title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 4 päivänä heinäkuuta 2002 asiassa T-340/99, Arne Mathisen AS vastaan Euroopan unionin neuvosto (Lopulliset polkumyynti- ja tasoitustullit – Viljellyt merilohet – Kumoamiskanne – Sitoumus – Kiertäminen – Yhteistyövelvollisuus – Laiminlyönti – Suhteellisuusperiaate – Vahingonkorvauskanne)

text:
C 202/20                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       24.8.2002
      b)    ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjär-                     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
            jestyksen 130 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut henkis-                         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
            tä omaisuutta koskeviin oikeuksiin liittyvät asiat
            jaetaan vuorojärjestyksessä kirjaamon rekisteröinti-
            järjestyksen mukaan toisen ja neljännen jaoston
                                                                                4 päivänä heinäkuuta 2002
            käsiteltäväksi;
      c)    1 b kohdassa tarkoitetut asiat jaetaan ensimmäisen,
            toisen, kolmannen, neljännen ja viidennen jaoston            asiassa T-340/99, Arne Mathisen AS vastaan Euroopan
            käsiteltäväksi. Tämä jakaminen tapahtuu kirjaamon                                  unionin neuvosto (1)
            rekisteröimisjärjestyksen mukaan kolmen eri vuoro-
            järjestyksen perusteella:
                                                                         (Lopulliset polkumyynti- ja tasoitustullit – Viljellyt merilohet
            –     EY:n perustamissopimuksen 236 artiklassa ja            – Kumoamiskanne – Sitoumus – Kiertäminen – Yhteistyövel-
                  EHTY:n perustamissopimuksen 152 artiklassa             vollisuus – Laiminlyönti – Suhteellisuusperiaate – Vahingon-
                  tarkoitetut asiat;                                                              korvauskanne)
            –     yrityksiin sovellettavien kilpailusääntöjen täy-
                  täntöönpanoa koskevat asiat;                                                   (2002/C 202/28)
            –     muut 1 b kohtaan kuuluvat asiat.
            Tämän 2 c) kohdan ensimmäisessä alakohdassa                                     (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
            mainitun vuorojärjestyksen yhteydessä toisen ja nel-
            jännen jaoston käsiteltäväksi jaetut 2 b) kohdan
            vuorojärjestyksen yhteydessä tarkoitut henkistä
            omaisuutta koskevat asiat kompensoidaan jakamalla
            ensimmäisen, kolmannen ja viidennen jaoston käsi-
            teltäväksi suhteessa sama määrä asioita.                     Asiassa T-340/99, Arne Mathisen AS, kotipaikka Værøy
                                                                         (Norja), edustajanaan asianajaja S. Knudtzon, prosessiosoite
            Näiden 2 a) ja 2 c) kohdassa mainittujen vuorojärjes-        Luxemburgissa, vastaan Euroopan unionin neuvosto (asiamie-
            tysten yhteydessä ensimmäisen oikeusasteen tuo-              hinään S. Marquardt ja G. Berrisch), jota tukee Euroopan
            mioistuimen presidentin johtamaa ensimmäistä                 yhteisöjen komissio (asiamiehinään V. Kreuschitz ja S. Meany),
            jaostoa ja laajennettua ensimmäistä jaostoa ei oteta         jossa kantaja vaatii toisaalta lopullisten polkumyynti- ja tasoi-
            lukuun joka kolmannessa täydessä vuorojärjestyk-             tustullien käyttöönotosta Norjasta peräisin olevan viljellyn
            sessä.                                                       merilohen tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 772/1999
                                                                         muuttamisesta 27 päivänä elokuuta 1999 annetun neuvoston
            Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presi-               asetuksen (EY) N:o 1895/1999 (EYVL L 233, s. 1) kumoamista
            dentti voi poiketa näistä vuorojärjestyksistä ottaak-        ja toisaalta korvausta asetuksen antamisen johdosta sille aiheu-
            seen huomioon sen, että tietyt asiat liittyvät toisiinsa,    tuneesta vahingosta, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
            tai varmistaakseen töiden tasapainoisen jakamisen.           tuomioistuin (laajennettu neljäs jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                         nossa: jaoston puheenjohtaja M. Vilaras sekä tuomarit V. Tiili,
                                                                         J. Pirrung, P. Mengozzi, A. W. H. Meij, kirjaaja: hallintovirka-
                                                                         mies J. Plingers, on antanut 4.7.2002 tuomion, jonka tuomio-
Täysistunto                                                              lauselma on seuraava:
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätti
4.7.2002 pidetyssä täysistunnossaan tuomioistuimen työjär-               1)    Kanne hylätään.
jestyksen 32 artiklan ensimmäisen kohdan toisen alakohdan
mukaisesti, että jos ensimmäisen oikeusasteen täysistunnossa
on parillinen määrä tuomareita sen vuoksi, että asiaan on                2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä velvoite-
nimetty 17 artiklan mukaisesti julkisasiamies, etukäteen vah-                  taan korvaamaan neuvoston oikeudenkäyntikulut.
vistettu vuorojärjestys, jonka mukaan ensimmäisen oikeusas-
teen tuomioistuimen presidentti ilmoittaa tuomarin, joka
                                                                         3)    Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
ei osallistu asian käsittelyyn, tuomioistuimen työjärjestyksen
6 artiklassa tarkoitettu virkaikäjärjestys on käänteinen, lukuun
ottamatta tapauksia, joissa näin nimetty tuomari olisi myös
esittelevä tuomari. Tässä tapauksessa asian käsittelyyn ei               (1) EYVL C 79, 18.3.2000.
osallistu tuomari, joka on virkaikäjärjestyksessä välittömästi
ennen esittelevää tuomaria.


title: Asia T-464/13: Kanne 30.8.2013 — Retegal v. komissio

text:
               19.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 304/25

         Kanne 30.8.2013 — Retegal v. komissio
   (Asia T-464/13)
   2013/C 304/44
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Redes de Telecomunicación Galegas Retegal, SA (Retegal) (Santiago de Compostela, Espanja) (edustajat: asianajajat F. García Martínez ja B. Pérez Conde)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riitautetun päätöksen toteamalla, että toteutettuja toimenpiteitä ei Comunidad Atónoma de Galician osalta voida pitää lainvastaisena valtiontukena

               —

               toissijaisesti ja siltä varalta, ettei ensisijaista vaatimusta hyväksytä, kumoaa riitautetun päätöksen toteamalla, että RETEGAL ei ole lainvastaisen tuen välillinen eikä välitön tuensaaja

               —

               velvoittaa Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut asian käsittelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-463/13, Comunidad Autónoma de Galicia v. komissio.


title: André Peningin 7.4.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-100/97)

text:
14.6.97             I FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 181 / 19
Willem Stolsin 7.4.1997 Euroopan unionin neuvostoa                 — velvoittaa vastaajan korvaamaan asian käsittelystä
                    vastaan nostama kanne                              tässä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntiku
                         ( Asia T-99/97 )                              lut .
                          ( 97/C 181 /36 )                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa
                                                                   mansisältöiset kuin asiassa T-16/97 ( M.
Willem Stols, kotipaikka Halsteren ( Alankomaat), on nos
tanut 7.4.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus
                                                                   (M EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s . 27.
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neu
vostoa vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Nicolas
Lhoëst, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire
Myson SARL, 30 rue de Cessange.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois            Pablo Jimenez Fernandezin 7.4.1997 Euroopan yhteisöjen
tuin
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
— kumoaa neuvoston 13.8.1996 tekemän päätöksen, jol                                      ( Asia T-101 /97 )
     la se kantajan vaatimuksen vastaisesti päätti olla arvi                                ( 97/C 181 /38 )
     oimatta henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohdan
     mahdollista soveltuvuutta,                                                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
— kumoaa tarpeellisilta osin neuvoston 27.12.1996 kan             Pablo Jimenez Fernandez, kotipaikka Overijse ( Belgia ), on
     tajan valituksen perusteella tekemän nimenomaisen             nostanut 7.4.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi
     hylkäävän päätöksen,                                          keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
                                                                   komissiota vastaan . Kantajan edustajana on asianajaja Ni
— velvoittaa vastaajan korvaamaan asian käsittelystä               colas Lhoëst, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Fi
     tässä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntiku           duciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange.
     lut .
                                                                   Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                tuin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa       — kumoaa 17.6.1996 tehdyn komission päätöksen, jolla
mansisältöiset kuin asiassa T-16/97 ( M.                                komissio hylkäsi kantajan vaatimuksen henkilöstö
                                                                        sääntöjen 31 artiklan 2 kohdan mahdollisen soveltu
(') EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s. 27.                                     vuuden arvioimisesta,
                                                                   — kumoaa tarpeellisilta osin kantajan valituksen perus
                                                                        teella 27.12.1996 tehdyn komission nimenomaisen hyl
                                                                        käävän päätöksen,
Andre Peningin 7.4.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota             — velvoittaa vastaajan korvaamaan asian käsittelystä
                    vastaan nostama kanne                               tässä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntiku
                        ( Asia T-100/97 )                               lut.
                           ( 97/C 181 /37 )                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa
                                                                    mansisältöiset kuin asiassa T-16/97 ( M.
Andre Pening, kotipaikka Waterloo ( Belgia ), on nostanut
 7.4.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen              (M EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s . 27.
 tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan . Kantajan edustajana on asianajaja Nicolas
 Lhoëst, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire
 Myson SARL, 30 rue de Cessange.
 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois               Massimo Lombardinin 7.4.1997 Euroopan yhteisöjen
 tuin
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
 — kumoaa 12.6.1996 tehdyn komission päätöksen, jolla                                      ( Asia T- 102/9 7 )
      komissio hylkäsi kantajan vaatimuksen henkilöstö                                       ( 97/C 181 /39 )
      sääntöjen 31 artiklan 2 kohdan mahdollisen soveltu
      vuuden arvioimisesta,                                                         (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
 — kumoaa tarpeellisilta osin kantajan valituksen perus            Massimo Lombardini, kotipaikka Bryssel, on nostanut
      teella 27.12.1996 tehdyn komission nimenomaisen hyl          7.4.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
      käävän päätöksen,                                             tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota


