title: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 9 päivänä syyskuuta 2003 asiassa T-293/02, Éric Vranckx vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Avoin kilpailu – Suullisessa kokeessa edellytettyjen vähimmäispisteiden myöntämättä jättäminen – Hakĳan jättäminen ottamatta varallaololuetteloon – Perustelut – Valituksen ja kanteen vastaavuus – Kanne, joka on osittain oikeudellisesti täysin perusteeton ja joka jätetään osittain tutkimatta)

text:
C 289/24               FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                          29.11.2003
3)    Oikeudenkäyntikuluista, välitoimimenettelystä   aiheutuneet           YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
      kulut mukaan lukien, päätetään myöhemmin.                             TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
                                                                                1 päivänä elokuuta 2003
                                                                     asiassa T-378/02 R, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH
                                                                                vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                     (Välitoimimenettely – Valtiontuki – Takaisinperimisvelvolli-
ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN                              suus – Fumus boni juris – Kiireellisyys – Intressivertailu –
                           MÄÄRÄYS                                     Poikkeukselliset olosuhteet – Väliaikainen lykkääminen)
                  9 päivänä syyskuuta 2003                                                      (2003/C 289/52)
asiassa T-293/02, Éric Vranckx vastaan Euroopan yhteisö-                                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                         jen komissio (1)
(Avoin kilpailu – Suullisessa kokeessa edellytettyjen vähim-         Asiassa T-378/02 R, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH,
mäispisteiden myöntämättä jättäminen – Hakijan jättämi-              kotipaikka Ilmenau (Saksa), edustajinaan asianajajat G. Schohe
nen ottamatta varallaololuetteloon – Perustelut – Valituksen         ja C. Arhold, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan
ja kanteen vastaavuus – Kanne, joka on osittain oikeudelli-          yhteisöjen komissio (asiamiehinään V. Di Bucci ja V. Kreu-
sesti täysin perusteeton ja joka jätetään osittain tutkimatta)       schitz), jota tukee Schott Glas, kotipaikka Mainz (Saksa),
                                                                     edustajanaan asianajaja U. Soltész, jossa hakija vaatii ensim-
                                                                     mäisen oikeusasteen tuomioistuinta lykkäämään valtiontuesta
                        (2003/C 289/51)                              (C 44/2001), jonka Saksa on myöntänyt Technische Glaswerke
                                                                     Ilmenau GmbH:lle, 2.10.2002 tehdyn komission päätöksen K
                                                                     (2002) 2147 lopull. 2 artiklan täytäntöönpanoa, yhteisöjen
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on
                                                                     1.8.2003 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                     1)    Valtiontuesta C 44/2001, jonka Saksa on myöntänyt Techni-
Asiassa T-293/02, Éric Vranckx, Euroopan yhteisöjen komis-                 sche Glaswerke Ilmenau GmbH:lle, 2.10.2002 tehdyn komis-
sion väliaikainen toimihenkilö, kotipaikka Bryssel (Belgia),               sion päätöksen K (2002) 2147 lopull. 2 artiklan täytäntöön-
edustajanaan asianajajat J.-N. Louis, É. Marchal ja A. Coolen,             panoa lykätään 31.10.2003 asti.
kotipaikka Luxemburg, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
(asiamiehinään J. Currall ja L. Lozano Palacios), jossa kantaja      2)    Tähän lykkäämiseen liittyvät seuraavat ehdot: ensinnäkin,
vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan                   että hakija maksaa takaisin Thüringer Aufbankille viimeistää
kilpailun COM/B/1/00 valintalautakunnan päätöksen, jossa                   30.9.2003 – euroa ja toimittaa ensimmäisen oikeusasteen
kantajalle myönnettiin kyseisen kilpailun suullisessa kokeessa             tuomioistuimen kirjaamoon ja komissiolle viikon kuluessa
edellytettyä vähimmäisarvosanaa huonompi arvosana ja jossa                 kyseisestä takaisinmaksusta, kuitenkin viimeistään 7.10.2003,
tätä ei otettu varallaololuetteloon, ensimmäisen oikeusasteen              kirjallisen todisteen kyseisestä takaisinmaksusta; toiseksi, että
tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa jaoston                Thüringer Aufbankilla oleva ensisijainen kiinteistökiinnitys
puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit J. Azizi ja M. Jaeger,             maa-alueeseen, jolla neljäs uuni sijaitsee, puretaan ja kiinnitys
kirjaaja H. Jung, on antanut 9.9.2003 määräyksen, jonka                    vahvistetaan uudelleen viimeistään 10.10.2003 Bundesanstalt
määräysosa on seuraava:                                                    für vereinigungsbedingte Sonderaufgabenin eduksi, jotta var-
                                                                           mistetaan viimeksi mainitun oikeus saada takaisin ensimmäi-
                                                                           sestä omaisuudenmyyntisopimuksesta (asset-deal 1) maksamat-
1)    Kanne hylätään.                                                      ta oleva kauppahinta; kolmanneksi, että Geiß antaa Thüringer
                                                                           Aufbankista otetun lainan vakuudeksi 3.3.1998 antamaansa
2)    Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-            henkilökohtaista omavelkaista takausta vastaavan takauksen
      taan.                                                                viimeistään 10.10.2003 Bundesanstalt für vereinigungsbe-
                                                                           dingte Sonderaufgabenin eduksi ensimmäisestä omaisuuden-
                                                                           myyntisopimuksesta (asset-deal 1) maksamatta olevan kauppa-
                                                                           hinnan vakuudeksi; neljänneksi, että edellä mainituissa toisessa
(1) EYVL C 289, 23.11.2002.                                                ja kolmannessa edellytyksessä vaadittuja vakuuksien muuttami-
                                                                           sia koskevat kirjalliset todisteet toimitetaan ensimmäisen oi-
                                                                           keusasteen tuomioistuimen kirjaamoon ja komissiolle viimeis-
                                                                           tään 17.10.2003.


title: Asia C-491/11 P: Unionin tuomioistuimen määräys 27.6.2012 — Valittajana Fuchshuber Agrarhandel GmbH ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Yhteinen maatalouspolitiikka — Unkarin interventioelimeltä ostettu maissi — Varastojen riittämättömyys — Komission väitetty laiminlyönti valvontavelvollisuuksiensa täyttämisessä — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)

text:
               24.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 366/20

         Unionin tuomioistuimen määräys 27.6.2012 — Valittajana Fuchshuber Agrarhandel GmbH ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-491/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteinen maatalouspolitiikka - Unkarin interventioelimeltä ostettu maissi - Varastojen riittämättömyys - Komission väitetty laiminlyönti valvontavelvollisuuksiensa täyttämisessä - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)
   2012/C 366/34
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Fuchshuber Agrarhandel GmbH (edustaja: Rechtsanwalt G. Lehner)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: G. von Rintelen ja D. Triantafyllou)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) 21.7.2011 asiassa T-451/10, Fuchshuber Agrarhandel v. komissio, antamasta määräyksestä, jolla unionin yleinen tuomioistuin on hylännyt selvästi perusteettomana kanteen, jossa oli vaadittu korvausta sen vuoksi aiheutuneeksi väitetystä vahingosta, ettei komissio ole valvonut viljojen — tässä tapauksessa Unkarin interventioelimen hallussa olleen maissin — myymiseksi uudelleen yhteisön markkinoilla järjestettävien pysyvien tarjouskilpailujen toteuttamisehtoja

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Fuchshuber Agrarhandel GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 13, 14.1.2012


title: Yannick Chevalier-Delanouen 28.10.1996 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne (Asia T-172/96)

