title: Asia C-227/11: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 19.1.2012 (Rechtbank Haarlemin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — DHL Danzas Air & Ocean (Netherlands) BV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West, kantoor Hoofddorp Saturnusstraat (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta — Yhteinen tullitariffi — Tariffinimikkeet — Verkkoanalysaattorit — Luokittelu — Maailman tullijärjestön antaman luokittelua koskevan tiedonannon oikeudellinen merkitys)

text:
               28.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 126/3

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 19.1.2012 (Rechtbank Haarlemin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — DHL Danzas Air & Ocean (Netherlands) BV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West, kantoor Hoofddorp Saturnusstraat
   (Asia C-227/11) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta - Yhteinen tullitariffi - Tariffinimikkeet - Verkkoanalysaattorit - Luokittelu - Maailman tullijärjestön antaman luokittelua koskevan tiedonannon oikeudellinen merkitys)
   2012/C 126/05
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Haarlem

      Asianosaiset

      Kantaja: DHL Danzas Air & Ocean (Netherlands) BV

      Vastaaja: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West, kantoor Hoofddorp Saturnusstraat

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Rechtbank Haarlem — Tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön ja asetuksen (EY) N:o 955/98 muuttamisesta 20.1.2005 annetun komission asetuksen (EUVL L 25, s. 37) pätevyys — Verkkoanalysaattorit

      Määräysosa

   Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteenä I olevaa yhdistettyä nimikkeistöä, sellaisena kuin se on muutettuna 7.9.2004 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1810/2004 ja vastaavasti 27.10.2005 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1719/2005, on tulkittava siten, että pääasian oikeudenkäynnin kohteena olevien kaltaiset verkkoanalysaattorit voidaan luokitella niiden tuontipäivästä riippuen yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 9030 40 90, sellaisena kuin se on asetuksessa N:o 1810/2004, tai yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 9030 40 00, sellaisena kuin se on asetuksessa N:o 1719/2005, edellyttäen, että kyseisten laitteiden tarkoituksena on nimenomaisesti mitata tai tarkkailla sähkösuureita, ja tämän seikan selvittäminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävä. Muussa tapauksessa kyseiset laitteet on luokiteltava niiden tuontipäivästä riippuen yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 9031 80 39, sellaisena kuin se on asetuksessa N:o 1810/2004, tai yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 9031 80 38, sellaisena kuin se on asetuksessa N:o 1719/2005.

      (1)  EUVL C 226, 30.7.2011.


title: Asia T-314/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.5.2012 — Fortress Participations v. SMHV — FIG ja Fortress Investment Group (FORTRESS) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               7.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 200/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.5.2012 — Fortress Participations v. SMHV — FIG ja Fortress Investment Group (FORTRESS)
   (Asia T-314/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2012/C 200/34
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Fortress Participations BV (Rotterdam, Alankomaat) (edustajat: aluksi asianajaja L. J. van de Braak, solicitor B. Ladas ja barrister S. Malynicz, sitten L. J. van de Braak, S. Malynicz, solicitor R. Black ja solicitor V. Baxter)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: V. Melgar)

      Vastapuolet valituslautakunnassa ja väliintulijat unionin yleisessä tuomioistuimessa: FIG LLC (New York, Yhdysvallat) ja Fortress Investment Group (UK) Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat J. Gray ja R. Mallinson)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 1.4.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 354/2009-2), joka koskee yhtäältä FIG LLC:n ja Fortress Investment Group (UK):n ja toisaalta Fortress Participations BV:n välistä mitättömyysmenettelyä

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen tästä kanteesta raukeaa.

               2)

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan vastaajan oikeudenkäyntikulut. Väliintulijat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 238, 13.8.2011.


               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/33

         Asian C-121/05 P poistaminen rekisteristä (1)

   (2006/C 60/69)

      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 14.12.2005 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-121/05 P, Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan Deutsche Post EURO EXPRESS GmbH.

      (1)  EUVL C 143, 11.6.2005.


title: Asia T-108/13: Kanne 23.2.2013 — VTZ ym. v. neuvosto

text:
               20.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 114/42

         Kanne 23.2.2013 — VTZ ym. v. neuvosto
   (Asia T-108/13)
   2013/C 114/64
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Volžskij trubnyi zavod OAO (VTZ OAO) (Volzhsky, Venäjä); Taganrogskij metallurgičeskij zavod OAO (Tagmet OAO) (Taganrog, Venäjä); Sinarskij trubnyj zavod OAO (SinTZ OAO) (Kamensk-Uralsky, Venäjä) ja Severskij trubnyj zavod OAO (STZ OAO) (Polevskoy, Venäjä) (edustajat: asianajajat J. Bellis, F. Di Gianni ja G. Coppo)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottoa muun muassa Venäjältä peräisin olevien tiettyjen raudasta tai teräksestä valmistettujen saumattomien putkien tuonnissa koskevan täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 585/2012 muuttamisesta asetuksen (EY) N:o 1225/2009 11 artiklan 3 kohdan mukaisen osittaisen välivaiheen tarkastelun jälkeen 21.12.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1269/2012 siltä osin kuin sen 23–33 artiklassa mainitut myynnit on sisällytetty tarkastelua koskevaan tutkimukseen,

               —

               edellä vaaditun osittaisen kumoamisen seurauksena korjaamaan TMK-konserniin sovellettavan polkumyyntitullin 28,7 prosentista 13,6 prosenttiin,

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kolmeen kanneperusteeseen.
   Ensimmäisessä kanneperusteessa kantajat väittävät, että neuvosto on lainvastaisesti nojautunut muihin kuin asiaan kuuluvissa tullisäädöksissä asetettuihin arviointiperusteisiin, kun se on päättänyt riidanalaisen asetuksen 23–33 artiklassa viitattujen putkien luokittelusta.
   Toisessa kanneperusteessa kantajat väittävät, että ne erityiset perustelut, joihin neuvosto on nojautunut päättäessään, etteivät riidanalaisen asetuksen 23–33 artiklassa viitatut putket kuulu CN koodiin 7304 59 10, ovat virheellisiä.
   Kolmannessa kanneperusteessa kantajat väittävät, että asian erityisolosuhteet huomioon ottaen pelkästään se, että riidanalaisen asetuksen 23–33 artiklassa viitattuja putkia käytettiin tosiasiassa valmistettaessa putkia, joilla on toisenlainen poikkileikkaus ja seinä paksuus, todistaa, etteivät ne kuulu CN koodiin 7304 59 10.


title: Asia C-389/12 P: Valitus, jonka Tibor Szarvas on tehnyt 20.8.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-129/12, Szarvas v. Unkari, 26.6.2012 antamasta tuomiosta

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/9

         Valitus, jonka Tibor Szarvas on tehnyt 20.8.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-129/12, Szarvas v. Unkari, 26.6.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-389/12 P)
   2013/C 171/16
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Asianosaiset

      Valittaja: Tibor Szarvas (edustaja: ügyvéd M. Katona)

      Muu osapuoli: Unkari
   Euroopan unionin tuomioistuin (kahdeksas jaosto) on 7.3.2013 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen ja velvoittanut valittajan vastaamaan oikeudenkäyntikuluistaan.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, (kuudes jaosto), 12 päivänä syyskuuta 1995, asiassa C-242/94, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Espanjan kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 90/619/ETY - Direktiivin täytäntöönpanon laiminlyöminen)

