title: Asia C-48/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 25.1.2007 (Landgericht Nürnberg-Fürthin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Adam Opel AG v. Autec AG (Ennakkoratkaisupyyntö — Tavaramerkki — Ensimmäisen direktiivin 89/104/ETY 5 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 2 kohta ja 6 artiklan 1 kohdan b alakohta — Tavaramerkin haltijan oikeus kieltää kolmatta käyttämästä merkkiä, joka on sama tai samankaltainen kuin tavaramerkki — Ajoneuvoja ja leluja varten rekisteröity tavaramerkki — Kolmas jäljentää tavaramerkin tällä tavaramerkillä varustettujen ajoneuvojen pienoismalleihin)

text:
               10.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 25.1.2007 (Landgericht Nürnberg-Fürthin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Adam Opel AG v. Autec AG
   (Asia C-48/05) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Tavaramerkki - Ensimmäisen direktiivin 89/104/ETY 5 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 2 kohta ja 6 artiklan 1 kohdan b alakohta - Tavaramerkin haltijan oikeus kieltää kolmatta käyttämästä merkkiä, joka on sama tai samankaltainen kuin tavaramerkki - Ajoneuvoja ja leluja varten rekisteröity tavaramerkki - Kolmas jäljentää tavaramerkin tällä tavaramerkillä varustettujen ajoneuvojen pienoismalleihin)
   (2007/C 56/06)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Landgericht Nürnberg-Fürth
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Adam Opel AG

      Vastaaja: Autec AG

      Väliintulija: Deutscher Verband der Spielwaren-Industrie eV
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Landgericht Nürnberg-Fürth — Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (EYVL L 40, s. 1) 5 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 6 artiklan 1 kohdan b alakohdan tulkinta — Tavaramerkin haltijan oikeus kieltää kolmatta käyttämästä tavaramerkkiä — Autonvalmistajan tunnuksen käyttö autojen pienoismalleissa
   Tuomiolauselma

               1)

               Kun tavaramerkki on rekisteröity samanaikaisesti ajoneuvoja, joiden osalta se on laajalti tunnettu, ja leluja varten, se, että kolmas kiinnittää ilman tavaramerkin haltijan lupaa tämän tavaramerkin kanssa samanlaisen merkin kyseisellä tavaramerkillä varustettujen ajoneuvojen pienoismalleihin jäljentääkseen tarkasti nämä ajoneuvot, sekä näiden pienoismallien myynti

                           —

                           on jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY 5 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua käyttöä, jonka tavaramerkin haltija voi kieltää, jos tämä käyttö aiheuttaa tai voi aiheuttaa vahinkoa tavaramerkin tehtäville leluja varten rekisteröitynä tavaramerkkinä

                           —

                           on saman direktiivin 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua käyttöä, jonka tavaramerkin haltija voi kieltää, kun tässä säännöksessä määritelty suoja on otettu käyttöön kansallisessa oikeudessa, jos tämä käyttö merkitsee tavaramerkin erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettua hyväksi käyttämistä ajoneuvoja varten rekisteröitynä tavaramerkkinä tai on haitaksi tavaramerkin erottamiskyvylle tai maineelle.

               2)

               Kun tavaramerkki on rekisteröity muun muassa ajoneuvoja varten, se, että kolmas kiinnittää ilman tavaramerkin haltijan lupaa tämän tavaramerkin kanssa samanlaisen merkin kyseisellä tavaramerkillä varustettujen ajoneuvojen pienoismalleihin jäljentääkseen nämä ajoneuvot tarkasti, sekä kyseisten pienoismallien myynti ei ole sellaisen merkinnän käyttämistä, joka liittyy näiden pienoismallien ominaispiirteeseen direktiivin 89/104 6 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla.

      (1)  EUVL C 82, 2.4.2005.


title: Asia T-132/01: Euroalliages'n, Péchiney Electrométallurgien, Vargon Alloys A.B:n ja Ferroatlantican 16.6.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 227/32                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       11.8.2001
hän ei voi toimittaa vuokra- tai kauppasopimusta eikä                    tuottajiin on kohdistunut kielteisiä vaikutuksia toimenpiteiden
puhelin-, kaasu- tai sähkölaskuja omalla nimellään. Kantaja              aiheuttamien lisäkustannusten muodossa, varsinkin kun ote-
vetoaa myös hyvän hallinnon periaatteen ja huolellisuuspe-               taan huomioon tarkasteltavien polkumyyntitoimenpiteiden
riaatteen loukkaamiseen.                                                 kumulatiivinen vaikutus niiden koko voimassaoloajalta.
                                                                         Kantajana olevat yhtiöt vetoavat tältä osin ilmeiseen arviointi-
                                                                         virheeseen. Ne vetoavat erityisesti siihen, että komissio ei
                                                                         voinut kyseenalaistaa neuvoston vuosina 1993/1994 tekemiä
                                                                         yhteisön etua koskevia päätelmiä.
Euroalliages’n, Péchiney Electrométallurgien, Vargon Al-                 Ne vetoavat väitteidensä tueksi lisäksi siihen, että polkumyyn-
loys A.B:n ja Ferroatlantican 16.6.2001 Euroopan yhteisö-                tialaa koskevan perusasetuksen seuraavia säännöksiä on ri-
            jen komissiota vastaan nostama kanne                         kottu:
                                                                         –     11 artiklan 2 kohtaa ja 2 artiklaa, koska ne väittävät, että
                          (Asia T-132/01)                                      näiden säännösten perusteella ei voida ottaa huomioon
                                                                               tarkasteltavina olevia voimassaolevia toimenpiteitä edel-
                          (2001/C 227/61)                                      tävää ajanjaksoa
                                                                         –     21 artiklan 2 kohtaa ja 5 artiklaa, koska komission
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                              väitetään huomioineen tarkastelun vireillepanoa koske-
                                                                               van ilmoituksen mukaisen määräajan jälkeen esitettyjä
Euroalliages, kotipaikka Bryssel, Péchiney Electrométallurgie,                 kantoja
kotipaikka Courbevoie (Ranska), Vargon Alloys A.B., kotipaik-
                                                                         –     21 artiklan 5 kohtaa, koska käyttäjien esittämien kantojen
ka Vargön (Ruotsi) ja Ferroatlantica, kotipaikka Madrid, ovat
                                                                               katsotaan kuvastavan hyvin tilannetta. Tältä osin koroste-
nostaneet 16.6.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
                                                                               taan, että tietoja toimittaneet käyttäjät edustavat 10 %:a
keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
                                                                               yhteisön kulutuksesta.
komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat Domi-
nique Voillemot ja Olivier Prost.                                        –     21 artiklan 7 kohtaa, koska komission väitetään huomioi-
                                                                               neen käyttäjien esittämiä sellaisia kantoja, joiden tueksi ei
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                  esitetty konkreettista näyttöä
–     kumoaa Brasiliasta, Kazakstanista, Kiinan kansantasaval-           –     6 artiklan 6 kohtaa, jonka lisäksi puolustautumisoikeuk-
      lasta, Ukrainasta, Venezuelasta ja Venäjältä peräisin ole-               sia on loukattu, koska vastaajan väitetään kieltäytyneen
      van ferropiin tuontia koskevan polkumyyntimenettelyn                     järjestämästä kokousta, jossa se olisi kuullut käyttäjiä.
      päättämisestä 21 päivänä helmikuuta 2001 tehdyn ko-
      mission päätöksen ainoan artiklan siltä osin, kuin se
      koskee tuontia Kiinan kansantasavallasta, Venäjältä, Uk-
      rainasta ja Kazakstanista
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Yhdistettyjen asioiden T-137/99 ja T-18/00 (1) osittainen
                                                                                poistaminen rekisteristä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (2001/C 227/62)
Kantajana olevat yhtiöt, jotka kuuluvat yhteisön ferropiin
tuotannonalaan, vastustavat komission päätöstä päättää Kiinan
kansantasavallasta, Kazakstanista, Venäjältä ja Ukrainasta pe-                               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
räisin olevan ferropiin tuontia koskeva polkumyyntimenettely.
Tämä päätös perustuu siihen huomioon, että näitä neljää                  Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
maata koskevien toimenpiteiden pitäminen voimassa olisi                  men viidennen jaoston puheenjohtajan 3.4.2001 antamalla
”selvästi” yhteisön edun vastaista. Vastaajan väitetään näitä            määräyksellä kantajien listalta yhdistetyissä asioissa T-137/99
päätelmiä tehdessään ottaneen huomioon ajanjakson, jona                  ja T-18/00, Natalia Martinez Paramo ja muut vastaan Euroopan
nämä toimenpiteet ovat olleet voimassa ja jonka oletetaan                yhteisöjen komissio, on poistettu Athanassia Chrissanthakin
alkaneen vuonna 1987, ja sen, että yhteisön tuotannonala                 nimi.
epäonnistui asemansa vahvistamisessa tai edes sen säilyttämi-
sessä ennallaan markkinoilla sekä sen, että yhteisön teräksen            (1) EYVL C 246, 28.8.1999 ja C 79, 18.3.2000.


title: Asia C-331/15 P: Valitus, jonka Ranskan tasavalta on tehnyt 3.7.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-402/12, Schlyter v. komissio, 16.4.2015 antamasta tuomiosta

text:
               21.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/27

         Valitus, jonka Ranskan tasavalta on tehnyt 3.7.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-402/12, Schlyter v. komissio, 16.4.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-331/15 P)
   (2015/C 311/33)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues, D. Colas ja F. Fize)

      Muut osapuolet: Carl Schlyter, Euroopan komissio, Suomen tasavalta ja Ruotsin kuningaskunta

