title: Asia T-531/13: Kanne 26.9.2013 — Kicks Kosmetikkedjan v. SMHV — Kik Textilien und Non-Food (KICKS)

text:
               7.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 359/16

         Kanne 26.9.2013 — Kicks Kosmetikkedjan v. SMHV — Kik Textilien und Non-Food (KICKS)
   (Asia T-531/13)
   2013/C 359/32
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Kicks Kosmetikkedjan AB (Tukholma, Ruotsi) (edustaja: asianajaja K. Strömholm)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Kik Textilien und Non-Food GmbH (Bönen, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan päätöksen

               —

               velvoittamaan SMHV:n tai vaihtoehtoisesti mahdollisen väliintulijan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               hyväksymään riidanalaisen hakemuksen nro 924 6166 rekisteröinti kokonaisuudessaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kicks Kosmetikkedjan AB

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ”KICKS” luokkiin 3, 8, 14, 21 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — hakemus nro 9246166

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kik Textilien und Non-Food GmbH

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: saksalainen ja kansainvälinen sanamerkki ”kik” luokkaan 35 kuuluvia palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hyväksyminen riidanalaisten tavaroiden ja palvelujen osalta

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia C-227/13 P: Valitus, jonka Albergo Quattro Fontane Snc on tehnyt 29.4.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-278/00–T-280/00, T-282/00–T-286/00 ja T-288/00–T-295/00, Albergo Quattro Fontane ym. v. komissio, 20.2.2013 antamasta määräyksestä

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/13

         Valitus, jonka Albergo Quattro Fontane Snc on tehnyt 29.4.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-278/00–T-280/00, T-282/00–T-286/00 ja T-288/00–T-295/00, Albergo Quattro Fontane ym. v. komissio, 20.2.2013 antamasta määräyksestä
   (Asia C-227/13 P)
   2013/C 207/25
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Albergo Fontane Snc (edustajat: asianajajat A. Bianchini ja F. Busetto)

      Muut osapuolet: Comitato ”Venezia vuole vivere” ja Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Valituksen kohteena oleva unionin yleisen tuomioistuimen määräys on kumottava

               —

               Ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt vaatimukset on hyväksyttävä ja tämän seurauksena

                           —

                           on kumottava, siltä osin kuin tämä on valittajien etujen mukaista, Venetsian ja Chioggian alueella toimivien yritysten hyväksi toteutetuista toimista, joista säädetään sosiaaliturvamaksujen pienentämisestä annetuissa laeissa nro 30/1997 ja nro 206/1995, 25.11.1999 tehty Euroopan komission päätös 2000/394/EY

                           —

                           toissijaisesti edellä mainittu päätös on kumottava siltä osin kuin siinä asetetaan velvollisuus periä takaisin myönnetyt sosiaaliturvamaksujen pienentämiset kyseiseltä ajanjaksolta suoritettavine korkoineen

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut molemmissa oikeusasteissa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksen tueksi on esitetty yhdeksän valitusperustetta:

                  Ensimmäinen valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä ei ole otettu huomioon, että tuensaajat eivät hyötyneet millään tavalla kyseisistä toimista, kun otetaan huomioon niiden korvausluonne.

                  Toinen valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä ei ole suljettu pois tai joka tapauksessa arvioitu kyseisten toimien vaikutuksia kilpailuun tai jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

                  Kolmas valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä on katsottu, että asiassa ei voitu soveltaa EY 87 artiklan 2 kohdan b alakohdassa (josta on tullut SEUT 107 artiklan 2 kohdan b alakohta) ja EY 87 artiklan 3 kohdan b alakohdassa (josta on tullut SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohta) tarkoitettuja poikkeuksia.

                  Neljäs valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä on katsottu, että asiassa ei voitu soveltaa EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa (josta on tullut SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohta) tarkoitettuja poikkeuksia.

                  Viides valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä on katsottu, että asiassa ei voitu soveltaa EY 87 artiklan 3 kohdan d ja e alakohdassa (josta on tullut SEUT 107 artiklan 3 kohdan d ja e alakohta) tarkoitettuja poikkeuksia.

                  Kuudes valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä on katsottu, että asiassa ei voitu soveltaa EY 86 artiklan 2 kohdassa (josta on tullut SEUT 106 artiklan 2 kohta) tarkoitettuja poikkeuksia.

                  Seitsemäs valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä ei ole katsottu, että kyseessä on olemassa oleva tuki, ja se on näin ollen EY 88 artiklan 3 kohdan (josta on tullut SEUT 108 artiklan 3 kohta) ja asetuksen N:o 659/1999 (1) 15 artiklan vastainen.

                  Kahdeksas valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä on katsottu, että asiassa ei voitu soveltaa asetuksen N:o 659/1999 14 artiklaa takaisinperimistä koskevan määräyksen osalta.

                  Yhdeksäs valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä on katsottu, että asiassa ei voitu soveltaa asetuksen N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohtaa korkojen soveltamisen osalta.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999; EYVL L 83, s. 1.


title: Asia T-534/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.6.2012 — Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias v. SMHV — Garmo (HELLIM) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin HELLIM rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön yhteismerkiksi rekisteröity sanamerkki HALLOUMI — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Oikeus tulla kuulluksi — Asetuksen N:o 207/2009 63 artiklan 2 kohta)

text:
               21.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.6.2012 — Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias v. SMHV — Garmo (HELLIM)
   (Asia T-534/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin HELLIM rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön yhteismerkiksi rekisteröity sanamerkki HALLOUMI - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Oikeus tulla kuulluksi - Asetuksen N:o 207/2009 63 artiklan 2 kohta)
   2012/C 217/41
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias (Nikosia, Kypros) (edustajat: aluksi asianajajat C. Milbradt ja H. Van Volxem, sitten asianajajat C. Milbradt ja A. Schwarz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Garmo AG (Stuttgart, Saksa)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n neljännen valituslautakunnan 20.9.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 794/2010-4), joka liittyy Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichaniasin ja Garmo AG:n väliseen väitemenettelyyn

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 30, 29.1.2011.


title: Asia F-91/11: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 24.5.2012 — Alionescu v. komissio (Henkilöstö — Palvelukseen ottaminen — Avoin kilpailu — Rekisteröitymistä koskevan määräajan jatkamista koskeva päätös — Valitusta ei ole tehty — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               21.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/31

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 24.5.2012 — Alionescu v. komissio
   (Asia F-91/11)
   (Henkilöstö - Palvelukseen ottaminen - Avoin kilpailu - Rekisteröitymistä koskevan määräajan jatkamista koskeva päätös - Valitusta ei ole tehty - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   2012/C 217/66
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Ciprian-Calin Alionescu (Etterbeek, Belgia) (edustaja: asianajaja M. Stănculescu)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan EPSO:n sen päätöksen kumoamista, jolla määräaikaa hakemusten jättämiseksi avoimessa kilpailussa EPSO/AD/206-207/11 jatkettiin kuudella tunnilla.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Ciprian-Calin Alionescu vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto), 27 päivänä toukokuuta 2004, asiassa C-68/03 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Staatssecretaris van Financiën vastaan D. Lipjes (Kuudes arvonlisäverodirektiivi – 28 b artiklan E kohdan 3 alakohta – Välityspalvelut – Palvelun suorituspaikka)

text:
               10.7.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/2

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (ensimmäinen jaosto),
   27 päivänä toukokuuta 2004,
   asiassa C-68/03 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Staatssecretaris van Financiën vastaan D. Lipjes (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 28 b artiklan E kohdan 3 alakohta - Välityspalvelut - Palvelun suorituspaikka)
   (2004/C 179/03)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asiassa C-68/03, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Staatssecretaris van Financiën vastaan D. Lipjes ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna yhteisen arvonlisäverojärjestelmän täydentämisestä ja direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta verotuksellisten rajojen poistamiseksi 16 päivänä joulukuuta 1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/680/ETY (EYVL L 376, s. 1), 28 b artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa jaoston puheenjohtaja P. Jann (esittelevä tuomari) sekä tuomarit A. Rosas, A. La Pergola, R. Silva de Lapuerta ja K. Lenaerts, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 27.5.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna yhteisen arvonlisäverojärjestelmän täydentämisestä ja direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta verotuksellisten rajojen poistamiseksi 16 päivänä joulukuuta 1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/680/ETY, 28 b artiklan E kohdan 3 alakohtaa ei pidä tulkita siten, että se koskisi vain välityspalveluja, joiden vastaanottaja on arvonlisäverovelvollinen tai oikeushenkilö, joka ei ole arvonlisäverovelvollinen.

               2)

               Silloin, kun välitystoimi kuuluu kuudennen direktiivin 77/388, sellaisena kuin se on muutettuna, 28 b artiklan E kohdan 3 alakohdan soveltamisalaan, välityspalvelujen kohteena olevien liiketoimien suorituspaikan määrittämiseksi on turvauduttava tämän saman direktiivin 28 b artiklan A ja B kohdan säännöksiin.

