title: Asia T-74/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  22.2.2006  — Nestlé v. SMHV (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Yhteisön kuvamerkkiä, johon sisältyy sanaosa  QUICKY , koskeva rekisteröintihakemus — Aikaisempi yhteisön sekä kansallinen ja kansainvälinen tavaramerkki, johon sisältyy sanaosa  Quick  — Aikaisempi kansallinen ja kansainvälinen sanamerkki QUICK — Aikaisempi kansallinen sanamerkki QUICKIES — Sekaannusvaara — Rekisteröinnin esteet — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               22.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/11

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 22.2.2006 — Nestlé v. SMHV
   (Asia T-74/04) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Yhteisön kuvamerkkiä, johon sisältyy sanaosa ”QUICKY”, koskeva rekisteröintihakemus - Aikaisempi yhteisön sekä kansallinen ja kansainvälinen tavaramerkki, johon sisältyy sanaosa ”Quick” - Aikaisempi kansallinen ja kansainvälinen sanamerkki QUICK - Aikaisempi kansallinen sanamerkki QUICKIES - Sekaannusvaara - Rekisteröinnin esteet - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2006/C 96/21)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Sveitsi) (edustajat: J. Evrard ja P. Péters)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)
   Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Quick restaurants SA (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajat É. De Gryse ja D. Moreau)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Recours en annulation contre la décision de la deuxième chambre de recours de l'OHMI du 17 décembre 2003 (affaire R 922/2001-2), relative à une procédure d'opposition entre la Société des produits Nestlé SA et Quick restaurants SA
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 94, 17.4.2004.


title: Asia C-260/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Symvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 16.5.2017 – Αnodiki Services EPE v. GNA ”Ο Εvaggelismos – Ofthalmiatreio Αthinon – Polykliniki”, Geniko Nosokomeio Athinon ”Georgios Gennimatas” ja Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK) ”Oi Agioi Anargyroi

text:
               24.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/31

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Symvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 16.5.2017 – Αnodiki Services EPE v. GNA ”Ο Εvaggelismos – Ofthalmiatreio Αthinon – Polykliniki”, Geniko Nosokomeio Athinon ”Georgios Gennimatas” ja Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK) ”Oi Agioi Anargyroi
   (Asia C-260/17)
   (2017/C 239/39)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Symvoulio tis Epikrateias

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Αnodiki Ypiresies Diacheirisis Perivallontos, Oikonomias, Dioikisis EPE (Αnodiki Services EPE)

      Vastapuolet: GNA ”Ο Εvaggelismos – Ofthalmiatreio Αthinon – Polykliniki”, Geniko Nosokomeio Athinon ”Georgios Gennimatas” ja Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK) ”Oi Agioi Anargyroi

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Jotta sopimus voitaisiin luonnehtia direktiivin 2014/24 (1) 10 artiklan g alakohdassa tarkoitetuksi ”työsopimukseksi”, onko riittävää, että kyseessä on palkkatyötä koskeva sopimus, vai onko tällaiseen sopimukseen liityttävä joitain erityisiä ominaisuuksia (esimerkiksi työn laatua, sopimuksen tekemisen ehtoja, hakijoiden pätevyyttä ja heidän valitsemisekseen noudatettavaa menettelyä koskevia ominaisuuksia) niin, että kunkin työntekijän valinta perustuu henkilökohtaiseen arviointiin ja työnantajan hänen persoonallisuudestaan tekemään subjektiiviseen arviointiin? Voidaanko määräaikaisia työsopimuksia, kuten lain 4430/2016 63 §:ssä tarkoitettuja sopimuksia, jotka tehdään objektiivisin perustein, joihin kuuluvat hakijan työttömyysjakson kesto, aikaisempi työkokemus tai alaikäisten lasten lukumäärä, sen jälkeen kun asiakirjat on tarkastettu virallisesti ja kun on suoritettu edellä mainittujen perusteiden mukainen ennalta määritelty pisteytys, pitää direktiivin 2014/24 10 artiklan g alakohdassa tarkoitettuina ”työsopimuksina”?

               2)

               Onko direktiivin 2014/24 säännösten (1 artiklan 4 kohta, 18 artiklan 1 ja 2 kohta, 19 artiklan 1 kohta, 32 artikla ja 57 artikla, luettuina yhdessä johdanto-osan 5 perustelukappaleen kanssa), Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT 49 ja SEUT 56 artikla) ja perusoikeuskirjan (16 ja 52 artikla) sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatteen, avoimuusperiaatteen ja suhteellisuusperiaatteen perusteella sallittua, että viranomainen käyttää muita keinoja, mukaan lukien työsopimukset, kuin julkisia hankintoja hoitaakseen yleistä etua koskevia tehtäviään, ja millä edellytyksillä tämä mahdollisesti on sallittua, kun käytettäessä tällaisia keinoja ei järjestellä virkamieskuntaa pysyvästi vaan – kuten lain nro 4430/2016 63 §:ssä säädetään – määräaikaisesti ja poikkeuksellisissa olosuhteissa sekä syistä, jotka liittyvät kilpailun tehokkuuteen tai julkisten hankintojen alalla toimivien yritysten toiminnan laillisuuteen? Voitaanko tällaisia syitä ja olosuhteita, kuten mahdottomuutta panna julkiset hankinnat esteittä täytäntöön tai merkittävän taloudellisen hyödyn saamista verrattuna siihen, mikä olisi mahdollista saavuttaa julkisella hankinnalla, pitää yleistä etua koskevina pakottavina syinä, jotka oikeuttavat sellaisen toimenpiteen toteuttamisen, joka merkitsee laajuutensa ja kestonsa perusteella vakavaa rajoitusta julkisten hankintojen alan elinkeinotoiminnalle?

               3)

               Jääkö oikeussuoja, jota haetaan pääasiassa riidanalaisten päätösten kaltaisen viranomaisen sellaisen päätöksen osalta, jolla kyseinen viranomainen valitsee sellaisen sopimuksen sopimuspuolen, jonka se katsoo jäävän direktiivin 2014/24 soveltamisalan ulkopuolelle (esim. ”työsopimuksena”), direktiivin 89/665 (2) soveltamisalan ulkopuolelle kyseisen direktiivin 1 artiklan, sellaisena kuin se on voimassa, nojalla, kun muutosta hakee taloudellinen toimija, jolla on laillinen intressi siihen, että sen kanssa tehtäisiin samanlainen julkista hankintaa koskeva sopimus, ja joka väittää, että on menetelty lainvastaisesti, kun direktiiviä 2014/24 ei ole sovellettu, koska on oltu siinä käsityksessä, että sen soveltamatta jättämien oli sallittua?

      (1)  Julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/24/EU (EUVL 2014, L 94, s. 65).

      (2)  Julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annettu neuvoston direktiivi 89/665/EY (EYVL 1989, L 395, s. 33).


title: Asia C-14/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) on esittänyt 11.1.2010 — Nickel Institute v. Secretary of State for Work and Pensions

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/38

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) on esittänyt 11.1.2010 — Nickel Institute v. Secretary of State for Work and Pensions
   (Asia C-14/10)
   2010/C 63/61
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Nickel Institute

      Vastaaja: Secretary of State for Work and Pensions

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko komission direktiivi 2008/58/EY (1) (30. mukautusdirektiivi) ja/tai komission asetus (EY) N:o 790/2009 (2) (1. mukautusasetus) pätemättömiä siltä osin kuin niissä näytetään luokiteltavan tai uudelleenluokiteltavan nikkelikarbonaatit ainetta koskevien määritysten osalta, koska

                           a)

                           luokitukset tehtiin arvioimatta riittävästi nikkelikarbonaattien luontaisia ominaisuuksia direktiivin 67/548/ETY (3) (vaarallisista aineista annettu direktiivi) liitteessä VI vahvistettujen perusteiden ja tietoja koskevien vaatimusten mukaisesti;

                           b)

                           luokitusten yhteydessä ei otettu riittävästi huomioon sitä, voivatko nikkelikarbonaattien luontaiset ominaisuudet aiheuttaa vaaran tavanomaisessa käsittelyssä tai käytössä, kuten vaarallisista aineista annetun direktiivin liitteessä VI olevassa 1.1 ja 1.4 kohdassa edellytetään;

                           c)

                           edellytykset vaarallisista aineista annetun direktiivin 28 artiklassa säädetyn menettelyn käyttämiseen eivät täyttyneet;

                           d)

                           luokitukset perustuivat lainvastaisesti poikkeusta koskevaan pyyntöön, joka oli laadittu asetuksen (ETY) N:o 793/93 (4) mukaisesti toimivaltaisen viranomaisen suorittamaa riskinarviointia varten; ja/tai

                           e)

                           luokitusten hyväksymistä ei perusteltu, kuten EY 253 artiklassa edellytetään?

               2)

               Ovatko komission direktiivi 2009/2/EY (5) (31. mukautusdirektiivi) ja/tai 1. mukautusasetus pätemättömiä siltä osin kuin niissä näytetään luokiteltavan tai uudelleenluokiteltavan nikkelihydroksidit ja nikkeliä sisältävien aineiden ryhmä (yhdessä jäljempänä riidanalaiset nikkeliä sisältävät aineet) ainetta koskevien määritysten osalta, koska

                           a)

                           luokitukset tehtiin arvioimatta riittävästi riidanalaisten nikkeliä sisältävien aineiden luontaisia ominaisuuksia vaarallisista aineista annetun direktiivin liitteessä VI vahvistettujen perusteiden ja tietoja koskevien vaatimusten mukaisesti, vaan luokitukset tehtiin pikemminkin tiettyjen aineiden samankaltaisuuden vertailua koskevien menetelmien perusteella;

                           b)

                           luokitusten yhteydessä ei otettu riittävästi huomioon sitä, voivatko riidanalaisten nikkeliä sisältävien aineiden luontaiset ominaisuudet aiheuttaa vaaran tavanomaisessa käsittelyssä tai käytössä, kuten vaarallisista aineista annetun direktiivin liitteessä VI olevassa 1.1 ja 1.4 kohdassa edellytetään; ja/tai

                           c)

                           edellytykset vaarallisista aineista annetun direktiivin 28 artiklassa säädetyn menettelyn käyttämiseen eivät täyttyneet?