text:
 N:o C 9/ 18         1 FI [                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       11.1.97
 korjauskertoimen oikeiden lukujen perusteella, ja toiseksi         Ernesto Brognierin 20.9.1996 Euroopan yhteisöjen komis
 siitä, että komissio käyttää eri lukuja laskiessaan viitemää                        siota vastaan nostama kanne
 riä vuosiksi 1995 ja 1996 .                                                                 (Asia T-l 74/96 )
                                                                                ( 97/C 9/33 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
 Yannick Chevalier-Delanouen 28.10.1996 Euroopan unio
             nin neuvostoa vastaan nostama kanne                    Ernesto Brognieri, kotipaikka Barasso ( Italia ), on nostanut
                        (Asia T- 172/96 )                           20.9.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                    tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                          ( 97/C 9/32 )
                                                                    vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Eric Boigelot,
                                                                    Bryssel , ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     Louis Schiltz, 2 rue du Fort Rheinsheim .
 Yannick Chevalier-Delanoue, kotipaikka Bryssel, on nosta
 nut 28.10.1 996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus            Kantaja vaati , että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
 asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neu
 vostoa vastaan . Kantajan edustajina ovat asianajajat Jean
 Noel Louis, Thierry Demaseure ja Ariane Tornel, Bryssel ,          — kumoaa vuorotyöstä maksettavien korvausten myöntä
 ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL,                 misestä 30.11.1995 tehdyn päätöksen ensimmäisen oi
 30 rue de Cessange .                                                   keusasteen tuomioistuimen asiassa T-583/93 8.6.1995
                                                                        antaman tuomion mukaisesti;
 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuin
                                                                   — määrää, että kantajalle on maksettava hänelle tällä pe
                                                                        rusteella kuuluvat määrät, joiden pääoma on
— kumoaa komission 29.1.1996 tekemän päätöksen, jol
                                                                        24 997 792 Italian liiraa, 8 prosentin vuotuisine viiväs
      la se jätti pidentämättä kantajan vuosilomaa ylimää              tyskorkoineen sillä varauksella, että pääoman määrää
      räisen matkaan kuluvan ajan vuoksi;
                                                                        voidaan muuttaa ja erityisesti korottaa oikeudenkäyn
                                                                        nin aikana ;
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut               — velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyn
                                                                        tikulut.
Kantaja, joka on neuvoston virkamies ja jonka alkuperä
paikaksi vahvistettiin Washington, toteaa vastustavansa
päätöstä, jolla nimittävä viranomainen jätti pidentämättä           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kantajalle kuuluvaa vuosilomaa matkaan kuluvalla ajalla,
jota laskettaessa on otettava huomioon tarvittavat seikat
ja varsinkin matkan todellinen kesto ja matkustustapa              Kantaja on kantajana myös asiassa T-583/93 , jossa annet
sekä aikaerosta aiheutuva sopeutumis- ja toipumisajan             tiin tuomio 8.6.1995 , ja asiassa T-148/96 , joka on vielä
jakso .                                                            vireillä, ja hän riitauttaa nimittävän viranomaisen
                                                                   30.11.1995 tekemän päätöksen, jolla hänelle myönnettiin
                                                                   korvaus vuorotyöstä 1.3.1993—31.12.1993 .
Kantaja katsoo, että se kahden päivän pituinen matkaan
kuluva aika, joka hänelle myönnettiin niiden sääntöjen pe
rusteella, joita yleensä sovelletaan sellaisiin virkamiehiin,      Kantajan mielestä tässä päätöksessä ei etenkään otettu
joiden alkuperäpaikka on Euroopan ulkopuolella, kattaa             huomioon sitä, että kantajan tilanteen ennallistamista
ainoastaan matkan keston, mutta ei kata sitä toipumisai           koskeva päätös tehtiin vasta 28.11.1995 ja että edellä
kaa, joka tarvitaan matkasta aiheutuvan väsymyksen                 mainitun, 8.6.1995 annetun tuomion tuomiolauselmassa
vuoksi . Kantajan mukaan tästä ilmenee, että nimittävä vi         velvoitettiin maksamaan korvaus 1.3.1993 alkaen ennallis
ranomainen kohtelee niitä virkamiehiä, joiden alkuperä            tamista koskevan päätöksen tekopäivään asti . Tämä päivä
paikka on Euroopan ulkopuolella, eri tavoin kuin niitä,            määrä ei voi olla lähes kaksi vuotta ennen tämän tuomion
joiden alkuperäpaikka on Euroopassa ja jotka henkilöstö           antamista tehdyn päätöksen tekopäivä .
sääntöjen 7 artiklan mukaisesti saavat matkaväsymykseen
perustuvan vuosiloman pidennyksen siinäkin tapauksessa ,
että heillä ei ole aikaerosta aiheutuvaa sopeutumista kos         Väitteidensä tueksi kantaja viittaa henkilöstösääntöjen 26
kevaa ongelmaa. Kantaja päättelee tästä, että riidanalaista        ja 56 a artiklan sekä EY:n perustamissopimuksen 176 ja
päätöstä tehtäessä on loukattu tasa-arvoisen kohtelun ja           179 artiklan rikkomiseen ja oikeusvoimaisuuden huomiot
syrjintäkiellon periaatetta sekä rikottu henkilöstösääntöjen       ta jättämiseen .
liitteessä V olevan 7 artiklan 5 kohtaa .


title: Asia C-18/05: Commissione Tributaria Provinciale di Napolin 15.7.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Casa di Cura Privata Salus SpA vastaan Agenzia Entrate Ufficio di Napoli 4

text:
               16.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/5

         Commissione Tributaria Provinciale di Napolin 15.7.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Casa di Cura Privata Salus SpA vastaan Agenzia Entrate Ufficio di Napoli 4
   (Asia C-18/05)
   (2005/C 93/09)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Commissione Tributaria Provinciale di Napoli on pyytänyt 15.7.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 20.1.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Casa di Cura Privata Salus SpA vastaan Agenzia Entrate Ufficio di Napoli 4, seuraaviin kysymyksiin:

               1)

               Koskeeko 17.5.1977 annetun neuvoston kuudennen direktiivin N:o 77/388/ETY (1) 13 artiklan B kohdan c alakohdassa säädetty vapautus arvonlisäveroa, joka on suoritettu sellaisia tavaroita hankittaessa, jotka käytetään vapautettuihin toimiin, vaiko tapausta, jossa taho, joka on hankkinut tavaroita, jotka on tarkoitettu tällaisten toimien toteuttamiseen, päättää tämän jälkeen luovuttaa kyseiset tavarat muille tahoille?

               2)

               Sisältyykö kyseiseen säännökseen ehdottomia ja riittävän täsmällisiä normeja, joita voidaan soveltaa välittömästi kansallisessa oikeusjärjestyksessä?

               3)

               Mitä merkitystä on direktiivin välittömän sovellettavuuden kannalta edellä mainitulla 13 artiklan 1 kohdan säännöksellä, jonka mukaan jäsenvaltioiden on säännöstä (B kohdan c alakohta) täytäntöönpannessaan vahvistettava edellytykset ”veropetosten, veron kiertämisen ja muiden väärinkäytösten estämiseksi”?

      (1)  EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1.


title: Asia T-523/11: Kanne 4.10.2011 — Maxima Grupè v. SMHV

text:
               3.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 355/24

         Kanne 4.10.2011 — Maxima Grupè v. SMHV
   (Asia T-523/11)
   2011/C 355/44
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Maxima Grupè (Vilna, Liettua) (edustajat: asianajajat R. Zabolienè ja E. Saukalas)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Bodegas Maximo, SL (Oyón, Espanja)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SMHV:n neljännen valituslautakunnan 2.8.2011 asiassa R 1584/2010-4 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Maxima Grupè

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”MAXIMA PREMIUM” luokkiin 3, 5, 16, 29, 30, 31, 32 ja 33 kuuluville tavaroille — hakemus nro 6981443

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Bodegas Maximo, SL

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön sanamerkki ”MAXIMO” nro 6642284 luokkaan 33 kuuluville tavaroille

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksytään kaikkien riidanalaisten tavaroiden osalta

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylätään

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska väiteosasto on katsonut sekaannusvaaran olevan olemassa ottamatta huomioon kaikkia tämän asian kannalta merkityksellisiä seikkoja, joita ovat ”MAXIMO/MAXIMAn” vähäinen erottamiskyky, merkkien samankaltaisuus ja se, että kohdeyleisö on erittäin tarkkaavainen ja valveutunut..


title: Industrial Tribunalin, Manchester, 15.10.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa M. Boyle, A. Taylor, J. Mansley, A. Khan, S. Moores ja G. Atkinson vastaan Equal Opportunities Commission (Asia C-411/96)