title: Asia C-443/99: Oberlandesgericht Wienin 5.11.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Merck, Sharp & Dohme GmbH vastaan PARANOVA Pharmazeutika Handels GesmbH

text:
C 34/14                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        5.2.2000
2. Vastauksen ensimmäiseen kysymykseen ollessa kieltävä:                 Euroopan yhteisöjen komission 22.11.1999 Italian tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
     Jäsenvaltio on pannut täytäntöön neuvoston direktiivin
     80/987/ETY ja nimennyt valtion vastuulliseksi huolehti-
     maan työntekijöiden sellaisten saatavien maksamisesta,                                        (Asia C-444/99)
     jotka kohdistuvat konkurssiin asetettuun työnantajaan.
     Onko direktiivillä tällöin se vaikutus, että työntekijä voi                                    (2000/C 34/27)
     vedota palkkaturvaa koskevaan oikeuteen sellaisen kansal-
     lisen säännöksen sivuuttaen, jossa eräät työntekijäryhmät
     rajataan palkkaturvaa koskevan oikeuden ulkopuolelle                Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.11.1999 Euroo-
     siitä huolimatta, että vastaavaa säännöstä ei ole kyseisen          pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
     jäsenvaltion osalta direktiiviin tehdyssä poikkeuksessa?            vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksikön
                                                                         virkamiehet Marie Wolfcarius ja Stefania Dragone, ja prosessi-
                                                                         osoite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la Cruz, rue Alcide
(1) EYVL L 283, 20.10.1980, s. 23.
                                                                         de Gasperi, Centre Wagner.
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                         1. toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut tietynlaisia
                                                                               jäsenvaltioiden välisiä tavaroiden yhdistettyjä kuljetuksia
Oberlandesgericht Wienin 5.11.1999 tekemällään pää-                            koskevista yhteisistä säännöistä 7 päivänä joulukuuta 1992
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Merck,                         annetun neuvoston direktiivin 92/106/ETY (1) ja erityisesti
Sharp & Dohme GmbH vastaan PARANOVA Pharmazeu-                                 sen 2 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt
                      tika Handels GesmbH                                      voimassa yhdistettyjä kuljetuksia koskevan lupa- ja kiin-
                                                                               tiöjärjestelmän;
                          (Asia C-443/99)
                                                                         2. velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
                           (2000/C 34/26)                                      kulut.
Oberlandesgericht Wien on pyytänyt 5.11.1999 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kirjaamoon 22.11.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimel-
ta ennakkoratkaisua asiassa Merck, Sharp & Dohme GmbH
vastaan PARANOVA Pharmazeutika Handels GesmbH seuraa-                    Direktiivin 92/106/ETY 2 artiklassa jäsenvaltiot velvoitetaan
vaan kysymykseen:                                                        1 päivään heinäkuuta 1993 mennessä vapauttamaan 1 artik-
                                                                         lassa tarkoitetut yhdistetyt kuljetukset kaikista kiintiö- ja
Onko jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämi-                lupajärjestelmistä.
sestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen
neuvoston direktiivin 89/104/ETY (1) 7 artiklan 2 kohtaa
tulkittava siten, että tavaramerkin haltija voi estää sen tavara-        Italian tasavalta on menetellyt tämän artiklan vastaisesti, koska
merkkiä käyttäen markkinoille saatetun lääkkeen myymisen                 se on pitänyt voimassa yhdistettyjä kuljetuksia koskevan
silloin, kun maahantuoja on pakannut lääkkeen uudelleen                  lupajärjestelmän, vaikka se onkin muuttanut yhdistettyjä kulje-
ja kiinnittänyt siihen uudelleen tavaramerkin ja täyttänyt               tuksia koskeneen erityisen lupajärjestelmän yleiseksi. Tämän
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa                lisäksi Italian tasavalta ei ole myöntänyt yhtään 27.6.1992
C-427/93, C-429/93 ja C-436/93 (2) annetussa tuomiossa                   annetun asetuksen 1 §:n mukaista yleistä lupaa kuljetusten
luetellut vaatimukset (pakkauksessa olevaa tuotetta ei muuteta,          suorittamiseen ja rikkonut näin direktiivin 2 artiklaa, koska se
selvät merkinnät valmistajasta ja alkuperästä, tavaramerkkiä ja          on pitänyt voimassa yhdistettyjä kuljetuksia koskevat kiintiöt.
sen haltijaa ei vahingoiteta huonon pakkauksen takia ja
tavaramerkin haltijalle on ilmoitettu uudelleen pakatun                  EY 249 artikla (aiempi EY:n perustamissopimuksen 189 artik-
lääkkeen markkinoille saattamisesta), kun tavaran mahdolli-              la), jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen
suudet liikkua markkinoilla vaarantuisivat ilman uudelleen               nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, velvoittaa
pakkaamista jo siksi, että merkittävä osa lääkkeiden kuluttajista        jäsenvaltiot noudattamaan direktiivin täytäntöönpanolle ase-
tuontijäsenvaltiossa suhtautuu epäluuloisesti lääkkeisiin, jotka         tettua määräaikaa. Italian tasavalta ei ole antanut 28.10.1997
selvästi valmistetaan toisen (vieraskielisen) valtion markkinoita        päättyneeseen määräaikaan mennessä direktiivin täytäntöön-
varten ja joiden pakkaukset ainoastaan mukautetaan tarran                panon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyk-
kiinnittämisellä vastaamaan tuontivaltion voimassa olevia                siä.
lääkkeiden markkinoille saattamista koskevia säännöksiä?
(1) EYVL L 40, 11.2.1989, s. 1.                                          (1) EYVL L 368, 17.12.1992, s. 38.
(2) Kok. 1996, s. I-3457.


title: Asiat T-493/07, T-26/08 ja T-27/08: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 23.9.2009 — GlaxoSmithkline ym. v. SMHV — Serono Genetics Institute (FAMOXIN) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön sanamerkki FAMOXIN — Aikaisemmat kansalliset sanamerkit LANOXIN — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaran puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 52 artiklan 1 kohdan a alakohta (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 53 artiklan 1 kohdan a alakohta) — Todisteet käyttämisestä — Asetuksen N:o 40/94 56 artiklan 2 ja 3 kohta (joista on tullut asetuksen N:o 207/2009 57 artiklan 2 ja 3 kohta)

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/62

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 23.9.2009 — GlaxoSmithkline ym. v. SMHV — Serono Genetics Institute (FAMOXIN)
   (Asiat T-493/07, T-26/08 ja T-27/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön sanamerkki FAMOXIN - Aikaisemmat kansalliset sanamerkit LANOXIN - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 52 artiklan 1 kohdan a alakohta (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 53 artiklan 1 kohdan a alakohta) - Todisteet käyttämisestä - Asetuksen N:o 40/94 56 artiklan 2 ja 3 kohta (joista on tullut asetuksen N:o 207/2009 57 artiklan 2 ja 3 kohta)
   2009/C 267/109
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: GlaxoSmithkline SpA (Verona, Italia), Laboratórios Wellcome de Portugal, Lda (Algés, Portugali) ja The Wellcome Foundation Ltd (Greenford, Middlesex, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja R. Gilbey)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamiehet: A. Folliard-Monguiral ja D. Botis)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Serono Genetics Institute SA (Évry, Ranska)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kolme kannetta, joista ensimmäinen on nostettu SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 14.9.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 8/2007-1), toinen on nostettu SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 20.11.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 10/2007-1) ja kolmas on nostettu SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 19.11.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 9/2007-1) ja jotka koskevat yhtäältä GlaxoSmithkline SpA:n, Laboratórios Wellcome de Portugal, Lda:n ja The Wellcome Foundation Ltd:n ja toisaalta Serono Genetics Institute SA:n välisiä mitättömyysmenettelyjä

      Tuomiolauselma

               1)

               Asiat T-493/07, T-26/08 ja T-27/08 yhdistetään tämän tuomion antamista varten.

               2)

               Kanteet hylätään.

