvador García velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 60, 11.3.2006.


title: Asia C-147/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 10.5.2011 (Arbeitsgericht Hamburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Jürgen Römer v. Freie und Hansestadt Hamburg (Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa — Unionin oikeuden yleiset periaatteet — SEUT 157 artikla — Direktiivi 2000/78/EY — Soveltamisala — Palkan käsite — Rajoitukset — Ammatillinen eläkejärjestelmä lisäeläkkeenä paikallisen julkisyhteisön entisille työntekijöille ja heidän jälkeenjääneilleen — Tällaisen eläkkeen laskentatapa, joka on edullisempi avioliitossa oleville eläkkeensaajille verrattuna rekisteröidyssä parisuhteessa eläviin eläkkeensaajiin — Sukupuoliseen suuntautumiseen perustuva syrjintä)

text:
               2.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 10.5.2011 (Arbeitsgericht Hamburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Jürgen Römer v. Freie und Hansestadt Hamburg
   (Asia C-147/08) (1)

   (Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa - Unionin oikeuden yleiset periaatteet - SEUT 157 artikla - Direktiivi 2000/78/EY - Soveltamisala - Palkan käsite - Rajoitukset - Ammatillinen eläkejärjestelmä lisäeläkkeenä paikallisen julkisyhteisön entisille työntekijöille ja heidän jälkeenjääneilleen - Tällaisen eläkkeen laskentatapa, joka on edullisempi avioliitossa oleville eläkkeensaajille verrattuna rekisteröidyssä parisuhteessa eläviin eläkkeensaajiin - Sukupuoliseen suuntautumiseen perustuva syrjintä)
   2011/C 194/02
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Arbeitsgericht Hamburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Jürgen Römer

      Vastaaja: Freie und Hansestadt Hamburg

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Arbeitsgericht Hamburg — Yhdenvertaisen kohtelun periaatteen, EY:n perustamissopimuksen 141 artiklan ja yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY (EYVL L 303, s. 16) 1 ja 2 artiklan ja 3 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 3 kohdan sekä johdanto-osan 22 perustelukappaleen tulkinta — Direktiivin soveltamisala — Julkisista tai niihin rinnastettavista järjestelmistä, kuten julkisista sosiaaliturvajärjestelmistä tai sosiaalisen suojelun järjestelmistä, suoritetut maksut jäävät direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle — Siviilisäätyä ja siitä riippuvia etuuksia koskevat kansalliset säädökset jäävät direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle — Ammatillinen eläkejärjestelmä lisäeläkkeenä paikallisen julkisyhteisön entisille toimihenkilöille ja työntekijöille ja heidän jälkeenjääneilleen — Tällaisen eläkkeen laskentatapa, joka on edullisempi avioliitossa oleville eläkkeensaajille verrattuna rekisteröidyssä parisuhteessa eläviin eläkkeensaajiin

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annettua neuvoston direktiiviä 2000/78/EY on tulkittava siten, että Freie und Hansestadt Hamburgin entisille työntekijöille ja heidän jälkeenjääneilleen Freie und Hansestadt Hamburgin toimihenkilöiden ja työntekijöiden lisä- ja perhe-eläkkeistä annetun Hampurin osavaltion lain (Erstes Ruhegeldgesetz der Freien und Hansestadt Hamburg), sellaisena kuin se oli 30.5.1995, nojalla maksettavien kaltaiset lisäeläkkeet, jotka ovat SEUT 157 artiklassa tarkoitettua palkkaa, eivät jää kyseisen direktiivin 3 artiklan 3 kohdan eivätkä myöskään sen johdanto-osan 22 perustelukappaleen johdosta tämän direktiivin aineellisen soveltamisalan ulkopuolelle.

               2)

               Kun Hampurin osavaltion mainitun lain 10 §:n 6 momentissa säädetään, että rekisteröidyn parisuhteen solminut eläkkeensaaja saa pienempää lisäeläkettä kuin sellainen avioliitossa oleva eläkkeensaaja, joka ei asu puolisostaan pysyvästi erillään, direktiivin 2000/78 1 ja 2 artiklan ja 3 artiklan 1 kohdan c alakohdan säännökset yhdessä tarkasteltuina ovat esteenä tällaiselle kansalliselle säännökselle, jos

                           —

                           kyseisessä jäsenvaltiossa avioliitto on varattu eri sukupuolta oleville henkilöille, ja se on rinnakkain voimassa rekisteröidystä parisuhteesta 16.2.2001 annetussa laissa (Gesetz über die Eingetragene Lebenspartnerschaft) säädetyn kaltaisen rekisteröidyn parisuhteen kanssa, joka on varattu samaa sukupuolta oleville henkilöille, ja

                           —

                           kyse on sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvasta välittömästä syrjinnästä sen takia, että kansallisessa oikeudessa kyseisen rekisteröidyn parisuhteen osapuolen oikeudellinen ja tosiasiallinen tilanne on vertailukelpoinen avioliitossa olevan henkilön oikeudellisen ja tosiasiallisen tilanteen kanssa kyseisen eläkkeen kannalta. Vertailukelpoisuuden arviointi kuuluu ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen toimivaltaan, ja se on kohdennettava aviopuolisoiden ja rekisteröidyn parisuhteen solmineiden henkilöiden niihin oikeuksiin ja velvollisuuksiin — sellaisina kuin niitä säännellään kummankin instituution yhteydessä —, jotka ovat merkityksellisiä, kun kyseessä olevan etuuden kohde ja myöntämisedellytykset otetaan huomioon.

               3)

               Mikäli Freie und Hansestadt Hamburgin toimihenkilöiden ja työntekijöiden lisä- ja perhe-eläkkeistä annetun Hampurin osavaltion lain, sellaisena kuin se oli 30.5.1995, 10 §:n 6 momentti merkitsee direktiivin 2000/78 2 artiklassa tarkoitettua syrjintää, pääasian kantajan kaltainen yksityinen oikeussubjekti voi vaatia oikeutta yhdenvertaiseen kohteluun aikaisintaan kyseisen direktiivin täytäntöönpanolle asetetun määräajan päätyttyä, eli 3.12.2003 alkaen, joutumatta odottamaan, että kansallinen lainsäätäjä saattaa mainitun säännöksen yhdenmukaiseksi unionin oikeuden kanssa.

