title: Euroopan yhteisöjen komission 18.12.1998 Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan nostama kanne (Asia C-466/98)

text:
13.3.1999              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 71/7
b) Vaikuttaako EY:n perustamissopimuksen 73 b artikla                 tannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa
     ennen Itävallan liittymistä EY:hyn Saksan markoissa              vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen neuvon-
     kiinteistökirjaan merkittyihin ja siten siihen aikaan            antaja Frank Benyon, prosessiosoite Luxemburgissa c/o
     lopullisella tavalla pätemättömiin kiinnityksiin siten,          oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz,
     että ne korjautuvat päteväksi jälkikäteen?                       Centre Wagner, Kirchberg.
     tai
                                                                      Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     Ovatko yhteisön oikeuden pääoman vapaata liikku-
     vuutta koskevat normit ja erityisesti EY:n perustamis-
     sopimuksen 73 b artikla, jo vaikuttaneet Itävallan
     17.7.1989 jättämän jäsenyyshakemuksen ja 31.7.1991               Ð toteaa, että Yhdistynyt kuningaskunta on rikkonut
     päivätyn lausunnon perusteella siten, että muun val-                 perustamissopimuksen 52 artiklaa, kun se on tehnyt
     tion valuutan määräisten kiinnitysten merkitseminen                  23.7.1977 Amerikan yhdysvaltain kanssa lentoliiken-
     kiinteistökirjaan oli sallittua Itävallassa 16.12.1991?              nepalveluja koskevan sopimuksen, jossa määrätään lii-
                                                                          kennöintioikeuksien peruuttamisesta, lykkäämisestä tai
                                                                          rajoittamisesta tapauksissa, joissa Yhdistyneen kunin-
                                                                          gaskunnan osoittamat lentoliikenteen harjoittajat eivät
                                                                          ole Yhdistyneen kuningaskunnan tai sen kansalaisten
                                                                          omistuksessa, ja soveltanut kyseistä sopimusta;
Oberlandesgericht Kölnin 2.12.1998 tekemällään päätök-
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Verein gegen
Unwesen in Handel und Gewerbe Köln e.V. vastaan Adolf                 Ð velvoittaa Yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan
                           Darbo AG                                       oikeudenkäyntikulut.
                        (Asia C-465/98)
                         (1999/C 71/12)
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oberlandesgericht Köln on pyytänyt 2.12.1998 tekemäl-
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistui-
men kirjaamoon 18.12.1998, Euroopan yhteisöjen tuomio-                Jäsenvaltion on sallittava kaikkien muiden jäsenvaltioiden
istuimelta ennakkoratkaisua asiassa Verein gegen Unwesen              kansalaisten ryhtyä harjoittamaan liiketoimintaa ja perus-
in Handel und Gewerbe Köln e.V. vastaan Adolf Darbo                   taa sitä samoin kansallisin ehdoin; muutoin sijoittautumis-
AG, seuraavaan kysymykseen:                                           oikeus menettäisi merkityksensä ja siitä tulisi sisällötön.
                                                                      Perustamissopimuksen 52 artikla ei koske sitä, miten pal-
                                                                      velujen suorittamisvapautta toiseen jäsenvaltioon voidaan
Onko neuvoston direktiivin 79/112/ETY (1) (ns. pakkaus-               harjoittaa tai rajoittaa (jota yhteisössä sääntelee erillinen
merkintädirektiivi) 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan                   perustamissopimuksen artikla eli 59 artikla) vaan tiettyyn
i alakohdan vastaista se, että yhdessä jäsenmaassa (Itäval-           jäsenvaltioon sijoittautuneen yrityksen oikeutta tulla koh-
ta) valmistettu ja siellä ja eräässä toisessa jäsenvaltiossa          delluksi liiketoiminnassaan tuon jäsenvaltion kansalli-
(Saksan liittotasavalta) merkinnällä ºnaturreinº myytävä              suuden omaavana.
hillo sisältää hyytelöimisaineena pektiiniä ja < 0,01 mg/kg
lyijyä (ASS), 0,008 mg/kg kadmiumia (ASS) sekä torjunta-
aineita, nimittäin 0,016 mg/kg prosymidonia ja 0,005
mg/kg vinklotsoliiniä?                                                Perustamissopimuksen 52 artikla ei varsinaisesti koske
                                                                      yhteisön oikeuden mukaista kohtelua (esimerkiksi asetuk-
(1) EYVL L 33, 8.2.1979, s. 11.                                       sen (ETY) N:o 2408/92 (1) nojalla myönnettyjä oikeuksia),
                                                                      kuten Yhdistynyt kuningaskunta väittää, vaan kansallisesti
                                                                      myönnettyjä oikeuksia eli esillä olevassa asiassa oikeuksia,
                                                                      joiden Yhdistynyt kuningaskunta aivan oikein huomauttaa
                                                                      ºjohtuvan jäsenvaltioiden kolmansien maiden kanssa teke-
                                                                      mistä kahdenvälisistä sopimuksistaº. Tekemällä nk. ºopen
                                                                      skyº -sopimuksen Yhdistyneen kuningaskunnan viran-
Euroopan yhteisöjen komission 18.12.1998 Ison-Britan-                 omaiset antoivat osoitetuille Yhdistyneen kuningaskunnan
nian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vas-             määräysvallan alaisille lentoyhtiöille oikeuden hyötyä sopi-
                      taan nostama kanne                              muksen nojalla myönnetyistä liikennöintioikeuksista,
                        (Asia C-466/98)                               koska Yhdysvallat ei voi kieltäytyä samasta, mutta ne ovat
                                                                      antaneet vain mahdollisuuden vailla takeita hyötyyn siinä
                         (1999/C 71/13)                               tapauksessa, että tällainen liikenteenharjoittaja on muiden
                                                                      jäsenvaltioiden kansalaisten määräysvallassa. Näin ollen
                                                                      Yhdistynyt kuningaskunta ei suo muiden jäsenvaltioiden
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 18.12.1998                   kansalaisille yhdenvertaista kohtelua, joka olisi riippuma-
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ison-Bri-                ton siitä, miten Amerikan yhdysvallat käyttää oikeuttaan.
 ---pagebreak--- C 71/8                   FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    13.3.1999
Lisäksi Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten väi-                             annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o
tettä siitä, että sopimuksessa oleva omistusta ja määräys-                        2407/92 (1), yhteisön lentoliikenteen harjoittajien
valtaa koskeva lauseke pysyy voimassa 234 artiklan nojal-                         pääsystä yhteisön sisäisen lentoliikenteen reiteille
la, koska se on toisinto lausekkeesta, joka otettiin vuonna                       23 päivänä heinäkuuta 1992 annetun neuvoston
1946 tehtyyn Yhdistyneen kuningaskunnan ja Yhdysval-                              asetuksen (ETY) N:o 2408/92 (2), lentoliikenteen
tain väliseen lentoliikennepalvelusopimukseen, ei voida                           kuljetus- ja rahtimaksuista 23 päivänä heinäkuuta
hyväksyä. Ensinnäkin 234 artiklaa ei sovelleta Yhdisty-                           1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
neen kuningaskunnan vuonna 1973 tapahtuneen liittymi-                             N:o 2409/92 (3), asetuksella (ETY) N:o 3089/93 (4)
sen jälkeisiin sopimuksiin; esillä oleva sopimus tehtiin                          muutetun          neuvoston     asetuksen     (ETY)
vasta vuonna 1977. Toiseksi vaikka 234 artiklaan voitai-                          N:o 2299/89 (5) sekä lähtö- ja saapumisaikojen
siin vedota, quod non, 234 artikla ei noin vain pysytä voi-                       jakamista yhteisön lentoasemilla koskevista yhtei-
massa aiempia sopimuksia, vaan pikemminkin sen toisessa                           sistä säännöistä 18 päivänä tammikuuta 1993
kohdassa velvoitetaan jäsenvaltio ryhtymään kaikkiin tar-                         annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 95/93 (6)
vittaviin toimiin, jotta vältettäisiin ristiriitatilanne perusta-                 mukaan sille kuuluvia velvoitteita, kun se on neu-
missopimuksen ja sen nojalla annettujen säännösten kans-                          votellut, parafoinut ja tehnyt vuonna 1995 Yhdys-
sa. Yhdistynyt kuningaskunta ei ole ilmaissut ryhtyneensä                         valtain kanssa lentoliikenteen alalla nk. ºopen
kaikkiin mahdollisiin tällaisiin toimiin ja ponnistuksiin ris-                    skiesº -sopimuksen ja soveltanut sitä omalla tahol-
tiriidassa olevien säännösten muuttamiseksi huolimatta sii-                       laan,
tä, että komissio on useaan otteeseen todennut selkeitä ris-
tiriitaisuuksia perustamissopimuksen kanssa.
                                                                              Ð toissijaisesti toteaa, että Tanskan kuningaskunta ei
(1) Yhteisön lentoliikenteen harjoittajien pääsystä yhteisön sisäisen             ole noudattanut sille perustamissopimuksen
    lentoliikenteen reiteille 23 päivänä heinäkuuta 1992 annettu
                                                                                234 artiklan mukaan kuuluvia velvoitteita, sikäli
    neuvoston asetus (ETY) N:o 2408/92 (EYVL L 240,
    24.8.1992, s. 8).                                                             kuin vuoden 1995 sopimuksella ei voida katsoa
                                                                                muutetun ja siten korvatun aiemmin tehtyjä sopi-
                                                                                muksia, koska se ei ole poistanut vuosien 1944 ja
                                                                                1954 sopimuksista perustamissopimuksen ja erityi-
                                                                                sesti sen 52 artiklan ja perustamissopimuksen
                                                                                nojalla annettujen säännösten kanssa ristiriidassa
                                                                                olevia määräyksiä eikä ryhtynyt tämän vuoksi tar-
                                                                                peellisiin toimenpiteisiin,
Euroopan yhteisöjen komission 18.12.1998 Tanskan
            kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                          (Asia C-467/98)                               2) velvoittaa Tanskan            kuningaskunnan   korvaamaan
                                                                              oikeudenkäyntikulut.
                           (1999/C 71/14)
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 18.12.1998
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Tanskan
kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeu-
delliset neuvonantajat Frank Benyon ja Hans Peter Hart-
vik, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                                         samat kuin asiassa C-471/98 (7).
                                                                        (1 ) EYVL L 240, 24.8.1992, s. 1.
                                                                        (2 ) EYVL L 240, 24.8.1992, s. 8.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                            (3 ) EYVL L 240, 24.8.1992, s. 15.
                                                                        (4 ) EYVL L 278, 11.11.1993, s. 1.
                                                                        (5 ) EYVL L 220, 29.7.1989, s. 1.
                                                                        (6 ) EYVL L 14, 22.1.1993, s. 1.
                                                                        (7 ) Ks. tämän virallisen lehden s. 10.
1) Ð toteaa, että Tanskan kuningaskunta ei ole noudat-
         tanut sille perustamissopimuksen ja erityisesti sen
         5 ja 52 artiklan sekä sen nojalla annettujen sään-
         nösten ja erityisesti yhteisön lentoliikenteen har-
         joittajien toimiluvista 23 päivänä heinäkuuta 1992


