title: Asia C-219/06: Kanne  12.5.2006  — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

text:
               15.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/19

         Kanne 12.5.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-219/06)
   (2006/C 165/35)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: N. Yerrell)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut direktiivin 2001/12/EY, (1) direktiivin 2001/13 EY (2) ja EY 228 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-481/03 30.9.2004 antaman tuomion, (3) joka liittyy kyseisten direktiivien täytäntöönpanotoimenpiteistä ilmoittamisen laiminlyöntiin, täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä

               —

               Luxemburgin suurherttuakunta on velvoitettava maksamaan komissiolle uhkasakko, jonka määrä on 4 800 euroa päivässä kultakin päivältä, jonka asiassa C-481/03 annetun tuomion täytäntöönpano viivästyy direktiivin 2001/12/EY osalta, ja uhkasakko, jonka määrä on 4 800 euroa päivässä kultakin päivältä, jonka asiassa C-481/03 annetun tuomion täytäntöönpano viivästyy direktiivin 2001/13/EY osalta, tässä asiassa annettavan tuomion julistamispäivästä aina siihen saakka, kunnes asiassa C-481/03 annettu tuomio on täytäntöönpantu

               —

               Luxemburgin suurherttuakunta on velvoitettava maksamaan komissiolle kiinteämääräinen hyvitys, jonka suuruus määräytyy kertomalla 1 000 euron suuruinen päivittäinen rahamäärä lukumäärällä päiviä, joina rikkomus jatkuu asiassa C-481/03 annetun tuomion julistamispäivästä tässä asiassa annettavan tuomion julistamispäivään saakka direktiivin 2001/12/EY osalta, sekä samansuuruinen kiinteämääräinen hyvitys direktiivin 2001/13/EY osalta

               —

               Luxemburgin suurherttuakunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komission yksiköille ei ole ilmoitettu, että Luxemburgin suurherttuakunta olisi antanut säännöksiä yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-481/03 antaman tuomion johdosta.

      (1)  Yhteisön rautateiden kehittämisestä annetun neuvoston direktiivin 91/440/ETY muuttamisesta 26.2.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/12/EY (EYVL L 75, s. 1).

      (2)  Rautatieyritysten toimiluvista annetun neuvoston direktiivin 95/18/EY muuttamisesta 26.2.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/13/EY (EYVL L 75, s. 26).

      (3)  Ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa.


title: Asia T-395/06: Kanne 14.12.2006 — Italia v. komissio

text:
               24.2.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 42/32

         Kanne 14.12.2006 — Italia v. komissio
   (Asia T-395/06)
   (2007/C 42/56)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: P. Gentili, Avvocato dello Stato)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Euroopan komission aluepolitiikan pääosaston 4.10.2006 päivätyn muistion nro 9433 — ohjelmat ja hankkeet Kyproksella, Kreikassa, Unkarissa, Italiassa, Maltalla ja Alankomaissa — kumoaminen; muistio koskee komission suorittamia maksuja, jotka eroavat pyydetystä summasta. Viite Programma DOCUP Piemonte (nro CCI 2000 IT 162 DO 007),

               —

               Euroopan komission aluepolitiikan pääosaston 14.11.2006 päivätyn muistion nro 10841 — ohjelmat ja hankkeet Kyproksella, Kreikassa, Unkarissa, Italiassa, Maltalla ja Alankomaissa — kumoaminen; muistio koskee väliaikaista kuluselvitystä ja maksuvaatimusta. DOCUP Veneto Ob. 2 2000-2006 (nro CCI 2000 IT 162 DO 005),

               —

               Euroopan komission aluepolitiikan pääosaston 14.11.2006 päivätyn muistion nro 10853 — ohjelmat ja hankkeet Kyproksella, Kreikassa, Unkarissa, Italiassa, Maltalla ja Alankomaissa — kumoaminen; muistio koskee komission suorittamia maksuja, jotka eroavat pyydetystä summasta. Viite Programma POR Puglia (nro CCI 1999 IT 161 PO 009),

               —

               Euroopan komission aluepolitiikan pääosaston 15.11.2006 päivätyn muistion nro 10929- ohjelmat ja hankkeet Kyproksella, Kreikassa, Unkarissa, Italiassa, Maltalla ja Alankomaissa — kumoaminen; muistio koskee komission suorittamia maksuja, jotka eroavat pyydetystä summasta. Viite Programma DOCUP Toscana Ob. 2 (nro CCI 2000 IT 162 DO 001),

               —

               Euroopan komission aluepolitiikan pääosaston 15.11.2006 päivätyn muistion nro 10930 — ohjelmat ja hankkeet Kyproksella, Kreikassa, Unkarissa, Italiassa, Maltalla ja Alankomaissa — kumoaminen; muistio koskee komission suorittamia maksuja, jotka eroavat pyydetystä summasta. Viite POR Campania 2000-2006 (nro CCI 1999 IT 161 PO 007),

               —

               Euroopan komission aluepolitiikan pääosaston 17.11.2006 päivätyn muistion nro 11019 — ohjelmat ja hankkeet Kyproksella, Kreikassa, Unkarissa, Italiassa, Maltalla ja Alankomaissa — kumoaminen; muistio koskee komission suorittamia maksuja, jotka eroavat pyydetystä summasta. Viite Programma POR Sardegna 2000-2006 (nro CCI 1999 IT 161 PO 010)

               —

               Kaikkien näihin liittyvien ja näitä edeltävien toimenpiteiden kumoaminen ja näin ollen komission velvoittaminen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääaisalliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-345/04, Italian tasavalta v. komissio (1), esitetyt.

      (1)  EYVL C 262, 23.10.2004, s. 55.


               14.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 40/15

         Follo tingrettin 24 päivänä lokakuuta 2007 esittämä pyyntö saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa L'Oréal Norge AS vastaan Per Aarskog AS ym.
   (Asia E-9/07)
   (2008/C 40/06)
   Follo tingrett (Follon käräjäoikeus) on esittänyt 24 päivänä lokakuuta 2007 päivätyllä kirjeellä pyynnön saada EFTAn tuomioistuimen neuvoa-antava lausunto asiassa L'Oréal Norge AS vastaan Per Aarskog AS ym. Kirje saapui tuomioistuimen kansliaan 31 päivänä lokakuuta 2007 ja koskee seuraavia kysymyksiä:

               1.

               Onko neuvoston direktiivin 89/104/ETY 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että tavaramerkin haltijalla on oikeus estää Euroopan talousalueen ulkopuolisesta kolmannesta maasta tapahtuva tuonti, kun tämä tuonti tapahtuu ilman tavaramerkin haltijan suostumusta?

               2.

               Onko direktiivin 89/104/ETY 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että tavaramerkkiin kuuluvien kansainvälisten oikeuksien sammuminen sallitaan?


title: Asia C-453/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 29.9.2014 – Vorarlberger Gebietskrankenkasse ja Alfred Knauer

text:
               22.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 462/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 29.9.2014 – Vorarlberger Gebietskrankenkasse ja Alfred Knauer
   (Asia C-453/14)
   (2014/C 462/24)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Revision-menettelyn valittajat: Vorarlberger Gebietskrankenkasse ja Alfred Knauer

      Vastapuoli: Landeshauptmann von Vorarlberg

      Muu osapuoli: Rudolf Mathis

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 (1) 5 artiklaa tulkittava SEUT 45 artikla huomioon ottaen siten, että vanhuuseläkkeet, joita maksetaan ammatillisesta eläkejärjestelmästä (valtion perustama ja takaama järjestelmä, jonka on tarkoitus mahdollistaa totutun kohtuullisen elintason jatkuminen, joka toimii rahastointiperiaatteen mukaisesti, joka on lähtökohtaisesti pakollinen, johon voi kuitenkin myös sisältyä lakisääteisen vähimmäismäärän ylittäviä pakollista vakuutusta täydentäviä maksuja ja vastaavasti korkeampia etuuksia ja jonka toiminta on työnantajan perustaman tai käyttämän vakuutuslaitoksen vastuulla, kuten käsiteltävässä asiassa ”toisen pilarin” eläkejärjestelmä Liechtensteinissa), ja vanhuuseläkkeet, joita maksetaan lakisääteisestä eläkejärjestelmästä (samoin valtion perustama ja takaama järjestelmä, jonka on tarkoitus mahdollistaa totutun kohtuullisen elintason jatkuminen mutta joka toimii jakoperiaatteen mukaisesti, joka on pakollinen ja jonka toiminta on lailla perustettujen eläkevakuutuslaitosten vastuulla, kuten käsiteltävässä asiassa Itävallan eläkejärjestelmä), ovat ”vastaavia” mainitussa säännöksessä tarkoitetulla tavalla?

      (1)  EUVL L 166, s. 1.


title: Asia C-612/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaria) on esittänyt 18.11.2015 – Rikosoikeudenkäynti Nikolay Kolevia, Milko Hristovia ja Stefan Kostadinovia vastaan

text:
               8.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaria) on esittänyt 18.11.2015 – Rikosoikeudenkäynti Nikolay Kolevia, Milko Hristovia ja Stefan Kostadinovia vastaan
   (Asia C-612/15)
   (2016/C 048/22)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Spetsializiran nakazatelen sad

      Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

   Nikolay Kolev, Milko Hristov ja Stefan Kostadinov

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Täyttääkö kansallinen laki velvoitteen, jonka mukaan jäsenvaltion on saatettava tullivirkamiehet tehokkaasti syytteeseen rikoksista, kun tullivirkamiehiä vastaan käynnistetty rikosoikeudellinen menettely, jossa heitä syytetään osallistumisesta järjestäytyneeseen rikollisryhmään korruptiorikosten tekemiseksi virkatehtävien yhteydessä (lahjusten vastaanottaminen tullitarkastuksen toteuttamatta jättämiseksi) sekä konkreettisista lahjuksista ja [kätkennästä eli tässä] vastaanotettujen lahjusrahojen salaamisesta, lopetetaan kyseisen lain nojalla jäljempänä esitetyin edellytyksin, ilman että tuomioistuin on tutkinut asiassa esitettyjä syytteitä: a) rikosepäilyn ilmoittamisesta on kulunut kaksi vuotta; b) rikoksesta epäilty on hakenut rikostutkinnan päättämistä; c) tuomioistuin on asettanut syyttäjälle kolmen kuukauden määräajan rikostutkinnan päättämiseksi; d) syyttäjä on mainitun määräajan kuluessa ”rikkonut olennaisia menettelyvaatimuksia” (täydennettyä teonkuvausta ei ole annettu asianmukaisesti tiedoksi, asiaan liittyvään tutkinta-aineistoon ei ole annettu mahdollisuutta tutustua ja on esitetty ristiriitainen syytekirjelmä); e) tuomioistuin on asettanut syyttäjälle uuden yhden kuukauden määräajan näiden ”olennaisia menettelyvaatimuksia koskevien rikkomusten” korjaamiseksi; [f)] syyttäjä ei ole korjannut näitä ”olennaisia menettelyvaatimuksia koskevia rikkomuksia” asetetun määräajan kuluessa – jolloin ensimmäisen kolmen kuukauden määräajan kuluessa tehtyjen rikkomusten ja uuden yhden kuukauden määräajan kuluessa tapahtuneen rikkomusten korjaamatta jättämisen voidaan katsoa johtuvan sekä syyttäjästä (syytekirjelmän ristiriitaisuuksien korjaamatta jättäminen; varsinaisten toimenpiteiden toteuttamatta jättäminen valtaosin määräaikojen rajoissa) että puolustuksesta (puolustus on rikkonut velvollisuutta edistää syytteen tiedoksiantoa ja oikeutta tutustua asiaan liittyvään tutkinta-aineistoon vetoamalla syytetyn sairaalahoitoon; asianajajien muut väitetyt ammatilliset velvoitteet); [g)] syytetylle on muodostunut subjektiivinen oikeus rikosoikeudellisen menettelyn lopettamiseen, koska ”olennaisia menettelyvaatimuksia koskevia rikkomuksia” ei ole korjattu sitä varten asetetussa määräajassa?