               3)

               GlaxoSmithkline SpA, Laboratórios Wellcome de Portugal, Lda ja The Wellcome Foundation Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 51, 23.2.2008.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 12 päivänä joulukuuta 2003 asiassa C-258/02 P: Bactria Industriehygiene-Service Verwaltungs GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/13

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS

   (viides jaosto)
   12 päivänä joulukuuta 2003
   asiassa C-258/02 P: Bactria Industriehygiene-Service Verwaltungs GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Muutoksenhaku - Asetus N:o 1896/2000 - Biosidituotteet - Kumoamiskanne - Tutkimatta jättäminen - Selvästi perusteeton valitus)
   (2004/C 94/26)
   Oikeudenkäyntikieli:englanti
   Asiassa C-258/02 P, Bactria Industriehygiene-Service Verwaltungs GmbH, kotipaikka Kirchheimbolanden (Saksa), edustajinaan asianajajat K. van Maldegem ja C. Mereu, jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-339/00, Bactria vastaan komissio, 29.4.2002 antaman määräyksen (Kok. 2002, s. II-2287) kumoamista, vastapuolena ja muina osapuolina: Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään R. B. Wainwright ja L. Ström, prosessiosoite Luxemburgissa, Eurobrom BV, kotipaikka Rijswijk (Alankomaat), Lonza GmbH, kotipaikka Wuppertal (Saksa), Arch Chemicals SA, kotipaikka Pariisi (Ranska), ja Troy Chemical Company BV, kotipaikka Maassluis (Alankomaat), yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann (esittelevä tuomari) sekä tuomarit A. La Pergola ja R. Silva de Lapuerta, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: R. Grass, on antanut 12.12.2003 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Bactria Industriehygiene-Service Verwaltungs GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 233, 28.9.2002.


title: Asia T-815/14: Kanne 17.12.2014 – Closet Clothing v. SMHV – Closed Holding (CLOSET)

text:
               23.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/41

         Kanne 17.12.2014 – Closet Clothing v. SMHV – Closed Holding (CLOSET)
   (Asia T-815/14)
   (2015/C 065/57)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Closet Clothing Co. Ltd (Barnet, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: solicitor M. Elmslie)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Closed Holding AG (Hampuri, Saksa)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen malli: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”CLOSET” – Rekisteröintihakemus nro 1 0 8 02  891

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 6.10.2014 asiassa R 423/2014-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-298/02: Italian tasavallan 21.8.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
26.10.2002               FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 261/5
3.     Menevätkö direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 2 kohdan             ”Onko tuen määrää vähennettävä asetuksen N:o 3887/92 (1)
       f alakohdan nojalla mahdollisen valmisteveronalennuk-           10 artiklan 2 kohdan a kohdan ensimmäisen luetelmakohdan
       sen hallinnointi- ja valvontamenettelyt direktiivin 92/81/      nojalla myös silloin, kun sonneista myönnettävää erityispalk-
       ETY ( 2) 8 artiklan 8 kohdan mukaisesti tunnistettavaksi        kiota ei tämän yhteisöoikeudellisen säännöksen perusteella
       tekemistä soveltamatta vai direktiivin 95/60/EY 1 artiklan      voida myöntää tilanhaltijalle oikeudellisista syistä, mutta tämä
       1 kohdan mukaisesti?                                            on kuitenkin esittänyt asetuksen (EY) N:o 2419/2001 (2)
                                                                       44 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua asiasisällöllisesti oikeata
                                                                       tietoa, tai jos hän voi muuten osoittaa, ettei virhe ole hänen
4.     Jos kolmanteen kysymykseen vastataan siten, että jäsen-         tekemänsä”?
       valtioiden, jotka käyttävät direktiivin 92/81/ETY 8 artik-
       lan 2 kohdan f alakohdan mukaista toimivaltuutta, on
       riitatapauksen kaltaisessa tapauksessa myönnettävä ve-
                                                                       (1 ) EYVL L 391, 31.12.1992, s. 36.
       ronalennukset myös valmisteveron palautuksena, louk-
                                                                       (2 ) EYVL L 327, 12.12.2001, s. 11.
       kaako maataloustöille annettava valmisteveronalennus
       palvelujen tarjoamisvapautta, kun valmisteveronalennus
       on sidottu direktiivin 95/60/EY 1 artiklan 1 kohdan
       mukaiseen tunnistettavaksi tekemiseen, jota eivät toistai-
       seksi sovella muut jäsenvaltiot, jotka sen sijaan säätävät
       oikeusjärjestyksessään säätämättömälle tunnistettavaksi
       tekemiselle valmisteveroseuraamuksia?
5.     Jos neljänteen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko
                                                                       Italian tasavallan 21.8.2002 Euroopan yhteisöjen komis-
       palvelujen tarjoamisvapauden loukkaamisen perusteella
                                                                                siota vastaan nostama kanne
       mahdollista luopua verovelvollisuudesta, vai onko kanta-
       jan verovapauden saavuttamiseksi edellytettävä tunnistet-
       tavaksi tekemättömän kivennäisöljyn siirtämistä ja vaadit-                                 (Asia C-298/02)
       tava valmisteveron palautusta siinä jäsenvaltiossa, jonne
       veronalennuksen saava, tunnistettavaksi tehty kaasuöljy
       on siirretty?                                                                             (2002/C 261/09)
( 1) EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12.
( 2) EYVL L 291, 6.12.1995, s. 46.
                                                                       Italian tasavalta on nostanut 21.8.2002 Euroopan yhteisöjen
                                                                       tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                       vastaan. Kantajan asiamiehenä on valtionasiamies Maurizio
                                                                       Fiorilli.
                                                                       Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                       –      kumoaa 26.6.2002 tehdyn komission päätöksen
                                                                              nro. 2281 ( 1) siltä osin kuin siinä tehdään Italian osalta
Niedersächsisches Oberverwaltungsgerichtin 1.8.2002 te-                       12 253 816 euron suuruinen rahoituskorjaus menokoh-
kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                          tiin B1-1512-001 ja B1-1512-004.
asiassa Gisela Gerken vastaan Amt für Agrarstruktur
                              Verden
                          (Asia C-295/02)                              Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
                          (2002/C 261/08)
                                                                       Hedelmäsalaatin valmistukseen tarkoitetuille persikoille ja pää-
                                                                       rynöille myönnetyt tuet – rahoituskorjaus
                                                                       Komissio väittää, että markkinointivuosina 1995/1996, 1996/
Niedersächsisches Oberverwaltungsgericht on pyytänyt                   1997 ja 1997/1998 on myönnetty tukia valmiille tuotteelle,
1.8.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen          joka ei ole asetuksissa (ETY) N:o 1558/91 (2) ja 504/97 (3)
tuomioistuimeen 19.8.2002, Euroopan yhteisöjen tuomiois-               säädettyjen edellytysten mukainen. Näissä kahdessa asetuk-
tuimelta ennakkoratkaisua asiassa Gisela Gerken vastaan Amt            sessa säädettiin persikoille ja päärynöille maksettavista tuista
für Agrarstruktur Verden seuraavaan kysymykseen:                       ainoastaan mikäli nämä tuotteet oli lämpökäsitelty ja pakattu
 ---pagebreak--- C 261/6                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    26.10.2002
ilmatiiviisti suljettuihin pakkauksiin. Asiassa on väitetty, että         Tributaria di primo grado di Trenton – Sezione 6 –
hedelmäsalaattiin tarkoitettuja persikoita ja päärynöitä ei ole           6.6.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkai-
lämpökäsitelty asianmukaisesti (pastörointi tai sterilointi) ja           supyyntö asiassa Petrolvilla & Bortolotti SpA (aiemmin
että ne on varastoitu avoimiin säiliöihin, sekä että kyseiset             S.C.D. Srl), Energy Service Srl, Panarotta 2002 Srl, Tume-
tuotteet on varastoitu vain muutaman päivän ajan ennen                    dei SpA, NTB SpA (aiemmin Nuova Tessilbrenta SpA),
kuin ne on lisätty hedelmäsalaattiin. Asetusten säännösten                Hotel Bellavista di Litterini Valter e Nadia Snc, Cattoni
rikkominen johtuu sen mukaan siitä, että kyseinen tuote on                Hotel Plaza di Cattoni Giancarlo e C Snc, Villa Luti Srl,
luokiteltu hedelmäsalaatin valmistukseen käytettäväksi tuot-              Pavarini Components Srl, Tecnopal Srl, Funivie Madonna
teeksi. Tällaiselle tuotteelle ei myönnetty mitään tukea ennen            di Campiglio SpA vastaan Agenzia delle Entrate (aiemmin
markkinointivuotta 1997/1998. Komission väite ei ole yhtei-                     Direzione delle Entrate) per la Provincia di Trento
sön oikeuden mukainen. Jalostusteollisuudelle myönnetyt tuet
on maksettu asetuksen (EY) N:o 504/97 mukaisesti. Tuon
asetuksen mukaan sokeriliemeen ja/tai omaan liemeen säilö-                                         (Asia C-306/02)
tyillä persikoilla tai päärynöillä tarkoitetaan kokonaisia tai
paloiteltuja persikoita tai päärynöitä, jotka on kuorittu, lämpö-                                  (2002/C 261/10)
käsitelty, pakattu ilmatiiviisti suljettuihin säilytysastioihin ja
joissa liemenä on sokeriliemi tai hedelmän oma liemi. Sään-
nöksissä ei täsmennetä säilytysastiatyyppiä, lämpökäsittelyä
eikä lopullista käyttötarkoitusta. Italian hallitus toteaa lopuksi,
                                                                          Tributaria di primo grado di Trento – Sezione 6 – on pyytänyt
että 100-prosenttinen rahoituskorjaus hedelmäsalaatin valmis-
                                                                          6.6.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen
tukseen tarkoitettujen, 220 kilon suuruisiin säiliöihin pakattu-
jen tuotteiden osalta on lainvastainen ja on kumottava.                   tuomioistuimeen 27.8.2002, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                                                                          tuimelta ennakkoratkaisua asiassa Petrolvilla & Bortolotti SpA
                                                                          (aiemmin S.C.D. Srl), Energy Service Srl, Panarotta 2002 Srl,
                                                                          Tumedei SpA, NTB SpA (aiemmin Nuova Tessilbrenta SpA),
                                                                          Hotel Bellavista di Litterini Valter e Nadia Snc, Cattoni Hotel
                                                                          Plaza di Cattoni Giancarlo e C Snc, Villa Luti Srl, Pavarini
                                                                          Components Srl, Tecnopal Srl, Funivie Madonna di Campiglio
                                                                          SpA vastaan Agenzia delle Entrate (aiemmin Direzione delle
Varastoja koskevien tarkastusten riittämättömyys                          Entrate) per la Provincia di Trento seuraavaan kysymykseen:
                                                                          ”Onko 30.9.1992 annetussa asetuksessa nro 324 säädettyä
                                                                          0,75 prosentin suuruista vuotuista yhtenäistä veroa, joka
Tarkastusten riittämättömyys voidaan riitauttaa vain, jos voi-            kannetaan rajoitetusti yhdestä ainoasta nettovarallisuuden osa-
daan osoittaa, että soveltamista koskevista yksityiskohtaisista           tekijästä, joka muodostuu yksinomaan vuosittaisesta taseesta
säännöistä hedelmä- ja vihannesjalostealan tuotantotukijärjes-            ilmenevästä yhtiöpääomasta, pidettävä jo kannettua yhden
telmän osalta annetun asetuksen tavoitteita ei ole saavutettu.            prosentin enimmäismääräistä pääoman hankintaveroa talou-
Esillä olevassa asiassa mitään tällaista näyttöä ei ole esitetty.         dellisilta vaikutuksiltaan vastaavana verona ja näin yhteenso-
Tästä seuraa, että väite on yleinen, sitä ei ole näytetty toteen ja       veltumattomana yhteisön oikeusjärjestyksen ja erityisesti
se on näin ollen yhteisön oikeuden vastainen. On myös                     17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun direktiivin 69/335/
todettava, että EMOTR ei ole milloinkaan selostanut mitä                  ETY (1) kanssa?”
yksityiskohtaisia sääntöjä kyseisissä tarkastuksissa oli nouda-
tettava, eikä niitä ole mainittu myöskään kyseistä alaa koske-
vissa asetuksissa. Tästä seuraa, ettei myöskään voida väittää,            (1 ) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.
että asiassa olisi laiminlyöty noudattaa säädettyä kirjanpidon
tarkastusjärjestelmää. Näin ollen 10 prosentin suuruinen kor-
jaus on lainvastainen seuraamus väitteelle, joka koskee riittä-
mättömiä tarkastuksia.
                                                                          Ruotsin kuningaskunnan 5.9.2002 Euroopan yhteisöjen
( 1) EYVL L 170, 29.6.2002, s. 77–80. Euroopan maatalouden ohjaus-                      komissiota vastaan nostama kanne
     ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioi-
     den tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolel-
     le tehty komission päätös.                                                                    (Asia C-312/02)
( 2) EYVL L 144, 8.6.1991, s. 31.
( 3) EYVL L 78, 20.3.1997, s. 14.
                                                                                (2002/C 261/11)
                                                                          Ruotsin kuningaskunta on nostanut 5.9.2002 Euroopan yhtei-
                                                                          söjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-