text:
N:o C 54/16            Rh                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              22.2.97
huomioon se toimivalta, joka päätöksessä on annettu alu                    suostuu maksamaan tällaisen palkan takaisin, jos hän
eellisille viranomaisille verovapautusten osalta ja jota käyt              ei palaa työhön yhdeksi kuukaudeksi äitiysloman pää
täen Reunionin Conseil regional on tehnyt 11.12.1992                        tyttyä .
Reunionia koskevan päätöksen ?
(') EYVL N:o L 399 , 30.12.1989 , s . 46 .                          2 . Ehto siitä , että jos palkallisella sairaslomalla raskau
                                                                            teen liittyvän sairauden vuoksi oleva synnyttää tänä ai
                                                                            kana , hänen äitiyslomansa voidaan taannehtivasti
                                                                            määrätä alkamaan päivästä , joka on joko kuusi viik
                                                                            koa ennen laskettua synnytysviikkoa tai päivä , jolloin
                                                                            sairasloma alkoi , sen mukaan kumpi niistä on myöhäi
                                                                            sempi .
Industrial Tribunalin, Manchester, 15.10.1996 tekemäl
                                                                    3 . Kielto, jonka mukaan äitiyslomallaan mistä syystä ta
lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
                                                                            hansa työhön kykenemätön ei voi jäädä palkalliselle
M. Boyle, A. Taylor, J. Mansley, A. Khan, S. Moores ja G.
      Atkinson vastaan Equal Opportunities Commission
                                                                            sairaslomalle, jollei hän palaa työhön ja päätä äitiyslo
                                                                            maansa .
                          ( Asia C-411 /96 )
                             ( 97/C 54/23 )
                                                                    4 . Ehto, jolla rajoitetaan vuosiloman kertymisaika laki
                                                                            sääteiseen 14 viikon vähimmäisäitiyslomaan, jolloin
Industrial Tribunal, Manchester, on pyytänyt 15.10.1996                     muuta äitiysloma-aikaa ei siten oteta huomioon .
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yh
teisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 23.12.1996 , Euroo              5 . Ehto, jolla rajoitetaan eläkkeen kertymisaika äitiyslo
pan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa M. Boyle, A. Tay                   malla aikaan, jolta saadaan sopimusperusteista tai la
lor, J. Mansley, A. Khan , S. Moores ja G. Atkinson                         kisääteistä äitiysajan palkkaa , jolloin palkatonta äitiys
vastaan Equal Opportunities Commission ennakkoratkai                       loma-aikaa ei siten oteta huomioon .
sua seuraaviin kysymyksiin :
                                                                    ( 1 ) Miesten ja naisten samapalkkaisuuden periaatteen soveltamista
Rikotaanko esillä olevan asian olosuhteiden vallitessa jol               koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 10 päi
lakin seuraavassa esitettävistä seikoista yhteisön oikeuteen              vänä helmikuuta 1975 annettu neuvoston direktiivi 75/ 117/
( erityisesti Rooman sopimuksen 119 artiklaan ja/tai neu                 ETY ( EYVL N:o L 45 , 19.2.1975 , s . 19 ).
voston direktiiviin 75/ 117/ETY/ (') ja/tai neuvoston direk        ( 2 ) Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteutta
                                                                          misesta mahdollisuuksissa työhön , ammatilliseen koulutukseen
tiiviin 76/207/ETY ( 2 ) ja/tai neuvoston direktiiviin 92/95/             ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9 päivänä helmikuuta
ETY (')) perustuvaa raskaudesta , synnyttämisestä , äitiydes             1976 annettu neuvoston direktiivi 76/207/ETY ( EYVL N:o
tä ja/tai niihin liittyvästä sairaudesta johtuvan naisten epä            L 39 , 14.2.1976 , s . 40 ).
oikeudenmukaisen ja/tai epäedullisen kohtelun kieltoa :             O Toimenpiteistä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai
                                                                          imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden paranta
                                                                          misen kannustamiseksi työssä ( kymmenes direktiivin 89/391 /
1 . Edellytys, jonka mukaan lakisääteisen äitiysajan pal                 ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi ) 19 päi
      kan ylittävää äitiysajan palkkaa voi saada ainoastaan               vänä lokakuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/ 85/ETY
      silloin , jos nainen ilmoittaa aikovansa palata työhön ja           ( EYVL N:o L 348 , 28.11.1992 , s . 1 ).


title: Asia C-238/07 P: Valitus, jonka Derya Beyatli on tehnyt 14.5.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-455/04, Derya Beyatli ja Armagan Candan v. Euroopan yhteisöjen komissio, 5.3.2007 antamasta määräyksestä

text:
               4.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/18

         Valitus, jonka Derya Beyatli on tehnyt 14.5.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-455/04, Derya Beyatli ja Armagan Candan v. Euroopan yhteisöjen komissio, 5.3.2007 antamasta määräyksestä
   (Asia C-238/07 P)
   (2007/C 183/30)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: Derya Beyatli (edustaja: Δικηγόρος A. Demetriades)

      Vastapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset
   Valittaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen määräyksen

               —

               kumoamaan vastapuolen 5.5.2004 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastapuolen korvaamaan tästä valituksesta aiheutuneet kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja väittää, että riidanalainen määräys on kumottava seuraavilla perusteilla:

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, koska se ei ole hankkinut näyttöä asian selvittämistoimilla tai pyytämällä EPSO:n lisäksi myös Euroopan yhteisön edustustoa Kyproksella ja/tai komissiota yleensä avaamaan arkistonsa.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laiminlyönnin vuoksi vastapuolet eivät ole paljastaneet kaikkea Kyproksella olevan Euroopan yhteisön edustuston ja/tai komission ja/tai EPSO:n välistä asiaa koskevaa kirjeenvaihtoa. Tästä syystä valittajien oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevia oikeuksia on loukattu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käydyssä menettelyssä.


title: Asia T-657/14: Kanne 12.9.2014 – Espanja v. komissio

text:
               27.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 380/22

         Kanne 12.9.2014 – Espanja v. komissio
   (Asia T-657/14)
   2014/C 380/29
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: Abogado del Estado A. Gavela Llopis)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 27.6.2014 tehdyn päätöksen, jolla keskeytetään maksun määräajan kuluminen Espanjan 26.12.2013 lähettämän menoilmoituksen ja maksupyynnön nro 21 osalta, joka liittyy Euroopan aluekehitysrahaston teknologiarahaston tutkimus-, kehittämis- ja innovaatiotoiminnan ohjelmaan, sekä aloitetaan maksujen keskeyttämismenettely

               —

               velvoittamaan vastaajana olevan toimielimen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että määräajan kulumisen keskeyttämistä ja maksujen keskeyttämismenettelyyn ryhtymistä koskeva päätös on Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 kumoamisesta 11.7.2006 annetun neuvoston asetuksen N:o 1083/2006 (EUVL L 210, s. 25) 87 artiklan 2 kohdan, verrattuna saman asetuksen 91 ja 92 artiklaan, vastainen.

                           —

                           Tältä osin kantaja katsoo, että edellä mainitun 87 artiklan 2 kohdassa säädetty määräaika on vanhentumisaika, joka estää komissiota päättämästä keskeyttää määräajan kulumista enää sen jälkeen, kun kahden kuukauden aika on kulunut loppuun, ja jonka vuoksi myöskään maksujen keskeyttämistä koskevan menettelyn aloittaminen ei ole sallittua.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että keskeyttämistä ja menettelyn aloittamista koskeva päätös on tehty unionin oikeudessa vahvistetun määräajan jälkeen ja se loukkaa oikeusvarmuuden, luottamuksensuojan ja hyvän hallinnon periaatteita. Se vaikuttaa vahingollisesti Espanjan kuningaskunnan, joka on perustellusti luottanut maksun saamiseen laillisessa määräajassa, varainhoitoon ja taloudelliseen tilanteeseen.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 1083/2006 91 artiklan 1 kohdan a alakohdan rikkomiseen, koska siinä säädettyjä edellytyksiä kyseisen päätöksen tekemiselle pätevästi ei ole noudatettu.

                           —

                           Tältä osin kantaja katsoo, ettei keskeyttämispäätös perustu kyseisessä säännöksessä edellytetyllä tavalla tilintarkastuskertomukseen vaan pelkästään luonnokseen, jota ei voida pitää lopullisena asiakirjana, joka voisi olla keskeyttämispäätöksen perusteena. Toisaalta kyseisestä luonnoksesta ei ilmene viitteitä eikä varsinkaan näyttöä siitä, että hallinnointi- ja valvontajärjestelmässä olisi vakavia puutteita.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 16 päivänä marraskuuta 2000 asiassa C-280/98 P, Moritz J. Weig GmbH &Co. KG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku – Kilpailu – EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta) – Sakko – Sakon suuruuden määrittäminen – Perustelut – Lieventävät asianhaarat)

