title: Asia C-395/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 3.2.2011 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2007/2/EY — Ympäristöpolitiikka — Paikkatietoinfrastruktuuri — Sähköisessä muodossa olevien paikkatietojen vaihtaminen ja päivittäminen — Kansallisten täytäntöönpanotoimenpiteiden toteuttamatta jättäminen)

text:
               2.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 103/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 3.2.2011 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-395/10) (1).
   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2007/2/EY - Ympäristöpolitiikka - Paikkatietoinfrastruktuuri - Sähköisessä muodossa olevien paikkatietojen vaihtaminen ja päivittäminen - Kansallisten täytäntöönpanotoimenpiteiden toteuttamatta jättäminen)
   2011/C 103/17
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Alcover San Pedro ja V. Peere)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues ja S. Menez)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Toimenpiteitä Euroopan yhteisön paikkatietoinfrastruktuurin (INSPIRE) perustamisesta 14.3.2007 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/2/EY (EUVL L 108, s. 1) täytäntöönpanemiseksi ei ole toteutettu säädetyssä määräajassa

      Tuomiolauselma

               1)

               Ranskan tasavalta ei ole noudattanut Euroopan yhteisön paikkatietoinfrastruktuurin (INSPIRE) perustamisesta 14.3.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/2/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kaikkia tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 274, 9.10.2010.


title: Tribunale di Genova, Sezione Prima Civilen 26. 1. 1995 ja 16. 2. 1995 tekemillään päätöksillä esittämä ennakkoratkaisupyyntö kyseisessä tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa 1) Olasagasti & C., 2) Comarcon SNC, 3) Ghezzi Alimentari Srl, 4) Fredo Srl ja 5) Cateringros Srl vastaan Amministrazione delle Finanze dello Stato (Asiat C-47/95, C-48/95, C-49/95, C-50/95 ja C-60/95)

text:
13.5.95             Ln                          Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                    N:o C 119/5
kohdan c alakohdan mukaisia velvollisuuksia, kun se on                    tautuvaan vientiin sovellettavaa jäljellä olevien tullien
ottanut käyttöön ja pitänyt voimassa arvonlisäveromäärä                  suspensiota asetuksen (ETY) N:o 3835/90 (2) liitteessä
yksiä, joissa ei vapauteta verosta sellaisia tavaroiden luovu            lueteltujen maataloustuotteiden osalta myös Espanjasta
tuksia, jotka käytetään kokonaan vapautettuun toimintaan                  tapahtuvaan oliiviöljyssä olevan tonnikalan tuontiin ?
tai jos nämä tavarat eivät oikeuta vähennykseen.
                                                                    B) Voivatko toimivaltaiset tulliviranomaiset aloittaa
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       20 päivänä kesäkuuta 1990 annettuun asetukseen
                                                                          ( ETY) N:ö 1715/90 (3 ) liittyvän 24 päivänä heinäkuuta
                                                                           1979 annetun asetuksen (ETY) N:o 1697/79 5 artiklan
Direktiivin säännöstä " sellaisten tavaroiden luovutukset,
jotka käytetään kokonaan tämän artiklan (. . .) nojalla                    1 ja 2 kohdan sekä 23 päivänä heinäkuuta 1991
vapautettuun toimintaan, jos nämä tavarat eivät oikeuta                   annetun täytäntöönpanoasetuksen (ETY) N:o 2164/
vähennykseen" vastaavassa D.P.R:n (tasavällan presidentin
                                                                          91 (4 ) 2 artiklan mukaisesti sellaisten tullien perimisen,
antama asetus) nro 633 10 pykälässä mainittujen noin                      joita ei ole peritty tuonnin yhteydessä, koska ne
                                                                          katsottiin kokonaisuudessaan suspendoiduiksi voi
kolmenkymmenen toiminnan joukossa ei mainita liiketo
                                                                          massa olevan yhteisön lainsäädännön tulkintavirheen
imia, jotka on vapautettu verosta, niin kuin on säädetty
direktiivin 13 artiklan B kohdan c alakohdassa .                          vuoksi, mutta jotka myöhemmin katsottiin perimiskel
                                                                          poisiksi sen vuoksi, että ETY:n komission oikeudellinen
                                                                          osasto tulkitsi samaa lainsäädäntöä eri tavoin, kun
Direktiivin ilmausta " sellaisten tavaroiden luovutukset,                 velallinen on noudattanut tulli-ilmoituksessaan kaikkia
joiden hankintaa tai käyttöä vähennysoikeus ei 17 artiklan 6              voimassa olevia säännöksiä eikä näytä siltä, että tämä
kohdan mukaisesti koske " vastaavassa D.P.Rrn nro 633/72                  olisi tiennyt Italian tulliviranomaisten tulkinneen aluksi
(2 pykälän kolmas kohta ) määräyksessä säädetään, että                    perin väärin yhteisön lainsäädäntöä ?
tällaisia liiketoimia, jotka koskevat saman asetuksen 19
pykälässä mainittuja tavaroita, kuten henkilöautoja ja              (M EYVL N:o L 324, 26 . 11 . 1991 , s. 11
huvialuksia, "ei pidetä tavaroiden luovutuksina ". Tällainen        (2) EYVL N:o L 370, 31 . 12 . 1990, s . 126
täsmennys tarkoittaa edellä mainittujen liiketoimien jättä         (3 ) EYVL N:o L 160, 26 . 6 . 1990, s. 1
mistä arvonlisäveron soveltamisalan ulkopuolelle, mikä ei           (4 ) EYVL N:o L 201 , 24 . 7. 1991 , s . 16
vastaa kuudennen direktiivin 13 artiklan B kohdan c
alakohdan sisältöä .
(M EYVL N:o L 145 , 13 . 6 . 1977, s. 1
                                                                    Unifruit Hellas EPE:n 28 . 2. 1995 tekemä valitus Euroopan
                                                                    yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kol
                                                                    mannen jaoston 15 . 12. 1994 antamasta tuomiosta asiassa
                                                                                T-489/93, Unifruit Hellas EPE vastaan
                                                                                Euroopan yhteisöjen komissio
Tribunale di Genova, Sezione Prima Civilen 26. 1 . 1995 ja                                   (Asia C-51/95 P)
16. 2. 1995 tekemillään päätöksillä esittämä ennakkorat                                       ( 95/C 119/11 )
kaisupyyntö kyseisessä tuomioistuimessa vireillä olevissa
asioissa 1 ) Olasagasti & C., 2 ) Comarcon SNC, 3 ) Ghezzi
Alimentari Sri, 4 ) Fredo Sri ja 5 ) Cateringros Sri vastaan        Unifruit Hellas EPE, kotipaikka Ateena, edustajanaan
         Amministrazione delle Finanze dello Stato                  asianajaja Ilias Soufleros, Ateena, prosessiosoite Luxembur
                                                                    gissa Aloyse Mayn toimisto, 31 , Grand Rue, on valittanut
 (Asiat C-47/95 , C-48/95 , C-49/95, C-50/95 ja C-60/95 )           28 . 2. 1 995 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle Euroo
                        ( 95/C 119/10)                              pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                    kolmannen jaoston l5 . 12 . 1994 asiassa T-489/93 , Unifruit
                                                                    Hellas EPE vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, anta
Tribunale di Genova, Sezione Prima Civile on esittänyt              masta tuomiosta .
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle 26. 1 . 1995 ja 16. 2 .
1995 tekemillään päätöksillä ennakkoratkaisupyynnöt,
jotka ovat saapuneet Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen             Valittaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta
kirjaamoon 23 . 2. 1995 ja 8 . 3 . 1995 ja jotka koskevat
asioita 1 ) Olasagasti & C., 2 ) Comarcon SNC, 3 ) Ghezzi
                                                                    1 ) ottamaan valituksen tutkittavaksi;
Alimentari Sri, 4) Fredo Sri ja 5 ) Cateringros Sri vastaan
Amministrazione delle Finanze dello Stato; tuomioistuin
pyytää ratkaisemaan seuraavat kysymykset:                           2 ) kumoamaan valituksenalaisen tuomion siltä osin kuin
                                                                          siinä on hylätty vahingonkorvausta koskeva vaati
                                                                          mus;
A) Sovelletaanko 25 päivänä marraskuuta 1991 annetun
     asetuksen (ETY ) N:o 3416/91 (*) 1 artiklan 1 kohdassa
     säädetyn Espanjan liittymissopimuksen 75 artiklan 1            3 ) velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäynti
     kohdan mukaisesti Espanjasta muualle yhteisöön suun                 kulut.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 14 päivänä huhtikuuta 2005, asiassa T-260/03, Celltech R&D Ltd vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki — Sanamerkki CELLTECH — Ehdottomat hylkäysperusteet — Erottamiskyky — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               25.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/16

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   14 päivänä huhtikuuta 2005,
   asiassa T-260/03, Celltech R&D Ltd vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Sanamerkki CELLTECH - Ehdottomat hylkäysperusteet - Erottamiskyky - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2005/C 155/31)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asiassa T-260/03, Celltech R&D Ltd, kotipaikka Slough, Berkshire (Yhdistynyt kuningaskunta), edustajinaan barrister D. Alexander ja solicitor N. Jenkins, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), asiamiehinään I. de Medrano Caballero ja A. Folliard-Monguiral, jossa on kyse kanteesta, joka on nostettu SMHV:n toisen valituslautakunnan 19.5.2003 tekemästä päätöksestä (asia R 659/2002-2), joka koskee hakemusta sanamerkin CELLTECH rekisteröimisestä yhteisön tavaramerkiksi, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: puheenjohtaja M. Jaeger sekä tuomarit V. Tiili ja O. Czúcz, kirjaaja: johtava hallintovirkamies C. Kristensen, on 14.4.2005 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 19.5.2003 tekemä päätös (asia R 659/2002-2) kumotaan.