      (1)  EUVL C 83, 5.4.2003.


title: Asia C-60/00: Immigration Appeal Tribunalin 16.12.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Mary Carpenter vastaan Secretary of State for the Home Department

text:
C 122/14                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         29.4.2000
Tribunale Ordinario di Roman – Sezione 4 Lavoro –                       Kysymys 2
1.2.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkai-
supyyntö asiassa Elide Gottardo vastaan Istituto nazionale              ”Onko julkisella hankintaviranomaisella, joka tekee tarjous-
                 della previdenza sociale (INPS)                        pyynnön rakennustyöstä, jota direktiivi 93/37/ETY ei koske,
                                                                        kun kynnysarvoja ei ylitetä, oikeus määrätä hankinta-asiakir-
                           (Asia C-55/00)                               joissa tiettyä valmistetta käytettäväksi, kun hankinta-asiakir-
                                                                        joissa ei tätä koskevan vaatimuksen yhteydessä ole merkintää
                                                                        ’tai vastaava valmiste’.”
                         (2000/C 122/23)
Tribunale Ordinario di Roma – Sezione 4 Lavoro – on pyytänyt            Kysymys 3
1.2.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimeen 21.2.2000, Euroopan yhteisöjen               ”Jos kysymykseen 1 tai 2 vastataan kieltävästi, pyydetään
tuomioistuimelta asiassa Elide Gottardo vastaan Istituto nazio-         selvitettäväksi, onko hankinta-asiakirjojen muotoilun kysy-
nale della previdenza sociale (INPS) EY 12 artiklan (aiemmin            myksissä 1 ja 2 kuvatulla tavalla katsottava merkitsevän EY:n
EY:n perustamissopimuksen 6 artikla) ja EY 39 artiklan                  perustamissopimuksen 12 artiklan tai 28 artiklan rikkomista.”
2 kohdan (aiemmin EY:n perustamissopimuksen 48 artiklan
2 kohta) tulkintaa koskevan seuraavan ennakkoratkaisukysy-
myksen:                                                                 (1) 14.6.1993 annettu direktiivi julkisia rakennusurakoita koskevien
                                                                             sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta, EYVL L 199,
                                                                             s. 54.
Onko työntekijällä, joka on jäsenvaltion kansalainen ja joka
osoittaa maksaneensa sosiaaliturvamaksuja toisen valtion toi-
mivaltaiselle sosiaaliturvalaitokselle, oikeus saada vanhuuselä-
kettä, joka on määritetty niiden sosiaaliturvamaksujen yhteen-
lasketun määrän perustella, jotka on maksettu unionin muun
jäsenvaltion toimivaltaiselle laitokselle sellaisen sopimuksen
perusteella, jonka jäsenvaltio on tehnyt viimeksi mainitun
kanssa ja jota se itse soveltaa omiin kansalaisiinsa?                   Immigration Appeal Tribunalin 16.12.1999 tekemällään
                                                                        päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Mary
                                                                        Carpenter vastaan Secretary of State for the Home De-
                                                                                partment
                                                                                (Asia C-60/00)
                                                                                (2000/C 122/25)
Vestre Landsretin 14.2.2000 tekemällään päätöksellä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Bent Mousten                     Immigration Appeal Tribunal on pyytänyt 16.12.1999 te-
          Vestergaard vastaan Spøttrup Boligselskab                     kemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
                                                                        tuomioistuimeen 21.2.2000, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                                                                        tuimelta asiassa Mary Carpenter vastaan Secretary of State for
                           (Asia C-59/00)                               the Home Department ennakkoratkaisua seuraavaan kysymyk-
                                                                        seen:
                         (2000/C 122/24)
                                                                        Tilanteessa, jossa
Vestre Landsret on pyytänyt 14.2.2000 tekemällään päätök-
sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon            a) jäsenvaltion kansalaisella, joka on sijoittautunut tähän
23.2.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Bent                  jäsenvaltioon ja joka tarjoaa palveluja toisessa jäsenval-
Mousten Vestergaard vastaan Spøttrup Boligselskab ennakko-                    tiossa asuville henkilöille,
ratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
                                                                        b) on puoliso, joka ei ole jäsenvaltion kansalainen,
                                                                        voiko puoliso, joka ei ole jäsenvaltion kansalainen, vedota
Kysymys 1
                                                                        1) EY 49 artiklaan ja/tai
Onko julkisella hankintaviranomaisella, joka tekee tarjous-
pyynnön rakennustyöstä, jota direktiivi 93/37/ETY (1) ei koske,         2) direktiiviin 73/148/ETY (1),
kun kynnysarvoja ei ylitetä, oikeus määrätä hankinta-asiakir-
joissa tiettyä tanskalaista valmistetta käytettäväksi, kun hankin-      jotta puolisolla, joka ei ole jäsenvaltion kansalainen, olisi
ta-asiakirjoissa ei tätä koskevan vaatimuksen yhteydessä ole            oikeus asua puolisonsa kanssa jäsenvaltiossa, josta puoliso on
merkintää ”tai vastaava valmiste”.                                      peräisin?
 ---pagebreak--- 29.4.2000                FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 122/15
Onko vastaus erilainen, jos puoliso, joka ei ole jäsenvaltion               Court of Sessionin, Skotlanti, 18.2.2000 tekemällään
kansalainen, välillisesti auttaa jäsenvaltion kansalaista tarjo-            päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
amaan palveluja muissa jäsenvaltioissa huolehtimalla lapsista?                   Hydro Seafood GSP Ltd vastaan Scottish Ministers
                                                                                (Asia C-64/00)
(1) Sijoittautumiseen ja palvelujen tarjoamiseen liittyvää jäsenvaltioi-
    den kansalaisten liikkumista ja oleskelua yhteisön alueella koske-                               (2000/C 122/27)
    vien rajoitusten poistamisesta 21 päivänä toukokuuta 1973 annet-
    tu neuvoston direktiivi 73/148/ETY (EYVL L 172, 28.6.1973,
    s. 14).                                                                 Court of Session, Skotlanti, on pyytänyt 18.2.2000 te-
                                                                            kemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
                                                                            tuomioistuimeen 28.2.2000, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                                                                            tuimelta asiassa Hydro Seafood GSP Ltd vastaan Scottish
                                                                            Ministers ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
                                                                            1. Kun jäsenvaltio, joka täyttää direktiivissä 93/53/EY (1)
                                                                                säädetyn velvollisuuden ryhtyä torjuntatoimenpiteisiin I
                                                                                luettelossa mainitun taudin puhkeamisen vuoksi, säätää
                                                                                kansallisen toimenpiteen, jonka soveltaminen johtaa kalo-
                                                                                jen hävittämiseen ja perkaamiseen, onko perustavanlaa-
                                                                                tuisten oikeuksien suojaa ja erityisesti omaisuudensuojaa
Court of Appealin (England & Wales) 14.12.1999 te-                               koskevia yhteisön oikeuden periaatteita tulkittava siten,
kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                             että ne velvoittavat jäsenvaltiota hyväksymään toimenpi-
asiassa Marks & Spencer plc vastaan Commissioners of                             teet korvauksen maksamiseksi
                         Customs & Excise
                                                                                a) hävitettyjen kalojen omistajalle ja
                            (Asia C-62/00)
                                                                                b) sellaiselle kalojen omistajalle, jonka tulee tappaa ja
                                                                                perata kalat välittömästi, jolloin hän on pakotettu
                                                                                myymään ne välittömästi?
                           (2000/C 122/26)
                                                                            2. Jos jäsenvaltiolta vaaditaan tällaisten toimenpiteiden
                                                                                säätämistä, mitkä ovat kansalliselle tuomioistuimelle tar-
Court of Appeal (England & Wales) on pyytänyt 14.12.1999
                                                                                peelliset tulkintakriteerit sen määrittelemiseksi, ovatko
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisö-
                                                                                kansallisesti säädetyt toimenpiteet sopusoinnussa sellaisten
jen tuomioistuimeen 28.2.2000, Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                                perustavanlaatuisten oikeuksien, erityisesti omaisuuden-
mioistuimelta asiassa Marks & Spencer plc vastaan Commissio-
                                                                                suojaa koskevan oikeuden kanssa, joiden noudattamisen
ners of Customs & Excise ennakkoratkaisua seuraavaan kysy-
                                                                                yhteisöjen tuomioistuin takaa ja jotka johtuvat erityisesti
mykseen:
                                                                                ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamista koskevas-
                                                                                ta yleissopimuksesta?
Onko tilanteessa, jossa jäsenvaltio ei ole saattanut neuvoston
                                                                            3. Vaativatko nämä kriteerit erityisesti, että toimenpiteissä
direktiivin 77/388/ETY (1) 11 artiklan A kohtaa asianmukai-
                                                                                tehdään ero sen mukaan, johtuiko taudin puhkeaminen
sesti osaksi kansallista lainsäädäntöään, verovelvollisen
                                                                                kyseessä olleiden kalojen omistajan tuottamuksesta vai ei?
11 artiklan A kohtaan perustuvien oikeuksien toteuttamista
koskevan tehokkuusperiaatteen tai luottamuksensuojan peri-
aatteen mukaista säätää laki, jolla poistetaan taannehtivasti               4. Onko direktiivi 93/53/ETY pätemätön sen vuoksi, että sillä
kansalliseen lakiin perustuva oikeus vaatia palautettavaksi yli                  loukataan perustavanlaatuista omaisuudensuojaa, koska
kolme vuotta ennen vaatimuksen tekemistä arvonlisäverona                         siinä ei säädetä korvauksen maksamisesta a) hävitettyjen
maksettuja summia?                                                               kalojen omistajalle eikä b) sellaiselle kalojen omistajalle,
                                                                                jonka tulee tappaa ja perata kalat välittömästi, ja joka
                                                                                on pakotettu myymään ne välittömästi tilanteessa, jossa
                                                                                ISA-kalataudin esiintyminen on vahvistettu?
(1) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistami-
    sesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen
    määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu kuudes            (1) Yhteisön vähimmäistoimenpiteistä tiettyjen kalatautien torjumi-
    neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1, 13.6.1977).              seksi 24 päivänä kesäkuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi
                                                                                93/53/ETY (EYVL L 175, 19.7.1993, s. 23).


title: Asia C-133/14: Kanne 21.3.2014 – Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto

text:
               10.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 175/25

         Kanne 21.3.2014 – Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-133/14)
   2014/C 175/31
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: R. Lyal, W. Mölls ja D. Martin)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               neuvoston direktiivien 91/271/ETY ja 1999/74/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2000/60/EY, 2006/7/EY, 2006/25/EY ja 2011/24/EU muuttamisesta sen johdosta, että Mayotten asema Euroopan unioniin nähden muuttuu, 17.12.2013 annettu neuvoston direktiivi 2013/64/EU (1) on kumottava

               —

               direktiivin 2013/64/EU vaikutukset on pysytettävä uuden asianmukaisiin oikeusperustoihin perustuvan direktiivin voimaantuloon saakka

               —

               Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio vaatii kumottavaksi direktiivin 2013/64/EU, jonka neuvosto on antanut käyttämällä sen oikeusperustana SEUT 349 artiklaa.
   Komissio kritisoi neuvostoa siitä, että tämä on antanut kyseisen direktiivin, vaikka komissio oli ehdottanut tämän toimen antamista alakohtaisten oikeusperustojen nojalla eli SEUT 43 artiklan 2 kohdan, SEUT 114 artiklan, SEUT 153 artiklan 2 kohdan, SEUT 168 artiklan sekä SEUT 192 artiklan 1 kohdan nojalla.
   Komissio katsoo, että riidanalaisen direktiivin tarkoituksen ja päämäärän mukaisesti SEUT 349 artiklaa ei voida pätevästi käyttää oikeusperustana. Komission mukaan SEUT 349 artiklaa sovelletaan vain silloin, kun on tarkoitus poiketa SEUT 355 artiklan 1 kohdassa määrätystä lähtökohdasta, jonka mukaan primaarioikeutta sovelletaan unionin syrjäisimpiin alueisiin kuuluviin alueisiin. Riidanalaisella direktiivillä ei kuitenkaan poiketa perussopimuksista vaan ainoastaan mukautetaan johdettua oikeutta, jotta voidaan vastata Mayotten aseman muuttumisen aiheuttamaan tilanteeseen. Tällainen tulkinta saa tukea paitsi SEUT 349 artiklan sanamuodosta myös perussopimuksen oikeusperustoja koskevasta järjestelmästä sekä mainitun artiklan historiallisesta alkuperästä.