               2)

               Jos kysymykseen vastataan kieltävästi, mitä osaa edellä mainitusta oikeudellisesta järjestelmästä kansallisen tuomioistuimen olisi jätettävä soveltamatta unionin oikeuden tehokkaan soveltamisen varmistamiseksi: 2.1 rikosoikeudellisen menettelyn lopettaminen yhden kuukauden määräajan umpeuduttua, 2.2 edellä mainittujen puutteiden luokitteleminen ”olennaisia menettelyvaatimuksia koskeviksi rikkomuksiksi” tai 2.3 edellä esitetyn [g kohdan mukaisesti] muodostuneen subjektiivisen oikeuden suojaaminen – jos rikkomus voidaan korjata tehokkaasti tuomioistuinmenettelyssä?

                           2.1.

                           Onko päätös olla soveltamatta kansallista lainsäädäntöä, joka edellyttää rikosoikeudellisen menettelyn lopettamista, sidoksissa siihen, että

                                       A)

                                       syyttäjälle asetetaan ”olennaisia menettelyvaatimuksia koskevan rikkomuksen” korjaamiseksi uusi määräaika, joka vastaa täsmälleen aikaa, jonka syyttäjä oli siihen objektiivisesti kykenemätön puolustuksesta johtuvien esteiden vuoksi;

                                       B)

                                       tuomioistuin toteaa tapauksessa A, että kyseiset esteet ovat aiheutuneet ”oikeuden väärinkäytön” vuoksi;

                                       C)

                                       jos kohtaan A vastataan kieltävästi, tuomioistuin toteaa, että kansallinen oikeus antaa riittävät takeet rikostutkinnan päättämiseksi asianmukaisessa määräajassa?

                           2.2.

                           Onko päätös olla soveltamatta kansallisessa oikeudessa vahvistettua edellä mainittujen puutteiden luokitusta ”olennaisia menettelyvaatimuksia koskevaksi rikkomukseksi” unionin oikeuden mukainen, tarkemmin sanottuna:

                                       A)

                                       Olisiko direktiivin 2012/13/EU (1) 6 artiklan 3 kohdassa vahvistettu puolustuksen oikeus saada syytteestä yksityiskohtaista tietoa taattu riittävästi,

                                                   -1)

                                                   jos nämä tiedot saadaan sen jälkeen kun syytekirjelmä on tosiasiallisesti toimitettu tuomioistuimeen mutta ennen kuin tuomioistuin on tutkinut sen, ja kun aikaisempana ajankohtana, kun syytekirjelmää ei vielä ollut toimitettu tuomioistuimeen, puolustukselle oli toimitettu kaikki tiedot rikosepäilyn olennaisista seikoista (koskee syytetty Hristovia);

                                                   -2)

                                                   jos 2.2 kohdan A alakohdan 1 alakohtaan vastataan myöntävästi – jos nämä tiedot toimitetaan sen jälkeen kun syytekirjelmä on tosiasiallisesti toimitettu tuomioistuimeen mutta ennen kuin tuomioistuin on tutkinut sen, ja jos puolustus on saanut aiemmassa vaiheessa osittaista tietoa rikosepäilyn olennaisista seikoista, kun syytekirjelmää ei vielä ollut toimitettu tuomioistuimeen, missä yhteydessä vain osittaisten tietojen toimittaminen on johtunut puolustukseen liittyvistä esteistä (koskee syytettyjä Kolev ja Kostadinov);

                                                   -3)

                                                   jos tällaisissa tiedoissa on ristiriitaisuuksia lahjusvaatimusten konkreettisen ilmaisun osalta (teonkuvauksessa väitetään yhtäältä, että joku toinen syytetyistä olisi nimenomaisesti vaatinut lahjuksia ja että syytetty Hristov puolestaan osoitti tyytymättömyyttään kasvonelein, kun tullitarkastuksen kohteena ollut henkilö oli tarjonnut liian vähän rahaa, ja toisaalta teonkuvauksessa väitetään, että syytetty Hristov oli vaatinut lahjuksia sanallisesti ja konkreettisesti)?

                                       B)

                                       Olisiko direktiivin 2012/13/EU 7 artiklan 3 kohdassa vahvistettu oikeus saada tutustua aineistoon ”viimeistään silloin, kun syytteen tosiseikat saatetaan tuomioistuimen arvioitaviksi” taattu riittävästi pääasian oikeudenkäynnissä, kun puolustukselle annettiin oikeus tutustua asiaan liittyvän aineiston olennaisiin osiin aiempana ajankohtana ja sille annettiin myös mahdollisuus tutustua asiakirjoihin, mutta se ei käyttänyt tätä mahdollisuutta ilmaantuneiden esteiden (sairastuminen, ammatilliset velvoitteet) vuoksi ja siksi, että kansallisessa oikeudessa edellytetään, että kutsu tutustua asiakirjoihin esitetään vähintään kolme päivää aikaisemmin? Onko esteiden poistumisen ja vähintään kolmen päivän määräajan vuoksi myönnettävä toinen tutustumismahdollisuus? Onko tutkittava, ovatko mainitut esteet olleet objektiivisesti olemassa vai ovatko ne oikeuden väärinkäyttöä?

                                       C)

                                       Onko direktiivin 2012/13/EU 6 artiklan 3 kohdassa ja 7 artiklan 3 kohdassa säädetyllä oikeudellisella vaatimuksella [”viimeistään sen jälkeen, kun syytteen tosiseikat on saatettu tuomioistuimen arvioitaviksi” tai] ”viimeistään silloin, kun syytteen tosiseikat saatetaan tuomioistuimen arvioitaviksi” sama merkitys molemmissa säännöksissä? Mikä merkitys on tällä vaatimuksella – ennen kuin syytekirjelmä on tosiasiallisesti saatettu tuomioistuimen tutkittavaksi tai viimeistään silloin, kun se saatetaan tuomioistuimen tutkittavaksi tai sen jälkeen kun se on saatettu tuomioistuimen tutkittavaksi mutta ennen kuin tuomioistuin on ryhtynyt toimenpiteisiin syytekirjelmän tutkimiseksi?

                                       D)

                                       Onko lakisääteisellä vaatimuksella, jonka mukaan puolustukselle on annettava tietoja rikosepäilystä tai syytteestä ja oikeus tutustua asiaa koskevaan aineistoon, jotta direktiivin 2012/13/EU 6 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 2 ja 3 kohdan mukainen ”puolustautumisoikeuden tehokas käyttö” ja ”menettelyn oikeudenmukaisuus” voidaan taata, sama merkitys molemmissa säännöksissä? Täyttyisikö tämä vaatimus,

                                                   -1)

                                                   jos yksityiskohtaiset tiedot syytteestä on toimitettu puolustukselle sen jälkeen kun syytekirjelmä on toimitettu tuomioistuimeen mutta ennen kuin tuomioistuin on ryhtynyt toimiin sen tutkimiseksi ja jos puolustukselle on annettu riittävä määräaika valmistelevia toimia varten? Syytettä koskevat epätäydelliset ja osittaiset tiedot annettiin käyttöön aikaisempana ajankohtana.

                                                   -2)

                                                   jos puolustus saisi tutustua kaikkiin asiakirjoihin sen jälkeen kun syytekirjelmä on toimitettu tuomioistuimeen mutta ennen kuin sen tutkimiseksi on ryhdytty toimenpiteisiin ja jos puolustukselle annettaisiin riittävä määräaika valmistelevia toimia varten? Puolustus sai aikaisemmassa vaiheessa mahdollisuuden tutustua valtaosaan asiaan liittyvästä aineistosta.

                                                   -3)

                                                   jos tuomioistuin ryhtyisi toimenpiteisiin taatakseen, että puolustuksen kaikilla huomautuksilla, jotka tämä antaa saatuaan yksityiskohtaiset tiedot syytekirjelmästä ja asiaan liittyvästä aineistosta, on sama vaikutus kuin niillä olisi ollut, jos ne olisi esitetty syyttäjälle ennen kuin syytekirjelmä toimitettiin tuomioistuimeen?

                                       E)

                                       Taataanko direktiivin 2012/13/EU 6 artiklan 1 ja 4 kohdan mukainen ”menettelyn oikeudenmukaisuus” ja 6 artiklan 1 kohdan mukainen ”puolustautumisoikeuden tehokas käyttö”, jos tuomioistuin päättää käynnistää tuomioistuinmenettelyn lopullisesta syytteestä, joka sisältää lahjusvaatimuksen ilmaisuun liittyviä ristiriitaisuuksia, mutta jos tuomioistuin antaa myöhemmin syyttäjälle mahdollisuuden korjata ristiriitaisuudet ja mahdollistaa sen, että asianosaiset voivat käyttää täysimääräisesti niitä oikeuksia, jotka heillä olisi ollut, jos toimitettu syytekirjelmä ei olisi sisältänyt tällaisia ristiriitaisuuksia?

                                       F)

                                       Onko Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/48/EU (2) 3 artiklan 1 kohdassa vahvistettu oikeus käyttää avustajaa taattu riittävästi, jos rikostutkinnan aikana asianajajalle annetaan mahdollisuus olla läsnä saadakseen tietoa rikosepäilystä tai väliaikaisesta syytteestä ja voidakseen tutustua perusteellisesti kaikkeen asiaan liittyvään aineistoon mutta jos hän jätti tulematta paikalle ammatillisten velvoitteidensa vuoksi ja siksi, että kansallisessa oikeudessa säädetään vähintään kolmen päivän määräajasta asianosaisen kuulemiseksi? Onko tällaisten velvoitteiden poistumisen jälkeen annettava uusi vähintään kolmen päivän määräaika? Onko tarkistettava, onko [poissaolon] syy perusteltu tai onko kyse oikeuden väärinkäytöstä?