               2

               Vastaaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 239, 4.10.2003.


title: Asia C-289/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 12.6.2014 – Brit Air SA v. Ministère des finances et des comptes publics

text:
               11.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 12.6.2014 – Brit Air SA v. Ministère des finances et des comptes publics
   (Asia C-289/14)
   2014/C 261/24
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d'État

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Brit Air SA

      Vastapuoli: Ministère des finances et des comptes publics

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko 17.5.1977 annetun neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1)2 artiklan 1 alakohtaa ja 10 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että kiinteämääräistä summaa, joka lasketaan prosenttiosuutena franchising-sopimuksen perusteella toteutettujen lentojen vuosittaisesta liikevaihdosta ja jonka lentoyhtiö maksaa toisen lentoyhtiön puolesta luovuttamistaan vanhenevista lipuista, on pidettävä viimeksi mainitulle maksettuna arvonlisäveron soveltamisalan ulkopuolisena korvauksena korvauskelpoisesta vahingosta, joka on aiheutunut siitä, että tämä on turhaan käyttänyt liikennevälineitään, vai luovutetuista mutta vanhentuneista lipuista saatavia tuloja vastaavana summana?

               2)

               Siinä tapauksessa, että tämän summan on katsottava vastaavan luovutettujen mutta käyttämättä jääneiden lippujen hintaa, onko näitä säännöksiä tulkittava siten, että matkalipun luovutus voidaan samaistaa kuljetuspalvelun todelliseen suorittamiseen ja että lentoyhtiön itsellään pitämät summat ovat arvonlisäveron alaisia tilanteessa, jossa lentolipun haltija ei ole käyttänyt lippuaan ja lippu on näin ollen vanhentunut?

               3)

               Jos näin on, onko Air France -yhtiön tai Brit Air -yhtiön maksettava kannettu vero valtiolle hinnan maksamisen jälkeen eli siitä huolimatta, että matka saattaa jäädä toteutumatta asiakkaasta johtuvista syistä?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/CE (EYVL L 145, s. 1).


title: Asia T-380/14: Kanne 30.5.2014 – Pshonka v. neuvosto

text:
               11.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/37

         Kanne 30.5.2014 – Pshonka v. neuvosto
   (Asia T-380/14)
   2014/C 261/62
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Artem Viktorovych Pshonka (Moskova, Venäjä) (edustajat: asianajaja C. Constantina ja asianajaja J.-M. Reymond)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 263 artiklan nojalla osittain 5.3.2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/119/YUTP ja 5.3.2014 annetun neuvoston asetuksen N:o 208/2014 siltä osin kuin ne koskevat kantajaa ja tarkemmin velvoittamaan

                           —

                           poistamaan kantajan nimen 5.3.2014 annetun neuvoston asetuksen N:o 208/2014 liitteestä I

                           —

                           poistamaan kantajan nimen 5.3.2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/119/YUTP liitteestä I

               —

               kumoamaan SEUT 263 artiklan nojalla osittain 5.3.2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/119/YUTP ja 5.3.2014 annetun neuvoston asetuksen N:o 208/2014 siltä osin kuin ne eivät ole yhdenmukaiset yhteisen ehdotuksen kanssa

               —

               velvoittamaan neuvoston vastaamaan tämän kanteen aiheuttamista kuluista ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu neuvoston toimivallan puuttumiseen ja luonnollisen tuomioistuimen toimivaltuuksien rikkomiseen, koska

                           —

                           riidanalaisen asetuksen antaminen oli SEUT 215 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn vastaista, sillä asetuksella laajennettiin rajoittavien toimenpiteiden alaa verrattuna unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ja komission yhteiseen ehdotukseen, johon asetus perustui

                           —

                           kantajan merkitseminen luetteloon johti sellaisen yksilön julkiseen häpäisemiseen, joka ei ollut saanut osakseen asianmukaista menettelyä ja jota toimivaltainen tuomioistuin ei ollut tuominnut.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu ilmeisiin virheisiin tosiseikkojen arvioinnissa. Kantaja esittää, ettei häntä vastaan ollut aloitettu mitään tutkimusta, joka liittyisi Ukrainan valtion varojen kavaltamiseen ja/tai kyseisten varojen siirtämiseen laittomasti Ukrainan ulkopuolelle ennen sitä hetkeä tai sinä hetkenä, jolloin riidanalaiset toimenpiteet annettiin. Kantaja väittää lisäksi, että vaikka väitetty tutkimus olisi tehty, sillä ei olisi mitään tosiasiaperustaa tai oikeudellista perustaa ja sen syyt olisivat puhtaasti poliittiset. Lopuksi kantaja väittää, että neuvoston perustelut kantajan merkitsemiselle luetteloon eivät täytä riitautetuissa toimenpiteissä asetettuja edellytyksiä eikä mikään näyttö tue niitä.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu kantajan perusoikeuksien rikkomiseen. Kantaja esittää, että:

                           —

                           neuvosto ei toimittanut kantajalle yksilöllisiä ja erityisiä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevia perusteluja, millä rikottiin SEUT 296 artiklaa

                           —

                           kantajalle ei annettu oikeutta esittää näkökantaansa neuvostolle

                           —

                           riidanalaisissa toimenpiteissä kantaja yksilöidään Ukrainan valtion varojen väärinkäytöstä vastuussa olevaksi ilman tuomiota ja ilman mitään näyttöä, millä rikotaan kantajan oikeutta tulla pidetyksi syyttömänä, kunnes hänen syyllisyytensä on näytetty toteen

                           —

                           kantajalle ei ilmoitettu mistään häntä vastaan esitetystä näytöstä, joten hän ei voinut kiistää sitä tuomioistuimessa, millä loukataan hänen oikeuttaan tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin

                           —

                           kantajalta on suoraan viety hänen omistusoikeutensa

                           —

                           riitautetut seuraamukset ovat suhteettomia verrattuna asian olosuhteisiin ja saatavilla olevaan näyttöön

                           —

                           tapa, jolla kantajaa kuvataan riidanalaisissa toimenpiteissä, vahingoittaa hänen mainettaan vakavasti.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 5 päivänä joulukuuta 2002 asiassa C-174/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Jätehuolto – Polykloorattujen bifenyylien ja polykloorattujen terfenyylien käsittelystä (PCB/PCT) annetun direktiivin 96/59/EY 11 artiklan 1 kohdan ensimmäinen kohta)

text:
C 19/6                     FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          25.1.2003
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (viides jaosto)
                              (viides jaosto)
                                                                                5 päivänä joulukuuta 2002
                    12 päivänä joulukuuta 2002
                                                                         asiassa C-174/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Luxemburgin suurherttuakunta (1)
asiassa C-5/01, Belgian kuningaskunta vastaan Euroopan
                       yhteisöjen komissio ( 1)
                                                                         (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Jätehuol-
                                                                         to – Polykloorattujen bifenyylien ja polykloorattujen terfe-
                                                                         nyylien käsittelystä (PCB/PCT) annetun direktiivin 96/59/
(EHTY – Valtiontuki – Valtiontuesta, jonka Belgia on                               EY 11 artiklan 1 kohdan ensimmäinen kohta)
myöntänyt terästeollisuusyritys Cockerill Sambre SA:lle,
15 päivänä marraskuuta 2000 tehdyn komission päätöksen
                   2001/198/EHTY kumoaminen)                                                         (2003/C 19/11)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                             (2003/C 19/10)
                                                                         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                      tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                   Asiassa C-174/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
                                                                         nään H. Støvlbaek ja J. Adda) vastaan Luxemburgin suurhert-
                                                                         tuakunta (asiamiehenään J. Falz), jossa kantaja vaatii yhteisöjen
                                                                         tuomioistuinta toteamaan, että Luxemburgin suurherttuakunta
                                                                         ei ole noudattanut polykloorattujen bifenyylien ja polykloorat-
                                                                         tujen terfenyylien käsittelystä (PCB/PCT) 16 päivänä syyskuuta
Asiassa C-5/01, Belgian kuningaskunta (asiamiehenään                     1996 annetun neuvoston direktiivin 96/59/EY (EYVL L 243,
A. Snoecx, avustajinaan avocat L. Levi, avocat G. Vandersanden           s. 31) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toimittanut
ja avocat J.-M. de Backer) vastaan Euroopan yhteisöjen komis-            komissiolle inventoitujen laitteiden ja niiden sisältämien poly-
sio (asiamiehenään G. Rozet), jossa kantaja vaatii yhteisöjen            kloorattujen bifenyylien puhdistamista ja/tai käsittelyä koske-
tuomioistuinta kumoamaan valtiontuesta, jonka Belgia on                  vaa suunnitelmaa kyseisen direktiivin 11 artiklan vaatimusten
myöntänyt terästeollisuusyritys Cockerill Sambre SA:lle,                 mukaisesti, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien
15 päivänä marraskuuta 2000 tehdyn komission päätöksen                   kokoonpanossa: D. A. O. Edward, joka hoitaa viidennen
2001/198/EHTY (EYVL 2001, L 71, s. 23), yhteisöjen tuo-                  jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit A. La Pergola
mioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                (esittelevä tuomari), P. Jann, S. von Bahr ja A. Rosas, julkisasia-
puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit C. W. A. Timmer-                 mies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut
mans, D. A. O. Edward (esittelevä tuomari), P. Jann ja                   5.12.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
S. von Bahr, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: johtava
hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut 12.12.2002 tuomion,
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                        1)     Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut polykloorat-
                                                                                tujen bifenyylien ja polykloorattujen terfenyylien käsittelystä
                                                                                (PCB/PCT) 16 päivänä syyskuuta 1996 annetun neuvoston
                                                                                direktiivin 96/59/EY (EYVL L 243, s. 31) mukaisia velvoittei-
1)     Kanne hylätään.                                                          taan, koska se ei ole toimittanut komissiolle inventoitujen
                                                                                laitteiden ja niiden sisältämien polykloorattujen bifenyylien
                                                                                puhdistamista ja/tai käsittelyä koskevaa suunnitelmaa kyseisen
2)     Belgian kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-                direktiivin 11 artiklan vaatimusten mukaisesti.
       taan, ja se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäynti-
       kulut.
                                                                         2)     Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
                                                                                denkäyntikulut.
( 1) EYVL C 61, 24.2.2001.
                                                                         (1 ) EYVL C 173, 16.6.2001.