      (1)  EUVL L 355, s. 8


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 11 päivänä joulukuuta 1996, asiassa T-70/94, Comafrica SpA ja Dole Dresh Fruit Europe Ltd & Co. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Yhteinen markkinajärjestely - Banaanit - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Vähennyskertoimen lainmukaisuus - Vahingonkorvauskanne)

text:
22.2.97               FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 54/ 17
                                          ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                                             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
                   11 päivänä joulukuuta 1996,                                       12 päivänä joulukuuta 1996,
                                                                    yhdistetyissä asioissa T-177/94 ja T-377/94, Henk Alt
asiassa T-70/94, Comafrica SpA ja Dole Dresh Fruit Euro            mann ym. ja Margaret Casson ym. vastaan Euroopan yh
   pe Ltd & Co. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (')                                 teisöjen komissio (')
(Yhteinen markkinajärjestely — Banaanit — Kumoamis                 (JET-yhteisyritys — Vaatimus väliaikaisen toimenhaltijan
kanne — Tutkittavaksi ottaminen — Vähennyskertoimen                                             asemasta )
           lainmukaisuus — Vahingonkorvauskanne)                                             ( 97/C 54/25 )
                           ( 97/C 54/24 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                    Yhdistetyissä asioissa T-177/94 , Henk Altmann, kotipaik
                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                    ka Wantage Oxon ( Yhdistynyt kuningaskunta ), ja 56 muu
                                                                    ta kantajaa , edustajinaan Kenneth Parker, QC, ja barrister
                                                                    Rhodri Thompson, Englannin ja Walesin asianajajayhteisö,
                                                                    prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Elvinger et
Asiassa T-70/94, Comafrica SpA, kotipaikka Genova (Ita             Hoss, 15 côte d'Eich, vastaan Euroopan yhteisöjen komis
lia ), ja Dole Fresh Fruit Europe Ltd & Co ., kotipaikka            sio ( asiamiehenä Hans Gerald Crossland ), jota tukee Eu
Hampuri ( Saksa ), ( edustajana solicitor Bernard O'Con            roopan unionin neuvosto ( asiamiehinä Diego Canga Fano
nor ), prosessiosoite Luxemburgissa c/o Stanbrook and               ja Jan-Peter Hix ja aluksi Yves Crétien ), sekä T-377/94 ,
Hooper, asianajotoimisto Arsene Kronshagen , 12 boule              Margaret Casson, kotipaikka Chilton , Oxon ( Yhdistynyt
vard de la Foire, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio              kuningaskunta ) ja 13 muuta kantajaa , edustajinaan Ken
( asiamiehinä Eugenio de March, Xavier Lewis ja John                neth Parker, QC, ja barrister Rhodri Thompson , Englannin
Handoll ), jota tukee Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin           ja Walesin asianajajayhteisö, prosessiosoite Luxemburgissa
yhdistynyt kuningaskunta ( asiamiehinä aluksi S. Lucinda            asianajotoimisto Elvinger et Hoss, 15 côte d'Eich, vastaan
Hudson, myöhemmin John E. Collins, Lindsay Nicoll ja                Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinä Hans Gerald
David Anderson ), jossa kantajat vaativat toisaalta yhtenäi        Crossland ja Julian Currall ), jota tukee Euroopan unionin
sestä vähennyskertoimesta kullekin A- ja B-luokan toimi            neuvosto ( asiamiehinä Diego Canga Fano ja Jan-Peter Hix
jalle vuoden 1994 tariffikiintiöstä myönnettävän banaani           ja aluksi Yves Crétien ), joissa kantajat vaativat pääasialli
määrän määrittämiseksi 19 päivänä marraskuuta 1993                  sesti sen päätöksen kumoamista , jolla on kieltäydytty otta
annetun komission asetuksen ( EY ) N:o 3190/93 1 artiklan           masta kantajia komission henkilökuntaan väliaikaisina
kumoamista ja toisaalta sen vahingon korvaamista, joka              toimenhaltijoina , sekä tästä päätöksestä aiheutuneen
kantajille on aiheutunut niistä lainvastaisiksi . väitetyistä       vahingon korvaamista, Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
päätöksistä, joilla on vahvistettu vähennyskertoimet vuo           oikeusasteen tuomioistuin ( toinen jaosto ), toimien kokoon
sille 1993 ja 1994, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin           panossa : jaoston puheenjohtaja H. Kirschner sekä tuoma
( neljäs jaosto ), tornien kokoonpanossa : joaston puheenjoh       rit C. W. Bellamy ja A. Kalogeropoulos , kirjaaja : johtava
taja K. Lenaerts sekä tuomarit P. Lindh ja J. D. Cooke ,            hallintovirkamies B. Pastor, on antanut 12.12.1996 tuo
kirjaaja J. Palacio Gonzalez, on antanut 11.12.1996 tuo            mion , jonka tuomiolauselma on seuraava :
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
                                                                     1 ) Asiassa T-177/94 26:ntena kantajana olevan D. Hur
                                                                         fordin kanteesta luopuminen merkitään pöytäkirjaan.
                                                                         Asia T-177/94 poistetaan häntä koskevin osin rekiste
 1 ) Kanne hylätään.                                                     ristä .
                                                                     2 ) Komission 14.1 . ja 16.9.1994 tehdyt päätökset olla ot
                                                                          tamatta muita kantajia palvelukseen yhteisön väliai
2 ) Kantajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku                    kaisten toimenhaltijoiden toimiin kumotaan.
      lut yhteisvastuullisesti.
                                                                     3 ) Kanteet hylätään muilta osin.
                                                                     4 ) Vastaaja velvoitetaan korvaamaan kantajien oikeuden
 3 ) Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kunin
                                                                          käyntikulut, D. Hurfordin oikeudenkäyntikuluja lu
      gaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.                    kuun ottamatta, sekä vastaamaan omista oikeuden
                                                                          käyntikuluistaan. D. Hurford ja väliintulija vastaavat
 (') EYVL N:o C 103 , 11.4.1994 .                                         kumpikin omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                     (') EYVL N:o C 188 , 9.7.1994 .


title: Asia T-619/13 P: Valitus, jonka Carla Faita on tehnyt 26.11.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-92/11, Faita v. ETSK, 16.9.2013 antamasta tuomiosta

text:
               25.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/36

         Valitus, jonka Carla Faita on tehnyt 26.11.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-92/11, Faita v. ETSK, 16.9.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia T-619/13 P)
   2014/C 24/67
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Carla Faita (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat D. Abreu Caldas, M. Abreu Caldas ja J.-N. Louis)

      Muu osapuoli: Euroopan talous- ja sosiaalikomitea

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan ja päättämään, että

                           —

                           virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa F-92/11, Faita vastaan ETSK, 16.9.2013 antama tuomio kumotaan,

                           —

                           ETSK velvoitetaan maksamaan kantajalle 15 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä, joka on aiheutunut nimittävän viranomaisen huolenpitovelvollisuuden laiminlyönnistä, ja

                           —

                           ETSK velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa kahteen valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn ja hyvän hallinnon periaatteen tarkoitukseen liittyen, koska virkamiestuomioistuin ei määrännyt seuraamuksia siitä, että valituksen hylkäävän päätöksen perustelut olivat sanasta sanaan samat kuin vaatimuksen hylkäävän päätöksen, josta valituksessa oli kyse, perustelut, vaikka valituksessa esitettiin eri perustelut kuin vaatimuksessa (valituksenalaisen tuomion 44 ja 65–67 kohta).

               2)

               Toinen valitusperuste, joka perustuu yhtäältä puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen, koska valittajalla ei ollut mahdollisuutta esittää niistä näkemyksiä virkamiestuomioistuimessa käydyn menettelyn yhteydessä kun virkamiestuomioistuin katsoi, että nimittävä viranomainen käytti valittajan vaatimuksen hylkäämisestä tekemässään päätöksessä viidettä, implisiittistä perustetta, ja toisaalta oikeudelliseen virheeseen, koska virkamiestuomioistuin arvioi Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 12 a artiklan 3 kohdassa säädettyjä edellytyksiä valvoessaan henkilöstösääntöjen 24 artiklan lainmukaisuutta ja soveltamista.


title: Asia C-153/13: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 3.4.2014 (Okresný súd Barjedovin (Slovakia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Pohotovosť s.r.o. v. Ján Soroka (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 93/13/ETY — Ajallinen soveltaminen — Tosiseikat, jotka ovat tapahtuneet ennen Slovakian tasavallan liittymistä Euroopan unioniin — Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen)

text:
               11.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/5

         Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 3.4.2014 (Okresný súd Barjedovin (Slovakia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Pohotovosť s.r.o. v. Ján Soroka
   (Asia C-153/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 93/13/ETY - Ajallinen soveltaminen - Tosiseikat, jotka ovat tapahtuneet ennen Slovakian tasavallan liittymistä Euroopan unioniin - Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen))
   2014/C 261/06
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Okresný súd Barjedov

      Asianosaiset

      Kantaja: Pohotovosť s.r.o.