               3)

               Onko 1. mukautusasetus pätemätön siltä osin kuin se koskee nikkelikarbonaatteja ja riidanalaisia nikkeliä sisältäviä aineita, koska

                           a)

                           edellytykset asetuksen (EY) N:o 1272/2008 (6) (CLP-asetus) 53 artiklassa säädetyn menettelyn käyttämiseen eivät täyttyneet ja/tai

                           b)

                           CLP-asetuksen liitteessä VI olevaan taulukkoon 3.1 sisältyvät luokitukset tehtiin arvioimatta riittävästi nikkelikarbonaattien ja riidanalaisten nikkeliä sisältävien aineiden ominaisuuksia CLP-asetuksen liitteessä I vahvistettujen perusteiden ja tietoja koskevien vaatimusten mukaisesti, vaan luokitukset tehtiin pikemminkin CLP-asetuksen liitettä VII soveltamalla?

      (1)  Vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen kolmannenkymmenennen kerran 21.8.2008 annettu komission direktiivi 2008/58/EY (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EUVL L 246, s. 1).

      (2)  Aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1272/2008 muuttamisesta sen mukauttamiseksi tekniikan ja tieteen kehitykseen 10.8.2009 annettu komission asetus (EY) N:o 790/2009 (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EUVL L 235, s. 1).

      (3)  Vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27.6.1967 annettu neuvoston direktiivi 67/548/ETY (EYVL 196, s. 1).

      (4)  Olemassa olevien aineiden vaarojen arvioinnista ja valvonnasta 23.3.1993 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 793/93 (EYVL L 84, s. 1).

      (5)  Vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen kolmannenkymmenennen ensimmäisen kerran 15.1.2009 annettu komission direktiivi 2009/2/EY (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EUVL L 11, 16.1.2009, s. 6).

      (6)  Aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta sekä direktiivien 67/548/ETY ja 1999/45/EY muuttamisesta ja kumoamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1907/2006 muuttamisesta 16.12.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1272/2008 (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EUVL L 353, s. 1).


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, (viides jaosto), 6 päivänä heinäkuuta 1995, asiassa C-259/94, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 92/44/ETY - Televiestintä - Avoimen verkon tarjoaminen kiinteisiin johtoihin)

text:
 14.10.95                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 268/ 1
                                                                  I
                                                            (Tiedonantoja)
                                                    TUOMIOISTUIN
                                                           TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                    täyttämättä sille EY:n perustamissopimuksen mukaan
                            ( viides jaosto ),                             kuuluvat velvoitteet.
                    6 päivänä heinäkuuta 1995 ,                      2 ) Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeu
asiassa C-259/94, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                     denkäyntikulut.
                       Helleenien tasavalta! 1 )
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direk              (') EYVL N:o C 316 , 12.11.1994
tiivi 92/44/ETY — Televiestintä — Avoimen verkon
                 tarjoaminen kiinteisiin johtoihin)
                             ( 95/C 268/01 )
                  (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
                                                                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
(Väliaikainen käännös; lopullinen käänös julkaistaan yhtei                           13 päivänä heinäkuuta 1995 ,
      söjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa.)                 asiassa C-350/92, Espanjan kuningaskunta vastaan Euroo
                                                                                pan unionin neuvosto ( ] )
Asiassa C-259/94 , Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie            (Kumoamiskanne — Lääkkeiden lisäsuojatodistuksen
het: Dimitrios Gouloussis ja Anders Christian Jessen )               aikaansaamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annettu
vastaan Helleenen tasavalta ( asiamiehet: Panagiotis Mylo                       neuvoston asetus (ETY) N:o 1768/92)
nopoulos ja Ioanna Kiki ), jossa kantaja vaatii yhteisöjen                                    ( 95/C 268/02 )
tuomioistuinta toteamaan , että Helleenien tasavalta on
jättänyt täyttämättä sille EY:n perustamissopimuksen
mukaan kuuluvat velvoitteet, koska se ei ole saattanut                               (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
voimaan asetetussa määrääjässä avoimen verkon tarjoami
sen soveltamisesta kiinteisiin johtoihin 5 päivänä kesäkuuta          (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
1992 annetun neuvoston direktiivin 92/44/ETY ( EYVL N:o              Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoel
L 165 , s . 27 ) noudattamisen edellyttämiä lakeja , asetuksia ja                                 massa .)
hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole
ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle, yhteisöjen            Asiassa C-350/92, Espanjan kuningaskunta ( asiamiehinään
tuomioistuin ( viides jaosto ), toimien kokoonpanossa :              Alberto Navarro Gonzalez ja Antonio Hierro Hernández
jaoston puheenjohtaja C. Gulmann, tuomarit P. Jann, J. C.            Mora, jonka on myöhemmin korvannut Gloria Calvo Diaz ),
Moitinho de Almeida , D. A. O. Edward ( esittelevä tuomari )         jota tukee Helleenien tasavalta ( asiamiehinään Vassileios
ja L. Sevon, julkisasiamies : M. B. Elmer, kirjaaja : R. Grass,      Kontolaimos ja Maria Basdeki, jonka on myöhemmin
on 6.7.1995 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on                 korvannut Vassileia Pelekou ), vastaan Euroopan unionin
seuraava :
                                                                     neuvosto ( asiamiehinään Antonio Sacchettini, Sophia Kyri
                                                                     akopoulou ja Ignacio Díez Parra ), jota tukee Ranskan
1 ) Koska Helleenien tasavalta ei ole saattanut voimaan              tasavalta ( asiamiehinään Philippe Pouzoulet ja Hélène
     asetetussa määrääjässä avoimen verkon tarjoamisen               Duchêne ), ja Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinään
     soveltamisesta kiinteisiin johtoihin 5 päivänä kesäkuuta        Jean Amphoux, Ricardo Gosalbo Bono ja Pieter Van
     1992 annetun neuvoston direktiivin 92/44/ETY (EYVL              Nuffel ), jossa kantaja vaatii lääkkeiden lisäsuojatodistuksen
     N:o L 165, s. 27) noudattamisen edellyttämiä lakeja,             aikaansaamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun
     asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, se on jättänyt          neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1768/92 kumoamista ,


title: Asia F-90/14: Kanne 4.9.2014 – ZZ v. Euroopan komissio

text:
               15.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 448/39

         Kanne 4.9.2014 – ZZ v. Euroopan komissio
   (Asia F-90/14)
   (2014/C 448/49)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja Hans-Robert Ilting)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Kantaja vaatii ensimmäiseksi sen päätöksen kumoamista, jolla häneltä evättiin 1.9.2013 alkaen oikeus huollettavana olevasta lapsesta maksettavaan lisään sillä perusteella, että hänen lapsensa ei käy koulua tai saa ammatillista koulutusta henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 2 artiklassa tarkoitetulla tavalla, ja toiseksi hänen työnantajansa velvoittamista jatkamaan tämän lisän maksamista hänelle ja korvaamaan taannehtivasti 1.9.2013 alkaen kaikki hänen tyttärensä sairauskulut.

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että

               —

               vastaajan 5.6.2014 tekemä päätös HR.D.2/AS/ac/Ares(2014), joka koskee valitusta R/227/14, jonka hän teki 12.2.2014 yksikölle HR.D.2 ”Muutoksenhaut ja asiaseuranta”, on kumottava,

               —

               nimittävä viranomainen on velvoitettava tunnustamaan taannehtivin vaikutuksin 1.9.2013 alkaen ja keskeytyksettä, että hänen tyttärensä on huollettavana oleva lapsi, joka käy koulua, ja näin ollen, että hänellä on taannehtivasti 1.9.2013 alkaen ja keskeytyksettä oikeus huollettavana olevasta lapsesta maksettavaan lisään ja sairauskulujen korvaamiseen.


title: Asia C-41/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 4.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Tšekin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivit 86/378/ETY ja 96/97/EY — Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu — Puutteellinen täytäntöönpano)

text:
               24.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 19/9

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 4.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Tšekin tasavalta
   (Asia C-41/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivit 86/378/ETY ja 96/97/EY - Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu - Puutteellinen täytäntöönpano)
   (2009/C 19/14)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. van Beek ja P. Ondrůšek)

      Vastaaja: Tšekin tasavalta (asiamies: M. Smolek)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta ammatillisissa sosiaaliturvajärjestelmissä 24.7.1986 annetun neuvoston direktiivin 86/378/ETY (EYVL L 225, s. 40) ja miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta ammatillisissa sosiaaliturvajärjestelmissä annetun direktiivin 86/378/ETY muuttamisesta 20.12.1996 annetun neuvoston direktiivin 96/97/EY (EYVL L 46, s. 20) täytäntöönpanon laiminlyönti
   Tuomiolauselma

               1)

               Tšekin tasavalta ei ole noudattanut miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta ammatillisissa sosiaaliturvajärjestelmissä 24.7.1986 annetun neuvoston direktiivin 86/378/ETY ja direktiivin 86/378 muuttamisesta 20.12.1996 annetun neuvoston direktiivin 96/97/EY sekä Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyn asiakirjan 54 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa näiden direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Tšekin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 92, 12.4.2008.


title: Asia C-387/06: Kanne 19.9.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Suomen tasavalta

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/27

         Kanne 19.9.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Suomen tasavalta
   (Asia C-387/06)
   (2006/C 294/46)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Huttunen ja M. Shotter)

      Vastaaja: Suomen tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että rajoittamalla viestintämarkkinalain 43 §:ssä kansallisen sääntelyviranomaisen valtuuksia säännellä kiinteästä verkosta matkaviestinverkkoon suuntautuvien puhelujen terminointia, Suomen tasavalta on jättänyt täyttämättä velvollisuutensa, jotka sille kuuluvat sähköisten viestintäverkkojen ja –palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (1) 8 artiklan 1 kohdan, 2 kohdan b alakohdan 3 kohdan c alakohdan sekä sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/19/EY (2) 8 artiklan 1 ja 4 kohdan mukaisesti;

               —

               Suomen tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanon määräaika päättyi 24.7.2003.

      (1)  EYVL L 108, s. 33

      (2)  EYVL L 108, s. 7


title: Asia F-117/15: Kanne 18.8.2015 – ZZ v. F4E

text:
               5.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/37

         Kanne 18.8.2015 – ZZ v. F4E
   (Asia F-117/15)
   (2015/C 328/36)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja A. Asmaryan Degtyareva)

      Vastaaja: Fusion for Energy –yhteisyritys (F4E) (eurooppalainen yhteisyritys ITERiä ja fuusioenergian kehittämistä varten)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vaatimus kumota ja todeta mitättömäksi ITERiä ja fuusioenergian kehittämistä varten perustetun eurooppalaisen yhteisyrityksen (F4E) päätös olla hyväksymättä kantajaa valintamenettelyn F4E/CA/ST/FGIV/2015/001 varallaololuetteloon sekä kumota täytettäviin toimiin valittujen hakijoiden nimittämistoimet.