title: Asia T-109/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.10.2016 – Laboratoire de la mer v. EUIPO – Boehringer Ingelheim Pharma (RESPIMER) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin RESPIMER rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki RESPIMAT — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Selvästi täysin perusteeton kanne)

text:
               12.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 462/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.10.2016 – Laboratoire de la mer v. EUIPO – Boehringer Ingelheim Pharma (RESPIMER)
   (Asia T-109/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin RESPIMER rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki RESPIMAT - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Selvästi täysin perusteeton kanne))
   (2016/C 462/31)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Laboratoire de la mer (Saint-Malo, Ranska) (edustaja: asianajaja S. Szilvasi)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Hanf)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG (Ingelheim, Saksa)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 21.1.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 3109/2014-5), joka koskee Boehringer Ingelheim Pharman ja Laboratoire de la merin välistä väitemenettelyä

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Laboratoire de la mer velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 165, 10.5.2016.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 20 päivänä maaliskuuta 2003 asiassa C-143/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi 92/43/ETY – Luontotyyppien suojelu – Luonnonvarainen eläimistö ja kasvisto)

text:
10.5.2003               FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                                 C 112/7
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                              1)     Italian tasavalta ei ole noudattanut luontotyyppien sekä luon-
                                                                             nonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä
                                                                             toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY,
                          (kolmas jaosto)                                    sellaisena kuin se on muutettuna 27 päivänä lokakuuta 1997
                                                                             annetulla neuvoston direktiivillä 97/62/EY, 5, 6 ja 7 artiklan
                  20 päivänä maaliskuuta 2003                                mukaisia velvoitteitaan, koska se on direktiivin 92/43/ETY
                                                                             täytäntöönpanotoimenpiteissä
asiassa C-143/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                        Italian tasavalta ( 1)                               –      sulkenut ympäristövaikutusten arviointia koskevien sään-
                                                                                nösten ulkopuolelle muita hankkeita, joilla saattaa olla
                                                                                merkittäviä vaikutuksia yhteisön tärkeänä pitämiin aluei-
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-                         siin, kuin ympäristövaikutusten arvioinnista annettujen
vi 92/43/ETY – Luontotyyppien suojelu – Luonnonvarainen                             direktiivien täytäntöönpanoon liittyvissä italialaisissa
                       eläimistö ja kasvisto)                                       säännöksissä luetellut hankkeet
                         (2003/C 112/12)                                     –      jättänyt säätämättä jäsenvaltion toimivaltaisten viran-
                                                                                omaisten velvollisuudesta toteuttaa asianmukaiset toimet
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                                  erityisten suojelutoimien alueilla luontotyyppien ja luon-
                                                                                nonvaraisten elinympäristöjen huonontumisen ja niiden
                                                                                lajien häiriintymisen estämiseksi, joita varten nämä alueet
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                    on osoitettu, koska tällaisella häiriintymisellä voi olla
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                               olennaisia vaikutuksia direktiivin 92/43/ETY tavoitteiden
                                                                                kannalta
Asiassa C-143/02, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-                   –      jättänyt säätämättä direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan
nään G. Valero Jordana ja R. Amorosi) vastaan Italian tasavalta                     2 kohdassa tarkoitetuista suojelutoimista direktiivin 5 ar-
                                                                                tiklan 1 kohdassa tarkoitettujen alueiden osalta.
(asiamiehinään U. Leanza ja M. Fiorilli), jossa kantaja vaatii
yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian tasavalta ei
ole noudattanut luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimis-          2)     Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
tön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992
annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (EYVL L 206, s. 7),
sellaisena kuin se on muutettuna 27 lokakuuta 1997 annetulla          (1 ) EYVL C 144, 15.6.2002.
neuvoston direktiivillä 97/62/EY (EYVL L 305, s. 42), 5, 6 ja
7 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on antanut direktii-
viä 92/43/ETY koskevan täytäntöönpanoasetuksen, jossa se
on
–     sulkenut ympäristövaikutusten arviointia koskevien sään-
      nösten ulkopuolelle muita hankkeita, joilla saattaa olla
      merkittäviä vaikutuksia yhteisön tärkeänä pitämiin aluei-
      siin, kuin ympäristövaikutusten arvioinnista annettujen
      direktiivien täytäntöönpanoon liittyvissä italialaisissa
                                                                      Oberlandesgericht Rostockin 5.2.2003 tekemällään pää-
      säännöksissä luetellut hankkeet                                 töksellä         esittämä       ennakkoratkaisupyyntö            asiassa
                                                                      1. Simrad GmbH & Co. KG, 2. Kongsberg Simrad AS
–     jättänyt säätämättä jäsenvaltion toimivaltaisten viran-         vastaan Ministerium für Bildung, Wissenschaft und Kultur
      omaisten velvollisuudesta toteuttaa asianmukaiset toimet                              Mecklenburg-Vorpommern
      erityisten suojelutoimien alueilla luontotyyppien ja luon-
      nonvaraisten elinympäristöjen huonontumisen ja niiden
      lajien häiriintymisen estämiseksi, joita varten nämä alueet                                   (Asia C-50/03)
      on osoitettu, koska tällaisella häiriintymisellä voi olla
      olennaisia vaikutuksia direktiivin 92/43/ETY tavoitteiden
      kannalta                                                                                (2003/C 112/13)
–     jättänyt säätämättä direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan
      2 kohdassa tarkoitetuista suojelutoimista direktiivin 5 ar-
      tiklan 1 kohdassa tarkoitettujen alueiden osalta,
                                                                      Oberlandesgericht Rostock on pyytänyt 5.2.2003 tekemällään
yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-            päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
nossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet sekä tuomarit           10.2.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
C. Gulmann (esittelevä tuomari) ja F. Macken, julkisasiamies:         ratkaisua asiassa 1. Simrad GmbH & Co. KG, 2. Kongsberg
P. Léger, kirjaaja: R. Grass, on antanut 20.3.2003 tuomion,           Simrad AS vastaan Ministerium für Bildung, Wissenschaft und
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                     Kultur Mecklenburg-Vorpommern seuraavaan kysymykseen:


title: Asian C-450/01 poistaminen rekisteristä

text:
14.9.2002             FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 219/13
        Asian C-450/01 (1) poistaminen rekisteristä                        Asian C-490/01 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2002/C 219/30)                                                   (2002/C 219/33)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 11.6.2002          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 7.5.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-    antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-450/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan            tu asia C-490/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Helleenien tasavalta.                                             Ruotsin kuningaskunta.
(1) EYVL C 17, 19.1.2002.                                         (1) EYVL C 56, 2.3.2002.
        Asian C-451/01 (1) poistaminen rekisteristä                        Asian C-16/02 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2002/C 219/31)                                                   (2002/C 219/34)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 11.6.2002          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 26.6.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-    antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-451/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan            tu asia C-16/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Rans-
Helleenien tasavalta.                                             kan tasavalta.
(1) EYVL C 17, 19.1.2002.                                         (1) EYVL C 56, 2.3.2002.
        Asian C-453/01 (1) poistaminen rekisteristä                        Asian C-17/02 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2002/C 219/32)                                                   (2002/C 219/35)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 11.6.2002          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 18.6.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-    antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-453/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan            tu asia C-17/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian
Helleenien tasavalta.                                             tasavalta.
(1) EYVL C 17, 19.1.2002.                                         (1) EYVL C 68, 16.3.2002.