                                       G)

                                       Olisiko direktiivin 2013/48/EU 3 artiklan 1 kohdassa vahvistetun, avustajan käyttämistä rikostutkinnassa koskevan oikeuden rikkomisella vaikutusta puolustautumisoikeuksien tosiasialliselle ja tehokkaalle käytölle, kun tuomioistuin syytekirjelmän saatuaan antaa asianajajalle oikeuden tutustua kaikilta osin lopulliseen ja yksityiskohtaiseen syytekirjelmään sekä kaikkeen asiaan liittyvään aineistoon ja lopuksi ryhtyy toimenpiteisiin taatakseen, että kaikilla huomautuksilla, jotka asianajaja on yksityiskohtaiseen syytteeseen ja kaikkeen asiaan liittyvään aineistoon tutustuttuaan esittänyt, on sama kuin olisi ollut niillä huomautuksilla, jotka hän olisi esittänyt syyttäjälle ennen syytekirjelmän toimittamista tuomioistuimeen?

                           2.3.

                           Onko syytetyn eduksi muodostunut subjektiivinen oikeus rikosoikeudellisen menettelyn lopettamiseen (edellä esitetyin edellytyksin) unionin oikeuden mukainen, vaikka on mahdollista, että syyttäjän korjaamatta jättämä ”olennaisia menettelyvaatimuksia koskeva rikkomus” voitaisiin korjata kaikilta osin tuomioistuimen tuomioistuinmenettelyssä toteuttamilla toimenpiteillä, jolloin syytetyn oikeudellinen tilanne olisi lopulta sama kuin se, joka syytetyllä olisi ollut, jos rikkomus olisi korjattu oikea-aikaisesti?

               3)

               Voidaanko soveltaa suotuisampia kansallisia säännöksiä, jotka koskevat asian käsittelyä kohtuullisessa ajassa, oikeutta tietojen saamiseen sekä oikeutta käyttää avustajaa, jos ne yhdessä muiden olosuhteiden kanssa (1 kohdassa esitetyssä menettelyssä) johtaisivat rikosoikeudellisen menettelyn lopettamiseen?

               4)

               Onko direktiivin 2013/48/EU 3 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että kansallinen tuomioistuin voi sen nojalla sulkea pois tuomioistuinmenettelystä asianajajan, joka on edustanut kahta syytettyä, joista toinen on antanut lausunnon tosiseikoista, joilla on vaikutusta toisen syytetyn etuihin, kun tämä itse ei ole antanut asiasta lausuntoa?

         Jos kysymykseen vastataan myöntävästi, takaisiko tuomioistuin oikeuden käyttää avustajaa mainitun direktiivin 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti, jos se – sallittuaan ensin asianajajan, joka edustaa samanaikaisesti kahta syytettyä, joiden edut ovat keskenään ristiriidassa, osallistua tuomioistuinmenettelyyn – nimeäisi molemmille syytetyille uuden, eri oikeusavustajan?

      (1)  Tiedonsaantioikeudesta rikosoikeudellisissa menettelyissä 22.5.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/13/EU (EYVL L 142, s. 1).

      (2)  Oikeudesta käyttää avustajaa rikosoikeudellisissa menettelyissä ja eurooppalaista pidätysmääräystä koskevissa menettelyissä sekä oikeudesta saada tieto vapaudenmenetyksestä ilmoitetuksi kolmannelle osapuolelle ja pitää vapaudenmenetyksen aikana yhteyttä kolmansiin henkilöihin ja konsuliviranomaisiin 22.10.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/48/EU (EUVL L 294, s. 1).


title: Asia F-146/07: Kanne 29.12.2007 — Marcuccio v. komissio

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/67

         Kanne 29.12.2007 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-146/07)
   (2008/C 64/110)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   Kanne, jonka kohteena on se, että vastaaja on hylännyt kantajan hakemuksen tutkimuksen suorittamisesta tai sen loppuun saattamisesta sen seikan osalta, että kantaja joutui 29.10.2001 Euroopan komission lähetystön toimitiloissa Angolassa, jossa hän toimi vastaajan palveluksessa virkamiehenä, työaikanaan sattumalta kosketuksiin tuntemattoman valkoisen jauheen kanssa, ja kaikkien tietojen antamisesta tätä jauhetta koskevista näytteistä ja sen säilyttämisestä sekä sen saatavuudesta.
   Kantaja esittää vastaajan hylkäävästä päätöksestä esittämiensä väitteiden tueksi seuraavat kanneperusteet: 1. perustelujen täydellinen puuttuminen; lisäksi päätös oli epälooginen, epäyhdenmukainen, järkeenkäymätön, sekava, se sisälsi pelkkiä väitteitä ja se perustui puuttuviin tai riittämättömiin tutkimuksiin; 2. vakava, ilmeinen ja selvä lain rikkominen; 3. huolenpitovelvoitteen ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaaminen.
   Vaatimukset

               —

               on kumottava 23.2.2007 päivätty kirjelmä ADMINB.2/MB/nb/ D(07)4623 tarvittavin osin

               —

               on kumottava missä tahansa muodossa tehty päätös, jolla kantajan nimittävälle viranomaiselle 10.10.2006 tekemä hakemus hylättiin

               —

               on kumottava tarvittavin osin missä tahansa muodossa tehty päätös, jolla kantajan nimittävälle viranomaiselle 27.4.2007 tekemä valitus hylättiin

               —

               on kumottava tarvittavin osin 4.9.2007 päivätty kirjelmä ADMIN.B.2/MB/ls D(07)19393

               —

               on todettava, että vastaaja ei ole suorittanut eikä saattanut loppuun asianmukaista tutkimusta valmistelu- ja lopputoimenpiteineen tutkiakseen kaikki, myös aiemmat ja myöhemmät seikat, jotka jollakin tavalla liittyvät siihen, että kantaja joutui 29.10.2001 Euroopan komission lähetystön toimitiloissa Angolassa, jossa hän tuohon aikaan toimi vastaajan palveluksessa virkamiehenä, työaikanaan sattumalta kosketuksiin tuntemattoman valkoisen jauheen kanssa

               —

               on tutkittava ja todettava tutkimuksen tekemättä jättämisen lainvastaisuus

               —

               vastaaja on velvoitettava suorittamaan tai saattamaan loppuun tutkimus, toteuttamaan sen johdosta laajoja toimenpiteitä, antamaan kantajalle tietoja 29.10.2001 sattuneesta tapahtumasta ja antamaan kantajalle oikeus tutustua jauhenäytteeseen

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle korvaukseksi vahingosta, joka on tähän mennessä jo aiheutunut tutkimuksen laiminlyönnistä, 3 000 000 euroa, taikka tätä suurempi tai pienempi määrä, jonka tuomioistuin katsoo oikeaksi ja oikeudenmukaiseksi

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle korvaukseksi vahingosta, joka syntyy sittemmin tutkimuksen laiminlyönnistä kultakin päivältä tästä lähtien aina siihen päivään asti, jona kantajalle ilmoitetaan tutkimuksen suorittamisen jälkeen, mukaan lukien valmistelu- ja lopputoimenpiteet, sen tulokset, ja ne annetaan tämän lisäksi asianmukaisesti tiedoksi lähetystön toimitiloissa ja Euroopan komission kehitysyhteistyön ja ulkosuhteiden pääosastoissa, 300 euroa, taikka tätä suurempi tai pienempi määrä, jonka tuomioistuin katsoo oikeaksi ja oikeudenmukaiseksi

               —

               on tutkittava vastaajan menettely 29.10.2001 sattuneen tapahtuman edellä, sen aikana ja sen jälkeen, laiminlyötyä tutkimusta lukuun ottamatta

               —

               tämä menettely on todettava lainvastaiseksi

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle korvauksena tästä menettelystä aiheutuneesta vahingosta 5 000 000 euroa taikka tätä suurempi tai pienempi määrä, jonka tuomioistuin katsoo oikeaksi ja oikeudenmukaiseksi

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan kantajalle kaikki oikeudenkäyntiin liittyvät kulut ja palkkiot, mukaan lukien ne, jotka liittyvät kantajan hankkimaan asiantuntijalausuntoon, joka mahdollisesti esitetään, jotta voidaan näyttää toteen edellytykset sille, että vastaaja on velvoitettava maksamaan kaikki edellä mainitut määrät kantajalle, sekä yleisemmin kaikkien tässä asiassa annettavan tuomion kannalta ratkaisevat tosiseikat.


title: Asia C-92/06: Valitus, jonka Soffass SpA on tehnyt  10.2.2006  asiassa T-396/04, Soffass SpA v. Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV),  23.11.2005  annetusta tuomiosta

text:
               20.5.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 121/3

         Valitus, jonka Soffass SpA on tehnyt 10.2.2006 asiassa T-396/04, Soffass SpA v. Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 23.11.2005 annetusta tuomiosta
   (Asia C-92/06)
   (2006/C 121/05)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Valittaja: Soffass SpA (edustajat: asianajajat V. Bilardo, C. Bacchini ja M. Mazzitelli)

      Vastapuoli: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli: Sodipan SCA, väliintulija
   Vaatimukset

               —

               Valituksenalainen tuomio on kumottava.

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esitetyt vaatimukset on hyväksyttävä ja SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 16.7.2004 tekemä päätös (asia R0699/2003-1) on kumottava.

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja väittää, että valituksenalaisessa tuomiossa rikotaan asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 2 kohdan a alakohdan ii alakohtaa, jossa säädetään, että ”tavaramerkkiä ei rekisteröidä jos sen vuoksi, että se on sama tai samankaltainen kuin aikaisempi, samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten oleva tavaramerkki, yleisön keskuudessa on sekaannusvaara, joka sisältää vaaran tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välisestä mielleyhtymästä”. Sen mukaan tuomiossa ei ole otettu huomioon sekaannusvaaran käsitettä sellaisena kuin Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on sitä tulkinnut.
   Valittaja väittää, että valituksen kohteena olevien tavaramerkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa niiden ilmeisten foneettisten, visuaalisten, graafisten ja käsitteellisten eroavuuksien vuoksi.