      Vaatimukset

               —

               F4E:n kustannustenvalvontatukihenkilöiden (Cost control support officer) valintaa varten järjestämä valintamenettely F4E/CA/ST/FGIV/2015/001 on todettava mitättömäksi

               —

               vastaajan kyseisen valintamenettelyn seurauksena laatima varallaololuettelo on todettava mitättömäksi

               —

               täytettäviin toimiin valittujen hakijoiden nimittäminen sekä valintalautakunnan ehdottomien ja yhteisyrityksen johtajan valitsemien ehdokkaiden tehtävien vastaanotto on todettava mitättömäksi

               —

               kustannustenvalvontatukihenkilöiden (Cost control support officer) toimen täyttämistä varten on järjestettävä uusi valintamenettely

               —

               kustannustenvalvontatukihenkilöiden (Cost control support officer) uuden valintamenettelyn kirjallinen koe on toteutettava välittömästi

               —

               vastaajan päätös olla järjestämättä valintamenettelyssä kirjallista koetta nyt käsiteltävää asiaa varten laadittujen hakijoille tarkoitettujen ohjeiden (Guide for applicants) vastaisesti on todettava perusteettomaksi ja mitättömäksi

               —

               asiassa on ryhdyttävä virkamiestuomioistuimen asianmukaiseksi katsomiin toimiin uuden valintamenettelyn, joka käsittää pakollisen suullisen ja kirjallisen kokeen, järjestämiseksi avoimesta toimesta 5.2.2015 julkaistussa ilmoituksessa (Vacancy Notice) ja hakijoille tarkoitetuissa ohjeissa (Guide for applicants), joihin avoimesta toimesta julkaistussa ilmoituksessa viitataan, vahvistettujen sääntöjen mukaisesti

               —

               vastaaja F4E on velvoitettava korvaamaan nyt käsiteltävässä asiassa aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (täysistunto) 29 päivänä kesäkuuta 2004 asiassa C-110/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Euroopan unionin neuvosto (Portugalin hallituksen tuki siankasvattajille — Tuki, jonka tarkoituksena on mahdollistaa yhteismarkkinoille soveltumattomiksi todettujen tukien takaisinmaksu — Neuvoston päätös, jossa tällainen tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi — Lainvastaisuus — EY 88 artiklan 2 kohdan kolmas alakohta)

text:
               28.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/2

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (täysistunto)
   29 päivänä kesäkuuta 2004
   asiassa C-110/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Euroopan unionin neuvosto (1)

   (Portugalin hallituksen tuki siankasvattajille - Tuki, jonka tarkoituksena on mahdollistaa yhteismarkkinoille soveltumattomiksi todettujen tukien takaisinmaksu - Neuvoston päätös, jossa tällainen tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi - Lainvastaisuus - EY 88 artiklan 2 kohdan kolmas alakohta)
   (2004/C 217/03)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-110/02, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään F. Santaolalla Gadea, D. Triantafyllou ja V. Di Bucci) vastaan Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään J. Carbery ja F. Florindo Gijón), jota tukevat Portugalin tasavalta (asiamiehinään L. Fernandes ja I. Palma) ja Ranskan tasavalta (asiamiehinään G. de Bergues ja F. Million), jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan kumoamaan Portugalin hallituksen valtuuttamisesta myöntämään tukea vuosina 1994 ja 1998 myönnettyjä tukia saaneille portugalilaisille siankasvattajille 21 päivänä tammikuuta 2002 tehty neuvoston päätös 2002/114/EY (EYVL L 43, s. 18), yhteisöjen tuomioistuin (täysistunto), toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen puheenjohtajat P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, C. Gulmann, J.-P. Puissochet ja J. N. Cunha Rodrigues sekä tuomarit A. La Pergola, R. Schintgen, F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr ja K. Lenaerts (esittelevä tuomari), julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: R. Grass, on antanut 29.6.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Portugalin hallituksen valtuuttamisesta myöntämään tukea vuosina 1994 ja 1998 myönnettyjä tukia saaneille portugalilaisille siankasvattajille 21 päivänä tammikuuta 2002 tehty neuvoston päätös 2002/114/EY kumotaan.

               2)

               Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Portugalin tasavalta ja Ranskan tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 131, 1.6.2002.


title: Asia C-212/05: Bundessozialgerichtin 10.2.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Gertraud Hartmann vastaan Freistaat Bayern

text:
               6.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/9

         Bundessozialgerichtin 10.2.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Gertraud Hartmann vastaan Freistaat Bayern
   (Asia C-212/05)
   (2005/C 193/15)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Bundessozialgericht on pyytänyt 10.2.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 17.5.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Gertraud Hartmann vastaan Freistaat Bayern seuraaviin kysymyksiin:

               a)

               Onko työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella annetussa neuvoston asetuksessa N:o 1612/68 (1) tarkoitettuna siirtotyöntekijänä pidettävä tammikuun 1994 ja syyskuun 1998 välisenä aikana myös Saksan kansalaista, joka siirsi vuonna 1990 kotipaikkansa Saksasta Itävaltaan jatkaen samalla palvelussuhdettaan Saksassa postivirkailijana, ja joka on siitä lähtien työskennellyt rajatyöntekijänä?

               b)

               Jos kysymykseen a vastataan myöntävästi:
               Onko kyseessä asetuksen N:o 1612/68 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu välillinen syrjintä, kun a kohdassa mainitun henkilön Itävallassa asuvalta ja Itävallan kansalaisuuden omaavalta aviopuolisolta, joka ei ole palkattu työntekijä, suljetaan kyseisenä aikana pois oikeus Saksan kotihoidontukeen, koska a kohdassa tarkoitetulla henkilöllä ei ole Saksassa kotipaikkaa eikä vakituista asuinpaikkaa?

      (1)  EYVL L 257, s. 2.


title: Asia T-162/04: Eugénio Branco Ldan 30.4.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               28.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/20

         Eugénio Branco Ldan 30.4.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-162/04)
   (2004/C 217/37)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Eugénio Branco Lda, kotipaikka Lissabon, on nostanut 30.4.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on advogado Bolota Belchior, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa 8.8.2004 tehdyn komission päätöksen, jolla hylättiin hakemus Euroopan sosiaalirahaston (ESR) tuen loppuosan maksamisesta ja todettiin, että tietyt kantajan esittämät kulut eivät oikeuta tukeen, ja tämän vuoksi alennettiin ESR:n tukea komission päätöksellä hyväksytylle koulutusjaksolle ja vaadittiin kantajaa palauttamaan ESR:n myöntämänä ennakkona ja Portugalin valtion tukena saamansa 39 899,07 euron määrän;

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja teki 29.6.1986 Departamento para os Assuntos do Fundo Social Europeulle (Euroopan sosiaalirahastoa koskevia asioita käsittelevä osasto; jäljempänä DAFSE) hakemuksen, jossa se pyysi ESR:lta rahoitusta ammatillista koulutusjaksoa varten, joka oli tarkoitus järjestää 2.1.—31.12.1987 ja jonka komissio hyväksyi. Kantaja teki DAFSE:lle hakemuksen tuen loppuosan maksamisesta kantajalle. DAFSE tarkasteli kantajan kirjanpitoa ja koulutusta koskevia asiakirjoja ja hyväksyi 13.3.1989 tekemällään päätöksellä tuen loppuosan maksamisen. Komissio teki riidanalaisen päätöksen 8.8.2004.
   Kantajan mukaan kyseinen päätös on 17.10.1983 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2950/83, jolla sovelletaan Euroopan sosiaalirahaston tehtäviä koskevaa päätöstä 83/516/ETY, vastainen, koska kantaja on toiminut tiukasti ESR:n tukea koskevan hakemuksen hyväksymispäätöstä tehtäessä edellytettyjen lakien, asetusten, direktiivien, arviointiperusteiden, vaatimusten ja edellytysten mukaisesti saadessaan subjektiivisia oikeuksia. Riidanalainen päätös loukkaa näin ollen kantajan oikeuksia.
   Riidanalainen päätös loukkaa myös luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteita, koska hyväksymispäätös on herättänyt kantajassa oikeuden ja oikeudellisesti merkittävän luottamuksen tuen saamiseen, jos se toteuttaa koulutuksen sovituilla ehdoilla. Kantajan mukaan komissio olisi voinut tehdä vuoden 1989 alussa päätöksen, jonka se nyt aikoi tehdä, joten se on loukannut luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteita.
   Lopuksi päätös loukkaa vakavasti suhteellisuusperiaatetta, sillä kantaja toteutti hankintansa olettaen, että komissio täyttäisi velvoitteensa ja myöntäisi tuen.