title: Asia C-454/03: Euroopan yhteisöjen komission 28.10.2003 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 289/18                 FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                     29.11.2003
Euroopan yhteisöjen komission 24.10.2003 Ranskan tasa-                   Euroopan yhteisöjen komission 27.10.2003 Luxemburgin
                 valtaa vastaan nostama kanne                                     suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
                          (Asia C-449/03)                                                          (Asia C-450/03)
                          (2003/C 289/35)                                                          (2003/C 289/36)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.10.2003 Euroo-               Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 27.10.2003 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat M. Konstantinidis ja
                                                                         herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on K. Banks,
B. Stromsky.
                                                                         prosessiosoite Luxemburgissa.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin                                                                     Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
1.    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut jätteistä        1.    toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudat-
      annetun direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on                    tanut bioteknologian keksintöjen oikeudellisesta suojasta
      muutettuna direktiivillä 91/156/ETY (1), 9 artiklan mukai-               6 päivänä heinäkuuta 1998 annetun Euroopan parlamen-
      sia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut Saint-Laurent                tin ja neuvoston direktiivin 98/44/EY (1) 15 artiklan
      du Maronin kunnan alueella sijaitsevalle kaatopaikalle                   mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen
      toimintalupaa;                                                           direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
                                                                               hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole
                                                                               ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle
2.    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut jätteistä
      annetun direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on
      muutettuna direktiivillä 91/156/ETY, 4 artiklan mukaisia           2.    velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan
      velvoitteitaan jättäessään ryhtymättä toimiin, jotka ovat                oikeudenkäyntikulut.
      tarpeen sen takaamiseksi, että kyseisellä kaatopaikalla
      sijaitsevat jätteet hyödynnetään tai että niistä huolehdi-
      taan vaarantamatta ihmisen terveyttä ja ilman, että käytet-
      täisiin menettelyjä tai menetelmiä, jotka voisivat vahin-          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      goittaa ympäristöä;
3.    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut jätteistä        Direktiivin täytäntöönpanolle vahvistettu määräaika päättyi
      annetun direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on              30.7.2000.
      muutettuna direktiivillä 91/156/ETY, 8 artiklan mukaisia
      velvoitteitaan, koska se ei ole ryhtynyt toimiin, jotka
      ovat tarpeen, jotta kyseisen kaatopaikan ylläpitäjä itse           (1) EYVL L 213, 30.7.1998, s. 13.
      hyödyntäisi jätteet tai huolehtisi niistä tai antaisi ne
      yksityiselle tai julkiselle jätteidenkerääjälle;
4.    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
      tikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Euroopan yhteisöjen komission 28.10.2003 Belgian ku-
                                                                                ningaskuntaa vastaan nostama kanne
Saint-Laurent du Maronin kunnan ylläpitämän valvomattoman                                          (Asia C-454/03)
kaatopaikan olemassaolo on aiheuttanut ympäristön pilaantu-
mista pitkän ajan. Ranskan tasavalta ei ole ryhtynyt toimiin
laittoman kaatopaikan sulkemiseksi ja sen kunnostamiseksi.                                         (2003/C 289/37)
Ranskan tasavalta ei ole huolehtinut jätteiden siirtämisestä
jollekin toiselle hyväksytylle kaatopaikalle.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 28.10.2003 Euroo-
(1) EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32.
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas-
                                                                         kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on K. Banks, prosessio-
                                                                         soite Luxemburgissa.
 ---pagebreak--- 29.11.2003               FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                     C 289/19
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                   Asian C-194/02 (1) poistaminen rekisteristä
1.    toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut
      bioteknologian keksintöjen oikeudellisesta suojasta 6 päi-                             (2003/C 289/39)
      vänä heinäkuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja
      neuvoston direktiivin 98/44/EY (1) 15 artiklan mukaisia
      velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin
      noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 30.6.2003
      lisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
      näistä toimenpiteistä komissiolle                               tu asia C-194/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
2.    velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-             Itävallan tasavalta.
      denkäyntikulut.
                                                                      (1) EYVL C 169, 13.7.2002.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Direktiivin täytäntöönpanolle vahvistettu määräaika päättyi
30.7.2000.
(1) EYVL L 213, 30.7.1998, s. 13.
                                                                               Asian C-226/02 (1) poistaminen rekisteristä
           Asian C-33/02 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2003/C 289/40)
                          (2003/C 289/38)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.6.2003              Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 8.5.2003
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-33/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Itäval-
                                                                      tu asia C-226/02 (Østre Landsretin esittämä ennakkoratkaisu-
lan tasavalta.                                                        pyyntö): Remedan af 1985 vastaan Skatteministeriet.
(1) EYVL C 84, 6.4.2002.
                                                                      (1) EYVL C 219, 14.9.2002.


title: Asia T-137/03: Ornella Mancinin 23.4.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
5.7.2003                 FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                       C 158/25
Common Market Fertilizersin (CMF) 18.4.2003 Euroopan                     Ornella Mancinin 23.4.2003 Euroopan yhteisöjen komis-
         yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                                      siota vastaan nostama kanne
                           (Asia T-135/03)                                                         (Asia T-137/03)
                                                                                (2003/C 158/46)
                          (2003/C 158/45)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         Ornella Mancini, kotipaikka Bryssel, on nostanut 23.4.2003
Common Market Fertilizers (CMF), kotipaikka Bryssel on                   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
nostanut 18.4.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-               messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-               jan edustajana on asianajaja Eric Boigelot.
siota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajaja Alastair
Sutton ja asianajaja Nathalie Flandin.
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               –     kumoaa nimittävän viranomaisen 28.6.2002 tekemän
                                                                               päätöksen olla hyväksymättä kantajaa asiantuntijalääkä-
                                                                               rin toimeen henkilöstön ja hallinnon pääosaston B8
–       kumoaa komission päätöksen REM 03/02                                   lääkäripalvelujen yksikköön Brysselissä,
–       velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.             –     kumoaa kantajan 23.1.2003 tekemästä valituksesta teh-
                                                                               dyn nimenomaisen hylkäyspäätöksen,
                                                                         –     kumoaa toisen hakijan nimityksen asiantuntijalääkärin
                                                                               toimeen, mikä on johtanut muun muassa kantajan hake-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            muksen hylkäämiseen,
                                                                         –     velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle 15 000 euron
Kantaja on kemiallisten tuotteiden ja erityisesti typpiliuosten                summan kohtuulliseksi katsottuna vahingonkorvauksena
tukkukauppias. Se on esittänyt Ranskan tulliviranomaisille                     aineettomista vahingoista ja kantajan uralle aiheutuneista
asetuksen N:o 2913/92 (1) 239 artiklan perusteella vaatimuk-                   vahingoista,
sen tuontitullien peruuttamisesta asetuksen N:o 3319/94 ( 2)
3 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Ranskan viranomaiset ovat                –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
lähettäneet tämän vaatimuksen vastaajalle, joka on riidanalai-
sella päätöksellä kieltäytynyt peruutuksesta.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa samanlaisiin perusteisiin ja
perusteluihin kuin ne, joihin sama kantaja on vedonnut asiassa
T-134/03.
                                                                         Kantaja, joka on ammatiltaan lääkäri, on komission lääkäripal-
                                                                         velujen yksikössä työskentelevä virkamies. Kilpailuilmoituksen
                                                                         perusteella kantaja teki hakemuksen asiantuntijalääkärin toi-
( 1) Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annettu         meen. Nimittävä viranomainen ei hyväksynyt hänen hakemus-
     neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, 19.10.1992,         taan ja toinen hakija otettiin kyseiseen toimeen.
     s. 1).
( 2) Lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Bulgariasta ja
     Puolasta peräisin olevan tästä tullista vapauttamattomien yhtiöi-
     den viemän virtsa-aineen (urean) ja ammoniumnitraatin liuosseok-    Kantaja katsoo, että nimittävä viranomainen on rikkonut
     sen tuonnissa ja väliaikaisen tullin vakuutena olleiden määrien     henkilöstösääntöjen 14 artiklaa, 29 artiklan 1 kohdan a
     lopullisesta kantamisesta 22 päivänä joulukuuta 1994 annettu        alakohtaa sekä 45 artiklan 1 kohtaa sekä loukannut laillisuus-
     neuvoston asetus (EY) N:o 3319/94 (EYVL L 350, 31.12.1994,          periaatetta, hakijoiden yhdenvertaisen kohtelun periaatetta,
     s. 20).                                                             uranedistämisperiaatetta sekä tasa-arvoperiaatetta. Väitteidensä
                                                                         tueksi kantaja toteaa myös, että nimittävä viranomainen
                                                                         on syyllistynyt sääntöjenvastaisuuteen nimitysmenettelyssä ja
                                                                         harkintavallan väärinkäyttöön.
 ---pagebreak--- C 158/26                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                          5.7.2003
Kantajan mukaan nimittävä viranomainen on tehnyt ilmeisen             Kantajat katsovat, että vastaajat ovat tehneet ilmeisen arviointi-
harkintavirheen valitsemalla hakijan, joka ei täytä kilpailuil-       virheen, käyttäneet toimivaltaansa väärin ja loukanneet eu-
moituksessa vahvistettuja edellytyksiä. Tämän vuoksi tämän            rooppalaisten kuluttajien perusteltua luottamusta.
hakijan nimitys on peruutettava. Kantaja väittää myös, että
yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu ja valintalau-
takunnan toimintaa ohjaavia sääntöjä on rikottu. Kantajan
                                                                      Kantajat väittävät, että vastaajat ovat tehneet ilmeisen arviointi-
mielestä valintalautakunnan tietyt jäsenet eivät olleet riittävän
                                                                      virheen käsitellessään BSE-epidemiaan liittyviä uhkia, koska
päteviä ja/tai tarvittavan puolueettomia ja objektiivisia lauta-      ne eivät suositelleet kartoittavaa tieteellistä arviota BSE:n
kunnan jäseniksi. Lisäksi kantajan ja toimeen valitun hakijan
                                                                      kehittymisen uhasta unionin eri maantieteellisillä alueilla siinä
arviointikertomuksissa arvioidaan heidän toimintaansa ja hen-
                                                                      yhteydessä, kun eläintautiepidemian syitä tunnistettiin ja kun
kilökuvaansa erilaisten kriteerien ja henkilöstösääntöjen eri         ensimmäisiä suojatoimenpiteitä toteutettiin Yhdistyneessä ku-
säännösten perusteella. Lopuksi kantaja väittää nimittävän
                                                                      ningaskunnassa. Tämä ilmeinen arviointivirhe ilmenee kanta-
viranomaisen loukanneen tasa-arvoperiaatetta. Hän väittää             jien mukaan myös siitä, että kantajat eivät pyytäneet yleiskat-
ammatillisten ansioidensa olevan parempia kuin virkaan nimi-
                                                                      sauksen luonteista tutkimusta, jonka avulla myöhemmin Rans-
tetyn hakijan. Lisäksi jos katsotaan niiden olevan samantasoiset
                                                                      kassa todettujen tartuntojen alkuperää olisi voitu selvittää.
virkaan valitun hakijan ansioiden kanssa, kantajalle olisi pitä-
nyt antaa etusija sillä perusteella, että hän on nainen.
                                                                      Väitteidensä tueksi kantajat katsovat, että vastaajien asenne
                                                                      tässä asiassa muodostaa toimivallan väärinkäytön siltä osin
                                                                      kuin sen ainoa tarkoitus oli suojella harkitsemattomalla tavalla
                                                                      markkinoiden ja nautakarja-alan etuja. Kantajien mukaan
                                                                      vastaajien toiminta sai jäsenvaltiot luopumaan yksipuolisiin
                                                                      suojatoimenpiteisiin ryhtymisestä.
”U”:n ynnä muiden 24.4.2003 Euroopan unionin neuvos-
toa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama
                                kanne                                 Kantajat väittävät myös, että vastaajien yksiköiden sekava
                                                                      toiminta johti siihen, että jäsenvaltiot aliarvioivat BSE:n kehit-
                          (Asia T-138/03)                             tymisen uhkia ja muodosti täten eurooppalaisten kuluttajien
                                                                      perustellun luottamuksen ilmeisen loukkaamisen.
                          (2003/C 158/47)
                                                                      Kantajat korostavat, että heille aiheutunut vahinko on luonno-
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     ton ja erityinen, koska BSE:n alkuperä ei ole luonnollinen ja
                                                                      koska eurooppalaista tuotevastuujärjestelmää ei sovelleta nyt
                                                                      käsiteltävänä olevassa asiassa.
”U” ynnä muut ovat nostaneet 24.4.2003 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
pan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajien edustaja on asianajaja François Honnorat.
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                      Forum 187:n 28.4.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota
–     velvoittaa korvaamaan henkisen kärsimyksen tai aineelli-
                                                                                vastaan nostama kanne
      sen vahingon, joka kantajille on aiheutunut siitä, että
      heidän läheisensä ovat saaneet BSE-tartunnan
                                                                                (Asia T-140/03)
–     velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (2003/C 158/48)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Kantajat asuvat kaikki Ranskassa ja ovat Creutzfeldt-Jacobin
taudin muunnoksen uhreja epäsuorasti tai sellaisten henkilöi-
den oikeudenomistajan asemassa, jotka ovat kuolleet siihen
Ranskassa. Kantajat vaativat tässä kanteessa vahingonkorvaus-         Forum 187, kotipaikka Bryssel, Belgia, on nostanut 28.4.2003
ta siitä aineellisesta vahingosta tai henkisestä kärsimyksestä,       Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
jonka he väittävät heille aiheutuneen BSE-tartunnan saaneiden         messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
henkilöiden kuoleman johdosta.                                        jan edustajat ovat barrister A. Sutton ja barrister J. Killick.