      (1)  EUVL C 171, 5.7.2008.


title: Yhdistetyt asiat T-131/11, T-132/11, T-137/11, T-139/11–T-141/11, T-144/11–T-148/11 ja T-182/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 4.6.2012 — Ezzedine ym. v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Norsunluurannikon tilanteen vuoksi toteutetut rajoittavat toimenpiteet — Poistaminen niiden henkilöiden luettelosta, joita toimenpiteet koskevat — Kantajan kuolema — Kumoamiskanne — Lausunnon antaminen asiasta raukeaa)

text:
               21.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 4.6.2012 — Ezzedine ym. v. neuvosto
   (Yhdistetyt asiat T-131/11, T-132/11, T-137/11, T-139/11–T-141/11, T-144/11–T-148/11 ja T-182/11) (1)

   (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Norsunluurannikon tilanteen vuoksi toteutetut rajoittavat toimenpiteet - Poistaminen niiden henkilöiden luettelosta, joita toimenpiteet koskevat - Kantajan kuolema - Kumoamiskanne - Lausunnon antaminen asiasta raukeaa)
   2012/C 217/48
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Ibrahim Ezzedine (Abidjan, Norsunluurannikko) (asia T-131/11), Feh Lambert Kessé (Abidjan) (asia T-132/11), Georges Guiai Bi Poin (Abidjan) (asia T-137/11), Loba Emmanuel Patrice Gnango (Abidjan) (asia T-139/11), Badia Brice Guei (Abidjan) (asia T-140/11), Blé Brunot Dogbo (Abidjan) (asia T-141/11), Tiapé Edouard Kassarate (Abidjan) (asia T-144/11), Gagbei Faussignaux Vagba (Abidjan) (asia T-145/11), Claude Yoro (Abidjan) (asia T-146/11), Gogo Joachim Robe (Abidjan) (asia T-147/11), Philippe Mangou (Abidjan) (asia T-148/11) ja Philippe Henry Dacoury Tabley (Abidjan) (asia T-182/11) (edustajat: asioissa T-132/11, T-137/11, T-139/11, T-140/11, T-141/11, T-146/11, T-147/11 ja T-182/11, asianajaja G. Collard, asiassa T-131/11, aluksi asianajaja G. Collard, sitten asianajajat F. Dressen ja J. Y. Dupeux, sekä asioissa T-144/11, T-145/11 ja T-148/11, asianajajat G. Collard ja L. Aliot)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: B. Driessen, sekä asioissa T-131/11, T-132/11 ja T-182/11, G. Étienne, asioissa T-139/11–T-141/11, C. Fekete, ja asioissa T-144/11–T-148/11, E. Dumitriu-Segnana)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Norsunluurannikon tasavalta (edustajat: asianajajat J.-P. Mignard ja J.-P. Benoit, asioissa T-132/11, T-137/11, T-140/11, T-141/11 ja T-144/11–T-148/11) ja Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bordes ja M. Konstantinidis, sekä asioissa T-137/11, T-139/11–T-141/11 ja T-144/11–T-148/11, aluksi E. Cujo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Asioissa T-132/11, T-137/11, T-139/11–T-141/11 ja T-144/11–T-148/11 kumoamiskanne, joka koskee yhtäältä Norsunluurannikkoon kohdistuvien rajoittavien toimenpiteiden jatkamisesta annetun neuvoston päätöksen 2010/656/YUTP muuttamisesta 14.1.2011 annettua neuvoston päätöstä 2011/18/YUTP (EUVL L 11, s. 36) ja toisaalta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvien rajoittavien erityistoimenpiteiden toteuttamisesta Norsunluurannikon tilanteen vuoksi annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 560/2005 muuttamisesta 14.1.2011 annettua neuvoston asetusta (EU) N:o 25/2011 (EUVL L 11, s. 1), asiassa T-131/11 kumoamiskanne, joka koskee Norsunluurannikkoon kohdistuvien rajoittavien toimenpiteiden jatkamisesta annetun neuvoston päätöksen 2010/656/YUTP muuttamisesta 31.1.2011 annettua neuvoston päätöstä 2011/71/YUTP (EUVL L 28, s. 60) ja asiassa T-182/11 kumoamiskanne, joka koskee yhtäältä päätöstä 2011/71 ja toisaalta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvien rajoittavien erityistoimenpiteiden toteuttamisesta Norsunluurannikon tilanteen vuoksi annetun asetuksen (EY) N:o 560/2005 täytäntöönpanosta 31.1.2011 annettua neuvoston täytäntöönpanoasetusta (EU) N:o 85/2011 (EUVL L 28, s. 32).

      Määräysosa

               1)

               Asiat T-131/11, T-132/11, T-137/11, T-139/11–T-141/11, T-144/11–T-148/11 ja T-182/11 yhdistetään määräyksen antamista varten.

               2)

               Lausunnon antaminen kanteista raukeaa.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Ibrahim Ezzedinen, Feh Lambert Kessén, Georges Guiai Bi Poinin, Loba Emmanuel Patrice Gnangon, Badia Brice Guein, Blé Brunot Dogbon, Tiapé Edouard Kassaraten, Gagbei Faussignaux Vagban, Claude Yoron, Gogo Joachim Roben, Philippe Mangoun ja Philippe Henry Dacoury-Tableyn oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Norsunluurannikon tasavalta ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 130, 30.4.2011.