text:
N:o C 315 /2         _FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        25.11.95
annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1491 /85 ( EYVL             vastaan Espanjan kuningaskunta ( asiamiehet : Alberto Jose
N:o L 151 , s . 15 ), soijapapuja koskevista erityistoimenpi       Navarro Gonzalez ja Gloria Calvo Diaz ), jossa vaaditaan
teistä annettavista yleisistä säännöistä 25 päivänä heinäkuu       toteamaan, että Espanjan kuningaskunta on jättänyt nou
ta 1985 annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 2194/ 85            dattamatta sille EY:n perustamissopimuksen mukaan
( EYVL N:o L 204 , s . 1 ) ja soijapapuja koskevien erityistoi     kuuluvia jäsenyysvelvoitteitaan , koska se ei ole säädetyssä
menpiteiden yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 8              määräajassa antanut henkivakuutuksen ensivakuutuslii
päivänä elokuuta 1989 annetun komission asetuksen ( ETY )           kennettä koskevien lakien , asetusten ja hallinnollisten
N:o 2537/89 ( EYVL N:o L 245 , s . 8 ), sellaisena kuin se on       määräysten yhteensovittamisesta , säännöksistä , joilla hel
muutettuna 19 päivänä tammikuuta 1990 annetulla komis              potetaan palvelujen tarjoamisen vapauden tehokasta käyt
sion asetuksella ( ETY ) N:o 150/90 ( EYVL N:o L 1 8 , s . 10 ),    tämistä , sekä direktiivin 79/267/ETY muuttamisesta 8
tulkinnasta , yhteisöjen tuomioistuin ( viides jaosto ), toimien    päivänä marraskuuta 1 990 annetun toisen neuvoston direk
kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja C. Gulmann ( esit            tiivin 90/61 9/ETY ( EYVL N:o L 330 , s . 50 ) täytäntöön
televä tuomari ), tuomarit P. Jann, J. C. Moitinho de               panemiseksi tarpeellisia lakeja , asetuksia ja hallinnollisia
Almeida , D. A. O. Edward ja L. Sevon , julkisasiamies : C. O.      määräyksiä eikä ilmoittanut niitä komissiolle, yhteisöjen
Lenz, kirjaaja : hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut           tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien kokoonpanossa :
12.10 1995 tuomion, jorika tuomiolauselma on seuraava :             jaoston puheenjohtaja G. Hirsch , tuomarit G. F. Mancini
                                                                    ( esittelevä tuomari ), F. A. Schockvveiler, J. L. Murray ja H.
1 ) Neljän ensimmäisen ennakkoratkaisukysymyksen tar               Ragnemalm, on 12.10.1995 antanut tuomion , jonka
                                                                    tuomiolauselma on seuraava :
     kastelussa ei ole ilmennyt soijapapuja koskevien erityis
     toimenpiteiden yksityiskohtaisista soveltamissäännöis
     tä 8 päivänä elokuuta 1989 annetun komission asetuk           1 ) Espanjan kuningaskunta on jättänyt noudattamatta
     sen (ETY) N:o 2537/89, sellaisena kuin se on muutet                 sille EY:n perustamissopimuksen perusteella kuuluvia
     tuna 1 9 päivänä tammikuuta 1 990 annetulla komission                jäsenyysvelvoitteitaan , koska se ei ole säädetyssä määrä
     asetuksella (ETY) N:o 150/90, 29 a artiklan pätevyyteen              ajassa antanut henkivakuutuksen ensivakuutusliiken
     vaikuttavaa seikkaa .                                                nettä koskevien lakien , asetusten ja hallinnollisten
                                                                          määräysten yhteensovittamisesta, säännöksistä, joilla
2 ) Kyseisen asetuksen 6 artiklan J kohtaa on tulkittava                  helpotetaan palvelujen tarjoamisen vapauden tehokasta
     niin , että soijantuottajalla on velvollisuus ilmoittaa              käyttämistä, sekä direktiivin 79/267/ETY muuttamises
     toimivaltaiselle viranomaiselle kaikki viljelysopimuk               ta 8 päivänä marraskuuta 1990 annetun toisen neuvos
     sessa mainitun pinta-alan muutokset ja erityisesti tämän             ton direktiivin 90/61 9/ETY täytäntöön panemiseksi
     pinta-alan väheneminen, vaikka se johtuisikin rankka                tarpeellisia lakeja , asetuksia ja hallinnollisia määräyk
                                                                          siä .
     sateiden kaltaisista luonnonilmiöistä, jos tämä muutos
     on tapahtunut ennen sopimuksen esittämistä, sekä
     kaikki viljelysopimuksen esittämisen jälkeen tapahtu          2 ) Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan
     neet muutokset, jotka yksinään tai yhdessä ylittävät 1 0             oikeudenkäyntikulut.
     prosenttia viljelysopimuksessa ilmoitetusta pinta-alasta
     ja yhden hehtaarin pinta-alan .                                (M EYVL N:o C 288 , 15.10.1994
(') HY VL N:o C 146 , 28.5.1994
                                                                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
                                                                                17 päivänä lokakuuta 1995 ,
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                            asiassa C-450/93 ( Bundesarbeitsgerichtin esittämä ennak
                         ( kuudes jaosto ),                         koratkaisupyyntö ), Eckhard Kalanke vastaan Freie Hanse
                                                                                stadt Bremen ( 1 )
                 12 päivänä syyskuuta 1995 ,
                                                                     (Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu — Direktiivi
asiassa C-242/94 , Euroopan yhteisöjen komissio vastaan              76/207/ETY — Direktiivin 2 artiklan 4 kohta — Ylentä
                  Espanjan kuningaskunta ^)                         minen — Eri sukupuolta olevien hakijoiden sama pätevyys
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direk                                — Naishakijoiden etusija)
tiivi 90/619/ETY — Direktiivin täytäntöönpanon laimin                                          ( 95/C 315/04 )
                              lyöminen)
                           ( 95/C 315/03 )                                             (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                (Oikeudenkäyntikieli : espanja)                      ( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)               Asiassa C-450/93 , jonka Bundesarbeitsgericht on saattanut
                                                                    ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti
Asiassa C-242/94, Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie           yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen ensin
het: Dimitrios Gouloussis ja F. Enrique Gonzalez Diaz )             mainitussa tuomioistuimessa vireillä olevassa riita-asiassa


title: Asia T-357/09: Kanne 15.9.2009 — Pucci International v. SMHV — El Corte Inglés (Emidio Tucci)

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/78

         Kanne 15.9.2009 — Pucci International v. SMHV — El Corte Inglés (Emidio Tucci)
   (Asia T-357/09)
   2009/C 267/140
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Emilio Pucci International BV (Baarn, Alankomaat) (edustajat: asianajajat M. Boletto, E. Gavuzzi, G. Lazzeretti ja P. Roncaglia)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: El Corte Inglés, SA (Madrid, Espanja)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan yhdistetyissä asioissa R 770/2008-2 ja R 826/2008-2 18.6.2009 tekemä päätös on kumottava siltä osin kuin siinä hyväksyttiin hakemuksen nro 3 679 594”Emidio Tucci” rekisteröinti yhteisön tavaramerkiksi kaikkia sen kattamia, luokkiin 1, 2, 4–17, 19, 20, 21, 22, 23, 26–45 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan tästä menettelystä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut ja

               —

               vastapuoli valituslautakunnassa on velvoitettava korvaamaan kantajalle SMHV:n väiteosastolla ja valituslautakunnassa käydyistä menettelyistä aiheutuneet kulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki Emidio Tucci luokkiin 1–45 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: yhteisön tavaramerkiksi luokkiin 18 ja 24 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity kuviomerkki Emilio Pucci, Italiassa luokkiin 3, 14, 18, 21, 24, 25 ja 33 kuuluvia tavaroita varten tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki EMILIO PUCCI, Italiassa luokkiin 9, 12, 18, 20, 26, 27 ja 34 kuuluvia tavaroita varten tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki EMILIO PUCCI ja Italiassa luokkiin 14, 18, 24 ja 25 kuuluvia tavaroita varten tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki Emilio Pucci

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen osittainen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen osittainen hyväksyminen asioissa R 826/2008-2 ja R 770/2008-2 ja valituksen hylkääminen muilta osin

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 8 artiklan 5 kohtaa on rikottu, koska valituslautakunta teki virheellisen päätelmän arvioidessaan, että näitä säännöksiä ei voida soveltaa luokkiin 1, 2, 4–17, 19, 20, 21 (osittain), 22, 23, 26–45 kuuluviin tavaroihin ja palveluihin, joita kyseinen yhteisön tavaramerkki koskee.


title: Asia C-226/04: Il Tribunale Amministrativo Regionale Del Lazion (sez. 1 bis) 22.4.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa La Cascina Coop a.r.l. ja Zilch s.r.l. vastaan Ministero della Difesa ja Ministero dell'Economia e delle Finanze

text:
               24.7.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/9

         Il Tribunale Amministrativo Regionale Del Lazion (sez. 1 bis) 22.4.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa La Cascina Coop a.r.l. ja Zilch s.r.l. vastaan Ministero della Difesa ja Ministero dell'Economia e delle Finanze
   (Asia C-226/04)
   (2004/C 190/16)
   Il Tribunale Amministrativo Regionale Del Lazio (sez. 1 bis) on pyytänyt 22.4.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 2.6.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa La Cascina Coop a.r.l. ja Zilch s.r.l. vastaan Ministero della Difesa ja Ministero dell'Economia e delle Finanze seuraaviin kysymyksiin:

               1)

               Onko 18.6.1992 annetun direktiivin 92/50/ETY (1) 29 artiklan 1 kohdan e ja f alakohtaa edellä esitettyjen seikkojen nojalla tulkittava siten, että kun yhteisön lainsäätäjä käyttää ilmaisua ”on laiminlyönyt velvollisuutensa suorittaa sen valtion, johon palvelujen suorittaja on sijoittautunut, tai sen valtion, jossa hankintaviranomainen on, lainsäädännön mukaisia sosiaaliturvamaksuja” tai ”on laiminlyönyt velvollisuutensa maksaa sen valtion, jossa hankintaviranomainen on, lainsäädännön mukaisia veroja”, se on tahtonut viitata — ainoastaan — sellaiseen tapaukseen, jossa tarjoaja on — julkiseen hankintamenettelyyn osallistumista koskevan hakemuksen jättämiselle asetetun määräajan päättyessä (tai joka tapauksessa ajankohtana, joka edeltää tarjouskilpailun ratkaisemista edellä kohdassa III.4 esitetyn mukaisesti) — suorittanut tässä tarkoitetut velvollisuutensa maksamalla maksut kokonaan ja ajallaan?

               2)

               Onko näin ollen Italian kansallisia täytäntöönpanosäännöksiä (17.3.1995 annetun asetuksen (decreto-legge) nro 157 12 §:n d ja e momenttia) — joissa, toisin kuin edellä mainitussa yhteisön säännöksessä, sallitaan sellaisen tarjoajan jättäminen hankintoihin osallistumisen ulkopuolelle, ”joka ei ole noudattanut säännönmukaisesti velvollisuuttaan suorittaa Italian tai sen valtion, johon palvelujen suorittaja on sijoittautunut, lainsäädännön mukaisia sosiaaliturvamaksuja” tai ”joka ei ole noudattanut säännönmukaisesti velvollisuuttaan suorittaa Italian tai sen valtion, johon palvelujen suorittaja on sijoittautunut, lainsäädännön mukaisia veroja” — tulkittava niin, että siinä viitataan pelkästään näiden velvollisuuksien laiminlyöntiin — joka on todettavissa edellä mainittuna ajankohtana (osallistumishakemusten jättämiselle asetetun määräajan päättyessä tai tarjouskilpailun (myös väliaikaista) ratkaisemista välittömästi edeltävänä ajankohtana) — siten, että tarjoajan aseman myöhemmin tapahtuvalla oikaisulla ei ole merkitystä?