title: Asia C-371/02: Svea hovrätten 14.10.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Björnekulla Fruktindustrier Aktiebolag vastaan Procordia Food Aktiebolag

text:
C 305/16                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           7.12.2002
Euroopan yhteisöjen komission 15.10.2002 Belgiaa                        Sellaisissa tapauksissa, joissa usea porras on tekemisissä tava-
                      vastaan nostama kanne                             ran kanssa ennen kuin se tavoittaa kuluttajan, mikä tai
                                                                        mitkä ovat tavaramerkkidirektiivin ( 1) 12 artiklan 2 kohdan
                                                                        a alakohdan mukaan relevantti kohderyhmä tai relevantit
                          (Asia C-370/02)                               kohderyhmät arvioitaessa sitä, onko tavaramerkistä tullut
                                                                        elinkeinotoiminnassa sellaisesta tavarasta yleisesti käytetty
                          (2002/C 305/28)                               nimitys, jota varten se on rekisteröity?
                                                                        (1 ) Jäsenvaltioiden     tavaramerkkilainsäädännön      lähentämisestä
                                                                             21 päivänä joulukuuta 1988 annettu ensimmäinen neuvoston
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 15.10.2002 Euroo-                   direktiivi 89/104/ETY.
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgiaa vastaan.
Kantajan asiamiehinä ovat Claire-Françoise Durand ja Minas
Konstantinidis, prosessiosoite Luxemburgissa.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
1.     toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut            Euroopan yhteisöjen komission 18.10.2002 Italian
       kaatopaikoista 26 päivänä huhtikuuta 1999 annetun                                 tasavaltaa vastaan nostama kanne
       neuvoston direktiivin 1999/31/EY (1) mukaisia velvoittei-
       taan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudatta-                                 (Asia C-375/02)
       misen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää-
       räyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle
                                                                                (2002/C 305/30)
2.     velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
       denkäyntikulut.
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 18.10.2002 Euroo-
                                                                        pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
                                                                        vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Minas Konstantinidis ja
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                               Roberto Amorosi.
Direktiivin täytäntöönpanolle varattu määräaika on päättynyt            Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
16.7.2001 ja Vallonian maakunnan osalta Belgia ei vielä ole
ryhtynyt kaikkiin tarvittaviin toimiin direktiivin noudattami-          1.     toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut jätteistä
seksi tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle.                             15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktii-
                                                                               vin 75/442/ETY ( 1), sellaisena kuin se on muutettuna
                                                                               direktiivillä 91/156/ETY (2), 4 ja 8 artiklan mukaisia
( 1) EYVL L 182, 16.7.1999, s. 1.                                              velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia
                                                                               toimia sen varmistamiseksi, että Castellirin (Frosinone)
                                                                               kaatopaikalle viedyt jätteet hyödynnetään tai niistä huo-
                                                                               lehditaan vaarantamatta ihmisten terveyttä ja käyttämättä
                                                                               menettelyjä tai menetelmiä, joista voi aiheutua vahinkoa
                                                                               ympäristölle, ja koska se ei ole toteuttanut tarvittavia
                                                                               toimia, jotta Castellirin (Frosinone) kaatopaikalle vietyjen
                                                                               jätteiden haltija luovuttaisi nämä jätteet yksityiselle tai
Svea hovrätten 14.10.2002 tekemällään päätöksellä esit-                        julkiselle jätteenkeräilijälle tai yritykselle, joka hoitaa
tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Björnekulla Frukt-                          direktiivin liitteissä II A tai II B tarkoitettuja toimintoja,
 industrier Aktiebolag vastaan Procordia Food Aktiebolag                       tai hyödyntäisi tai käsittelisi jätteet itse;
                                                                        2.     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
                          (Asia C-371/02)                                      kulut.
                          (2002/C 305/29)
                                                                        Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
Svea hovrätt on pyytänyt 14.10.2002 tekemällään päätöksellä,            Direktiivin 4 artiklan ensimmäisessä kohdassa säädetään, että
joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 16.10.2002,                 jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-            varmistamiseksi, että jätteet hyödynnetään tai niistä huolehdi-
sa Björnekulla Fruktindustrier Aktiebolag vastaan Procordia             taan vaarantamatta ihmisten terveyttä ja käyttämättä menette-
Food Aktiebolag seuraavaan kysymykseen:                                 lyjä tai menetelmiä, joista voi aiheutua vahinkoa ympäristölle


title: Asia C-147/04: Conseild'Etat'n (Ranska) riita-asiain jaoston 4.2.2004 tekemällään päätöksellä esittämäennakkoratkaisupyyntö asiassa Societe De Groot en Slot Allium B.V. ja SocieteBejo Zaden B.V. vastaan talous-, valtionvarain- ja teollisuusministeri sekämaatalous- ja kalastusministeri, väliintulijana: Comité économique agricolerégional fruits et légumes de la région Bretagne (CERAFEL)

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/44

         Conseil d'Etat'n (Ranska) riita-asiain jaoston 4.2.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Societe De Groot en Slot Allium B.V. ja Societe Bejo Zaden B.V. vastaan talous-, valtionvarain- ja teollisuusministeri sekä maatalous- ja kalastusministeri, väliintulijana: Comité économique agricole régional fruits et légumes de la région Bretagne (CERAFEL)
   (Asia C-147/04)
   (2004/C 106/76)
   Conseil d'Etat on pyytänyt 4.2.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 22.3.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Societe De Groot en Slot Allium B.V. ja Societe Bejo Zaden B.V vastaan vastaan talous-, valtionvarain- ja teollisuusministeri sekä maatalous- ja kalastusministeri, väliintulijana: Comité économique agricole régional fruits et légumes de la région Bretagne (CERAFEL) seuraavaan kysymykseen:
   Conseil d'Etat'n (Ranska) riita-asiain jaosto kysyy yhteisöjen tuomioistuimelta, onko direktiivien 70/458 (1) ja 92/33 (2) säännöksiä tulkittava siten, että niissä yleiseen lajikeluetteloon salottisipulinimikkeellä kirjaamisen mahdollisuus on varattu ainoastaan niille lajikkeille, jotka lisääntyvät ilman siemeniä kasvullisen lisäyksen kautta, ja onko ”matador”- ja ”ambition”-lajikkeita voitu sen vuoksi laillisesti kirjata yleiseen lajikeluetteloon salottisipuleille varatun otsakkeen alle.

      (1)  Vihannesten siementen pitämisestä kaupan 29 päivänä syyskuuta 1970 annettu neuvoston direktiivi 70/458/ETY (EYVL L 225, 12.10.1970 s. 7.

      (2)  Vihannesten lisäys- ja taimiaineiston, lukuun ottamatta siemeniä, pitämisestä kaupan 28 päivänä huhtikuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/33/ETY (EYVL L 157, 10.6.1992, s. 1).


title: Asia T-292/17: Kanne 16.5.2017 – Région Île-de-France v. komissio

text:
               17.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 231/41

         Kanne 16.5.2017 – Région Île-de-France v. komissio
   (Asia T-292/17)
   (2017/C 231/51)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Région Île-de-France (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja J.-P. Hordies)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Ranskan Région Île-de-Francen alueella toimivien linja-autoliikenneyritysten hyväksi käyttöön ottamasta valtiontukijärjestelmästä 2.2.2017 tehdyn Euroopan komission päätöksen (SA.26763 – (2014/C) siltä osin kuin kyseinen järjestelmä luokiteltiin valtiontueksi

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että komissio kieltäytyi luokittelemasta tukea voimassa olevaksi tueksi.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu riidanalaisen päätöksen perustelujen puutteellisuuteen. Se jakautuu kahteen osaan, joista

                           —

                           ensimmäinen koskee valikoivuuskriteeriä koskevien perustelujen puutteellisuutta ja

                           —

                           toinen perusteetonta taloudellista etua koskevien perustelujen puutteellisuutta.


title: Asia C-239/06: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 15.12.2009 — Euroopan komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Puolustustarvikkeiden tulliton maahantuonti)

text:
               27.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 15.12.2009 — Euroopan komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-239/06) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Puolustustarvikkeiden tulliton maahantuonti)
   2010/C 51/08
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Wilms, C. Cattabriga ja L. Visaggio)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamies: I. M. Braguglia, avustajanaan avvocato dello Stato G. De Bellis)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Helleenien tasavalta (asiamiehet: E.-M. Mamouna, A. Samoni-Rantou ja M. K. Boskovits) ja Suomen tasavalta (asiamies: A. Guimaraes-Purokoski)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta 29 päivänä toukokuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 (EYVL L 155, s. 1) 2, 9, 10 ja 11 artiklan sekä yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (EYVL L 130, s. 1) vastaavien säännösten rikkominen — Sotilaallisten varusteiden tuontimaksuista vapauttaminen — Kieltäytyminen laskemasta summia, jotka olisi pitänyt kantaa ja siirtää yhteisön omiin varoihin

      Tuomiolauselma

               1)

               Italian tasavalta ei ole noudattanut yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta 29.5.1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89, sellaisena kuin se on muutettuna 8.7.1996 annetulla neuvoston asetuksella (Euratom, EY) N:o 1355/96, 2 ja 9–11 artiklan ja yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 samojen artiklojen mukaisia velvoitteitaan, koska se on ajanjaksona 1.1.1998–31.12.2002 vapauttanut puolustusmateriaalin tuonnin tulleista ja koska se on kieltäytynyt laskemasta, toteamasta ja asettamasta Euroopan yhteisöjen komission käyttöön sellaisia omia varoja, jotka ovat jääneet kyseisen vapautuksen perusteella kantamatta, ja maksamasta sellaisia viivästyskorkoja, jotka se on velvollinen maksamaan sen takia, ettei kyseisiä omia varoja ole määräajassa asetettu Euroopan yhteisöjen komission käyttöön.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Helleenien tasavalta ja Suomen tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 178, 29.7.2006.


title: Asia C-468/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 1.10.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ammattipätevyyden tunnustaminen — Direktiivi 2005/36/EY — Täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/12

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 1.10.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-468/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Ammattipätevyyden tunnustaminen - Direktiivi 2005/36/EY - Täytäntöönpanon laiminlyönti)
   2009/C 282/22
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: H. Støvlbæk ja V. Peere)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues ja B. Messmer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ammattipätevyyden tunnustamisesta 7.9.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY (EUVL L 255, s. 22) noudattamisen edellyttämiä kaikkia toimenpiteitä ei ole toteutettu tai niistä ei ole ilmoitettu määräajassa

      Tuomiolauselma

               1)

               Ranskan tasavalta ei ole noudattanut ammattipätevyyden tunnustamisesta 7.9.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY 63 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 6, 10.1.2009.


title: Asia T-404/12: Kanne 12.9.2012 — Toshiba Corporation v. komissio

text:
               10.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 343/19

         Kanne 12.9.2012 — Toshiba Corporation v. komissio
   (Asia T-404/12)
   2012/C 343/32
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Toshiba Corporation (Tokio, Japani) (edustajat: Solicitor J. MacLennan sekä lakimies A. Schulz ja lakimies S. Sakellariou)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 27.6.2012 tehdyn komission päätöksen asiassa COMP/39.966 — kaasueristeiset kytkinlaitteet — sakot

               —

               toissijaisesti alentamaan sakkoa niin kuin unionin yleinen tuomioistuin katsoo asianmukaiseksi ja joka tapauksessa

               —

               määräämään kantajan oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio rikkoi hyvän hallinnon periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta tehdessään ennenaikaisesti päätöksensä 27.6.2012 asiassa COMP/39.966 — kaasueristeiset kytkinlaitteet — sakot ennen kuin unionin tuomioistuin antoi tuomionsa asiassa C-498/11 P, Toshiba Corporation vastaan Euroopan komissio.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan komissio loukkasi Toshiban puolustautumisoikeuksia jättäessään väitetiedoksiannon antamatta ennen päätöksen tekemistä 27.6.2012 asiassa COMP/39.966 — kaasueristeiset kytkinlaitteet — sakot ja jättäessään tosiseikkoja koskevassa kirjeessä käsittelemättä tärkeää seikkaa kyseisellä päätöksellä määrätyn sakon laskemisessa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan komissio loukkasi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta kohdellessaan kantajaa eri tavalla kuin kaasueristeisten kytkinlaitteiden eurooppalaisia valmistajia, kun se perusti kantajan sakon TM T&D:n laskentapohjaan eikä kantajan liikevaihtoon.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan komissio jätti antamatta asianmukaiset perustelut määrittäessään TM T&D:n laskentapohjan.