      (1)  EUVL L 11, 14.1.1994, s. 1.


title: Asia T-398/06: Kanne 15.12.2006 — UniCredito Italiano v. SMHV — Union Investment Privatfonds (1 Unicredit)

text:
               24.2.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 42/33

         Kanne 15.12.2006 — UniCredito Italiano v. SMHV — Union Investment Privatfonds (1 Unicredit)
   (Asia T-398/06)
   (2007/C 42/59)
   Kannekirjelmän kieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: UniCredito Italiano SpA (Genova, Italia) (edustajat: asianajajat G. Floridia ja R. Floridia)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Union Investment Privatfonds GmbH
   Vaatimukset

               —

               Riidanalainen päätös on kumottava

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: UniCredito Italiano

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuvamerkki ”1 Unicredit”, rekisteröintihakemus nro 2.055.069. luokkiin 9, 16, 35, 36, 38, 39, 41 ja 42 kuuluville tavaroille ja palveluille.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Union Investment Privatfonds GmbH

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Saksalaiset sanamerkit ”UNIFONDS” (nro 881.995) ja ”UNIRAK” (nro 991.997) ja kuvamerkki ”UNIZINS” (nro 2.016.954) luokkaan 36 kuuluville palveluille (sijoittaminen).

      Väiteosaston ratkaisu: Väite on hyväksytty.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Kanne on hylätty.

      Kanneperusteet: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-194/03, Bainbridge, 23.2.2006 annetussa tuomiossa esittämää, nk. sarjaan kuuluvien tavaramerkkien suojaa koskevaa teoriaa on sovellettu virheellisesti.


title: Asia T-56/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.10.2016 – Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft v. EUIPO (BRAUWELT) (EU-tavaramerkki — EU-sanamerkin BRAUWELT rekisteröintihakemus — Ehdottomat hylkäysperusteet — Kuvailevuus — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta — Käytön perusteella syntynyt erottamiskyky — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohta — Oikeus tulla kuulluksi — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla)

text:
               28.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 441/18

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.10.2016 – Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft v. EUIPO (BRAUWELT)
      (Asia T-56/15) (1)

      ((EU-tavaramerkki - EU-sanamerkin BRAUWELT rekisteröintihakemus - Ehdottomat hylkäysperusteet - Kuvailevuus - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta - Käytön perusteella syntynyt erottamiskyky - Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohta - Oikeus tulla kuulluksi - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla))
      (2016/C 441/22)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft mbH & Co. KG (Nürnberg, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Höfler)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Schifko)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 4.12.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 1121/2014-4), joka koskee sanamerkin BRAUWELT rekisteröimistä EU-tavaramerkiksi

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft mbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 118, 13.4.2015.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kuudes jaosto)  17 päivänä marraskuuta 2005 , asiassa C-73/05: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2000/34/EY — Työajan järjestäminen)

text:
               28.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/2

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kuudes jaosto)
   17 päivänä marraskuuta 2005,
   asiassa C-73/05: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2000/34/EY - Työajan järjestäminen)
   (2006/C 22/04)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-73/05, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 15.2.2005, Euroopan yhteisöjen komissio, (asiamiehenään N. Yerrell) vastaan Ranskan tasavalta, (asiamiehinään G. de Bergues ja O. Christmann), yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: kuudennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä hoitava A. Borg Barthet (esittelevä tuomari) sekä tuomarit U. Lõhmus ja A. Ó Caoimh, julkisasiamies: J. Kokott, kirjaaja: R. Grass, on antanut 17.11.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Ranskan tasavalta ei ole noudattanut tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annetun direktiivin 93/104/EY muuttamisesta koskemaan direktiivin soveltamisalan ulkopuolisia toimialoja ja toimintoja 22 päivänä kesäkuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/34/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 82, 2.4.2005.


title: Tribunal d'instance du 7ème arrondissement de Paris'n 30.1.1996 tekemillään päätöksillä esittämät ennakkoratkaisupyynnöt asioissa Sodiprem, Sodiac ja Sovim (C-37/96) ja Roger Albert SA (C-38/96) vastaan Direction générale des douanes (Asia C-37/96 ja C-38/96)

text:
N:o C 95/10           QT                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          30.3.96
9.2.1996 , Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta Maria                Bundesverwaltungsgerichtin 24.11.1995 tekemällään pää
Paolantonia vastaan vireillä olevassa rikosasiassa ennakko          töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö hallintoriita-asi
ratkaisua kysymyksiin, jotka ovat samansisältöiset yhdiste          assa Faik Giinaydin, Hatice Giinaydin sekä Giines Gunay
tyissä asioissa C-58/95 ym. esitettyjen kysymysten                   dinin ja Seda Giinaydinin alaikäiset lapset vastaan Freistaat
kanssa ( ! ).                                                                                Bayern
                                                                                (Asia C-36/96 )
(M EYVL N:o C 119 , 13.5.1995 , s . 6                                                              ( 96/C 95/ 17)
                                                                     Bundesverwaltungsgericht ( 1 . Senat ) on pyytänyt
                                                                     24.11.1 995 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
                                                                     Euroopan           yhteisöjen      tuomioistuimen    kirjaamoon
                                                                     12.2.1996 , Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta hallinto
                                                                     riita-asiassa Faik Giinaydin, Hatice Giinaydin sekä Giines
Euroopan yhteisöjen komission 9.2.1996 Italian tasavaltaa            Giinaydinin ja Seda Giinaydinin alaikäiset lapset vastaan
                      vastaan nostama kanne
                                                                     Freistaat Bayern ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyk
                          ( Asia C-35 /96 )                          siin :
                            ( 96/C 95/ 16 )
                                                                     1 ) Kuuluuko turkkilainen työntekijä assosioinnin kehittä
                                                                            misestä ETY:n ja Turkin välisen assosiointineuvoston
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.2 . 1 996 Euroo                 tekemän päätöksen Nro 1 /80 ( jäljempänä päätös N:o 1/
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa                  80 ) 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla jäsenval
vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellisen yksikön virka                  tion laillisille työmarkkinoille ja onko hän siellä sään
mies Enrico Traversa ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o
                                                                            nöllisessä työssä , kun hänelle on annettu lupa tehdä
oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gomez de la Cruz,
                                                                            jäsenvaltiossa olevan työnantajan lukuun palkkatyötä
Centre Wagner, Kirchberg, Luxembourg.                                       vain väliaikaisesti ja vain siinä tarkoituksessa , että hän
                                                                            valmistautuu työskentelemään työnantajansa tytäryhti
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                össä Turkissa ?
1 ) toteaa , että Italian tasavalta ei ole täyttänyt sille EY:n            Jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi :
      perustamissopimuksen 5 ja 85 artiklan mukaan kuulu
      via velvoitteita, koska se on antanut ja pitänyt voimassa      2 ) Voidaanko päätöksen N:o 1 /80 6 artiklan 1 kohdan
      lain, jossa Consiglio nazionale degli spedizionieri doga             nojalla esitetty vaatimus hylätä oikeuden väärinkäytön
      nalille ( CNSD, kansallinen tullihuolintaneuvosto ) asete            perusteella, kun turkkilainen työntekijä on nimenomai
      taan velvollisuus tehdä perustamissopimuksen 85 artik                sesti ilmaissut tarkoituksensa palata Turkkiin valmis
      lan vastainen yritysten yhteenliittymän päätös, siltä osin            tauduttuaan työskentelemään siellä ja kun ulkomaalais
      kuin siinä vahvistetaan pakollinen tariffi kaikille tulli            viranomaiset ovat myöntäneet hänelle tilapäisen oleske
      huolitsijoille;                                                       luluvan kyseisessä jäsenvaltiossa väin tämän ilmoituk
                                                                            sen perusteella ?
2 ) velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeuden
      käyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                  Tribunal d'instance du 7eme arrondissement de Paris'n
                                                                     30.1.1996 tekemillään päätöksillä esittämät ennakkorat
Komissio totesi 30 päivänä kesäkuuta 1993 tekemässään                kaisupyynnöt asioissa Sodiprem, Sodiac ja Sovim ( C-37/96 )
päätöksessä 93/438/ETY ( ! ), että Consiglio nazionale degli         ja Roger Albert SA ( C-38/96 ) vastaan Direction generale
spedizionieri doganalin 21.3.1988 pitämässään kokouk                                               des douanes
sessa vahvistama tariffi on perustamissopimuksen 85 artik
lan 1 kohdan vastainen .                                                                   ( Asia C-37/96 ja C-38/96 )
                                                                                ( 96/C 95/18 )
Komissio on myös todennut, että CNSD:n 21.3.1988
tekemä päätös, joka rajoittaa kilpailua, koska siinä vahvis         Tribunal d'instance du 7eme arrondissement de Paris on
tetaan pakollinen tariffi kaikille tullihuolitsijoille, perustuu     pyytänyt 30.1.1 996 tekemillään päätöksillä, jotka ovat
suoraan Italian lakiin nro 1612/1960, jossa säädetään, että          saapuneet Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa
CNSD tekee itse sellaisen yritysten yhteenliittymän päätök          moon 12.2.1996 , Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
sen, joka on perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan               asioissa Sodiprem, Sodiac ja Sovim ( C-37/96 ) ja Roger
vastainen. Tämän vuoksi komissio katsoo, että lailla                 Albert SA ( C-38/96 ) vastaan Direction generale des douanes
nro 1612/1960 rikotaan perustamissopimuksen 5 ja 85 ar              ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:
tiklaa .
                                                                     Onko meritullia ja 22.12.1989 tehdyn Euroopan yhteisöjen
( 1 ) EYVL N:o L 203 , 30.6.1993 , s . 27                            ministerineuvoston päätöksen 89/688 ( 1 ) täytäntöönpanoa
                                                                     koskeva järjestelmä, joka on otettu käyttöön 17.7.1992
                                                                     annetulla lailla 92-676 , vaikutukseltaan sellainen, että se
                                                                     korvaa asiassa Legros 16.7.1992 annetun tuomion mukai
 ---pagebreak--- 30.3.96              . I FI I                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 95/ 11
sesti tullimaksua vaikutukseltaan vastaavan maksun varsi              kuningaskuntaa vastaan . Kantajan asiamiehinä ovat oikeu
naisella sisäisellä maksulla , joka ei ole syrjivä ja joka on          dellinen neuvonantaja H. Van Lier ja oikeudellisen yksikön
Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen sanamuo                  virkamies R. Vidal, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o
don ja hengen mukainen ?                                               saman yksikön virkamies C. Gomez de la Cruz , Centre
                                                                       Wagner, C 252 .
(') EYVL N:o L 399 , 30.12.1989 , s . 46
                                                                       Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                       1 ) toteaa , että Espanjan kuningaskunta on jättänyt täyttä
Arrondissementsrechtbank te Amsterdamin 1.2.1996 teke
                                                                             mättä EY:n perustamissopimuksen 5 ja 189 artiklan
                                                                             mukaiset velvoitteensa, koska se ei ole asetetussa
mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asi                      määräajassa pannut täytäntöön eikä ilmoittanut yhtei
assa Koninklijke Vereeniging ter Bevordering van de Belan                   sön menettelyn toteuttamiseksi kaasusta ja sähköstä
gen des Boekhandels vastaan 1 . Free Record Shop BV ja                       teollisilta käyttäjiltä perittävien hintojen avoimuuden
                 2 . Free Record Shop Holding NV                           . takaamiseksi 29 päivänä kesäkuuta 1990 annetussa
                            ( Asia C-39/96 )                                 neuvoston direktiivissä 90/377/ETY ( l ) edellytettyjä tar
                              ( 96/C 95/ 19 )                                peellisia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ;
                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                    2 ) velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                             lut .
Arrondissementsrechtbank te Amsterdam on pyytänyt
1 . 2 . 1 996 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroo         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
pan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 13.2.1996 ,
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Koninklijke               EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen koh
Vereeniging ter Bevordering van de Belangen des Boekhan               dan ja 5 artiklan ensimmäisen kohdan mukaan jäsenvaltioil
dels vastaan 1 . Free Record Shop BV ja 2 . Free Record Shop           la on velvollisuus ryhtyä kaikkiin tarpeellisiin toimenpitei
Holding NV ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin :                   siin niille osoitetuista direktiiveistä johtuvien velvoitteiden
                                                                       noudattamiseksi asetetussa määräajassa . Kyseinen määrä
1 ) Jos yritysten välinen sopimus tai yritysten yhteenliitty          aika päättyi 1.7.1991 , eikä Espanjan kuningaskunta ollut
        män päätös kilpailun sääntelemisestä on tehty ennen            tähän mennessä ryhtynyt toimenpiteisiin kaasusta ja
        asetuksen N:o 17 ( ! ) voimaantuloa ja jos tästä sopimuk      sähköstä teollisilta käyttäjiltä perittävien hintojen avoimuu
        sesta tai päätöksestä on ajoissa ilmoitettu komissiolle        den takaamista koskevien tarpeellisten säädösten täytän
        tämän asetuksen säännösten mukaisesti ja jos komissio          töönpanemiseksi .
        ei ole ollenkaan reagoinut ilmoitukseen, onko tämä
        sopimus tai päätös edelleenkin " väliaikaisesti pätevä ",
                                                                       (•) EYVL N:o L 185 , 17.7.1990 , s . 16
        kuten ilmoitetut yritysten väliset järjestelyt yhteisöjen
        tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan ovat ?
2 ) Jos vastaus on myönteinen, voiko tämä " väliaikainen
        pätevyys " jatkua määräämättömän ajan ? Jos ei, mitkä
        seikat aiheuttavat tämän " väliaikaisen pätevyyden "
        päättymisen ?                                                       Euroopan yhteisöjen komission 14.2.1996 Ranskan
                                                                                tasavaltaa vastaan nostama kanne
3 ) Koskeeko tämä " väliaikainen pätevyys " vain kysymyk
                                                                                ( Asia C-43 /96 )
        sessä 1 tarkoitettua sopimusta tai päätöstä sellaisena ,
        kuin se on ilmoitettu, vai koskeeko se myös myöhemmin                                      ( 96/C 95/21 )
        tehtyjä sopimuksia tai päätöksiä , joilla samaa yritysten
        välistä järjestelyä jatketaan muutetussa muodossa, siltä       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.2.1996
        osin kuin sopimukset tai päätökset eivät merkitse tämän        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan
        yritysten välisen järjestelyn laajentamista tai vahvista      tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen
        mista yhteismarkkinoiden toiminnan tai toteutumisen            yksikön virkamiehet Helene Michard ja Enrico Traversa, ja
        kannalta ?                                                     prosessiosoite Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön
                                                                       virkamies Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner,
(') EYVL 1962 , s . 204                                                Kirchberg.
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio vaatii , että yhteisöjen
                                                                       tuomioistuin
     Euroopan yhteisöjen komission 13.2.1996 Espanjan
              kuningaskuntaa vastaan nostama kanne                     1 ) toteaa , että pitäessään voimassa säännöksiä, joiden
                                                                             mukaan verovelvollisen toiminnassaan käyttämiin kul
                            ( Asia C-40/96 )                                 jetusvälineisiin liittyvää alv:a ei voida vähentää, Rans
                              ( 96/C 95/20 )                                 kan tasavalta on rikkonut sen jäsenvaltioiden liikevaih
                                                                             toverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhtei
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 13.2.1 996                          nen arvonlisäverojärjestelmä : yhdenmukainen määräy
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan                        tymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun


title: Asian C-51/04 poistaminen rekisteristä

text:
               23.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 182/34

         Asian C-51/04 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 182/61)

      (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 22.3.2005 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-51/04, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta.

      (1)  EUVL C 85, 3.4.2004.


title: Asia T-725/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.3.2017 – Palos Caravina v. CdT (Henkilöstö — Väliaikaiset toimihenkilöt — Virkamiehet — Palvelukseen ottaminen — Tiedottaminen kolmannen henkilön nimittämisestä — Henkilöstösääntöjen 25 artiklan kolmas alakohta — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               6.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.3.2017 – Palos Caravina v. CdT
   (Asia T-725/16) (1)

   ((Henkilöstö - Väliaikaiset toimihenkilöt - Virkamiehet - Palvelukseen ottaminen - Tiedottaminen kolmannen henkilön nimittämisestä - Henkilöstösääntöjen 25 artiklan kolmas alakohta - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2017/C 178/29)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Maria José Palos Caravina (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat A. Salerno ja P. Singer)

      Vastaaja: Euroopan unionin elinten käännöskeskus (CdT) (asiamiehet: M. Garnier ja J. Rikkert)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus kumota yhtäältä käännöskeskuksen 23.12.2015 tekemä päätös, jolla kieltäydyttiin toimittamasta kantajalle tietoja kolmannen henkilön nimittämisestä, ja toisaalta käännöskeskuksen 5.7.2016 tekemä päätös, jolla hylättiin kantajan tästä kieltäytymisestä tekemä valitus

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen tästä kanteesta raukeaa.

               2)

               Euroopan unionin elinten käännöskeskus (CdT) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Maria José Palos Caravinan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 462, 12.12.2016.


title: Asia F-148/12: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 23.10.2013 — Solberg v. EMCDDA (Henkilöstö — Aikaisempi väliaikainen toimihenkilö — Arviointikertomus — Oikeussuojan tarve — Perusteluvelvollisuus — Harkintavallan laajuus)

text:
               30.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 352/26

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 23.10.2013 — Solberg v. EMCDDA
   (Asia F-148/12) (1)

   (Henkilöstö - Aikaisempi väliaikainen toimihenkilö - Arviointikertomus - Oikeussuojan tarve - Perusteluvelvollisuus - Harkintavallan laajuus)
   2013/C 352/50
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ulrik Solberg (Lissabon, Portugali) (edustajat: asianajajat D. Abreu Caldas, A. Coolen, S. Orlandi, J.-N. Louis ja É. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (EMCDDA) (asiamies: D. Storti, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Päätöksen, jolla vahvistetaan kantajan arviointikertomus ajanjaksolta 1.1.–31.12.2011, kumoamisvaatimus.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Ulrik Solberg vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 71, 9.3.2013, s. 30.


title: Asia T-242/17: Kanne 25.4.2017 – SC v. Eulex Kosovo

text:
               17.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 231/28

         Kanne 25.4.2017 – SC v. Eulex Kosovo
   (Asia T-242/17)
   (2017/C 231/35)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: SC (edustajat: asianajajat L. Moro ja A. Kunst)

      Vastaaja: Eulex Kosovo

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että vastaaja laiminlöi sillä kantajaan nähden olleita sopimussuhteisia ja sopimussuhteen ulkopuolisia velvollisuuksiaan,

               —

               toteamaan, että vuoden 2016 sisäinen kilpailu oli lainvastainen ja että kantajan työsopimus jätettiin näin ollen lainvastaisella tavalla uusimatta,

               —

               määräämään, että kantajalle on maksettava korvaus vahingosta, joka hänelle aiheutui hänen työsopimuksensa lainvastaisesta uusimatta jättämisestä ja jonka määrä vastaa 19 kuukauden bruttopalkkaa ja päivärahoja mukautuksineen ja palkanlisineen ”Sopimussuhteisen kansainvälisen henkilöstön palkkauksen” ja ”Korvauksia koskevien viitteellisten määrien” mukaisesti,

               —

               määräämään, että kantajalle on maksettava korvaus henkisestä kärsimyksestä, joka aiheutui seurauksena vastaajan lainvastaisesta toiminnasta ja päätöksistä,

               —

               määräämään vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu uudelleenjärjestelyä koskevan menettelytapaohjeen 4 ja 6 kohdan, joissa määritellään periaatteet sekä henkilöstöasioiden johtajan tehtävät ja vastuualueet, rikkomiseen ja henkilöstön valitsemista koskevan menettelytapaohjeen 5 kohdan (periaatteet) ja 7 kohdan (valinta) ja muun muassa 7.1 (a) ja (b) kohdan, 7.2 (c), (f) ja (k) kohdan ja 7.3 (c) kohdan rikkomiseen (sopimussuhteisten velvollisuuksien laiminlyönti).

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu henkilöstön valitsemista koskevan menettelytapaohjeen 7.2 (f) ja 7.3 (c) kohdan rikkomiseen ja vastaajan käytännesääntöjen 3.2 artiklan rikkomiseen, sopimuksen mukaisten oikeudenmukaisuus- ja lojaliteettiperiaatteiden loukkaamiseen (sopimussuhteisten velvollisuuksien laiminlyönti) ja kantajalle EU:n perusoikeuskirjan 41 artiklan mukaisesti kuuluvan hyvää hallintoa koskevan oikeuden loukkaamiseen (sopimussuhteen ulkopuolisen velvollisuuden laiminlyönti).

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu puolueettomuuden periaatteen ja hyvää hallintoa koskevan kantajan oikeuden loukkaamiseen.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu oikeudenmukaisia ja kohtuullisia työoloja koskevan kantajan oikeuden loukkaamiseen (EU:n perusoikeuskirjan 31 artikla), 26.1.2011 päivätyn päätöksen (Ehdotus ajotaitojen arvioimisen käyttöön ottamiseksi) ja vuoden 2014 voimavarojen käyttöön antamista koskevassa pyynnössä vahvistettujen edellytysten rikkomiseen ja hyvää hallintoa koskevan oikeuden loukkaamiseen.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu oikeudenmukaisia ja kohtuullisia työoloja koskevan oikeuden loukkaamiseen (perusoikeuskirjan 31 artikla).


title: Asia C-399/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 18.7.2016 – Staatssecretaris van Financiën v. X NV

text:
               10.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 371/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 18.7.2016 – Staatssecretaris van Financiën v. X NV
   (Asia C-399/16)
   (2016/C 371/06)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Staatssecretaris van Financiën

      Vastapuoli: X NV

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko EY 43 ja EY 48 artiklaa (joista on tullut SEUT 49 ja SEUT 54 artikla) tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle sääntelylle, jonka perusteella jäsenvaltioon sijoittautunut emoyhtiö ei voi ottaa huomioon valuuttatappiota, joka koskee sen toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneeseen tytäryhtiöön tekemää sijoitusta, vaikka se voisi tehdä verotuksellisen yksikön sisäisen konsolidoinnin perusteella näin, jos tytäryhtiö olisi kuulunut ensin mainittuun jäsenvaltioon sijoittautuneen emoyhtiön kanssa samaan Alankomaiden verotuksellisten yksiköiden tunnusmerkit täyttävään verotukselliseen yksikköön?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, voidaanko tai täytyykö huomioon otettavaa valuuttatappiota määritettäessä lähteä siitä, että myös kyseisen emoyhtiön välillisesti tytäryhtiön kautta omistamat ja Euroopan unioniin sijoittautuneet suorat ja välilliset tytäryhtiöt olisi sisällytetty verotukselliseen yksikköön?

