title: Asia C-310/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Alankomaat) on esittänyt 29.5.2017 – Levola Hengelo BV v. Smilde Foods BV

text:
               14.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Alankomaat) on esittänyt 29.5.2017 – Levola Hengelo BV v. Smilde Foods BV
   (Asia C-310/17)
   (2017/C 269/12)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Levola Hengelo BV

      Vastapuoli: Smilde Foods BV

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

                           a)

                           Onko unionin oikeus esteenä sille, että elintarvikkeen maku saa – tekijän oman luovan henkisen työn tuloksena – tekijänoikeussuojaa? Erityisesti:

                           b)

                           Onko tekijänoikeuteen perustuvan suojan esteenä se, että vaikka kaikkia unionin jäsenvaltioita sitovan Bernin yleissopimuksen 2 artiklan 1 kappaleen ilmaisu ”kirjalliset tai taiteelliset teokset” käsittää ”kaikki kirjallisuuden, tieteen ja taiteen alaan kuuluvat tuotteet, niiden ilmaisutapaan tai muotoon katsomatta”, kyseisessä määräyksessä mainitut esimerkit koskevat kuitenkin vain luovan työn tuloksia, jotka voidaan havaita näkemällä ja/tai kuulemalla?

                           c)

                           Ovatko elintarvikkeen (mahdollinen) epävakaus ja/tai makukokemuksen subjektiivinen luonne esteenä sille, että elintarvikkeen makua voidaan pitää tekijänoikeudella suojattuna teoksena?

                           d)

                           Onko direktiivin 2001/29/EY (1) 2–5 artiklassa säädetty yksinoikeuksien ja rajoituksien järjestelmä esteenä sille, että elintarvikkeen maku saa tekijänoikeussuojaa?

               2)

               Mikäli ensimmäisen kysymyksen a kohtaan on vastattava kieltävästi:

                           a)

                           Mitä edellytyksiä elintarvikkeen maun tekijänoikeussuojaan sovelletaan?

                           b)

                           Koskeeko maun tekijänoikeussuoja vain makua sellaisenaan vai (myös) elintarvikkeen valmistusohjetta?

                           c)

                           Mitä väitteitä sen osapuolen, joka loukkausta koskevassa oikeudenkäynnissä väittää luoneensa elintarvikkeen tekijänoikeudella suojatun maun, on esitettävä? Riittääkö, että kyseinen osapuoli esittää oikeudenkäynnissä elintarvikkeen tuomioistuimelle, jotta tuomioistuin voi sitä maistamalla ja haistamalla itse arvioida, täyttääkö elintarvikkeen maku tekijänoikeussuojalle säädetyt edellytykset? Vai onko vaatimuksen esittäneen osapuolen (mahdollisesti myös) annettava kuvaus makuyhdistelmän ja/tai valmistusohjeen luovista ratkaisuista, joiden perusteella makua voidaan pitää tekijän oman luovan henkisen työn tuloksena?

                           d)

                           Miten tuomioistuimen on loukkausta koskevassa oikeudenkäynnissä vahvistettava, vastaako vastaajan elintarvikkeen maku kantajan elintarvikkeen makua siten, että kyseessä on tekijänoikeuden loukkaus? Onko tässä yhteydessä (myös) ratkaisevaa, että molemmista mauista saadut kokonaisvaikutelmat vastaavat toisiaan?

      (1)  Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY (EYVL 2001, L 167, s. 10).


title: Asia T-533/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.11.2013 — IBSolution v. SMHV — IBS (IBSolution) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin IBSolution rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön kuviomerkki IBS — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               21.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 377/14

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.11.2013 — IBSolution v. SMHV — IBS (IBSolution)
   (Asia T-533/12) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin IBSolution rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön kuviomerkki IBS - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2013/C 377/32
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: IBSolution GmbH (Neckarsulm, Saksa) (edustaja: asianajaja F. Ekey)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: L. Rampini)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: IBS AB (Solna, Ruotsi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 21.9.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 771/2011-2), joka koskee IBS AB:n ja IBSolution GmbH:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               IBSolution GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 46, 16.2.2013.


title: Asia C-361/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 4.8.2008 — Stichting Greenpeace Nederland v. Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer, muu osapuoli: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division

text:
               8.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 285/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 4.8.2008 — Stichting Greenpeace Nederland v. Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer, muu osapuoli: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division
   (Asia C-361/08)
   (2008/C 285/34)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Raad van State
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Stichting Greenpeace Nederland

      Vastaaja: Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer

      Muu osapuoli: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1.