      Vastaaja: Ján Soroka

      Muu osapuoli: Združenie na ochranu občana spotrebiteľa HOOS

      Määräysosa

   Unionin tuomioistuin ei selvästikään ole toimivaltainen vastaamaan Okresný súd Bardejovin (Slovakia) 15.2.2013 tekemässä ennakkoratkaisupyynnössä esitettyihin kysymyksiin.

      (1)  EUVL C 178, 22.6.2013.


title: Yhdistetyt asiat C-180/08 ja C-186/08: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 13.11.2008 (Dioikitiko Efeteio Thessalonikisin (Kreikka) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Maria Kastrinaki tou Emmanouil v. Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis AHEPA (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta — Direktiivi 89/48/ETY — Tutkintotodistusten tunnustaminen — Opintojen suorittaminen vapaata opetusta antavassa laitoksessa , jota vastaanottava jäsenvaltio ei ole tunnustanut oppilaitokseksi — Psykologia)

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/25

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 13.11.2008 (Dioikitiko Efeteio Thessalonikisin (Kreikka) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Maria Kastrinaki tou Emmanouil v. Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis AHEPA
   (Yhdistetyt asiat C-180/08 ja C-186/08) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Direktiivi 89/48/ETY - Tutkintotodistusten tunnustaminen - Opintojen suorittaminen ’vapaata opetusta antavassa laitoksessa’, jota vastaanottava jäsenvaltio ei ole tunnustanut oppilaitokseksi - Psykologia)
   (2009/C 44/41)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Dioikitiko Efeteio Thessalonikis
   Asianosaiset

      Kantaja: Maria Kastrinaki tou Emmanouil

      Vastaaja: Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis AHEPA
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Dioikitiko Efeteio Thessalonikis — Vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21.12.1988 annetun neuvoston direktiivin 89/48/ETY (EYVL L 19, s. 16) 1, 2, 3 ja 4 artiklan tulkinta — EY 39 artiklan 1 kohdan, EY 10 artiklan 1 kohdan, EY 43 artiklan, EY 47 artiklan 1 kohdan, EY 49 artiklan, EY 55 artiklan, EY 149 ja EY 150 artiklan tulkinta — Jäsenvaltion kansalainen, joka on harjoittanut säänneltyä ammattitoimintaa vastaanottavassa jäsenvaltiossa sekä ennen sitä, kun hänen akateemisten opintojen päätteeksi toisesta jäsenvaltiosta saatujen muodollista pätevyyttä osoittavien asiakirjojensa ammatillinen vastaavuus on tunnustettu, että tämän jälkeen — Yliopisto-opintojen suorittaminen aikaisemmin osittain franchising-sopimuksen perusteella sellaisessa laitoksessa, jota vastaanottava jäsenvaltio ei ole tunnustanut yliopistolliseksi oppilaitokseksi — Mahdollisuus estää työntekijää harjoittamasta ammattitoimintaansa sen vuoksi, ettei tällaisia muodollista kelpoisuutta osoittavia asiakirjoja ole tunnustettu
   Määräysosa
   Vastaanottavan jäsenvaltion viranomaisten on vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21.12.1988 annetun neuvoston direktiivin 89/48/ETY 3 artiklan nojalla annettava jäsenvaltion kansalaisen, jolla on tässä direktiivissä tarkoitettu tutkintotodistus, jonka toisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on myöntänyt, harjoittaa ammattitoimintaansa samoin edellytyksin kuin kansallisten tutkintotodistusten haltijoiden, vaikka

               —

               tämän tutkintotodistuksen mukaan koulutus on hankittu kokonaan tai osittain vastaanottavassa jäsenvaltiossa sijaitsevassa laitoksessa, jota ei tämän jälkimmäisen jäsenvaltion lainsäädännössä tunnusteta oppilaitokseksi ja

               —

               toimivaltaiset kansalliset viranomaiset eivät ole tunnustaneet tätä tutkintotodistusta.

      (1)  EUVL C 171, 5.7.2008.


title: Asia T-620/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – Marchi Industriale v. ECHA (REACH — Aineen rekisteröinnistä perittävä maksu — Mikroyrityksille sekä pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettävä maksunalennus — Virhe yrityksen kokoa koskevassa ilmoituksessa — Suositus 2003/361/EY — Päätös hallinnollisen maksun määräämisestä — Yrityksen koon määrittäminen — ECHAn toimivalta — Perusteluvelvollisuus)

text:
               31.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – Marchi Industriale v. ECHA
   (Asia T-620/13) (1)

   ((REACH - Aineen rekisteröinnistä perittävä maksu - Mikroyrityksille sekä pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettävä maksunalennus - Virhe yrityksen kokoa koskevassa ilmoituksessa - Suositus 2003/361/EY - Päätös hallinnollisen maksun määräämisestä - Yrityksen koon määrittäminen - ECHAn toimivalta - Perusteluvelvollisuus))
   (2016/C 402/28)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Marchi Industriale SpA (Firenze, Italia) (edustajat: asianajajat M. Baldassarri ja F. Donati)

      Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) (asiamiehet: aluksi M. Heikkilä, A. Iber, E. Bigi, J.-P. Trnka ja E. Maurage, sitten Heikkilä, Bigi, Trnka ja Maurage, avustajanaan asianajaja C. Garcia Molyneux)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse yhtäältä SEUT 263 artiklaan perustuvasta vaatimuksesta kumota ECHAn 19.9.2013 tekemä päätös SME(2013) 3747, jossa todettiin, ettei kantaja täytä keskisuurille yrityksille säädetyn maksunalennuksen saamisen edellytyksiä, ja määrättiin sille hallinnollinen maksu, ja toisaalta SEUT 263 artiklaan perustuvasta vaatimuksesta mitätöidä laskut, jotka ECHA antoi päätöksen SME(2013) 3747 tekemisen seurauksena

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Marchi Industriale SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 24, 25.1.2014.


title: Asia T-240/08: Kanne 16.6.2008 — Procter & Gamble v. SMHV — Laboratorios Alcala Farma (oli)

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/60

         Kanne 16.6.2008 — Procter & Gamble v. SMHV — Laboratorios Alcala Farma (oli)
   (Asia T-240/08)
   (2008/C 209/108)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: The Procter & Gamble Company (Cincinnati, Yhdysvallat) (edustajat: solicitor N. Beckett ja solicitor T. Scourfield)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Laboratorios Alcala Farma SL (Alcala de Henares, Espanja)
   Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 2.4.2008 tekemä päätös asiassa R 1481/2007-2 ja sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) väiteosaston 17.7.2007 tekemä päätös väitemenettelyssä N:o B 893 216 on kumottava.

               —

               Kantajan väite, joka koskee 4.10.2004 tehtyä hakemusta, joka koskee kuviomerkin ”oli” rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi luokkiin 3 ja 5 kuuluvia tavaroita varten, on hyväksyttävä.

               —

               SMHV on velvoitettava hylkäämään mainittu 4.10.2004 päivätty hakemus.

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”oli” luokkiin 3 ja 5 kuuluvia tavaroita varten — hakemus N:o 4 059 176

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön tavaramerkit ”OLAY” luokkiin 3 ja 5 kuuluvia tavaroita varten.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska kyseessä olevat tavaramerkit ovat samankaltaisia ja haetun tavaramerkin käyttö aiheuttaa todennäköisesti sekaannusta.


title: Asia C-316/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Gießen (Saksa) on esittänyt 9.7.2007 — Markus Stoß v. Wetteraukreis

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Gießen (Saksa) on esittänyt 9.7.2007 — Markus Stoß v. Wetteraukreis
   (Asia C-316/07)
   (2007/C 269/32)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Verwaltungsgericht Gießen
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Markus Stoß

      Vastaaja: Wetteraukreis
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko EY 43 ja EY 49 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat tiettyjä uhkapelejä kuten urheiluvedonlyöntiä koskevan kansallisen monopolin esteenä, jos asianomaisesta jäsenvaltiosta puuttuu kaiken kaikkiaan johdonmukainen ja järjestelmällinen uhkapelien rajoittamista koskeva politiikka erityisesti sen vuoksi, että kansalliset toimiluvan saaneet vedonlyönnin järjestäjät kannustavat osallistumaan muihin uhkapeleihin — kuten valtiollisiin rahapeleihin ja kasinopeleihin — ja sen lisäksi myös yksityiset palveluntarjoajat saavat tarjota muita pelejä, joiden todennäköisyys aiheuttaa riippuvuutta on samanlainen tai suurempi — kuten tiettyjä urheilutapahtumia (kuten raveja) koskeva vedonlyönti ja automaattipelit?