               3)

               Vai voidaanko sitä vastoin katsoa (jos edellä kohdassa 2 esitettyä kansallista säännöstä ei voida pitää yhteisön säännöksen tarkoituksen ja tehtävän mukaisena), että kansallinen lainsäätäjä saa edellä mainittua direktiiviä täytäntöönpannessaan sen toimivallalle asetetuissa rajoissa esittää tulkinnan, jolla sallitaan se, että hankintamenettelyihin voivat osallistua myös ne tarjoajat, jotka, vaikka eivät olekaan noudattaneet velvollisuuksiaan ”säännönmukaisesti” hankintamenettelyyn osallistumiselle asetetun määräajan päättyessä, osoittavat kuitenkin voivansa oikaista asemansa (ja ryhtyneensä tätä koskeviin toimiin) ennen tarjouskilpailun ratkaisemista?

               4)

               Edelleen, jos edellä kohdassa 3 esitetyn tulkinnan katsottaisiin olevan käyttökelpoinen — ja jos näin ollen sallittaisiin sellaisten normien käyttöönotto, jotka ovat yhteisön lainsäätäjän ilmaisemaa ankarampaa velvollisuuksien ”laiminlyömisen” käsitettä joustavampia — onko tällainen lainsäädäntö ristiriidassa yhteisön perustavanlaatuisten periaatteiden kanssa, kuten yhteisön kaikkien toimijoiden yhdenvertaisen kohtelun periaatteen tai — julkisten hankintamenettelyjen osalta — kaikkien osallistumishakemuksen jättäneiden tarjoajien yhdenvertaisen kohtelun periaatteen kanssa?

      (1)  EYVL L 209, 24.7.1992, s. 1.


20150731016616682015/C 270/222742015CJC27020150817FI01FIINFO_JUDICIAL20150608171822Asia C-274/15: Kanne 8.6.2015 – Euroopan komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
 ---documentbreak--- C2702015FI1720120150608FI0022172182Kanne 8.6.2015 – Euroopan komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-274/15)2015/C 270/22Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Dintilhac ja C. Soulay)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta

      Vaatimukset

            —

            Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut arvonlisäverodirektiivin (
                  1
               ) ja erityisesti sen 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan, 132 artiklan 1 kohdan f alakohdan, 1 artiklan 2 kohdan 2 alakohdan, 168 artiklan a alakohdan, 178 artiklan a alakohdan, 14 artiklan 2 kohdan c alakohdan ja 28 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on säätänyt riippumattomia yhteenliittymiä koskevasta arvonlisäverojärjestelmästä sellaisena kuin tämä järjestelmä on määritelty 12.2.1979 annetun arvonlisäverolain 44 §:n 1 momentin y alakohdassa, riippumattomien yhteenliittymien jäsenilleen tarjoamien palvelujen arvonlisäverovapautuksesta 21.1.2004 annetun suurherttuan asetuksen 1–4 §:ssä, 29.1.2004 annetussa hallinnollisessa soveltamisohjeessa nro 707 siltä osin kuin siinä otetaan kantaa suurherttuan asetuksen 1–4 §:ään, sekä 18.12.2008 päivätyssä Comite d’Observation des Marchés’n (Cobma) työryhmän ja Administration de l’Enregistrmeent et des Domaines’n laatimassa muistiossa

            —

            Luxemburgin suurherttuakunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Arvonlisäverodirektiivin 132 artiklan 1 kohdan f alakohdan mukaan jäsenvaltioiden on vapautettava arvonlisäverosta ”sellaisten riippumattomien yhteenliittymien, joiden toiminta on vapautettu arvonlisäverosta tai jotka eivät ole toiminnastaan arvonlisäverollisia, jäsenilleen suorittamat palvelut, jotka ovat välittömästi tarpeellisia näiden toiminnalle, jos nämä yhteenliittymät vaativat jäseniltään korvaukseksi ainoastaan kunkin osuuden yhteisistä kustannuksista, edellyttäen, että tällainen vapautus ei ole omiaan johtamaan kilpailun vääristymiseen”.
   Luxemburgissa sovellettava säännöstö ei komission mukaan kuitenkaan rajoita arvonlisäverovapautuksen soveltamista pelkkiin riippumattomien yhteenliittymien tarjoamiin palveluihin, jotka ovat välittömästi tarpeellisia yhteenliittymien jäsenten toiminnalle, jotka on vapautettu arvonlisäverosta tai joista yhteenliittymät eivät ole arvonlisäverollisia.
   Lisäksi komissio katsoo, että Luxemburgin oikeuden nojalla riippumattomien yhteenliittymien jäsenet, joiden harjoittama verollinen toiminta kattaa osan niiden liikevaihdosta, voivat vähentää arvonlisäverosta, jonka osalta ne ovat verovelvollisia, arvonlisäveron, joka on laskutettu riippumattomilta yhteenliittymiltä kolmansilta ostettujen tavaroiden tai palvelujen osalta, kun taas arvonlisäverodirektiivin 168 artiklan mukaan oikeus vähentää ostoihin sisältyvä arvonlisävero on ainoastaan verovelvollisella, joka hankkii arvonlisäveron alaisia tavaroita ja palveluja ja käyttää niitä verollisiin liiketoimiin.
   Lopuksi komissio väittää, että arvonlisäverodirektiivin 14 artiklan 2 kohdan c alakohta ja 28 artikla ovat esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan tilanteessa, jossa riippumattoman yhteenliittymän jäsen hankkii tavaroita ja palveluja kolmannelta omissa nimissään mutta yhteenliittymän lukuun, toimi, jolla tämä jäsen siirtää yhteenliittymälle näin aiheutuneet kulut, ei kuulu arvonlisäveron piiriin.
   (
         1
      )	Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1).


title: Asia T-94/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 25.10.2007 — Ferriere Nord v. komissio (Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt — Teräsbetonipalkkien valmistajat — Päätös, jolla todetaan HT 65 artiklan rikkominen — Päätös, joka on perustettu EHTY:n perustamissopimukseen kyseisen sopimuksen voimassaolon päättymisen jälkeen — Komission toimivallan puuttuminen)

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/37

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 25.10.2007 — Ferriere Nord v. komissio
   (Asia T-94/03) (1)

   (Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Teräsbetonipalkkien valmistajat - Päätös, jolla todetaan HT 65 artiklan rikkominen - Päätös, joka on perustettu EHTY:n perustamissopimukseen kyseisen sopimuksen voimassaolon päättymisen jälkeen - Komission toimivallan puuttuminen)
   (2007/C 297/76)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Ferriere Nord SpA (Osoppo, Italia) (edustajat: asianajajat W. Viscardini, G. Donà ja E. Perricone)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: L. Pignataro-Nolin ja A. Whelan, avustajanaan asianajaja M. Moretto)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Italian tasavalta (asiamies: I. Braguglia)
   Oikeudenkäynnin kohde
   EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan soveltamista koskevassa menettelyssä 17.12.2002 tehdyn Euroopan yhteisöjen komission päätöksen C(2000) 5087 lopullinen (COMP/37.956 — teräsbetonipalkit) kumoaminen
   Tuomiolauselma

               1)

               Kumotaan EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan soveltamista koskevassa menettelyssä 17.12.2002 tehty Euroopan yhteisöjen komission päätös C(2000) 5087 lopullinen (COMP/37.956 — teräsbetonipalkit).

               2)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Ferriere Nordin oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Italian tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 112, 10.5.2003.


               26.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/17

         Norjan teollisoikeuksien valituslautakunnan 22 päivänä maaliskuuta 2016 päivätty pyyntö saada EFTAn tuomioistuimen neuvoa-antava lausunto Oslon kunnan tekemässä muutoksenhakuasiassa
   (Asia E-5/16)
   (2017/C 26/08)
   Norjan teollisuusoikeuksien valituslautakunta (Klagenemnda for industrielle rettigheter) on esittänyt EFTAn tuomioistuimelle 22 päivänä maaliskuuta 2016 päivätyn pyynnön, joka saapui tuomioistuimen kirjaamoon 31 päivänä maaliskuuta 2016, saada neuvoa-antava lausunto seuraavista kysymyksistä Oslon kunnan tekemässä muutoksenhakuasiassa:

               1.

               Onko sellaisten tekijänoikeuden piiriin kuuluvien teosten, joiden suoja-aika on päättynyt, tavaramerkin rekisteröinti joissakin tilanteissa ristiriidassa tavaramerkkidirektiivin 3 artiklan 1 kohdan f alakohdassa mainitun ”yleisen järjestyksen tai hyvän tavan” vastaisten tavaramerkkien rekisteröintikiellon kanssa?

               2.

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko sillä, että tekijänoikeudellinen teos on yleisesti tunnettu ja sillä on suuri kulttuurinen arvo, vaikutusta arvioon?

               3.

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, voivatko muut kuin toisessa kysymyksessä mainitut tekijät tai kriteerit vaikuttaa arviointiin, ja jos näin on, mitkä?

               4.

               Onko direktiivin 2008/95/EY 3 artiklan 1 kohdan e alakohdan iii alakohta sovellettavissa veistosten kaksiulotteisiin kuviin?

               5.

               Antaako direktiivin 2008/95/EY 3 artiklan 1 kohdan c alakohta oikeudellisen toimivallan, jonka nojalla voidaan evätä rekisteröinti tavaramerkeiltä, jotka ovat kaksi- tai kolmiulotteisia kuvia tavaran muodosta tai ulkoasusta?

               6.