title: Asia C-185/02: Euroopan yhteisöjen komission 17.5.2002 Portugalin tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 180/10                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       27.7.2002
4.   toissijaisesti palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen              –     Oikeudellinen virhe EY 87 ja 88 artiklan sekä EY:n
     tuomioistuimen ratkaistavaksi, mikäli se ei pidä tarkoituk-                perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevis-
     senmukaisena ratkaista asiaa itse                                          ta yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston ase-
                                                                                tuksen N:o 657/1999 (1) 1 artiklan soveltamisessa, kun
                                                                                verohyvitystä ei ole pidetty voimassa olevana tukena,
                                                                                sekä perustelujen puutteellisuus: mikäli yhteisöjen tuo-
5.   velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut                        mioistuin katsoo, että komission verotuksellisia toimenpi-
     molemmissa oikeusasteissa.                                                 teitä koskevat kriteerit ovat muuttuneet, verohyvitys on
                                                                                voimassa olevaa tukea.
                                                                          –     Oikeudellinen virhe, joka perustuu siihen, ettei luotta-
                                                                                muksensuojan periaatteen ole katsottu soveltuvan. Kun
                                                                                Demesa haki verohyvitystä ja sai sen, oli selvää, että
                                                                                komission kriteerit sen päättäessä, ovatko verotukselliset
                                                                                toimenpiteet valtiontukea, olivat hyvin erilaiset kuin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                             nykyiset kriteerit. Koska tilanne oli tämä tosiseikkojen
                                                                                tapahtuma-aikaan, vaikuttaa kohtuuttomalta, että ensim-
                                                                                mäisen oikeusasteen tuomioistuin vaati Demesaa tutki-
                                                                                maan, oliko sovellettavan lain mukainen verohyvitys
–    Oikeudellinen virhe, joka perustuu EY 87 artiklan sovelta-                 kaikkien EY 87 artiklan soveltamisedellytysten mukainen
     miseen 45 prosentin verohyvitykseen ja tuomion peruste-                    ja oliko se näin ollen ilmoitettava komissiolle. Edes
     lujen puutteellisuuteen tältä osin:                                        komissio ei pitänyt asiaa selvänä, sillä se ei nostanut
                                                                                kyseisestä toimenpiteestä kannetta.
     –     Hallinnon harkintavalta: ensimmäisen oikeusasteen              (1) EYVL L 83, 22.3.1999.
           tuomioistuimessa käydyssä menettelyssä oli kyse
           Norma Foral 22/1994:n konkreettisesta soveltami-
           sesta Demesa-yritykseen eikä tästä säädöksestä
           yleensä, mikä on komission toisen valtiontukipää-
           töksen ja toisen kumoamiskanteen kohteena. Kuten
           päätöksestä, jolla hyväksyttiin verohyvityksen sovel-
           taminen Demesaan, mikä oli riidan kohteena ensim-
           mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, ilmenee, Di-
           putación Foral de Alava ainoastaan soveltaa sään-
           nöstä sellaisenaan, mitään edellytyksiä asettamatta.           Euroopan yhteisöjen komission 17.5.2002 Portugalin ta-
           Hallinnon aikaisemman hyväksynnän olemassaolo                                  savaltaa vastaan nostama kanne
           on täysin johdonmukaista ja yritykset ovat itse sitä
           halunneet. Tämä etukäteisvalvonta antaa todellisuu-
                                                                                (Asia C-185/02)
           dessa suuren oikeusvarmuuden yrityksille, joihin
           säännöstä sovelletaan, sillä se merkitsee sitä, että
           Hacienda Foral on hyväksynyt investoidut määrät,                                       (2002/C 180/18)
           varat ym. mukaan lukien, sen epävarmuuden sijaan,
           joka aiheutuisi verotuksellisen toimenpiteen auto-
           maattisesta soveltamisesta ja mahdollisista myöhem-
           mistä tarkastuksista.
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.5.2002 Euroo-
                                                                          pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin tasavaltaa
                                                                          vastaan. Kantajan asiamiehenä on António Caeiros, prosessi-
     –     edellytys 2 500 miljoonan ESP:n investoimisesta:               osoite Luxemburgissa.
           tämä edellytys ei merkitse toimenpiteen valikoivuut-
           ta, sillä sitä sovelletaan objektiivisesti kaikkiin tämän
           summan investoiviin yrityksiin kaikilla sektoreilla,
           eikä se rajoitu yrityksiin, joilla on huomattavat              Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
           taloudelliset resurssit.
                                                                          –     toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut poly-
                                                                                kloorattujen bifenyylien ja polykloorattujen terfenyylien
     Vaikka se olisi valikoiva, verohyvitys olisi silti perusteltu              käsittelystä (PCB/PCT) 16 päivänä syyskuuta 1996 anne-
     järjestelmän luonteen tai systematiikan vuoksi, sillä ky-                  tun neuvoston direktiivin 96/59/EY (1) 11 artiklan ja
     seessä ei ole poikkeuksellinen toimenpide vaan yleinen                     4 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
     normi, jota sovelletaan kaikkiin Alavassa investoimisen                    ole ilmoittanut kyseisen direktiivin 11 artiklassa säädetty-
     aloittaviin yrityksiin, jotka täyttävät tässä lainsäädännössä              jä suunnitelmia ja pääpiirteittäisiä suunitelmia ja kyseisen
     asetetut edellytykset, joita ei missään tapauksessa voida                  direktiivin 4 artiklan 1 kohdassa säädettyjä inventaario-
     pitää poikkeuksellisina tai syrjivinä.                                     luettelojen yhteenvetoja komissiolle,
 ---pagebreak--- 27.7.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 180/11
–     velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-             Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      käyntikulut.
                                                                        1.    ottaa tämän valituksen tutkittavaksi ja näin ollen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        2.    kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                              6.3.2002 antaman tuomion
Komissio toteaa, että Portugalin tasavalta ei vielä ole ilmoitta-
nut sille direktiivin 96/59/EY 11 artiklassa säädettyjä suunnitel-
mia ja pääpiirteittäisiä suunnitelmia. Portugalin hallituksen           3.    ratkaisee itse asian lopullisesti kantajan ensimmäisessä
komisisolle toimittama kansallinen suunnitelma inventaario-                   oikeusasteessa esittämien perusteiden nojalla ja erityisesti
luettelossa olevien laitteiden ja niiden sisältämän PCB:n puhdis-             kumoaa komission 24.2.1999 tekemän päätöksen siltä
tamiseksi ja/tai käsittelemiseksi ei ole kyseisen hallituksen                 osin kuin Norma Foral de Álavan (Alavan paikallinen
hyväksymä eikä sitä ole julkaistu Portugalin virallisessa leh-                säännöstö) nro 22/1994 mukainen 45 prosentin suurui-
dessä eikä se vaikuta sitovalta. Lisäksi kyseisessä suunnitel-                nen verohyvitys investoinneista ei ole EY 87 artiklassa
massa jätetään useita kysymyksiä avoimeksi tai rajoitutaan                    tarkoitettua valtiontukea, tai jos se katsoo toisin, siltä
toisten seikkojen osalta vain tekemään aikomusta koskevia                     osin kuin kyseinen verohyvitys on EY 88 artiklan ja
julistuksia. Lopuksi komissio toteaa, että kyseisessä suunnitel-              valtiontukisääntöjen 1 artiklan mukainen voimassa oleva
massa ei ole mitään viittausta aikaan (aikataulua) niiden                     tuki
toimenpiteiden osalta, jotka Portugalin viranomaiset aikovat
toteuttaa.
                                                                        4.    tai toissijaisesti, jos yhteisöjen tuomioistuin katsoo sen
                                                                              asianmukaiseksi, palauttaa asian ratkaistavaksi ensimmäi-
Portugalin viranomaiset eivät vielä ole laatineet direktiivin 96/             sen oikeusasteen tuomioistuimeen
59/EY 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua inventaarioita niistä
laitteista, joissa on PCB:tä yli 5 dm3. Tämän takia yhteenvetoa,
jonka Portugalin hallitus katsoo toimittaneensa komissiolle, ei         5.    velvoittaa komission korvaamaan molemmissa oikeusas-
voida pitää direktiivin 4 artiklassa tarkoitettuna yhteenvetona.              teissa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
(1) EYVL L 243, 24.9.1996, s. 31.
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        ovat samat kuin asiassa C-183/02 P (1) esitetyt kaksi ensim-
21.5.2002 tehty valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                 mäistä oikeudellista perustetta, ja tämän lisäksi valittaja on
oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun kolmannen                       esittänyt seuraavan kolmannen perusteen:
jaoston yhdistetyissä asioissa T-127/99, T-129/99 ja T-148/
99, Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral
de Álava ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,                     –     Yhteisön oikeuden rikkominen siltä osin kuin komission
6.3.2002 antamasta tuomiosta (ei vielä julkaistu oikeusta-                    ei katsottu käyttäneen väärin harkintavaltaansa eikä asiaa
                         pauskokoelmassa)                                     perusteltu tältä osin. Julkisuudessa ollaan täysin tietoisia
                                                                              niistä yhteisönlaajuisista ongelmista, jotka koskevat vero-
                                                                              jen yhdenmukaistamista ja joiden ratkaiseminen antaisi
                         (Asia C-187/02 P)                                    yrityksille ja yksityisille mahdollisuuden toimia tasapuoli-
                                                                              simmin ehdoin. Muutamien jäsenvaltioiden haluttomuus
                          (2002/C 180/19)                                     estää saavuttamasta asialle tarpeellisen määrän kannatusta
                                                                              neuvostossa. Käyttämällä hyväkseen välillisesti valtiontu-
                                                                              kimenettelyä, jossa sillä on laaja harkintavalta, komissio
                                                                              on onnistunut pääsemään eroon ”kiistanalaisista” vero-
                                                                              tuksellisista toimenpiteistä.
Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava on
valittanut 21.5.2002 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men laajennetun kolmannen jaoston yhdistetyissä asioissa
                                                                        (1) Ks. tämän virallisen lehden, s. 9.
T-127/99, T-129/99 ja T-148/99, Territorio Histórico de
Álava – Diputación Foral de Álava ym. vastaan Euroopan
yhteisöjen komissio, 6.3.2002 antamasta tuomiosta. Valittajan
edustajina ovat abogado Antonio Creus Carreras ja abogado
Begoña Uriarte Valiente, Calle Velázquez N:o 63, Madrid.