               2)

               Onko EY 43 ja EY 49 artiklaa tulkittava siten, että jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten antamat urheiluvedonlyönnin järjestämistä koskevat toimiluvat, joita ei ole rajattu siten, että ne koskisivat yksinomaan asianomaisen valtion aluetta, antavat toimiluvan haltijalle ja myös tämän valtuuttamalle kolmannelle osapuolelle oikeuden tarjota ja tehdä vedonlyöntisopimuksia myös muiden jäsenvaltioiden alueella ilman että ne tarvitsisivat kansallisia lisälupia?


title: Asia T-512/11: Kanne 24.9.2011 — Ryanair v. komissio

text:
               26.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/40

         Kanne 24.9.2011 — Ryanair v. komissio
   (Asia T-512/11)
   2011/C 347/71
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Ryanair Ltd (Dublin, Irlanti) (edustajat: asianajajat E. Vahida ja I. Metaxas-Maragkidis)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Valtiontukiasiassa SA.29064 (2011/C ex 2011/NN) — Irlanti — Lentoliikenne — Matkustajaverosta myönnetyt vapautukset — 13.7.2011 annetun Euroopan komission päätöksen se osa, jossa todetaan, että vaihto- ja kauttakulkumatkustuksen vapauttaminen Irlannin lentomatkustajaverosta ei ole valtiontukea, on julistettava SEUT 263 ja SEUT 264 artiklan mukaisesti mitättömäksi

               —

               vastaaja on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut, ja

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen on toteutettava muut asianmukaisiksi katsomansa toimenpiteet.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on tehnyt ilmeisen arviointivirheen ja oikeudellisen virheen todetessaan, että vaihto- ja kauttakulkumatkustuksen vapauttaminen Irlannin lentomatkustajaverosta ei ole SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on rikkonut SEUT 108 artiklan 2 kohtaa sekä neuvoston asetuksen N:o 659/1999 (1) 4 artiklan 4 kohtaa, kun se ei ole aloittanut niiden mukaista menettelyä riidanalaisen päätöksen ensimmäisessä osassa käsitellyn tuen osalta siitä huolimatta, että on olemassa vähintäänkin vakavia epäilyjä siitä, soveltuuko vaihto- ja kauttakulkumatkustuksen vapauttaminen Irlannin lentomatkustajaverosta yhteismarkkinoille, ja on siten loukannut kantajan SEUT 108 artiklan 2 kohdan ja neuvoston asetuksen N:o 659/1999 6 artiklan 1 kohdan mukaisia menettelyllisiä oikeuksia.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on laiminlyönyt sille kuuluvan perusteluvelvollisuuden, koska sen antamat perustelut ovat puutteellisia, ristiriitaisia ja liian yleisluontoisia.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s.1).


title: Asia C-50/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 28.1.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale per il Piemonte – Italia) – Consorzio Artigiano Servizio Taxi e Autonoleggio (CASTA) ym. v. Azienda sanitaria locale di Ciriè, Chivasso e Ivrea (ASL TO4) ja Regione Piemonte (Ennakkoratkaisupyyntö — Julkiset hankinnat — SEUT 49 ja SEUT 56 artikla — Direktiivi 2004/18/EY — Sairaankuljetuspalvelut — Kansallinen lainsäädäntö, jossa alueellisille terveysviranomaisille annetaan lupa uskoa suorahankinnalla ja mitään ilmoitusta julkaisematta sairaankuljetustoiminta, jonka kustannukset korvataan, vapaaehtoisyhteenliittymille, jotka täyttävät lakiin perustuvat vaatimukset ja jotka ovat rekisteröityjä — Hyväksyttävyys)

text:
               21.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 28.1.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale per il Piemonte – Italia) – Consorzio Artigiano Servizio Taxi e Autonoleggio (CASTA) ym. v. Azienda sanitaria locale di Ciriè, Chivasso e Ivrea (ASL TO4) ja Regione Piemonte
   (Asia C-50/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Julkiset hankinnat - SEUT 49 ja SEUT 56 artikla - Direktiivi 2004/18/EY - Sairaankuljetuspalvelut - Kansallinen lainsäädäntö, jossa alueellisille terveysviranomaisille annetaan lupa uskoa suorahankinnalla ja mitään ilmoitusta julkaisematta sairaankuljetustoiminta, jonka kustannukset korvataan, vapaaehtoisyhteenliittymille, jotka täyttävät lakiin perustuvat vaatimukset ja jotka ovat rekisteröityjä - Hyväksyttävyys))
   (2016/C 106/03)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale amministrativo regionale per il Piemonte

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Consorzio Artigiano Servizio Taxi e Autonoleggio (CASTA) ym.

      Vastaajat: Azienda sanitaria locale di Ciriè, Chivasso e Ivrea (ASL TO4) ja Regione Piemonte

      Muut osapuolet: Associazione Croce Bianca del Canavese e.a., Associazione nazionale pubblica assistenza (ANPAS) – Comitato regionale Liguria

      Tuomiolauselma

               1)

               SEUT 49 ja SEUT 56 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan paikallisviranomaiset voivat antaa suorahankinnalla mitään ilmoitusta julkaisematta sairaankuljetuspalvelujen tarjoamisen tehtäväksi vapaaehtoisyhteenliittymille, kunhan lainsäädännöllä ja sopimuksilla, joiden mukaisesti kyseisten elinten on toimittava, myötävaikutetaan tosiasiallisesti sosiaaliseen päämäärään sekä yhteisvastuullisuuden ja taloudellisuuden tavoitteiden saavuttamiseen.

               2)

               Kun jäsenvaltio sallii sen, että viranomaiset turvautuvat suoraan vapaaehtoisyhteenliittymiin tiettyjen tehtävien hoitamiseksi, viranomaisen, joka aikoo tehdä sopimuksia tällaisten yhteenliittymien kanssa, velvollisuutena ei unionin oikeuden perusteella ole vertailla etukäteen eri yhteenliittymien tarjouksia.

               3)

               Kun jäsenvaltio, joka sallii sen, että viranomaiset turvautuvat tiettyjen tehtävien hoitamiseksi suoraan vapaaehtoisyhteenliittymiin, antaa kyseisten yhteenliittymien harjoittaa tiettyä kaupallista toimintaa, kyseisen jäsenvaltion on vahvistettava rajat, joiden puitteissa tätä toimintaa voidaan harjoittaa. Näillä rajoilla on kuitenkin varmistettava se, että kyseinen kaupallinen toiminta on vähäistä, kun otetaan huomioon tällaisten yhteenliittymien toiminta kokonaisuudessaan, ja että se tukee niiden vapaaehtoistoimintaa.

      (1)  EUVL C 93, 29.3.2014.


title: Asia C-364/03: Euroopan yhteisöjen komission 22.8.2003 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
18.10.2003               FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 251/7
High Court of Justice 28.7.2003 tekemällään päätöksellä               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
esittämä       ennakkoratkaisupyyntö          asiassa    Fulcrum
Electronics Limited vastaan The Commissioners of                      DEI:n edellä mainittu voimalaitos kuuluu kiistatta niiden lai-
                         Customs & Excise                             tosten ryhmään, jotka luetellaan direktiivin 84/360/ETY
                                                                      liitteessä I, ja se on kyseisen direktiiviin 2 artiklan 3 kohdassa
                           (Asia C-355/03)                            tarkoitettu olemassa oleva laitos. Niinpä Kreikan valtion vel-
                                                                      vollisuutena on direktiivin 13 artiklan nojalla soveltaa politiik-
                           (2003/C 251/13)                            koja ja strategioita, jotka käsittävät asianmukaiset toimet, joilla
                                                                      kyseinen laitos asteittain mukautetaan parhaaseen saatavilla
                                                                      olevaan tekniikkaan. Direktiivin 16 artiklan mukaan tämä vel-
                                                                      vollisuus on ollut olemassa 30.6.1987 alkaen, mutta Kreikan
                                                                      tasavalta ei ole vieläkään määrännyt asianmukaisista politii-
High Court of Justice, on pyytänyt 28.7.2003 tekemällään              koista tai strategioista.
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
18.8.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat-
kaisua asiassa Fulcrum Electronics Limited vastaan The
Commissioners of Customs & Excise, seuraaviin kysymyksiin:            (1) EYVL L 188, 16.7.1984, s. 20.
Ennakkoratkaisukysymykset ja niiden perustelut ovat samat
kuin asiassa C-354/03 (1).
(1) Ks. tämän virallisen lehden, s. 6.
                                                                      Helleenien tasavallan 27.8.2003 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-370/03)
                                                                                (2003/C 251/15)
Euroopan yhteisöjen komission 22.8.2003 Helleenien
               tasavaltaa vastaan nostama kanne
                                                                      Helleenien tasavalta on nostanut Euroopan yhteisöjen tuo-
                           (Asia C-364/03)                            mioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
                                                                      taan. Kantajan asiamiehenä on valtion oikeudellisen
                           (2003/C 251/14)                            neuvoston puheenjohtaja Georgios Kanellopoulos, prosessio-
                                                                      soite Luxemburgissa Kreikan suurlähetystö, 27 rue Marie-
                                                                      Adelaïde.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.8.2003
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien               Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat sen oikeudellisen
yksikön virkamiehet G. Valero Jordana ja M. Konstantinidis.
                                                                      –     kumoaa komission päätöksen 2003/481/EY sen erityisen
                                                                            luvun osalta, joka koskee 14 272 278 Kreikan drakman
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                (41 884,90 euron) suuruisen summan, jota Kreikan viran-
                                                                            omaiset eivät ole perineet takaisin, lukemista
                                                                            jäsenvaltioiden eikä Euroopan maatalouden ohjaus- ja
                                                                            tukirahaston tukiosaston vastattavaksi;
–     toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut teolli-
      suuslaitosten       aiheuttaman    ilman      pilaantumisen
      estämisestä 28 päivänä kesäkuuta 1984 annetun neuvos-           –     toteaa, että yhteisön on vastattava edellä mainitun sum-
      ton direktiivin 84/360/ETY (1) 13 artiklan mukaisia vel-              man perimättä jättämisen rahoitusseuraamuksista.
      voitteitaan, koska se ei ole säätänyt politiikoista tai
      strategioista, jotka koskevat DEI:n Kreetalla sijaitsevan
      Linoperamatan voimalaitoksen yksiköiden asteittaista
      mukauttamista parhaaseen saatavilla olevaan tekniikkaan;        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                      –     Menettelymääräysten olennainen rikkominen, koska
–     velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-                 komissio ei ole kehottanut Kreikkaa dialogiin asetuksen
      käyntikulut.                                                          1663/95 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti.