title: Asia T-277/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 26.1.2016 – Permapore v. SMHV – José Joaquim Oliveira II – Jardins & Afins (Terraway) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Terraway rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aiempi kansallinen sanamerkki ja aiempi kansainvälinen sanamerkki TERRAWAY — Väitteen osittainen hylkääminen — Valitusmaksun maksamista määräajassa koskevan velvollisuuden noudattamatta jättäminen — Valituslautakunnan päätös, jossa todetaan, ettei valitusta katsota tehdyn — Selvästi täysin perusteeton kanne)

text:
               21.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/35

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 26.1.2016 – Permapore v. SMHV – José Joaquim Oliveira II – Jardins & Afins (Terraway)
   (Asia T-277/15) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Terraway rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aiempi kansallinen sanamerkki ja aiempi kansainvälinen sanamerkki TERRAWAY - Väitteen osittainen hylkääminen - Valitusmaksun maksamista määräajassa koskevan velvollisuuden noudattamatta jättäminen - Valituslautakunnan päätös, jossa todetaan, ettei valitusta katsota tehdyn - Selvästi täysin perusteeton kanne))
   (2016/C 106/40)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Permapore Ltd (Nenagh, Irlanti) (edustaja: asianajaja J. Sales)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Schifko)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: José Joaquim Oliveira II – Jardins & Afins Lda (Grijó, Portugali) (edustajat: asianajajat M. Oehen Mendes, R. Duarte Morais, M. Ribeiro da Fonseca ja S. Luís Dias)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 5.3.2015 tekemä päätös (asia R 2496/2014-1), joka koskee José Joaquim Oliveira II – Jardins & Afins Lda:n ja Permapore Ltd:n välistä väitemenettelyä.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Permapore Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) oikeudenkäyntikulut.

               3)

               José Joaquim Oliveira II – Jardins & Afins Lda vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 245, 27.7.2015.


title: Asia T-87/12: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.2.2014 – Duff Beer v. SMHV – Twentieth Century Fox Film (Duff) (Yhteisön tavaramerkki — Väite — Väitteen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               14.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.2.2014 – Duff Beer v. SMHV – Twentieth Century Fox Film (Duff)
   (Asia T-87/12) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väite - Väitteen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   2014/C 112/43
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Duff Beer UG (haftungsbeschränkt) (Eschwege, Saksa) (edustaja: asianajaja N. Schindler)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Poch)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Twentieth Century Fox Film Corp. (Wilmington, Delaware, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat S. Böttger ja M. Koch)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 12.12.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 456/2011-4), joka koskee Twentieth Century Fox Film Corp:n ja Duff Beer UG:n (haftungsbeschränkt) välistä väitemenettelyä

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Kantaja ja väliintulija vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne kumpikin velvoitetaan korvaamaan puolet vastaajan oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 109, 14.4.2012.