title: Asia C-657/15 P: Valitus, jonka Viasat Broadcasting UK Ltd on tehnyt 7.12.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-674/11, TV2/Danmark v. komissio, 24.9.2015 antamasta tuomiosta

text:
               15.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 59/8

         Valitus, jonka Viasat Broadcasting UK Ltd on tehnyt 7.12.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-674/11, TV2/Danmark v. komissio, 24.9.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-657/15 P)
   (2016/C 059/07)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Asianosaiset

      Valittaja: Viasat Broadcasting UK Ltd (edustajat: advokat M. Honoré ja advokat S. Kalsmose-Hjelmborg)

      Muut osapuolet: TV2 Danmark A/S, Euroopan komissio ja Tanskan kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-674/11, TV2/Danmark v. komissio, 24.9.2015 antaman tuomion tuomiolauselman 1 kohta on kumottava (vaatimus 1) ja

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-674/11, TV2/Danmark v. komissio, 24.9.2015 antaman tuomion se osa on kumottava, jolla unionin yleinen tuomioistuin hyväksyy kantajan ensimmäisen kanneperusteen kolmannen osan (vaatimus 2) ja

               —

               TV2:n ja Tanskan kuningaskunnan nostaman kumoamiskanne on ratkaistava komission hyväksi ja

               —

               TV2/Danmark ja Tanska kuningaskunta, jotka ovat kantajia ensimmäisessä oikeusasteessa, on velvoitettava korvaamaan Viasatin oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Viasat väittää ensimmäisen vaatimuksen yhteydessä, että unionin yleinen tuomioistuin katsoi perusteettomasti, että komissio oli tehnyt virheen todetessaan, että TV2 Reklame A/S:n vuosina 1995 ja 1996 saamat mainostulot olivat valtiontukea.
   Viasat väittää lisäksi, että vuosien 1995 ja 1996 mainostulot merkitsivät valtion varojen siirtoa, koska mainostulot kulkivat TV2 Reklame A/S -yhtiön ja TV2-Fondenin kautta, jotka kumpikin olivat valtion määräysvallassa. Kulttuuriministeri ja parlamentin pysyvä valtiovarainvaliokunta päättivät lisäksi varojen konkreettisesta käytöstä. Unionin yleinen tuomioistuin erehtyi myös katsoessaan, että TV2:lla oli laillinen oikeus TV2-Fondenin varoihin tai osaan niistä.
   Viasat väittää toisen vaatimuksensa yhteydessä, että unionin yleinen tuomioistuin teki virheen hyväksyessään kantajan väitteen siitä, että toinen Altmark-edellytys oli täyttynyt asiassa (88–111 kohta). Viasat huomauttaa, että unionin yleinen tuomioistuin tarkastelee tuomiossaan yksinomaan sellaista tulkintaa riidanalaisesta päätöksestä, joka komissio oli unionin yleisen tuomioistuimen mielestä esittänyt unionin yleiselle tuomioistuimelle jätetyissä oikeudenkäyntiasiakirjoissa, tutkimatta kuitenkaan riidanalaisen päätöksen perusteluja. Riidanalaisen päätöksen 114–116 perustelukappaleessa ei ole kuitenkaan mitään, josta ilmenisi, että toinen Altmark-edellytys sisältää vaatimuksen korvauksen saajan tehokkuudesta.
   Unionin yleisen tuomioistuimen olisi siis pitänyt ottaa kantaa siihen, saattoiko komissio edellyttää perustellusti toisen Altmark-edellytyksen yhteydessä, että sen lisäksi, että TV2:n tulevien mainostulojen (eli tulopuolen) oli oltava ennakoitavissa, näin oli oltava korvausta laskettaessa myös kustannuspuolen osalta.
   Viasat väittää, että komission vaatimus riittävästä avoimuudesta kustannuspuoleen liittyen on johdonmukainen ja välttämätön seuraus niistä huomattavista vapauksista, jotka julkisen palvelun tarjoajalla on radio- ja televisioalalla: ks. mm. asiassa T-289/03 annetun tuomion BUPA v. komissio 214 kohta.
   Kustannuspuolta ympäröivän avoimuuden tarve on merkityksellinen myös muiden Altmark-kriteerien osalta: ks. unionin yleisen tuomioistuimen tuomio asiassa Viasat v. komissio, T-125/12, 80–83 kohta.


title: D'Odorico Franco -nimisen yrityksen 5.1.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-3/98)

text:
7.3.98                 FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 72/23
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                Birri Fiorindo -nimisen yrityksen 5.1.1998 Euroopan
                                                                           yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-4/98)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
samat kuin asiassa T-288/97, Regione Friuli-Venezia Giulia                                  (98/C 72/52)
vastaan komissio (1).
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(1) EYVL C 7, 10.1.1998, s. 25.
                                                                   Birri Fiorindo -niminen yritys on nostanut 5.1.1998
                                                                   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                   tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
                                                                   Kantajan edustajana on asianajaja Claudio Mussato,
                                                                   Udine, ja prosessiosoite Udinessa on via Dante 4.
D'Odorico Franco -nimisen yrityksen 5.1.1998 Euroopan
        yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                          (Asia T-3/98)                            tuin
                          (98/C 72/51)
                                                                   Ð ensisijaisesti kumoaa 30.7.1997 tehdyn Euroopan
                                                                        yhteisöjen komission päätöksen C(97) 2735 lopull.;
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                   Ð toissijaisesti kumoaa tämän päätöksen siltä osin (5
D'Odorico Franco -niminen yritys on nostanut 5.1.1998                   artikla) kuin siinä velvoitetaan Italian valtio perimään
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                  takaisin 1.7.1990 alkaen myönnetyt tuet niiden maksa-
tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.                mispäivästä lukien laskettavine korkoineen;
Kantajan edustajana on asianajaja Claudio Mussato,
Udine, ja prosessiosoite Udinessa on via Dante 4.
                                                                   Ð molemmissa tapauksissa velvoittaa komission korvaa-
                                                                        maan oikeudenkäyntikulut.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Ð ensisijaisesti kumoaa 30.7.1997 tehdyn Euroopan
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
     yhteisöjen komission päätöksen C(97) 2735 lopull.;
                                                                   samat kuin asiassa T-288/97, Regione Friuli-Venezia Giulia
                                                                   vastaan komissio (1).
Ð toissijaisesti kumoaa tämän päätöksen siltä osin (5
                                                                   (1) EYVL C 7, 10.1.1998, s. 25.
     artikla) kuin siinä velvoitetaan Italian valtio perimään
     takaisin 1.7.1990 alkaen myönnetyt tuet niiden maksa-
     mispäivästä lukien laskettavine korkoineen;
Ð molemmissa tapauksissa velvoittaa komission korvaa-
     maan oikeudenkäyntikulut.
                                                                   Framalicco Maria Cecilia -nimisen yrityksen 5.1.1998
                                                                     Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-5/98)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (98/C 72/53)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
samat kuin asiassa T-288/97, Regione Friuli-Venezia Giulia                          (Oikeudenkäyntikieli: italia)
vastaan komissio (1).
                                                                   Framalicco Maria Cecilia -niminen yritys on nostanut
(1) EYVL C 7, 10.1.1998, s. 25.                                    5.1.1998 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                   tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                   vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Claudio Mus-
                                                                   sato, Udine, ja prosessiosoite Udinessa on via Dante 4.


title: Lausunto 2/13: Euroopan komission SEUT 218 artiklan 11 kohdan nojalla esittämä lausuntopyyntö

text:
               7.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/19

         Euroopan komission SEUT 218 artiklan 11 kohdan nojalla esittämä lausuntopyyntö
   (Lausunto 2/13)
   2013/C 260/32
   Oikeudenkäyntikieli: kaikki viralliset kielet

      Pyynnön esittäjä

   Euroopan komissio (asiamiehet: H. Krämer, L. Romero Requena, C. Ladenburger ja B. Smulders)

      Unionin tuomioistuimelle esitetty kysymys

   Onko sopimusluonnos Euroopan unionin liittymisestä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehtyyn yleissopimukseen yhteensopiva perussopimusten kanssa?


title: Asia C-589/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 14.12.2012 — Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs v. GMAC UK PLC

text:
               9.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 14.12.2012 — Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs v. GMAC UK PLC
   (Asia C-589/12)
   2013/C 71/12
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Vastapuoli: GMAC UK PLC

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Missä määrin verovelvollinen on oikeutettu samaa tavaraa koskevan kahden liiketoimen osalta i) vetoamaan yhden liiketoimen suhteen neuvoston direktiivin 77/388 (1) (jäljempänä kuudes arvonlisäverodirektiivi) erään säännöksen välittömään oikeusvaikutukseen ja ii) toisen liiketoimen suhteen kansallisen lainsäädännön säännöksiin, kun tämä johtaa kyseistä kahta liiketointa koskevaan sellaiseen verotustulokseen, johon kansallisen lainsäädännön säännösten tai kuudennen arvonlisäverodirektiivin säännösten soveltaminen erikseen ei johda ja johon sen ei ole tarkoituskaan johtaa?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan siten, ettei verovelvollisella ole tietyissä olosuhteissa oikeutta tehdä näin (tai sillä on tällainen oikeus ainoastaan osittain), missä olosuhteissa tätä oikeutta ei ole ja erityisesti millainen näiden kahden liiketoimen välisen yhteyden on oltava, jotta se johtaisi tällaisiin olosuhteisiin?