title: Asia F-94/09: Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 5.5.2010 — Nikolchov v. komissio

text:
               31.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/57

         Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 5.5.2010 — Nikolchov v. komissio
   (Asia F-94/09) (1)

   ()
   2010/C 209/94
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 11, 16.1.2010, s. 42.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto) 7 päivänä heinäkuuta 2005, asiassa C-208/03 P, Jean-Marie Le Pen vastaan Euroopan parlamentti (Muutoksenhaku — Euroopan parlamentin jäsenten valitseminen — Yhdenmukaisen vaalimenettelyn puuttuminen — Kansallisen oikeuden soveltaminen — Euroopan parlamentin jäsenen edustajantoimen menettäminen rikostuomion johdosta — Toimi, jolla Euroopan parlamentti ”merkitsee tiedoksi” tämän edustajantoimen menettämisen — Kumoamiskanne — Toimi, joka ei voi olla kumoamiskanteen kohteena — Tutkimatta jättäminen)

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/7

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   7 päivänä heinäkuuta 2005,
   asiassa C-208/03 P, Jean-Marie Le Pen vastaan Euroopan parlamentti (1)

   (Muutoksenhaku - Euroopan parlamentin jäsenten valitseminen - Yhdenmukaisen vaalimenettelyn puuttuminen - Kansallisen oikeuden soveltaminen - Euroopan parlamentin jäsenen edustajantoimen menettäminen rikostuomion johdosta - Toimi, jolla Euroopan parlamentti ”merkitsee tiedoksi” tämän edustajantoimen menettämisen - Kumoamiskanne - Toimi, joka ei voi olla kumoamiskanteen kohteena - Tutkimatta jättäminen)
   (2005/C 217/13)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-208/03 P, jossa on kyse yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 56 artiklan perusteella 10.5.2003 tehdystä valituksesta, jossa valittajana on Jean-Marie Le Pen, kotipaikka Saint-Cloud (Ranska), edustajanaan avocat F. Wagner, ja jossa valittajan vastapuolina ja muina osapuolina ovat Euroopan parlamentti, asiamiehinään H. Krück ja C. Karamarcos, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaajana ensimmäisessä oikeusasteessa, Ranskan tasavalta, asiamiehinään R. Abraham ja G. de Bergues sekä L. Bernheim, väliintulijana ensimmäisessä oikeusasteessa, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans (esittelevä tuomari) sekä tuomarit R. Silva de Lapuerta, J. Makarczyk, P. Kūris ja G. Arestis, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: R. Grass, on antanut 7.7.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Le Pen velvoitetaan korvaamaan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.

               3)

               Ranskan tasavalta velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 275, 15.11.2003.


title: Asia C-380/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 31.1.2008 (Consiglio di Staton (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Centro Europa 7 Srl v. Ministero delle Comunicazioni e Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni ja Direzione Generale Autorizzazioni e Concessioni Ministero delle Comunicazioni (Palvelujen tarjoamisen vapaus — Sähköinen viestintä — Televisiolähetystoiminta — Uusi yhteinen lainsäädäntökehys — Lähetystaajuuksien varaaminen)

text:
               29.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 31.1.2008 (Consiglio di Staton (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Centro Europa 7 Srl v. Ministero delle Comunicazioni e Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni ja Direzione Generale Autorizzazioni e Concessioni Ministero delle Comunicazioni
   (Asia C-380/05) (1)

   (Palvelujen tarjoamisen vapaus - Sähköinen viestintä - Televisiolähetystoiminta - Uusi yhteinen lainsäädäntökehys - Lähetystaajuuksien varaaminen)
   (2008/C 79/02)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Consiglio di Stato
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Centro Europa 7 Srl

      Vastaajat: Ministero delle Comunicazioni e Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni ja Direzione Generale Autorizzazioni e Concessioni Ministero delle Comunicazioni
   Oikeudenkäynnin kohde
   Sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista (valtuutusdirektiivi) 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/20/EY (EYVL L 108, s. 21) ja sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä (puitedirektiivi) 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (EYVL L 108, s. 21) tulkinta — Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan tulkinta — Jäsenvaltioiden velvollisuus taata radio- ja televisioalalla pääsy viestintäverkkoihin ja markkinoilla toimivien yritysten moninaisuus — Kansallinen lainsäädäntö, jossa sallitaan yksittäisten oikeuksien myöntäminen yrityksille, joita ei ole hyväksytty televisiolähetyspalvelujen konsessionsaajat määrittävässä kansallisessa suunnitelmassa, ja jossa ei sallita sitä, että kansallisessa suunnitelmassa hyväksytty harjoittaa toimintaansa
   Tuomiolauselma
   EY 49 artiklaa ja sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 9 artiklan 1 kohtaa, sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/20/EY (valtuutusdirektiivi) 5 artiklan 1 kohtaa ja 2 kohdan toista alakohtaa sekä 7 artiklan 3 kohtaa sekä kilpailusta sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen markkinoilla 16.9.2002 annetun komission direktiivin 2002/77/EY 4 artiklaa, siitä lähtien kun nämä direktiivit ovat olleet sovellettavissa, on tulkittava siten, että niiden vastainen on sellainen kansallinen televisiolähetystoiminnan alan lainsäädäntö, jonka soveltaminen johtaa siihen, että toimijan, joka on konsessionhaltija, on mahdotonta suorittaa lähetyksiä sen vuoksi, ettei sillä ole puolueettomien, selkeiden, syrjimättömien ja oikeasuhteisten perusteiden nojalla myönnettyjä lähetystaajuuksia.