               3)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko tällöin otettava huomioon vain ne valuuttatappiot, jotka emoyhtiön verotukselliseen yksikköön sisällyttämisen yhteydessä olisivat tulleet ilmi niinä vuosina, joita riita koskee, vai onko huomioon otettava myös valuuttatulokset, jotka olisivat tulleet ilmi aikaisempina vuosina?


title: Asia C-406/03: Euroopan yhteisöjen komission 29.9.2003 Irlantia vastaan nostama kanne

text:
29.11.2003               FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                        C 289/13
3.     Jos edellä olevaan kahteen kysymykseen on vastattava            nähden, koska komissiolla ei ole keinoja tutkia, onko asetusta
       myöntävästi: Onko yhteisön oikeuden vastaisena pidettä-         noudatettu. Se ei myöskään voi arvioida Irlannin toteuttamia
       vä tässä asiassa kysymyksessä olevan kaltaista oikeuden-        toimia osana sitä kokonaisarvioita, jonka se suorittaa ehdot-
       käyntikulusääntelyä, jonka mukaan oikeudenkäyntiku-             taakseen tarvittaessa vähimmäispätevyysvaatimuksia koskevia
       luista korvataan periaatteessa ainoastaan rajoitettu osa        yhteisön toimenpiteitä.
       siinä tapauksessa, että kansallisessa tuomioistuimessa
       vireillä oleva asia on ratkaistava kansalaisen eduksi siksi,
       että jäsenvaltio on rikkonut yhteisön oikeutta?
                                                                       Komissio katsoo, että Irlanti ei ole noudattanut velvoitteitaan
                                                                       myöskään asetuksen 17 artiklan 2 kohdan osalta. Se ei ole
                                                                       määritellyt vähimmäispätevyysvaatimuksia henkilökunnalle,
                                                                       joka työskentelee sellaisten toteutettavissa olevien varotoimien
                                                                       parissa, jotka on tarkoitettu metyylibromidin vuotojen estämi-
                                                                       seksi ja minimoimiseksi kaasutuslaitteista ja sellaisten työvai-
                                                                       heiden aikana, joissa metyylibromidia käytetään. Komissiolla
                                                                       ei myöskään ole mitään tietoja, jotka osoittaisivat, että Irlanti
Euroopan yhteisöjen komission 29.9.2003 Irlantia vastaan               on toteuttanut tarvittavat varotoimet.
                           nostama kanne
                          (Asia C-406/03)                              (1) EYVL L 244, 29.9.2000, s. 1.
                          (2003/C 289/25)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.9.2003 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
Kantajan asiamiehet ovat U. Wölker ja M. Shotter ja prosessio-
soite Luxemburgissa.
                                                                       Landgericht Koblenz 16.9.2003 tekemällään päätöksellä
                                                                       esittämä ennakkoratkaisupyyntö kaupparekisteriasiassa
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                   toiminimi SEVIC Systems Aktiengesellschaft
–      toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut otsonikerrosta
       heikentävistä aineista 29 päivänä kesäkuuta 2000 anne-                                  (Asia C-411/03)
       tun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY)
       N:o 2037/2000 (1) 16 artiklan 5 kohtaa, 16 artiklan
       6 kohtaa, 17 artiklan 1 kohtaa ja 17 artiklan 2 kohtaa,
       koska se ei ole tehnyt komissiolle asetuksen 16 artiklan                                (2003/C 289/26)
       5 kohdassa, 16 artiklan 6 kohdassa ja 17 artiklan
       1 kohdassa tarkoitettuja ilmoituksia, ja koska se on
       laiminlyönyt toteuttaa toteutettavissa olevat varotoimet
       metyylibromidin vuotojen estämiseksi ja minimoimiseksi
       ja määritellä tätä varten henkilökunnan vähimmäispäte-          Landgericht Koblenz, on pyytänyt 16.9.2003 tekemällään
       vyysvaatimukset 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti                 päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                       2.10.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
–      velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.             ratkaisua kaupparekisteriasiassa toiminimi SEVIC Systems Ak-
                                                                       tiengesellschaft, seuraavaan kysymykseen:
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                       Onko EY 43 ja EY 48 artiklaa tulkittava niin, että yhtiöiden
                                                                       sijoittautumisvapauden kanssa on ristiriidassa se, että ulkomai-
                                                                       nen eurooppalainen yhtiö ei saa merkitä Umwandlungsgeset-
Komissio ei määräpäivään eli 31.12.2001 mennessä saanut                zin (UmwG) 16 §:n ja sitä seuraavien pykälien mukaisesti
Irlannilta tietoa talteen otettujen, regeneroitujen, kierrätettyjen    Saksan kaupparekisteriin tämän yhtiön tavoittelemaa sulautu-
ja hävitettyjen otsonikerrosta heikentävien aineiden määristä.
                                                                       mista saksalaisen yhtiön kanssa, koska UmwG:n 1 §:n 1 mo-
Se ei myöskään saanut tähän päivään mennessä mitään muita              mentin 1 kohdassa säädetään vain sellaisten oikeussubjektien
tietoja, jotka asetuksen 16 artiklan 5 kohdan, 16 artiklan             muuntautumisesta, joiden kotipaikka on Saksassa?
6 kohdan ja 17 artiklan 1 kohdan mukaan on ilmoitettava
sille. Näiden tietojen puuttuessa komissio on huolissaan siitä,
että Irlannin pyrkimykset hillitä otsonikerrosta heikentäviä
aineita voivat olla riittämättömiä asetuksessa edellytettyyn


title: Asia T-363/03: Regione Sicilianan 22.10.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 304/34                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                        13.12.2003
Regione Sicilianan 22.10.2003 Euroopan yhteisöjen ko-                 Kanteessaan Regione Sicilia vetoaa seuraaviin perusteisiin:
               missiota vastaan nostama kanne
                                                                      A)    asetuksen (EY) N:o 1260/99 (1) 54 artiklan 1 kohdan ja
                          (Asia T-363/03)                                   52 artiklan 1 kohdan rikkominen ja asetuksen (ETY)
                                                                            N:o 4253/88 (2) 24 artiklan virheellinen soveltaminen
                                                                            tuen peruuttamista koskevan päätöksen osalta, koska se
                          (2003/C 304/62)                                   on perustettu säännökseen, joka on kumottu 1.1.2000
                                                                            alkaen
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                      B)    asetuksen (ETY) N:o 4253/88 24 artiklan rikkominen ja
                                                                            perustelujen laiminlyönti ja epäjohdonmukaisuus siltä
Regione Sicilia on nostanut 22.10.2003 Euroopan yhteisöjen                  osin kuin tämän artiklan sanamuodossa ei nimenomai-
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-                    sesti säädetä mahdollisuudesta peruuttaa tuki kokonaan
pan yhteisöjen komissiota vastaan.                                    C)    asetuksen (ETY) N:o 4253/88 24 artiklan rikkominen,
                                                                            perustelujen laiminlyönti ja ratkaisevien tosiseikkojen ja
Kantajan edustajana on valtionasiamies Antonio Cingolo.                     olosuhteiden huomioon ottamisen laiminlyönti siltä osin
Kantaja vaatii ensisijaisesti, että ensimmäisen oikeusasteen                kuin riitautetusta päätöksestä eivät käy ilmi syyt, joiden
tuomioistuin                                                                vuoksi komissio on päättänyt peruuttaa kyseessä olevan
                                                                            tuen eikä vain alentaa sen määrää, siitä huolimatta, että
–     kumoaa 13.8.2003 tehdyn komission päätöksen C(2003)                   tuen saajan antaman selvityksen perusteella on voitu
      2890 ja 26.9.2003 päivätyn maksuvaatimuksen                           nähdä, että hankkeen toteutetut osat ovat käytössä ja että
      nro 3240504102, jonka komissio oli esittänyt periäkseen               koko hanke ollaan saamassa päätökseen lähitulevaisuu-
      takaisin 7 704 723,00 euron suuruisen summan velvoit-                 dessa
      taa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                      D)    asetuksen (ETY) N:o 4253/88 24 artiklan 1 kohdan
                                                                            rikkominen, perustelujen laiminlyönti ja asian tutkinnan
                                                                            puutteellisuus, koska komissio ei ole selvittänyt syitä,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                            joiden vuoksi se on katsonut, että Regione Sicilian
                                                                            esittämät perustelut eivät ole riittäviä
Regione Sicilia on riitauttanut ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuimessa komission 13.8.2003 tekemän päätöksen                   E)    asetuksen (ETY) N:o 4253/88 24 artiklan 3 kohdan
C(2003) 2890 lopull., joka koskee Euroopan aluekehitysrahas-                rikkominen, koska komission kirjeessä ei ole kyse perus-
ton (EAKR) myöntämän tuen peruuttamista. Tuki oli myönnet-                  teettomien summien palauttamisesta, kuten kyseisessä
ty Grande Progetto Porto Empedocle -nimiseen infrastruktuuri-               säännöksessä edellytetään.
hankkeeseen tehtäville sijoituksille, jotka kuuluvat yhteisön
alueille myönnettävien rakennetukien alaan Italiassa tavoitteen       (1) Rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä
1 osalta (Regione Sicilia) vuosina 1989-93. Tämän lisäksi                 kesäkuuta 1999 annettu neuvoston asetus N:o (EY) 1260/1999
kantaja on riitauttanut 26.9.2003 päivätyn komission vaati-               (EYVL L 161, 26.6.1999, s. 1).
muksen periä takaisin 7 704 723,00 euron suuruinen summa.             (2) Rakennerahastojen päämääristä ja tehokkuudesta ja niiden toimin-
                                                                          nan yhteensovittamisesta keskenään sekä Euroopan investointi-
                                                                          pankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa annetun
Euroopan unioni on EAKR:n välityksellä rahoittanut tätä                   asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta 19 päivänä joulukuu-
infrastruktuuria 14.12.1990 tehdyn komission päätöksen                    ta 1988 annettu asetus (ETY) N:o 4253/88, (EYVL L 374,
nro C(90) 2363 025 perusteella.                                           31.12.1988, s. 1).