               5)

               Viides kanneperuste, jonka mukaan komissio loukkasi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta jättäessään tekemättä eroa Toshiban syyllisyyden tasossa verrattuna kaasueristeisten kytkinlaitteiden eurooppalaisiin valmistajiin.


title: Asia T-324/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.3.2013 — Firma Van Parys v. komissio (Tulliliitto — Ecuadorista peräisin olevien banaanien tuonti — Tuontitullien kantaminen jälkitullauksin — Tuontitullien peruuttamista koskeva hakemus — Asetuksen (ETY) N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohta ja 239 artikla — Tulliviranomaisten virhe — Asianosaisen ilmeinen laiminlyönti)

text:
               4.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/14

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.3.2013 — Firma Van Parys v. komissio
   (Asia T-324/10) (1)

   (Tulliliitto - Ecuadorista peräisin olevien banaanien tuonti - Tuontitullien kantaminen jälkitullauksin - Tuontitullien peruuttamista koskeva hakemus - Asetuksen (ETY) N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohta ja 239 artikla - Tulliviranomaisten virhe - Asianosaisen ilmeinen laiminlyönti)
   2013/C 129/27
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Firma Léon Van Parys NV (Antwerpen, Belgia) (edustajat: aluksi asianajajat P. Vlaemminck ja A. Hubert, sitten asianajajat Vlaemminck, R. Verbeke ja J. Auwerx)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Keppenne ja F. Wilman)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Belgian kuningaskunta (asiamiehet: J.-C. Halleux ja M. Jacobs, avustajanaan asianajaja P. Vander Schueren)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus sen 6.5.2010 tehdyn komission päätöksen K(2010) 2858 lopullinen osittaiseksi kumoamiseksi, jossa todetaan, että tuontitullien kirjaaminen tileihin jälkikäteen on perusteltua ja että tullien peruuttaminen yksittäistapauksessa on perusteltua yhden velallisen mutta ei toisen velallisen osalta

      Tuomiolauselma

               1)

               Komission 6.5.2010 tekemän päätöksen K(2010) 2858 lopullinen, jossa todetaan, että tuontitullien kirjaaminen tileihin jälkikäteen on perusteltua ja että tullien peruuttaminen yksittäistapauksessa on perusteltua yhden velallisen mutta ei toisen velallisen osalta, 1 artiklan 3 kohta kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Firma Léon Van Parys NV:lle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Belgian kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 274, 9.10.2010.


title: Asia C-466/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 6.10.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d'État – Ranska) – Jean-Michel Adrien ym. v. Premier ministre, Ministre des finances et des comptes publics ja Ministre de la décentralisation et de la fonction publique (Ennakkoratkaisupyyntö — Työntekijöiden vapaa liikkuvuus — Unionin toimielimeen tai muuhun elimeen työskentelemään siirtyneet kansalliset virkamiehet — Vanhuuseläke — Valintaoikeus — Kansalliseen eläkejärjestelmään kuulumisen keskeyttäminen tai siinä pysyminen — Kansallisessa eläkejärjestelmässä ja unionin eläkejärjestelmässä hankittujen eläkeoikeuksien päällekkäisyyden rajoittaminen)

text:
               28.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 441/4

      Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 6.10.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d'État – Ranska) – Jean-Michel Adrien ym. v. Premier ministre, Ministre des finances et des comptes publics ja Ministre de la décentralisation et de la fonction publique
      (Asia C-466/15) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Työntekijöiden vapaa liikkuvuus - Unionin toimielimeen tai muuhun elimeen työskentelemään siirtyneet kansalliset virkamiehet - Vanhuuseläke - Valintaoikeus - Kansalliseen eläkejärjestelmään kuulumisen keskeyttäminen tai siinä pysyminen - Kansallisessa eläkejärjestelmässä ja unionin eläkejärjestelmässä hankittujen eläkeoikeuksien päällekkäisyyden rajoittaminen))
      (2016/C 441/05)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Conseil d’État

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: Jean-Michel Adrien, Frédéric Baron, Catherine Blanchin, Marc Bouillaguet, Anne-Sophie Chalhoub, Denis d’Ersu, Laurent Gravière, Vincent Cador, Roland Moustache, Jean-Richard de la Tour, Anne Schneider, Bernard Stamm ja Éléonore von Bardeleben

         Vastaajat: Premier ministre, Ministre des finances et des comptes publics ja Ministre de la décentralisation et de la fonction publique

         Tuomiolauselma

      SEUT 45 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jonka vaikutuksesta unionin toimielimen tai muun elimen palvelukseen työskentelemään siirtynyt kansallinen virkamies, joka päättää pysyä unionin palveluksessa työskentelynsä ajan kansallisessa eläkejärjestelmässä, menettää kaikki viimeksi mainittuun järjestelmään kuulumistaan vastaavat edut tai osan niistä, jos hän työskentelee kymmenen vuotta unionin palveluksessa, mikä antaa hänelle oikeuden eläkkeeseen unionin eläkejärjestelmästä.

         (1)  EUVL C 381, 16.11.2015.


title: Asia T-125/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.10.2016 – Unicorn v. EUIPO Mercilink Equipment Leasing (UNICORN) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin UNICORN rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansalliset sana- ja kuviomerkit UNICORN ja aikaisempi kansallinen kuviomerkki, joka esittää yksisarvisen päätä — Suhteellinen hylkäysperuste — Maine — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta)

text:
               12.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 462/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.10.2016 – Unicorn v. EUIPO Mercilink Equipment Leasing (UNICORN)
   (Asia T-125/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin UNICORN rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansalliset sana- ja kuviomerkit UNICORN ja aikaisempi kansallinen kuviomerkki, joka esittää yksisarvisen päätä - Suhteellinen hylkäysperuste - Maine - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta))
   (2016/C 462/19)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Unicorn a.s. (Praha, Tšekki) (edustaja: asianajaja L. Lorenc)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: M. Rajh)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Mercilink Equipment Leasing Ltd (Limassol, Kypros)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 13.1.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 150/2014-5), joka koskee Unicornin ja Mercilink Equipment Leasingin välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Unicorn a.s. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 171, 26.5.2015.


title: Asia C-457/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 3.9.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2005/14/EY — Vastuuvakuutus — Moottoriajoneuvot — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               24.10.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 3.9.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   (Asia C-457/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2005/14/EY - Vastuuvakuutus - Moottoriajoneuvot - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   2009/C 256/10
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: N. Yerrell)

      Vastaaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamies: L. Seeboruth)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevien neuvoston direktiivien 72/166/ETY, 84/5/ETY, 88/357/ETY ja 90/232/ETY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/26/EY muuttamisesta 11.5.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/14/EY (EUVL L 149, s. 14) noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä ei ole toteutettu määräajassa

      Tuomiolauselma

               1)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevien neuvoston direktiivien 72/166/ETY, 84/5/ETY, 88/357/ETY ja 90/232/ETY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/26/EY muuttamisesta 11.5.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/14/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 313, 6.12.2008.


title: Asia F-107/11: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 11.12.2012 — Ntouvas v. ECDC (Henkilöstö — Sopimussuhteinen toimihenkilö — Vuoden 2010 arviointikierros — Arviointikertomuksen kumoamista koskeva vaatimus)

text:
               16.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/31

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 11.12.2012 — Ntouvas v. ECDC
   (Asia F-107/11) (1)

   (Henkilöstö - Sopimussuhteinen toimihenkilö - Vuoden 2010 arviointikierros - Arviointikertomuksen kumoamista koskeva vaatimus)
   2013/C 46/60
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Ioannis Ntouvas (Sundbyberg, Ruotsi) (edustaja: asianajaja E. Mylonas)

      Vastaaja: Tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalainen keskus (ECDC) (asiamies: R. Trott, avustajanaan asianajaja D. Waelbroeck)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Henkilöstö — Vaatimus kantajasta ajanjaksolta 1.1–31.12.2010 laaditun arviointikertomuksen kumoamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Ioannis Ntouvas vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalaisen keskuksen oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 25, 28.1.2012, s. 69.


title: T. Port GmbH & Co:n 27.2.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-39/97)