      (1)  EUVL C 10, 14.1.2006.


title: Asia T-227/01: Territorio Histórico de Alava – Excma. Diputación de Alavan ja Comunidad autónoma del País Vasco – Gobierno Vascon 25.9.2001 nostama kanne

text:
24.11.2001              FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 331/29
      –     Jos komissio soveltaisi tätä päättelyä yleisesti kaik-        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
            keen verolainsäädäntöön, päätyisi se siihen järjettö-
            mään lopputulokseen, että kaikkinainen poikkeama
            verorasituksista olisi katsottava valtiontueksi.              Kantajana oleva yhtiö on nostanut kanteen komissiota vastaan
                                                                          vaatiakseen korvausta niistä vahingoista, joita se väittää itsel-
                                                                          leen aiheutuneen sellaisen tarjouskilpailun ratkaisemisesta,
      –     Jos komissio seuraisi päättelyään loogisesti loppuun
                                                                          joka koski hedelmämehun ja hedelmähillon toimittamista
            saakka, päätyisimme siihen, että kaikki eroavuudet
                                                                          Armenian ja Azerbaidzanin väestölle, jota säännellään hedel-
            niissä lainsäädännöllisissä puitteissa, joissa yritykset
                                                                          mämehun ja hedelmähillon toimittamisesta Armenian ja Azer-
            toimivat, olisi katsottava valtiontueksi.
                                                                          baidzanin väestölle 7 päivänä helmikuuta 1996 annetulla
                                                                          komission asetuksella (EY) N:o 228/96 (EYVL L 30, 8.2.1996,
c)    Kyseessä olevat verotoimenpiteet eivät ole valikoivia ja            s. 18), ja erityisesti 22.7.96 tehdystä päätöksestä C(96) 1916
      erityisluonteisia, koska kyse on ensinnäkin yleisluontei-           ja 6.9.96 tehdystä päätöksestä C(96) 2208.
      sesta säännöksestä, jossa ei suosita tiettyä yritystä tai
      toimialaa, ja toiseksi toimivaltaisella viranomaisella ei ole
      minkäänlaista harkintavaltaa päätöksenteossa, vaan sen              Kantajan mukaan näillä päätöksillä oli määrätty, että tarjouskil-
      tulee kaikkien tapausten osalta yksinomaan todeta se,               pailuilmoituksessa yksilöity hedelmämehu voidaan korvata
      täyttyvätkö säädetyt edellytykset, jotta verohyvitys voi-           toisella mehulla, mitä määräystä ei voida oikeudellisesti perus-
      daan myöntää.                                                       tella eikä se myöskään vastaa asetettuja edellytyksiä.
                                                                          Kantaja on riitauttanut nämä molemmat päätökset ensimmäi-
                                                                          sen oikeusasteen tuomioistuimessa (yhdistetyt asiat T-191/96
                                                                          ja T-106/97) (1), joka on 14.10.1999 antamallaan tuomiolla
                                                                          kumonnut 6.9.1996 tehdyn päätöksen ja jättänyt asiassa
                                                                          T-106/97 nostetun kanteen tutkittavaksi ottamatta liian myö-
                                                                          hään nostettuna.
CAS Succhi di Frutta S.p.a:n 25.9.2001 Euroopan yhteisö-
            jen komissiota vastaan nostama kanne                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samansi-
                                                                          sältöiset kuin edellä mainituissa yhdistetyissä asioissa.
                         (Asia T-226/01)
                                                                          (1) Kok. s. II-3181.
                         (2001/C 331/47)
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)
CAS Succhi di Frutta S.p.a on nostanut 25.9.2001 Euroopan                 Territorio Histórico de Alava – Excma. Diputación de
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-                 Alavan ja Comunidad autónoma del Paı́s Vasco – Gobierno
teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan vastaan. Kanta-                               Vascon 25.9.2001 nostama kanne
jien edustajina ovat asianajajat Gian Michele Roberti ja Frances-
co Sciaudone.
                                                                                (Asia T-227/01)
                                                                                (2001/C 331/48)
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
–     toteaa komission olevan sopimussuhteen ulkopuolisessa
      vastuussa siitä syystä, että se on tehnyt 22.7. ja 6.9.1996
      päivätyt päätökset
                                                                          Territorio Histórico de Alava – Excma. Diputación de Alava ja
–     määrää komission korvaamaan kantajalle näillä päätöksil-            Comunidad autónoma del Paı́s Vascon, kotipaikka Alava
      lä aiheutettu vahinko 2 682 049 410 Italian liiralla                (Espanja), ovat nostaneet 25.9.2001 Euroopan yhteisöjen
                                                                          ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
                                                                          pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajana on
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                asianajaja R. Falcón.
 ---pagebreak--- C 331/30                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       24.11.2001
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                    –      tuen takaisinperintä ei voi olla ainoa vaihtoehto
                                                                                muiden vaihtoehtojen rinnalla, jotta aiempi tilanne
                                                                                voitaisiin palauttaa ennalleen.
–     kumoaa kokonaan komission riidanalaisen päätöksen; tai
      toissijaisesti kumoaa kyseisen päätöksen 3 artiklan
                                                                           (1) Tästä veroedusta, siinä muodossa kuin se on edellä mainitun
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                     päätöksen kohteena, säädettiin vuoden 1995 osalta 20.12.1994
                                                                               annetussa Norma Foralin nro 22/1994 kuudennessa lisäsäännök-
                                                                               sessä, jonka voimassaoloa jatkettiin vuosille 1996 (Norma Foral
                                                                               nro 33/1995) ja 1997 (Norma Fora nro 31/1996); lisäsäännöstä
                                                                               muutettiin yhtiöverosta annetulla Norma Foralilla nro 24/1996.
                                                                               Norma Foraleilla 33/1997 ja 36/1998 säädettiin vastaavista
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            toimenpiteistä vuosien 1998 ja 1999 osalta.
Kantajat riitauttavat komission 11.7.2001 tekemän päätöksen
C(2001) 1759 lopullinen, jossa todetaan, että lukuisissa norma
foraleissa (1) säädetyt verohelpotukset ovat yhteismarkkinoille
soveltumattomia valtiontukia, koska näiden norma foralien
perusteella Territorio Histórico de Alavassa toimivien yritysten
uuden aineellisen käyttöomaisuuden hankkimiseen tehdyille,
yli 2 500 miljoonan pesetaa (15 025 303 euroa) ylittäville                 Territorio Histórico de Vizcaya – Excma. Diputación
investoinneille myönnetään 45 prosentin veroetu.                           de Vizcayan ja Comunidad autónoma del Paı́s Vasco –
                                                                                Gobierno Vascon 25.9.2001 nostama kanne
Kantaja perustelevat vaatimuksiaan kolmella seuraavalla perus-                                        (Asia T-228/01)
teella:
                                                                                (2001/C 331/49)
a)    Kyse ei ole EY perustamissopimuksen 87 artiklassa tarkoi-
      tetusta ”tuesta”. Päinvastoin kuin riidanalaisessa päätök-                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
      sessä on katsottu, ovat kantajat sitä mieltä, että:
      –     vähimmäiskynnysmäärän olemassaolo ei merkitse
            valikoivuutta; harkintavaltaa ei ole olemassa;                 Territorio Histórico de Vizcaya – Excma. Diputación de
                                                                           Vizcayan ja Comunidad autónoma del Paı́s Vascon, kotipaikka
                                                                           Vizcaya (Espanja), ovat nostaneet 25.9.2001 Euroopan yhtei-
      –     komissio ei ole perustellut sitä seikkaa, että verotoi-        söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
            menpide uhkaa vääristää kilpailua;                             Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajana
                                                                           on asianajaja R. Falcón.
      –     päätös on lisäksi suhteettoman ankara, koska siinä
            ei suljeta pois niitä toimialoja, jotka eivät ole avoimia
            kilpailulle, eikä sitä väitettyä tuen osaa, jonka voitai-      Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
            siin katsoa olevan hyväksyttävissä;
                                                                           –     kumoaa kokonaan komission riidanalaisen päätöksen tai
b)    Harkintavallan väärinkäyttö: Komissio käyttää toimival-                    toissijaisesti kumoaa kyseisen päätöksen 3 artiklan
      taansa tukiasioissa verotuksen yhdenmukaistamiseen.
                                                                           –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
c)    Tuen takaisinperimisen epäoikeudenmukaisuus, ainakin
      siinä muodossa kuin siitä ollaan päätetty riidanalaisessa
      päätöksessä:
                                                                           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      –     velvollisuus periä tuki takaisin loukkaa luottamuk-
            sensuojaa;
                                                                           Kantajat riitauttavat komission 11.7.2001 tekemän päätöksen
                                                                           C(2001) 1765 lopullinen, jossa todetaan, että 26.12.1996
      –     takaisinperinnän ei tulisi koskea niitä yrityksiä, joi-        annetun Norma Foralin 7/1996 neljännessä lisäsäännöksessä
            den tuotanto kohdistuu paikallisille markkinoille              ja 2.12.1998 annetun Norma Foralin 4/1998 kymmenennessä
            tai kilpailulta suljetuille toimialoille, eikä sen tulisi      lisäsäännöksessä säädetyt verohelpotukset ovat yhteismarkki-
            koskea sitä verotuen määrää, joka ei ylitä 25 prosent-         noille soveltumattomia valtiontukia, koska näiden lisäsäännös-
            tia nettoavustusekvivalentista;                                ten perusteella Territorio Histórico de Vizcayassa toimivien