20150731008616602015/C 270/08512014CJC27020150817FI01FIINFO_JUDICIAL201506117711Asia C-51/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 11.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Saksa) – Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG v. Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung (Ennakkoratkaisupyyntö — Maatalous — Yhteiset markkinajärjestelyt — Sokeri — Varastointikustannusten korvaus — Asetus (ETY) N:o 1998/78 — 14 artiklan 3 kohta 3 — Asetus (ETY) N:o 2670/81 — 2 artiklan 2 kohta — C-sokerin korvaaminen vientiä varten — Edellytykset — C-sokerin fyysinen vaihtaminen korvaavaan sokeriin — Korvaaminen, joka voidaan tehdä yksinomaan samaan jäsenvaltioon sijoittautuneen valmistajan tuottamalla sokerilla — Pätevyys SEUT 34 ja SEUT 35 artiklaan nähden)
 ---documentbreak--- C2702015FI710120150611FI00087171Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 11.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Saksa) – Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG v. Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung
   (Asia C-51/14) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Maatalous — Yhteiset markkinajärjestelyt — Sokeri — Varastointikustannusten korvaus — Asetus (ETY) N:o 1998/78 — 14 artiklan 3 kohta 3 — Asetus (ETY) N:o 2670/81 — 2 artiklan 2 kohta — C-sokerin korvaaminen vientiä varten — Edellytykset — C-sokerin fyysinen vaihtaminen korvaavaan sokeriin — Korvaaminen, joka voidaan tehdä yksinomaan samaan jäsenvaltioon sijoittautuneen valmistajan tuottamalla sokerilla — Pätevyys SEUT 34 ja SEUT 35 artiklaan nähden)”2015/C 270/08Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG

      Vastaaja: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

      Tuomiolauselma

            1)

            Sokerialan varastointikustannusten korvausjärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 18.8.1978 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1998/78, sellaisena kuin se on muutettuna 13.6.1988 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1714/88, 14 artiklan 3 kohtaa ja kiintiötä suuremman tuotannon soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sokerialalla 14.9.1981 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2670/81, sellaisena kuin se on muutettuna 14.12.1988 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 3892/88, 2 artiklan 2 kohtaa, kun niitä luetaan yhdessä, on tulkittava siten, että kun kyse on pääasiassa kyseessä olevan kaltaisesta tilanteesta, jossa valmistaja haluaa korvata vientiä varten C-sokerimäärän vastaavalla määrällä toisen valmistajan tuottamaa kiintiösokeria, varastointikustannusten korvausta myönnettäessä on otettava huomioon tässä viimeksi mainitussa säännöksessä asetetut edellytykset. Näihin edellytyksiin sisältyy muun muassa vaatimus, jonka mukaan korvaavan sokerin on oltava saman jäsenvaltion alueelle sijoittautuneen toisen valmistajan tuottamaa. Ennakkoratkaisukysymyksiä tutkittaessa esille ei ole tullut sellaisia seikkoja, jotka vaikuttaisivat mainitun säännöksen pätevyyteen.

            2)

            Asetuksen N:o 1998/78 14 artiklan 3 kohtaa ja asetuksen N:o 2670/81 2 artiklan 2 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, ettei niissä aseteta sokerin vientiä varten tapahtuvan korvaamisen sääntöjenmukaisuuden edellytykseksi sitä, että valmistaja vaihtaa fyysisesti C-sokerin alkuperäisen määrän korvaavaan sokerimäärään.

      (
         1
      )	EUVL C 142, 12.5.2014.


title: T. Port GmbH & Co:n 12.9.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-251/97)

text:
C 357/30             I FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           22.11.97
Kaufhof Warenhaus AG:n 29.8.1997 Euroopan yhteisöjen               Kantaja väittää, että määräaikojen laskemista koskevan
              komissiota vastaan nostama kanne                     yhteisön oikeuskäytännön mukaan 13.6.1997 oli viimei
                         ( Asia T-245 /97 )                        nen päivä, jolloin polkumyyntitullit voitiin määrätä, Ase
                                                                   tusta on pidettävä lainvastaisena, koska perusasetuksen
                           ( 97/C 357/57 )                         7 artiklan 1 kohdassa säädettyä määräaikaa väliaikaisten
                                                                   polkumyyntitullien määräämiselle ei ole noudatettu.
                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                   (') EYVL L 156 , 13.6.1997, s . 11 .
                                                                   (-) Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista
Kaufhof Warenhaus AG on nostanut 29.8.1997 Euroopan                     tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta
                                                                        1995 annetun neuvoston asetuken ( EY ) N:o 384/96 ( EYVL
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa                    L 56 , 6.3.1996, s . 1 ) 7 artiklan 1 kohdan mukaan "[vjäliaikai
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan                set tullit on otettava käyttöön aikaisintaan 60 päivää ja vii
edustajana on asianajaja Ursula Schliessner, Düsseldorf,                meistään yhdeksän kuukautta menettelyn aloittamisesta ".
James Searlesin ( Oppenheimer Wolff & Donnelly, Bryssel )
valtuuttamana ja prosessiosoite Luxemburgissa asian
ajotoimisto Arendt & Medernch, 8— 10 rue Mathias
Hardt .
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuin                                                               T. Port GmbH & Corn 12.9.1997 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                ( Asia T-251/97 )
— toteaa, että komission asetuksella ( EY ) N:o 1069/97
      määrätyt polkumyyntitullit ja siten itse asetus ovat                                         ( 97/C 357/58 )
      lainvastaisia ja kumoaa ne, ja
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
— velvoittaa komission korvaamaan kantajalle tästä
      oikeudenkäynnistä aiheutuvat kulut.
                                                                    T. Port GmbH & Co, kotipaikka Hampuri, on nostanut
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                12.9.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                    tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                    vastaan . Kantajan edustajana on asianajaja Gert Meier,
 Kantaja, joka tuo vuodeliinavaatteita useista kolmansista          Köln, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
 maista ja on niiden merkittävä saksalainen vähittäismyyjä ,        Marc Baden, 24 rue Marie-Adelaide, Luxemburg.
 riitauttaa väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta
 Egyptistä, Intiasta ja Pakistanista peräisin olevien puuvil
 lan tyyppisten vuodeliinavaatteiden tuonnissa 12 päivänä           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
 kesäkuuta 1997         annetun     komission asetuksen  ( EY )     tuin
 N:o 1069/97 (').
                                                                    — kumoaa 9.7.1997 tehdyn vastaajan päätöksen olla
 Kantajan esittämä ainoa kumoamisperuste koskee sitä ,                     hyväksymättä banaanialan yhteisen markkinajärjeste
 että polkumyyntiä koskevassa perusasetuksessa väliaikai                ' lyn rajoissa T. Portia koskevia siirtymätoimenpiteitä,
 sille polkumyyntitulleille säädetyn yhdeksän kuukauden                    koska tämä päätös on perustamissopimuksen vastainen
 määräajan vastaisesti riidanalainen asetus tuli omien sää                ja se on tehty harkintavaltaa väärinkäyttäen,
 nöstensä mukaan voimaan mainitun määräajan kuluttua
 umpeen (2 ).
                                                                    — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 Kantaja toteaa , että vastaaja aloitti kyseessä olevaa polku
 myyntiä koskevan tutkimuksen Euroopan yhteisöjen viral
 lisessa lehdessä ( EYVL ) 13.9.1996 julkaistulla ilmoituk          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
 sella Committee of the Cotton and Allied Textile Indus
 tries of the European Communities -nimisen toimielimen
  (Eurocotton ) 30.7.1996 Euroopan yhteisöjen komissiolle            Kantajana oleva banaanialan yritys teki 16.12.1996 hake
  tekemän valituksen johdosta . Riidanalaisen asetuksen              muksen ylimääräisten tuontilupien möntämisestä kolman
  3 artiklan 1 kohdassa säädetään, että "[t]ämä asetus tulee         sista maista tuotaville banaaneille neuvoston asetuksen
  voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on jul             ( ETY ) Nro 404/93 (') 30 artiklan mukaisen tariffikiintiö
  kaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ". Asetus         järjestelmän rajoissa . Koska tätä hakemusta ei ratkaistu,
  julkaistiin 13.6.1997 EYVL:n numerossa L 156 . Tämä tar           kantaja nosti 27.2.1997 laiminlyöntikanteen ( asia T-39/
  koittaa, että komission oman säänöksen mukaan asetuk              97 ) väittäen, että vastaaja on rikkonut asetuksen () ETY)
  sessa säädetyt polkumyyntitullit tulivat voimaan vasta             Nro 404/93 säännöksiä, kun se ei ole myöntänyt haettuja
  14.6.1997 .                                                        tuontilupia .
 ---pagebreak---   22.11.97                FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 357/31
  Vastaaja hylkäsi 9.7.1997 tekemällään, sittemmin riitaute                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
  tulla päätöksellä kantajan 16.12.1996 tekemän hakemuk
  sen .
                                                                            Riidanalaisella päätöksellä hyväksyttiin vain osittain kan
                                                                            tajan hakemus ylimääräisten banaanien tuontilupien
  Kantaja vetoaa eteläamerikkalaisten sopimuskumppanei                     myöntämisestä asetuksen ( ETY) N:o 404/93 ( 1 ) 30 artiklan
  densa tai mahdollisten sopimuskumppaneidensa toimiin,                     mukaisen tariffikiintiön puitteissa .
  jotka ovat aiheuttaneet ylivoimaisen esteen (yritysten kaa
  tuminen, rikollinen toiminta ) ja jotka yhteisöjen tuomiois
  tuimen oikeuskäytännön ( 2 ) mukaan oikeuttavat merkittä                 Kantaja oli tehnyt vuonna 1991 pitkäaikaisen sopimuksen
  viä vaikeuksia koskevan sääntelyn. Lisäksi kantaja oli teh               ecuadorilaisen yrityksen kanssa . Tässä sopimuksessa mää
  nyt marraskuussa 1991 esisopimuksen eteläamerikkalaisen                   rätään myös kantajan velvollisuudesta maksaa vähintään
  yrityksen kanssa . Tähän aikaan ei ollut tiedossa, että                   Ecuadorin viralliset tuottajahinnat sekä kantajan velvolli
  yhteisön banaanijärjestelyn kolmansien maiden kauppaa                     suudesta maksaa sopimuskumppanilleen 1 miljoonan
  koskeva sääntely muodostuisi tariffikiintiösääntelystä .                  Yhdysvaltain dollarin suuruinen korvaus, jos kantaja irti
  Kantajan ei missään tapauksessa tarvinnut ottaa huomi                    sanoo sopimuksen ennenaikaisesti muista kuin sopimuk
  oon sitä , että GATT-sopimuksen määräyksiä rikottaisiin                   sessa määrätyistä syistä . Tuontiin liittyviä esteitä ei ole
  näin räikeästi, kuten GATT-komitea oli todennut jo tam
                                                                            sopimuksessa mainittu irtisanomisperusteena, koska sopi
  mikuussa 1994 . Kantajan oli täytynyt voida luottaa siihen,               muspuolilla ei sopimuksen tekoaikana ollut vielä mitään
  että se olisi esteettömästi voinut saattaa yhteisön markki               käsitystä EY:n banaanimarkkinjärjestelyn rakenteesta .
  noille sen sopimuskumppaninsa kanssa sopimansa määrät                     Kantaja oli erityisesti luottanut siihen, että EY:n tuleva
  kiintiöiden avulla .
                                                                            banaanimarkkinajärjestely olisi GATT-sopimuksen mukai
                                                                            nen ja sen olisi täytynyt voida luottaa siihen, että sovitut
  (') Asia C-68/95 , T. Port GmbH & Co KG v. Bundesanstalt für              määrät olisi kiintiöiden avulla voitu esteettömästi saattaa
        Landwirtschaft und Ernährung ( Kok . 1996 , s . 1-6065 ).           yhteisöjen markkinoille.
  ( 2 ) EYVL L 47, 25.2.1993 , s . 1 .
                                                                            Tuontilupien puuttuessa banaaneja ei voida tuoda yhteis
                                                                            öön, mikä on merkittäviä vaikeuksia koskevan sääntelyn
                                                                            edellytykset täyttävä seikka .
  Anton Dürbeck GmbH:n 16.9.1997 Euroopan yhteisöjen
                  komissiota vastaan nostama kanne                          Kantaja riitauttaa päätöksen hylkäävän osan lisäksi myös
                                                                            kohdan, jonka mukaan merkittävien vaikeuksien vuoksi
                            (Asia T-252/97 )                                myönnettäviä lupia ei oteta huomioon tulevia vuosia kos
                             ( 97/C 357/59 )                                kevien kantajan viitemäärien määrittelyssä . Riidanalaisella
                                                                            päätöksellään vastaaja sekä rikkoo edellä mainitun asetuk
                                                                            sen 30 artiklaa sellaisena kuin yhteisöjen tuomioistuin on
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                           sitä oikeuskäytännössään (2 ) tulkinnut että käyttää väärin
                                                                            harkintavaltaansa .
  Anton Dürbeck GmbH, kotipaikka Frankfurt am Main,
  on nostanut 16.9.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                     (') EYVLL 47, 25.2.1993 , s. 1 .
  oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö                   ( 2 ) Asia C-68/95 , T. Port GmbH & Co . KG v. Bundesanstalt für
  jen komissiota vastaan . Kantajan edustajana on asianajaja                      Landwirtschaft und Ernährung ( Kok. 1996 , s . 1-6065 ).
  Gert Meier, Köln, ja prosessiosoite Luxemburgissa asian
  ajotoimisto Marc Baden, 24 rue Marie-Adelaide, Luxem
  burg.
  Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
  tuin
                                                                            Fruchthandelsgesellschaft mbH Chemnitzin 19.9.1997
                                                                                Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
• — kumoaa A. Dürbeck -yhtiötä koskevista siirtymätoi                                                 ( Asia T-254/97 )
         menpiteistä banaanien yhteisen markkinajärjestelyn
         rajoissa 10.7.1997 tehdyn vastaajan päätöksen perus                                            ( 97/C 357/60 )
         tamissopimuksen määräysten rikkomisen ja harkinta
         vallan väärinkäytön vuoksi siltä osin, kuin päätöksen
         1 artiklan 6 kohdan mukaisesti on jätettävä ottamatta                                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
         huomioon merkittävien vaikeuksien vuoksi myönnettä
         vät luvat tulevia vuosia koskevien kantajan viitemää
         rien osalta ja 2 artiklan mukaan kantajan muut 24.12 .              Fruchthandelsgesellschaft mbH Chemnitz , Chemnitz, on
         1996 tekemät hakemukset hylätään,                                   nostanut 19.9.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                             oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen komissiota vas
                                                                             taan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Jürgen Mielke
  — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                     ja Thorsten W. Albrecht, Hampuri, ja prosessiosoite