text:
C 28/10                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           27.1.2001
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                  Ufficio del Giudice di Pace di Genovan 16.10.2000 teke-
                                                                           mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                            (viides jaosto)                                   asiassa Radiosistemi S.r.l vastaan Prefetto di Genova
                  16 päivänä marraskuuta 2000
                                                                                (Asia C-388/00)
asiassa C-280/98 P, Moritz J. Weig GmbH &Co. KG
           vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
(Muutoksenhaku – Kilpailu – EY:n perustamissopimuksen                                                 (2001/C 28/18)
85 artiklan 1 kohta (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta)
– Sakko – Sakon suuruuden määrittäminen – Perustelut –
                      Lieventävät asianhaarat)
                                                                           Ufficio del Giudice di Pace di Genova on pyytänyt 16.10.2000
                           (2001/C 28/17)                                  tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisö-
                                                                           jen tuomioistuimeen 23.10.2000, Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                           mioistuimelta asiassa Radiosistemi S.r.l vastaan Prefetto di
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                         Genova ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan             1)    Onko yhteisön lainsäädäntö siihen liittyvine kirjoittamat-
        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                       tomine perusperiaatteineen yhteensoveltuva sellaisten
                                                                                kansallisten säännösten ja/tai hallinnollisten käytäntöjen
Asiassa C-280/98 P, Moritz J. Weig &Co. KG, kotipaikka                           kanssa, joiden mukaan markkinoillesaattamisen ja käyt-
Mayen (Saksa), edustajanaan asianajajat T. Jestaedt, Bryssel, ja                 töönottamisen yhteydessä toimitettava radiolaitteiden yh-
V. von Bomhard, Hampuri, prosessiosoite Luxemburgissa                            teensoveltuvuuden arviointi on jätetty hallintoviran-
asianajotoimisto P. Dupont, 8-10 rue Mathias Hardt, jossa                        omaisten harkintaan ja joissa kielletään taloudellisia toi-
valittaja vaatii muutoksenhaussaan yhteisöjen tuomioistuinta                     mijoita ilman kansallista tyyppihyväksyntää maahantuo-
kumoamaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                           masta, saattamasta markkinoille tai pitämästä kaupan
tuomioistuimen (laajennettu kolmas jaosto) asiassa T-317/94,                     radiolaitteita, ja jonka mukaan ei ole mahdollista vastaa-
Weig vastaan komissio, 14.5.1998 antaman tuomion                                 valla ja halvemmalla tavalla näyttää toteen, että kyseiset
(Kok. 1998, s. II-1235), vastapuolena: Euroopan yhteisöjen                       laitteet ovat niiden vaatimusten mukaisia, jotka kansalli-
komissio (asiamiehenään R. Lyal, avustajanaan asianajaja                         sessa lainsäädännössä on asetettu radiotaajuuksien asian-
D. Schroeder), yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien                  mukaiselle käyttämiselle?
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. La Pergola sekä
tuomarit M. Wathelet (esittelevä tuomari), D. A. O. Edward,
P. Jann ja L. Sevón, julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: R. Grass,       2)    Annetaanko 9.3.2000 annetulla Euroopan parlamentin
on antanut 16.11.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on                           ja neuvoston direktiivillä 99/5/EY (1) yksityisille sellaisia
seuraava:                                                                        oikeuksia, joihin nämä voivat vedota kansallisessa tuo-
                                                                                mioistuimessa, vaikka kyseistä direktiiviä ei sen täytän-
1)    Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-317/94,                  töönpanolle asetetun määräajan päätyttyä ole virallisesti
      Weig vastaan komissio, 14.5.1998 antaman tuomion tuomio-                   saatettu osaksi kansallista oikeusjärjestystä? Jos tähän
      lauselman 3 kohta kumotaan.                                                kysymykseen vastataan myöntävästi, onko direktiivin
                                                                                7 artiklan 2 kohta yhteensoveltuva sen seikan kanssa, että
2)    EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta                       kansallisessa oikeudessa on pidetty voimassa sellaisia
      (IV/C/33.833 – Kartonki) 13 päivänä heinäkuuta 1994                        säännöksiä ja/tai käytäntöjä, joilla on 8.4.2000 jälkeen
      tehdyn komission päätöksen 94/601/EY 3 artiklassa Moritz                   kielletty saattamasta markkinoille ja/tai ottamasta käyt-
      J. Weig &Co. KG:lle määrätty sakko vahvistetaan                            töön sellaisia radiolaitteita, joissa ei ole kansallista tyyppi-
      1 900 000 euroksi.                                                         hyväksyntämerkintää, vaikka olisi osoitettu tai helposti
3)    Muilta osin valitus hylätään.                                              todettavissa, että kansallisessa lainsäädännössä sallittujen
                                                                                radiotaajuksien spektriä on käytetty tehokkaasti ja asian-
4)    Moritz J. Weig GmbH &Co. KG:n on vastattava omista                         mukaisesti?
      oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Eu-
      roopan yhteisöjen komissiolle kaksi kolmasosaa sille tässä
      oikeusasteessa aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.                 3)    Miten 13.12.1995 tehdyn Euroopan parlamentin ja neu-
                                                                                voston päätöksen N:o 3052/95/EY (2) 1 artiklasta ilmene-
5)    Euroopan yhteisöjen komission on vastattava yhdestä kolmaso-               vää ”toimenpiteen” käsitettä on tulkittava ja voiko tämän
      sasta sille tässä oikeusasteessa aiheutuneita oikeudenkäyntiku-            käsitteen piiriin kuulua laillisesti toisessa jäsenvaltiossa
      luja.                                                                      markkinoille saatetun tuotteen tietyn mallin tai tietyn
                                                                                tyypin hallinnollisen takavarikon voimassapysyttäminen,
                                                                                jos teknisestä valvonnasta vastaavat kansalliset viran-
(1) EYVL C 299, 26.9.1998
                                                                                omaiset ovat todenneet tuotteen olevan kansallisen ja
                                                                                yhteisön lainsäädännön mukainen, minkä vuoksi takava-
                                                                                rikko on menettänyt merkityksensä?


title: Asia T-559/15: Kanne 25.9.2015 – Post Bank Iran v. neuvosto

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/59

         Kanne 25.9.2015 – Post Bank Iran v. neuvosto
   (Asia T-559/15)
   (2016/C 027/76)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Post Bank Iran (Teheran, Iran) (edustaja: asianajaja D. Luff)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston maksamaan kantajalle korvauksen siitä aineellisesta ja aineettomasta vahingosta, joka kantajalle on aiheutunut siitä, että neuvosto määräsi lainvastaisesti rajoittavia toimenpiteitä kantajaa vastaan seuraavien lainvastaisten toimien mukaisesti: i) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta tehdyn päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 25.10.2010 annettu neuvoston päätös 2010/644/YUTP (1); ii) 25.10.2010 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 961/2010 (2); iii) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 1.12.2011 annettu neuvoston päätös 2011/783/YUTP (3); iv) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 961/2010 täytäntöönpanosta 1.12.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1245/2011 (4); v) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 267/2012 (5);

               —

               määräämään vahingonkorvauksena 203 695 040 euron kokonaismäärän, joka kattaa kantajan neuvoston lainvastaisten toimien vuoksi kärsimän sekä aineettoman että aineellisen vahingon;

               —

               velvoittamaan neuvoston maksamaan kantajalle tästä kanteesta aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin perusteluihin.

               1)

               Kantaja väittää, että SEUT 340 artiklan mukaan se, jolle unionin toimielin on aiheuttanut vahinkoa, voi vaatia tältä toimielimeltä vahingonkorvausta. Edellytykset tällaiselle vahingonkorvausvaatimukselle täsmennettiin oikeuskäytännössä, jonka unionin yleinen tuomioistuin esittää kantajan mukaan tiivistetysti 25.11.2014 antamassaan tuomiossa Safa Nicu Sepahan vastaan neuvosto (T-384/11, Kok., EU:T:2014:986): a) toimielimen toiminnan on oltava lainvastaista; b) aiheutuneen vahingon on oltava tosiasiallista; ja c) moititun menettelyn ja korvattavaksi vaaditun vahingon välillä on oltava syy-yhteys.

               2)

               Kantaja katsoo, että edellä mainitut kolme edellytystä täyttyvät kantajan tilanteessa: neuvosto ”on rikkonut oikeuskäytännössä tarkoitetulla tavalla vakavasti oikeussääntöä, jonka tarkoituksena on antaa yksityisille oikeuksia”, kuten unionin yleinen tuomioistuin 6.9.2013 antamassaan tuomiossa Post Bank Iran vastaan neuvosto (T-13/11, EU:T:2013:402) totesi; kantajalle on aiheutunut huomattavaa aineetonta ja aineellista vahinkoa; tällainen vahinko on suora seuraus lainvastaisista seuraamuksista.

               3)

               Kantaja toteaa lisäksi, että kuten kanteessa tarkemmin selvitetään, kantajalle aiheutunen aineettoman vahingon määräksi on arvioitu 1 000 000 euroa; aineellinen vahinko, jonka määrän ulkopuoliset tarkastajat ovat arvioineet, on määrältään 202 695 040 euroa.

      (1)  EUVL 2010 L 281, s. 81.

      (2)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 961/2010 (EUVL 2010 L 281, s. 1).

      (3)  EUVL 2011 L 319, s. 71.

      (4)  EUVL 2011 L 319, s. 11.

      (5)  EUVL 2012 L 88, s. 1.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 9 päivänä lokakuuta 2001 asiassa C-409/98 (High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Divisionin (Divisional Court) esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Commissioners of Customs & Excise vastaan Mirror Group plc (Kuudes arvonlisäverodirektiivi – Kiinteän omaisuuden vuokraamisen vapauttaminen arvonlisäverosta – Käsite – Sitoumus ryhtyä vuokralaiseksi)