title: Asia C-14/00: Euroopan yhteisöjen komission 18.1.2000 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
18.3.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 79/17
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             Euroopan yhteisöjen komission 18.1.2000 Italian tasaval-
                                                                                taa vastaan nostama kanne
a) toteaa, että Italian tasavalta on laiminlyönyt yhteisön omia
     varoja koskeviin määräyksiin perustuvat velvoitteensa,
                                                                                (Asia C-14/00)
     koska se ei ole toimittanut komissiolle Italian liiran
     suuruista summaa eikä maksanut tähän liittyviä viivästys-
     korkoja;                                                                                (2000/C 79/32)
b) velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
     kulut.                                                              Euroopan yhteisöjen komissio on 18.1.2000 nostanut kanteen
                                                                         Italian tasavaltaa vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
                                                                         messa. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen osaston virka-
                                                                         mies Gregorio Valero Jordana ja oikeudellisella osastolla
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      työskentelevä tuomari Giacinto Bisogni ja prosessiosoite
                                                                         Luxemburgissa on c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre
                                                                         Wagner, Kirchberg.
Komissio ja Italian tasavalta olivat sopineet, että San Marinoon
tarkoitettujen, kolmansista maista peräisin olevien tavaroiden
tuontia koskevaa tullia 1.1.1979-30.11.1992 (eli ennen Euroo-
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
pan yhteisöjen ja San Marinon tasavallan välisen väliaikaisen,
                                                                         tuin
kaupasta ja tulliliitosta 16.12.1991 tehdyn sopimuksen (1)
voimaantuloa) ei pidetä yhteisön omiin varoihin kuuluvana
San Marinon tasavallan suvereniteetin vuoksi ja sen vuoksi,              –    toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut 28 EY
että se ei kuulu Euroopan yhteisöön. Lisäksi oli sovittu, että                artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on määrännyt,
toisistaan pidetään erillään tullit, jotka San Marinon on                     että sellaisia suklaatuotteita, jotka sisältävät muita kasvis-
maksettava, ja tullit, jotka Italia kantaa ja jotka kuuluvat                  rasvoja kuin kaakaovoita ja jotka on valmistettu laillisesti
yhteisön omiin varoihin. Lisäksi yhteisön taloudellisten etujen               jäsenvaltioissa, jotka sallivat tällaisten rasvojen lisäämisen,
turvaamiseksi oli sovittu, että Italia ei voi yksipuolisesti päättää          voidaan saattaa markkinoille Italiassa sillä nimikkeellä,
tästä erottelusta ilman komission suostumusta. Sopimuksessa                   jolla niitä markkinoidaan siinä valtiossa, josta ne ovat
ei kuitenkaan ollut määräyksiä siitä, minkä menetelmän perus-                 peräisin ja määrännyt, että nämä tuotteet voidaan saattaa
teella päätetään San Marinon maksettavaksi kuuluvista tulleis-                markkinoille ainoastaan siinä tapauksessa, että niihin on
ta. Italia on tämän vuoksi perusteetta vähentänyt yhteisölle                  merkitty nimike ”suklaan korvike”;
kuuluvia varoja tekemällä vähennyksiä, joita komissio ei
ole hyväksynyt, soveltamalla laskutapaa, jonka komissio on
riitauttanut.                                                            –    velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                              kulut.
Komission mukaan Italia on rikkonut perustamissopimuksen
mukaisia velvoitteitaan, koska se on vähentänyt yksipuolisesti
yhteisön omiin varoihin tehtäviä suorituksia ilman komission
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
suostumusta, ja koska se on jättänyt vastaamatta komission
pyyntöön, jossa vaadittiin näiden vähennysten perustelemista,
mikä merkitsee, että yhteisön omat varat saattavat perusteetto-
masti vähentyä.                                                          Hallinnollisessa soveltamisohjeessa, joka on annettu
                                                                         15.3.1996, määrätään, että Yhdistyneestä kuningaskunnasta,
                                                                         Irlannista ja Tanskasta peräisin oleva suklaa, joka sisältää muita
Tämän vuoksi komissio oli vaatinut Italian hallitusta toimitta-          kasvisrasvoja kuin kaakaovoita, voidaan saattaa markkinoille
maan komissiolle Italian liiraa ja suorittamaan komissiolle              Italiassa ainoastaan siinä tapauksessa, että siihen on merkitty
tähän liittyvät viivästyskorot 1.1.1996 alkaen, eli päivästä,            nimike ”suklaan korvike”.
josta summan suorittamisen laiminlyönnin voidaan katsoa
alkaneen, siihen asti kunnes summa toimitetaan komissiolle.
                                                                         Kyseiset suklaatuotteet on valmistettu laillisesti jäsenvaltioissa,
                                                                         jotka sallivat kasvisrasvojen lisäämisen ja joissa noudatetaan
Koska Italian tasavalta ei ollut toimittanut summaa komissiolle          elintarvikkeena käytettäviä kaakao- ja suklaatuotteita koskevan
eikä maksanut sitä koskevia viivästyskorkoja, komissio katsoo,           jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetussa direk-
että Italian tasavalta on laiminlyönyt yhteisön omia varoja              tiivissä 73/241/ETY (1) säädettyjä valmistusta koskevia
koskeviin määräyksiin perustuvat velvoitteensa.                          määräyksiä. Tällaisten tuotteiden on voitava liikkua vapaasti
                                                                         yhteisössä.
(1) EYVL L 359, 9.12.1992, s. 14.
                                                                         Italian viranomaiset väittävät, ettei kyseisillä kansallisilla
                                                                         säännöksillä estetä kyseisten tuotteiden pääsyä Italian markki-
                                                                         noille, vaan niissä edellytetään, että näiden tuotteiden nimikettä
                                                                         muutetaan kuluttajansuojaan liittyvistä syistä.
 ---pagebreak--- C 79/18                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       18.3.2000
Komission mukaan ei voida väittää, että pelkkä kasvisrasvojen                  –    vai onko vähennys hyväksyttävä yleisten kulujen perus-
käyttö muuttaa tuotteen ominaisuuksia siten, että nimitys                           teella?
”suklaa” saattaisi aiheuttaa epätietoisuutta tälle tuotteelle tyypil-
lisistä ominaisuuksista.
                                                                          (1) Kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY, annettu 17 päivänä
                                                                              toukokuuta 1977, jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön
Toimenpiteiden, joilla edellytetään, että tuotteen nimikettä                  yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yh-
muutetaan (alentavasti), täytyy olla kiellettyjä, koska tällaisella           denmukainen määräytymisperuste (EYVL L 145, s. 1).
menettelyllä vaarannetaan tuotteen tunnettuutta siinä
ryhmässä, johon sillä on oikeus kuulua. Tällainen toimenpide
on suhteeton siihen tavoitteeseen nähden, johon kuluttajien
tiedottamisella pyritään.
(1) Neuvoston direktiivi, 24.7.1973, EYVL L 228, 16.8.1973, s. 23.        Tribunale di Asti – Ufficio del Giudice per le Indagini
                                                                          Preliminarin 17.12.1999 tekemällään päätöksellä esittämä
                                                                          ennakkoratkaisupyyntö Maurizio Perinoa vastaan ole-
                                                                                vassa rikosasiassa
                                                                                (Asia C-18/00)
Tribunal Administratif de Lillen (neljäs jaosto) 6.1.2000
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                                             (2000/C 79/34)
asiassa Société Cibo Participations vastaan Directeur ré-
            gional des impôts du Nord-Pas-de-Calais                       Tribunale di Asti – Ufficio del Giudice per le Indagini
                                                                          Preliminari on pyytänyt 17.12.1999 tekemällään päätöksellä,
                            (Asia C-16/00)                                joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                          20.1.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta Maurizio
                            (2000/C 79/33)                                Perinoa vastaan olevassa rikosasiassa ennakkoratkaisua seuraa-
                                                                          vaan kysymykseen:
Tribunal Administratif de Lille (neljäs jaosto) on pyytänyt
6.1.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan               Sallitaanko 18 päivänä maaliskuuta 1991 annetussa neuvos-
yhteisöjen tuomioistuimeen 19.1.2000, Euroopan yhteisöjen                 ton direktiivissä 91/156/ETY (1) jätteiden varastoinnin toteutta-
tuomioistuimelta asiassa Société Cibo Participations vastaan              minen muun kuin liitteessä II B olevissa R 1 – R 12 kohdassa
Directeur régional des impôts du Nord-Pas-de-Calais ennakko-              tarkoitetun, itsenäisen jätteiden varastointivaiheen avulla, vai
ratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                                         edellytetäänkö siinä, että henkilön, joka vastaa jätteiden varas-
                                                                          toinnista, on annettava toimintojen suorittaminen yksinomaan
1. Mitä perustetta olisi käytettävä puuttumista määriteltäessä?           sen henkilön huolehdittavaksi, joka varastoi nämä jätteet.
     Voiko kyseinen puuttuminen perustua muun muassa mak-
     sullisten palvelujen suorittamiseen, siihen, että holding-yh-
                                                                          (1) Jätteistä annetun direktiivin 75/442/ETY muuttamisesta
     tiö muotoilee konsernin toimintamalleja, tosiasialliseen
                                                                              18 päivänä maaliskuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi
     hallintoon, joka sulkee pois tytäryhtiön riippumattomuu-                 91/156/ETY (EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32).
     den, vai johonkin muuhun seikkaan?
2. Jos kyseessä on puuttuminen, jääkö osinkojen vastaanotta-
     minen arvonlisäveron soveltamisalan ulkopuolelle muun
     syyn kuin taloudellisen toiminnan perusteella silloin kun
     se ei tapahdu vastikkeena tavaroiden toimittamisesta tai
     palvelujen suorittamisesta,                                          Court of Sessionin, Skotlanti, 11.1.2000 tekemällään
                                                                          päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Boo-
     –    vai, ottaen huomioon se, että kulut liittyvät sellaiseen        ker Aquaculture Limited, joka toimii toiminimellä Marine
          osakkeiden hankintaan, jonka suorana tarkoituksena                      Harvest McConnell, vastaan Scottish Ministers
          on osallistuminen taloudelliseen toimintaan, kuuluuko
          osinkojen vastaanottaminen arvonlisäveron sovelta-
          misalaan, ja jos näin on asia, onko se vapautettu                                        (Asia C-20/00)
          verosta kuudennen direktiivin (1) 13 artiklan B kohdan
          1 alakohdan d alakohdan nojalla vai onko sitä verotet-                                   (2000/C 79/35)
          tava?
                                                                          Court of Session, Skotlanti, on pyytänyt 11.1.2000 te-
3. Jos osinkojen vastaanottaminen jää arvonlisäveron sovelta-             kemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
     misalan ulkopuolelle, mitä tästä seuraa vähennysoikeuden             tuomioistuimeen 24.1.2000, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
     osalta:                                                              tuimelta asiassa Booker Aquaculture Limited, joka toimii
                                                                          toiminimellä Marine Harvest McConnell, vastaan Scottish
     –    onko olemassa minkäänlaista vähennysoikeutta sen                Ministers ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
          veron osalta, joka liittyy osakkeiden hankintaan koske-
          viin kuluihin silloin kun nämä kulut eivät liity verotet-       1. Kun jäsenvaltio, joka täyttää direktiivissä 93/53/EY (1)
          tavaan liiketoimeen,                                                 säädetyn velvollisuuden ryhtyä torjuntatoimenpiteisiin II


title: Asia C-452/01: Verwaltungsgerichtshofin (Itävalta) 19.10.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1. Margarete Ospelt, 2. Schlössle Weissenberg Familienstiftung vastaan Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg

text:
6.4.2002                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 84/39
     ii)    siirrettävissä                                              Euroopan yhteisöjen komission 27.11.2001 Italian tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
     ennen kuin niitä voidaan pitää vuoden 1993 laissa ja/tai
     direktiivissä tarkoitettuina ”tavaroina”?
                                                                                (Asia C-455/01)
                                                                                (2002/C 84/68)
Verwaltungsgerichtshofin (Itävalta) 19.10.2001 tekemäl-
lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
1. Margarete Ospelt, 2. Schlössle Weissenberg Familiens-
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio on 27.11.2001 nostanut kan-
tiftung vastaan Unabhängiger Verwaltungssenat des Lan-
                                                                        teen Italian tasavaltaa vastaan Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                            des Vorarlberg
                                                                        tuimessa. Kantajan asiamiehinä ovat Richard B. Wainwright ja
                                                                        Roberto Amorosi.
                           (Asia C-452/01)
                            (2002/C 84/67)
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                        tuin
Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on pyytänyt 19.10.2001                –     toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut perustamis-
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-                     sopimuksen 28 eikä 30 artiklan mukaisia velvoitteitaan,
mioistuimeen 22.11.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-                     koska se pitää voimassa lainsäädäntöä, jossa asetetaan
melta ennakkoratkaisua asiassa 1. Margarete Ospelt,                           vielä osittain yhdenmukaistamattomien, Italian lipun alla
2. Schlössle Weissenberg Familienstiftung vastaan Unabhängi-                  purjehtivilla laivoilla käytettävien tuotteiden markkinoin-
ger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg seuraaviin kysy-                   tiedellytykseksi se, että kansallinen laitos on antanut
myksiin:                                                                      yhteensoveltuvuustodistuksen, ja rajoittanut näin tuot-
                                                                              teen markkinoinitioikeuden koskemaan vain todistuksen-
1.   Onko EY 12 artiklaa (aiemmin EY:n perustamissopimuk-                     haltijaa, ja koska se ei pidä pätevinä muiden jäsenvaltioi-
     sen 6 artikla) ja EY 56 artiklaa sekä sitä seuraavia artikloja           den tai ETA-sopimuksen sopimusvaltioiden toimivaltais-
     (aiemmin EY:n perustamissopimuksen 73 b artikla ja sitä                  ten laitosten kansainvälisten standardien mukaan antamia
     seuraavat artiklat) tulkittava siten, että niissä sallitaan              todisteita, vaikka tiedot on annettu toimivaltaiselle viran-
     säännökset, joissa asetetaan viranomaisrajoituksia maa-                  omaiselle ja todistuksista ilmenee, että materiaalit täyttä-
     ja metsätalouskiinteistöjen vaihdannalle siitä syystä, että              vät turvallisuusvaatimukset
     tällaiset rajoitukset ovat yleisen edun mukaisia elinkelpoi-
     sen maatalouden harjoittamisen, lujittamisen tai aikaan-
     saamisen kannalta, kun otetaan huomioon Euroopan                   –     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
     unionin lainsäädännössä suojatut perusvapaudet ja erityi-                kulut.
     sesti pääomanliikkeiden vapaus, joka on voimassa myös
     Eta-valtioissa, joita pidetään EY 56 artiklan 1 kohdan
     (aiemmin EY:n perustamissopimuksen 73 b artikla) mu-
     kaan ’kolmansina maina’?
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
2.   Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
     Onko EY 12 artiklaa (aiemmin EY:n perustamissopimuk-
     sen 6 artikla) ja EY 56 artiklaa sekä sitä seuraavia artikloja     Tästä seurannut menettely, jossa muissa jäsenvaltioissa lailli-
     (aiemmin EY:n perustamissopimuksen 73 b artikla ja sitä            sesti valmistettuihin tavaroihin sovelletaan kotimaisia tuotteita
     seuraavat artiklat) tulkittava siten, kiinteän omaisuuden          koskevia säännöksiä, vaikkei sitä voida perustella pakottavilla
     vaihdannasta annetun Vorarlbergin lain (Grundverkehrs-             syillä, ja erityisesti kieltäytyminen ottamasta huomioon kysei-
     gesetz; LGBl. für Vorarlberg Nr. 61/1993; jäljempänä               siin tuotteisiin liitettyjä todistuksia ”vaatimuksenmukaisuutta
     VGVG 1993 tai kiinteän omaisuuden vaihdannasta annet-              hyväksytyn tyypin kanssa koskevia vakuutuksia” annettaessa,
     tu laki) säännöksellä, jonka mukaan valittajiin on sovellet-       vaikka nämä todistukset sisältäisivät tuotteiden turvallisuuteen
     tu lupamenettelyä ennen omistusoikeuden kirjaamista                liittyvät tarvittavat tiedot, ovat epäilemättä tuonnin määrällisiä
     kiinteistörekisteriin, on rikottu yhteisön oikeutta sekä           rajoituksia vaikutuksiltaan vastaavia toimenpiteitä, joilla voi-
     loukattu sellaista perusoikeutta, joka kuuluu EY 56 artik-         daan estää yhteisön sisäistä kauppaa.
     lan 1 kohdan (aiempi EY:n perustamissopimuksen
     73 b artikla) mukaan myös ’kolmansien maiden’ kansalai-
     sille ja jota suojataan Euroopan unionin voimassaolevassa
     lainsäädännössä?                                                   Kanne ei perustu edellä esitettyihin seikkoihin. Se perustuu sitä
                                                                        vastoin siihen Italian valtion toteuttamaan toimenpiteeseen,
                                                                        jolla se pyrki saattamaan kansallisen oikeutensa yhteisön


title: Asia T-584/13: Kanne 4.11.2013 — BASF Agro ym. v. komissio

text:
               11.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/27

         Kanne 4.11.2013 — BASF Agro ym. v. komissio
   (Asia T-584/13)
   2014/C 9/43
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: BASF Agro BV (Arnhem, Alankomaat), BASF SE (Ludwigshafen am Rhein, Saksa), BASF Belgium Coordination Center (Antwerpen, Belgia), BASF Española, SL (Barcelona, Espanja), BASF Italia SpA (Cesano Maderno, Italia), BASF Nederland BV (Arnhem) ja BASF Slovensko spol. s r. o. (Bratislava, Slovakia) (edustajat: asianajajat J. Montfort ja M. Peristeraki)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 540/2011 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse tehoaineen fiproniili hyväksymisedellytyksistä sekä kyseistä tehoainetta sisältävillä kasvinsuojeluaineilla käsiteltyjen siementen käytön ja myynnin kieltämisestä 14.8.2013 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 781/2013 (EUVL L 219, s. 22)

               —

               toissijaisesti ja vain, jos edellä esitettyä vaatimusta ei hyväksytä, kumoamaan riidanalaisen asetuksen siltä osin kuin siinä peruutetaan lupa fiproniilillä käsiteltyjen auringonkukansiementen käyttämiseen ja myyntiin

               —

               velvoittamaan vastaaja korvaamaan kantajille tästä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat seitsemään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio rikkoi asetuksen (EY) N:o 1107/2009 (1) 21 artiklaa, koska riidanalaisen asetuksen antaessaan se ei vedonnut minkäänlaiseen uuteen tieteelliseen ja tekniseen tietämykseen vaan pikemminkin ”erittäin kiisteltyihin” tietoihin. Komissio jätti niin ikään huomiotta merkitykselliset seurantatiedot. Saatavissa olleet seurantatiedot eivät osoittaneet minkäänlaisia mehiläisyhdyskuntiin kohdistuvia haittavaikutuksia. Kantajat väittävät myös, että komissio katosi virheellisesti, ettei tehoaine fiproniili enää täyttänyt asetuksen (EY) N:o 1107/2009 4 artiklan kriteerejä.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan komissio rikkoi asetuksen (EY) N:o 1107/2009 49 artiklaa, koska se hyväksyi riidanalaisella asetuksella fiproniilillä käsiteltyihin siemeniin kohdistuvia rajoittavia toimenpiteitä osoittamatta, että nämä käsitellyt siemenet todennäköisesti aiheuttavat mehiläisille ”vakavan riskin”, jota ei voida tyydyttävällä tavalla hallita muin toimenpitein. Komissio ei myöskään ottanut huomioon riskinhallintatoimenpiteitä, joilla voitaisiin hallita väitettyjä riskejä tyydyttävällä tavalla.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan riidanalainen asetus annettiin ohjeasiakirjaluonnoksissa vahvistetun menetelmän pikemminkin kuin olemassa olevien ja hyväksyttyjen ohjeiden mukaisesti. Komissio teki tällä tavoin toimiessaan oikeudellisia virheitä ja loukkasi oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan perusperiaatteita, koska ohjeasiakirjat on oltava saatavilla ja niistä on sovittava ex ante ennen tehoaineen hyväksymisen uudelleentarkastelua eikä ex post.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan riidanalaista asetusta ei voida perustella ennalta varautumisen periaatteella, koska kyseisen periaatteen edellytykset eivät täyty tässä asiassa. Täsmällisemmin todettuna kantajat väittävät, että komission merkityksellisinä pitämät riskit perustuivat pelkkiin olettamuksiin, joita ei ole vahvistettu tieteellisesti, että merkityksellisiä tietoja ei tarkasteltu, että komission riskinarviointi perustui virheelliseen menetelmään ja että komissio ei antanut kantajien osallistua riskien hallintavaiheeseen, vaikka sen olisi pitänyt tehdä tämä. Tämä johti kantajien mukaan riidanalaiseen asetukseen nähden suhteettomien ja sen kanssa epäjohdonmukaisten toimenpiteiden toteuttamiseen.

               5)

               Viides kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisessa asetuksessa asetetaan liiallisia rajoituksia siementen fiproniilillä käsittelyyn näiden olematta tarkoituksenmukaisia tai tarpeellisia mehiläisten terveyden suojelemiseksi unionissa. Kantajat väittävät myös, että erityisesti auringonkukkien osalta komissio jätti huomiotta sen, ettei fiproniilikäsittelyllä ole koskaan ollut mehiläisten terveyteen kohdistuvia haittavaikutuksia.