text:
26.4.97                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 131 /23
T. Port GmbH & Co:n 27.2.1997 Euroopan yhteisöjen                    kantaja on joutunut kyseisen asetuksen 19 artiklan 2 koh
              komissiota vastaan nostama kanne                       dan mukaisten viiteajanjaksojen vuoksi.
                         ( Asia T-39/97 )
                                                                     Kantaja vaatii, että ensimmäisenoikeusasteen tuomioistuin
                          ( 97/C 131 /53 )
                                                                     toteaa, että vastaaja on rikkonut asetuksen ( ETY) N:o 404/
                                                                     93 mainittuja säännöksiä, koska se ei ole hyväksynyt kan
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                        tajan hakemusta ja tämän vuoksi väittää, että asetuksella
                                                                     ( ETY ) N:o 404/93 suojattuja kantajan yhteisön oikeuden
                                                                     mukaisia perusoikeuksia eli omistusoikeutta ja ammatin
T. Port GmbH & Co., Hampuri, on nostanut 27.2.1997                   harjoittamisen vapautta on loukattu ja että vastaajalla olisi
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois               ollut velvollisuus toteuttaa siirtymätoimenpiteitä näiden
tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .            perusoikeuksien loukkaamisen torjumiseksi .
Kantajan edustajana on asianajaja Gert Meier, Köln, ja
prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Marc
Baden, 34 b rue Philippe II, Luxemburg.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuin
                                                                     Pearle B. V:n, Hans Prijsoptiek Franchise B. V:n, Van der
                                                                     Wiehl B. V:n, Prins Brillen B. V:n, Brilservice B.V:n ja Op
— toteaa, että vastaaja on rikkonut asetuksen ( ETY )                tical Retail Group B. V:n 27.2.1997 Euroopan yhteisöjen
     N:o 404/93 30 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan,                            komissiota vastaan nostama kanne
     kun se ei ole hyväksynyt kantajan taloudellisen toimin                                 (Asia T-40/97)
     takykynsä      varmistamiseksi        banaanien   tuojana
                                                                                97/C 131 /54 )
     19.12.1996 tekemää hakemusta siitä, että se myöntäisi
     kansallisten viranomaisten vuosille 1997, 1998 ja
     1999 myöntämien tai myönnettävien lupien lisäksi ly                            (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
     hytaikaisesti
                                                                     Pearle B. V. , Soesterberg ( Alankomaat), Hans Prijsoptiek
     vuodelle 1997 100 308 277 kilon tuontiluvan A-luo              Franchise B. V. , Rotterdam ( Alankomaat), Van der Wiel
     kan toimijan lupana                                             B. V. , Leiden ( Alankomaat), Prins Brillen B. V. , Amster
                                                                     dam ( Alankomaat), Brilservice B. V. , Amsterdam, ja Opti
                                                                     cal Retail Group B. V. , Eindhoven ( Alankomaat) ovat nos
     vuodelle 1998 102 911 007 kilon tuontiluvan samassa             taneet 27.2.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
     luokassa                                                        oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
                                                                     jen komissiota vastaan . Kantajien edustaja on asianajaja
     vuodelle 1999 103 994 145 kilon tuontiluvan samassa
                                                                     S. N. Vlaar, Amsterdam .
     luokassa
                                                                     Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                     tuin
     vuodelle 2000 107 628 379 kilon tuontiluvan samassa
     luokassa
                                                                     — kumoaa 31.12.1996 päivättyyn kirjeeseen sisältyneen
                                                                          komission päätöksen, jolla kieltäydyttiin ryhtymästä
     siirtymätoimenpiteenä asetuksen N:o 404/93 30 artik                 toimenpiteisiin kantajien 29.12.1995 tekemän valituk
     lassa tarkoitettujen vaikeuksien voittamiseksi, joihin               sen johdosta ,
     kantaja on joutunut asetuksen N:o 404/93 19 artiklan
     2 kohdassa säädettyjen viiteajanjaksojen vuoksi ,
                                                                     — velvoittaa komission ryhtymään toimenpiteisiin kanta
                                                                          jien tekemän valituksen johdosta .
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                      Kantajat ovat kaikki optikkoliikkeitä, ja ne ovat lakisää
 Kantaja, joka on banaanikaupan alalla toimiva keskisuuri             teisesti Hoofdbedrijfsschap Ambachtenin jäseniä . Kyseinen
 yritys, teki Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa              julkisoikeudellinen yhteisö on asettanut tässä tarkoituksessa
 C-68/95 26.11.1996 antaman tuomion jälkeen 16.12.1996                annetun säädöksen perusteella kantajille maksun, josta ker
 komissiolle kirjallisen hakemuksen siitä, että komissio              tyvät tulot käytetään optikkoalan kollektiiviseen mainon
 myöntäisi kantajan taloudellisen toimintakyvyn, jonka se             taan . Komissiolle tekemässään valituksessa kantajat esittä
 uskoo vaarantuneen ennalta aavistamattomien, ylivoimais             vät, että ( ilmoittamatta jätetty ) asetus on EY:n perus
 ten esteiden vuoksi, säilyttämiseksi lyhytaikaisesti vuosille        tamissopimuksen 92 artiklan vastainen .
 1997—1999 kansallisten viranomaisten myöntämien tai
 myönnettävien lupien lisäksi muita tuontilupia siirtymätoi          Menettelyä koskevien virheiden lisäksi kantajat esittävät
 menpiteinä asetuksen ( ETY ) N:o 404/93 30 artiklassa tar           riidanalaista päätöstä vastaan sen, että komissio ei voi an
 koitettujen merkittävien vaikeuksien voittamiseksi , joihin          taa vapautusta tukisäännösten ilmoitusvelvollisuudesta


title: Asia T-692/13: Kanne 20.12.2013 — SACBO v. komissio ja TEN-T EA

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/43

         Kanne 20.12.2013 — SACBO v. komissio ja TEN-T EA
   (Asia T-692/13)
   2014/C 45/74
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Società per l'aeroporto civile Bergamo-Orio al Serio SpA (SCABO SpA) (Grassobbio (BG), Italia) (edustajat: asianajajat G. Greco, M. Muscardini ja G Carullo)

      Vastaajat: Euroopan laajuisen liikenneverkon toimeenpanovirasto (TEN-T EA), Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ensisijaisesti: kumoamaan TEN-T EA:n 23.10.2013 tekemä päätös ja kaikki siihen liittyvät, sen johdanto-osassa mainitut toimenpiteet, koska siinä on 18.3.2013 tehty päätös vahvistaen katsottu, ettei toimintoihin 1, 2.1, 4, 5, 6 ja 7 liittyviä ulkopuolisia menoja voida hyväksyä ja koska siinä on näin vähennetty yhteisrahoitusta ja vaadittu 158 517,54 euron suuruisen summan palauttamista, kaikkine tähän liittyvine oikeudellisine seuraamuksineen;

               —

               toissijaisesti: vahvistamaan, ettei kiertämisaikomusta ollut ja ettei yhteisrahoituksen kohteena ollutta toimintaa ollut keinotekoisesti jaettu osiin, ja näin kumoamaan TEN-T EA:n 23.10.2013 tekemä päätös ja kaikki siihen liittyvät, sen johdanto-osassa mainitut toimenpiteet, koska siinä on 18.3.2013 tehty päätös vahvistaen katsottu, ettei toimintoihin 1, 2.1, 4, 5, 6 ja 7 liittyviä ulkopuolisia menoja voida hyväksyä ja koska siinä on näin vähennetty yhteisrahoitusta ja vaadittu 158 517,54 euron suuruisen summan palauttamista, kaikkine tähän liittyvine oikeudellisine seuraamuksineen;

               —

               joka tapauksessa: määrittämään uudelleen komission vahvistama rahoituksen vähennys siten, että se paremmin vastaa suhteellisuusperiaatetta.

               —

               velvoittamaan vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tämän asian kantaja on sama kuin asian T-270/13, SACBO vastaan komissio ja TEN-TEA (Kok., C-207, 20.7.2013, s. 46), kantaja
   Tässä suhteessa on täsmennettävä, että molemmat edellä mainitun asian vastaajat ovat vaatineet, ettei kannetta otettaisi tutkittavaksi, koska sen kohteena oleva päätös ei niiden mukaan ole lopullinen.
   Kantaja toteaa nostaneensa kanteen vastaajan 23.10.2013 toteuttamasta toimenpiteestä pelkästään oikeusvarmuuteen liittyvistä syistä saadakseen rahoituksen vähentämistä koskevan päätöksen lainvastaisuuden todetuksi.
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-270/13.


title: Asia T-780/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.7.2017 – Mediaexpert v. EUIPO Mediaexpert (mediaexpert) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-kuviomerkki mediaexpert — Aiempi kansallinen sanamerkki mediaexpert — Ehdoton hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 53 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Näyttö aiemman tavaramerkin olemassaolosta, pätevyydestä ja laajuudesta — Aiemman tavaramerkin rekisteröintitodistus — Käännös — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 37–39 sääntö ja 98 säännön 1 kohta — Luottamuksensuoja)

text:
               4.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 293/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.7.2017 – Mediaexpert v. EUIPO Mediaexpert (mediaexpert)
   (Asia T-780/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-kuviomerkki mediaexpert - Aiempi kansallinen sanamerkki mediaexpert - Ehdoton hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 53 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Näyttö aiemman tavaramerkin olemassaolosta, pätevyydestä ja laajuudesta - Aiemman tavaramerkin rekisteröintitodistus - Käännös - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 37–39 sääntö ja 98 säännön 1 kohta - Luottamuksensuoja))
   (2017/C 293/36)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Mediaexpert sp. z o.o. (Varsova, Puola) (edustaja: asianajaja J. Aftyka)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (edustaja: A. Folliard-Monguiral)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Mediaexpert S.A. (Varsova)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 11.8.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2583/2015-1), joka liittyy Mediaexpert sp. z o.o.:n ja Mediaexpert S.A.:n väliseen mitättömyysmenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Mediaexpert sp. z o.o. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 6, 9.1.2017.


title: Asia F-41/16: Kanne 11.8.2016 – ZZ v. EUH

text:
               10.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 371/29

         Kanne 11.8.2016 – ZZ v. EUH
   (Asia F-41/16)
   (2016/C 371/32)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja M. Meyer)

      Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Nimittävän viranomaisen niiden päätösten pätemättömäksi julistaminen tai kumoaminen, joilla on vaadittu palautettavaksi koululisät, jotka kantajan on väitetty saaneen perusteettomasti, ja joilla on kieltäydytty myöntämästä kantajalle muita koululisiä, sekä vastaajan velvoittaminen maksamaan pidätetyt summat.