text:
24.11.2001              FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 331/1
                                                                     I
                                                              (Tiedonantoja)
                                                      TUOMIOISTUIN
                                                            TUOMIOISTUIN
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                H. A. Rühl, on antanut 9.10.2001 tuomion, jonka tuomiolau-
                                                                         selma on seuraava:
                    9 päivänä lokakuuta 2001
                                                                         1)    Kanne hylätään.
asiassa C-377/98, Alankomaiden kuningaskunta vastaan
 Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto (1)                   2)    Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
                                                                               denkäyntikulut.
(Kumoaminen – Direktiivi 98/44/EY – Bioteknologian kek-                  3)    Italian tasavalta, Norjan kuningaskunta ja Euroopan yhteisöjen
sintöjen oikeudellinen suoja – Oikeudellinen perusta – EY:n                    komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
perustamissopimuksen 100 a artikla (josta on muutettuna
tullut EY 95 artikla), EY:n perustamissopimuksen 235 ar-
tikla (josta on tullut EY 308 artikla) tai EY:n perustamissopi-          (1) EYVL C 378, 5.12.1998.
muksen 130 ja 130 f artikla (joista on tullut EY 157 ja EY
163 artikla) – Toissijaisuus – Oikeusvarmuus – Kansainväli-
seen oikeuteen perustuvat jäsenvaltioiden velvoitteet – Perus-                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
oikeudet – Ihmisarvon kunnioittaminen – Komission lain-
säädäntöehdotusten osalta sovellettava kollegisen päätök-                                           (kuudes jaosto)
                         senteon periaate)
                                                                                9 päivänä lokakuuta 2001
                         (2001/C 331/01)
                                                                         asiassa C-409/98 (High Court of Justice (England & Wales),
                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                      Queen’s Bench Divisionin (Divisional Court) esittämä
                                                                         ennakkoratkaisupyyntö), Commissioners of Customs &
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan                          Excise vastaan Mirror Group plc (1)
        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                         (Kuudes arvonlisäverodirektiivi – Kiinteän omaisuuden
                                                                         vuokraamisen vapauttaminen arvonlisäverosta – Käsite –
Asiassa C-377/98, Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehi-                                  Sitoumus ryhtyä vuokralaiseksi)
nään M. Fierstra ja I. van der Steen), jota tukevat Italian
tasavalta (asiamiehenään U. Leanza, avustajanaan P. G. Ferri) ja                                   (2001/C 331/02)
Norjan kuningaskunta (asiamiehenään H. W. Longva), vastaan
Euroopan parlamentti (asiamiehinään J. Schoo ja E. Vanden-                                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
bosch) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään R. Go-
salbo Bono, G. Houttuin ja A. Lo Monaco), joita tukee                    (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään K. Banks ja                           yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
P. van Nuffel), jossa kantaja vaatii bioteknologian keksintöjen
oikeudellisesta suojasta 6 päivänä heinäkuuta 1998 annetun
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/44/EY                   Asiassa C-409/98, jonka High Court of Justice (England &
(EYVL L 213, s. 13) kumoamista, yhteisöjen tuomioistuin,                 Wales), Queen’s Bench Division (Divisional Court) (Yhdistynyt
toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias,            kuningaskunta) on saattanut EY:n perustamissopimuksen
jaostojen puheenjohtajat P. Jann, F. Macken, N. Colneric ja              177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) yhteisöjen
S. von Bahr sekä tuomarit C. Gulmann, D. A. O. Edward,                   tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
A. La Pergola, J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari), L. Sevón,         tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Commissioners of
M. Wathelet, V. Skouris ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasia-            Customs & Excise vastaan Mirror Group plc ennakkoratkaisun
mies: F. G. Jacobs, kirjaaja: johtava hallintovirkamies                  jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaista-
 ---pagebreak--- C 331/2                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            24.11.2001
misesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen                 sopimuksen 177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla
määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun                    yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-
kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145,                    sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa Ernst-
s. 1) 13 artiklan B kohdan b alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen             Otto Flemmer (C-80/99), Renate Christoffel (C-81/99) vastaan
tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston               Euroopan unionin neuvosto, Euroopan yhteisöjen komissio,
puheenjohtaja F. Macken sekä tuomarit N. Colneric (esittelevä              edustajanaan: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernäh-
tuomari), C. Gulmann, J.-P. Puissochet ja R. Schintgen, julkis-            rung, ja Marike Leitensdorfer (C-82/99) vastaan Bundesanstalt
asiamies: A. Tizzano, kirjaaja: osastopäällikkö D. Louterman-              für Landwirtschaft und Ernährung, ennakkoratkaisun EY:n
Hubeau, on antanut 9.10.2001 tuomion, jonka tuomiolausel-                  perustamissopimuksen 215 artiklan toisen kohdan ja 178 ar-
ma on seuraava:                                                            tiklan (joista on tullut EY 288 artiklan toinen kohta ja EY
                                                                           235 artikla) ja tietyille maidon tai maitotuotteiden tuottajille,
1)    Sellainen henkilö, jolla ei alkujaan ole oikeutta kiinteistöön ja    jotka eivät ole voineet tilapäisesti harjoittaa toimintaansa,
      joka tekee kiinteistön omistajan kanssa sopimuksen kiinteistön       tarjottavasta korvauksesta 22 päivänä heinäkuuta 1993 anne-
      vuokrauksesta ja/tai hyväksyy kiinteistöä koskevan vuokrasopi-       tun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2187/93 (EYVL L 196,
      muksen omistajan maksamaa rahasummaa vastaan, ei suorita             s. 6) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toiminen kokoonpa-
      jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaista-          nossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheen-
      misesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen           johtajat P. Jann, F. Macken, N. Colneric (esittelevä tuomari) ja
      määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun              S. von Bahr, sekä tuomarit A. La Pergola, J.-P. Puissochet,
      kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan               L. Sevón, M. Wathelet, V. Skouris ja J. N. Cunha Rodrigues,
      B kohdan b alakohdassa tarkoitettua palvelua.                        julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: R. Grass, on antanut
                                                                           9.10.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
2)    Sellaisen henkilön suoritus, jolla ei alkujaan ole oikeutta
      kiinteistöön ja joka tekee kiinteistön omistajan maksamaa
      rahasummaa vastaan pääasiassa esillä olevan kaltaisen optioso-
      pimuksen kiinteistön vuokrauksesta sellaisin ehdoin, että kysei-
      nen summa pidetään erityistilillä vakuutena optiosopimuksesta
      johtuvien velvoitteiden noudattamisesta, ja joka myöhemmin           1)     EY:n perustamissopimuksen 215 artiklan toista kohtaa ja
      käyttää optiosopimuksen mukaiset optiot ja hyväksyy kiinteistöä             178 artiklaa (joista on tullut EY 288 artiklan toinen kohta ja
      koskevat vuokrasopimukset erityistilillä nimissään vakuutena                EY 235 artikla) on tulkittava siten, ettei niissä anneta
      olevan rahasumman vapauttamista vastaan, ei missään vai-                    yhteisöjen tuomioistuimelle toimivaltaa ratkaista riitoja, jotka
      heessa suorita direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B kohdan                  johtuvat toimivaltaisen kansallisen viranomaisen neuvoston ja
      b alakohdassa tarkoitettua palvelua.                                        komission nimissä ja lukuun tietyille maidon tai maitotuottei-
                                                                                den tuottajille, jotka eivät ole voineet tilapäisesti harjoittaa
                                                                                toimintaansa, tarjottavasta korvauksesta 22 päivänä heinäkuu-
(1) EYVL C 20, 23.1.1999.                                                         ta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2187/93
                                                                                mukaisesti tekemistä korvaussopimuksista.
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                    9 päivänä lokakuuta 2001                               2)     Koska asetuksessa N:o 2187/93 ei ole tätä koskevia säännök-
                                                                                siä, sen mukaan tehtyihin korvaussopimuksiin sovelletaan
yhdistetyissä asioissa C-80/99-C-82/99, (Verwaltungsge-                           kansallisen oikeuden sääntöjä, edellyttäen, että näiden sääntöjen
richt Frankfurt am Mainin esittämä ennakkoratkaisupyyn-                           soveltaminen ei vaikuta yhteisön oikeuden ulottuvuuteen ja
tö), Ernst-Otto Flemmer (C-80/99), Renate Christoffel                             tehokkuuteen.
(C-81/99) vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroo-
pan yhteisöjen komissio ja Marike Leitensdorfer
(C-82/99) vastaan Bundesanstalt für Landwirtschaft und
                             Ernährung (1)                                 3)     Yhteisön oikeuden vastaista ei ole, että kyseessä olevan jäsenval-
                                                                                tion sisäisessä oikeusjärjestyksessä voimassa olevaa luottamuk-
(Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Maidontuottajat –
                                                                                sensuojan periaatetta sovelletaan arvioitaessa kansallisten vi-
Kaupan pitämisestä luopumista koskeva sitoumus – Maito-
                                                                                ranomaisten neuvoston ja komission nimissä ja lukuun tehtyjen
kiintiöjärjestelmän ulkopuolelle jääminen – Korvaus – Si-
                                                                                sopimusten ulottuvuutta edellyttäen, että myös yhteisön etu
jaantulo – Sopimukseen perustuva kiinteä korvaus – Asetus
                                                                                otetaan huomioon.
N:o 2187/93 – Toimivaltainen tuomioistuin – Sovellettava
                             lainsäädäntö)
                           (2001/C 331/03)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                          (1) EYVL C 121, 1.5.1999.
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Yhdistetyissä asioissa C-80/99-C-82/99, jonka Verwaltungsge-
richt Frankfurt am Main (Saksa) on saattanut EY:n perustamis-


title: Asia C-546/10 P: Valitus, jonka Hans-Peter Wilfer on tehnyt 23.11.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-458/08, Wilfer v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 8.9.2010 antamasta tuomiosta

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/25

         Valitus, jonka Hans-Peter Wilfer on tehnyt 23.11.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-458/08, Wilfer v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 8.9.2010 antamasta tuomiosta
   (Asia C-546/10 P)
   ()
   2011/C 30/42
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Hans-Peter Wilfer (edustaja: asianajaja W. Prinz)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-458/08 8.9.2010 antama tuomio on kumottava