      Vaatimukset

   Ranskan hallitus vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 16.4.2015 asiassa T-402/12, Carl Schlyter v. komissio, antaman tuomion siltä osin kuin siinä kumotaan Euroopan komission 27.6.2012 tekemä päätös, jolla komissio epäsi kantajalta odotusaikana oikeuden tutustua yksityiskohtaiseen lausuntoonsa, joka koskee nanohiukkasaineita koskevan vuosi-ilmoituksen sisällöstä ja esittämisen edellytyksistä annettua asetusehdotusta (2011/673/F), josta Ranskan viranomaiset olivat ilmoittaneet komissiolle teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22.6.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY (1), sellaisena kuin se on muutettuna 20.7.1998 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/48/EY, mukaisesti

               —

               palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen

               —

               velvoittaa vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Ranskan hallitus vaatii 3.7.2015 jättämässään valituskirjelmässä Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 56 artiklan nojalla unionin tuomioistuinta kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen neljännen jaoston 16.4.2015 asiassa T-402/12, Carl Schlyter v. komissio, antaman tuomion (jäljempänä valituksenalainen tuomio).
   Ranskan hallitus esittää valituksensa tueksi yhden valitusperusteen.
   Ranskan hallitus katsoo tämän perusteen tueksi, että unionin yleinen tuomioistuin teki useita oikeudellisia virheitä, kun se luokitteli menettelyn, josta säädetään teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22.6.1998 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY (jäljempänä direktiivi 98/34), ja siltä osin kuin kyse on Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (2) (jäljempänä asetus N:o 1049/2001) 4 artiklan 2 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa säädetyn tutkintatoimien tarkoitusten suojaa koskevan poikkeuksen soveltamisesta.
   Ranskan hallitus väittää ensiksi, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se kieltäytyi luokittelemasta direktiivissä 98/34 säädettyä menettelyä asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitetuksi tutkintatoimeksi.
   Ranskan hallitus toteaa tältä osin ensinnäkin, että unionin yleisen tuomioistuin valituksenalaisessa tuomioistuimessa tutkinnalle antama määritelmä ei perustu mihinkään asetuksessa N:o 1049/2001, direktiivissä 98/34 tai oikeuskäytännössä vahvistettuun määritelmään.
   Tämä määritelmä ei myöskään ole johdonmukainen unionin yleisen tuomioistuimen 25.9.2014 tuomiossa Spirlea v. komissio, T-306/12, antaman ratkaisun kanssa. Kyseisessä tuomiossa unionin yleinen tuomioistuin näet totesi, että ns. EU Pilot -menettelyä voitiin pitää asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettuna tutkintatoimena. Ranskan hallituksen mukaan mainitun EU Pilot -menettelyn tarkoituksissa ja kulussa on huomattavia yhdenmukaisuuksia direktiivissä 98/34 säädetyn menettelyn tarkoitusten ja kulun kanssa.
   Siinä tapauksessa, että unionin tuomioistuin omaksuisi valituksenalaisessa tuomioistuimessa esitetyn tutkintatoimen määritelmän, Ranskan hallitus katsoo, että direktiivissä 98/34 säädetty menettely on joka tapauksessa tämän määritelmän mukainen, kun otetaan huomioon sen tarkoitukset ja kulku.

      Toiseksi Ranskan hallitus katsoo ensinnäkin, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi toissijaisesti, että vaikka komission antama yksityiskohtainen lausunto kuuluisikin asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettuihin tutkintatoimiin, asiakirjan ilmaiseminen ei välttämättä vaaranna direktiivissä 98/34 säädetyn menettelyn tarkoitusta.
   Ranskan hallitus toteaa tältä osin, että kantaja ei missään vaiheessa alkuperäisessä kannekirjelmässään, vastauksessaan tai väliintulokirjelmistä esittämissään huomautuksissa väittänyt, että jos direktiivissä 98/34 säädetty menettely on tutkintatoimi, riidanalaisen asiakirjan ilmaiseminen ei vaarantaisi tämän tutkintatoimen tarkoitusta.
   Koska kantaja ei ollut tuonut esiin unionin yleisen tuomioistuimen toissijaisesti esiin tuomaa perustetta ja koska peruste koskee riidanalaisen päätöksen aineellista lainmukaisuutta, Ranskan hallitus katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin teki valituksenalaisen tuomion 84–88 kohdassa oikeudellisen virheen, kun se toi tämän perusteen esiin omasta aloitteestaan.
   Edelleen unionin yleinen tuomioistuin katsoi valituksenalaisessa tuomiossa, että direktiivissä 98/34 säädetyn menettelyn tarkoituksena on sen estäminen, että kansallinen lainsäätäjä hyväksyisi teknisen määräyksen, joka luo esteitä tavaroiden vapaalle liikkuvuudelle, palvelujen vapaalle liikkuvuudelle tai palvelujen tarjoajien sijoittautumisvapaudelle sisämarkkinoilla (valituksenalaisen tuomion 85 kohta).
   Ranskan hallitus katsoo kuitenkin, että unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi näin direktiivissä 98/34 säädetyn menettelyn tarkoitusta suppeasti.
   Ranskan hallitus katsoo, että kansallisten sääntöjen yhdenmukaisuuden tavoitteen lisäksi direktiivissä 98/34 säädetyllä menettelyllä on myös tarkoitus, joka liittyy komission ja asianomaisen jäsenvaltion välisen vuoropuhelun laatuun.

      (1)  EYVL L 204 s. 37.

      (2)  EYVL L 145, s. 43.


title: Asia F-48/10: Kanne 22.6.2010 — Z v. unionin tuomioistuin

text:
               11.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 246/42

         Kanne 22.6.2010 — Z v. unionin tuomioistuin
   (Asia F-48/10)
   ()
   2010/C 246/73
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Z (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat L. Levi ja M. Vandenbussche)

      Vastaaja: Euroopan unionin tuomioistuin

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vaatimus sen päätöksen kumoamisesta, jolla kantajalle annettiin kurinpitoseuraamuksena kirjallinen huomautus ja vastaajan velvoittaminen maksamaan kantajalle korvaus henkisestä kärsimyksestä.

      Vaatimukset

               —

               nimittävän viranomaisen 10.7.2009 tekemä päätös, jolla kantajalle annettiin kurinpitoseuraamuksena kirjallinen huomautus, on kumottava

               —

               siltä osin kuin tarpeellista, on kumottava 10.3.2010 tehty päätös, josta kantaja sai tiedon 15.3.2010 ja jolla valitus hylättiin

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle 50 000 euron suuruinen summa korvauksena henkisestä kärsimyksestä

               —

               Euroopan unionin tuomioistuin on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-199/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 22.4.2014 – János Kárász v. Nyugdíjfolyósító Igazgatóság

text:
               28.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 245/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 22.4.2014 – János Kárász v. Nyugdíjfolyósító Igazgatóság
   (Asia C-199/14)
   2014/C 245/05
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: János Kárász

      Vastaaja: Nyugdíjfolyósító Igazgatóság

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklaa tulkittava siten, että vanhuuseläkkeen peruuttamisella tai sen maksamisen keskeyttämisellä taikka lykkäämisellä rikotaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklassa vahvistettua omistusoikeutta?


title: Asia C-34/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale ordinario di Padova (Italia) on esittänyt 28.1.2008 — Azienda Agricola Disarò Antonio v. Cooperativa Milka 2000 Soc. coop. arl

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale ordinario di Padova (Italia) on esittänyt 28.1.2008 — Azienda Agricola Disarò Antonio v. Cooperativa Milka 2000 Soc. coop. arl
   (Asia C-34/08)
   (2008/C 92/27)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunale ordinario di Padova
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Azienda Agricola Disarò Antonio

      Vastaaja: Cooperativa Milka 2000 Soc. coop. arl
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko 29.9.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1788/2003 (1), jolla otetaan käyttöön lisämaksu, joka peritään niiltä maitotuotealan tuottajilta, joiden tuotanto ylittää vahvistetun kansallisen kiintiön, ilman että jäsenvaltioiden kiintiöitä säännöllisesti korjattaisiin niiden todellista tuotantoa koskevan konkreettisen selvityksen perusteella, yhteensopiva perustamissopimuksen 32 artiklan ja siinä vahvistettujen yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteiden kanssa, joiden tarkoituksena on lisätä ”maatalouden tuottavuutta edistämällä teknistä kehitystä sekä varmistamalla, että maataloustuotantoa kehitetään järkiperäisesti ja että tuotannontekijöitä, varsinkin työvoimaa, hyödynnetään parhaalla mahdollisella tavalla”, kun tämä järjestelmä kohdistuu myös italialaisiin maitotuotealan tuottajiin ja estää sekä niiden kohtuullisen elintason saavuttamisen että teknisen kehityksen, koska tuotannontekijöistä ei kyetä maksamaan asianmukaista korvausta ja koska Italia on todellisuudessa alituotantovaltio (ks. em. hallituksen selonteko, 6.5. kohta), jonka on turvauduttava kyseisen raaka-aineen maahantuontiin pitääkseen yllä jalostusteollisuutta ja tasoltaan laadukkaiden tuotteiden myyntiä (ks. liitteenä oleva 15.2.2004 annettu maatalouden tilaa koskeva selonteko)?

               2)

               Onko neuvoston asetus (EY) N:o 1788/2003 yhteensopiva EY:n perustamissopimuksen 33 artiklan kanssa, jossa määrätään yhteisestä markkinajärjestelystä ja kielletään samalla kaikki tuottajien tai kuluttajien syrjintä yhteisössä, kun lisämaksua kuitenkin sovelletaan yhdenmukaisesti erottelematta tosiasiallisesti toisistaan tuottajia, joilla on alituotantoa, ja tuottajia, joilla on ylituotantoa, ja päädytään näin syrjimään italialaisia tuottajia, eli alituotantomaan tuottajia?