               Jos viidenteen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko direktiivin 2008/95/EY 3 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdat tulkittava niin, että arvioidessaan tavaramerkkejä, jotka koostuvat tavaran muodon tai ulkoasun kaksi- tai kolmiulotteisista kuvista, kansallisen rekisteriviranomaisen on käytettävä arviointikriteerinä sitä, poikkeaako kyseessä oleva malli merkittävästi toimialan yleisestä käytännöstä tai tavoista, vai voiko epäämisperusteena olla se, että tällainen merkki kuvailee tavaran muotoa tai ulkoasua?


title: Asia C-408/04 P: Euroopan yhteisöjen komission 23.9.2004 (16.9.2004 päivätty telekopiosanoma) tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun neljännen jaoston asiassa T-308/00, Salzgitter AG (väliintulijana Saksan liittotasavalta) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 1.7.2004 antamasta tuomiosta

text:
               18.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/3

         Euroopan yhteisöjen komission 23.9.2004 (16.9.2004 päivätty telekopiosanoma) tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun neljännen jaoston asiassa T-308/00, Salzgitter AG (väliintulijana Saksan liittotasavalta) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 1.7.2004 antamasta tuomiosta
   (Asia C-408/04 P)
   (2004/C 314/06)
   Euroopan yhteisöjen komissio on valittanut 23.9.2004 (16.9.2004 päivätty telekopiosanoma) Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun neljännen jaoston asiassa T-308/00, Salzgitter AG (väliintulijana Saksan liittotasavalta) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 1.7.2004 antamasta tuomiosta.Valittajan edustajina ovat Viktor Kreuschitz ja Michael Niejahr.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               kumoaa asiassa T-308/00, Salzgitter AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, (1)1.7.2004 annetun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion.

               2.

               palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi.

               3.

               velvoittaa Salzgitter AG:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on valituksenalaisella tuomiollaan kumonnut valtiontuesta, jonka Saksa on myöntänyt Salzgitter AG:lle, Preussag Stahl AG:lle ja rauta- ja terästeollisuuden alalla toimiville yhtymän tytäryhtiöille, jotka nykyisin tunnetaan nimellä Salzgitter AG — Stahl und Technologie (SAG) 28.6.2000 tehdyn komission päätöksen 2000/797/EHTY 2 ja 3 artiklan. Komissio määräsi tuossa päätöksessä Saksan liittotasavallan perimään takaisin laittomat ja yhteensoveltumattomat tuet niiden saajalta.
   Tuon päätöksen 1 artiklan mukaan Zonenrandförderungsgesetzin (Saksan laki, jolla pyritään edistämään entisen Saksan demokraattisen tasavallan ja entisen Tsekkoslovakian tasavallan Saksan puoleisten raja-alueiden kehittämistä) 3 §:ssä säädetyt, määriltään 484 miljoonan DM:n ja 367 miljoonan DM:n suuruiset lisäpoistot ja verovapaat rahastot, jotka myönnettiin ensimmäisessä oikeusasteessa kantajana toimineelle Salzgitterille, ovat yhteismarkkinoille soveltumattomia valtiontukia. Komissio oli hyväksynyt Zonenrandförderungsgesetzin EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 2 kohdan c alakohdan (josta on muutettuna tullut EY 87 artikla) nojalla. EHTY:n perustamissopimuksessa ei ollut vastaavaa määräystä. Näin ollen vaikka Salzgitter AG:lle myönnetyt tuet eivät sovellukaan yhteismarkkinoille, niitä ei voida periä takaisin.
   Tuomio perustuu ajatukseen, jonka mukaan toisen ja kolmannen terästukisäännöstön antamisesta seuranneelle tilanteelle oli ominaista epävarmuus ja selvyyden puute, joka oli komission syytä.
   Valittaja esittää valituksensa tueksi seuraavat neljä perustetta:

               Ensinnäkin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toteamus, jonka mukaan toisen ja kolmannen terästukisäännöstön antamisesta seuranneelle tilanteelle oli ominaista epävarmuus ja selvyyden puute, on ristiriidassa sen oman oikeuskäytännön kanssa. Se on asiassa T-129/96, Preussag Stahl vastaan komissio, 31.3.1998 antamassaan tuomiossa (Kok. 1998, s. II-609, 43 kohta) todennut, että säännöstössä tehty poikkeus EHTY:n perustamissopimuksen 4 artiklan c kohdassa määrätystä ehdottomasta tukikiellosta oli ajallisesti rajoitettu. Tästä yhteisöjen tuomioistuimen vahvistamasta oikeuskäytännöstä ilmenee, ettei ensimmäisestä eikä toisesta tukisäännöstöstä voinut aiheutua vaikutuksia niiden voimassaolon päättymisen jälkeen. Ne lakkasivat olemasta voimassa 31.12.1981 ja 31.12.1985. Kolmannen terästukisäännöstön voimaantulosta lähtien on ollut täysin selvää, että komissiolle on ilmoitettava sellaisista hankkeista, joilla pyritään soveltamaan terästeollisuusalaan sellaisia tukijärjestelmiä, joista se on jo lausunut ETY:n perustamissopimuksen määräysten nojalla (kolmannen terästukisäännöstön 6 artiklan 1 kohta; EYVL 1985, L 340, s. 1). Kahta ensimmäistä terästukisäännöstöä ei ole sovellettu riidanalaisessa päätöksessä eikä niillä ole mitään merkitystä riita-asian kannalta katsoen. Joka tapauksessa ja toisin kuin valituksenalaisessa tuomiossa todetaan, niillä ei voi olla mitään vaikutusta EHTY:n soveltamisalan ulkopuolella.

               Toiseksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole vaatinut esitettäväksi minkäänlaista näyttöä siitä, että komissio olisi tosiasiallisesti ”tiennyt kantajalle myönnetyistä tuista”. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei myöskään ole tutkinut sitä, voitiinko ilmoittamatta jääneet tuet havaita kantajan komissiolle säännöllisesti toimittamista toimintakertomuksista ja tilinpäätöksistä.

               Kolmanneksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin näyttää katsovan, että näiden asiakirjojen toimittaminen komissiolle EY 88 artiklassa määrätyn menettelyn ulkopuolella riittää sulkemaan pois velvollisuuden palauttaa lainvastaiset tuet, jos kantaja vetoaa oikeusvarmuuden periaatteeseen.

               Lopuksi valituksenalaisella tuomiolla saatetaan vahingoittaa komission tukien valvontajärjestelmää, koska sillä poiketaan yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneesta oikeuskäytännöstä, jonka mukaan tuensaajayritys voi lähtökohtaisesti luottaa tämän tuen lainmukaisuuteen vain siinä tapauksessa, että se on myönnetty siinä määrättyä menettelyä noudattaen. Huolellisen taloudellisen toimijan on yleensä kyettävä varmistumaan siitä, että tätä menettelyä on noudatettu (asia C-5/89, komissio v. Saksa, tuomio 20.9.1990, Kok. 1990, s. I-3437, 14 kohta). Yhteisöjen tuomioistuin katsoi tuossa tuomiossa, etteivät tuensaajayritykset voineet vedota oikeusvarmuuden periaatteesta johdettuun luottamuksensuojan periaatteeseen välttääkseen yhteismarkkinoille soveltumattomien valtiontukien palauttamisen.

      (1)  EYVL 2004, C 239.


title: Asia C-237/17 P: Valitus, jonka Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd ja Csi Solar Power (China), Inc. ovat tehneet 8.5.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-163/14, Canadian Solar Emea ym. v. neuvosto, 28.2.2017 antamasta tuomiosta

text:
               24.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/28

         Valitus, jonka Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd ja Csi Solar Power (China), Inc. ovat tehneet 8.5.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-163/14, Canadian Solar Emea ym. v. neuvosto, 28.2.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-237/17 P)
   (2017/C 239/35)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd ja Csi Solar Power (China), Inc. (edustajat: J. Bourgeois, avocat, S. De Knop, advocaat, M. Meulenbelt, advocaat, ja A. Willems, avocat)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-163/14 antaman tuomion

               —

               hyväksyy ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyn vaatimuksen ja kumoaa riidanalaisen asetuksen valittajia koskevilta osin

               —

               velvoittaa vastapuolet korvaamaan valittajille sekä ensimmäisessä oikeusasteessa aiheutuneet että valitusasteessa aiheutuvat oikeudenkäyntikulut ja vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan kummassakin oikeusasteessa

               —

               velvoittaa valituksen mahdolliset muut osapuolet vastaamaan omista kuluistaan.