               3)

               Vaikuttaako ensimmäiseen ja toiseen kysymykseen annettavaan vastaukseen se, onko tietyn liiketoimen kansallinen kohtelu kuudennen arvonlisäverodirektiivin mukaista?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s 1).


title: Asia C-291/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 12.7.2012 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Staatssecretaris van Financiën v. TNT Freight Management (Amsterdam) BV (Yhteinen tullitariffi — Yhdistetty nimikkeistö — Tariffinimikkeet 3002 ja 3502 — Verialbumiini, joka on valmistettu terapeuttiseen tai ennalta ehkäisevään käyttöön — Tuotteen valmistaminen)

text:
               22.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/15

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 12.7.2012 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Staatssecretaris van Financiën v. TNT Freight Management (Amsterdam) BV
   (Asia C-291/11) (1)

   (Yhteinen tullitariffi - Yhdistetty nimikkeistö - Tariffinimikkeet 3002 ja 3502 - Verialbumiini, joka on valmistettu terapeuttiseen tai ennalta ehkäisevään käyttöön - Tuotteen valmistaminen)
   2012/C 287/25
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Staatssecretaris van Financiën

      Vastaaja: TNT Freight Management (Amsterdam) BV

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Hoge Raad der Nederlanden — Yhdistetty nimikkeistö — Tariffinimikkeet — Tulkinta — Verialbumiini, joka on valmistettu terapeuttiseen tai ennalta ehkäisevään käyttöön — Käsite — Verialbumiini, jolla ei ole minkäänlaista terapeuttista tai ennalta ehkäisevää vaikutusta mutta joka välttämätön sellaisten tuotteiden valmistuksessa, joilla on terapeuttinen tai ennalta ehkäisevä vaikutus ja jota käytetään yksinomaan tässä tarkoituksessa

      Tuomiolauselma

   Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I esitetyn yhdistetyn nimikkeistön, sellaisena kuin se on muutettuna 11.9.2003 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1789/2003, nimikkeistön 30 ryhmää koskevan ensimmäisen huomautuksen g kohtaa, luettuna yhdessä yhdistetyn nimikkeistön 35 ryhmää koskevan ensimmäisen huomautuksen b kohdan kanssa, on tulkittava siten, että verialbumiini, jolla ei itsessään ole terapeuttista tai ennalta ehkäisevää vaikutusta mutta joka on valmistettu käytettäväksi sellaisten tuotteiden valmistuksessa, joilla on terapeuttinen tai ennalta ehkäisevä vaikutus, tai jotka ovat tällaisen valmistuksen kannalta välttämättömiä, sekä joita voidaan käyttää vain kyseiseen tarkoitukseen, on valmistettu kyseisessä huomautuksessa tarkoitetulla tavalla terapeuttiseen tai ennalta ehkäisevään käyttöön.

      (1)  EUVL C 252, 27.8.2011.


title: Euroopan yhteisöjen komission 10.2.1997 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-57/97)

text:
N:o C 108/12         I Ff                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         5.4.97
valittaneet 10.2.1997 Euroopan yhteisöjen tuomioistui             Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo
meen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo             mioistuin
mioistuimen laajennetun viidennen jaoston 12.12.1 996
antamasta tuomiosta asiassa T-380/94, Association inter
nationale des utilisateurs de fils de filaments artificiels et     — toteaa , että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut
synthetiques et de soie naturelle (AIUFFASS ) ja Apparel,               eläinten suojelusta teurastus- tai lopettamishetkellä
Knitting & Textiles Alliance (AKT) vastaan Euroopan                     22 päivänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston direk
yhteisöjen komissio, jota tukee Ison-Britannian ja Pohjois             tiivin 93/119/EY H 18 artiklan ja EY:n perustamisso
Irlannin yhdistynyt kuningaskunta. Valittajien edustajat                pimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole anta
ovat asianajajat M. Waelbroeck, J. Stuyck ja O. Spelt                  nut mainitun direktiivin noudattamisen edellyttämiä
doorn, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajo               lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä eikä il
toimisto Ernest Arendt, 8—10 rue Mathias Hardt.                         moittanut niistä säädetyssä määräajassa;
Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin                  — velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden
                                                                        käyntikulut.
— kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas
     teen tuomioistuimen laajennetun viidennen jaoston             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     12.12.1 996 asiassa T-380/94 antaman tuomion;
                                                                   EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmas kohta ja
— tämän seurauksena kumoaa 31.5.1994 tehdyn komis                 5 artikla ovat luonteeltaan pakottavia määräyksiä, ja
     sion päätöksen, joka on julkaistu komission tiedonan         niissä asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus toteuttaa niille
     nossa 94/C 271/06 ja jossa hyväksytään EY:n perusta          osoitettujen direktiivien täytäntöönpanon edellyttämät toi
     missopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan           menpiteet ennen täytäntöönpanolle säädetyn määräajan
     mukaisesti Yhdistyneen kuningaskunnan Hualon Cor             päättymistä . Tämä määräaika päättyi 1.1.1995 , eikä Rans
     porationille myöntämä 61 milj . englannin punnan              kan tasavalta ollut siihen mennessä toteuttanut tarvittavia
     suuruinen tuki tekstiilitehtaan perustamista varten           toimenpiteitä .
     Pohjois-Irlantiin;
                                                                   (') EYVL N:o L 340, 31.12.1993 , s. 21 .
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut
     tässä oikeusasteessa samoin kuin asiaan T-380/94 liit
     tyvät oikeudenkäyntikulut ensimmäisen oikeusasteen
     tuomioistuimessa .
                                                                   Euroopan yhteisöjen komission 10.2.1997 Ranskan tasa
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                 valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                ( Asia C-57/97 )
Valittajat väittävät, ettei komissio ole ottanut huomioon
                                                                                ( 97/C 108/22 )
niitä vaikutuksia, joita valituksenalaisella investoinnilla on
ensiluokkaisten tuotteiden alasektoriin. Valittajat toteavat,
että kun valituksenalaisessa tuomiossa on arvioitu kannet
ta tämän osalta, siinä on tulkittu virheellisesti komission        Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.2.1997 Eu
päätöstä eikä siinä ole otettu riittävän perusteellisesti kan     roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasa
taa kantajien väitteisiin.                                         valtaa vastaan. Kantajan asiamies on A. X. Lewis ja pro
                                                                   sessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz,
                                                                   Centre Wagner, Kirchberg, Luxembourg.
                                                                   Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo
                                                                   mioistuin
Euroopan yhteisöjen komission 10.2.1997 Ranskan tasa
                valtaa vastaan nostama kanne
                                                                   a ) toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut
                        ( Asia C-56/97)
                         ( 97/C 108/21 )                                1 ) yhteisön vähimmäistoimenpiteistä tiettyjen kala
                                                                             tautien torjumiseksi 24 päivänä kesäkuuta 1993
                                                                             annetun neuvoston direktiivin 93/53/ETY ( ] ),
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.2.1997 Eu
roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasa                2 ) rehuissa olevien entsyymien, mikro-organismien ja
valtaa vastaan. Kantajan asiamies on A. X. Lewis ja pro                     niistä saatavien valmisteiden käytöstä ja kaupan
sessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz,                       pitämisestä 14 päivänä joulukuuta 1993 annetun
Centre Wagner, Kirchberg, Luxembourg.                                        neuvoston direktiivin 93/113/EY (2 ) ja
 ---pagebreak--- 5.4.97                  I FI [                   Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                               N:o C 108/ 13
       3 ) rehujen lisäaineista annetun direktiivin 70/524/          jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, ja jäsenvaltioiden on
            ETY (3 ) muuttamisesta 14 päivänä joulukuuta an         noudatettava direktiiveissä kansalliselle täytäntöönpanolle
            netun neuvoston direktiivin 93/ 114/EY ( 4 )             säädettyjä määräaikoja . Tämä määräaika päättyi
                                                                      13.9.1994, eikä Italian tasavalta ollut siihen mennessä to
       sekä perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan,            teuttanut komission vaatimuksissa mainitun direktiivin
       koska se ei ole antanut direktiivin 93/53/ETY 20 artik       noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä .
       lan, direktiivin 93/113/EY 8 artiklan ja direktiivin 91 /
       114/EY 2 artiklan noudattamisen edellyttämiä lakeja,          (') EYVL N:o L 247, 5.10.1993 , s . 19 .
       asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä eikä ilmoittanut
       niistä ;
b) velvoittaa Italian tasavallan korvaamann oikeuden
       käyntikulut.
                                                                     L. B. Rasmussenin 11.2.1997 tekemä valitus Euroopan
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                  yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kol
                                                                     mannen jaoston 12.12.1996 antamasta tuomiosta asiassa
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat        T-130/95 , L. B. Rasmussen vastaan Euroopan yhteisöjen
asiassa C-56/97 ( 5 ) esitettyjä perusteita ja perusteluja; sää                                  komissio
detyt määräajat kuluivat umpeen 1.1.1994 ( direktiivi 93/
                                                                                (Asia C-60/97 P)
53/ETY), 1.10.1994 ( direktiivi 93/113/EY ja direktiivi 93/
114/EY) sekä 1.1.1995 ( direktiivin 93/113/EY 7 artikla ).                                    ( 97/C 108/24 )
(') EYVL N:o L 175 , 19.7.1993 , s. 23 .
( 2 ) EYVL N:o L 334, 31.12.1993 , s. 17.                            B. Rasmussen on valittanut 11.2.1997 Euroopan yhteisö
( 3 ) EYVL N:o L 270 , 14.12.1970, s . 1 .                           jen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi
(4 ) EYVL N:o L 334, 31.12.1993 , s. 24 .                            keusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston 12.12.1996
(5 ) Ks . tämän virallisen lehden s. 12 .                            antamasta tuomiosta asiassa T-130/95, L. B. Rasmussen
                                                                     vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. Valittajan edustaja
                                                                     na on Carlo Revoldini, ja prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                     180 route de Longwy.
                                                                     Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Euroopan yhteisöjen komission 7.2.1997 Italian tasavaltaa
                       vastaan nostama kanne
                                                                     — kumoaa tuomion kaikilta osiltaan, lukuun ottamatta
                            (Asia C-58/97)
                                                                          oikeudenkäyntikulujen korvaamista koskevaa kohtaa,
                             97/C 108/23 )
                                                                     ja toimii niin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.2.1997 Eu                men olisi pitänyt toimia eli
roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasa
valtaa vastaan . Kantajan asiamiehet ovat oikeudellinen              — kumoaa komission päätöksen olla ylentämättä valitta
neuvonantaja Frank Benyon ja komission oikeudellisen yk                  ja palkkaluokkaan A 4 vuoden 1994 ylennyskierrok
sikön virkamies Laura Pignataro ja tämän prosessiosoite                   sella,
Luxemburgissa on c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre
Wagner, Kirchberg, Luxembourg.
                                                                     — kumoaa komission päätöksen ylentää palkkaluokkaan
                                                                          A 4 ne virkamiehet, jotka ovat hallinnollisessa tiedot
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                          teessa nro 859 8.9.1994 julkaistussa luettelossa,
— toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut vaaral
       lisia tai ympäristöä pilaavia aineita kuljettavia aluksia     — velvoittaa komission maksamaan vahingonkorvausta
       koskevista vähimmäisvaatimuksista niiden ollessa mat              valittajalle tämän kärsimistä aineettomista vahingoista,
       kalla yhteisön merisatamiin tai poistuessa sieltä 13 päi
       vänä syyskuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin             — velvoittaa joka tapauksessa vastaajan korvaamaan oi
       93/75/ETY H ja EY:n perustamissopimuksen mukaisia                  keudenkäyntikulut.
       velvoitteitaan, koska se ei ole antanut mainitun direk
       tiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
                                                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       hallinnollisia määräyksiä eikä ilmoittanut niistä;
— velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeuden                 Riidanalaisen tuomion virheellinen ja riittämätön peruste
       käyntikulut.                                                  lu; tuomiossa ei ole otettu kantaa kantajan väitteisiin ja
                                                                     vaatimuksiin ( M.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                     (') EYVL N:o C 208 , 17.8.1995 , s . 35 .
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan mukaan direktii
vi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden jokaista