               3)

               Onko neuvoston asetus (EY) N:o 1788/2003 yhteensopiva EY:n perustamissopimuksen 34 artiklan kanssa, jossa määrätään, että 33 artiklassa lueteltujen tavoitteiden toteuttamisessa ”ei saa syrjiä tuottajia tai kuluttajia yhteisössä”, vaikka asetus itse luo tällaisen syrjintätilanteen kun siinä edellytetään, että niin ylituotantomaiden tuottajat kuin alituotantomaiden, kuten Italian tuottajat osallistuvat lisämaksun suorittamiseen yhdenmukaisesti?

               4)

               Onko neuvoston asetus (EY) N:o 1788/2003 yhteensopiva perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen kanssa, joka rajaa yhteisön toimet ”siihen mikä on tarpeen tämän sopimuksen tavoitteiden toteuttamiseksi”, kun lisämaksun yhdenmukaisella soveltamisella ylitetään yhteisen markkinajärjestelyn tavoitteet pitämällä Italian maataloustuottajat kyvyttöminä nostamaan alhaista tuottavuuttaan ja alhaisia tulojaan, ja ylläpidetään näin niiden jatkuvaa tarvetta julkiseen tukeen?

      (1)  EUVL L 270, s. 123.


title: Asia T-488/17: Kanne 3.8.2017 – Ghost – Corporate Management v. EUIPO (Dry Zone)

text:
               18.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 309/40

         Kanne 3.8.2017 – Ghost – Corporate Management v. EUIPO (Dry Zone)
   (Asia T-488/17)
   (2017/C 309/53)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Ghost – Corporate Management SA (Lissabon, Portugal) (edustaja: asianajaja S. de Barros Araújo)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalainen malli: Sanamerkki ”Dry zone” – Rekisteröintihakemus nro 15 498 322

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 5.6.2017 asiassa R 0683/2017-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               hyväksyy kanteen ja kumoaa kokonaan toisen valituslautakunnan 5.6.2017 tekemän päätöksen ja tämän seurauksena muuttaa riidanalaista päätöstä siltä osin kuin siinä todetaan, että valitus asiassa nro R 683/2017-2, joka koskee EU-tavaramerkkiä nro 015498322 Dry Zone, on tehty liian myöhään, sekä jatkaa asian käsittelyä

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Ensimmäinen kanneperuste: yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 (EUVL 2009, L 78, s. 1) 60 artiklaa ja yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13.12.1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 (EYVL 1995, L 303, s. 1), jota on muutettu yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 ja yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta annetun komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 muuttamisesta sekä maksuista sisämarkkinoilla toimivalle yhdenmukaistamisvirastolle (tavaramerkit ja mallit) annetun komission asetuksen (EY) N:o 2869/95 kumoamisesta 16.12.2015 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 2015/2424 (EUVL 2015, L 341, s. 21), 72 artiklan 1 kohtaa on rikottu

               —

               toinen kanneperuste: kantajan menettelyllisiä takeita on loukattu, koska ei ole tutkittu, ovatko kyseessä tosiseikat, jotka ovat kantajan tahdosta riippumattomia tai muodostavat ylivoimaisen esteen, minkä vuoksi suhteellisuusperiaatetta on loukattu

               —

               kolmas kanneperuste: luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteita on loukattu.


title: Asia F-25/12: Kanne 21.2.2012 — ZZ v. komissio

text:
               12.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/36

         Kanne 21.2.2012 — ZZ v. komissio
   (Asia F-25/12)
   2012/C 138/84
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja P. Pradal)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Komission sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla kantajalle on päätetty olla myöntämättä oikeutta päivärahaan.

      Vaatimukset

               —

               Euroopan komission nimittävän viranomaisen 21.11.2011 tekemä päätös, jonka se teki vastauksena kantajan valitukseen henkilökohtaisten etuuksien hallinto- ja maksutoimiston (PMO) päätöksestä olla myöntämättä hänelle oikeutta päivärahaan sen jälkeen, kun hän tuli palvelukseen 1.2.2011, on kumottava

               —

               kantajalle on päätettävä myöntää oikeus henkilöstösääntöjen 71 artiklassa, henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 10 artiklan 1 kohdassa ja muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen 25 ja 92 artiklassa tarkoitettuun päivärahaan.


title: Asia C-496/01: Euroopan yhteisön komission 21.12.2001 nostama kanne Ranskan tasavaltaa vastaan

text:
16.2.2002                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              C 44/9
       eläinlääkintävalvonnan yleisestä tilanteesta Kazaksta-                     –     edellyttää, että muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneil-
       nissa” koskee myös kaviaaria, niiden havainnot liittyvät                         la biolääketieteellisillä tutkimuslaboratorioilla on
       kuitenkin ainoastaan hevosenlihan ja kuhafileiden tuotan-                        tarpeellisen toimiluvan saadakseen oltava toimipaik-
       toon. Komissio on tehnyt eläinlääkintäkomitealle ehdo-                           ka Ranskan alueella;
       tuksen ilman omaa tutkimusta ja arviontia sekä tarkasta-
       jien kertomusta esittämättä.
                                                                                –     ei myönnä korvauksia muihin jäsenvaltioihin sijoit-
                                                                                tautuneissa biolääketieteellisissä tutkimuslaboratori-
–      ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on lisäksi jättä-                          oissa tehdyistä biolääketieteellisistä tutkimuksista
       nyt huomiotta sen, että komissio on selvästi loukannut                           aiheutuneista kustannuksista;
       myös luottamuksensuojan periaatetta valittajan vahin-
       goksi: Euroopan yhteisön virallisessa lehdessä 18.2.1999
       julkaistun komission 28.1.1999 tekemän päätöksen                     2.    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
       1999/136/EY jälkeen oli kaviaarin tuonti Kazakstanista                     tikulut.
       sallittu kuten aikaisemminkin (luettelo II). Tällä perusteel-
       la valittaja teki maaliskuun 1999 alussa kauden 1999
       kaviaarin toimituksia Kazakstanista koskevan sopimuk-
       sen. Tammikuussa 1999, joka tapauksessa ennen
       18.2.1999, komissio oli kuitenkin jo tietoinen kertomuk-             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       sessa esitetyistä tarkastuksen tuloksista, jotka saivat sen
       esittämään eläinlääkintäkomitean 23.2.1999 pidetyssä
       kokouksessa luonnoksen, jossa esitettiin poistamista
       luettelosta II. Ottaen huomioon kyseisten tuojien vähäi-             –     EY 43 artiklaa koskeva rajoitus, joka johtuu siitä, että
       nen määrä komissiolle olisi ollut helppoa ilmoittaa näille                 biolääketieteellisen tutkimuslaboratorion tarvitseman hal-
       yrityksille sillä tammikuussa käytettävissä olleista tarkas-               linnollisen toimiluvan (kansanterveyslain L 757 §) voi
       tusmatkan tuloksista ja niistä kaviaarin tuonnillle mahdol-                myöntää vain se paikallisviranomainen (préfet du départe-
       lisesti aiheutuvista seurauksista.                                         ment), jonka alueella laboratorio toimii (asetuksen
                                                                                N:o 76-1004 15 §). Tämän säännöksen mukaan toimin-
                                                                                taa ei voida harjoittaa sivuliikkeen tai agentuurin kautta.
                                                                                Komissio ei kiistä sitä, että jäsenvaltio voi säätää laborato-
(1) Sellaisten kolmansien maiden luettelosta, joista kalastustuotteiden           rioiden toimintaa koskevan lupajärjestelmän. Tällaisessa
    tuonti ihmisravinnoksi on sallittua, tehdyn komission päätöksen               järjestelmässä on kuitenkin otettava huomioon toisessa
    97/296/EY muuttamisesta tehty päätös 1999/244/EY (EYVL L 91,                  jäsenvaltiossa eli sijoittautumisvaltiossa jo täytetyt mää-
    s. 37).                                                                       räykset ja takeet, mikä ei estä sitä, että terveyden suojelun
                                                                                taso voi olla korkeampi ensin mainitussa jäsenvaltiossa.
                                                                                Muussa tapauksessa toisessa jäsenvaltiossa jo täytettyjen
                                                                                takeiden jättäminen huomioon ottamatta merkitsisi, että
                                                                                lupahakemuksen johdosta olisi ryhdyttävä uudestaan
                                                                                samoihin toimenpiteisiin kuin sen luvan osalta, jonka
                                                                                ulkomaalainen laboratorio on jo saanut sijoittautumisval-
                                                                                tiossaan. Tällainen tilanne olisi vastoin suhteellisuusperi-
                                                                                aatetta, jonka mukaan tavoitellut päämäärät on saavutet-
Euroopan yhteisön komission 21.12.2001 nostama kanne                              tava vähemmän rajoittavilla keinoilla.
                    Ranskan tasavaltaa vastaan
                                                                            –     EY 43 ja EY 49 artiklaa koskeva rajoitus, joka johtuu siitä,
                           (Asia C-496/01)                                        että ranskalaisessa säännöksessä (sosiaaliturvalain R 332-
                                                                                3 §) rajoitetaan sairasvakuutuskassojen taloudellinen tuki
                                                                                poikkeustapauksiin eli tapauksiin, joissa vakuutettu on
                            (2002/C 44/16)                                        todistanut, ettei se voi saada aiheellista hoitoa Ranskan
                                                                                alueella, ja joita ei esiinny biolääketieteellisen tutkimusla-
                                                                                boratorioiden osalta. Tämä rajoittaa palvelujen vapaata
                                                                                tarjontaa (tapaus, jossa ulkomaalaisella laboratoriolla ei
Euroopan yhteisön komissio on nostanut 21.12.2001 Euroo-                          ole toimipaikkaa Ranskassa) tai oikeutta sivutoimipaikko-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa                        jen perustamiseen (tapaus, jossa laboratiolla on sivutoimi-
vastaan. Kantajan asiamiehenä on M. Patakia ja prosessiosoite                     paikka, jossa ei kuitenkaan tehdä tutkimuksia).
on Luxemburgissa.
                                                                            Komission mukaan näitä rajoituksia ei voida perustella kansan-
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                            terveyteen liittyvillä syillä. Tästä asiasta annetuissa neuvoston
tuin:
                                                                            asetuksissa (93/16/ETY, 85/432/ETY, 85/433/ETY, 78/1026/
                                                                            ETY ja 78/1027/ETY) vahvistetuilla takeilla varmistetaan sai-
1.     toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY                 raanhoitopalvelujen laatu hyvin laaja-alaisesti, joten perusta-
       43 artiklan ja EY 49 artiklan mukaisia velvoitteitaan,               missopimuksessa vahvistettuja perusvapauksia rajoittavien eri-
       koska se                                                             tyisten toimenpiteiden on oltava poikkeuksellisia ja ne on
 ---pagebreak--- C 44/10               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             16.2.2002
perusteltava yksityiskohtaisesti erityisillä syillä. Tarkastusten             yhdenmukainen määräytymisperuste (1) – 17 päivänä
osalta mikään ei estä sitä, että muihin jäsenvaltioihin sijoittau-            toukokuuta 1977 annetun neuvoston kuudennen direk-
neet laboratoriot sitoutuvat lupahakemuksen tekemishetkellä                   tiivin 77/388/ETY 5 artiklan 8 kohtaa tulkittava siten,
vapaaehtoisesti noudattamaan ranskalaisia standardeja, eikä                   että varallisuuskokonaisuuden siirtäminen verovelvolli-
mikään myöskään estä ranskalaisia tarkastajia matkustamasta                   selle on riittävä edellytys sille, ettei tätä liiketointa arvonli-
ulkomaille, mikäli laboratoriot, joita asia koskee, suostuvat                 säveroteta, riippumatta siitä, minkälaista toimintaa tämä
niiden tarkastuksiin vapaaehtoisesti.                                         verovelvollinen harjoittaa tai siitä, miten hän käyttää
                                                                              siirretyt tavarat?
                                                                        2.    Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi,
                                                                              onko kuudennen direktiivin 5 artiklan 8 kohtaa tulkittava
                                                                              siten, että varallisuuskokonaisuuden siirtämisellä verovel-
                                                                              volliselle tarkoitetaan sitä, että koko yritys tai sen osa
                                                                              siirretään verovelvolliselle, joka jatkaa luovuttavan yrityk-
Tribunal d’arrondissement de Luxembourgin 19.12.2001                          sen koko liiketoiminnan harjoittamista, vai tarkoitetaan-
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                        ko sillä varallisuuskokonaisuuden luovuttamista koko-
asiassa Zita modes SARL vastaan Administration de                             naan tai osittain sellaiselle verovelvolliselle, joka jatkaa
             l’enregistrement et des domaines                                 luovuttavan yrityksen liiketoiminnan harjoittamista tai
                                                                              joka jatkaa sen harjoittamista osittain luovutetun varalli-
                        (Asia C-497/01)                                       suuskokonaisuuden osalta, vai yksinkertaisesti siten, että
                                                                              sillä tarkoitetaan varallisuuskokonaisuuden luovuttamista
                         (2002/C 44/17)                                       kokonaan tai osittain sellaiselle verovelvolliselle, joka
                                                                              jatkaa kokonaan tai osittain samantyyppistä liiketoimin-
                                                                              taa kuin luovuttaja ilman että yritystä tai yrityksen
                                                                              liiketoiminnan osa-aluetta luovutettaisiin?
Tribunal d’arrondissement de Luxembourg on pyytänyt                     3.    Jos toisen kysymyksen johonkin osaan vastataan myöntä-
19.12.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhtei-                   västi, edellytetäänkö tai sallitaanko 5 artiklan 8 kohdassa
söjen tuomioistuimeen 24.12.2001, Euroopan yhteisöjen tuo-                    se, että jäsenvaltio voi edellyttää, että luovutuksensaajalla
mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Zita modes SARL                        on tätä liiketoimintaa tai sen osa-aluetta harjoittaessaan
vastaan Administration de l’enregistrement et des domaines                    toimivaltaisen viranomaisen myöntämä lupa, jos kyseistä
seuraaviin kysymyksiin:                                                       toimintaa harjoitetaan yhteisöjen tuomioistuimen oikeus-
                                                                              käytännössä tarkoitetun laillisen vaihdannan puitteissa?
1.   Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yh-
     denmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä:            (1) EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1.