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että virkamiestuomioistuin

               —

               julistaa pätemättömäksi vastaajan 12.5.2016 tekemän päätöksen, joka koskee kantajan valituksia R/18/16 ja R/19/16, sekä kantajan riitauttamat kouluvuotta 2014/15 koskevat päätökset

               —

               toissijaisesti kumoaa vastaajan 12.5.2016 tekemän päätöksen, joka koskee kantajan valituksia R/18/16 ja R/19/16, sekä kantajan riitauttamat kouluvuotta 2014/15 koskevat päätökset

               —

               velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle tämän päätöksen perusteella virheellisesti pidätetyt summat

               —

               velvoittaa EUH:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-176/16: Kanne 20.4.2016 – Kofola ČeskoSlovensko v. EUIPO – Mionetto (UGO)

text:
               20.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 222/25

         Kanne 20.4.2016 – Kofola ČeskoSlovensko v. EUIPO – Mionetto (UGO)
   (Asia T-176/16)
   (2016/C 222/31)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Kofola ČeskoSlovensko (Ostrava, Tšekki) (edustaja: asianajaja L. Lorenc)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Mionetto SpA (Valdobbiadene, Italia)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”UGO” – Rekisteröintihakemus nro 11 541 851

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 22.2.2016 asiassa R 2707/2014-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperuste

               —

               Asetusta N:o 207/2009, sellaisena kuin se on muutettuna, ja sen soveltamista koskevia oikeussääntöjä on rikottu ja erityisesti on arvioitu virheellisesti kyseessä oleviin tavaramerkkeihin liittyvä sekaannusvaara.


title: Asia T-510/09 P: Valitus, jonka V on tehnyt 12.4.2010 virkamiestuomioistuimen asiassa F-33/08, V v. komissio, 21.10.2009 antamasta tuomiosta

text:
               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/42

      Valitus, jonka V on tehnyt 12.4.2010 virkamiestuomioistuimen asiassa F-33/08, V v. komissio, 21.10.2009 antamasta tuomiosta
      (Asia T-510/09 P)
      (2010/C 161/67)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Valittaja: V (Bryssel, Belgia) (edustaja: avocat E. Boigelot)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio

         Vaatimukset

                  —

                  Valitus on otettava tutkittavaksi ja katsottava perustelluksi, minkä johdosta

                  —

                  asiassa F-33/08, 21.10.2009 annettu Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen tuomio, joka on annettu tiedoksi valittajalle 26.10.2009 ja jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi perusteettomana valittajan kanteen, jolla oli vaadittu 15.5.2007 tehdyn päätöksen kumoamista, jolla komissio oli ilmoittanut valittajalle, ettei hän täyttänyt terveydellisiä edellytyksiä tehtäviensä hoitamiseen, on kumottava ja komissio on velvoitettava korvaamaan valittajalle vahingot, jotka hän on katsonut kärsineensä

                  —

                  vaatimukset, jotka valittaja on esittänyt Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa, on hyväksyttävä

                  —

                  vastapuoli on velvoitettava korvaamaan asian käsittelystä virkamiestuomioistuimessa ja unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Valittaja vaatii valituksessaan asiassa F-33/08, V v. komissio, 21.10.2009 annetun virkamiestuomioistuimen tuomion kumoamista. Kyseisellä tuomiolla hylättiin kanne, jossa oli vaadittu kumoamaan komission päätös olla ottamatta valittajaa palvelukseen siitä syystä, ettei hän täyttänyt terveydellisiä edellytyksiä tehtäviensä hoitamiseen, ja vahingonkorvausvaatimus.
      Valituksessaan valittaja on esittänyt kolme valitusperustetta, jotka koskevat väärää lainsoveltamista, väärän merkityksen antamista asiakirja-aineistossa oleville todisteille ja perustelujen virheellisyyttä ja riittämättömyyttä.
      Valittaja moittii asiassa annettua tuomiota ensisijaisesti siitä, että virkamiestuomioistuin on katsonut, ettei asiassa ollut näytetty sitä, että lääkärin (K) suorittamassa tarkastuksessa tapahtunut virhe oli vaikuttanut niihin lausuntoihin, joiden perusteella riidanalainen päätös oli tehty.
      Toiseksi kantaja esittää, että virkamiestuomioistuin on laiminlyönyt velvollisuutensa kunnioittaa lääkärinsalaisuutta sekä potilaan — vaikka tämä onkin oikeusalamainen — oikeutta tämän salaisuuden suojaan katsomalla, ettei se voinut tutkia terveydellisten edellytysten puuttumisesta annetun lääketieteellisen komitean lausunnon lainmukaisuutta juuri tämän periaatteen vuoksi.
      Kolmanneksi valittaja esittää, että virkamiestuomioistuimen päättelyä rasittaa perustelujen puuttuminen siltä osin kuin kyse oli sen väitteen tutkimisesta, joka koski sitä, ettei lääketieteellisen lautakunnan puheenjohtajana toiminutta henkilöä ollut merkitty Belgian lääkäriluetteloon.


title: Asia C-239/99: Finanzgericht Düsseldorfin 21.6.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa NACHI Europe GmbH vastaan Hauptzollamt Krefeld

text:
28.8.1999                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 246/17
Euroopan yhteisöjen komission 24.6.1999 Ranskan tasa-                    Finanzgericht Düsseldorfin 21.6.1999 tekemällään pää-
                 valtaa vastaan nostama kanne                            töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa NACHI
                                                                                Europe GmbH vastaan Hauptzollamt Krefeld
                           (asia C-237/99)
                                                                                (Asia C-239/99)
                          (1999/C 246/34)
                                                                                (1999/C 246/35)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.6.1999 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa               Finanzgericht Düsseldorf on pyytänyt 21.6.1999 tekemällään
vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön virka-            päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
mies Michel Nolin, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos               kirjaamoon 24.6.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                             ennakkoratkaisua asiassa NACHI Europe GmbH vastaan
                                                                         Hauptzollamt Krefeld seuraaviin kysymyksiin:
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-           1. Onko asetuksen N:o 2849/92 (1) 1 artiklan 2 kohta
tuin                                                                          pätemätön?
–    toteaa että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut direktiivin        2. Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
     93/37/ETY (1) ja erityisesti sen 11 artiklan 2 kohdan                    mistä ajankohdasta lähtien on asetuksen N:o 2849/92
     mukaisia velvoitteitaan sellaisten eri julkisten hankintojen             1 artiklan 2 kohdan pätemättömyyttä sovellettava kantajan
     tarjouskilpailumenettelyjen yhteydessä, jotka koskevat jul-              hyväksi?
     kisten suunnittelu- ja rakennusvirastojen sekä edullisia
     vuokra-asuntoja rakennuttavien osakeyhtiöiden rakenta-
     mia asuntoja,
                                                                         (1) EYVL L 286, 1.10.1992, s. 2.
–    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
     kulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Vastaaja ei ole noudattanut direktiivin 93/37/ETY 11 artiklan            Regeringsrättenin 10.6.1999 tekemällään päätöksellä esit-
2 kohdan mukaista velvoitetta julkaista tarjouspyyntöilmoitus            tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Försäkringsaktiebo-
Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä: Ranskan viranomaiset                                  laget Skandia (publ)
tukeutuvat kansallisen oikeuden mukaiseen luonnehdintaan
julkisten suunnittelu- ja rakennusvirastojen (offices publics
d’amenagement et de construction, jäljempänä O.P.A.C.) sekä                                        (Asia C-240/99)
edullisia vuokra-asuntoja rakennuttavien osakeyhtiöiden osalta
(sociétés anonymes d’habitations à loyer modéré, jäljempänä
S.A.H.L.M.), jotta niitä ei katsottaisi direktiivin 1 artiklan b                                   (1999/C 246/36)
kohdan mukaiseksi hankintaviranomaiseksi. Julkisoikeudelli-
sen yhteisön käsite on yhteisön oikeuden mukainen käsite.                Regeringsrätten on pyytänyt 10.6.1999 tekemällään päätök-
O.P.A.C.-virastot ja S.A.H.L.M.-yhtiöt täyttävät direktiivin 1           sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
artiklan b kohdan mukaiset edellytykset. Vaikka O.P.A.C.-                25.6.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa
virastot ovat muodollisesti teollisia ja kaupallisia yhteisöjä           Försäkringsaktiebolaget Skandia (publ) ennakkoratkaisua seu-
ja S.A.H.L.M.-yhtiöt kaupallisia yrityksiä, ne on perustettu             raavaan kysymykseen:
erityisesti muuhun kuin teolliseen tai kaupalliseen toimintaan
liittyvän yleisen edun vuoksi (ne rakentavat ja hallinnoivat
rakennuskokonaisuuksia, jotka on tarkoitettu vuokrata pieni-             Merkitseekö Skandian osalta selostetun kaltainen vakuutysyh-
tuloisille henkilöille), ne ovat oikeushenkilöitä ja ne kuuluvat         tiön sitoumus harjoittaa kokonaan omistamansa vakuutusyh-
joko valtion, alueyhteisöjen tai muiden julkisoikeudellisten             tiön toimintaa kuudennen direktiivin (1) 13 artiklan B kohdan
elinten alaisuuteen (O.P.A.C.-virastot hallintoneuvoston ko-             a alakohdassa tarkoitetun vakuutustoiminnan harjoittamista?
koonpanon ja valtion valvontavallan osalta ja S.A.H.L.M.-
yhtiöt valvontavallan osalta.
                                                                         (1) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistami-
                                                                             sesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen mää-
                                                                             räytymistapa 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu kuudes neu-
(1) EYVL L 199, 9.8.1993, s. 54.                                             voston direktiivi (EYVL erityispainos 1994, 09/nide 1, s. 28).


title: Asia T-75/04: ArchChemicals, Inc:in ja Arch Timber Protection Limitedin 17.2.2004 Euroopanyhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/72

         Arch Chemicals, Inc:in ja Arch Timber Protection Limitedin 17.2.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-75/04)
   (2004/C 106/145)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Arch Chemicals, Inc. ja Arch Timber Protection Limited ovat nostaneet 17.2.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Arch Chemicals, Inc:in kotipaikka on Norwalk, Connecticut, USA ja Arch Timber Protection Limitedin kotipaikka on Castleford, Yhdistynyt kuningaskunta, ja kantajien edustajat ovat asianajajat K. Van Maldegem ja C. Mereu.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa biosidituotteiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kymmenvuotisen työohjelman toisesta vaiheesta ja asetuksen (EY) N:o 1896/2000 muuttamisesta 4 päivänä marraskuuta 2003 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2032/2003 3 artiklan (ja liitteen II), 4 artiklan 2 kohdan, 5 artiklan 3 kohdan, 10 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan, 11 artiklan 3 kohdan, 13 artiklan ja 14 artiklan 2 kohdan,

               —

               toteaa, että biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY 9 artiklan a kohta, 10 artiklan 3 kohta, 11 artikla ja 16 artiklan 1 kohta ovat lainvastaisia ja että niitä ei voida soveltaa kantajaan,

               —

               toteaa, että biosidituotteiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun ohjelman ensimmäisestä vaiheesta 7 päivänä syyskuuta 2000 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1896/2000 6 artiklan 2 kohta on lainvastainen ja että sitä ei voida soveltaa kantajaan,

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajalle riitautetun toimenpiteen toteuttamisesta ja voimaantulosta aiheutuneesta vahingosta määrän, jonka ilmoitetaan väliaikaisesti olevan 1 euro sovellettavine korkoineen, kunnes vahingon tarkka määrä saadaan laskettua tarkasti ja määritettyä,