title: Asia T-120/05: Andreas Knaulin ynnä muiden 8.3.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               14.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 115/36

         Andreas Knaulin ynnä muiden 8.3.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-120/05)
   (2005/C 115/64)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Knaul Andreas, kotipaikka Riika (Latvia), Márquez Camacho Antonio, kotipaikka Bryssel, Reina Cantalejo María Teresa, kotipaikka Bryssel, ja Tejada Fernández Miguel, kotipaikka Zaventem (Belgia), ovat nostaneet 8.3.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat Stéphane Rodrigues ja Alice Jaume, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               1)

               kumoaa nimittävän viranomaisen päätökset, joilla kantajien valitukset hylättiin ja jotka tehtiin samaan aikaan kuin nimittävän viranomaisen 1.5.2004 tekemät päätökset, joilla kantajien palkkaluokaksi muutettiin A*8 tai B*8

               2)

               kumoaa kantajien palkkalaskelmat, joissa sovelletaan nimittävän viranomaisen päätöstä muuttaa kantajien palkkaluokaksi 1.5.2004 alkaen A*8 tai B*8

               3)

               vaatii komissiota myöntämään, että kantajat ovat seuraavassa ylennyksessään kelpoisia ylennettäviksi palkkaluokkaan A*10 ja B*10

               4)

               velvoittaa komission korvaamaan vahingon, joka kantajille on aiheutunut siitä, että heitä ei 1.5.2004 alkaen määritelty palkkaluokkaan A*9 tai B*9

               5)

               velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-114/05, Joerg Peter Block ynnä muut vastaan komissio.


title: Asia C-198/07 P: Valitus, jonka Donal Gordon on tehnyt 12.4.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-175/04, Donal Gordon v. komissio, 7.2.2007 antamasta tuomiosta

text:
               9.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/12

         Valitus, jonka Donal Gordon on tehnyt 12.4.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-175/04, Donal Gordon v. komissio, 7.2.2007 antamasta tuomiosta
   (Asia C-198/07 P)
   (2007/C 129/21)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: Donal Gordon (edustajat: asianajajat J. Sambon, P.-P. Van Gehuchten ja Ph. Reyniers)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Asiassa T-175/04 annettu tuomio on kumottava ja asia on ratkaistava uudelleen.

               —

               On vahvistettava, että kantajalla on todellinen intressi hänen urakehitystä koskevaan kertomukseensa riippumatta hallinnolla siihen olevasta intressistä.

               —

               On todettava, että työkyvyttömyys on määritelmänsä mukaan peruuntuva ja että sellaisena myös komission terveydenhuoltoyksikkö sitä pitää ja käsittelee.

               —

               Kantajalle on myönnettävä oikeussuojaa hänen urakehitystä koskevan kertomuksensa osalta.

               —

               Vahingonkorvausta koskeva kanne on hyväksyttävä ja kantajalle on maksettava vahingonkorvauksena 1 500 000 euroa.

               —

               Oikeudenkäyntikuluista on annettava asianmukainen ratkaisu.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio perustuu virheellisiin ja/tai sattumanvaraisiin perusteisiin siltä osin kuin

               —

               tuomiossa hylätään kantajan itsenäinen intressi hänen urakehitystä koskevaan kertomukseen

               —

               tuomiossa esitetään virheellisesti työkyvyttömyyttä koskeva lainsäädäntö ja sitä koskeva hakemus

               —

               tuomiolla evätään kantajan oikeussuoja huolimatta siitä, että se, onko hänen työkyvyttömyytensä ammattiin liittyvää vai ei, on edelleen ratkaisematta

               —

               tuomiossa ei vahingonkorvauksesta päätettäessä otettu huomioon kantajan tilanteen yhä muuttuvia tosiseikkoja.


title: Asia C-167/00: Oberster Gerichtshofin (Itävalta) 13.4.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Verein für Konsumenteninformation vastaan Karl Heinz Henkel

text:
8.7.2000                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 192/11
Euroopan yhteisöjen komission 8.5.2000 Helleenien tasa-                  EY 10 artiklan ensimmäisen kohdan mukaan jäsenvaltiot
                 valtaa vastaan nostama kanne                            toteuttavat kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet, jotka ovat
                                                                         aiheellisia kyseisestä sopimuksesta tai yhteisön toimielinten
                          (Asia C-166/00)                                säädöksistä johtuvien velvoitteiden täyttämisen varmistami-
                                                                         seksi.
                          (2000/C 192/18)
                                                                         Helleenien tasavalta ei kiistä velvollisuuttaan toteuttaa toimen-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 8.5.2000 Euroo-                 piteitä kyseisten direktiivien noudattamiseksi.
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön virka-
mies Maria Kontou-Durande, ja prosessiosoite Luxemburgissa               Komissio väittää, että tähän päivään mennessä Helleenien
on c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la               tasavalta ei ole toteuttanut toimenpiteitä, jotka ovat aiheellisia
Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                                          kyseisten direktiivien panemiseksi täysimääräisesti täytäntöön
                                                                         Kreikan sisäisessä oikeudessa.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin                                                                     ( 1) EYVL L 184, 25.6.1997, s. 33.
                                                                         ( 2) EYVL L 19, 16.1.1998, s. 25.
a) toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut perusta-         ( 3) EYVL L 208, 24.7.1998, s. 43.
     missopimuksen eikä                                                  ( 4) EYVL L 261, 24.9.1999, s. 10.
     –   hedelmien ja vihannesten torjunta-ainejäämien enim-
         mäismäärien vahvistamisesta annetun direktiivin
         76/895/ETY, viljojen torjun ta-ainejäämistä annetun
         direktiivin 86/362/ETY, eläinkunnasta peräisin olevissa
         elintarvikkeissa ja niiden pinnassa olevien torjunta-
         ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta anne-
         tun direktiivin 86/363/ETY, ja torjunta-ainejäämien
         enimmäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvikun-             Oberster Gerichtshofin (Itävalta) 13.4.2000 tekemällään
         nasta peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien he-           päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
         delmät ja vihannekset, annetun direktiivin 90/642/ETY           Verein für Konsumenteninformation vastaan Karl Heinz
         muuttamisesta 25 päivänä kesäkuuta 1997 annetun                                                Henkel
         neuvoston direktiivin 97/41/EY (1)
     –   direktiivin 77/99/ETY ja direktiivin 72/462/ETY muut-                                    (Asia C-167/00)
         tamisesta jauhettuun lihaan, lihavalmisteisiin ja tiettyi-
         hin muihin eläinperäisiin tuotteisiin sovellettavien                                    (2000/C 192/19)
         sääntöjen osalta 16 päivänä joulukuuta 1997 annetun
         neuvoston direktiivin 97/76/EY (2)
                                                                         Oberster Gerichtshof (Itävalta) on pyytänyt 13.4.2000 te-
     –   toimenpiteiden vahvistamisesta tiettyjen rehualan tuo-          kemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
         tantolaitosten ja välittäjien hyväksymis- ja rekisteröinti-     tuomioistuimen kirjaamoon 8.5.2000, Euroopan yhteisöjen
         menettelyssä sovellettavista vaatimuksista ja yksityis-         tuomioistuimelta asiassa Verein für Konsumenteninformation
         kohtaisista säännöistä annetun neuvoston direktiivin            vastaan Karl Heinz Henkel ennakkoratkaisua seuraavaan kysy-
         95/69/EY panemiseksi täytäntöön 9 päivänä heinäkuu-             mykseen:
         ta 1998 annetun komission direktiivin 98/51/EY (3)
     –   neuvoston direktiivien 80/511/ETY, 82/475/ETY,                  Onko Itävallan Konsumentenschutzgesetzin (kuluttajansuoja-
         91/357/ETY ja 92/25/EY muuttamisesta ja direktiivin             laki, BGBl 1979/140, jäljempänä KSchG) 28 §:ssä säädetty
         92/87/ETY kumoamisesta 7 päivänä syyskuuta 1998                 oikeus saada kieltomääräys lainvastaisille taikka hyvien tapojen
         annetun komission direktiivin 98/67/EY (4)                      vastaisille yleisille sopimusehdoille, johon kuluttajajärjestö
                                                                         vetoaa KSchG:n 29 §:n nojalla ja kuluttajasopimusten kohtuut-
     mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisten          tomista ehdoista 5 päivänä huhtikuuta 1993 annetun neuvos-
     direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja        ton direktiivin 93/13/ETY (1) 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla
     hallinnollisia määräyksiä kyseisissä direktiiveissä asete-          tavalla, sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta kos-
     tuissa määräajoissa                                                 keva asia, joka voidaan käsitellä tuomioistuimen toimivallasta
                                                                         sekä tuomioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla
b) velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-                 27.9.1968 tehdyn Brysselin yleissopimuksen (jäljempänä yleis-
     käyntikulut.                                                        sopimus) 5 artiklan 3 kohdan mukaisessa erityisen toimivallan
                                                                         omaavassa tuomioistuimessa?
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         (1) EYVL L 95, 21.4.1993, s. 29.
EY 249 artiklan kolmannen kohdan mukaan direktiivi velvoit-
taa saavutettavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota,
jolle se on osoitettu.