title: Euroopan yhteisöjen komission 21.12.1998 Helleenin tasavaltaa vastaan nostama kanne (joka on jätetty 18.12.1998) (Asia C-470/98)

text:
20.2.1999               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 48/19
     ajan alkamista uudelleen sen vuoksi, että tietoon on           Ð velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeuden-
     tullut uusi seikka, jonka mukaan virkamiesten luokit-               käyntikulut.
     teluperusteiden muuttamista koskevaa komission
     sisäistä päätöstä on pidettävä uutena tosiseikkana.
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Ð EY:n perustamissopimuksen 176 artiklan rikkominen;
     tämän määräyksen perusteella komission olisi pitänyt           Direktiivin 12 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden
     toteuttaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio-          on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttä-
     istuimen asiassa Alexopoulou (1) antaman tuomion               mät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan
     täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet.               viimeistään 21.11.1996.
Ð Henkilöstösääntöjen 5 artiklan 3 kohdan mukaisen ja               Itävallan tasavalta ei ole saattanut näitä lakeja, asetuksia
     yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusas-             ja hallinnollisia määräyksiä voimaan tässä määräajassa.
     teen tuomioistuimen oikeuskäytännössä vahvistetun
     yhdenvertaisen kohtelun perustavanlaatuisen periaat-           (1) EYVL L 319, 12.12.1994, s. 14.
     teen loukkaaminen.
Ð Yhteisön oikeuden rikkominen, koska tuomio ei ole
     yhteensoveltuva henkilöstösääntöjen 24 artiklan
     mukaisen komission avustamis- ja suojeluvelvollisuu-
     den kanssa.                                                    Euroopan yhteisöjen komission 21.12.1998 Helleenin
                                                                    tasavaltaa vastaan nostama kanne (joka on jätetty
Ð Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio ei                                           18.12.1998)
     ole riittävästi perusteltu, koska siinä ei riittävästi täs-                           (Asia C-470/98)
     mennetä niitä syitä, miksi 7.2.1996 tehtyä komission
     sisäistä päätöstä ei voida pitää uutena tosiseikkana.                                  (1999/C 48/31)
(1) Asia T-17/95, Alexopoulou, tuomio 5.10.1995 (Kok. 1995,         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.12.1998
    s. II-683).
                                                                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien
                                                                    tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellisen
                                                                    yksikön virkamies Maria Kontou-Durande ja prosessi-
                                                                    osoite Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön virka-
                                                                    mies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner.
    Euroopan yhteisöjen komission 16.12.1998 Itävallan
                                                                    Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                tasavaltaa vastaan nostama kanne
                         (Asia C-461/98)
                                                                    Ð toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut
                          (1999/C 48/30)                                 perustamissopimuksen ja kolmansista maista yhteisöön
                                                                         tuotavien tuotteiden eläinlääkintätarkastusten järjestä-
                                                                         mistä koskevista periaatteista annetun neuvoston
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.12.1998                      direktiivin 90/675/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan,
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa                 koska se ei ole tuoretta lihaa ja siipikarjanlihaa koske-
vastaan. Kantajan asiamiehet ovat oikeudellinen neuvon-                  via toimenpiteitä lukuunottamatta toteuttanut tarpeel-
antaja Frank Benyon ja oikeudellisessa yksikössä toimiva                 lisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että lähettäjä,
kansallinen virkamies Karin Schreyer, ja prosessiosoite                  vastaanottaja tai näiden edustaja vastaa ilman valtion
Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies                     korvausta kyseisen direktiivin 3 artiklan ii alakohdassa
Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner C 254, Kirch-                     ja 4 artiklassa säädettyjen, kolmansista maista yhtei-
berg.                                                                    söön tuotavien maataloustuotteiden eläinlääkintä-
                                                                         tarkastusten ja hallinnollisten tarkastusten kustannuk-
                                                                         sista, ja
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo-
mioistuin
                                                                    Ð velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
Ð toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut sille              käyntikulut.
     siviili-ilmailun onnettomuuksien ja vaaratilanteiden
     tutkinnan perusperiaatteista 21 päivänä marraskuuta            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     1994 annetun neuvoston direktiivin 94/56/EY (1)
     mukaan kuuluvia velvoitteita, koska se ei ole antanut
     direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuk-         EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan mukaan direk-
     sia ja hallinnollisia määräyksiä, eikä ole ilmoittanut         tiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden jokaista
     tällaisista toimenpiteistä komissiolle;                        jäsenvaltiota.
 ---pagebreak--- C 48/20               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    20.2.1999
Kun Kreikan viranomaiset ovat panneet direktiivin                 saattaisi aiheutua siitä, että nämä henkilöt eivät ilmoittaisi
90/675/ETY täytäntöön kansallisessa oikeudessa, ne eivät          verotuksessa näin saamiaan korkotuloja.
ole toteuttaneet direktiivin 3 ja 4 artiklan soveltamisen
edellyttämiä toimenpiteitä, koska ne eivät vielä ole vahvis-
                                                                  Esitetyt verotukselliset syyt eivät komission mukaan voi
taneet kansallisella tasolla eläinlääkintätarkastuksista ja
                                                                  olla perusteena kyseisen vapauden rajoittamiselle.
hallinnollisista tarkastuksista perittäviä maksuja, jotka
ovat tarpeen kyseisten säännösten soveltamiseksi.
(1) EYVL L 373, 31.12.1990, s. 1.
                                                                      Euroopan yhteisöjen komission 30.12.1998 Ranskan
                                                                                tasavaltaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-481/98)
Euroopan yhteisöjen komission 21.12.1998 Belgian kunin-                                     (1999/C 48/33)
              gaskuntaa vastaan nostama kanne
                       (Asia C-478/98)
                                                                  Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 30.12.1998
                        (1999/C 48/32)                            yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                  vastaan. Kantajan asiamiehet ovat Enrico Traversa, jota
                                                                  avustaa asianajaja Nicole Coutrelis, Pariisi, ja prosessi-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.12.1998               osoite Luxemburgissa on c/o Carlos Gómez de la Cruz,
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian              Centre Wagner Kirchberg.
kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeu-
dellisen yksikön virkamiehet HeÂleÁne Michard ja Bernard
                                                                  Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo-
Mongin ja prosessiosoite Luxemburgissa on Carlos Gómez
                                                                  mioistuin
de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                  Ð toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut neu-
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                           voston direktiivin 77/388/ETY (kuudes arvonlisävero-
                                                                       direktiivi) (1) 12 artiklan mukaan sille kuuluvia velvoit-
Ð toteaa, että kieltäessään Belgiassa asuvia henkilöitä                teita, koska se on antanut arvonlisäveroa koskevan
     merkitsemästä ulkomailla liikkeelle laskettua lainaa              lain, jonka mukaan lääkkeitä, jotka sosiaalivakuutus
     Belgian kuningaskunta on jättänyt noudattamatta                   korvaa, verotetaan 2,1 %:n suuruisen verokannan
     EY:n perustamissopimuksen 73 b artiklan mukaisia                  mukaisesti, kun taas muita lääkkeitä verotetaan
     velvoitteitaan;                                                   5,5 %:n verokannan mukaisesti, ja pitänyt tämän lain
                                                                       voimassa;
Ð velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
     denkäyntikulut.                                              Ð velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden-
                                                                       käyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Belgian kuningaskunta on laskenut liikkeelle 1 miljardin          Edellä mainitun direktiivin 77/388/ETY 12 artiklan
Saksan markan suuruisen lainan Dresdner Bankin ja                 3 kohdan a alakohdan kolmannessa luetelmakohdassa,
Schweizerische Bankvereinin johtaman pankkien ja rahoi-           sellaisena kuin tämä direktiivi on muutettuna arvonlisäve-
tuslaitosten kansainvälisen järjestön välityksellä.               rojärjestelmän täydentämisestä ja direktiivin 77/388/ETY
                                                                  muuttamisesta (ALV-kantojen lähentäminen) 19 päivänä
Lainaa liikkeelle laskettaessa sen ehdoissa kiellettiin           lokakuuta 1992 annetulla neuvoston direktiivillä
nimenomaisesti Belgiassa asuvia henkilöitä merkitsemästä          92/77/ETY (EYVL L 316, 31.10.1992, s. 1) ja direktiivin
sitä. Edellytys on kantajan mukaan pääomien vapaan liik-          77/388/ETY muuttamisesta ja toimenpiteistä arvonlisäve-
kuvuuden vastainen rajoitus ja ristiriidassa EY:n perusta-        ron yksinkertaistamiseksi 14 päivänä joulukuuta 1992
missopimuksen 73 B artiklan kanssa.                               annetulla neuvoston direktiivillä 92/111/ETY (EYVL
                                                                  L 384, 30.12.1992, s. 47), säädetään, että alennettujen
                                                                  verokantojen on oltava vähintään 5 prosenttia, ja niitä on
Kyseinen rajoitus on Belgian viranomaisten mukaan tar-            sovellettava yksinomaan liitteessä H tarkoitettujen tavaroi-
peen verotuksellisista syistä. Irtaimesta omaisuudesta saa-       den luovutuksiin; kyseessä olevassa kohdassa mainitaan
duista tuloista pidätetään siis lähdevero, jonka tulojen          muun muassa lääkkeet. Direktiivin 28 artiklan 2 kohdan a
maksaja on siis velvollinen suorittamaan. Belgian valtio ei       alakohdan mukaan sellaiset vapautukset, joihin liittyy
kuitenkaan kanna lähdeveroa kyseisestä lainasta saatavista        alennettujen verokantojen vähimmäisverokantaa alhaisem-
korkotuloista. Belgiassa asuvien henkilöiden sulkeminen           mat alennetut verokannat, joita sovellettiin 1.1.1991 ja
merkitsemisoikeuden ulkopuolelle on Belgian kuningas-             jotka ovat yhteisön lainsäädännön mukaiset, voidaan
kunnan mukaan tarpeen veronkierron ehkäisemiseksi, joka           pysyttää voimassa.