         Valittajat vaativat toissijaisesti, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-163/14 antaman tuomion

               —

               palauttaa asian unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi

               —

               määrää, että ensimmäisen asteen ja valitusasteen oikeudenkäyntikuluista päätetään, kun unionin yleinen tuomioistuin on antanut lopullisen ratkaisunsa

               —

               velvoittaa valituksen mahdolliset muut osapuolet vastaamaan omista kuluistaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen vaatiessaan valittajia osoittamaan, että niillä on intressi ensimmäisen ja toisen kanneperusteen esittämiseen; joka tapauksessa unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen tosiseikkojen oikeudellisessa luonnehdinnassa, koska valittajilla on tällainen intressi.


title: Jaostojen kokoonpanojen käytön jatkaminen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimintakaudelle 2000/2001

text:
C 212/22              FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        28.7.2001
                                           ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
Jaostojen kokoonpanojen käytön jatkaminen ensimmäi-                  (EYVL 1998, L 1, s. 10), yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
sen oikeusasteen tuomioistuimen toimintakaudelle                     tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
                          2000/2001                                  puheenjohtaja J. Azizi sekä tuomarit K. Lenaerts ja M. Jaeger,
                                                                     kirjaaja: hallintovirkamies G. Herzig, on 5.4.2001 antanut
                       (2001/C 212/39)                               tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on päättä-          1)    EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan menettelystä (Asia
nyt 3.7.2001 pidetyssä hallinnollisessa täysistunnossa, että               IV/36.069 – Wirtschaftsvereinigung Stahl) 26 päivänä mar-
koska yhteisöjen tuomioistuimen lomakauden vuoksi uusi                     raskuuta 1997 tehty komission päätös 98/4/EHTY kumotaan.
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomari voi van-             2)    Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoite-
noa virkavalan yhteisöjen tuomioistuimessa vasta tuomioistui-              taan korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut.
men lomakauden jälkeen, jaoston puheenjohtajien ja jaostojen
kokoonpanojen määräämisestä ja asioiden jakamisesta niille
4.7.2000 tehdyn päätöksen (EYVL C 259, 9.9.2000) sovelta-            (1) EYVL C 94, 28.3.1998.
mista jatketaan ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
presidentin tehtävien hoitamista jatkaa presidentti Bo Vester-
dorf yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön (EY) 5 artiklan
3 kappaleen, yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön (Eura-
tom) 5 artiklan 3 kappaleen ja yhteisöjen tuomioistuimen
perussäännön (EHTY) 5 artiklan 3 kappaleen mukaisesti.
                                                                     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                MIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                2 päivänä toukokuuta 2001
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                 MIOISTUIMEN TUOMIO                                  yhdistetyissä asioissa T-167/99 ja T-174/99, Carla Giuletti
                                                                             ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                 5 päivänä huhtikuuta 2001
                                                                     (Henkilöstö – Kilpailu – Kumoamiskanne – Esivalintamenet-
asiassa T-16/98, Wirtschaftsvereinigung Stahl ym. vastaan            tely – Kokeiden vaiheet – Yhdenvertaisuusperiaate – Peruste-
             Euroopan yhteisöjen komissio(1)                         luvelvollisuus – Luottamuksensuojan periaatteet – Hyvän
                                                                     hallintotavan periaate – Vaikutukset kilpailun myöhempiin
(Kilpailu – EHTY:n perustamissopimus – Tietojenvaihtoso-                                        vaiheisiin)
pimus – Ilmoittaminen – Komission päätös, joka eroaa
             sopimuksen sisällöstä – Perustelut)
                                                                                (2001/C 212/41)
                       (2001/C 212/40)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                     Yhdistetyissä asioissa T-167/99 ja T-174/99, Carla Giulietti,
Asiassa T-16/98, Wirtschaftsvereinigung Stahl, kotipaikka            Ana Caprile, kotipaikka Bryssel, Fabrizio Dell’Olio, kotipaikka
Düsseldorf (Saksa), AG der Dillinger Hüttenwerke, kotipaikka         Bari (Italia), Konrad Fuhrmann ja Olivier Radelet, kotipaikka
Dillingen (Saksa), EKO Stahl GmbH, kotipaikka                        Bryssel, edustajinaan avocat G. Vandersanden ja avocat L. Levi,
Eisenhüttenstadt (Saksa), Krupp Thyssen Nirosta GmbH, koti-          prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen
paikka Bochum (Saksa), Thyssen Krupp Stahl GmbH, kotipaik-           komissio (asiamiehinään G. Valsesia, J. Currall ja C. Berardis-
ka Duisburg (Saksa), Salzgitter AG (aiemmin Preussag Stahl           Kayser), joissa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuo-
AG), kotipaikka Salzgitter (Saksa), Stahlwerke Bremen GmbH,          mioistuinta kumoamaan valintalautakunnan tekemän päätök-
kotipaikka Bremen (Saksa), ja Thyssen Stahl AG, kotipaikka           sen KOM/A/10/98, jolla kantajat suljettiin pois esivalintakokei-
Duisburg, edustajanaan asianajaja J. Sedemund, prosessiosoite        den jälkeisistä kokeiden vaiheista, ja kaikki muut kokeita
Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-           seuranneet toimenpiteet ja päätökset, yhteisöjen ensimmäisen
miehinään K. Wiedner ja H.-J. Freund), jossa kantajat vaativat       oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpa-
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoa-            nossa: jaoston puheenjohtaja A. W. H. Meij, sekä tuomarit
maan EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan menettelystä            A. Potocki ja J. Pirrung, kirjaaja: hallintovirkamies G. Herzig,
(Asia IV/36.069 – Wirtschaftsvereinigung Stahl) 26 päivänä           on 2.5.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
marraskuuta 1997 tehdyn komission päätöksen 98/4/EHTY                seuraava:


title: Asia C-171/14 P: Valitus, jonka Eleonora Giulia Calvi on tehnyt 7.4.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-159/14, Eleonora Giulia Calvi v. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin, 31.3.2014 antamasta määräyksestä

text:
               12.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 7/12

         Valitus, jonka Eleonora Giulia Calvi on tehnyt 7.4.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-159/14, Eleonora Giulia Calvi v. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin, 31.3.2014 antamasta määräyksestä
   (Asia C-171/14 P)
   (2015/C 007/16)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Eleonora Giulia Calvi (edustajat: asianajajat M. Schirò ja G. Crespi)

      Muu osapuoli: Euroopan ihmisoikeustuomioistuin
   Unionin tuomioistuin (kuudes jaosto) on 9.10.2014 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12 päivänä lokakuuta 2000 asiassa T-123/99, JT's Corporation Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Avoimuus – Oikeus saada tietoja asiakirjoista – Päätös 94/90/EHTY, EY, Euratom – Julkisen edun turvaamista koskevan poikkeuksen ulottuvuus – Tarkastus- ja tutkintatoimet – Laatĳasääntö – Perustelut)

text:
C 372/10                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             23.12.2000
                                              ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                               YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                    MIOISTUIMEN TUOMIO                                                        MIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                12 päivänä lokakuuta 2000
                  17 päivänä lokakuuta 2000
                                                                         asiassa T-123/99, JT’s Corporation Ltd vastaan Euroopan
asiassa T-27/99, Humbert Drabbe vastaan Euroopan yhtei-                                         yhteisöjen komissio(1)
                        söjen komissio (1)
                                                                         (Avoimuus – Oikeus saada tietoja asiakirjoista – Päätös
                                                                         94/90/EHTY, EY, Euratom – Julkisen edun turvaamista
(Henkilöstö – Eläkkeet – Ennen yhteisön palvelukseen tuloa               koskevan poikkeuksen ulottuvuus – Tarkastus- ja tutkinta-
saavutetut oikeudet – Siirtäminen yhteisön järjestelmään –                              toimet – Laatijasääntö – Perustelut)
         Vaatimuksen esittämistä koskeva määräaika)
                                                                                (2000/C 372/21)
                         (2000/C 372/20)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                         Asiassa T-123/99, JT’s Corporation Ltd, kotipaikka Bromley
                                                                         (Yhdistynyt kuningaskunta), edustajanaan solicitor M. Corn-
                                                                         well-Kelly, prosessiosoite Luxemburgissa c/o asianajotoimisto
Asiassa T-27/99, Humbert Drabbe, Euroopan yhteisöjen ko-                 Wilson Associates, 3 boulevard Royal, vastaan Euroopan
mission virkamies, kotipaikka Overijse (Belgia), edustajanaan            yhteisöjen komissio (asiamiehinään U. Wölker ja X. Lewis),
asianajaja, Hoge Raad der Nederlanden, G. van der Wal ja                 jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta
asianajaja L. Y. J. M. Parret, Bryssel, prosessiosoite Luxembur-         kumoamaan 11.3.1999 tehdyn komission päätöksen, jolla on
gissa asianajotoimisto A. May, 31 Grand-rue, vastaan Euroopan            kieltäydytty antamasta kantajalle tietoja tietyistä asiakirjoista,
yhteisöjen komissio (asiamiehinään F. Duvieusart-Clotuche ja             yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaos-
C. Van der Hauwaert), jossa kantaja on vaatinut ensimmäisen              to), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili
oikeusasteen       tuomioistuinta      kumoamaan        komission        sekä tuomarit R. M. Moura Ramos ja P. Mengozzi, kirjaaja:
19.10.1998 tekemän ja kantajalle 23.10.1998 tiedoksiannetun              johtava hallintovirkamies B. Pastor, on 12.10.2000 antanut
päätöksen, jossa vastaaja oli hylännyt kantajan tekemän vali-            tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
tuksen vastaajan päätöksestä evätä mahdollisuus Alankomaissa
saavutettujen eläkeoikeuksien siirtosta yhteisön eläkejärjestel-         1)    Komission 11.3.1999 tekemä päätös kumotaan siltä osin
mään, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto),                   kuin siinä kieltäydytään antamasta kantajalle tietoja vuosina
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts                       1993–1996 Bangladeshista laadituista Euroopan unionin
sekä tuomarit J. Azizi ja M. Jaeger; kirjaaja: hallintovirkamies               tarkastuskertomuksista liitteineen ja komission Bangladeshin
G. Herzig, on 17.10.2000 antanut tuomion, jonka tuomiolau-                     hallitukselle osoittamista, yleisen tullietuusjärjestelmän mukais-
selma on seuraava:                                                             ten alkuperätodistusten mitätöimistä koskevista kirjeistä.
1)    Kanne hylätään.                                                    2)    Kanne hylätään muilta osin.
                                                                         3)    Kantaja vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan.
2)    Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
      taan.
                                                                         4)    Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoite-
                                                                               taan korvaamaan puolet kantajan oikeudenkäyntikuluista.
(1) EYVL C 71, 13.3.1998.
                                                                         (1) EYVL C 226, 7.8.1999.


title: Asia T-278/05: The Black & Decker Corporationin 20.7.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/59

         The Black & Decker Corporationin 20.7.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-278/05)
   (2005/C 217/118)
   Kieli, jolla kannekirjelmä on laadittu: englanti
   The Black & Decker Corporation, kotipaikka Towson, Maryland (USA), on nostanut 20.7.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustaja on solicitor P. Harris.
   Atlas Copco Aktiebolag, kotipaikka Tukholma (Ruotsi), oli vastapuolena valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 792/2004-1 3.5.2005 tekemän riidanalaisen päätöksen

               —

               toteaa, että menettelyssä B623 688 esitetty väite jätetään tutkimatta

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan kantajalle tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat ja valituslautakuntamenettelystä aiheutuneet kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Kantaja

               Haettu tavaramerkki:

               Mustakeltainen värimerkki luokkaan 7 kuuluvia tavaroita varten (käsikäyttöiset siirrettävät sähkötyökalut jne.)