title: Asia T-233/02: Charis Aleksandratosin ja Maria Panagiotoun 2.8.2002 Euroopan yhteisöjen neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
28.9.2002                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 233/33
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisön
                                                                         neuvostoa vastaan. Kantajien edustajana on asianajaja Charis
                                                                         Tagaras.
Kantaja, AIFOn (Associazione Italiana Frantoiani Oleari) pu-
heenjohtaja on riitauttanut oliiviöljyn kaupan pitämistä koske-
vista vaatimuksista 13 päivänä kesäkuuta 2002 annetun                    Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
komission asetuksen (EY) N:o 1019.
                                                                         –     ottaa kanteen tutkittavaksi;
Kantaja väittää, että asetus on EY 33 artiklan, EY 34 artiklan           –     kumoaa riidanalaiset päätökset, jolloin vastaajan on sallit-
2 kohdan toisen alakohdan, EY 153, ja EY 157–253 artiklan                      tava se, että kantajat osallistuvat suullisiin kokeisiin;
vastainen. Kantajan mukaan kyseessä oleva asetus suosii
sitä, että alalla toimivat suuryritykset kykenevät säilyttämään          –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
määräävän asemansa markkinoilla, ja vaikeuttaa pienten ja
keskisuurten yritysten kehittymistä, minkä lisäksi sillä ei
pystytä takaamaan kuluttajalle tietoja tuotteen alkuperästä ja
aitoudesta. Asetuksessa säädetään sillä tavoin tiedoista, jotka          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
on ilmoitettava tuotteisiin liitettävissä etiketeissä, että tuotteelle
ominainen laatu ei välttämättä käy niistä ilmi. Neitsyt- ja
ekstraneitsytöljyjen alkuperään liittyvistä merkinnöistä sääde-          Kanne on nostettu neuvoston yleisen kilpailun A/393 valinta-
tään ainoastaan merkintöjä koskevan mahdollisuuden muo-                  lautakunnan päätöksistä, joissa hylätään yksi kantajien kirjalli-
dossa, vaikka kuluttajalle on olennaisen tärkeää saada tietää            sista kokeista ja joissa evätään kantajilta pääsy suullisiin
tuotteen raaka-aineen maantieteellinen alkuperä. Asetuksen               kokeisiin.
mukaan tuotteet on tarjottava loppukuluttajalle enimmäisve-
toisuudeltaan viiden litran suuruisissa pakkauksissa, mikä
aiheuttaa haittaa pienyrittäjien toiminnalle, koska nämä, kuten          Kantajat vetoavat henkilöstösääntöjen 27 artiklan 1 kohdan
kantajayhdistyksen jäsenet, myyvät yleensä alkuperäpaikalla              rikkomiseen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaa-
puristettua öljyä.                                                       miseen ja esittävät, että kyseisen säännöksen rikkomisen ja
                                                                         periaatteen loukkaamisen tekee vakavammaksi se, että vastaaja
                                                                         ei ole hyväksynyt kantajien vaatimuksia saada tietoja niistä
Kanteen kohteena olevassa asetuksessa ei kantajan mukaan                 ohjeista ja perusteluista, jotka koskevat kantajien kirjallisten
myöskään anneta asianmukaisia välineitä tuotteen alkuperän               kokeiden arvostelemista ja niiden vertaamista kokeissa onnis-
ja aitouden takaamiseksi ja koska sillä vaikeutetaan korkeampi-          tuneiden hakijoiden kirjallisiin kokeisiin.
laatuisten öljytyyppien myyntiä ja sitä, että kuluttajilla olisi
paremmat mahdollisuudet saada välitöntä tietoa tuotteen,
kuten kantajina olevien tuottajien myymän öljyn alkuperästä.             Lisäksi näiden tietojen epääminen merkitsee kantajien mukaan
                                                                         sitä, että riidanalaiset toimet on kumottavissa myös kantajille
                                                                         vastaisten toimenpiteiden perusteluvelvollisuuden rikkomisen
Kyseessä olevalla asetuksella vaikeutetaan yhteisön maatalous-           sekä asiakirjoihin tutustumista koskevaa oikeutta koskevaan
politiikan päämäärien vastaisesti korkealaatuisen öljyn, kuten           EY 255 artiklaan liittyvän avoimuusperiaatteen loukkaamisen
kantajien itse myymän öljyn jakelua, mikä lamaannuttaa                   takia.
tuotantoa, teknistä kehitystä ja maatalouden järkevää kehitystä.
(1) EYVL L 155, 14.6.2002, s. 27.
                                                                         Strongline A/S:n 5.8.2002 sisämarkkinoiden harmonisoin-
                                                                          tivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-235/02)
Charis Aleksandratosin ja Maria Panagiotoun 2.8.2002
 Euroopan yhteisöjen neuvostoa vastaan nostama kanne
                                                                                (2002/C 233/59)
                          (Asia T-233/02)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                          (2002/C 233/58)
                    (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)                       Strongline A/S on nostanut 5.8.2002 Euroopan yhteisöjen
                                                                         ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisä-
                                                                         markkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit)
                                                                         vastaan. Kantajan edustajana on Jacob S. Ørndrup, asianajotoi-
Charis Aleksandratos ja Maria Panagiotou, kotipaikka Bryssel,            misto Gorrissen, Federspiel, Kierkegaard; Kööpenhamina
ovat 2.8.2002 nostaneet Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                  (Tanska).


title: Asia C-63/03: Euroopan yhteisöjen komission 14.2.2003 Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
5.4.2003                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 83/13
Onko EY 87 artiklassa tarkoitettuna yhteismarkkinoille sovel-          Euroopan yhteisöjen komission 14.2.2003 Belgian kunin-
tumattomana tukena pidettävä sellaista kansallista sääntelyä                          gaskuntaa vastaan nostama kanne
(10.9.1998 annettu asetus nro 324 ja 23.12.1998 annetun
lain nro 448 43 §), jossa yritykselle (Ferrovie dello Stato S.p.A)
annetaan oikeus irtisanoa virkaiältään vanhimmat työnteki-
jänsä, kun siinä säädetään, että yleisesti sovellettavia säännök-                                 (Asia C-65/03)
siä, joiden perusteella työsuhteita voidaan jatkaa, ei sovelleta ja
luodaan näin yritykselle olosuhteet, joissa se voi toteuttaa
huomattavia säästöjä työntekijöistä aiheutuvissa kustannuk-
sissa (palkat ja eläkemaksut), mistä aiheutuu valtiolle välittömiä                                (2003/C 83/23)
kustannuksia työntekijöiden vakuutusmaksusuoritusten vä-
hentymisen vuoksi ja sen vuoksi, että valtion on suoritettava
irtisanottujen työntekijöiden eläkkeet?
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.2.2003 Euroo-
                                                                       pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas-
                                                                       kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on D. Martin.
Euroopan yhteisöjen komission 14.2.2003 Alankomaiden
             kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                       Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                            (Asia C-63/03)
                           (2003/C 83/22)                              –     toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut EY
                                                                             12, EY 149 ja EY 150 artiklan mukaisia velvoitteitaan,
                                                                             koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä sen
                                                                             takaamiseksi, että keskiasteen tutkinnon toisessa jäsenval-
                                                                             tiossa suorittaneet henkilöt voivat osallistua Communau-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.2.2003 Euroo-                    té française de Belgiquen järjestämään korkeakouluope-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden ku-                     tukseen samoin edellytyksin kuin CESS:in (ylemmän
ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on W. Wils, ja                    keskiasteen tutkinto) suorittaneet henkilöt
prosessiosoite on Luxemburgissa.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                           –     velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
                                                                             denkäyntikulut.
1)     toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudatta-
       nut mallien oikeudellisesta suojasta 13 päivänä lokakuuta
       1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direk-
       tiivin 98/71/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
       antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä
       lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai joka
       tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpi-        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       teistä komissiolle;
2)     velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan
       oikeudenkäyntikulut.                                            Kyseessä olevat Belgian viranomaiset edellyttävät muissa jäsen-
                                                                       valtioissa keskiasteen tutkinnon suorittaneilta muiden jäsenval-
                                                                       tion kansalaisilta (lukuun ottamatta Luxemburgin suurherttua-
                                                                       kuntaa), jotka haluavat osallistua korkeakouluopetukseen Bel-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    giassa soveltuvuuskokeen suorittamista, elleivät he kykene
                                                                       osoittamaan, että heidät olisi hyväksytty kotimaassaan halua-
                                                                       maansa yliopistoon ilman sisäänpääsykoetta tai muunlaista
Direktiivin täytäntöönpanolle varattu määräaika päättyi                valintakoetta. Komissio katsoo, että tämä menettely on syrjivää
28.10.2001.                                                            ja sen kannekirjelmässä mainittujen perustamissopimuksen
                                                                       artiklojen vastaista.
( 1) EYVL L 289, s. 28.