C 71/8                   FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    13.3.1999
Lisäksi Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten väi-                             annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o
tettä siitä, että sopimuksessa oleva omistusta ja määräys-                        2407/92 (1), yhteisön lentoliikenteen harjoittajien
valtaa koskeva lauseke pysyy voimassa 234 artiklan nojal-                         pääsystä yhteisön sisäisen lentoliikenteen reiteille
la, koska se on toisinto lausekkeesta, joka otettiin vuonna                       23 päivänä heinäkuuta 1992 annetun neuvoston
1946 tehtyyn Yhdistyneen kuningaskunnan ja Yhdysval-                              asetuksen (ETY) N:o 2408/92 (2), lentoliikenteen
tain väliseen lentoliikennepalvelusopimukseen, ei voida                           kuljetus- ja rahtimaksuista 23 päivänä heinäkuuta
hyväksyä. Ensinnäkin 234 artiklaa ei sovelleta Yhdisty-                           1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
neen kuningaskunnan vuonna 1973 tapahtuneen liittymi-                             N:o 2409/92 (3), asetuksella (ETY) N:o 3089/93 (4)
sen jälkeisiin sopimuksiin; esillä oleva sopimus tehtiin                          muutetun          neuvoston     asetuksen     (ETY)
vasta vuonna 1977. Toiseksi vaikka 234 artiklaan voitai-                          N:o 2299/89 (5) sekä lähtö- ja saapumisaikojen
siin vedota, quod non, 234 artikla ei noin vain pysytä voi-                       jakamista yhteisön lentoasemilla koskevista yhtei-
massa aiempia sopimuksia, vaan pikemminkin sen toisessa                           sistä säännöistä 18 päivänä tammikuuta 1993
kohdassa velvoitetaan jäsenvaltio ryhtymään kaikkiin tar-                         annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 95/93 (6)
vittaviin toimiin, jotta vältettäisiin ristiriitatilanne perusta-                 mukaan sille kuuluvia velvoitteita, kun se on neu-
missopimuksen ja sen nojalla annettujen säännösten kans-                          votellut, parafoinut ja tehnyt vuonna 1995 Yhdys-
sa. Yhdistynyt kuningaskunta ei ole ilmaissut ryhtyneensä                         valtain kanssa lentoliikenteen alalla nk. ºopen
kaikkiin mahdollisiin tällaisiin toimiin ja ponnistuksiin ris-                    skiesº -sopimuksen ja soveltanut sitä omalla tahol-
tiriidassa olevien säännösten muuttamiseksi huolimatta sii-                       laan,
tä, että komissio on useaan otteeseen todennut selkeitä ris-
tiriitaisuuksia perustamissopimuksen kanssa.
                                                                              Ð toissijaisesti toteaa, että Tanskan kuningaskunta ei
(1) Yhteisön lentoliikenteen harjoittajien pääsystä yhteisön sisäisen             ole noudattanut sille perustamissopimuksen
    lentoliikenteen reiteille 23 päivänä heinäkuuta 1992 annettu
                                                                                234 artiklan mukaan kuuluvia velvoitteita, sikäli
    neuvoston asetus (ETY) N:o 2408/92 (EYVL L 240,
    24.8.1992, s. 8).                                                             kuin vuoden 1995 sopimuksella ei voida katsoa
                                                                                muutetun ja siten korvatun aiemmin tehtyjä sopi-
                                                                                muksia, koska se ei ole poistanut vuosien 1944 ja
                                                                                1954 sopimuksista perustamissopimuksen ja erityi-
                                                                                sesti sen 52 artiklan ja perustamissopimuksen
                                                                                nojalla annettujen säännösten kanssa ristiriidassa
                                                                                olevia määräyksiä eikä ryhtynyt tämän vuoksi tar-
                                                                                peellisiin toimenpiteisiin,
Euroopan yhteisöjen komission 18.12.1998 Tanskan
            kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                          (Asia C-467/98)                               2) velvoittaa Tanskan            kuningaskunnan   korvaamaan
                                                                              oikeudenkäyntikulut.
                           (1999/C 71/14)
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 18.12.1998
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Tanskan
kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeu-
delliset neuvonantajat Frank Benyon ja Hans Peter Hart-
vik, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                                         samat kuin asiassa C-471/98 (7).
                                                                        (1 ) EYVL L 240, 24.8.1992, s. 1.
                                                                        (2 ) EYVL L 240, 24.8.1992, s. 8.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                            (3 ) EYVL L 240, 24.8.1992, s. 15.
                                                                        (4 ) EYVL L 278, 11.11.1993, s. 1.
                                                                        (5 ) EYVL L 220, 29.7.1989, s. 1.
                                                                        (6 ) EYVL L 14, 22.1.1993, s. 1.
                                                                        (7 ) Ks. tämän virallisen lehden s. 10.
1) Ð toteaa, että Tanskan kuningaskunta ei ole noudat-
         tanut sille perustamissopimuksen ja erityisesti sen
         5 ja 52 artiklan sekä sen nojalla annettujen sään-
         nösten ja erityisesti yhteisön lentoliikenteen har-
         joittajien toimiluvista 23 päivänä heinäkuuta 1992


title: Asia C-400/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 24.3.2011 — Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Sijoittautumisvapaus — EY 43 artikla — Kansallinen lainsäädäntö, joka koskee kaupan yksikköjen sijoittautumista Kataloniaan — Rajoitukset — Oikeuttamisperusteet — Oikeasuhteisuus)

text:
               21.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 152/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 24.3.2011 — Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-400/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Sijoittautumisvapaus - EY 43 artikla - Kansallinen lainsäädäntö, joka koskee kaupan yksikköjen sijoittautumista Kataloniaan - Rajoitukset - Oikeuttamisperusteet - Oikeasuhteisuus)
   2011/C 152/02
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Traversa ja R. Vidal Puig, avustajinaan abogado C. Fernández Vicién ja abogado A. Pereda Miquel)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: N. Díaz Abad)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Tanskan kuningaskunta (asiamiehet: J. Bering Liisberg ja R. Holdgaard)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 43 artiklan rikkominen — Kaupan yksikköjen perustamiselle asetetut rajoitukset — Luvat

      Tuomiolauselma

               1)

               Espanjan kuningaskunta on jättänyt noudattamatta EY 43 artiklan mukaisia velvoitteitaan antamalla ja/tai pitämällä voimassa seuraavat säännökset:

                           —

                           kaupan palvelurakenteista 27.12.2005 annetun lain 18/2005 (Ley 18/2005 de equipamientos comerciales) 4 §:n 1 momentti siltä osin kuin siinä kielletään kaupan suuryksikköjen sijoittaminen vakiintuneiden keskusta-alueiden ulkopuolelle eräissä kunnissa

                           —

                           kaupan palvelurakenteita koskevan aluekaavan hyväksymisestä 10.10.2006 annetun asetuksen 379/2006 (Decreto 379/2006 por el que se aprueba el nuevo Plan territorial sectorial de equipamientos comerciales) liitteen 7 § ja 10 §:n 2 momentti ja liite I siltä osin kuin niissä sallitaan uusien kaupan suuryksikköjen sijoittaminen ainoastaan joillekin harvoille alueille ja edellytetään, etteivät tällaiset uudet kaupan suuryksiköt vie yli 9:ää prosenttia päivittäistavaroiden kulutukseen tarkoitetuista menoista tai 7:ää prosenttia muiden kuin päivittäistavaroiden kulutukseen tarkoitetuista menoista

                           —

                           vähittäiskaupan järjestämisestä 15.1.1996 annetun lain 7/1996 (Ley 7/1996, de ordenación del comercio minorista) 6 §:n 2 momentin ensimmäinen kohta, kaupan palvelurakenteista 27.12.2005 annetun lain 18/2005 8 § ja lain 18/2005 täytäntöönpanosta 10.10.2006 annetun asetuksen 378/2006 (Decreto 378/2006 por el que se desarolla la Ley 18/2005) 31 §:n 4 momentti ja 33 §:n 2 momentti siltä osin kuin näissä edellytetään sellaisten raja-arvojen soveltamista keskittymisasteen ja jo olemassa olevalle vähittäiskaupalle aiheutuvien vaikutusten perusteella, joiden ylittyessä kaupan suuryksikköjen ja/tai uusien keskisuurten kaupan yksikköjen avaaminen ei ole mahdollista, ja

                           —

                           lain 18/2005 täytäntöönpanosta 10.10.2006 annetun asetuksen 378/2006 26 § siltä osin kuin siinä säädetään Comisión de Equipamientos Comercialesin (kaupan palvelurakenteiden komitea) kokoonpanosta siten, että edustettuina ovat jo olemassa olevan vähittäiskaupan edut, säätämättä lainkaan ympäristönsuojelualalla toimivien yhdistysten ja kuluttajien edunvalvontajärjestöjen edustamisesta.