title: Asia F-44/05 RENV: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 23.10.2012 — Strack v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Asian palauttaminen virkamiestuomioistuimeen kumoamistuomion jälkeen — Toimielimen työntekijöiden koskemattomuuden pidättäminen tuomioistuinmenettelyssä esitettyjen suullisten ja kirjallisten toteamusten vuoksi — Nimittäminen yksikönpäällikön tehtävään — Hakemuksen hylkääminen — Kumoamiskanne — Sivuutetun hakijan oikeussuojan tarve — Oikeusvoima — Menettelyvirhe — Intressivertailu — Vahingonkorvauskanne — Sääntöjenvastaisuudesta aiheutunut henkinen kärsimys)

text:
               16.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/25

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 23.10.2012 — Strack v. komissio
   (Asia F-44/05 RENV)
   (Henkilöstö - Virkamiehet - Asian palauttaminen virkamiestuomioistuimeen kumoamistuomion jälkeen - Toimielimen työntekijöiden koskemattomuuden pidättäminen tuomioistuinmenettelyssä esitettyjen suullisten ja kirjallisten toteamusten vuoksi - Nimittäminen yksikönpäällikön tehtävään - Hakemuksen hylkääminen - Kumoamiskanne - Sivuutetun hakijan oikeussuojan tarve - Oikeusvoima - Menettelyvirhe - Intressivertailu - Vahingonkorvauskanne - Sääntöjenvastaisuudesta aiheutunut henkinen kärsimys)
   2013/C 46/44
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Guido Strack (Köln, Saksa) (edustajat: asianajajat N. A. Lödler ja H. Tettenborn)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: H. Krämer ja B. Eggers)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Asian palauttaminen kumoamistuomion jälkeen — Henkilöstö — Yhtäältä komission sen päätöksen kumoaminen, jolla hylättiin kantajan hakemus ”Tarjouspyyntöjen ja sopimusten” yksikön päällikön toimeen ja nimitettiin toinen hakija kyseiseen toimeen, ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus (aiemmin T-225/05)

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavan koskemattomuuden pidättämistä koskeva vaatimus asiassa F-44/05, Strack vastaan komissio, jätetään tutkimatta.

               2)

               Vaatimus saada korvausta hallinnollisen menettelyn, jolla pyritään täyttämään tehtävä, kohtuuttoman keston takia ja oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn kohtuuttoman keston takia, hylätään perusteettomana.

               3)

               A:n nimittämistä koskeva päätös ja 19.11.2004 tehty Euroopan yhteisöjen komission päätös, jolla hylättiin Strackin hakemus Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimiston ”Tarjouspyyntöjen ja sopimusten” yksikön päällikön toimeen, kumotaan.

               4)

               Kanne hylätään muilta osin.

               5)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan asiassa F-44/05, Strack vastaan komissio, asiassa T-526/08 P, komissio vastaan Strack ja asiassa F-44/05 RENV, Strack vastaan komissio, ja se velvoitetaan korvaamaan Strackille samoissa asioissa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-341/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto)  2.5.2006  (Supreme Courtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) asiassa Eurofood IFCS Ltd — Enrico Bondi v. Bank of America N.A., Official Liquidator Pearse Farrell, Director of Corporate Enforcement ja Certificate/Note holders (Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Asetus (EY) N:o 1346/2000 — Maksukyvyttömyysmenettelyt — Päätös menettelyn aloittamisesta — Velallisen pääintressien keskus — Maksukyvyttömyysmenettelyn tunnustaminen — Oikeusjärjestyksen perusteet (ordre public)

text:
               17.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/11

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 2.5.2006 (Supreme Courtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) asiassa Eurofood IFCS Ltd — Enrico Bondi v. Bank of America N.A., Official Liquidator Pearse Farrell, Director of Corporate Enforcement ja Certificate/Note holders
   (Asia C-341/04) (1)

   (Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus (EY) N:o 1346/2000 - Maksukyvyttömyysmenettelyt - Päätös menettelyn aloittamisesta - Velallisen pääintressien keskus - Maksukyvyttömyysmenettelyn tunnustaminen - Oikeusjärjestyksen perusteet (ordre public)
   (2006/C 143/20)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Supreme Court
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Enrico Bondi

      Vastaajat: Bank of America N.A., Official Liquidator Pearse Farrell, Director of Corporate Enforcement ja Certificate/Note holders
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Supreme Court — Maksukyvyttömyysmenettelyistä 29 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000 (EYVL L 160, s. 1) 1, 2, 3 ja 16 artiklan tulkinta — Päätös väliaikaisen selvittäjän määräämisestä ennen lopullisen päätöksen tekemistä — Mahdollisuus katsoa, että tällainen päätös on maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamisesta tehty päätös — Maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamisen osalta toimivaltainen tuomioistuin
   Tuomiolauselma

               1)

               Kun velallisena on tytäryhtiö, jonka sääntömääräinen kotipaikka ja jonka emoyhtiön sääntömääräinen kotipaikka sijaitsevat kahdessa eri jäsenvaltiossa, maksukyvyttömyysmenettelyistä 29 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000 3 artiklan 1 kohdan toisessa virkkeessä esitetty olettama, jonka mukaan kyseisen tytäryhtiön pääasiallisten intressien keskus sijaitsee jäsenvaltiossa, jossa sen sääntömääräinen kotipaikka sijaitsee, voidaan kumota vain silloin, kun objektiivisten ja kolmansien osapuolten tiedettävissä olevien seikkojen perusteella voidaan osoittaa, että tosiasiallinen tilanne on erilainen kuin se, jota kyseisen sääntömääräisen sijaintipaikan sijainnin katsotaan kuvaavan. Asia voisi olla näin erityisesti sellaisen yhtiön osalta, joka ei harjoita minkäänlaista toimintaa sen jäsenvaltion alueella, jossa sen kotipaikka sijaitsee. Kun yhtiö sitä vastoin harjoittaa toimintaansa sen jäsenvaltion alueella, jossa sen kotipaikka sijaitsee, se seikka, että sen toiseen jäsenvaltioon sijoittautunut emoyhtiö harjoittaa tai voi harjoittaa sen taloudellisia valintoja koskevaa määräysvaltaa, ei riitä kumoamaan kyseisessä asetuksessa säädettyä olettamaa.

               2)

               Asetuksen N:o 1346/2000 16 artiklan 1 kohdan ensimmäistä alakohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltioiden tuomioistuinten on tunnustettava toisen jäsenvaltion tuomioistuimessa aloitettu päämenettely niiden voimatta tutkia menettelyn aloitusvaltion tuomioistuimen toimivaltaa.

               3)

               Asetuksen N:o 1346/2000 16 artiklan 1 kohdan ensimmäistä alakohtaa on tulkittava siten, että kyseisessä säännöksessä tarkoitetuksi maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamista koskevaksi päätökseksi on katsottava jäsenvaltion sellaisen tuomioistuimen tekemä päätös, jonka käsiteltäväksi on saatettu tätä tarkoittava hakemus, joka perustuu velallisen maksukyvyttömyyteen ja koskee tämän asetuksen liitteessä A tarkoitetun menettelyn aloittamista, kun kyseisen päätöksen johdosta velallinen menettää määräysvallan omaisuuteensa ja kun siinä määrätään asetuksen liitteessä C tarkoitettu selvittäjä. Tämä määräysvallan menettäminen merkitsee sitä, että velallinen menettää oikeuden hallita omaisuuttaan.

               4)

               Asetuksen N:o 1346/2000 26 artiklaa on tulkittava siten, että jäsenvaltio voi kieltäytyä tunnustamasta toisessa jäsenvaltiossa aloitettua maksukyvyttömyysmenettelyä, kun aloittamispäätöstä tehtäessä on selvästi rikottu perusoikeuksiin kuuluvaa henkilön, jota tällainen menettely koskee, oikeutta tulla kuulluksi.

      (1)  EUVL C 251, 9.10.2004.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 9 päivänä maaliskuuta 2005, asiassa T-33/03, Osotspa Co. Ltd vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Aikaisempi kuviomerkki-tyyppinen kansallinen ja yhteisön tavaramerkki SHARK — Sanamerkki-tyyppistä yhteisön tavaramerkkiä Hai koskeva hakemus — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               14.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 115/20

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   9 päivänä maaliskuuta 2005,
   asiassa T-33/03, Osotspa Co. Ltd vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Aikaisempi kuviomerkki-tyyppinen kansallinen ja yhteisön tavaramerkki SHARK - Sanamerkki-tyyppistä yhteisön tavaramerkkiä Hai koskeva hakemus - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2005/C 115/38)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa T-33/03, Osotspa Co. Ltd, kotipaikka Bangkok (Thaimaa), edustajanaan asianajaja C. Gassauer-Fleissner, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehinään A. von Mühlendahl, T. Eichenberg ja G. Schneider), jossa asian käsittelyyn SMHV:n valituslautakunnassa osallistui ja väliintulijana ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa on Distribution & Marketing GmbH, kotipaikka Salzburg (Itävalta), edustajanaan aluksi asianajaja C. Hauer ja sitten asianajajat V. von Bomhard, A. Renck ja A. Pohlmann, ja jossa on kyse kanteesta, joka on nostettu SMHV:n kolmannen valituslautakunnan 27.11.2002 tekemästä päätöksestä (asia R 296/2002-3), joka koski Osotspa Co. Ltd:n ja Distribution & Marketing GmbH:n välistä väitemenettelyä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Legal sekä tuomarit V. Tiili ja V. Vadapalas, kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen, on antanut 9.3.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1

               Kanne hylätään.