title: Asia T-467/09: Kanne 19.11.2009 — Stelzer v. komissio

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/60

         Kanne 19.11.2009 — Stelzer v. komissio
   (Asia T-467/09)
   2010/C 24/107
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Dierk Stelzer (Berliini, Saksa) (edustaja: asianajaja F. Weiland)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               Komission ympäristöasioiden pääosaston 6.8.2009 ja komission pääsihteeristön 29.10.2009 (päivämäärän tulisi olla 29.9.2009) tekemät päätökset on kumottava

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan kantajan muut kuin oikeudenkäyntiin liittyvät kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja riitauttaa erityisesti 29.10.2009 päivätyn komission päätöksen, jolla hänen uudistettu pyyntönsä saada tutustua direktiivin 2003/35/EY (1) täytäntöönpanon yhteensopivuudesta tehtyyn tutkimukseen evättiin.
   Kantaja esittää kanteensa perusteluna, että vastaajan pyydettyyn asiakirjaan tutustumisen epäämiseksi esittämät perusteet, tutkintatarkoitusten suoja (asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (2) 4 artiklan 2 kohdan kolmas luetelmakohta) ja päätöksentekomenettelyn suoja (asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohta), eivät sovellu. Hän esittää lisäksi, että asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 6 kohdan nojalla vaadittu osittainen oikeus tutustua kyseiseen asiakirjaan evättiin virheellisesti. Lisäksi ylivoimainen yleinen etu edellyttää kyseisen tutkimuksen ilmaisemista. Lopuksi kantaja väittää, että vastaaja on rikkonut perusteluvelvollisuutta.

      (1)  Yleisön osallistumisesta tiettyjen ympäristöä koskevien suunnitelmien ja ohjelmien laatimiseen sekä neuvoston direktiivien 85/337/ETY ja 96/61/EY muuttamisesta yleisön osallistumisen sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeuden osalta 26.5.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/35/EY (EUVL L 156, s. 17).

      (2)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 5 päivänä lokakuuta 2000 asiassa C-337/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Liikenteen alan julkiset hankinnat – Direktiivi 93/38/ETY – Ajallinen soveltamisala – Rennesin seudun taajama-alueen kevytrakenteinen metro – Hankintasopimuksen tekeminen neuvottelumenettelyssä ilman ennalta esitettyä tarjouskilpailukutsua)

text:
25.11.2000               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 335/21
      –    eivät ole antaneet kuuden Euroopan yhteisöjen virallisessa      tuomarit P. J. G. Kapteyn, J.-P. Puissochet, P. Jann, H. Ragne-
           lehdessä julkaistun tarjouskilpailukutsun osalta kaikkia        malm, M. Wathelet ja V. Skouris (esittelevä tuomari), julkisasia-
           direktiivin 93/38/ETY liitteessä XII säädettyjä tietoja         mies: F. G. Jacobs, kirjaaja: johtava hallintovirkamies D. Louter-
                                                                           man-Hubeau, on antanut 5.10.2000 tuomion, jonka tuomio-
      –    ovat jättäneet toimittamatta komissiolle asianmukaiset          lauselma on seuraava:
           tiedot kaikkien niiden kyseisen rakennusurakan muodosta-
           vien erillisurakoiden ratkaisemisesta, jotka ylittävät direk-   1)    Kanne hylätään.
           tiivin 93/38/ETY 14 artiklan 10 kohdan toisen alakoh-
           dan viimeisessä virkkeessä säädetyn kynnysarvon,                2)    Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeu-
                                                                                denkäyntikulut.
      Ranskan tasavalta ei ole noudattanut tämän direktiivin
      4 artiklan 2 kohdan, 14 artiklan 1, 10 ja 13 kohdan sekä
      21 artiklan 1 ja 5 kohdan, 24 artiklan 1 ja 2 kohdan ja              (1) EYVL C 340, 7.11.1998.
      25 artiklan 5 kohdan mukaisia velvoitteitaan.
2)    Kanne hylätään muilta osin.
3)    Euroopan yhteisöjen komissio ja Ranskan tasavalta vastaavat
      omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(1) EYVL C 94, 28.3.1998.
                                                                                5 päivänä lokakuuta 2000
                                                                           asiassa C-376/98, Saksan liittotasavalta vastaan Euroopan
                                                                                parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto (1)
                                                                           (Direktiivi 98/43/EY – Tupakkatuotteiden mainonta ja
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                  niiden hyväksi tapahtuva sponsorointi – Oikeudellinen pe-
                                                                           rusta – EY:n perustamissopimuksen 100 a artikla (josta on
                    5 päivänä lokakuuta 2000                                                muutettuna tullut EY 95 artikla))
asiassa C-337/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                                               (2000/C 335/39)
                        Ranskan tasavalta (1)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Liiken-                                        (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
teen alan julkiset hankinnat – Direktiivi 93/38/ETY –
Ajallinen soveltamisala – Rennesin seudun taajama-alueen
                                                                           (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
kevytrakenteinen metro – Hankintasopimuksen tekeminen                               yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
neuvottelumenettelyssä ilman ennalta esitettyä tarjouskil-
                            pailukutsua)
                                                                           Asiassa C-376/98, Saksan liittotasavalta (asiamiehenään
                                                                           C. D. Quassowski, avustajanaan asianajaja J. Sedemund) vas-
                          (2000/C 335/38)
                                                                           taan Euroopan parlamentti (asiamiehinään C. Pennera ja N. Lo-
                                                                           renz) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään R. Gosalbo
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                         Bono, A. Feeney ja S. Marquardt), joita tukevat Ranskan tasa-
                                                                           valta (J.-F. Dobelle ja R. Loosli-Surrans ja sittemmin K. Rispal-
                                                                           Bellanger ja R. Loosli-Surrans), Suomen tasavalta (asiamiehi-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen           nään H. Rotkirch ja T. Pynnä), Ison-Britannian ja Pohjois-
             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                       Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehenään M. Ewing,
                                                                           avustajanaan N. Paines) ja Euroopan yhteisöjen komissio (asia-
Asiassa C-337/98, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-                 miehinään I. Martı́nez del Peral ja U. Wölker), jossa kantaja
nään M. Nolin) vastaan Ranskan tasavalta (asiamiehinään                    vaatii yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan tupakkatuottei-
K. Rispal-Bellanger ja A. Viéville-Bréville), jossa kantaja vaatii,        den mainontaa ja niiden hyväksi tapahtuvaa sponsorointia
että yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että Ranskan tasavalta ei             koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten
ole 22.11.1996 tehdyn päätöksen osalta, jolla Rennesin seu-                määräysten lähentämisestä 6 päivänä heinäkuuta 1998 anne-
dun taajama-alueen kevytrakenteista metroa koskevan hank-                  tun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/43/EY
keen kokonaissopimus annettiin Matra-Transport-nimiselle                   (EYVL L 213, s. 9), yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpa-
yhtiölle, noudattanut vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja               nossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheen-
teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten tekome-                 johtajat J. C. Moitinho de Almeida (esittelevä tuomari),
nettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993                  D. A. O. Edward, L. Sevón ja R. Schintgen sekä tuomarit
annetun neuvoston direktiivin 93/38/ETY (EYVL L 199, s. 84)                P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, A. La Pergola, J.-P. Puissochet,
4 artiklan 2 kohdan eikä 20 artiklan 2 kohdan c alakohdan                  P. Jann, H. Ragnemalm, M. Wathelet ja F. Macken, julkisasia-
mukaisia velvoitteitaan, yhteisöjen tuomioistuin, toimien ko-              mies: N. Fennelly, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein ja
koonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen              hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 5.10.2000 tuomion,
puheenjohtajat J. C. Moitinho de Almeida ja L. Sevón sekä                 jonka tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia C-10/09: Kanne 9.1.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               7.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/20

         Kanne 9.1.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-10/09)
   (2009/C 55/33)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Cattabriga ja Teles Romão)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Todetaan, että Poretugalin tasavalta ei ole noudattanut Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/23/EY täytäntöönpanosta siltä osin kuin on kyse jäljitettävyysvaatimuksista, vakavista haittavaikutuksista ja vaaratilanteista ilmoittamisesta sekä ihmiskudosten ja -solujen koodaukseen, käsittelyyn, säilömiseen, säilytykseen ja jakeluun liittyvistä tietyistä teknisistä vaatimuksista 24.10.2006 annetun komission direktiivin 2006/86/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä

               —

               Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanoa koskeva määräaika on päättynyt 1.9.2007.