               2)

               Lain 18/2005 täytäntöönpanosta 10.10.2006 annetun asetuksen 378/2006 33 §:n 5 ja 7 momentin yhteensopivuudesta EY 43 artiklan kanssa ei ole syytä lausua.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Euroopan komissio, Espanjan kuningaskunta ja Tanskan kuningaskunta vastaavat kukin omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 285, 8.11.2008.


title: Asia C-523/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Gelderland (Alankomaat) on esittänyt 20.11.2014 – Aannemingsbedrijf Aertssen NV ja Aertssen Terrassements SA v. VSB Machineverhuur BV, Van Sommeren Bestrating BV ja Jos van Sommeren

text:
               2.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 34/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Gelderland (Alankomaat) on esittänyt 20.11.2014 – Aannemingsbedrijf Aertssen NV ja Aertssen Terrassements SA v. VSB Machineverhuur BV, Van Sommeren Bestrating BV ja Jos van Sommeren
   (Asia C-523/14)
   (2015/C 034/14)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Gelderland

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Aannemingsbedrijf Aertssen NV ja Aertssen Terrassements SA

      Vastaajat: VSB Machineverhuur BV, Van Sommeren Bestrating BV ja Jos van Sommeren

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kuuluuko Aertssenin Belgian rikostutkintalain (Wetboek van Strafvordering) 63 §:ssä tarkoitettu yksityisoikeudellisen vaatimuksen sisältävä asianomistajan rikosilmoitus Bryssel I -asetuksen (1) aineelliseen soveltamisalaan, kun otetaan huomioon menettelyn vireilletulotapa ja tämänhetkinen vaihe?
               Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi:

               2)

               Onko Bryssel I -asetuksen 27 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että kanne on kyseisen säännöksen mukaisessa merkityksessä nostettu ulkomaalaisessa (belgialaisessa) tuomioistuimessa myös siinä tapauksessa, että belgialaiselle tutkintatuomarille on jätetty yksityisoikeudellisen vaatimuksen sisältävä asianomistajan rikosilmoitus eikä esitutkinta ole vielä valmistunut?

               3)

               Jos vastaus on myöntävä, minä ajankohtana asian, joka on pantu vireille yksityisoikeudellisen vaatimuksen sisältävän asianomistajan rikosilmoituksen jättämisellä, katsotaan tulleen vireille ja/tai kanne katsotaan näin nostetuksi Bryssel I -asetuksen 27 artiklan 1 kohdan ja 30 artiklan soveltamiseksi?

               4)

               Jos vastaus on kieltävä, onko Bryssel I -asetuksen 27 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että yksityisoikeudellisen vaatimuksen sisältävän asianomistajan rikosilmoituksen jättäminen voi johtaa siihen, että kanne tulee silti kyseisen säännöksen mukaisessa merkityksessä myöhemmin vireille belgialaisessa tuomioistuimessa?

               5)

               Jos vastaus on myöntävä, minä ajankohtana asian katsotaan silloin tulleen vireille ja/tai kanne katsotaan nostetuksi Bryssel I -asetuksen 27 artiklan 1 kohdan ja 30 artiklan soveltamiseksi?

               6)

               Jos asianomistaja on jättänyt yksityisoikeudellisen vaatimuksen sisältävän rikosilmoituksen mutta Bryssel I -asetuksen 27 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu kanne ei ole sen johdosta vielä vireillä ja se voi tulla kyseisen rikosasian käsittelyn aikana takautuvasti vireille rikosilmoituksen jättämisajankohdasta lähtien, onko Bryssel I -asetuksen 27 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että tuomioistuimen, jossa kanne on tullut vireille sen jälkeen, kun asianomistaja on jättänyt yksityisoikeudellisen vaatimuksen sisältävän rikosilmoituksen belgialaiselle tuomarille, on lykättävä asian ratkaisua, kunnes on selvitetty, onko 27 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu kanne vireillä belgialaisessa tuomioistuimessa?

      (1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001 (EUVL L 12, s. 1).


title: Asia C-260/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Barcelona (Espanja) on esittänyt 31.5.2007 — Pedro IV Servicios, S.L. v. Total España SA

text:
               4.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Barcelona (Espanja) on esittänyt 31.5.2007 — Pedro IV Servicios, S.L. v. Total España SA
   (Asia C-260/07)
   (2007/C 183/40)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Audiencia Provincial de Barcelona
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Pedro IV Servicios, S.L.