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Atlas Copco Aktiebolag

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Sellaiset rekisteröimättömät tavaramerkit ja merkit, joita on käytetty kaikissa jäsenvaltioissa sähkötyökalujen kaupassa

               Väiteosaston ratkaisu:

               Väitteen tutkimatta jättäminen

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Riidanalaisen päätöksen kumoaminen ja asian palautus väiteosaston käsiteltäväksi

               Kanneperusteet:

               Kantaja väittää, että väite olisi pitänyt jättää tutkimatta, koska siinä ei asetuksen N:o 2868/1995 (1) 18 säännön 1 kohdan vastaisesti yksilöity riittävän tarkasti niitä aikaisempia tavaramerkkejä ja merkkejä, joihin väite perustui.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13 päivänä joulukuuta 1995 annettu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, 15.12.1995, s. 1).


title: Asia T-279/10: Kanne 21.6.2010 — K-Mail Order v. SMHV — IVKO (MEN’Z)

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 234/45

         Kanne 21.6.2010 — K-Mail Order v. SMHV — IVKO (MEN’Z)
   (Asia T-279/10)
   ()
   2010/C 234/81
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: K-Mail Order GmbH & Co. KG (Pforzheim, Saksa) (edustaja: Rechtsanwältin T. Zeiher)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: IVKO Industrieprodukt-Vertriebskontakt GmbH (Baad-Wanderath, Saksa)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 30.3.2010 asiassa R 746/2009-1 tekemä päätös on kumottava,

               —

               riidanalaista yhteisön tavaramerkkihakemusta vastaan tehty väite on hyväksyttävä, ja toissijaisesti asia on palautettava valituslautakunnan käsiteltäväksi, ja

               —

               asianosainen, joka häviää asian, on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: IVKO Industrieprodukt-Vertriebskontakt GmbH

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki MEN’Z luokkiin 9, 14 ja 18 kuuluvia tavaroita varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Saksassa elinkeinotoiminnassa käytetty toiminimi ”WENZ” luokkiin 14, 18 ja 25 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 8 artiklan 4 kohtaa, luettuna yhdessä 41 artiklan 1 kohdan c alakohdan kanssa, ja 76 artiklan 1 kohtaa on rikottu, koska kantajan toiminimen vaikutusalue on laajempi kuin paikallinen.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


title: Asia T-161/06: Kanne 23.6.2006 — ARBOS v. komissio

text:
               2.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/30

         Kanne 23.6.2006 — ARBOS v. komissio
   (Asia T-161/06)
   (2006/C 212/54)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: ARBOS, Gesellschaft für Musik und Theater (Klagenfurt, Itävalta) (edustaja: Rechtsanwalt H. Karl)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Kantajan vaatimukset

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle 38 545,42 euroa 12 prosentin korkoineen 1.1.2001 lukien ja 27 618,91 euroa 12 prosentin korkoineen 1.3.2003 lukien; maksu on suoritettava kantajan oikeudenkäyntiasiamiehelle

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle 26 459,38 euroa ennen oikeudenkäyntiä syntyneistä kuluista sekä lisäksi korvaamaan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii Euroopan yhteisöjen komissiolta EY 288 artiklan nojalla korvausta vahingosta, joka sille on väitetysti aiheutunut avustusrahojen maksamisen perusteettomasta keskeyttämisestä. Se nojautuu vaatimuksessaan kahteen vuosina 2000 ja 2002 tehtyyn kulttuuriavustuksia koskeneeseen avustussopimukseen, joiden liitteisiin sisältyy myös välityslauseke.


title: Euroopan yhteisöjen komission 22.10.1997 Irlantia vastaan nostama kanne (Asia C-364/97)

text:
C 370/4             I H     |                  Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        6.12.97
Centrale Raad van Beroepin 24.9.1997 tekemällään pää                   päivänä marraskuuta 1993 annetun neuvoston direktii
töksellä esittämä ennakoratkaisupyyntö asiassa H. Nijhuis               vin 93/ 103/ETY (') noudattamisen edellyttämiä lakeja,
      vastaan Landelijk instituut sociale verzekeringen                 asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja/tai koska se ei
                                                                        ole ilmoittanut niistä komissiolle
                       (Asia C-360/97)
                           97/C 370/07 )                                ja
                                                                   b ) velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Centrale Raad van Beroep on pyytänyt 24.9.1997
tekemällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
22.10.1997 saapuneella päätöksellään Euroopan yhteisö
jen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa H. Nijhuis           EY:n perustamissopimuksen 189 artiklassa, jonka mukaan
vastaan Landelijk instituut sociale verzekeringen seuraa          direktiivi    velvoittaa    saavutettavaan   tulokseen  nähden
viin kysymyksiin:                                                  jokaista jäsenvaltiota, asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus
                                                                   noudattaa direktiivissä sen täytäntöönpanemiseksi säädet
1 . Onko asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 liitteessä VI ole          tyä määräaikaa . Määräaika päättyi 23.11.1995 ilman, että
    van J osan 4 kohdan a alakohdan säännöstä ( sellaisena         Irlanti   olisi toteuttanut komission       kanteessa  mainitun
    kuin se oli asian kannalta merkityksellisenä ajankoh          direktiivin noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä .
    tana ) tulkittava siten, että sellaisen henkilön, joka on
    työskennellyt Alankomaissa ainoastaan 15.10.1968 ja            O EYVL L 307, 13.12.1993 , s . 1 .
     1.4.1974 välisen ajan ja joka oli vakuutettu työkyvyt
    tömyyden varalta koko työskentelykauden ajan virka
    miesten oman vakuutusjärjestelmän mukaisesti, työky
    vyttömyysetuuksia myönnettäessä on asetuksen ( ETY )
    N:o 1408/71 46 artiklan 2 kohdan ja 45 artiklan
    4 kohdan säännösten mukaisesti , ottaen huomioon               Tribunale civile e penale di Firenzen 8.10.1997 tekemäl
    EY:n perustamissopimuksen 48 ja 51 artikla, otettava           lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö Mas
    huomioon myös edellä mainittu kausi edellä mainitun            simo Romanellia ja Paolo Romanellia vastaan vireillä
    liitteen osan mukaisesti ?                                                            olevassa rikosasiassa
                                                                                (Asia C-366/97 )
2 . Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi,                                       ( 97/C 370/09 )
    onko näiltä kausilta työkyvyttömyysetuudet myöntävä
    toimivaltainen laitos asetuksen ( ETY ) Nro 574/72
                                                                   Tribunale civile e penale di Firenze on pyytänyt 8.10.1997
    liitteessä 2 olevan J osan 2 kohdan b alakohdassa tar         tekemällään, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa
    koitettu laitos vai kansallisen lainsäädännön mukaan
                                                                   moon 24.10.1997 saapuneella päätöksellään Euroopan
    virkamiesten työkyvyttömyysvakuutuksen osalta toimi           yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua Massimo
    valtainen laitos, vaikka sitä ei ole mainittu tässä liit
    teessä ?
                                                                   Romanellia ja Paolo Romanellia vastaan vireillä olevassa
                                                                   rikosasiassa seuraavaan kysymykseen:
                                                                   Tarkoitetaanko 15.12.1989 annetussa direktiivissä 89/646/
                                                                   ETY H olevalla käsitteellä takaisinmaksettavat varat aino
                                                                   astaan sellaisia rahoitusmarkkinavälineitä, joiden luontee
                                                                   seen kuuluu erottamattomasti se ominaisuus, että ne ovat
    Euroopan yhteisöjen komission 22.10.1997 Irlantia              takaisinmaksettavia , vai tarkoitetaanko kyseisellä käsit
                    vastaan nostama kanne                          teellä myös sellaisia rahoitusmarkkinavälineitä, joiden
                                                                   luonteeseen ei kuulu erottamattomasti se, että ne makse
                        ( Asia C-364/97 )
                                                                   taan takaisin, mutta joiden osalta sovitaan maksetun mää
                           97/C 370/08                             rän takaisinmaksusta ?
                                                                   (') EYVL L 386 , 30.12.1989, s . 1 .
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.10.1997
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia
vastaan . Kantajan edustajana on oikeudellinen neuvonan
taja Pieter Jan Kuijper, ja prosessiosoite Luxemburgissa on
c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gomez de la
Cruz, Centre Wagner, Luxembourg.                                   Euroopan yhteisöjen komission 24.10.1997 Alankomaiden
                                                                               kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                                ( Asia C-367/97 )
                                                                                ( 97/C 370/ 10 )
a ) toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut EY:n perustamis
    sopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole            Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.10.1997
    antanut turvallisuudelle ja terveydelle asetettavista          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alanko
    vähimmäisvaatimuksista työssä kalastusaluksilla 23             maiden kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamies on


title: Asia T-358/17: Kanne 31.5.2017 – Mubarak v. neuvosto

text:
               24.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/71

         Kanne 31.5.2017 – Mubarak v. neuvosto
   (Asia T-358/17)
   (2017/C 239/83)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Kairo, Egypti) (edustajat: B. Kennelly, QC, J. Pobjoy, barrister, G. Martin, solicitor, M. Rushton, solicitor ja C. Enderby Smith, solicitor)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/172/YUTP muuttamisesta 21.3.2017 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2017/496 (jäljempänä riidanalainen päätös; EUVL 2017, L 76, s. 22) ja Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 270/2011 täytäntöönpanosta 21.3.2017 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/491 (jäljempänä riidanalainen asetus; EUVL 2017, L 76, s. 10) siltä osin, kuin ne koskevat kantajaa