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Kantajat valmistavat biosiditehoaineita ja biosidituotteita, nimittäin muussa kuin maataloudessa käytettäviä torjunta-ainetuotteita, jotka sisältävät näitä tehoaineita. Kantajilla on myyntiluvat useissa jäsenvaltioissa ja monet niiden tuotteista on suojattu immateriaalioikeuksilla.
   Kantajat ilmoittivat tehoaineistaan ja tuotetyyppiyhdistelmistään direktiivin 98/8/EY (1) ja komission asetuksen N:o 1896/2000 (2) mukaisesti, ja siten niistä tuli komission asetuksessa N:o 2032/2003 (3) tarkoitetun tarkastusohjelman osanottajia. Tarkastusohjelman toisen vaiheen säännöissä kantajat velvoitetaan kehittämään kalliita, niiden immateriaalioikeuksien piiriin kuuluvia tietoja, kuten tieteellisiä tutkimuksia ja riskinarviointeja, ja toimittamaan nämä tiedot esittelevälle jäsenvaltiolle. Kantajat vaativat asetuksen N:o 2032/2003 4 artiklan 2 kohdan kumoamista, koska siinä ei aseteta määräaikaa, jonka jälkeen muut kuin osanottajien yhtiöt eivät enää voi markkinoida osanottajien ilmoittamia ja asetuksen liitteessä II lueteltuja biosidituotteita. Lisäksi kantajien mukaan asetuksen N:o 2032/2003 3 artiklan 2 kohdassa ja liitteessä II ei luetella kantajien nimiä osanottajina niiden ilmoittamien tehoaineiden ja tuotetyyppiyhdistelmien osalta. Kantajat vaativat myös asetuksen N:o 2032/2003 5 artiklan 3 kohdan ja johdanto-osan kymmenennen perustelukappaleen kumoamista, koska siinä sallitaan yhtiöiden, jotka eivät ole osanottajia, hakevan tehoaineen tai tuotetyyppiyhdistelmän sisällyttämistä edullisemmin edellytyksin. Hakijat riitauttavat myös asetuksen N:o 2032/2003 10 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan, koska siinä sallitaan esittelevän jäsenvaltion ottavan huomioon muiden toimittamia lisätietoja. Hakijat vastustavat myös sitä, että 11 artiklan 3 kohdassa ja johdanto-osan 18 perustelukappaleessa sallitaan vastaajan toimittavan yksipuolisesti vertailevan arvioinnin tehoaineista ja tuotetyyppiyhdistelmistä ennen arvioinnin päätöstä. Kantajat riitauttavat artiklan 13 ja johdanto-osan 20 perustelukappaleen, koska niissä sallitaan vastaajan keskeyttävän tai lopettavan arvioinnin vastaajan esittämän direktiivin 76/769/ETY (4) mukaisen ehdotuksen perusteella. Täten riskiperusteista arviointia suosittaisiin biosidituotteiden markkinoille saattamista koskevassa direktiivissä 98/8/EY säädetyn sektorikohtaisen riskinarvioinnin sijasta. Lopuksi kantaja vaatii 14 artiklan 2 kohdan kumoamista, koska siinä muutetaan asetuksessa N:o 1896/2000 olevia ilmoitussääntöjä taannehtivasti ja ilman asianmukaisia perusteluja muuttaen näin sitä ratkaisevaa vaikutinta, joka on saanut kantajat osallistumaan arviointiohjelmaan.
   Kanteensa tueksi kantajat väittävät, että vastaaja on käyttänyt väärin direktiivin 98/8/EY mukaista toimivaltaansa panemalla direktiivin täytäntöön tavalla, joka ylittää direktiivin sanamuodon ja puututaan kantajien oikeuksiin ja odotuksiin. Kantajat väittävät lisäksi, että vastaajalla ei ole ollut toimivaltaa sisällyttää riidanalaisia säännöksiä asetukseen N:o 2032/2003 pyytämättä lausuntoa Euroopan parlamentilta ja neuvostolta. Kantajien mukaan direktiiviä 98/8/EY olisi pitänyt muuttaa näiden säännösten käyttöön ottamiseksi.
   Kantajat väittävät myös, että vastaaja on rikkonut EY:n perustamissopimusta ja yhteisön oikeuden periaatteita, kuten perustamissopimuksen säännöksiä vilpittömästä kilpailusta sekä vääristymätöntä kilpailua, oikeusvarmuutta, luottamuksensuojaa, suhteellisuutta, syrjinnän kieltoa, omistusoikeutta sekä elinkeinovapautta koskevia periaatteita ja lopuksi kansainvälisten sopimusten ensisijaisuuden periaatetta, erityisesti TRIPs-sopimuksen mukaista immateriaalioikeuksien suojaa.
   Kanteensa tueksi kantajat esittävät myös asetuksen N:o 1896/2000 6 artiklan 2 kohdan ja direktiivin 98/8/EY 9 artiklan a kohdan, 10 artiklan 3 kohdan, 11 artiklan ja 16 artiklan 1 kohdan lainvastaisuutta koskevan kanneperusteen.
   Kantajat toteavat, että riitautetut asetuksen N:o 2032/2003 3 artikla ja 4 artiklan 2 kohta sekä liite II perustuvat asetuksen N:o 1896/2000 6 artiklan 2 kohtaan, jossa säädetään, että mikä tahansa muu yhtiö, joka ei voi käyttää kantajien suojattuja tietoja eikä ole kehittänyt vastaavaa tietokokoelmaa, voi vapaasti markkinoida ilmoitettuja tehoaineita ja tuotetyyppiyhdistelmiä. Kantajat väittävät, että asetuksen N:o 1896/2000 6 artiklan 2 kohdassa jätetään huomioimatta direktiivin 98/8/EY tietosuojasäännökset ja se, että vastaaja on käyttänyt väärin toimivaltaansa ja että siltä on puuttunut toimivalta säätää sitä.
   Kantajat toteavat lisäksi, että direktiivin 98/8/EY 9 artiklan a kohta, 10 artiklan 3 kohta ja 11 artikla liittyvät asetuksen N:o 2032/2003 riitautettuihin 3 artiklaan ja liitteeseen II. Kantajien mukaan direktiivin 98/8/EY 9 artiklan a kohta on lainvastainen, koska siinä on tehoaineiden, jotka olivat markkinoilla ennen 14.5.2000, ja tehoaineiden, joita ei ollut markkinoilla tuona ajankohtana, välistä syrjintää ja näin ollen aiheutetaan vilpillistä kilpailua. Lisäksi kantajat väittävät, että direktiivin 98/8/EY 9 artiklan a kohta, 10 artiklan 3 kohta, 11 artikla ja 16 artiklan 1 kohta ovat ristiriidassa tämän direktiivin muiden säännösten kanssa. Niissä erityisesti jätetään direktiivin 98/8/EY 12 artiklan ja 27 artiklan vastaisesti yhdistämättä osanottajat avoimesti niiden ilmoittamiin tehoaineisiin tai tuotetyyppiyhdistelmiin. Lopuksi kantajat väittävät, että direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 1 kohta pitäisi todeta lainvastaiseksi niin, että jäsenvaltiot eivät enää voi jatkaa sellaisen aikaisemman lainsäädäntönsä soveltamista, jossa biosidituotteiden rekisteröiminen ei tukeudu yhteisön tasolla tehtävään ilmoitukseen.

      (1)  Biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/8/EY (EYVL L 123, s. 1)

      (2)  Biosidituotteiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun ohjelman ensimmäisestä vaiheesta 7 päivänä syyskuuta 2000 annettu komission asetus (EY) N:o 1896/2000 (EYVL L 228, s. 6)

      (3)  Biosidituotteiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kymmenvuotisen työohjelman toisesta vaiheesta ja asetuksen (EY) N:o 1896/2000 muuttamisesta 4 päivänä marraskuuta 2003 annettu Komission asetus (EY) N:o 2032/2003 (EUVL L 307, s. 1)

      (4)  Tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annettu neuvoston direktiivi 76/769/ETY (EYVL L 262, s. 201)


title: Asia T-192/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11.7.2007 — Flex Equipos de Descanso v. SMHV — Leggett & Platt (LURA-FLEX) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin LURA-FLEX rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansalliset kuviomerkit, jotka sisältävät sanaosan flex — Aikaisempien tavaramerkkien tunnettuuden osoittamiseksi esitettyjen todisteiden käännösten toimittaminen väiteosastolle myöhässä — Väiteosaston velvollisuus arvioida, onko käännettyjen asiakirjojen huomioon ottaminen tarpeen)

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/32

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11.7.2007 — Flex Equipos de Descanso v. SMHV — Leggett & Platt (LURA-FLEX)
   (Asia T-192/04) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin LURA-FLEX rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansalliset kuviomerkit, jotka sisältävät sanaosan ’flex’ - Aikaisempien tavaramerkkien tunnettuuden osoittamiseksi esitettyjen todisteiden käännösten toimittaminen väiteosastolle myöhässä - Väiteosaston velvollisuus arvioida, onko käännettyjen asiakirjojen huomioon ottaminen tarpeen)
   (2007/C 199/59)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Flex Equipos de Descanso, SA (Madrid, Espanja) (edustaja: aiemmin asianajaja R. Ocquet, sittemmin asianajaja I. Valdelomar Serrano)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)(asiamiehet: S. Laitinen ja G. Schneider)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Leggett & Platt, Inc. (Carthage, Missouri, Yhdysvallat) (edustajat: solicitor G. Cronin, solicitor S. Castley ja barrister G. Hollingworth)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 18.3.2004 tekemästä päätöksestä (asia R 333/2003 1), joka koskee Flex Equipos de Descanso, SA:n ja Leggett & Platt, Inc:n välistä väitemenettelyä
   Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 18.3.2004 tekemä päätös (asia R 333/2003 1) kumotaan.

               2)

               SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Väliintulija vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 217, 28.8.2004.


title: Asia T-123/12: Kanne 15.3.2012 — Smartbook v. SMHV (SMARTBOOK)

text:
               2.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 157/8

         Kanne 15.3.2012 — Smartbook v. SMHV (SMARTBOOK)
   (Asia T-123/12)
   2012/C 157/13
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Smartbook AG (Offenburg, Saksa) (edustajat: Rechtsanwalt C. Milbradt ja Rechtsanwalt A. Schwarz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 15.12.2011 asiassa R 799/2011-2 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut valitusmenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”SMARTBOOK” (hakemus nro 8 426 348) luokkiin 9, 16 ja 28 kuuluvia tavaroita varten

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu, koska haettu tavaramerkki on erottamiskykyinen eikä se kuvaile kyseisiä tavaroita.