      Vastaaja: Total España SA
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Kun komission asetuksen N:o 1984/83 12 artiklan 2 kohdassa (1) säädetään, että ”poiketen siitä, mitä 1 kohdan c alakohdassa säädetään, voidaan, jos sopimus liittyy huoltamoon, jonka tavarantoimittaja vuokraa jälleenmyyjälle tai antaa tämän käytettäväksi jollain muulla oikeudellisella tai tosiasiallisella perusteella, tässä osastossa tarkoitettuja yksinostovelvoitteita ja kilpailevien tuotteiden jakelua koskevaa kieltoa soveltaa jälleenmyyjään koko sen ajan, jonka tämä tosiasiallisesti toimii näissä tiloissa”, onko tätä tulkittava siten, että tässä säännöksessä viitataan tilanteeseen, jossa vuokranantajana oleva tavarantoimittaja on ollut alun perin maa-alueen ja rakennusten omistajana, vai kattaako päinvastoin viittaus huoltamon vuokraamiseen kaikki perusteet, jotka oikeudellisesti antavat tavarantoimittajalle määräysvallan nimenomaan huoltamoon, jolloin tämä kykenee vuokraamaan sen itse maa-alueen omistajalle, ilman että tavarantoimittajaan sovellettaisiin ajallisia rajoituksia, jotka lainsäädännössä asetetaan yksinostosopimuksille?
   Jos nyt käsiteltävään asiaan sovelletaan 22.12.1999 annettua asetusta N:o 2790/99 (2) ja kun sen 5 artiklassa säädetään, että poikkeus ei ole sovellettavissa, jos yksinostosopimuksen voimassaoloaika ylittää viisi vuotta, mutta tätä ”aikarajaa ei kuitenkaan sovelleta, jos ostaja myy sopimusten kohteena olevia tavaroita tai palveluja toimittajan omistamista tai toimittajan sellaiselta kolmannelta, joka ei ole ostajaan sidoksissa, vuokraamista tiloista ja maa-alasta käsin ja jos kilpailukieltovelvoite ei jatku sen ajanjakson jälkeen, jonka ajan tilat ja maa-ala ovat ostajan käytössä”, onko tätä tulkittava siten, että kun tässä säännöksessä mainitaan vuokraaminen, sillä tarkoitetaan tilannetta, jossa tavarantoimittaja, joka on vuokranantajana, on alun perin ollut myös maa-alueen ja rakennusten omistaja, vai kattaako päinvastoin viittaus huoltamon vuokraamiseen kaikki perusteet, jotka oikeudellisesti antavat tavarantoimittajalle määräysvallan nimenomaan huoltamoon, jolloin tämä kykenee vuokraamaan sen maa-alueen omistajalle, ilman että tavarantoimittajaan sovellettaisiin ajallisia rajoituksia, jotka lainsäädännössä asetetaan yksinostosopimuksille?
   Kun EY 81 artiklan 1 kohdan a alakohdassa kielletään sopimukset, joilla välillisesti vahvistetaan osto- tai myyntihintoja, ja komission asetuksen N:o 1984/83 johdanto-osan 8 perustelukappaleessa todetaan, että ”muista kilpailunrajoituksia sisältävistä määräyksistä, varsinkaan niistä, joilla rajoitetaan jälleenmyyjän vapautta määrätä hinnoistaan tai jälleenmyyntiehdoistaan taikka valita asiakkaansa, ei voida tehdä poikkeusta tällä asetuksella”, eikä jälleenmyyntihinnan vahvistamista mainita sen 11 artiklassa sallittujen muiden kilpailunrajoitusten joukossa, onko tätä tulkittava siten, että ne sisältävät kaikenlaiset rajoitukset jälleenmyyjän vapaudelle vahvistaa vähittäismyyntihinta, esimerkiksi sen, että tavarantoimittaja vahvistaa huoltamonpitäjän jakelukatteen ja vahvistaa sen polttoaineen hinnan, jonka se toimittaa jälleenmyyjälle, niillä edullisimmilla ehdoilla, joista se sopii muiden Barcelonaan mahdollisesti sijoittautuvien huoltamoiden kanssa, siten, että tämä hinta ei missään tapauksessa ole korkeampi kuin keskihinta niistä hinnoista, joita ovat vahvistaneet muut markkinoilla toimivat merkittävät tavarantoimittajat, mihin lisätään vähimmäiskate, jonka se katsoo asianmukaiseksi, jolloin saadaan ohjevähittäishinta, jonka noudattamiseen tavarantoimittaja ei nimenomaisesti pakota, mutta jonka noudattamista se suosittelee?
   Kun EY 81 artiklan 1 kohdan a alakohdassa kielletään sopimukset, joilla välillisesti vahvistetaan osto- tai myyntihintoja, ja 22.12.1999 annetun asetuksen N:o 2790/99 4 artiklan a alakohtaan sisältyy erittäin vakavana kilpailun rajoituksena jälleenmyyntihinnan asettaminen, onko tätä tulkittava siten, että ne sisältävät kaikenlaiset rajoitukset jälleenmyyjän vapaudelle vahvistaa vähittäismyyntihinta, esimerkiksi sen, että tavarantoimittaja vahvistaa huoltamonpitäjän jakelukatteen ja vahvistaa sen polttoaineen hinnan, jonka se toimittaa jälleenmyyjälle, niillä edullisimmilla ehdoilla, joista se sopii muiden Barcelonaan mahdollisesti sijoittautuvien huoltamoiden kanssa, siten, että tämä hinta ei missään tapauksessa ole korkeampi kuin keskihinta niistä hinnoista, joita ovat vahvistaneet muut markkinoilla toimivat merkittävät tavarantoimittajat, mihin lisätään vähimmäiskate, jonka se katsoo asianmukaiseksi, jolloin saadaan ohjevähittäishinta, jonka noudattamiseen tavarantoimittaja ei nimenomaisesti pakota, mutta jonka noudattamista se suosittelee?

      (1)  EY 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta yksinostosopimusten ryhmiin 22.6.1983 annettu komission asetus (ETY) N:o 1984/83 (EYVL L 173, s. 5).

      (2)  EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tiettyihin vertikaalisten sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin 22.12.1999 annettu komission asetus (EY) N:o 2790/99 (EYVL L 336, s. 21).


title: Syndicat National de l'Industrie Cimentièren (SFIC) 17.2.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-36/95)