title: Asia C-98/00: Euroopan yhteisöjen komission 15.3.2000 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
27.5.2000              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 149/25
niin, että asetus koskee myös niitä tilanteita, joissa Euroopan        Euroopan yhteisöjen komission 15.3.2000 Helleenien ta-
yhteisöön kuulumattomasta maasta toiseen Euroopan yh-                                  savaltaa vastaan nostama kanne
teisöön kuulumattomaan maahan läpikulkumatkalla olevat,
asetuksessa tarkemmin määritellyt tavarat, voidaan saada oi-
keuksiaan loukatuiksi väittävän kolmannessa maassa kotipai-                                       (Asia C-98/00)
kan omaavan oikeudenhaltijan hakemuksesta kyseisen asetuk-
sen nojalla jonkin jäsenvaltion tulliviranomaisten toimenpitein
väliaikaisesti pysäytetyksi jossakin jäsenmaassa?                                                (2000/C 149/46)
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 15.3.2000 Euroo-
(1) EYVL L 27, 1999, s. 1.                                             pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
                                                                       vastaan. Kantajan asiamiehet ovat komission oikeudellisen
                                                                       yksikön oikeudellinen pääneuvonantaja Richard Waingwright
                                                                       ja oikeudellisessa yksikössä toimiva kansallinen virkamies
                                                                       Panagiotis Panagiotopoulos ja prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                       on c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la
                                                                       Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
Oberster Gerichtshofin 15.2.2000 tekemällään päätöksellä
                                                                       tuin
  esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Rudolf Gabriel
                          (Asia C-96/00)                               –    toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut perusta-
                                                                            missopimuksen ja vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja
                                                                            teletoiminnan alalla toimivien yksiköiden hankintamenet-
                         (2000/C 149/45)                                    telyjä koskevien yhteisön sääntöjen soveltamiseen liittyvien
                                                                            lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovit-
                                                                            tamisesta 25 päivänä helmikuuta 1992 annetun neuvoston
Oberster Gerichtshof on pyytänyt 15.2.2000 tekemällään
                                                                            direktiivin 92/13/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                            ei ole säädetyssä määräajassa antanut tämän direktiivin
13.3.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                            noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia tai hallinnolli-
ratkaisua asiassa Rudolf Gabriel seuraavaan kysymykseen:
                                                                            sia määräyksiä ja koska toissijaisesti se ei ole ilmoittanut
                                                                            niistä komissiolle;
Onko asia, jossa on kyse Konsumentenschutzgesetzin (KSchG,
Itävallan kuluttajansuojalaki, BGBl 1979/140, muutettuna               –    velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
Fernabsatz-Gesetzin (FG, Itävallan kaukomyyntilaki) I Z 2 §:llä,            käyntikulut.
BGBl I 1999/185) 5j §:ssä kuluttajille myönnetystä oikeudesta
vaatia oikeusteitse elinkeinonharjoittajalta näennäisesti saatua
palkintoa, kun viimeksi mainittu lähettää (on lähettänyt)
saadun lupauksen tai vastaavan ilmoituksen tietylle kuluttajalle
ja näiden lähetysten muotoilulla synnyttää vaikutelman, että           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kuluttaja saa tietyn palkinnon, tuomioistuimen toimivaltaa
sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla kos-
kevan 27.9.1968 allekirjoitetun Brysselin yleissopimuksen              Jäsenvaltioilla on EY 249 artiklan kolmannen kohdan ja EY
(yleissopimus)                                                         10 artiklan (aiemmat EY:n perustamissopimuksen 189 ja 5
                                                                       artikla) sitovien määräysten mukaan velvollisuus toteuttaa
                                                                       tarvittavat toimenpiteet direktiivien saattamiseksi osaksi kan-
1. 13 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu sopimusta koskeva asia
                                                                       sallista oikeusjärjestystä ennen tätä varten säädetyn määräajan
                                                                       päättymistä ja ilmoittamaan välittömästi näistä toimenpiteistä
     tai                                                               komissiolle. Määräaika päättyi 1.1.1998 ilman, että Helleenien
                                                                       tasavalta olisi ilmoittanut komissiolle niitä toimenpiteitä, joita
2. 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu sopimusta koskeva asia            se on toteuttanut kyseisen direktiivin saattamiseksi osaksi
                                                                       kansallista oikeusjärjestystä.
     tai
3. 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu vahingonkorvausta kos-            (1) EYVL L 76, 23.3.1992, s. 14.
     keva asia?


title: Asia C-131/03 P: R.J. Reynolds Tobacco Holdings, Inc.:n, RJR Acquisition Corp.:n, R.J. Reynolds Tobacco Companyn, R.J. Reynolds Tobacco International Inc.:n ja Japan Tobacco, Inc.:n 25.3.2003 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-337/00, T-379/00, T-380/00, T-260/01 ja T-272/01, Philip Morris International, Inc., R.J. Reynolds Tobacco Holdings, Inc., RJR Acquisition Corp., R.J. Reynolds Tobacco Company, R.J. Reynolds Tobacco International Inc. ja Japan Tobacco, Inc. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukivat Euroopan parlamentti, Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta, Italian tasavalta, Portugalin tasavalta, Suomen tasavalta, Saksan liittotasavalta, Helleenien tasavalta ja Alankomaiden kuningaskunta, 15.1.2003 antamasta tuomiosta