title: Tribunal de commerce (2ème chambre) de Tournain 30.10.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa General Motors Corporation vastaan Yplon SA (Asia C-375/97)

text:
20.12.97               nr                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 387/ 11
      täisinä pelkästään niiden tukien osalta, jotka on myön          Tribunal de commerce (2eme chambre) de Tournain
      netty 1.7.1990 alkaen.                                           30.10.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat
                                                                       kaisupyyntö asiassa General Motors Corporation vastaan
(') Päätös Friuli-Venetsia Giulian alueen myöntämistä tuista                                        Yplon SA
     tämän alueen maantiekuljetusyrityksille.                                                   (Asia C-3 75/97)
(2 ) EYVL L 130, 15.6.1970, s. 1 .
                                                                                ( 97/C 387/17)
                                                                       Tribunal de commerce (2eme chambre) de Tournai on pyy
                                                                       tänyt 30.10.1997 tekemällään, yhteisöjen tuomioistuimen
                                                                       kirjaamoon 3.11.1997 saapuneella päätöksellään Euroo
Bayerisches Venvaltungsgerichtshofin 20.10.1997 tekemäl               pan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa
lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa                General Motors Corporation vastaan Yplon SA seuraa
Anton Feyrer vastaan Landkreis Rottal-Inn, Landesanwalt               vaan kysymykseen:
schaft Bayernin osallistuessa asian käsittelyyn yleisen edun
                               edustajana
                                                                       Tulkittaessa Benelux-maiden yhteisen tavaramerkkilain 13
                           (Asia C-374/97)
                                                                       §:n A momentin 1 alakohdan c alakohtaa, joka lakiin on
                            ( 97/C 387/16 )                            lisätty 1.1.1996 lukien voimaan tulleella muutospöytäkir
                                                                       jalla, mitä on täsmällisesti tarkoitettava " laajalti tunne
                                                                       tulla tavaramerkillä"/"tavaramerkin maineella " ja onko
Bayerische         Verwaltungsgerichtshof        on     pyytänyt       tämän laajaltitunnettuisuuden/maineen edellytettävä ulot
20.10.1997 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut                   tuvan Benelux-maiden koko alueelle vaiko tämän alueen
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 3.11.1997, Euroo                 johonkin osaan ?
pan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa
Anton Feyrer vastaan Landkreis Rottal-Inn, jota edustaa
Landrat, Landesanvvaltschaft Bayernin osallistuessa asian
käsittelyyn yleisen edun edustajana, seuraaviin ennakko
ratkaisukysymyksiin:
                                                                       Arrondissementsrechtbank          te  Rotterdamin   30.10.1997
 1 ) Voiko yksityinen oikeussubjekti riitauttaa sellaisten             tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
       maksujen kantamisen, jotka ovat korkeampia kuin                 Florus Ariel Wijsenbeekiä vastaan vireillä olevassa rikos
       neuvoston direktiivin 85/73/ETY ( ! ) 2 artiklan 1 koh                                        asiassa
       dan liitteessä olevassa 1 kohdassa, sellaisena kuin se                                   (Asia C-378/97)
       on muutettuna neuvoston direktiivillä 93/118/EY ( 2),
       tarkoitetut kiinteät määrät, jos jäsenvaltio ei ole saat                                   97/C 387/18 )
       tanut direktiiviä 93/118/EY säädetyssä määräajassa
       osaksi kansallista oikeusjärjestystä ?
                                                                       Arrondissementsrechtbank te Rotterdam on pyytänyt
                                                                        30.10.1997 tekemällään ja yhteisöjen tuomioistuimen kir
 2 ) Voiko jäsenvaltio ilman lisäedellytyksiä kantaa kiin             jaamoon 5.11.1997 saapuneella päätöksellään Euroopan
       teitä määriä korkeampia maksuja neuvoston direktii             yhteisöjen tuomioistuimelta Florus Ariel Wijsenbeekiâ vas
       vin 85/73/ETY 2 artiklan 1 kohdan liitteessä olevan
                                                                       taan vireillä olevassa rikosasiassa ennakkoratkaisua seu
       4 kohdan b alakohdan nojalla, sellaisena kuin se on              raaviin kysymyksiin:
       muutettuna direktiivillä 93/118/EY, jos kannetut mak
       sut eivät ylitä tosiasiallisia kustannuksia ?
                                                                        Onko EY:n perustamissopimuksen 7 a artiklan toista koh
                                                                        taa, jossa määrätään, että sisämarkkinat käsittävät alueen,
 3 ) Riippuuko jäsenvaltion oikeus kantaa korkeampia                    jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla henkilöiden vapaa liikku
       maksuja kuin neuvoston direktiivin 85/73/ETY 2 artik
                                                                        vuus taataan, ja saman sopimuksen 8 a artiklaa, jossa
       lan 3 kohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna neu            määrätään, että jokaisella unionin kansalaisella on oikeus
       voston direktiivillä 93/118/EY, mukaiset yhteisön mak           vapaasti liikkua ja oleskella jäsenvaltioiden alueella, tulkit
       sut, kaikissa jäsenvaltioissa kannetuista kokonaismak           tava siten, että niiden vastainen on sellainen jäsenvaltion
       suista ja kaikkien jäsenvaltioiden tosiasiallisista              kansallinen säännös, jossa asetetaan henkilölle velvollisuus
       tarkastuskustannuksista vai riittääkö jäsenvaltion siir         rangaistuksen uhalla esittää passi johonkin jäsenvaltioon
       rettyä valtuuden maksujen kantamiseen kunnallisille              tultaessa (vaikka hän ei olisi Euroopan unionin kansalai
       viranomaisille, että kunkin kunnallisen viranomaisen
                                                                        nen ), kun hän tulee tähän jäsenvaltioon jostain toisesta
       kantamat kokonaismaksut eivät ylitä tämän viran                 jäsenvaltiosta kansallisen lentokentän kautta ?
       omaisen tosiasiallisia tarkastuskustannuksia ?
 (■) EYVL L 32 , 5.2.1985 , s. 14 .                                     Onko tällainen velvollisuus ristiriidassa jonkin muun
 (2 ) EYVL L 340, 31.12.1993 , s . 15 .                                 yhteisön oikeuden määräyksen tai säännöksen kanssa ?