text:
3.6.95                  M                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 137/23
Syndicat National de 1'Industrie Cimentieren (SFIC )                    Van Megen Sports Group B.V:n 21.2.1995 Euroopan
17.2.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan                                yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                          nostama kanne
                                                                                (Asia T-49/95 )
                           (Asia T-36/95 )                                                         ( 95/C 137/58 )
                            ( 95/C 137/57
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                         (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
Syndicat National de l'Industrie Cimentieren ( SFIC ), koti            Van Megen Sports Group B.V. , kotipaikka Eindhoven
paikka Pariisi , edustajinaan asianajajat Edouard Didier ja             (Alankomaat ), edustajanaan asianajaja A. W. Willems,
Jean-Claude Rivalland, Pariisi, prosessiosoite Luxembur                asianajotoimisto Boskamp & Willems, Eindhoven, proses
gissa asianajaja Carlos Zeyenin toimisto, 67, rue Ermesinde,            siosoite Luxembourgissa yhteisöjen ensimmäisen oikeusa
on saattanut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus                    steen tuomioistuimen kirjaamo, on 21.2.1995 nostanut
asteen tuomioistuimen tutkittavaksi 17.2.1995 Euroopan                  yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
yhteisöjen komissiota vastaan nostamansa kanteen .                      kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .
Kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuinta :                                                                Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta :
— julistamaan kokonaisuudessaan tai osittain mitättö                   — julistamaan mitättömäksi komission 21.12.1994 ETY:n
     miksi 30 päivänä marraskuuta 1994 tehdyn komission                      perustamissopimuksen 85 artiklan mukaisessa menette
     päätöksen 1 , 2 , 3.2, 4.1 , 4.2, 5 ja 9 artiklat siltä osin,           lyssä tekemän päätöksen (asiat IV/32 . 948—IV/34 . 590 :
     kuin mainitut artiklat koskevat SFIC:tä ,                               Tretorn ja muut )( 1 ).
— velvoittamaan komission korvaamaan kaikki oikeuden
     käyntikulut, joita         koskevat    tositteet toimitetaan       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
     myöhemmin.
                                                                        Olennaisen menettelymääräyksen rikkominen ja/tai peru
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:                    stamissopimusta sovellettaessa noudatettavan oikeussään
                                                                        nön rikkominen .
Kantaja esittää kanteensa tueksi seuraavat perusteet:
 I. Muoto- ja menettelyvirheet:                                         Yllä mainitulla päätöksellään komissio on asettanut kanta
                                                                        jalle sakon sillä perusteella, että kantaja on rikkonut
      1 . Päätöstä edeltävän hallinnollisen menettelyn osalta
                                                                        85 artiklan 1 kohtaa ilmoittamalla ja kyselemällä rinnak
          kantaja on erityisesti todennut toisaalta , ettei, väite     kaistuonnista Alankomaissa tukeakseen Tretorn Sport
          tiedoksiannossa ole noudatettu velvollisuutta yksi           Ltd:n toimintaohjelmaa rinnakkaistuonnin ja -viennin estä
          löidä kantajaa vastaan esitetyt väitteet ja todisteet,        miseksi .
          ja toisaalta , ettei sille ole annettu täyttätilaisuutta
          tutustua asiakirjavihkoon .
                                                                        Kantaja katsoo, että komissio on päätynyt ratkaisuun, joka
     2 . Päätöksenteon osalta kantaja katsoo, että siihen               ei voi perustua sen käytettävissä olleeseen todistusainei
          liittyy useita sen olosuhteita sekä päätöksen muoto          stoon, ja että komission päätöstä eikä varsinaista ( kokoluo
          seikkoja ja noudatettua menettelyä koskevia vir              kaltaan suurta ) rangaistusta ( verrattuna muiden asianosais
          heitä :                                                       ten rangaistuksiin ) ei ole riittävästi perusteltu .
          a ) kollegiaalisuus-periaatteen loukkaaminen;                 (') EYVL N:o L 378 , 31.12.1994, s . 45
          b ) sellaisen näytön käyttö, jota ei ole hyväksyttu
               keskustelussa ;
          c ) kantajan tuomitseminen sellaisten väitteiden
               perusteella , joita ei ole nimenomaisesti mainittu
               väitetiedoksiannossa;
                                                                       Castle Cement Ltd:n 23.2.1995 Euroopan yhteisöjen
          d ) uuden näytön käyttö;                                                    komissiota vastaan nostama kanne
          e ) perustelujen puuttuminen .                                                        ( Asia T-56/95 )
                                                                                ( 95/C 137/59 )
II . Näytön riittämättömyys: mitä tulee kantajaa vastaan
     esitettyyn syytökseen kotimarkkinoiden suojaamista
     koskevan sopimuksen noudattamisesta ja muista rikko                               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
     muksista , komissio ei ole osoittanut oikeudellisesti
     riittävällä tavalla , että kantaja olisi sinänsä ollut niihin
                                                                       Castle Cement Ltd ., edustajinaan Nicholas Forwood ja
     osallisena , tai että kantajan syyksi luettava tosiasialli
                                                                       John Cook, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
     nen käyttäytyminen ei kuuluisi ammattiyhdistyksen                 Arendt & Medernach, Boite Postale 39 , L-2010 Luxem
     ja/tai hyväksytyn tilastoja ylläpitävän toimielimen sään         burg, on 23.2.1995 nostanut yhteisöjen ensimmäisen
     nönmukaisiin tehtäviin .
                                                                       oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
                                                                       jen komissiota vastaan.


title: Asian C-303/03 poistaminen rekisteristä

text:
               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/37

         Asian C-303/03 poistaminen rekisteristä (1)

   (2004/C 94/107)
   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 6.1.2004 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-303/03, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta.

      (1)  EYVL C 213, 6.9.2003.


title: Asia C-260/09 P: Valitus, jonka Activision Blizzard Germany GmbH, aikaisemmin CD-Contact Data GmbH on tehnyt 13.7.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-18/03, CD-Contact Data GmbH v. Euroopan yhteisöjen komissio, 30.4.2009 antamasta tuomiosta

text:
               12.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 220/24

         Valitus, jonka Activision Blizzard Germany GmbH, aikaisemmin CD-Contact Data GmbH on tehnyt 13.7.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-18/03, CD-Contact Data GmbH v. Euroopan yhteisöjen komissio, 30.4.2009 antamasta tuomiosta
   (Asia C-260/09 P)
   2009/C 220/49
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Activision Blizzard Germany GmbH, aikaisemmin CD-Contact Data GmbH (edustajat: advocaat J. K. de Pree ja Advocate E.N.M. Raedts)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               kumoaa kyseisen tuomion siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi Contact Datan nostaman kyseisen päätöksen kumoamista koskevan kanteen

               —

               kumoaa päätöksen ainakin CD Contactia koskevilta osin

               —

               vaihtoehtoisesti kumoaa valituksenalaisen tuomion siltä osin kuin se koskee Contact Datan nostaman kyseisen päätöksen kumoamista koskevan kanteen hylkäämistä ja palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen ratkaisua varten ja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut kummassakin oikeudenkäynnissä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki tosiseikkoja koskevan oikeudellisesti virheellisen luokittelun, kun se totesi, että Nintendo of Europe GmbH:n (jäljempänä Nintendo) ja Contact Datan välillä oli olemassa EY 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu lainvastainen sopimus, ilman että se arvioi ensin sen, oliko tämän sopimuksen tarkoituksena aktiivisen vai passiivisen rinnakkaiskaupan rajoittaminen.
   Jakelusopimuksella, joka oli täysin laillinen, kiellettiin aktiivinen rinnakkaiskauppa mutta sallittiin passiivinen rinnakkaiskauppa. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi kuitenkin, että Contact Datan lähettämistä useista fakseista ilmeni, että se osallistui Nintendon tietojenvaihtoa koskevaan järjestelmään paljastaakseen EY 81 artiklan 1 kohdan vastaisen rinnakkaistuonnin. Tätä toteamusta on pidettävä tosiseikkoja koskevana oikeudellisesti virheellisenä luokitteluna tai ainakin perusteluvelvollisuuden laiminlyöntinä, koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei todennut sitä, liittyikö menettely passiiviseen vai aktiiviseen rinnakkaistuontiin.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on ottanut näytön huomioon vääristyneellä tavalla, kun se katsoi, että valituksenalaisen tuomion 56–68 kohdassa mainituilla asiakirjoilla oli lainvastainen tarkoitus. Näissä asiakirjoissa Contact Data valitti Belgiaan kohdistuvasta viennistä sen yksinoikeuden vastaisesti, käytti tuontia koskevia hintatietoja perusteena parempien hintojen saamiseen Nintendolta ja viittasi ”harmaatuontiin”. Sen toteaminen, että asiakirjat koskivat jotakin muuta kuin aktiivisen myynnin rajoittamista Contact Datan yksinoikeudellisella alueella tai sitä, miten Contact Data painosti toimittajaansa alentamaan omaa ostohintaansa, olisi ristiriidassa näiden asiakirjojen sanamuodon kanssa.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki ilmeisen arviointivirheen, kun se totesi, että mainittuja asiakirjoja pidettiin riittävänä todisteena siitä, että EY 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu sopimus oli olemassa. Koska sopimuksesta ei ollut välitöntä asiakirjanäyttöä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen olisi pitänyt todeta, että kyseessä oli sellainen yhteinen tahto rajoittaa rinnakkaiskauppaa, mikä edellytti Nintendon yksipuolista politiikkaa kilpailua rajoittavan tavoitteen saavuttamiseksi, mikä merkitsi Contact Datalle osoitettua hiljaista tai nimenomaista kutsua saavuttaa tämä tavoite yhdessä ja ainakin Contact Datan hiljaista myöntymistä. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole osoittanut riittävällä tavalla näiden tekijöiden täyttymistä.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei myöskään todennut asianmukaisesti, että Contact Data suostui Nintendon yksipuoliseen politiikkaan. Erityisesti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti virheellisesti arvioimatta Contact Datan tosiasiallisen tuotteiden viennin merkityksellisyyden viittaamalla horisontaalisia sopimuksia koskevaan oikeuskäytäntöön, vaikka tällaiset tosiasialliset viennit voivat vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan vertikaalisten sopimusten tilanteessa asettaa kyseenalaiseksi jakelijan suostumuksen lainvastaiseen politiikkaan estää rinnakkaiskauppa.