title: Asia T-368/17: Kanne 9.6.2017 – Linak v. EUIPO – ChangZhou Kaidi Electrical (Sähköllä toimivan nostolaitepilarin muoto)

text:
               31.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/45

         Kanne 9.6.2017 – Linak v. EUIPO – ChangZhou Kaidi Electrical (Sähköllä toimivan nostolaitepilarin muoto)
   (Asia T-368/17)
   (2017/C 249/62)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Linak A/S (Nordborg, Tanska) (edustaja: asianajajat V. von Bomhard ja J. Fuhrmann)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: ChangZhou Kaidi Electrical Co. Ltd (Changzhou, Kiina)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen malli: EU-tavaramerkki ”Sähköllä toimiva nostolaitepilari” – EU-tavaramerkki nro 101 159-0002

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 21.3.2017 asiassa R 1412/2015-3 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperuste

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 6 artiklaa on rikottu.


title: Asia C-560/12 P: Valitus, jonka Wam Industriale SpA on tehnyt 5.12.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-303/10, Wam Industriale v. komissio, 27.9.2012 antamasta tuomiosta

text:
               2.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/8

         Valitus, jonka Wam Industriale SpA on tehnyt 5.12.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-303/10, Wam Industriale v. komissio, 27.9.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-560/12 P)
   2013/C 63/15
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Wam Industriale SpA (edustajat: avvocato E. Giuliani ja avvocato R. Bertoni)

      Muu osapuoli Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen 27.9.2012 antama ja 1.10.2012 tiedoksiannettu tuomio asiassa T-303/10, joka koskee vaatimusta kumota Euroopan komission 24.3.2010 tekemä päätös 2011/134/EU, joka koskee valtiontukea C 4/03 (ex NN 102/02), jonka Italia on pannut täytäntöön WAM SpA:n hyväksi (EUVL 2011, L 57, s. 29), on kumottava

               —

               mainittu Euroopan komission päätös 2011/134/UE, jolla todettiin vuoden 1995 sopimuksessa ja vuoden 2000 sopimuksessa tarkoitettujen tukien soveltuvan yhteismarkkinoille, on kumottava esitettävillä perusteilla.

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajan mukaan asiassa on rikottu SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja SEUT 266 artiklaa, tehty ilmeinen arviointivirhe ja laiminlyöty SEUT 296 artiklan vastaisesti perusteluvelvollisuus, koska Euroopan komissio ei noudattanut unionin yleisen tuomioistuimen ja unionin tuomioistuimen tuomioita, joilla Euroopan komission 19.5.2004 tekemä päätös kumottiin, koska se on tehnyt uuden päätöksen, joka koski samaa valtiontukea, vaikka aikaisemman päätöksen kumoaminen ei johtunut muoto- ja menettelyseikoista.
   Valittaja katsoo SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, SEUT 108 artiklan 1 kohtaa sekä asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 1 artiklan B kohtaa ja SEUT 296 artiklaa rikotun, koska asiassa todettiin, että väitetyt valtiontuet kuuluivat SEUT 108 artiklan soveltamisalaan, vaikka kyse on tuista, jotka myönnettiin EU:n ulkopuolisille markkinoille pääsemiseksi, koska asiassa ei katsottu, että kyseiset väitetyt valtiontuet oli myönnetty 29.7.1981 annetun Italian lain nro 394, josta ilmoitettiin komissiolle, tosin muuten kuin 108 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla ennakkoilmoituksella, ja koska kyseessä olevia tukia ei pidetty asetuksen (EY) N:o 659/1999 2 artiklan 2 kohdan ja 4 artiklan 5 kohdan soveltamisen kannalta implisiittisesti hyväksyttyinä.
   Asiassa on valittajan mukaan rikottu SEUT 107 artiklan 3 kohtaa, SEUT 108 artiklan 1 kohtaa ja asetuksia (EY) 800/2008 (2), 1998/2006 (3), 69/2001 (4) ja 70/2001 (5) sekä laiminlyöty SEUT 296 artiklan mukainen perusteluvelvollisuus, koska kyseessä olevia tukia ei pidetty yleisen järjestelmän soveltamisena, koska kyseisiä tukia ei todettu SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla soveltuviksi sillä perusteella, että niillä edistetään yhteisöön sijoittautuneiden yritysten kehitystä kansainvälistymisen avulla, koska tukia pidettiin vientitukina tai vientiin läheisesti liittyvinä tukina eikä EU:n ulkopuolisille markkinoille pääsemiseksi myönnettyinä tukina ja koska mainittujen tukien ei katsottu jäävän de minimis -sääntöjen mukaisen rajan alapuolelle.
   SEUT 107 artiklan 1 kohtaa on valittajan mukaan rikottu, koska avustusekvivalentti määritettiin virheellisesti.
   Valittajan mukaan asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklaa on rikottu sekä luottamuksensuojan periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta loukattu, koska asiassa annettiin takaisinperintämääräys, vaikka kyse oli komission tiedossa olleeseen vuoden 1981 yleiseen järjestelmään, jota yksikään yhteisöjen viranomainen ei ollut todennut lainvastaiseksi, kuuluvista tuista.
   Valittajan mukaan SEUT 108 artiklan 2 kohtaa ja asetusta (EY) N:o 659/1999 on rikottu sekä hyvän hallinnon periaatetta ja puolustautumisoikeuksia loukattu, koska asiassa ei tehty lisätutkimuksia yhteisöjen tuomioistuinten toteamien puutteiden korjaamiseksi ja koska välttämätöntä kontradiktorisuutta Wamin ja Italian viranomaisten välillä ei edistetty.
   Hyvän hallinnon periaatetta, huolellisuusvelvollisuuden periaatetta ja huolenpitovelvollisuuden periaatetta on valittajan mukaan loukattu, koska käsiteltävänä olevat riitaisuudet ovat jatkuneet jo 17 vuotta ensimmäisen tuen myöntämisestä.

      (1)  EYVL L 83, s. 1.

      (2)  EYVL L 214, s. 3.

      (3)  EYVL L 379, s. 5.