               2

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 135, 7.6.2003.


title: Asia T-34/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.6.2016 – Wolf Oil v. EUIPO – SCT Lubricants (CHEMPIOIL) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Sanamerkki CHEMPIOIL — Aiempi kuviomerkki CHAMPION — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Tosiseikkojen tutkiminen viran puolesta — Perusteluvelvollisuus — Puolustautumisoikeudet — Asetuksen N:o 207/2009 75 ja 76 artikla)

text:
               11.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.6.2016 – Wolf Oil v. EUIPO – SCT Lubricants (CHEMPIOIL)
   (Asia T-34/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Sanamerkki CHEMPIOIL - Aiempi kuviomerkki CHAMPION - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Tosiseikkojen tutkiminen viran puolesta - Perusteluvelvollisuus - Puolustautumisoikeudet - Asetuksen N:o 207/2009 75 ja 76 artikla))
   (2016/C 251/28)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Wolf Oil Corp. (Hemiksem, Belgia) (edustajat: asianajajat P. Maeyaert ja J. Muyldermans)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: L. Rampini)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: UAB SCT Lubricants (Klaipėda, Liettua) (edustaja: asianajaja S. Labesius)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 31.10.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 1596/2013-5), joka koskee Wolf Oil Corp:n ja UAB SCT Lubricantsin välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Wolf Oil Corp. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, UAB SCT Lubricantsille asian käsittelystä valituslautakunnassa aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 89, 16.3.2015.


title: Asia T-577/12: Kanne 27.12.2012 — NIOC ym. v. neuvosto

text:
               16.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/19

         Kanne 27.12.2012 — NIOC ym. v. neuvosto
   (Asia T-577/12)
   2013/C 79/35
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC) (Singapore, Singapore); National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs) (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta); Iran Fuel Conservation Organization (IFCO) (Teheran, Iran); Karoon Oil & Gas Production Co. (Ahwaz, Iran); Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC) (Teheran); Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO) (Teheran); National Iranian Drilling Co. (NIDC) (Ahwaz); South Zagros Oil & Gas Production Co. (Shiraz, Iran); Maroun Oil & Gas Co. (Ahwaz); Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC) (Khouzestan, Iran); Gachsaran Oil & Gas Co. (Ahmad, Iran); Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC) (Omidieh, Iran); Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC) (Khoramshar, Iran); West Oil & Gas Production Co. (Kermanshah, Iran); East Oil & Gas Production Co. (EOGPC) (Mashhad, Iran); Iranian Oil Terminals Co. (IOTC) (Teheran); Pars Special Economic Energy Zone (PSEEZ) (Boushehr, Iran); och Iran Liquefied Natural Gas Co. (Teheran) (edustaja: asianajaja J.-M. Thouvenin)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 15.10.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 945/2012 siltä osin kuin se koskee kantajia

               —

               kumoamaan 15.10.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/635/YUTP siltä osin kuin se koskee kantajia

               —

               toteamaan, ettei kantajiin sovelleta 23.3.2012 annettua neuvoston asetusta (EU) N:o 267/2012

               —

               toteamaan, ettei kantajiin päätöstä 2012/635/YUTP

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat seitsemään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 296 artiklan vastaiseen perustelujen puuttumiseen, koska täytäntöönpanoasetuksessa, jolla kantajat merkittiin luetteloon seuraamusten kohteena olevista yhteisöistä, ei nimenomaisesti mainita, minkä oikeudellisen perustan nojalla se on annettu.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu oikeudellisen perustan puuttumiseen, koska täytäntöönpanoasetuksen N:o 945/2012 (1) oikeudellisena perustana on asetus N:o 267/2012, (2) jonka osalta on todettava, ettei sitä voida soveltaa kantajiin yhtäältä, koska se on annettu SEUT 296 ja SEUT 215 artiklan vastaisesti, ja toisaalta, koska sen 23 artiklan 2 kohdan d alakohta, joka on oikeudellisena perustana kantajien merkitsemiselle asetuksen N:o 267/2012 liitteessä IX olevaan luetteloon, on ristiriidassa Euroopan unionin perussopimusten ja perusoikeuskirjan kanssa.

               3)

               Kolmas, neljäs, viides ja kuudes kanneperuste, joilla tuetaan väitettä siitä, että kantajien merkitseminen asetuksen N:o 267/2012 liitteessä IX olevaan luetteloon ja päätöksen 2012/635/YUTP (3) liitteeseen on mitätön, jotka perustuvat i) oikeudelliseen virheeseen, ii) tosiseikkoja koskevaan virheeseen, iii) siihen seikkaan, että kyseessä olevalla merkitsemisellä loukataan puolustautumisoikeuksia, hyvän hallinnon periaatetta ja tehokasta oikeussuojaa, ja iv) siihen seikkaan, että merkitseminen on suhteellisuusperiaatteen vastainen.

               4)

               Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei päätöksen 2012/635/YUTP 1 artiklan 8 kohtaa, joka on oikeudellisena perustana kantajien merkitsemiselle rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien yhteisöjen luetteloon, voida soveltaa kantajiin siitä syystä, että mainittu kohta on ristiriidassa perussopimusten, perusoikeuskirjan ja suhteellisuusperiaatteen kanssa.

      (1)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 15.10.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 945/2012 (EUVL L 282, s. 16).

      (2)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 267/2012 (EUVL L 88, s. 1).

      (3)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 15.10.2012 annettu neuvoston päätös 2012/635/YUTP (EUVL L 282, s. 58).


title: Asia T-578/08: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 29.11.2010 — DVB Project v. SMHV — Eurotel (DVB)

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/56

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 29.11.2010 — DVB Project v. SMHV — Eurotel (DVB)
   (Asia T-578/08) (1)

   ()
   2011/C 30/100
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 55, 7.3.2009.


title: Asia T-536/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2013 — Kessel v. SMHV — Janssen-Cilag (Premeno) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin Premeno rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki Pramino — Todisteet aikaisemman tavaramerkin tosiasiallisesta käytöstä — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta — Tavaramerkkihakemuksessa mainitun tavaraluettelon rajoittaminen — Asetuksen N:o 207/2009 43 artiklan 1 kohta)

text:
               21.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 377/11

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2013 — Kessel v. SMHV — Janssen-Cilag (Premeno)
   (Asia T-536/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin Premeno rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki Pramino - Todisteet aikaisemman tavaramerkin tosiasiallisesta käytöstä - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta - Tavaramerkkihakemuksessa mainitun tavaraluettelon rajoittaminen - Asetuksen N:o 207/2009 43 artiklan 1 kohta)
   2013/C 377/26
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Kessel Marketing & Vertriebs GmbH (Mörfelden-Walldorf, Saksa) (edustajat: aluksi asianajaja S. Bund, sitten asianajaja A. Jacob)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: aluksi B. Schmidt, sitten D. Walicka)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Janssen-Cilag GmbH (Neuss, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Wenz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 21.9.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 708/2010-4), joka koskee Janssen-Cilag GmbH:n ja Kessel Marketing & Vertriebs GmbH:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 21.9.2010 tekemä päätös (asia R 708/2010-4) kumotaan.

               2)

               SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Kessel Marketing & Vertriebs GmbH:n oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Janssen-Cilag GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 30, 29.1.2011.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 18 päivänä joulukuuta 2003 asiassa T-326/99: Nancy Fern Olivieri vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ja Euroopan lääkearviointivirasto (Lääkkeet – Markkinoille saattamista koskeva lupa – Euroopan lääkearviointiviraston lausunto – Tutkittavaksi ottaminen – Oikeussuojaintressi – Kansanterveys – Toimitettujen tietojen tarkastaminen – Tieteellisten arviointien valvonta – Ammatillinen maine)

text:
C 71/22                 FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                           20.3.2004
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                    TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                  17 päivänä joulukuuta 2003                                               18 päivänä joulukuuta 2003
asiassa T-219/99: British Airways vastaan Euroopan yhtei-              asiassa T-326/99: Nancy Fern Olivieri vastaan Euroopan
                        söjen komissio (1)                              yhteisöjen komissio ja Euroopan lääkearviointivirasto (1)
(Kilpailu – Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö –                   (Lääkkeet – Markkinoille saattamista koskeva lupa – Euroo-
Komission toimivalta – Lentoyhtiöiden välinen syrjintä –               pan lääkearviointiviraston lausunto – Tutkittavaksi ottami-
Relevantit sektorikohtaiset ja maantieteelliset markkinat –            nen – Oikeussuojaintressi – Kansanterveys – Toimitettujen
Yhteys niiden sektorikohtaisten markkinoiden välillä, joihin           tietojen tarkastaminen – Tieteellisten arviointien valvonta –
menettelytavan väitetään vaikuttavan – Riidanalaisen pää-                                       Ammatillinen maine)
töksen oikeudellinen perusta – Määräävän markkina-ase-
man olemassaolo – Yrityksen toiminnan luonnehtiminen
määräävän markkina-aseman väärinkäytöksi – Sakon mää-                                              (2004/C 71/39)
                       rän oikeasuhteisuus)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                          (2004/C 71/38)
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                       Asiassa T-326/99, Nancy Fern Olivieri, kotipaikka Toronto
                                                                       (Kanada), edustajanaan asianajajat N. Green, QC, barrister
                                                                       J. Marks ja R. Stein, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaanEu-
                                                                       roopan yhteisöjen komissio ja Euroopan lääkearviointivirasto,
Asiassa T- 219/99, British Airways plc, kotipaikka Waterside           asiamiehinään R. Wainwright ja H. Støvlbæk, prosessiosoite
(Yhdistynyt kuningaskunta), edustajinaan solicitor W. Allan ja         Luxemburgissa, joita tukee Apotex Europe Ltd, kotipaikka
solicitor O. Black sekä barrister W. Wood ja barrister H. Davies,      Leeds (Yhdistynyt kuningaskunta), edustajanaan asianajajat
prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen              P. Bogaert, G. Berrisch ja G. Castle, prosessiosoite Luxembur-
komissio, asiamiehenään M. Erhart, avustajanaan barrister              gissa, väliintulijana, jossa kantaja vaatii ihmisille tarkoitetun
A. Barav, prosessiosoite Luxemburgissa, jota tukee Virgin              lääkkeen Ferriprox-deferipronin markkinoille saattamista kos-
Atlantic Airways Ltd, kotipaikka Crawley (Yhdistynyt kunin-            kevasta luvasta 25.8.1999 tehdyn komission päätöksen
gaskunta), edustajanaan solicitor P. Binetter sekä barrister           (C(1999) 2820) ja Euroopan lääkearviointiviraston 23.6.1999
N. Green ja barrister C. West, jossa kantaja vaatii EY 230 artik-      antaman tarkistetun lausunnon kumoamista, ensimmäisen
lan nojalla yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin-          oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
ta kumoamaan EY:n perustamissopimuksen 82 artiklan mukai-              nossa: jaoston puheenjohtaja R. García-Valdecasas sekä tuoma-
sesta menettelystä (IV/D-2/34.780 — Virgin/British Airways)            rit P. Lindh ja J. D. Cooke, kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers,
14 päivänä heinäkuuta 1999 tehdyn komission päätöksen                  on antanut 18.12.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on
2000/74/EY (EYVL 2000, L 30, s. 1), ensimmäisen oikeusas-              seuraava:
teen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpa-
nossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit M. Jaeger ja
H. Legal, kirjaaja: johtava hallintovirkamies J. Palacio González,     1)     Kanne jätetään tutkimatta.
on antanut 17.12.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava:
                                                                       2)     Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoite-
                                                                              taan korvaamaan komissiolle ja Euroopan lääkearviointiviras-
1)    Kanne hylätään.                                                         tolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut välitoimimenettelyssä ai-
                                                                              heutuneet kulut mukaan lukien.
2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoite-
      taan korvaamaan komission sekä väliintulijan oikeudenkäynti-     3)     Väliintulija vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä pääa-
      kulut.                                                                  siassa että välitoimimenettelyssä.
(1) EYVL C 20, 22.1.2000.                                              (1) EYVL C 47, 19.2.2000.