text:
C 146/22                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                              21.6.2003
–      velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-        kotipaikka Wilmington, Delaware (Yhdysvallat), R.J. Reynolds
       kulut.                                                          Tobacco Company, kotipaikka Winston-Salem, Pohjois-Caroli-
                                                                       na (Yhdysvallat), R.J. Reynolds Tobacco International Inc.,
                                                                       kotipaikka Winston-Salem, Pohjois-Carolina (Yhdysvallat) ja
                                                                       Japan Tobacco Inc., kotipaikka Tokio (Japani), ovat valittaneet
Oikeudelliset perusteeet ja pääasialliset perustelut                   25.3.2003 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan
                                                                       yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajen-
                                                                       nettu toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-337/00 ( 1), T-379/
Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 249 artiklan mu-              00 (2), T-380/00 ( 2), T-260/01 (3) ja T-272/01 (4), Philip Morris
kaan asetus on kaikilta osiltaan velvoittava ja sitä sovelletaan       International, Inc., R.J. Reynolds Tobacco Holdings, Inc.,
sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.                                 RJR Acquisition Corp., R.J. Reynolds Tobacco Company,
                                                                       R.J. Reynolds Tobacco International Inc. ja Japan Tobacco, Inc.
                                                                       vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukivat Euroopan
Nyt esillä olevassa asiassa asetuksen N:o 40/94 91 artiklassa          parlamentti, Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta, Ita-
säädetään, että jäsenvaltioilla on velvollisuus nimetä kansallis-      lian tasavalta, Portugalin tasavalta, Suomen tasavalta, Saksan
ten säännöstensä mukaisesti kansalliset ensimmäisen ja toisen          liittotasavalta, Helleenien tasavalta ja Alankomaiden kuningas-
oikeusasteen tuomioistuimet, jotka ovat toimivaltaisia käsitte-        kunta, 15.1.2003 antamasta tuomiosta. Valittajien edustajat
lemaan yhteisön tavaramerkkien loukkaamista ja pätevyyttä              ovat asianajaja O.W. Brouwer ja solicitor P. Lomas.
koskevia asioita, sekä toimittaa komissiolle nimeämistään
yhteisön tavaramerkkituomioistuimista luettelo, josta ilmee
kunkin nimitys ja alueellinen toimivalta. Määräpäivä näiden
velvoitteiden noudattamiselle oli 15.3.1997.
                                                                       Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
Komissio toteaa, ettei Italian tasavalta ole vielä valmistautunut
ilmoittamaan edellä mainittuja tietoja eikä ole vielä nimennyt         –      kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
yhtään yhteisön tavaramerkkituomioistuinta, joten se ei edel-                 15.1.2003 antaman tuomion, jolla se
leenkään noudata kyseisen asetuksen 91 artiklan 1 kohdassa
asetettua velvollisuutta.
                                                                              i)    jätti kanteet tutkimatta
( 1) EYVL L 11, 14.1.1994, s. 1.
                                                                              ii)   velvoitti kantajat korvaamaan omat oikeudenkäynti-
                                                                                kulunsa sekä korvaamaan yhteisvastuullisesti komis-
                                                                                sion oikeudenkäyntikulut ja
R.J. Reynolds Tobacco Holdings, Inc.:n, RJR Acquisition                       iii) velvoitti väliintulijat korvaamaan omat oikeuden-
                                                                                käyntikulunsa.
Corp.:n, R.J. Reynolds Tobacco Companyn, R.J. Reynolds
Tobacco International Inc.:n ja Japan Tobacco, Inc.:n
25.3.2003 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
sen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaos-              –      ottaa valittajien kumoamiskanteet tutkittaviksi sillä perus-
to) yhdistetyissä asioissa T-337/00, T-379/00, T-380/00,                      teella, että riidanalaiset päätökset olivat ilmeisen lainvas-
T-260/01 ja T-272/01, Philip Morris International, Inc.,                      taisia, ja ratkaisee asian lopullisesti; toissijaisesti
R.J. Reynolds Tobacco Holdings, Inc., RJR Acquisition
Corp., R.J. Reynolds Tobacco Company, R.J. Reynolds
Tobacco International Inc. ja Japan Tobacco, Inc. vastaan              –      ottaa valittajien kumoamiskanteet tutkittaviksi ja palaut-
Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukivat Euroopan
                                                                              taa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsi-
parlamentti, Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta,                       teltäväksi, jotta tämä antaa tuomion pääasiassa; toissijai-
Italian tasavalta, Portugalin tasavalta, Suomen tasavalta,
                                                                              sesti
Saksan liittotasavalta, Helleenien tasavalta ja Alankomai-
     den kuningaskunta, 15.1.2003 antamasta tuomiosta
                                                                       –      palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                         (Asia C-131/03 P)                                    men käsiteltäväksi, jotta tämä tarkastelee tutkittavaksi
                                                                              ottamista yhdessä pääasian tarkastelun kanssa ja antaa
                          (2003/C 146/37)                                     tuomion tämän mukaisesti
                                                                       –      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut
R.J. Reynolds Tobacco Holdings Inc., kotipaikka Winston-                      yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan
Salem, Pohjois-Carolina (Yhdysvallat), RJR Acquisition Corp,                  2 kohdan mukaisesti.
 ---pagebreak--- 21.6.2003                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 146/23
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    Giudice di Pace di Genova-Voltrin 10.3.2003 tekemällään
                                                                       päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Via-
                                                                       com Outdoor Srl vastaan Société GIOTTO Immobilier
                                                                                Sarl
Valittajat väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin teki oikeudellisen virheen sikäli kuin se katsoi, että
päätöstä kanteen nostamisesta ei voida periaatteessa pitää
kannekelpoisena päätöksenä. Lukuun ottamatta Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimen asiassa 60/81, IBM vastaan komis-                                       (Asia C-134/03)
sio, antamaa tuomiota, jonka mukaan asia voidaan ottaa
tutkittavaksi ”poikkeuksellisten olosuhteiden” vallitessa, oi-
keuskäytäntö osoittaa selvästi, että uusien kanneluokkien tai
–tyyppien tutkittavaksi ottaminen määritellään tapauskohtai-
sesti.                                                                                (2003/C 146/38)
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsi oikeuskäytän-
töä väärin, kun se katsoi, ettei menetetystä mahdollisuudesta
saada Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ennakkoratkaisu
komission toimivallasta nostaa kanne kolmannessa valtiossa
periäkseen tullimaksuja ja arvonlisäveroa, joita ei sen mukaan
ollut suoritettu, seurannut oikeusvaikutuksia. Päätellessään,          Giudice di Pace di Genova-Voltri on pyytänyt 10.3.2003
että kanteen nostamisella kolmannessa valtiossa pikemmin               tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
kuin yhteisössä ei ole oikeusvaikutuksia, ensimmäisen oikeus-          mioistuimeen 25.3.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
asteen tuomioistuin myös tulkitsi väärin oikeuskäytäntöä, jossa        melta ennakkoratkaisua asiassa Viacom Outdoor Srl vastaan
vahvistetaan, että kun lopullinen valinta tietystä menettelystä        Société GIOTTO Immobilier Sarl seuraaviin kysymyksiin:
jonkin toisen menettelyn sijaan on tehty, tämän valinnan
sisältävällä päätöksellä on EY 230 artiklassa tarkoitettuja
oikeusvaikutuksia.                                                     1)    Onko se, että julkiselle yritykselle (kunnille) uskotaan
                                                                             sellaisten veron ja maksujen hallinnointi, joista on kyse
                                                                             käsiteltävänä olevassa asiassa ja jotka koskevat markkinoi-
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei myöskään myöntä-                    ta, jotka muodostavat yhteismarkkinoiden olennaisen
nyt, että komissio määritteli riidanalaisilla päätöksillä lopulli-           osan ja joilla tämä yritys on määräävässä asemassa,
sen kannan EY-oikeuden mukaiseen toimivaltaansa, millä on                    ristiriidassa
vakiintuneessa oikeuskäytännössä tarkoitettuja oikeusvaiku-
tuksia.
                                                                             a)     EY 86 ja EY 82 artiklan kanssa, kun niitä sovelletaan
                                                                                yhdessä,
Valittajat väittävät myös, että ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuin oli väärässä toimiessaan sillä perusteella, että District
Court voisi korjata ennakkoratkaisumekanismin puuttumisen
Yhdysvalloissa soveltamalla itse yhteisön oikeutta, että jättäes-            b)     EY 86 ja EY 49 artiklan kanssa, kun niitä sovelletaan
sään kanteen tutkimatta ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                          yhdessä?
tuin loukkasi näiden oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan ja
että se sovelsi väärin ja tulkitsi väärin yhteisöjen oikeuskäytän-
töä ilmeisen lainvastaisten toimenpiteiden kannekelpoisuu-
desta.                                                                 2)    Onko kyseessä olevien veron ja maksujen ohjaaminen
                                                                             tälle julkiselle yritykselle ristiriidassa:
Valittajat väittävät lopuksi, että päätellessään, että komission
toimivaltaa nostaa kanne Yhdysvalloissa koskevat kiistat voitai-             a)     EY 86 ja EY 82 artiklan kanssa, kun niitä sovelletaan
siin ratkaista Yhdysvaltain District Courtissa, ensimmäisen                         yhdessä,
oikeusasteen tuomioistuin teki ratkaisun, joka oli EY 292 artik-
lan ja perustamissopimusten järjestelmän vastainen.
                                                                             b)     EY 87 ja EY 88 artiklan kanssa siltä osin kuin se on
                                                                                lainvastaista ja yhteismarkkinoille soveltumatonta
( 1) EYVL C 79, 10.3.2001, s. 23.                                                   valtiontukea (josta ei ole ilmoitettu)?
( 2) EYVL C 79, 10.3.2001, s. 24.
( 3) EYVL C 3, 5.1.2002, s. 39.
( 4) EYVL C 3, 5.1.2002, s. 45.


title: Asia T-201/05: José María Perez Santanderin 18.5.2005 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
               6.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/32

         José María Perez Santanderin 18.5.2005 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
   (Asia T-201/05)
   (2005/C 193/55)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   José María Perez Santander, kotipaikka Ixelles (Belgia), on nostanut 18.5.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Georges Vandersanden ja Laure Levi.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa kantajalle tämän palvelukseen ottamista koskevassa päätöksessä tehdyn palkkaluokan määrittämisen siltä osin kuin se perustuu uusien henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 12 artiklan 3 kohtaan

               —

               näin ollen määrittää uudelleen kantajan uran (hänen kokemuksensa huomioiminen täten korjatussa palkkaluokassa, hänen urakehitystään koskevat oikeutensa ja hänen eläkeoikeutensa mukaan lukien) hänen nimittämispäätöksestään lähtien sen palkkaluokan perusteella, johon hänet olisi pitänyt nimittää sen kilpailuilmoituksen valossa, jonka perusteella hänet kirjattiin varallaololuetteloon, joko tässä kilpailuilmoituksessa mainittuun palkkaluokkaan tai palkkaluokkaan, joka vastaa tätä palkkaluokkaa uusien henkilöstösääntöjen mukaisesti (ja asianmukaista palkkatasoa ennen 1.5.2004 sovellettujen sääntöjen mukaisesti)

               —

               myöntää kantajalle viivästyskorkoa Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioille vahvistaman kyseisenä ajanjaksona sovelletun korkokannan perusteella, kahdella pisteellä korotettuna, kun on kyse summista, jotka vastaavat erotusta hänen palvelukseen ottamistaan koskevassa päätöksessä määritettyä palkkaluokkaa vastaavan palkan ja sen palkkaluokan välillä, johon hänellä olisi pitänyt olla oikeus, kunnes tehdään päätös, jossa hänet määritetään asianmukaiseen palkkaluokkaan

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-58/05, Centeno Mediavilla ym. vastaan komissio (1).