title: Asia T-235/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.6.2017 – GP Joule v. EUIPO – Green Power Technologies (GPTech) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin GPTech rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisemmat EU-sanamerkit GP JOULE — Valituslautakunnalle ei ole esitetty todisteita siitä, että väitteentekijällä on oikeus väitteen tekemiseen — Todisteiden esittäminen ensimmäisen kerran valituslautakunnassa — Todisteiden huomioimatta jättäminen — Valituslautakunnan harkintavalta — Olosuhteet, jotka estävät uusien tai täydentävien todisteiden huomioon ottamisen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 17 säännön 4 kohta, 19 säännön 2 kohta, 20 säännön 1 kohta ja 50 säännön 1 kohta)

text:
               7.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.6.2017 – GP Joule v. EUIPO – Green Power Technologies (GPTech)
   (Asia T-235/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin GPTech rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisemmat EU-sanamerkit GP JOULE - Valituslautakunnalle ei ole esitetty todisteita siitä, että väitteentekijällä on oikeus väitteen tekemiseen - Todisteiden esittäminen ensimmäisen kerran valituslautakunnassa - Todisteiden huomioimatta jättäminen - Valituslautakunnan harkintavalta - Olosuhteet, jotka estävät uusien tai täydentävien todisteiden huomioon ottamisen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 17 säännön 4 kohta, 19 säännön 2 kohta, 20 säännön 1 kohta ja 50 säännön 1 kohta))
   (2017/C 256/26)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: GP Joule PV GmbH & Co. KG (Reußenköge, Saksa) (edustaja: asianajaja F. Döring)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: E. Zaera Cuadrado)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Green Power Technologies SL (Bollullos de la Mitación, Espanja)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 9.2.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 848/2015-2), joka koskee osapuolten GP Joule PV ja Green Power Technologies välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               GP Joule PV GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 279, 1.8.2016.


title: Asia T-62/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.5.2016 – Market Watch v. EUIPO – El Corte Inglés (MITOCHRON) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin MITOCHRON rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi EU-kuviomerkki mito — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               27.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 232/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.5.2016 – Market Watch v. EUIPO – El Corte Inglés (MITOCHRON)
   (Asia T-62/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin MITOCHRON rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi EU-kuviomerkki mito - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2016/C 232/23)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Market Watch Franchise & Consulting, Inc. (Freeport, Bahama) (edustaja: asianajaja J. Korab)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: S. Bonne)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: El Corte Inglés SA (Madrid, Espanja)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 19.11.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 508/2014-2), joka koskee El Corte Inglés SA:n ja Market Watch Franchise & Consulting, Inc:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Market Watch Franchise & Consulting, Inc velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 107, 30.3.2015.


title: Pretura Circondariale di Udinen - Sezione distaccata di Cividale del Friuli - 21.7.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosasiassa, jossa syytettyinä ovat Claudio Chiarotti ja Antonio Chillemi (Asia C-317/98)

text:
C 327/10               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      24.10.98
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      paikalla, mikä voi voimassa olevien kansallisten sään-
                                                                         nösten nojalla kestää yhden vuoden, pidettävä direktii-
                                                                         vissä tarkoitettuna väliaikaisena varastointina?
EY:n perustamissopimuksen 189 artikla, jonka mukaan
direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden
jäsenvaltioita, joille se on osoitettu, velvoittaa jäsenvaltiot     (1) EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32.
saattamaan direktiivin noudattamisen edellyttämät toimen-
piteet voimaan säädetyssä määräajassa. Direktiivissä sää-
detty määräaika on päättynyt 30.6.1996 ilman, että Italian
tasavalta olisi toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä.
(1) EYVL L 157, 7.7.1995, s. 1.
                                                                    Pretura Circondariale di Udine Ð Sezione Distaccata di
                                                                    Cividale del Friulin 16.7.1998 tekemällään päätöksellä
                                                                    esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosasiassa Fornasar
                                                                    Giancarlo, Strizzolo Andrea, Toso Giancarlo, Mucchino
                                                                               Lucio, Peressutti Enzo ja Chiarcosso Sante
Pretura Circondariale di Udinen Ð Sezione distaccata di                                      (Asia C-318/98)
Cividale del Friuli Ð 21.7.1998 tekemällään päätöksellä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosasiassa, jossa syytet-                                    (98/C 327/15)
      tyinä ovat Claudio Chiarotti ja Antonio Chillemi
                        (Asia C-317/98)
                         (98/C 327/14)
                                                                    Pretura Circondariale di Udine Ð Sezione Distaccata di
                                                                    Cividale del Friuli on pyytänyt 12.7.1998 tekemällään
                                                                    päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
Pretura Circondariale di Udine Ð Sezione distaccata di              kirjaamoon 18.8.1998, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
Cividale del Friuli Ð on pyytänyt 21.7.1998 tekemällään             melta rikosasiassa Fornasar Giancarlo, Strizzolo Andrea,
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen             Toso Giancarlo, Mucchino Lucio, Peressutti Enzo ja Chiar-
kirjaamoon 18.8.1998, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-              cosso Sante ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
melta ennakkoratkaisua rikosasiassa, jossa syytettyinä
ovat Claudio Chiarotti ja Antonio Chillemi seuraavaan
kysymykseen:
                                                                    Ð voidaanko jäte luokitella neuvoston direktiivin 91/689/
                                                                         ETY (1) 1 artiklan 4 kohdan ja neuvoston päätöksen
Ð Mitä eroa on (ja onko sellaista) jätteiden väliaikaisella              904/94/EY (2) mukaiseksi vaaralliseksi jätteeksi, vain
     varastoinnilla ja varastoinnilla ennen toimia (tai                  silloin kun on konkreettisesti selvitetty, että se on syn-
     R 13 kohdassa tarkoitetulla varastoinnilla) tuotantolai-            tynyt jollain sellaisella tavalla, joka on mainittu edellä
     toksessa, ja minkä edellytysten avulla voidaan käytän-              mainitulla päätöksellä hyväksytyssä vaarallisten jättei-
     nössä erottaa, mistä edellä mainitusta jätteiden varas-             den luettelossa jätteiden luokittelua varten, vai voi-
     toinnista on kysymys?                                               daanko jäte luokitella vaaralliseksi jätteeksi jo sillä
                                                                         perusteella, että aine on koostumukseltaan sellaista,
                                                                         että sitä voidaan ajatella käytettäväksi tietyssä tuotan-
Ð Onko väliaikainen varastointi suljettu pois neuvoston                  toprosessissa tai että se on tietyn tuotantoprosessin
     direktiivin 91/156/ETY (1) 1 artiklan d kohdassa tar-               lopputuote;
     koitetun ºjätehuollonº ja kaikkien siihen liittyvien vel-
     voitteiden soveltamisalasta, mukaan luettuna velvolli-
     suus ilmoittaa kyseisestä toiminnasta valvontavirano-
     maisille?                                                      Ð onko neuvoston päätöksellä 904/94/EY hyväksytty
                                                                         luettelo tyhjentävä, ja jäävätkö näin ollen sen ulkopuo-
                                                                         lelle ne jätteet, joita ei siinä ole mainittu mutta joilla
Ð Onko väliaikaiseen varastointiin sovellettava valvontaa                kuitenkin on direktiivin 91/689/ETY liitteissä I, II ja
     koskevia säännöksiä, ja jos vastaus tähän kysymykseen               III lueteltuja ominaisuuksia;
     on myöntävä, mitä toimenpiteitä; sovelletaanko tämän
     osalta direktiivin 91/156/ETY 4 artiklan 1 ja 2 koh-
     dassa säädettyjä periaatteita, ja jos sovelletaan, millä
     edellytyksin?                                                  Ð onko siinä tapauksessa, ettei yhteisöjen tuomioistuin
                                                                         pidä vaarallisten jätteiden luetteloa tyhjentävänä, kat-
                                                                         sottava, että vaarallisten jätteiden luettelo täydentyy
Ð Onko syytettyjen toimintaa, kun he ovat pitäneet                       automaattisesti direktiivin 91/689/ETY liitteiden I, II
     2 985 kiloa vaarallisia jätteitä varastoituina tuotanto-            ja III perusteella;


title: David T. Keelingin 4.8.1998 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston asiassa T-148/97, David T. Keeling vastaan sisämarkkinoilla toimiva yhdenmukaistamisvirasto (tavaramerkit ja mallit), 8.6.1998 antamasta määräyksestä (Asia C-305/98 P)