               —

               valituksen vastapuoli on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tämä valitus koskee unionin yleisen tuomioistuimen tuomiota, jolla se hylkäsi valittajan nostaman kumoamiskanteen sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljännen valituslautakunnan 25.7.2008 tekemästä päätöksestä hylätä valittajan hakemus sellaisen kuviomerkin rekisteröimiseksi, joka esittää hopeanväristä, harmaata ja ruskeaa kitaran lapaa.
   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa neljään valitusperusteeseen.
   Unionin yleinen tuomioistuin ei ole ottanut huomioon todistuksia, jotka esitettiin alun perin yhdessä kannekirjelmän kanssa. Valittaja katsoo, että nämä vain täydensivät nostettua kannetta, minkä vuoksi ne olisi pitänyt ottaa huomioon.
   Unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, koska se ei ottanut huomioon, että kolmiulotteisten kuviomerkkien kohdalla on erotettava tosistaan yhtäältä massatuotteet ja toisaalta erityistuotteet. Erityistuotteiden ominaispiirre on se, että asianomaisen yleisön yleisen näkemyksen mukaan ne sisältävät tuoteosia, joiden tarkoituksena on osoittaa tuotteen alkuperä. Näin ollen tuotteen erottamiskyvyn osoittamiselle ei vastaavasti voida asettaa erityisiä edellytyksiä. Tätä taustaa vasten arvioituna näiden tuoteosien kohdalla jo vähäinenkin erottamiskyky riittää. Lisäksi erottamiskykyä koskevaa kysymystä käsiteltäessä ei ole otettu huomioon sitä käytännön tosiseikkaa, että mainittu kohdeyleisö (ammatti- ja harrastelijamuusikot) on tavanomaisesti tietoinen siitä, että jousisoittimien, kuten stradivarin ja myös muiden viulujen, ominaispiirteenä on niiden lapojen erityinen muoto. Unionin yleinen tuomioistuin ei myöskään ole ottanut huomioon, että sellaisen kuviomerkin kohdalla, joka muodostaa vain sen osan tavarasta, jota yleensä käytetään tavaran tunnistamiseen — kuten kitaran lavan kohdalla, jo vähäinen erottamiskyky riittää.
   Unionin yleinen tuomioistuin on jättänyt huomiotta asetuksen (EY) N:o 40/94 74 artiklan 1 kohdan mukaisen periaatteen, jonka mukaan asiasisältö on tutkittava viran puolesta, koska se ei ole tunnistanut pääsääntö-poikkeus -suhdetta sen kysymyksen osalta, missä määrin kitaran lapa osoittaa sen alkuperän.
   Lopuksi unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut myös yhdenvertaisuusperiaatetta, koska se ei ole ottanut huomioon, että olemassa on myös muita kitaran lapaa esittäviä yhteisön tavaramerkkejä ja kansallisia tavaramerkkejä.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto) 14 päivänä huhtikuuta 2005, asiassa C-441/03, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Alankomaiden kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivit 79/409/ETY ja 92/43/ETY — Luonnonvaraisten lintujen suojelu — Luontotyyppien suojelu — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/11

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   14 päivänä huhtikuuta 2005,
   asiassa C-441/03, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Alankomaiden kuningaskunta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivit 79/409/ETY ja 92/43/ETY - Luonnonvaraisten lintujen suojelu - Luontotyyppien suojelu - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2005/C 143/12)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asiassa C-441/03, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 16.10.2003, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään M. van Beek, prosessiosoite Luxemburgissa), vastaan Alankomaiden kuningaskunta, asiamiehinään H. G. Sevenster ja N. A. J. Bel, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit R. Silva de Lapuerta (esittelevä tuomari), R. Schintgen, P. Kūris ja G. Arestis, julkisasiamies: J. Kokott, kirjaaja: R. Grass, on antanut 14.4.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Koska Alankomaiden kuningaskunta ei ole saattanut säädetyssä määräajassa voimaan luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan 1 ja 2 kohdan ja luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä kyseisen direktiivin 2 artiklan 2 kohdan, 1 artiklan a, e ja i alakohdan, 6 artiklan 2–4 kohdan sekä 7, 11 ja 15 artiklan kanssa, noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se on pitänyt voimassa luonnonsuojelulain (Natuurbeschermingswet) 13 §:n 4 momentin, joka on ristiriidassa direktiivin 92/43 6 artiklan 4 kohdan kanssa, se ei ole noudattanut mainittujen direktiivien mukaisia velvoitteitaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 304, 13.12.2003.