      (4)  EYVL L 10, s. 30.

      (5)  EYVL L 10, s. 33.


title: Asia C-352/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Oviedo (Espanja) on esittänyt 13.7.2010 — Angel Lorenzo González Alonso v. Nationale Nederlanden Vida Cia De Seguros y Reaseguros S.A.E

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/18

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Oviedo (Espanja) on esittänyt 13.7.2010 — Angel Lorenzo González Alonso v. Nationale Nederlanden Vida Cia De Seguros y Reaseguros S.A.E
      (Asia C-352/10)
      ()
      (2010/C 288/29)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Audiencia Provincial de Oviedo

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Angel Lorenzo González Alonso

         Vastapuoli: Nationale Nederlanden Vida Cia De Seguros y Reaseguros S.A.E

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa neuvoteltuja sopimuksia koskevasta kuluttajansuojasta 20.12.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/577/ETY (1) 3 artiklan 2 kohdan d alakohtaa tulkittava sillä tavoin suppeasti, että sitä ei sovelleta muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtyyn sopimukseen, jossa tarjotaan henkivakuutusta vastineena kuukausittaisista vakuutusmaksuista, jotka on tarkoitettu sijoitettaviksi eri suhteissa vakiotuottoisiin sijoituksiin, vaihtuvatuottoisiin sijoituksiin ja kyseisen yhtiön omiin sijoitusinstrumentteihin?

         (1)  EYVL L 372, s. 31


title: Asia T-358/12 P: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.9.2013 — Valittajana Conticchio ja muuna osapuolena komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Eläkkeet — Eläkeoikeuksien myöntämistä koskeva päätös — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
               16.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 336/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.9.2013 — Valittajana Conticchio ja muuna osapuolena komissio
   (Asia T-358/12 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Eläkkeet - Eläkeoikeuksien myöntämistä koskeva päätös - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)
   2013/C 336/50
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Rosella Conticchio (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat R. Giuffrida ja A. Tortora)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja G. Gattinara, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, jossa vaaditaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-22/11, Conticchio vastaan komissio, 12.7.2012 antaman määräyksen kumoamista

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 295, 29.9.2012.


title: Asia T-93/07: Kanne 22.3.2007 — Italia v. komissio

text:
               26.5.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 117/31

         Kanne 22.3.2007 — Italia v. komissio
   (Asia T-93/07)
   (2007/C 117/49)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: Avvocato dello Stato P. Gentili)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               11.1.2007 päivätty Euroopan yhteisöjen komission aluepolitiikan pääosaston kirje nro 175 — Ohjelmat ja hankkeet Kyproksella, Kreikassa, Unkarissa, Italiassa, Maltalla ja Alankomaissa —, jonka kohteena ovat komission suorittamat maksut, jotka eroavat maksettaviksi pyydetyistä määristä, ohjelmaviite POR Sicilia (nro CCI 1999 IT 161 PO 011), on kumottava

               —

               12.1.2007 päivätty Euroopan yhteisöjen komission aluepolitiikan pääosaston kirje nro 234 — Ohjelmat ja hankkeet Kyproksella, Kreikassa, Unkarissa, Italiassa, Maltalla ja Alankomaissa —, jonka kohteena ovat komission suorittamat maksut, jotka eroavat maksettaviksi pyydetyistä määristä, ohjelmaviite POR Sicilia (nro CCI 1999 IT 161 PO 011), on kumottava

               —

               kaikki liitännäiset ja edeltävät toimenpiteet on kumottava ja Euroopan yhteisöjen komissio on siten velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-345/04, Italian tasavalta v. komissio (1).

      (1)  EUVL C 262, 23.10.2004, s. 55.


title: Asia T-164/15: Kanne 31.3.2015 – European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki v. parlamentti

text:
               13.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/17

         Kanne 31.3.2015 – European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki v. parlamentti
   (Asia T-164/15)
   (2015/C 228/21)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantajat: European Dynamics Luxembourg SA (Luxemburg, Luxemburg) ja Evropaïki Dynamiki – Proïgmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat I. Ampazis ja M. Sfyri)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan parlamentin päätöksen, joka annettiin kantajille tiedoksi 13.2.2015 päivätyllä kirjeellä D (2015)7680, jolla kantajan tarjous luokiteltiin kolmannelle sijalle avoimen tarjouskilpailun 2014/S 066 111912 ”PE/ITEC-ITS14 – Tietoteknisten palvelujen ulkoinen suoritus”, joka sisälsi kahdeksan itsenäistä erää, kolmannen erän osalta

               —

               velvoittamaan parlamentin korvaamaan vahingon, jota kantajille on aiheutunut siitä, että ne ovat menettäneet mahdollisuuden tulla luokitelluiksi ensimmäiselle sijalle kolmannen erän osalta; kantajat arvioivat vahingon kohtuulliseksi määräksi 1 5 00  000 euroa korkoineen tuomion julistamisesta lukien tai unionin yleisen tuomioistuimen vahvistaman muun määrän, ja

               —

               velvoittamaan parlamentin korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat väittävät, että kanteen kohteena oleva päätös on kumottava SEUT 263 artiklan nojalla, sillä parlamentti

               1)

               on loukannut perusteluvelvollisuuttaan, koska se on perustellut riittämättömästi niiden teknisten tarjousten arviointia, joilla kantajat osallistuivat riidanalaiseen tarjouskilpailuun, ja koska se ei ole toimittanut kantajille tarkempia taloudellisia tietoja tarjouskilpailun voittajiksi valittujen ryhmittymien tarjouksista

               2)

               on rikkonut sopimusasiakirjoja (tarjouseritelmä ja täydentävät ohjeet), jotka se oli itse laatinut, koska se on soveltanut tarjousten arvioinnissa laskutapaa, joka poikkesi edellä mainituissa asiakirjoissa vahvistetusta laskutavasta.

               3)

               on rikkonut sopimusasiakirjoja ja Euroopan unionin oikeutta, koska se ei ole arvioinut ja tutkinut, olivatko jotkin tarjoukset poikkeuksellisen alhaisia.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kolmas jaosto)  12 päivänä tammikuuta 2006 , yhdistetyissä asioissa C-354/03, C-355/03 ja C-484/03 (High Court of Justicen (England & Wales) esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Optigen Ltd, Fulcrum Electronics Ltd ja Bond House Systems Ltd vastaan Commissioners of Customs & Excise (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — 2 artiklan 1 kohta, 4 artiklan 1 ja 2 kohta ja 5 artiklan 1 kohta — Ostoihin sisältyvän arvonlisäveron vähentäminen — Taloudellinen toiminta — Toimiminen verovelvollisen ominaisuudessa — Tavaroiden luovutus — Liiketoimi, joka on osa luovutusketjua, jossa on mukana laiminlyövä elinkeinonharjoittaja tai elinkeinonharjoittaja, joka käyttää kaapattua arvonlisäveronumeroa — Karusellipetos)

text:
               25.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 74/1

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kolmas jaosto)
   12 päivänä tammikuuta 2006, yhdistetyissä asioissa C-354/03, C-355/03 ja C-484/03
   (High Court of Justicen (England & Wales) esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Optigen Ltd, Fulcrum Electronics Ltd ja Bond House Systems Ltd vastaan Commissioners of Customs & Excise (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 2 artiklan 1 kohta, 4 artiklan 1 ja 2 kohta ja 5 artiklan 1 kohta - Ostoihin sisältyvän arvonlisäveron vähentäminen - Taloudellinen toiminta - Toimiminen verovelvollisen ominaisuudessa - Tavaroiden luovutus - Liiketoimi, joka on osa luovutusketjua, jossa on mukana laiminlyövä elinkeinonharjoittaja tai elinkeinonharjoittaja, joka käyttää kaapattua arvonlisäveronumeroa - Karusellipetos)
   (2006/C 74/01)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Yhdistetyissä asioissa C-354/03, C-355/03 ja C-484/03, joissa on kyse EY 234 artiklaan perustuvista ennakkoratkaisupyynnöistä, jotka High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 28.7.2003 (asiat C-354/03 ja C-355/03) tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 18.8.2003, ja 27.10.2003 (C-484/03) tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 19.11.2003, saadakseen ennakkoratkaisun asioissa Optigen Ltd (C-354/03), Fulcrum Electronics Ltd (C-355/03) ja Bond House Systems Ltd (C-484/03) vastaan Commissioners of Customs & Excise, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas sekä tuomarit J. Malenovský, J.-P. Puissochet, S. von Bahr (esittelevä tuomari) ja U. Lõhmus, julkisasiamies: M. Poiares Maduro, kirjaaja: johtava hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 12.1.2006 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Pääasiassa kysymyksessä olevan kaltaiset liiketoimet, jotka eivät itsessään ole arvonlisäveropetoksia, ovat verovelvollisen tässä ominaisuudessaan suorittamia tavaroiden luovutuksia ja taloudellista toimintaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 10.4.1995 annetulla neuvoston direktiivillä 95/7/EY, 2 artiklan 1 kohdassa, 4 artiklassa ja 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuin tavoin, sikäli kuin ne täyttävät ne objektiiviset arviointiperusteet, joihin nämä käsitteet perustuvat, riippumatta samassa luovutusketjussa toimivan muun elinkeinonharjoittajan kuin asianomaisen verovelvollisen tarkoitusperistä ja/tai toisen tähän ketjuun kuuluvan, kyseisen verovelvollisen toteuttamaa liiketointa edeltäneen tai sitä seuranneen liiketoimen mahdollisesta petollisesta luonteesta, josta hän ei ole eikä voi olla tietoinen. Tällaisia liiketoimia suorittavan verovelvollisen oikeuteen vähentää ostoihin sisältyvä arvonlisävero ei voi vaikuttaa myöskään se, että luovutusketjussa, johon nämä liiketoimet kuuluvat, jokin kyseisen verovelvollisen suorittamaa liiketointa edeltävä tai seuraava liiketoimi on arvonlisäveropetos ilman, että hän on tai voi olla tästä tietoinen.

      (1)  EUVL C 251, 18.10.2003.

      EUVL C 35, 7.2.2004.