      (1)  EUVL L 294, s. 32.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 4 päivänä heinäkuuta 2000 asiassa C-352/98 P, Laboratoires pharmaceutiques Bergaderm SA ja Jean-Jacques Goupil vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku – Sopimussuhteen ulkopuolinen yhteisön vastuu – Direktiivin 95/34/EY antaminen)

text:
21.10.2000               FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               C 302/9
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                    4 päivänä heinäkuuta 2000                                                       (kuudes jaosto)
                                                                                6 päivänä heinäkuuta 2000
asiassa C-352/98 P, Laboratoires pharmaceutiques Berga-
derm SA ja Jean-Jacques Goupil vastaan Euroopan yhtei-
                         söjen komissio (1)                             asiassa C-45/97, Espanjan kuningaskunta vastaan Euroo-
                                                                                pan yhteisöjen komissio (1)
(Muutoksenhaku – Sopimussuhteen ulkopuolinen yhteisön
           vastuu – Direktiivin 95/34/EY antaminen)                     (EMOTR – Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen – Varain-
                                                                                hoitovuosi 1992-1993)
                          (2000/C 302/15)
                                                                                (2000/C 302/16)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                           (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen        (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                        Asiassa C-236/99, Espanjan kuningaskunta (asiamiehenään
Asiassa C-352/98 P, Laboratoires pharmaceutiques Bergaderm              R. Silva de Lapuerta) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
SA, konkurssissa, kotipaikka Rungis (Ranska), ja Jean-Jacques           (asiamiehinään A. M. Alves Vieira ja B. Vilá Costa), jossa
Goupil, kotipaikka Chevreuse (Ranska), edustajinaan asianaja-           vaaditaan kumoamaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja
jat J.-P. Spitzer ja Y.-M. Moray, Pariisi, prosessiosoite Luxem-        tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta varainhoitovuonna 1992
burgissa asianajotoimisto A. May, 398 route d’Esch, valittajina,        rahoitettuja menoja koskevien jäsenvaltioiden tilien sekä tietty-
jossa valittajat vaativat muutoksenhaussaan Euroopan yhteisö-           jen varainhoitovuoden 1993 menojen tarkastamisesta ja hy-
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto)             väksymisestä tehdyn päätöksen muuttamisesta 20 päivänä
asiassa T-199/96, Bergaderm ja Goupil vastaan komissio,                 marraskuuta 1996 tehty komission päätös 96/701/EY Espan-
16.7.1998 antaman tuomion (Kok. 1998, s. II-2805) kumoa-                jan kuningaskuntaa koskevilta osiltaan, yhteisöjen tuomiois-
mista, vastapuolena: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-           tuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: kuudennen
nään P. Van Nuffel, avustajanaan A. Barav), jota tukee Ranskan          jaoston puheenjohtajan tehtäviä hoitava tuomari P. J. G. Kap-
tasavalta (asiamiehinään K. Rispal-Bellanger ja R. Loosli-Sur-          teyn sekä tuomarit G. Hirsch, (esittelevä tuomari) ja H. Ragne-
rans), yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presi-           malm; julkisasiamies: P. Léger; kirjaaja: johtava hallintovirka-
dentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat              mies R. Grass, on antanut 6.7.2000 tuomion, jonka tuomiolau-
J. C. Moitinho de Almeida, L. Sevón (esittelevä tuomari) ja            selma on seuraava:
R. Schintgen sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn, J.-P. Puissochet,
P. Jann, H. Ragnemalm, M. Wathelet, V. Skouris ja F. Macken,
                                                                        1)    Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR)
julkisasiamies: N. Fennelly, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
D. Louterman-Hubeau, on antanut 4.7.2000 tuomion, jonka                       tukiosastosta varainhoitovuonna 1992 rahoitettuja menoja
                                                                              koskevien jäsenvaltioiden tilien sekä tiettyjen varainhoitovuoden
tuomiolauselma on seuraava:
                                                                              1993 menojen tarkastamisesta ja hyväksymisestä tehdyn pää-
                                                                              töksen muuttamisesta 20 päivänä marraskuuta 1996 tehty
1)     Valitus hylätään.                                                      komission päätös 96/701/EY kumotaan siltä osin kuin sen
                                                                              Espanjan kuningaskuntaa koskevassa osassa kieltäydytään ko-
                                                                              konaisuudessaan rahoittamasta EMOTR:n varoista Olivar de
2)     Laboraitoires pharmaceutiques Bergaderm SA, konkurssissa, ja           Segura -nimiselle osuuskunnalle ja Agroalimentaria Minerva
       Jean-Jacques Goupil velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-            -nimiselle yritykselle myönnettyjä tukia.
       kulut.
                                                                        2)    Muilta osin kanne hylätään.
3)     Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                        3)    Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
                                                                              käyntikulut.
(1) EYVL C 358, 21.11.1998.
                                                                        (1) EYVL C 94, 22.3.1997.


title: Asia C-340/99: Tribunale Civile di Genovan 21.6.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa TNT Traco SpA vastaan Poste Italiane SpA ja Michele Carbone, Raffaele Ciriolo ja Clemente Marino

text:
C 352/22               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       4.12.1999
1)     Ovatko pääomankorotuksen yhteydessä (siten, että aiem-           a) myös sellaisten taloudellisten toimijoiden, joille ei ole
pien osakkaiden merkintäoikeus suljetaan ulkopuolelle) tehdyt                annettu yksinoikeutta yleispalvelun hoitamiseksi, on tarjo-
suoritukset, joita uusia osuuksia hankkiva, uudeksi osakkaaksi               tessaan yleispalveluihin kuulumatonta tai lisäarvoa omaa-
hyväksytty osapuoli ei tee itse vaan emoyhtiönsä kautta,                     vaa palvelua, maksettava postimaksuja tavallisesta postin
pääomankorotuksen välillisestä verottamisesta 17 päivänä                     peruspalvelusta, jota yksinoikeuden haltija ei tällöin tarjoa;
heinäkuuta       1969      annetun      neuvoston      direktiivin
69/335/ETY (1) 4 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuja
”kaikenlaisia osuuksia”?                                                b) kyseisistä postimaksuista saatavat tulot tulevat suoraan
                                                                             yleispalvelusta vastaavalle taloudelliselle toimijalle, ilman
                                                                             minkäänlaista korvaus- tai valvontajärjestelmää, jolla voi-
2)     Ovatko pääomankorotuksen yhteydessä (siten, että aiem-                taisiin estää yleispalveluihin kuulumattomille palveluille
pien osakkaiden merkintäoikeus suljetaan ulkopuolelle) tehdyt                tulevat ristisubventiot.
suoritukset, joita osuuksia hankkiva, uudeksi osakkaaksi hy-
väksytty osapuoli ei tee pääomaansa korottavalle yritykselle
vaan tämän tytäryhtiölle, pääomankorotuksen välillisestä ve-
rottamisesta 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston
direktiivin 69/335/ETY 4 artiklan 1 kohdan c alakohdassa
tarkoitettuja ”kaikenlaisia osuuksia”?
3)     Ovatko suoritukset, joita ei ole vielä tehty, pääomanko-
rotuksen välillisestä verottamisesta 17 päivänä heinäkuuta
1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY 4 artiklan 1
kohdan c alakohdassa tarkoitettuja ”kaikenlaisia osuuksia”?
4)     Onko yrityksen suorittama yhtiövero ”kustannus” tai              Landesgericht Korneuburgin 1.9.1999 tekemällään pää-
”sitoumus”, joka vähennetään pääomankorotuksen välillisestä             töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa SEIKO
verottamisesta 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun neu-                              Kabushiki Kaisha vastaan Rashad Wali
voston direktiivin 69/335/ETY 5 artiklan 1 kohdan a alakoh-
dan mukaan laskentaperusteesta?
                                                                                (Asia C-341/99)
(1) EYVL 1969, L 249, s. 25.
                                                                                (1999/C 352/34)
                                                                        Landesgericht Korneuburg on pyytänyt 1.9.1999 tekemällään
                                                                        päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
Tribunale Civile di Genovan 21.6.1999 tekemällään                       14.9.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa TNT                  ratkaisua asiassa SEIKO Kabushiki Kaisha vastaan Rashad Wali
Traco SpA vastaan Poste Italiane SpA ja Michele Carbone,                seuraavaan kysymykseen:
             Raffaele Ciriolo ja Clemente Marino
                         (Asia C-340/99)                                Onko väärennettyjen ja laittomasti valmistettujen tavaroiden
                                                                        vapaaseen liikkeeseen luovutuksen, viennin, jälleenviennin
                                                                        tai suspensiomenettelyyn asettamisen kieltämistä koskevista
                        (1999/C 352/33)                                 toimenpiteistä 22 päivänä joulukuuta 1994 annettua neu-
                                                                        voston asetusta N:o 3295/94 (EYVL L 341, 30.12.1994,
Tribunale Civile di Genova on pyytänyt 21.6.1999 tekemällään            jäljempänä asetus N:o 3295/94) tulkittava niin, että asetus
päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomio-               koskee myös niitä tilanteita, joissa Euroopan yhteisöön kuulu-
istuimen kirjaamoon 13.9.1999, Euroopan yhteisöjen tuomio-              mattomasta maasta toiseen Euroopan yhteisöön kuulumatto-
istuimelta asiassa TNT Traco SpA vastaan Poste Italiane SpA             maan maahan läpikulkumatkalla olevat, asetuksessa tarkem-
ja Michele Carbone, Raffaele Ciriolo ja Clemente Marino                 min määritellyt tavarat, voidaan saada oikeuksiaan loukatuiksi
ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:                                väittävän, jossakin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista kotipai-
                                                                        kan omaavan oikeudenhaltijan hakemuksesta kyseisen asetuk-
                                                                        sen nojalla jonkin jäsenvaltion tulliviranomaisten toimenpitein
Estävätkö EY:n perustamissopimuksen määräykset ja erityisesti           väliaikaisesti pysäytetyksi jossakin jäsenmaassa?
sen 86 ja 90 artikla sen, että jäsenvaltio, järjestäessään
postipalvelun, pysyttää voimassa sellaista lainsäädäntöä, jonka
mukaan, vaikka siinä erotetaan toisistaan niin kutsutut yleispal-
velut, jotka annetaan yksinoikeudella jonkin yksityisen oikeus-
subjektin hoidettaviksi, ja yleispalveluihin kuulumattomat pal-
velut, joita voidaan tarjota vapaalla kilpailulla,