               —

               toteamaan, että Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 21.3.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/172/YUTP (jäljempänä päätös; EUVL 2011, L 76, s. 63) 1 artiklan 1 kohtaa ja Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 21.3.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 270/2011 (jäljempänä asetus; EUVL 2011 L 76, s. 4) 2 artiklan 1 kohtaa ei voida soveltaa siltä osin, kuin ne koskevat kantajaa, ja tämän johdosta kumoamaan päätöksen (YUTP) 2016/411 kantajaa koskevilta osin, ja

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan päätöksen 1 artiklan 1 kohta ja asetuksen 2 artiklan 1 kohta ovat lainvastaisia, koska (a) niiltä puuttuu pätevä oikeusperusta ja/tai (b) niillä loukataan suhteellisuusperiaatetta.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan neuvosto on loukannut kantajalle SEU 6 artiklan, luettuna yhdessä SEU 2 ja SEU 3 artiklan kanssa, ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 ja 48 artiklan mukaan kuuluvia oikeuksia, koska neuvosto on katsonut, että oikeudenkäynti Egyptissä on ollut perustavanlaatuisten ihmisoikeuksien mukainen.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan neuvosto on tehnyt arviointivirheitä katsoessaan, että päätöksen 1 artiklan 1 kohdassa ja asetuksen 2 artiklan 1 kohdassa säädetty peruste kantajan lisäämiseksi listalle täyttyi.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan neuvosto on loukannut kantajan puolustautumisoikeuksia sekä oikeutta hyvään hallintoon ja tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin. Erityisesti neuvosto ei ole tutkinut huolellisesti ja puolueettomasti sitä, olivatko syyt, joiden vuoksi katsottiin, että kantaja on lisättävä kyseiselle listalle, perusteltuja niiden seikkojen valossa, joihin kantaja oli vedonnut tätä ennen.

               5)

               Viides kanneperuste, jonka mukaan neuvosto on perusteettomasti ja suhteettomasti loukannut kantajan perusoikeuksia, mukaan lukien hänen omistusoikeutensa ja kunniansa suojaa. Riidanalaisen päätöksen ja riidanalaisen asetuksen vaikutus kantajaan on kauaskantoinen sekä hänen omaisuutensa että maailmanlaajuisesti hänen maineensa kannalta. Neuvosto ei ole osoittanut, että kantajan varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttämisellä olisi asianmukaista tarkoitusta tai perustetta, eikä varsinkaan, että se olisi oikeassa suhteessa tällaiseen tarkoitukseen.


title: Asia T-87/11: Kanne 18.2.2011 — GRP Security v. tilintarkastustuomioistuin

text:
               16.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 120/13

         Kanne 18.2.2011 — GRP Security v. tilintarkastustuomioistuin
   (Asia T-87/11)
   2011/C 120/33
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: GRP Security (Bertrange, Luxemburg) (edustaja: asianajaja G. Osch)

      Vastaaja: Euroopan unionin tilintarkastustuomioistuin

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               hyväksyy kantajan tässä kannekirjelmässä esittämät kanneperusteet

               —

               sallii kantajan esittää myöhemmin uusia oikeudellisia perusteita, tosiseikkoja ja todisteita

               —

               katsoo, että tämä kanne on muodollisesti asianmukainen

               —

               katsoo sen asiakysymyksen osalta perustelluksi

               —

               näin ollen edellä esitetyistä syistä kumoaa riidanalaiset päätökset

               —

               varaa kantajalle oikeuden vaatia sen vahingon korvaamista, joka aiheutui tilintarkastustuomioistuimen lainvastaisesta toiminnasta

               —

               velvoittaa tilintarkastustuomioistuimen korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               varaa kantajalle kaikki muut oikeudet, vaatimukset, perusteet ja oikeuskeinot.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii Euroopan unionin tilintarkastustuomioistuimen päätösten, jotka koskevat yhtäältä hallinnollista seuraamusta eli kantajan sulkemista kolmen kuukauden ajaksi pois niiden sopimusten ja avustusten piiristä, jotka rahoitetaan Euroopan unionin talousarviosta, ja toisaalta puitesopimuksen nro LOG/2026/10/2, jonka nimi on ”eri turvapalvelut”, irtisanomista, kumoamista.
   Kanteensa tueksi kantaja esittää kolme kanneperustetta.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee suhteellisuusperiaatteen loukkaamista, puolustautumisoikeuksien loukkaamista sekä oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevan oikeuden loukkaamista, koska kantaja toimi vilpittömässä mielessä eikä ollut sen työntekijän virheellisten esitysten ja lausuntojen taustalla ja koska tilintarkastustuomioistuin olisi voinut vaatia asianomaisen työntekijän korvaamista sopimuksen irtisanomisen sijaan.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka koskee ilmeistä arviointivirhettä, koska tilintarkastustuomioistuin ei ottanut kantajan mukaan huomioon kaikkia seikkoja asiakirja-aineistossa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka koskee rahoitusasetuksen 93, 94 ja 96 artiklan rikkomista, koska kantaja ei antanut virheellisiä tietoja eikä syyllistynyt virheelliseen lausuntoon asianomaisen hankintamenettelyn aikana.


title: Yhdistetyt asiat T-65/10, T-113/10 ja T-138/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.2.2013 — Espanja v. komissio (EAKR — Avustuksen määrän pienentäminen — Tavoitteen 1 kohdealueeseen kuuluvassa Andalusiassa ja Valencian maakunnassa toteutettavat toimintaohjelmat (1994—1999) — Tavoitteen 2 kohdealueeseen kuuluvalla Baskimaalla toteuttava toimintaohjelma (1997—1999) — Ekstrapolaatio)

text:
               13.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.2.2013 — Espanja v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-65/10, T-113/10 ja T-138/10) (1)

   (EAKR - Avustuksen määrän pienentäminen - Tavoitteen 1 kohdealueeseen kuuluvassa Andalusiassa ja Valencian maakunnassa toteutettavat toimintaohjelmat (1994—1999) - Tavoitteen 2 kohdealueeseen kuuluvalla Baskimaalla toteuttava toimintaohjelma (1997—1999) - Ekstrapolaatio)
   2013/C 108/54
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamiehet: aluksi abogado del Estado J. Rodríguez Cárcamo, sitten abogado del Estado A. Rubio González)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Steiblytė ja J. Baquero Cruz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus 30.11.2009 tehdyn komission päätöksen K(2009) 9270, 23.12.2009 tehdyn komission päätöksen K(2009) 10678 ja 28.1.2010 tehdyn komission päätöksen K(2010) 337 kumoamiseksi; näillä päätöksillä pienennetään avustusta, joka on myönnetty Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) vastaavasti 9.12.1994 tehdyn komission päätöksen K(94) 3456 perusteella tavoitteen 1 kohdealueeseen (1994–1999) kuuluvassa Andalusiassa toteutettavalle toimintaohjelmalle, 5.2.1998 tehdyn komission päätöksen K(1998) 121 perusteella tavoitteen 2 kohdealueeseen (1997–1999) kuuluvalla Baskimaalla toteutettavalle toimintaohjelmalle ja 25.11.1994 tehdyn komission päätöksen K(1994) 3043/6 perusteella kohdealueeseen 1 (1994–1999) kuuluvassa Valencian maakunnassa

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 100, 17.4.2010.


title: Asia T-254/12: Kanne 11.6.2012 — Kühne + Nagel International ym. v. komissio

text:
               28.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 227/31

         Kanne 11.6.2012 — Kühne + Nagel International ym. v. komissio
   (Asia T-254/12)
   2012/C 227/52
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantajat: Kühne + Nagel International AG (Schindellegi, Sveitsi), Kühne + Nagel Management AG (Schindellegi, Sveitsi), Kühne + Nagel Ltd (Uxbridge, Yhdistynyt kuningaskunta), Kühne + Nagel Ltd (Shanghai, Kiina), Kühne + Nagel Ltd (Hong Kong, Kiina) (edustajat: asianajajat U. Denzel, C. Klöppner ja C. von Köckritz)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan asiassa COMP/39.462 — Rahdin huolinta 28.3.2012 tehdyn komission päätöksen K(2012) 1959 lopullinen 1, 2 ja 3 artiklan SEUT 263 artiklan 4 kohdan nojalla siltä osin, kuin se koskee kantajia

               —

               toissijaisesti alentamaan kantajille päätöksen 2 artiklassa määrätyn sakon määrää ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan nojalla.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio määräsi vastaajille sakon osallistumisesta neljään erilaiseen kartelliin, jotka liittyvät NES-, AMS-, CAF- ja PSS-järjestelyihin.
   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi kaikkien järjestelyjen osalta seuraaviin kanneperusteisiin:

               —

               Sakon määrääminen kantajille on arviointivirheen vuoksi lainvastainen. Komissio yhtäältä määritti virheellisesti kyseisen liikevaihdon, koska sen huomioon ottama liikevaihto ei ole minkäänlaisessa välittömässä tai välillisessä suhteessa rikkomiseen. Toisaalta kantajia koskevia lieventäviä seikkoja ei virheellisesti otettu huomioon.