title: Asia C-277/00: Saksan liittotasavallan 11.7.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
23.9.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 273/7
2)    Onko yhdistetyn nimikkeistön 90 ryhmän 1 b huomau-                       yrityksiä. Ne eivät siten voineet tietää varsinaisen tutkinta-
      tuksessa sekä 61 ja 62 ryhmän 2 b huomautuksissa                         menettelyn aloittamisesta 5.8.1997 tehdyn päätöksen
      käytetty ilmaisu ainoastaan sellainen, että se sallii kudok-             perusteella, että niitä pidettäisiin jonakin päivänä sellais-
      sen joustavuuden pitämisen ainoana määräävänä kritee-                    ten valtion tukien ”saajina”, jotka eivät varmasti ole tulleet
      rinä myös silloin kun tukivaikutus vahvistuu muiden                      niille välittömästi.
      tekijöiden (tässä pehmusteen) ansiosta?
3)    Mikäli kysymykseen b vastataan myönteisesti:
                                                                         System              Microelectronic                 Innovation
      Onko yleinen tulkintasääntö 3 b omiaan rajaamaan esillä            GmbH:lle (SMI), joka on konkurssissa, ja
      olevaa kysymystä, kun muiden joustavasta neuloksesta/-             Silicium            Microelectronic                 Integration
      kudosmateriaalista johtumattomien tekijöiden syn-                  GmbH:lle (SiMI) myönnettyjen valtion tu-
      nyttämä tukivaikutus on hallitsevassa asemassa, vai mitä           kien soveltuvuus yhteismarkkinoille
      muita kriteereitä tässä on käytettävä?
                                                                         –     Olennaisten menettelysäännösten rikkominen (tosiseik-
                                                                               kojen vahvistamista koskevat virheet, perusteluiden puut-
                                                                               tuminen): Riidanalaisessa päätöksessä ei ole ollenkaan
                                                                               todettu, että Synergy Semiconductor Corporationin (Sy-
                                                                               nergy) oli määrä ottaa vastattavakseen Halbleiterelektro-
                                                                               nik Frankfurt/Oder GmbH:n (HEG), josta myöhemmin
                                                                               tuli SMI, liiketoiminnallisesta johdosta ja käyttää siinä
Saksan liittotasavallan 11.7.2000 Euroopan yhteisöjen                          määräysvaltaa, ja että se oli tehnyt niin, koska komissio
              komissiota vastaan nostama kanne                                 lähti virheellisesti liikkeelle siitä, että määräysvallan saa-
                                                                               minen yrityksessä oli mahdotonta siksi, että osuuksista
                          (Asia C-277/00)                                      oli hankittu 49 prosenttia.
                          (2000/C 273/11)                                      Komissio on jättänyt toteamatta, että Brandenburgin
                                                                               osavaltion SMI:lle myöntämä laina johtuu yksityistämis-
Saksan liittotasavalta on nostanut 11.7.2000 Euroopan yhtei-                   sopimuksesta ja että se on katsottava julkisen vallan
söjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-                      yksityistämisen johdosta suorittavien toimenpiteiden
siota vastaan. Kantajan edustajina ovat Saksan liittotasavallan                olennaiseksi osaksi.
valtionvarainministeriön ministerineuvos Wolf-Dieter Ples-
sing, Graurheindorfer Straße 108, D-53117 Bonn ja asianajaja
Dr. Michael Schütte, asianajotoimisto Bruckhaus Westrick Hel-                  Päätös on perusteltu huomattavan puutteellisesti. Erityi-
ler Löber, rue de la Loi 99-101, B-1040 Bryssel.                               sesti siinä ei ole millään lailla perusteltu sitä, miksi
                                                                               komissio ei ole ottanut huomioon EY 87 2 artiklan
                                                                               c alakohdassa olevaa, laissa säädettyä poikkeusta. Mah-
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                   dollisen valtion tuen vaikutuksista asian kannalta merki-
                                                                               tyksellisten markkinoiden osalta ei ole todettu mitään.
1.    kumoaa System Microelectronic Innovation GmbH:lle,                       Komissio ottaa päätöksen lähtökohdaksi virheellisesti
      Frankfurt/Oder, myönnetystä valtiontuesta 11.4.2000                      ainoastaan ”puolijohdemarkkinat”. SMI toimi kuitenkin
      tehdyn komission päätöksen K (2000) 1063, lopull.,                       pelkästään hyvin rajatuilla markkinoilla, jotka käsittivät
                                                                               asiakkaiden ja käytön mukaan yksilöidyt virtapiirit.
2.    velvoittaa komission korvaamaan kantajan oikeuden-
      käyntikulut.
                                                                         –     EY 87 artiklan 1 kohdan rikkominen: Päätöksessä riko-
                                                                               taan aineellista oikeutta siltä osin kuin siinä katsotaan,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            että Treuhandanstaltin (entisen Saksan demokraattisen
                                                                               tasavallan yritysten uudelleenjärjestämisestä vastaava jul-
                                                                               kisoikeudellinen laitos) ja sen seuraajan BvS:n toteuttamat
Menettelyä koskevat virheet                                                    rahoitustoimenpiteet eivät sovellu yhteismarkkinoille.
                                                                               Komissio on yksityistämisen selvästi väärin arvioituaan
–     Asianosaisen kuulemista koskevan periaatteen loukkaa-                    virheellisesti kiistänyt sen, että Treuhandjärjestelmää, eli
      minen ja EY 88 artiklan 2 kohdan menettelysäännöksen                     voimassa olevia valtiontukisääntöjä voitaisiin soveltaa
      rikkominen siltä osin kuin Saksan liittotasavaltaa vaadi-                Treuhandanstaltin suorittamiin 64,8 miljoonan Saksan
      taan perimään takaisin 140,1 miljoonan Saksan markan                     markan suuruisiin avustuksiin. Hankkimalla osuutensa
      suuruinen valtion tuki myös Silicium Microelectronic                     SMI:stä Synergy oli tosiasiassa ottanut vastattavakseen
      Intergration GmbH:lta (SiMI), Microelectronic Desing                     yrityksen liiketoiminnallisesta johdosta ja saanut laajan
      and Development GmbH:lta (MD&D) ja muilta nimeltä                        määräysvallan yhtiössä. Lisäksi sopimukset sisältävät
      mainitsemattomilta yrityksiltä. Näiden yritysten tukien                  myös kaikki muut yksityistämissopimusten tyypilliset
      osalta ei ole koskaan suoritettu varsinaista tutkintamenet-              osat, kuten työpaikkojen säilyttämistä koskevan takuun,
      telyä. Komissio ei laajentanut riidanalaista päätöstä                    Know How:n siirron, saatavan hinnan erotuksen korvaa-
      edeltävää varsinaista tutkintamenettelyä koskemaan                       misen, voiton vähentämisen ja ympäristön kannalta saas-
      muita, riidanalaisessa päätöksessä ”saajiksi” nimettyjä                  tuneita kohteita koskevan lausekkeen.
 ---pagebreak--- C 273/8                FI                              Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        23.9.2000
    Brandenburgin osavaltion 70,3 miljoonan Saksan markan                   –     Oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen: Päätös ei
    lainaa ei voida kohdella eri tavalla kuin Treuhandanstaltin                   ole riittävän täsmällinen siltä osin kuin siinä vaaditaan
    vastaavia suorituksia. Yksityistämissopimuksen olennai-                       valtion tukien perimistä takaisin kaikilta yrittäjiltä, ”joille
    sena osana oli juuri se, että Brandenburgin osavaltio                         päätöksen seurausten kiertämiseksi on siirretty tai siir-
    lupasi 35 miljoonan Saksan markan suuruisen rahoituk-                         retään jossain muodossa seuraavat omaisuusarvot – (SMI),
    sen. Tämä yksityistämisen yhteydessä toteutettu toimen-                       – (SiMI), tai – – (MD&D)”.
    pide on perusteltu Treuhandjärjestelmän perusteella,
    koska tämä lupaus oli sekä yksityistämissopimuksen
    olennainen osa että sen edellytys, eikä asian kannalta voi
    olla ratkaisevaa se, mistä valtiollisesta lähteestä Treu-               Kohtuullisuusperiaatteen loukkaaminen.
    handjärjestelmän mukaan sallitut rahamäärät kulloinkin
    tosiasiallisesti myönnetään. Sen jälkeen kun Brandenbur-
    gin osavaltio oli ottanut Treuhandjärjestelmän osuudet
    haltuunsa se myönsi vielä 35,3 miljoonan Saksan markan
    suuruisen lainan. Kysymyksessä oli Brandenburgin osa-
    valtion sopimuksen täytäntöönpanon yhteydessä suorit-
    tama toimenpide ja se oli Treuhandjärjestelmän mukaan
    sallittu tai siihen voitiin joka tapauksessa saada lupa.
    Komissio ei kuitenkaan tutkinut lainan soveltuvuutta
    yhteismarkkinoille tältä kannalta.
Valtion tukien takaisinperintä                                              Bundesverwaltungsgerichtin            6.4.2000      tekemällään
                                                                            päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Firma
–   Komission puuttuva toimivalta ja valtuuksien ylittäminen:               Altmarkt Trans GmbH ja Regierungspräsidiums Magde-
    Komissio on ylittänyt toimivaltansa siinä, että se on                   burg vastaan Firma Nahverkehrsgesellschaft Altmark
    määrännyt perittäväksi valtion tuet takaisin kolmansilta,               GmbH, muuna asianosaisena: Oberbundesanwalt beim
    joille ne eivät ole tulleet ja joilla ei ole ollut mahdollisuutta                          Bundesverwaltungsgericht
    osallistua menettelyyn. Komissiolla ei ole toimivaltaa
    antaa sellaista määräystä (Komission toimivallan puuttu-
    minen EY 230 artiklan 2 kohta). EY 88 artiklan mukaan                                             (Asia C-280/00)
    yksinomaan jäsenvaltio on toimivaltainen toteuttamaan
    takaisinperinnän, eikä komissiolla ole toimivaltaa EY 5
    artiklan 2 kohdan nojalla.                                                                       (2000/C 273/12)
    Lisäksi komissio puuttuu riidanalaisella päätöksellä kielle-
    tyllä tavalla jäsenvaltion oikeusjärjestelmään, koska tuo-              Bundesverwaltungsgerichtin on pyytänyt 6.4.2000 te-
    mioistuinten valvomia insolvenssimenettelyitä koskevien                 kemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomiois-
    säännösten vaikutukset häviävät komission määrättyä                     tuimen kirjaamoon 14.7.2000, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
    perimään rahamäärät takaisin kolmansilta.                               tuimelta asiassa Firma Altmarkt Trans GmbH ja Regierungsprä-
                                                                            sidiums Magdeburg vastaan Firma Nahverkehrsgesellschaft
    Päätös on lisäksi lainvastainen siksi, että komissio ei totea           Altmark GmbH, muuna asianosaisena: Oberbundesanwalt
    siinä, millä konkreettisella menettelyllä tai konkreettisella           beim Bundesverwaltungsgericht, ennakkoratkaisua seuraavaan
    toimenpiteellä takaisinperintää sen mukaan kierretään,                  kysymykseen:
    vaan se esittää pikemminkin pelkästään aiheettomia
    oletuksia, väitteitä ja huolestumisen aiheitaan. Komissio
    ei ole tältä osin ymmärtänyt oikein kyseisen Saksan                     Estetäänkö EY 73 ja EY 87 artiklassa ja asetuksessa N:o
    oikeuden insolvenssimenettelyn luonnetta, jossa oikeu-                  1191/69 (1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o
    denvastaiset toimet eivät jää vaille kansallisen lainsäädän-            1893/91 (2), sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltamisen,
    nön seuraamuksia menettelyn tuomioistuinvalvonnan                       jossa mainitun asetuksen II, III ja IV jaksoista piittaamatta
    johdosta. Tässä tapauksessa oletus, jonka mukaan insol-                 sallitaan julkista henkilöliikennettä koskevien linjaliikennöinti-
    venssiomaisuuden selvittäjä olisi siirtänyt komission                   lupien myöntäminen liikenneyrityksille, joilla on pakottava
    väittämän mukaisesti omaisuutta muualle (ja jonka joh-                  tarve saada julkisia avustuksia?
    dosta selvittäjälle ei siten aiheutuisi pelkästään henkilö-
    kohtaista vahingonkorvausvastuuta, vaan hän olisi mah-
    dollisesti syyllistynyt myös rangaistavaan tekoon), ei pidä
    paikkaansa.
                                                                            (1) EYVL L 156, 28.6.1969, s. 1.
–   Saajiksi katsottujen tahojen lainvastainen laajentaminen                (2) EYVL L 169, 29.6.1991, s. 1.
    valtion tuen takaisinperinnän kiertämisen takia: Riidan-
    alaisella päätöksellä rikotaan myös EY 87 artiklan
    1 kohtaa, koska asiassa ei suosita menettelyyn osapuolena
    osallistumattomia yrittäjiä, eikä näin tehdä myöskään
    välillisesti käyttämällä mahdollisesti valtion tukea väärin.


title: Asia T-191/08: Kanne 22.5.2008 — JOOP! v. SMHV (huutomerkistä muodostuva merkki)

text:
               19.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/27

         Kanne 22.5.2008 — JOOP! v. SMHV (huutomerkistä muodostuva merkki)
   (Asia T-191/08)
   (2008/C 183/51)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: JOOP! GmbH (Hampuri, Saksa) (edustajat: asianajajat H. Schmidt-Hollburg, W. Möllering, A. Löhde, H. Leo, A. Witte, T. Frank, A. Theil, H.-P. Rühland, B. Willers ja T. Rein)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston ensimmäisen valituslautakunnan 6.3.2008 asiassa R 1822/2007-1 tekemä päätös on kumottava

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointivirasto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien valitusmenettelystä aiheutuneet kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki, joka muodostuu huutomerkistä, luokkiin 14, 18 ja 25 kuuluvia tavaroita varten (hakemus N:o 5 332 176).