text:
C 312/4                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      10.10.98
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                        joista säädetään direktiivin 88/407/ETY liitteessä B
                                                                           olevassa I luvun 1 kohdan b alakohdassa?
Yhteisön oikeuden rikkominen ja erityisesti
                                                                      Jos vastaus kysymykseen 1 on myöntävä:
Ð henkilökohtaisista syistä myönnetyn virkavapauden                   2. Onko direktiivin 88/407/ETY 20 artiklaan sisältyviä
     päättymisen jälkeistä toimeen siirtoa koskevan yhteisö-               siirtymäajan säännöksiä tulkittava niin, että direktiiviä
     jen tuomioistuimen oikeuskäytännön noudattamatta                      on vastaavasti sovellettava siemennesteeseen, joka on
     jättäminen: yhteisöjen tuomioistuimen mukaan toimi-                   kerätty ja käsitelty ennen 1.7.1994?
     elimellä ei ole velvollisuutta siirtää virkamiestä toi-
     meen ensimmäisessä henkilöstösääntöjen 40 artiklan
     edellytykset täyttävässä tilanteessa, jos virkamiehen            Jos vastaus kysymykseen 1 on myöntävä ja kysymykseen 2
     käyttäytymisestä voidaan päätellä, että on epävarmaa,            kieltävä:
     aikooko hän asettua toimielimen käytettäväksi (2).
     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on virheelli-              3. Onko direktiivi 93/60/ETY pätemätön sen vuoksi, että
     sesti hyödyntänyt henkilöstösäännön 40 artiklan 4 koh-                se on ristiriidassa yleisten oikeusperiaatteiden ja erityi-
     dan d alakohdasta itse tekemäänsä tulkintaa (3), mikä                 sesti luottamuksensuojan periaatteen ja yhdenvertaisen
     on johtanut tosiseikkojen epätäydelliseen toteamiseen                 kohtelun periaatteen kanssa, koska tässä direktiivissä
     ja tarjottujen todisteiden hyväksymisestä kieltäytymi-                ei säädetä siirtymäajan toimenpiteistä, joilla estettäisiin
     seen;                                                                 yhteisön sisäisen kaupan rajoitukset, jotka kohdistuvat
                                                                           sellaisten sonnien siemennesteeseen, jotka oli voimassa
                                                                           olleiden säännösten mukaisesti otettu hyväksyttyyn
Ð sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskevan yhtei-
                                                                           keinosiemennysasemaan jo ennen kyseisen direktiivin
     söjen tuomioistuimen oikeuskäytännön noudattamatta
                                                                           antamista?
     jättäminen: ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei
     ole ottanut huomioon sitä, missä määrin kantaja on
     myötävaikuttanut toimeen siirtämisensä viivästymisen             Jos vastaus kysymykseen 1 on kieltävä:
     pitkittymiseen.
                                                                      4. Direktiivin 93/60/ETY 1 artiklan 8 kohdalla on muu-
(1) EYVL C 234, 25.7.1998, s. 25.                                          tettu direktiivin liitteessä B olevan I luvun 1 kohdan
(2) Yhdistetyt asiat 126/75, 34 ja 92/76, tuomio 27.10.1997, Kok.          b alakohtaa niin, että aikaisempi sanamuoto ºeläimiä
    1977, s. 1937, 7 ja 20 kohta.
                                                                           ei saa olla aikaisemmin pidetty muissa karjoissa, joi-
(3) Asia T-40/90, tuomio 1.7.1993, Kok. 1993, s. II-721.
                                                                           den tautitilanne on huonompiº, korvattiin sanamuo-
                                                                           dolla ºeläimiä ei saa olla aikaisemmin pidetty yhdessä
                                                                           tai useammassa karjassa, jonka tautitilanne on huo-
                                                                           nompiº. Onko tätä muutosta tulkittava niin, että kysy-
                                                                           mys on pelkästä selvennyksestä, vain onko tätä pidet-
                                                                           tävä aineellisena muutoksena, joka kohdistuu niihin
                                                                           edellytyksiin, joita sovelletaan nautojen ottamiseen
College van Beroepin tekemällään päätöksellä esittämä
                                                                           hyväksyttyihin keinosiemennyskeskuksiin?
ennakkoratkaisupyyntö asiassa K.V.S. International BV
vastaan Minister van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij
                                                                      (1) EYVL L 194, 22.7.1998, s. 10.
                         (Asia C-301/98)                              (2) EYVL L 186, 28.7.1993, s. 28.
                          (98/C 312/08)
College van Beroep on pyytänyt 17.7.1998 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuo-
mioistuimen kirjaamoon 31.7.1998, Euroopan yhteisöjen                 David T. Keelingin 4.8.1998 tekemä valitus Euroopan
tuomioistuimelta asiassa K.V.S. International BV vastaan              yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kol-
Minister van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij ennak-                mannen jaoston asiassa T-148/97 (1), David T. Keeling
koratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                                   vastaan sisämarkkinoilla toimiva yhdenmukaistamisvirasto
                                                                      (tavaramerkit ja mallit), 8.6.1998 antamasta määräyksestä
                                                                                (Asia C-305/98 P)
1. Onko direktiivin 88/407/ETY (1) 3 artiklan b alakohtaa
     tulkittava niin, että sellaisen sonnin siemenneste, joka                                  (98/C 312/09)
     oli jo ennen muuttamisdirektiivin 93/60/ETY (2) anta-
     mista hyväksytty hyväksyttyyn keinosiemennysase-
     maan sen vuoksi, että sonni täytti silloin voimassa              David T. Keeling on valittanut 4.8.1998 Euroopan yhteisö-
     olleet hyväksymisedellytykset, ei täytä (enää) direktii-         jen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
     vin 3 artiklan b alakohdassa asetettua edellytystä, jos          oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston asiassa
     sinä ajankohtana, jolloin siemennesteelle haetaan                T-148/97, David T. Keeling vastaan sisämarkkinoilla toi-
     todistusta, kyseinen eläin ei täytä niitä muutettuja             miva yhdenmukaistamisvirasto (tavaramerkit ja mallit),
     edellytyksiä keinosiemennysasemaan hyväksymiseksi,               8.6.1998 antamasta määräyksestä. Valittajan edustajana
 ---pagebreak--- 10.10.98               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 312/5
on professori A. A. Dashwood, avustajanaan solicitor                takuntien itsenäisyyteen. Virasto perustettiin perustamisso-
Edward Lewis, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-             pimuksen 235 artiklan perusteella annetulla neuvoston
misto ArseÁne Kronshagen, 22 rue Marie Adelaide.                    asetuksella. Minkä tahansa yhteisön lainsäädännöllä
                                                                    perustetun yksikön toimenpiteet, joilla on sitovia oikeus-
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                      vaikutuksia, on voitava saattaa tuomioistuimen harjoitta-
                                                                    man valvonnan piiriin perustamissopimuksen 173 artiklan
1. kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                   nojalla. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin näyttää
     asiassa T-148/97, 8.6.1998 antaman määräyksen, jolla           valituksenalaisessa määräyksessään omaksuneen sen kan-
     kanne jätettiin tutkimatta tutkittavaksi ottamisen edel-       nan, että silloin kun kumoamiskanne on asianmukainen
     lytysten selvän puuttumisen vuoksi,                            keino viraston pääjohtajan päätöksen riitauttamiseksi, täl-
                                                                    laista kannetta ei voida nostaa virastoa vastaan suoraan
2. palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-            perustamissopimuksen 173 artiklan nojalla, sen sijaan
     meen, jotta suullista käsittelyä voidaan jatkaa ja             ensiksi on tehtävä komissiolle asetuksen 118 artiklan
                                                                    mukainen pyyntö, minkä jälkeen komission päätös voi-
3. velvoittaa vastaajan korvaamaan muutoksenhausta                  daan riitauttaa yhteisöjen tuomioistuimessa perustamisso-
     aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.                               pimuksen 173 artiklan nojalla. Valittajan mukaan on
                                                                    useita syitä siihen, miksi komissiolle tehtävä pyyntö ja sitä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 seuraava komissiota vastaan nostettava kumoamiskanne ei
                                                                    ole asianmukainen tapa saattaa viraston pääjohtajan toi-
                                                                    menpiteet tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin.
Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin sovelsi lakia virheellisesti katsoessaan, ettei riidanalai-
sesta päätöksestä voitu nostaa EY:n perustamissopimuksen            Ensinnäkin asetuksen 118 artiklan pätevyydestä voidaan
173 artiklan mukaista kumoamiskannetta.                             esittää vakavia epäilyksiä ainakin sen tulkinnan osalta,
                                                                    joka sille on annettu riidanalaisessa päätöksessä. Kyseisellä
Valittajan mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin             artiklalla pyritään antamaan komissiolle sellainen oikeu-
ei tehnyt oikeita johtopäätöksiä yhteisöjen tuomioistuimen          denhoitoon kuuluva tehtävä, joka perustamissopimuksen
asiassa 294/83, Les Verts vastaan Euroopan parlamentti              mukaan kuuluu yleensä yhteisöjen tuomioistuimelle ja
antamasta tuomiosta (2), jossa yhteisöjen tuomioistuin kat-         yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle. Ei
soi, että 173 artiklan mukainen kanne voidaan nostaa sel-           voida ajatellakaan, että perustamissopimuksen 235 artiklan
laisista Euroopan parlamentin toimenpiteistä, joilla on             perusteella annetulla neuvoston asetuksella komissiolle
oikeudellisia vaikutuksia kolmansiin osapuoliin, vaikka             voitaisiin luovuttaa osa yhteisöjen tuomioistuimen tuomio-