               6)

               Kuudes kanneperuste, jonka mukaan komissio ei voinut ottaa tehokkaasti huomioon kantajien olennaisia ja yksityiskohtaisia kommentteja Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiseen (EFSA) ”Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment for bees for the active substance fipronil” -asiakirjan teknisistä, sääntelyä koskevista ja tieteellisistä näkökohdista sen tiukan aikataulun, jonka puitteissa asetus annettiin, sekä asian monimutkaisuuden vuoksi.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, jonka mukaan komissio ei selittänyt riittävästi huolta, joka sai sitä pyytämään EFSAa tarkastelemaan uudelleen fiproniilin hyväksymistä. Komissio ei myöskään selittänyt, miksi se hylkäsi kantajien esittämät argumentit ja todisteet. Riidanalaisessa asetuksessa ei myöskään esitetä selvästi ensisijaista tavoitetta, johon komissio sen antamisella pyrki.

      (1)  Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta sekä neuvoston direktiivien 79/117/ETY ja 91/414/ETY kumoamisesta 21.10.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1107/2009 (EUVL L 309, s. 1)


title: Asia C-270/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 10.9.2014 (Consiglio di Staton (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Iraklis Haralambidis v. Calogero Casilli (Ennakkoratkaisupyyntö — Työntekijöiden vapaa liikkuvuus — SEUT 45 artiklan 1 ja 4 kohta — Työntekijän käsite — Julkishallinnon palvelussuhteet — Satamaviranomaisen johtajan tehtävät — Osallistuminen julkisen vallan käyttöön — Kansalaisuuteen liittyvä edellytys)

text:
               17.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 409/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 10.9.2014 (Consiglio di Staton (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Iraklis Haralambidis v. Calogero Casilli
   (Asia C-270/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Työntekijöiden vapaa liikkuvuus - SEUT 45 artiklan 1 ja 4 kohta - Työntekijän käsite - Julkishallinnon palvelussuhteet - Satamaviranomaisen johtajan tehtävät - Osallistuminen julkisen vallan käyttöön - Kansalaisuuteen liittyvä edellytys))
   2014/C 409/18
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Iraklis Haralambidis

      Vastapuoli: Calogero Casilli

      Muut osapuolet: Autorità Portuale di Brindisi, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Regione Puglia, Provincia di Brindisi, Comune di Brindisi ja Camera di Commercio Industria Artigianato ed Agricoltura di Brindisi

      Tuomiolauselma

   Pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa olosuhteissa SEUT 45 artiklan 4 kohtaa on tulkittava siten, että siinä ei sallita jäsenvaltion varaavan satamaviranomaisen johtajan tehtävien hoitamista kansalaisilleen.

      (1)  EUVL C 207, 20.7.2013.


title: Asia T-80/03: Lucchini S.p.A:n 3.3.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 124/26                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                       24.5.2003
Tämän ohella kantaja huomauttaa, että määrätty sakko on                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
ilmeisen suhteeton kantajan taloudelliseen vahvuuteen nähden,          edellä mainitussa asiassa esitettyjä. Kantaja toteaa erityisesti,
minkä vuoksi suhteellisuusperiaatetta on loukattu ja komission         etteivät Siderpotenza ja Lucchini muodosta mitään yhtenäistä
sakkolinjauksia jätetty noudattamatta. Vastaaja on niin ikään          yritystä, ja ettei kantajalla ole mitään tekemistä päätöksessä
loukannut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, kun se ei ole           mainittujen rikkomusten kanssa. Komissio ei ole missään
määrännyt sakkoa yhdellekään toiselle kartelliin osallistuneelle       vaiheessa ottanut huomioon, ettei Lucchini S.p.A. ole milloin-
kauppiaalle ja lisäksi määrännyt kartelliin osallistuneille val-       kaan tuottanut teräsbetonipalkkeja.
mistajille sakkoja, joiden suuruus liikevaihtoon nähden on
paljon vähemmän kuin kantajalla. Koska vastaaja ei ole
esittänyt perusteita tälle kohtelulle, EY 253 artiklan mukaista
perusteluvelvollisuuttakaan ei ole noudatettu.
                                                                       Caymansaarten hallituksen 5.3.2003 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
Lucchini S.p.A:n 3.3.2003 Euroopan yhteisöjen komissio-                                           (Asia T-85/03)
                    ta vastaan nostama kanne
                                                                                (2003/C 124/46)
                            (Asia T-80/03)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                          (2003/C 124/45)
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                       Caymansaarten hallitus, Grand Cayman (Caymansaaret), on
                                                                       nostanut 5.3.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
                                                                       asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                       siota vastaan. Kantajan edustajana on Eleanor Sharpston, QC.
Lucchini S.p.A. on nostanut 3.3.2003 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Prof., asianajaja Alberto Santa Maria ja Prof., asianajaja Claudio
Biscaretti di Ruffia.
                                                                       –     kumoaa komission päätöksen olla vastaamatta Cayman-
                                                                             saarten hallituksen kiireelliseen pyyntöön perustaa kump-
                                                                             panuustyöryhmä merentakaisten alueiden assosiaatiosta
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                   tehdyn päätöksen perusteella
–     kumoaa 17.12.2002 tehdyn komission päätöksen                     –     velvoittaa komission korvaamaan Caymansaarten halli-
      K(2002)5087 lopull., asiassa COMP/37.956 – teräsbeto-                  tuksen oikeudenkäyntikulut.
      nipalkit, jolla Lucchini S.p.A:lle määrättiin yhdessä S.P.
      S.p.A:n (ent. Siderpotenza S.p.A.) kanssa 16,14 miljoonan
      euron suuruinen sakko;
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     toissijaisesti pienentää komission kantajalle määräämän
      sakon määrää;
                                                                       Nyt esillä olevassa asiassa riitautettu päätös on komission
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.             päätös olla vastaamatta kantajan kiireelliseen pyyntöön perus-
                                                                       taa kumppanuustyöryhmä merentakaisten maiden ja alueiden
                                                                       assosiaatiosta Euroopan yhteisöön 27 päivänä marraskuuta
                                                                       2001 tehdyn neuvoston päätöksen 2001/822/EY 7 artiklan
                                                                       mukaisesti ( 1). Pyyntö esitettiin niiden merentakaisten maiden
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    ja alueiden tekemien esitysten tarkastelemiseksi, jotka liittyvät
                                                                       ehdotukseen neuvoston direktiiviksi säästöjen korkojen muo-
                                                                       dossa tuottamien tulojen tosiasiallisen vähimmäisverotuksen
Esillä oleva kanne koskee samaa päätöstä, joka on jo riitautettu       varmistamisesta yhteisössä ja/tai tietojen automaattisesta vaih-
asiassa T-27/03, S.P. vastaan komissio.                                tamisesta.


title: Asia T-280/08: Kanne 18.7.2008 — Perry v. komissio

text:
               11.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/14

         Kanne 18.7.2008 — Perry v. komissio
   (Asia T-280/08)
   (2008/C 260/25)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Claude Perry (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja J. Culioni)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               komission on todettava toimineen virheellisesti

               —

               näiden virheiden on todettava johtavan komission sopimussuhteen ulkopuoliseen vastuuseen

               —

               kantajalle on todettava aiheutuneen vahinkoa näiden virheiden johdosta

               —

               yhteisön on todettava olevan velvollinen korvaamaan nämä vahingot

               —

               Perryn arvio siitä, että vahingon määrä on 1 000 000 euroa, on hyväksyttävä

               —

               yhteisö on velvoitettava korvaamaan Perrylle 1 000 000 euroa

               —

               yhteisö on velvoitettava korvaamaan asiassa kaikki oikeudenkäyntikulut

               —

               on todettava, että oikeudenmukaisuuden nimissä yhteisön on vastattava puolustuksesta aiheutuneista kustannuksista ja kuluista, joiden määrä on 10 000 euroa.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii korvausta sellaisen vahingon johdosta, jota hän katsoo kärsineensä sellaisten syytösten johdosta, joiden mukaan yhteisön tukia on kavallettu Bosniaan ja Afrikan suurten järvien alueelle tarkoitettua humanitaarista apua koskeneiden kantajan yhtiöiden ja komission välisten tiettyjen sopimusten täytäntöönpanon yhteydessä.
   Kantajan esittämät oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-132/98, Groupe Perry ja Isibiris vastaan komissio (1).

      (1)  EYVL 1998 C 312, s. 20.


title: Asia F-18/13: Kanne 19.2.2013 — ZZ v. komissio

text:
               20.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 114/47

         Kanne 19.2.2013 — ZZ v. komissio
   (Asia F-18/13)
   2013/C 114/72
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen päätöksen kumoaminen, joka koskee ennen palvelukseen tuloa saavutettujen eläkeoikeuksien hyvityksen laskemista uusien yleisten täytäntöönpanosäännösten perusteella

      Vaatimukset

               —

               Päätös, joka tehtiin 17.1.2012 ja joka koskee kantajan ennen komission palvelukseen tuloa saavuttamien eläkeoikeuksien hyvityksen laskemista, on kumottava

               —

               päätös, joka tehtiin 13.11.2012 ja jolla hylättiin kantajan tekemä valitus, joka koski niiden yleisten täytäntöönpanosäännösten ja vakuutusmatemaattisten arvojen soveltamista, jotka olivat voimassa kantajan hakiessa eläkeoikeuksiensa siirtoa, on kumottava tarpeellisin osin

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.