               —

               Määrätyn sakon suuruus loukkaa suhteellisuusperiaatetta ja rikkoo Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklan 3 kohtaa. Huolinta-alan erityispiirteiden vuoksi komission määräämä sakko on selvästi suhteeton ja rikkoo perusoikeuskirjan 49 artiklan 3 kohtaa.

               —

               Kantajien puolustautumisoikeuksia on loukattu, koska komissio hylkäsi niiden 30.11.2011 päivätyssä kirjelmässä tekemän pyynnön saada tutustua asiakirjoihin (asian COMP/39.258 asiakirjoihin) ja näin ollen rajoitti kantajien puolustautumisoikeuksia lainvastaisesti.

         Kantajat esittävät kanteensa tueksi NES- ja AMS-järjestelyjen osalta lisäksi seuraavat kanneperusteet:

               —

               Jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ei ole vaikutettu. Komissio sovelsi virheellisesti lainsäädäntöä, koska SEUT 101 artiklan 1 kohdan edellytykset eivät täyttyneet (jäsenvaltioiden väliseen kauppaan vaikuttaminen).

               —

               Komissio sovelsi virheellisesti lainsäädäntöä, kun se oletti virheellisesti olevansa toimivaltainen määräämään ilmaliikenteen alalla seuraamuksia SEUT 101 artiklan 1 kohdan mukaisista rikkomisista; joka tapauksessa komissio ei virheellisesti myöntänyt kilpailusääntöjen yksityiskohtaisesta soveltamisesta lentoliikenneyhtiöihin annetun asetuksen (ETY) N:o 3975/87 mukaista poikkeusta. Komissio ei ollut oikeudellisesti toimivaltainen määräämään sakkoja SEUT 101 artiklan 1 kohdan mukaisista rikkomisista, koska ennen 1.5.2004 ei ollut olemassa ilmailualan täytäntöönpanoasetusta ja näin ollen ilmaliikenne unionin ja kolmansien maiden välillä oli vapautettu (Air Transport Exemption).

               —

               Komissio arvioi virheellisesti kantajien rikkomisen keston. Komissio sovelsi virheellisesti lainsäädäntöä eikä perustellut päätöstään alkamisajankohdasta kantajien osalta riittävästi. Kantajat osallistuivat kartellioikeudellisesti merkitykselliseen toimintaan NES-järjestelyissä aikaisintaan 4.11.2002 ja AMS-järjestelyissä aikaisintaan 21.10.2003 alkaen.


title: Asia T-134/16: Kanne 29.3.2016 – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Nord Midi-Pyrénées v. EKP

text:
               17.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 175/31

         Kanne 29.3.2016 – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Nord Midi-Pyrénées v. EKP
   (Asia T-134/16)
   (2016/C 175/36)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Nord Midi-Pyrénées (Albi, Ranska) (edustaja: asianajaja H. Savoie)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan keskuspankin 29.1.2016 Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 468/2014 4 artiklan 1 kohdan e alakohdan perusteella antaman päätöksen (ECB/SSM/2016 – 969500TJ5KRTCJQWXH05/100) Ranskan rahataloutta ja rahoitusmarkkinoita koskevan lain L. 511-13, L. 511-52, L. 511-58, L. 612-23-1 ja R. 612-29-3 §:n nojalla.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osin samoja tai samankaltaisia kuin ne kanneperusteet, joihin asiassa T-133/16, Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence vastaan EKP, vedotaan.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 22 päivänä marraskuuta 2001 asiassa T-9/98, Mitteldeutsche Erdoel-Raffinerie GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtiontuet – Verotukselliseen palkkioon oikeuttavien investointien toteuttamisajan pidentäminen – Yleinen tukĳärjestelmä – Kumoamiskanne – Tutkittavaksi ottaminen – Suoraan ja erikseen kantajaa koskeva toimi – Oikeussuojan tarve – Ylimääräinen tuki – Investointituki tai toimintatuki – Suhteellisuusperiaate)

text:
2.2.2002                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 31/7
                                              ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                     TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                  22 päivänä marraskuuta 2001                                                23 päivänä lokakuuta 2001
asiassa T-9/98, Mitteldeutsche Erdoel-Raffinerie GmbH
                                                                          asiassa T-155/99, Dieckmann & Hansen GmbH vastaan
           vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                                Euroopan yhteisöjen komissio (1)
(Valtiontuet – Verotukselliseen palkkioon oikeuttavien inves-
tointien toteuttamisajan pidentäminen – Yleinen tukijärjes-               (Yhteinen maatalouspolitiikka – Sellaisten kolmansien mai-
telmä – Kumoamiskanne – Tutkittavaksi ottaminen – Suo-                    den luettelosta, joista kalastustuotteiden tuonti ihmisravin-
raan ja erikseen kantajaa koskeva toimi – Oikeussuojan                    noksi on sallittua, tehdyn komission päätöksen 97/296/EY
tarve – Ylimääräinen tuki – Investointituki tai toimintatuki              muuttamisesta tehty päätös 1999/244/EY – Sopimussuhteen
                       – Suhteellisuusperiaate)                                             ulkopuolinen yhteisön vastuu)
                            (2002/C 31/12)                                                          (2002/C 31/13)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                             (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Asiassa T-9/98, Mitteldeutsche Erdoel-Raffinerie GmbH, koti-
paikka Spergau (Saksa), edustajinaan aluksi asianajajat                   Asiassa T-155/99, Dieckmann & Hansen GmbH, kotipaikka
M. Schütte ja M. Maier, ja sittemmin asianajajat Schütte ja               Hampuri (Saksa), edustajanaan asianajaja H.-J. Rabe, prosessio-
J. Lüdicke, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan                soite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
yhteisöjen komissio (asiamiehinään V. Kreuschitz ja P. Nemitz),           (asiamiehinään M. Niejahr ja G. Berscheid), jossa kantaja vaatii,
jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta              että yhteisöjen ensimmäisen asteen tuomioistuin yhtäältä
kumoamaan Saksan uusissa osavaltioissa tehtäville investoin-              kumoaa sellaisten kolmansien maiden luettelosta, joista kalas-
neille vuoden 1996 verolain nojalla myönnetyn kahdeksan                   tustuotteiden tuonti ihmisravinnoksi on sallittua, tehdyn pää-
prosentin verotuksellisen investointipalkkion jatkamisesta                töksen 97/296/EY muuttamisesta 26 päivänä maaliskuuta
1 päivänä lokakuuta 1997 tehdyn komission päätöksen                       1999 tehdyn komission päätöksen 1999/244/EY (EYVL L 91,
98/194/EY (EYVL 1998, L 73, s. 38), yhteisöjen ensimmäisen                s. 37), ja toisaalta velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajalle
oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu viides jaosto), toimien            aiheutuneeksi väitetyn vahingon, yhteisöjen ensimmäisen oi-
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit               keusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
R. Garcı́a-Valdecasas, J. D. Cooke, M. Vilaras ja N. J. Forwood,          nossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit R. Garcı́a-
kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen, on 22.11.2001                 Valdecasas ja J. D. Cooke, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio
antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                        González, on 23.10.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolau-
                                                                          selma on seuraava:
1)    Saksan uusissa osavaltioissa tehtäville investoinneille vuoden
      1996 verolain nojalla myönnetyn kahdeksan prosentin verotuk-
      sellisen investointipalkkion jatkamisesta 1 päivänä lokakuuta       1)    Kanne hylätään.
      1997 tehty komission päätös 98/194/EY kumotaan siltä osin
      kuin se koskee kantajaa.
                                                                          2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoite-
                                                                                taan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.
2)    Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoi-
      tetaan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.
                                                                          (1) EYVL C 281, 2.10.1999.
(1) EYVL C 72, 7.3.1998.


title: Asia T-351/06: Kanne 5.12.2006 — Dura Vermeer Groep v. komissio

text:
               27.1.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 20/21

         Kanne 5.12.2006 — Dura Vermeer Groep v. komissio
   (Asia T-351/06)
   (2007/C 20/30)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Dura Vermeer Groep (edustaja: asianajaja M. Slotboom)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Päätöksen 1 artiklan d alakohta ja 2 artiklan d alakohta on kumottava siltä osin kuin ne koskevat Dura Vermeer Groepin vastuuta.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa EY 81 artiklan mukaisesta menettelystä 13.9.2006 tehdyn komission päätöksen (asia nro COMP/38.456 — Bitumi — Alankomaat), jossa kantajalle määrätään sakko EY 81 artiklan rikkomisesta.
   Kannekirjelmänsä tueksi kantaja vetoaa ensi sijassa siihen, että komissio on rikkonut EY 81 artiklan 1 kohtaa ja asetuksen 1/2003 23 artiklan 2 kohtaa. Kantajan mukaan komission analyysi yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä, joka koskee emoyhtiöiden vastuuta rikkomisesta, johon tytäryhtiöiden väitetään syyllistyneen, on virheellinen. Komissio on kantajan mukaan soveltanut tämän vuoksi kantajaan liian tiukkaa arviointiperustetta. Lisäksi komissio on kantajan mukaan esittänyt virheellisesti Dura Vermeer -konsernin asianomaisia sisäisiä suhteita koskevat tosiseikat. Tämän vuoksi komissio ei kantajan mukaan ole osoittanut, että kantajalla olisi määräysvalta Vermeer Infrastructuur BV:n menettelytavan osalta.
   Toiseksi kantaja vetoaa EY 253 artiklan olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen ja perusteluvelvollisuuden loukkaamiseen.