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu, koska merkillä, jota on haettu, on erottamiskyky ja sitä ei ole tarvetta säilyttää vapaassa käytössä.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11 s. 1).


title: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 26 päivänä helmikuuta 1999, asiassa T-203/98 R, Yannis Tzikis vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Välitoimimenettely - Täytäntöönpanon lykkääminen - Kurinpitomenettely - Viraltapano)

text:
28.8.1999              FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 246/31
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                           komissio (asiamiehenään Marie Wolfcarius), jossa kantaja
                 MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                              vaatii kumoamaan komission tekemän päätöksen lopettaa
                                                                     kantajan 4.12.1996 ja 5.12.1996 esittämien sellaisten kantelu-
                16 päivänä huhtikuuta 1999,                          jen käsittely, joissa kantaja väittää itseensä kohdistuvan vilpil-
                                                                     listä kilpailua, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensim-
asiassa T-142/98, Image Création SA vastaan Euroopan                 mäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti Vesterdorf
                    yhteisöjen komissio(1)                           sekä tuomarit J. Pirrung ja M. Vilaras; kirjaaja: H. Jung,
                                                                     on antanut 21.5.1999 määräyksen, jonka määräysosa on
                                                                     seuraava:
(Kumoamiskanne – Kanteen kohteena olevan päätöksen
    peruuttaminen – Lausunnon antamisen raukeaminen)
                                                                     1) Asiat T-169/98 ja T-170/98 yhdistetään määräyksen antamis-
                                                                          ta varten.
                        (1999/C 246/62)
                                                                     2) Kanne jätetään tutkimatta.
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                     3) Lausunnon antaminen neuvoston väliintulohakemuksesta rau-
                                                                          keaa.
Asiassa T-142/98, Image Création SA, kotipaikka Bryssel,
edustajinaan asianajajat Georges Vandersanden, Eric Gillet ja
Laure Levi, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire      4) Kantaja velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluis-
Myson SARL, 30 rue de Cessange, vastaan Euroopan yhteisöjen               taan sekä korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.
komissio (asiamiehinään Christina Tufvesson ja Bernard Mon-
gin), jossa kantaja vaatii kumottavaksi 10.6.1998 tehdyn             5) Neuvosto vastaa väliintulohakemuksen esittämisestä sille aiheu-
komission päätöksen, jossa vahvistettiin 135 548 ecun suurui-             tuneista oikeudenkäyntikuluista.
seksi summa, jonka kantaja on velvollinen maksamaan ”Kol-
mas Europuzzle-sopimus, broadcasting in 4 Eastern European
countries, 52 clips” -nimisen ohjelman perusteella, ja tämän         (1) EYVL C 378, 5.12.1998.
päätöksen täytäntöönpanotoimenpiteet siltä osin kuin tarpeen,
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
A. Potocki sekä tuomarit C. W. Bellamy ja A. W. H. Meij;
kirjaaja: H. Jung, on 16.4.1999 antanut määräyksen, jonka
määräysosa on seuraava:
1) Lausunnon antaminen raukeaa.
                                                                     ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN
2) Vastaaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                                PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
(1) EYVL C 340, 7.11.1998.                                                             26 päivänä helmikuuta 1999,
                                                                     asiassa T-203/98 R, Yannis Tzikis vastaan Euroopan yh-
                                                                                teisöjen komissio
                                                                     (Välitoimimenettely – Täytäntöönpanon lykkääminen – Ku-
ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN                                              rinpitomenettely – Viraltapano)
                          MÄÄRÄYS
                                                                                (1999/C 246/64)
                21 päivänä toukokuuta 1999,
yhdistetyissä asioissa T-169/98 ja T-170/98, Schiocchet                                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
          vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                     Asiassa T-203/98 R, Euroopan yhteisöjen komission virkamies
(Kumoamiskanne – Lainvastaisuusväite – Asetus (ETY)                  Yannis Tzikis, kotipaikka Boortmeerbeek (Belgia), edustajinaan
N:o 684/92 – Kansainvälinen henkilöliikenne linja-autoilla           asianajajat Georges Vandersanden ja Laure Levi, prosessiosoite
                   – Tutkimatta jättäminen)                          Luxemburgissa Fiduciaire Myson Sarl, 30 rue Cessange, vastaan
                                                                     Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään Gianluigi Valse-
                        (1999/C 246/63)                              sia ja Julian Currall), jossa kantaja vaatii sellaisen 27.10.1998
                                                                     tehdyn päätöksen täytäntöönpanon lykkäämistä, jolla ni-
                                                                     mittävä viranomainen on määrännyt kantajan kurinpitoseu-
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      raamukseksi Euroopan yhteisöjen virkamiesten hen-
                                                                     kilöstösääntöjen 86 artiklan 2 kohdan f alakohdassa tarkoite-
Yhdistetyissä asioissa T-169/98 ja T-170/98, Schiocchet, koti-       tun viraltapanon vanhuuseläkeoikeutta alentamatta tai poista-
paikka Beuvillers (Ranska), edustajanaan asianajaja Pascal           matta, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti
Barbier, Thionville, prosessiosoite Luxemburgissa Viva Vacan-        on antanut 26.2.1999 määräyksen, jonka määräysosa on
ces, 33 rue de Strasbourg, vastaan Euroopan yhteisöjen               seuraava:
 ---pagebreak--- C 246/32                    FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     28.8.1999
1) 27.10.1998 tehdyn päätöksen, jolla nimittävä viranomainen              ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN
      on määrännyt kantajan kurinpitoseuraamukseksi viraltapanon                            PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
      vanhuuseläkeoikeutta alentamatta tai poistamatta, täytäntöön-
      panoa lykätään, kunnes yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
      tuomioistuimen tuomio on julistettu ja asia saatu päätökseen                         21 päivänä kesäkuuta 1999,
      tässä oikeusasteessa.
                                                                          asiassa T-56/99 R, Marlines SA vastaan Euroopan yhteisö-
2) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                                                      jen komissio
                                                                          (Kilpailu – Sakon maksaminen – Pankkitakaus – Välitoimi-
                                                                                menettely – Täytäntöönpanon lykkääminen)
                                                                                (1999/C 246/66)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN
                               MÄÄRÄYS                                 Asiassa T-56/99 R, Marlines SA, kotipaikka Monrovia, edusta-
                                                                          janaan asianajaja Dimitrios Papatheofanous, Areios Pagos
                     9 päivänä maaliskuuta 1999,                          Athinon, prosessiosoite Findelissä c/o Paul Attallas, route de
                                                                          Trèves, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään
                                                                          Dimitris Triantafyllou ja Richard Lyal), jossa kantaja vaatii
asiassa T-205/98, Clauni S.A. ym. vastaan Euroopan yhtei-                 lykkäämään sellaisen EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
                            söjen komissio (1)                            menettelystä 9 päivänä joulukuuta 1998 tehdyn komission
                                                                          päätöksen 1999/271/EY (IV/34.466 – Kreikan lauttaliikenne)
                                                                          (EYVL 1999 L 109, s. 24) täytäntöönpanoa, jonka 2 artiklassa
   (Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)               asetetaan kantajalle 0,26 miljoonan ecun suuruinen sakko EY
                                                                          81 artiklan (aiempi 85 artikla) rikkomisesta, ensimmäisen
                                                                          oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on antanut
                             (1999/C 246/65)
                                                                          21.6.1999 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                          1) Välitoimihakemus hylätään.
                       (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                          2) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
Asiassa T-205/98, Clauni S.A., kotipaikka Agen (Ranska),
Jean-Marie Bissieres, kotipaikka La Croix Blance (Ranska), SA
Lamogenais, nykyisin SA LOMA, kotipaikka Penne Agenais
(Ranska) ja André Lompech, kotipaikka Canet (Ranska), edusta-
janaan asianajaja Daniel Veyssiere, Agen, prosessiosoite Lu-
xemburgissa asianajotoimisto Aloïse May, 31 Grand-Rue,
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jossa kantajat vaativat
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta vahvistamaan pa-
lautushakemuksen, jonka ensimmäinen kantaja on esittänyt                  ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN
20.12.1995 Ranskan tulliviranomaisille ja joka koskee tiettyjä                              PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
Puolasta peräisin olevien herkkusienten tuonteja, ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpa-                                1 päivänä kesäkuuta 1999,
nossa: jaoston puheenjohtaja R. M. Moura Ramos sekä tuoma-
rit V. Tiili ja P. Mengozzi; kirjaaja: H. Jung, on antanut 9.3.1999
määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                                 asiassa T-93/99 R, Beatrice Bonaiti Brighina vastaan Eu-
                                                                                roopan yhteisöjen komissio
1) Kanne jätetään tutkimatta, koska sen tutkittavaksi ottamisen
      edellytykset selvästi puuttuvat.                                         (Välitoimimenettely – Kiireellisyysedellytys ei täyty)
2) Kantajat velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluis-                                  (1999/C 246/67)
      taan.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
( 1) EYVL C 71, 13.3.1999.
                                                                          Asiassa T-93/99 R, yhteisön tutkimuskeskuksessa Isprassa
                                                                          toimiva virkamies Beatrice Bonaiti Brighina, edustajanaan
                                                                          asianajaja Mirco Rizzoglio, Milano, prosessiosoite Luxembur-
                                                                          gissa asianajotoimisto Colussi, 36 rue de Wiltz, vastaan