title: Asia T-461/17: Kanne 25.7.2017 – TN v. ENISA

text:
               16.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/31

         Kanne 25.7.2017 – TN v. ENISA
   (Asia T-461/17)
   (2017/C 347/40)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: TN (edustajat: asianajajat L. Levi ja A. Blot)

      Vastaaja: Euroopan unionin verkko- ja tietoturvavirasto (ENISA)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa ENISAn 25.11.2016 tekemän päätöksen, jolla on peruutettu sen työtarjous, jonka mukaan kantaja oli määrä nimittää yrityspalvelujen ja sidosryhmäyksikön yksikönpäälliköksi

               —

               kumoaa ENISAn 20.4.2017 tekemän päätöksen, jolla on hylätty kantajan valitus

               —

               velvoittaa maksamaan korvauksia kantajalle aiheutuneista aineellisista tai aineettomista vahingoista

               —

               velvoittaa ENISAn korvaamaan menettelyn kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste koskee sitä, että vastaaja rikkoi sen sopimukseen perustuvia velvoitteitaan kantajan osalta.

                           —

                           Kantaja väittää, ettei työtarjousta voitu peruuttaa, koska sopimus oli jo tehty ja kiistää vastaajan päinvastaiset väitteet.

               2.

               Toinen kanneperuste koskee kantajan henkilötietojen aiheetonta käsittelyä ja Euroopan unionin muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen 12 artiklan, huolellisuusvelvollisuuden ja oikeuden hyvään hallintoon rikkomista.

               3.

               Kolmas kanneperuste koskee sitä, että kantajan oikeutta tulla kuulluksi on rikottu.

                           —

                           Kantajaa ei kuultu ennen riidanalaisen päätöksen, jolla työtarjous peruutettiin, tekemistä.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 18 päivänä tammikuuta 2001 asiassa C-162/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Työntekĳöiden vapaa liikkuvuus – Sĳoittautumisvapaus – Hammaslääkärit – Asumisedellytys)