      (1)  EUVL C 93, 16.4.2005, s. 38.


title: Asia C-104/15: Kanne 3.3.2015 – Euroopan komissio v. Romania

text:
               4.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 146/29

         Kanne 3.3.2015 – Euroopan komissio v. Romania
   (Asia C-104/15)
   (2015/C 146/35)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Nicolae ja D. Loma-Osorio Lerena)

      Vastaaja: Romania

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Romania ei ole noudattanut kaivannaisteollisuuden jätehuollosta ja direktiivin 2004/35/EY muuttamisesta 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/21/EY (1) 4 artiklan ja 13 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä Moldova Nouăssa Romaniassa sijaitsevasta Moldomininin kupari- ja sinkkikaivokseen kuuluvasta Boşneagin altaasta peräisin olevien pölyhiukkasten aiheuttaman pilaantumisen estämiseksi, ja

               —

               velvoitettava Romania korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Euroopan komission Romaniaa vastaan nostama kanne koskee sitä, että Romanian viranomaiset eivät ole toteuttaneet tarvittavia toimenpiteitä erään kuparikaivoksen eräästä altaasta peräisin olevien pölyhiukkasten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemiseksi.
   Komissio väittää, että koska Romania ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä ehkäistäkseen pölyhiukkasten leviämisen Boşneagin altaan pinnalta, mikä vahingoittaa ihmisten terveyttä ja ympäristöä, se on rikkonut direktiivin 2006/21/EY 4 artiklaa ja 13 artiklan 2 kohtaa. Komissio katsoo, että Romanian on turvattava ihmisten terveyden ja ympäristön suojelu kaikilta haitallisilta vaikutuksilta – vaikka sillä onkin mahdollisuus tiettyyn joustoon niiden erityisten toimenpiteiden osalta, jotka sen on annettava –, jotta se noudattaa direktiivin 2006/21/EY 4 artiklassa vahvistettuja vaatimuksia. Komissio katsoo myös, että direktiivin 13 artiklan 2 kohdassa asetetaan toimivaltaiselle viranomaiselle erityinen velvoite – toisin sanoen kyseisen viranomaisen on varmistettava, että toimija ryhtyy riittäviin toimenpiteisiin pölyn ehkäisemiseksi tai vähentämiseksi.
   Komissio nojautuu tässä menettelyssä Romanian toimivaltaisen ympäristönsuojeluviranomaisen lausuntoon, lehdistöstä saamiinsa tietoihin ja Romanian oikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyssä antamiin vastauksiin, jotka kaikki osoittavat, että Moldova Nouăn alueella esiintyy merkittävää Boşneagin altaasta peräisin olevan pölyn aiheuttamaa pilaantumista, joka erityisesti tuulen ollessa voimakasta vaikuttaa haitallisesti paikallisten asukkaiden terveyteen ja ympäristöön.
   Komissio väittää lisäksi, että Romania ei voi vedota puhtaasti valtion sisäisiin tilanteisiin, kuten Moldominin yksityistämiseen ja ostajan tuleviin ympäristöön liittyviin velvoitteisiin, perustellakseen direktiivin velvoitteiden noudattamatta jättämistä.

      (1)  EUVL L 102, s. 15.


title: Asia C-47/00: Bundessozialgerichtin 16.12.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hasan Gevin vastaan Bundesanstalt für Arbeit – Kindergeldkasse

text:
29.4.2000                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 122/13
Bundessozialgerichtin 16.12.1999 tekemällään päätök-                           koskevan sopimuksen, ja kun tämän jälkeen yritys A antaa
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hasan Gevin                       palvelut yrityksen D suoritettavaksi ja tämä yritys ottaa
    vastaan Bundesanstalt für Arbeit – Kindergeldkasse                         osan yrityksen C henkilökunnasta palvelukseensa työehto-
                                                                               sopimuksen määräysten mukaisesti ilman että toisen yri-
                                                                               tyksen C, joka jatkaa liiketoimintaansa, varallisuutta siirtyy
                            (Asia C-47/00)                                     sille?
                          (2000/C 122/20)                                 2. Jos yritys C katsotaan luovuttavaksi yritykseksi, vaikka
                                                                               se jatkaakin liiketoimintaansa, estääkö edellä mainittu
                                                                               direktiivi sen, että yritys C pitää tietyt työntekijät palveluk-
Bundessozialgericht on pyytänyt 16.12.1999 tekemällään                         sessaan?
päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
tuimen kirjaamoon 14.2.2000, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
tuimelta asiassa Hasan Gevin vastaan Bundesanstalt für Arbeit –           (1) Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taik-
Kindergeldkasse – ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:                    ka liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenval-
                                                                              tioiden lainsäädännön lähentämisestä (EYVL L 61, s. 26)
                                                                              14 päivänä helmikuuta 1977 annettu neuvoston direktiivi.
Onko Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjes-
telmien soveltamisesta turkkilaisiin työntekijöihin ja heidän
perheenjäseniinsä 19.9.1980 tehdyn ETY-Turkki-assosiaatio-
neuvoston päätöksen nro 3/80 3 artiklan 1 kohtaa sovellettava
sellaisiin Turkin kansalaisiin, jotka oleskelevat laillisesti jossa-
kin Euroopan unionin jäsenvaltiossa ja työskentelevät siellä
palkattuina työntekijöinä, kun he eivät ole matkustaneet
Turkista tähän jäsenvaltioon siirtotyöntekijöinä eivätkä näiden
perheenjäseninä, vaan pakolaisina, mutta kun heille ei ole                Tribunal des Affaires de Sécurité Sociale de Creteilin
myönnetty siellä pakolaisen asemaa ja he ovat saaneet työluvan            11.1.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
vasta turvapaikkahakemusmenettelyn päätyttyä?                             kaisupyyntö asiassa Ferring SA vastaan Agence centrale
                                                                                des organismes de sécurité sociale ”A.C.O.S.S.”
                                                                                (Asia C-53/00)
                                                                                (2000/C 122/22)
                                                                          Tribunal des Affaires de Sécurité Sociale de Creteil on pyytänyt
                                                                          11.1.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroo-
Cour du travail de Bruxelles’n (6. jaosto) 14.2.2000
                                                                          pan yhteisöjen tuomioistuimeen 21.2.2000, Euroopan yhteisö-
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                          jen tuomioistuimelta asiassa Ferring SA vastaan Agence centra-
asiassa Temco Service Industries SA vastaan Samir Imizi-
                                                                          le des organismes de sécurité sociale ”A.C.O.S.S.” ennakkorat-
lyen, Mimoune Belfarh, Abdesselam Afia-Aroussi ja Khalil
                                                                          kaisua seuraaviin kysymyksiin:
Lakhadar, muut asianosaiset: General Maintenance Con-
    tractors SPRL ja Buyle-Medros-Vaes Associates SA
                                                                          –    Onko Code de la Sécurité Socialen (sosiaaliturvalaki)
                                                                               L. 245-6-1 §:llä käyttöön otettua veroa pidettävä EY 87
                            (Asia C-51/00)                                     artiklassa (entinen 92 artikla) tarkoitettuna valtiontukena?
                                                                               –    Jos kyllä, onko se perusteltu järjestelmän luonne ja
                          (2000/C 122/21)
                                                                                systematiikka huomioon ottaen?
Cour du travail de Bruxelles (6. jaosto) on pyytänyt 14.2.2000            –    Tuottavatko tukkukauppias-jakelijat yleisiin taloudellisiin
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-                      tarkoituksiin liittyvää palvelua EY 86 artiklan 2 kohdassa
mioistuimeen 17.2.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-                       (entinen 90 artiklan 2 kohta) tarkoitetussa merkityksessä?
melta ennakkoratkaisua asiassa Temco Service Industries SA
vastaan Samir Imizilyen, Mimoune Belfarh, Abdesselam                      –    Jos käyttöön otettu vero voidaan katsoa valtiontueksi,
Afia-Aroussi ja Khalil Lakhdar, muut asianosaiset: General                     onko sen korvattava tarkasti tukkukauppias-jakelijoille
Maintenance Contractors SPRL ja Buyle-Medros-Vaes Associa-                     asetetuista velvollisuuksista aiheutuvat lisäkustannukset,
tes SA seuraaviin kysymyksiin:                                                 jotta EY 86 artiklan 2 kohdan poikkeusta voidaan soveltaa?
1. Sovelletaanko 14.2.1977 annetun neuvoston direktiivin                  –    Onko EY 49 artiklaa (entinen 59 artikla) tulkittava siten,
     77/187 (1) 1 artiklan 1 kohtaa silloin kun yritys A on                    että 19.12.1997 annetun lain kaltaiseen lakiin perustuva
     antanut teollisuuslaitostensa siivouspalvelut yrityksen B                 kansallinen lainsäädäntö on sen kanssa ristiriidassa?
     vastattaviksi ja yritys B antaa ne edelleen yritykselle C, joka
     irtisanoo koko henkilökuntansa neljää henkilöä lukuun
     ottamatta sen vuoksi, että yritys B menettää näitä palveluja


title: Asia C-53/14 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 21.5.2015 – Valittajana JAS Jet Air Service France (SARL) ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Tulliliitto ja yhteinen tullitariffi — Yhteisön tullikoodeksi — 239 artikla — Tullikoodeksin soveltamisasetus — 905 artikla — Yhdysvalloista peräisin olevien farmarihousujen tuonti — Tuontitullit — Päätös, jolla näiden tullien peruuttaminen on katsottu perusteettomaksi — Kyseessä ei ole erityistilanne)

text:
               20.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/14

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 21.5.2015 – Valittajana JAS Jet Air Service France (SARL) ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-53/14 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Tulliliitto ja yhteinen tullitariffi - Yhteisön tullikoodeksi - 239 artikla - Tullikoodeksin soveltamisasetus - 905 artikla - Yhdysvalloista peräisin olevien farmarihousujen tuonti - Tuontitullit - Päätös, jolla näiden tullien peruuttaminen on katsottu perusteettomaksi - Kyseessä ei ole erityistilanne))
   (2015/C 236/19)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: JAS Jet Air Service France (SARL) (edustajat: avocat T. Gallois ja avocat E. Dereviankine)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Caeiros, B.-R. Killmann ja C. Soulay)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               JAS Jet Air Service France (SARL) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 102, 7.4.2014.