parlamenttia ei kyseisenä ajankohtana mainittukaan                  vallasta.
173 artiklassa. Yhteisöjen tuomioistuin perusteli tätä tuo-
miotaan siten, että oikeussäännöille perustuvassa yhtei-            Toiseksi jo 118 artiklan sanamuoto näyttää tekevän järjes-
sössä yhteisöjen tuomioistuimen on voitava valvoa kaik-             telystä tarpeettoman ainakin niiden toimenpiteiden osalta,
kien sellaisten toimenpiteiden lainmukaisuutta, jotka on            joilla on sitovia oikeusvaikutuksia.
toteuttanut yksikkö, johon sovelletaan yhteisön oikeutta ja
joka voi ottaa itselleen jäsenvaltioille tai muille toimieli-       Kolmanneksi ei ole olemassa mitään hyvää syytä, miksi
mille kuuluvaa toimivaltaa tai ylittää oman toimivaltansa.          henkilön, joka haluaa riitauttaa viraston pääjohtajan pää-
                                                                    töksen, edellytetään nostavan kanteen komissiota vastaan.
Yhteisöjen tuomioistuin omaksui implisiittisesti saman
kannan tilintarkastustuomioistuimen toimenpiteiden osalta
                                                                    Neljänneksi erityinen valvontamenettely, jossa komissio
yhdistetyissä asioissa 193/87 ja 194/87, Maurissen vastaan
                                                                    asetetaan riitauttajan ja riidanalaisen toimenpiteen toteut-
tilintarkastustuomioistuin (3)      antamassaan     tuomiossa.
                                                                    tajan väliin, voitaisiin hyväksyä ainoastaan, jos asetuksen
Lisäksi julkisasiamies Darmon totesi kyseisessä asiassa
                                                                    118 artiklan mukaiset yksityisen käytössä olevat menette-
antamassaan ratkaisuehdotuksessa, että yhteisöjen tuo-
                                                                    lylliset takeet vastaisivat perustamissopimuksen 173 artik-
mioistuimen asiassa Les Verts tekemä analyysi esitettiin
                                                                    lan mukaisia takeita. Näin ei selvästikään ole.
ºniin varauksettomastiº, että sitä ºvoidaan soveltaa tilin-
tarkastustuomioistuimen toteuttamien toimenpiteiden val-
vomiseen ilman mitään rajoituksiaº. Julkisasiamies käsit-           Viidenneksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei
teli myös nimenomaisesti sitä tosiseikkaa, että tilintarkas-        näytä käsitelleen poikkeuksellista tilannetta, joka syntyy
tustuomioistuin ei kyseisenä aikana ollut yksi EY:n                 silloin, jos komissio hyväksyy 118 artiklan mukaisen pyyn-
perustamissopimuksen 4 artiklan 1 kohdassa luetelluista             nön ja jos viraston pääjohtaja tämän jälkeen riitauttaa
ºtoimielimistäº. Hän totesi tältä osin seuraavaa:                   komission päätöksen 173 artiklan nojalla (kuten hän ole-
                                                                    tettavasti tekisikin). Tällöin ainoa tapa, jolla asetuksen
    ºTarve valvoa toimenpiteen laillisuutta ei voi olla             118 artiklan mukaisen pyynnön komissiolle tehnyt asian-
    vähäisempi silloin, kun toimenpiteen on toteuttanut             osainen voisi osallistua oikeudenkäyntiin yhteisöjen tuo-
    'toimielimen kaltainen yksikkö' tai 'avustava yksikkö',         mioistuimessa, olisi hakea oikeutta osallistua väliintulijana
    jolla on erityisiä hallinnollisia toimivaltuuksia.º             viraston ja komission väliseen oikeudenkäyntiin EY:n tuo-
                                                                    mioistuimen perussäännön 37 artiklan nojalla.
Valittajan mukaan samoja perusteluja on sovellettava yhtä
lailla yhdenmukaistamisviraston (jäljempänä virasto) pää-           Kuudenneksi valittajan kaltaiseen yksityishenkilöön sovel-
johtajan toimenpiteisiin ja etenkin riitautetun päätöksen           lettavia sääntöjä ja määräyksiä on sovellettava myös jäsen-
kaltaisiin toimenpiteisiin ottaen huomioon ne vakavat vai-          valtioihin, sillä 118 artiklan mukainen menettely koskee
kutukset, jotka sillä on asetuksella perustettujen valituslau-      myös niitä. Toisaalta komission on oletettavasti kyettävä
 ---pagebreak--- C 312/6                FI                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        10.10.98
nostamaan kanne viraston pääjohtajan päätöksistä suo-            1. Mitä vaatimuksia on asetettava sitä aluetta, jossa rik-
raan 173 artiklan nojalla. Se, että jäsenvaltiot olisivat             komus on tosiasiallisesti tapahtunut TIR-carnet'lla
komissioon verrattuna erilaisessa asemassa halutessaan                suoritettavan kuljetuksen aikana, koskeville todisteille
nostaa kanteen tällaisista päätöksistä, olisi varsin poik-            (2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY)
keuksellista.                                                         N:o 2454/93 454 artiklan 3 kohta, EYVL L 253,
                                                                      11.10.1993, s. 1)? Riittävätkö todisteiksi carnet'n hal-
                                                                      tijan lausunto ja tämän lukuun kuljetuksen suoritta-
(1) EYVL C 199, 28.6.1997, s. 39.
(2) Kok. 1986, s. 1339.
                                                                      neen ajoneuvon kuljettajan antama todiste, vai voi-
(3) Kok. 1989, s. 1045.                                               daanko asia näyttää toteen vain sellaisten asiakirjojen
                                                                      avulla, joista ilmenee yksiselitteisesti, että toisen jäsen-
                                                                      valtion toimivaltaisten viranomaisten toteamusten
                                                                      mukaan rikkomus tapahtui niiden alueella?
                                                                 2. Sitä tapausta varten, että yhteisöjen tuomioistuin kat-
Finanzgericht Münchenin 24.6.1998 tekemällään päätök-                 soo mahdolliseksi, että rikkomuksen tosiasiallinen
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Holz Geenen              tapahtumapaikka voidaan näyttää toteen carnet'n hal-
       GmbH vastaan Oberfinanzdirektion München                       tijan lausunnolla ja ajoneuvon kuljettajan antamalla
                                                                      todisteella:
                        (Asia C-309/98)
                         (98/C 312/10)
                                                                      Onko asetuksen (ETY) N:o 2454/93 454 artiklan
                                                                      3 kohdan kolmatta ja neljättä alakohtaa tulkittava
                                                                      niin, että niitä on sovellettava myös siinä tapauksessa,
Finanzgericht München Ð 3. jaosto Ð on pyytänyt
                                                                      että maksu kannettiin jäsenvaltiossa, jossa rikkomus
24.6.1998 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
                                                                      todettiin, vaikka näytettiin uskottavasti toteen, että
Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen   kirjaamoon
                                                                      rikkomus tosiasiallisesti tapahtui toisessa jäsenval-
10.8.1998, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa
                                                                      tiossa?
Holz Geenen GmbH vastaan Oberfinanzdirektion Mün-
chen ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:
Onko tiettyjen tavaroiden Ð joista tässä oikeudenkäyn-
nissä on kysymys ikkunakehysten valmistukseen tarkoite-
tuista nelikulmaisista puukappaleista, joissa on hieman
pyöristetyt kulmat ja jotka koostuvat yhteenliimatuista,         Union europeÂenne de l'artisanat et des petites et moyennes
rinnakkaissyisistä puukerroksista ja joiden koko (leveytenä      entreprises'n (UEAPME) 14.8.1998 tekemä valitus Euroo-
ja korkeutena) on joko 48  72 tai 85  72 millimetriä Ð         pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 30 päivänä heinä-       laajennetun neljännen jaoston asiassa T-135/96, Union
kuuta 1997 annettu komission asetus (EY) N:o 1509/97             europeÂenne de l'artisanat et des petites et moyennes entre-
(EYVL L 204, 31.7.1997, s. 8) pätemätön?                         prises (UEAPME), jota tukevat ConfeÂdeÂration geÂneÂrale
                                                                 des petites et moyennes entreprises et du patronat reÂel
                                                                 (CGPME), Union professionnelle artisanale (UPA), Natio-
                                                                 naal Christelijk Middenstandsverbond (NCMV), Konink-
                                                                 lijke Vereniging MKB-Nederland, FeÂdeÂration des artisans,
                                                                 Confederazione generale italiana del artigianato (Confarti-
                                                                 gianato), Wirtschaftskammer Österreich, Bundesvereini-
Bundesfinanzhofin 7.7.1998 tekemällään päätöksellä esit-         gung der Fachverbände des deutschen Handwerks eV
tämä ennakkoratkaisupyyntö tuontimaksuasiassa Haupt-             (BFH), vastaan Euroopan unionin neuvosto, jota tukee
zollamt Neubrandenburg vastaan Leszek Labis in Firma             Euroopan yhteisöjen komissio, 17.6.1998 antamasta
Przedsiebiorstwo Transportowo-Handlowe ºMet-Transº,                                         tuomiosta
                            PL-Reda                                                     (Asia C-316/98 P)
                        (Asia C-310/98)                                                   (98/C 312/12)
                         (98/C 312/11)
                                                                 Union europeÂenne de l'artisanat et des petites et moyennes
Bundesfinanzhof Ð VII jaosto Ð on pyytänyt 7.7.1998              entreprises (UEAPME) on valittanut 14.8.1998 Euroopan
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan               yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 10.8.1998, Euroo-           mäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun neljännen
pan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Hauptzollamt             jaoston asiassa T-135/96, Union europeÂenne de l'artisanat
Neubrandenburg vastaan Leszek Labis in Firma Przedsie-           et des petites et moyennes entreprises (UEAPME), jota
biorstwo Transportowo-Handlowe ºMet-Transº, PL-Reda              tukevat ConfeÂdeÂration geÂneÂrale des petites et moyennes
ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                         entreprises et du patronat reÂel (CGPME), Union profes-