text:
2.6.2001                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 161/5
1)     Tecnologie Vetroresina SpA (TVR) velvoitetaan maksamaan          1)    Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut jäsenvaltioiden
       Euroopan yhteisöjen komissiolle 77 558,80 euroa sopimuksen             liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen
       mukaisine korkoineen 1.2.1990 lukien, kunnes velka on                  arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste
       kokonaisuudessaan maksettu.                                            – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston
                                                                              direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna
2)     Kanne hylätään muilta osin.                                            20.12.1996 annetulla neuvoston direktiivin 96/95/EY,
                                                                              12 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisia velvoitteitaan,
3)     Tecnologie Vetroresina SpA:n (TVR) vastavaatimus hylätään.             koska se on soveltanut alennettua arvonlisäverokantaa sellaiseen
                                                                              palvelujen suorittamiseen, joka koskee tienkäyttömahdollisuu-
4)     Tecnologie Vetroresina SpA (TVR) velvoitetaan korvaamaan               den tarjoamista tiemaksua vastaan.
       oikeudenkäyntikulut.
                                                                        2)    Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
( 1) EYVL C 137, 2.5.1998.                                                    käyntikulut.
                                                                        (1) EYVL C 160, 5.6.1999.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                           (viides jaosto)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                  18 päivänä tammikuuta 2001
                                                                                (kuudes jaosto)
asiassa C-83/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                    Espanjan kuningaskunta (1)
                                                                                18 päivänä tammikuuta 2001
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Kuuden-
nen arvonlisäverodirektiivin 12 artiklan 3 kohdan a alakohta            asiassa C-162/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
– Alennetun verokannan soveltaminen moottoritiemaksui-                                           Italian tasavalta (1)
                                hin)
                                                                        (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Työnte-
                          (2001/C 161/09)                               kijöiden vapaa liikkuvuus – Sijoittautumisvapaus – Ham-
                                                                                maslääkärit – Asumisedellytys)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (2001/C 161/10)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Asiassa C-83/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
nään oikeudellinen neuvonantaja M. Dı́az-Llanos La Roche ja             (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
oikeudellisen yksikön virkamies C. Gómez de la Cruz) vastaan                    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Espanjan kuningaskunta (asiamiehenään valtionasiamies
S. Ortiz Vaamonde), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomiois-
tuinta toteamaan, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudatta-          Asiassa C-162/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
nut jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmu-               nään F.P. Ruggeri Laderchi ja B. Mongin) vastaan Italian
kaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmu-             tasavalta (asiamiehenään U. Leanza, avustajanaan valtionasia-
kainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977                  mies F. Quadri), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta
annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL                toteamaan, että Italian tasavalta on jättänyt noudattamatta
L 145, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 20.12.1996               EY:n perustamissopimuksen 48 ja 52 artiklan (joista on
annetulla neuvoston direktiivillä 96/95/EY (EYVL L 338, s. 89),         muutettuina tullut EY 39 ja EY 43 artikla) mukaisia velvoittei-
12 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on soveltanut             taan, koska
alennettua arvonlisäverokantaa tienkäyttömahdollisuuden tar-
joamista koskevaan palvelujen suorittamiseen, yhteisöjen tuo-           –     se on sallinut jatkaa Italian valtion väliaikaisen päämiehen
mioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                     13.9.1946 antaman asetuksen nro 233 – vaikka sitä on
puheenjohtaja A. La Pergola (esittelevä tuomari) sekä tuomarit                muutettu 8.11.1991 annetun lain nro 362 9 §:llä –
M. Wathelet, D.A.O. Edward, P. Jann ja L. Sevón, julkisasiamies:             soveltamista siten, että hammaslääkärit, jotka harjoittavat
S. Alber, kirjaaja: R. Grass, on antanut 18.1.2001 tuomion,                   ammattiaan Italiassa, ovat tosiasiallisesti velvollisia asu-
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                             maan siellä, ja koska
 ---pagebreak--- C 161/6                   FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           2.6.2001
–     se on pitänyt voimassa 24.7.1985 annetun lain nro 409                  1.    Onko jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annettua
      IV osassa olevan 15 §:n, jossa viitataan 14.12.1964 anne-                    direktiiviä 75/442/ETY (1) (puitedirektiivi) tulkittava siten,
      tun lain nro 1398 1 §:ään, josta ilmenee, että ainoastaan                    että sen nojalla on sallittua arvioida kokonaisuutena
      sellaiset hammaslääkärit, jotka ovat Italian kansalaisia, voi-               sellaista jätteiden käsittelyprosessia, jossa suoritetaan yhtä
      vat pysyä kirjattuina ammattikunnan rekisteriin, mikäli he                   useampi edellä kuvailtu toimi?
      muuttavat toiseen jäsenvaltioon, (yhteisöjen tuomioistuin
      kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-                 2.    Jos vastaus edelliseen on myöntävä, onko kyseessä puite-
      johtaja C. Gulmann sekä tuomarit J.-P. Puissochet,                           direktiivin liitteessä II B olevissa kohdissa R 1, R 3 ja R 5
      R. Schintgen (esittelevä tuomari) ja F. Macken, julkisasia-                  tarkoitettu hyödyntämistoimi, jos käsittelyprosessi johtaa
      mies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass, on antanut 18.1.2001                     siihen, että siinä käytetty jäte hyödynnetään täysimääräi-
      tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                   sesti?
1)    Italian tasavalta on jättänyt noudattamatta EY:n perustamisso-
      pimuksen 48 ja 52 artiklan (joista on muutettuina tullut EY            3.a Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi,
      39 ja EY 43 artikla) mukaisia velvoitteitaan, koska                          onko silloin, kun määritetään, onko jokaista erillistä
                                                                                toimea pidettävä hyödyntämisenä vai huolehtimisena
      –     se on sallinut jatkaa terveydenhoitoalan ammattihenkilös-              (hyödyntämistoimena R 1, R 3 tai R 5 tai vastaavasti
            tön ammattikuntien perustamisesta ja kyseisten ammat-                  huolehtimistoimena D 10), tällöin merkitystä sillä, missä
            tien harjoittamista koskevista säännöistä Italian valtion              määrin (lämpöarvona ilmaistuna) jätteet myötävaikutta-
            väliaikaisen päämiehen 13.9.1946 antaman asetuksen                     vat palamisprosessiin ja vastaavasti missä määrin jätteiden
            nro 233 – vaikka sitä on muutettu farmasian alan                       tuhkajäännöksiä (materiaalin uudelleenkäyttöasteena il-
            uudelleenjärjestelyä       koskevista      oikeussäännöistä            maistuna) käytetään tuotantoprosessissa?
            8.11.1991 annetun lain nro 362 9 §:llä – soveltamista
            siten, että hammaslääkärit, jotka harjoittavat ammatti-
            aan Italiassa, ovat tosiasiallisesti velvollisia asumaan         3.b Jos vastaus edelliseen on myöntävä, minkä arviointiperus-
            siellä, ja koska                                                       teiden perusteella on ratkaistava, onko vaikutus riittävä,
                                                                                jotta se luokiteltaisiin hyödyntämiseksi? Voidaanko
      –     se on pitänyt voimassa suukirurgien ammattikunnasta ja                 tämän seikan osalta soveltaa kansallisia arviointiperustei-
            sellaisten hammaslääkärien, jotka ovat Euroopan yhteisön               ta, jos yhteisön oikeudesta ei löydy arviointiperusteita?
            jäsenvaltioiden kansalaisia, sijoittautumisvapautta ja pal-
            velujen vapaata tarjoamista koskevista säännöistä                4.    Jos tietty toimi on luokiteltava hyödyntämiseksi ja jokin
            24.7.1985 annetun lain nro 409 15 §:n, jossa viitataan                 toinen toimi huolehtimiseksi, minä käsittelyprosessia on
            14.12.1964 annetun lain nro 1398, jolla muutettiin ja                  kokonaisuudessaan pidettävä?
            täydennettiin ulkomailla asuvien italialaisen terveydenhoi-
            toalan ammattihenkilöstön rekisteriin kirjaamista koske-
            vaa 10.7.1960 annettua lakia nro 736, 1 §:ään josta
            ilmenee, että ainoastaan sellaiset hammaslääkärit, jotka         (1) EYVL L 194, 1975, s. 39.
            ovat Italian kansalaisia, voivat pysyä kirjattuina ammatti-
            kunnan rekisteriin, mikäli he muuttavat toiseen jäsenval-
            tioon.
2)    Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(1) EYVL C 188, 3.7.1999.
                                                                             T. Port GmbH & Co. KG:n 19.3.2001 tekemä valitus
                                                                             Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                             tuimen viidennen jaoston asiassa T-1/99, T. Port GmbH &
Raad van Staten 13.3.2001 tekemällään päätöksellä esittä-                    Co. KG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 1.2.2001
mä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Verol Recycling Lim-                                               antamasta tuomiosta
burg B.V. vastaan Minister van Volkshuisvesting, Ruimte-
                 lijke Ordening en Milieubeheer
                                                                                (Asia C-122/01 P)
                           (Asia C-116/01)
                                                                                (2001/C 161/12)
                           (2001/C 161/11)
Raad van State on pyytänyt 13.3.2001 tekemällään päätöksel-                  T. Port GmbH & Co. KG on valittanut 19.3.2001 Euroopan
lä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen                     yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
15.3.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa                      oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston asiassa T-
Verol Recycling Limburg B.V. vastaan Minister van Volkshuis-                 1/99, T. Port GmbH & Co. KG vastaan Euroopan yhteisöjen
vesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer ennakkoratkai-                 komissio, 1.2.2001 antamasta tuomiosta. Valittajan edustaja
sua seuraaviin kysymyksiin                                                   on Rechtsanwalt Gert Meier, Köln.


title: Asia C-32/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Dresden (Saksa) on esittänyt 19.1.2016 – Ute Wunderlich v. Bulgarian Air Charter Limited

text:
               10.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Dresden (Saksa) on esittänyt 19.1.2016 – Ute Wunderlich v. Bulgarian Air Charter Limited
   (Asia C-32/16)
   (2016/C 165/06)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Dresden

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ute Wunderlich

      Vastaaja: Bulgarian Air Charter Limited

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko kyse asetuksen N:o 261/2004 (1) 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta lennon peruuttamisesta, kun suunniteltu lento lähti aikataulun mukaisesti liikkeelle ja saapui enintään kolme tuntia viivästyneenä suunniteltuun määräpaikkaan tehtyään kuitenkin tätä ennen aikatauluun kuulumattoman välilaskun?

      (1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL L 46, s. 1).