               Onko geneettisesti muunnettujen organismien levittämispaikkaa, jota ei tämän direktiivin tarkoitus ja systematiikka huomioon ottaen voida pitää direktiivin 2001/18/EY (1) 25 artiklan 4 kohdan perusteella luottamuksellisena, tulkittava siten, että levittämispaikalla tarkoitetaan kiinteistörekisteriin merkittyä palstaa, vai riittääkö, että ilmoitetaan laajempi maantieteellinen alue?

               2.

                           a)

                           Jos laajemman maantieteellisen alueen ilmoittaminen riittää, mitä seikkoja voidaan ottaa huomioon ilmoitettavan alueen määrittämisessä?

                           b)

                           Onko direktiivillä 2003/4/EY (2) merkitystä ilmoitettavan alueen laajuuden määrittämisessä?

                           c)

                           Jos alue on 20 kertaa suurempi kuin yksittäiset koealat, onko suhteellisuusperiaatetta noudatettu?

               3.

               Onko suhteellisuusperiaatetta noudatettu, jos alue ilmoitetaan 17.7.2008 tarkistetun lähestymistavan mukaisesti yleisellä tasolla, 100 kertaa yksittäisten koealojen laajuisena?

               4.

               Jos pelkän kiinteistörekisteriin merkityn alueen ilmoittaminen riittää, voiko direktiivin 2003/4/EY 4 artiklan 2 kohdassa mainittuihin seikkoihin sisältyä — direktiivin 2001/18/EY 25 artiklan 4 kohdan säännöksistä huolimatta — peruste käsitellä tarkkaa levittämispaikkaa koskevia tietoja luottamuksellisina?

               5

                           a)

                           Onko direktiivin 2003/4/EY 4 artiklan 2 kohdassa esitetty tyhjentävä luettelo epäämisperusteista?

                           b)

                           Jos on, voidaanko yritysten ja niissä työskentelevien henkilöiden ja niiden tuotteiden turvaamista sekä sellaisen toiminnan ehkäisemistä, joka vahingoittaa Alankomaiden bioteknologiselle kehitystyölle suotuisaa ilmapiiriä, pitää sellaisena perusteena, joka kuuluu jonkin direktiivin 2003/4/EY 4 artiklan 2 kohtaan sisältyvän perusteen piiriin?

               6.

               Jos kysymyksen 5 a ja b kohtaan vastataan myöntävästi, voidaanko katsoa, että alueen ilmoittaminen 20 kertaa tai 100 kertaa koealan laajuisena on suhteellisuusperiaatteen mukaista, kun otetaan huomioon direktiivin 2003/4/EY 4 artiklan 2 kohdan h alakohdan jäljessä olevat säännökset ja toisaalta yksilön suojaaminen (yrityksen sekä siellä työskentelevien henkilöiden ja sen tuotteiden turvaaminen) sekä toisaalta yleinen etu (sellaisen toiminnan ehkäiseminen, joka vahingoittaa Alankomaiden bioteknologiselle kehitystyölle suotuisaa ilmapiiriä)?

               7.

                           a)

                           Jos kysymyksen 5 a kohtaan vastataan kielteisesti, onko yritysten ja niissä työskentelevien henkilöiden ja niiden tuotteiden turvaaminen sekä sellaisen toiminnan ehkäiseminen, joka vahingoittaa Alankomaiden bioteknologiselle kehitystyölle suotuisaa ilmapiiriä, hyväksyttävä peruste?

                           b)

                           Jos kysymyksen 7 a kohtaan vastataan myöntävästi, voidaanko katsoa, että alueen ilmoittaminen 20 kertaa tai 100 kertaa koealan laajuisena on suhteellisuusperiaatteen mukaista, kun otetaan huomioon direktiivin 2003/4/EY 4 artiklan 2 kohdan h alakohdan jäljessä olevat säännökset ja toisaalta yksityisen edun suojaaminen (yrityksen sekä siellä työskentelevien henkilöiden ja sen tuotteiden turvaaminen) sekä toisaalta yleisen edun suojaaminen (sellaisen toiminnan ehkäiseminen, joka vahingoittaa Alankomaiden bioteknologiselle kehitystyölle suotuisaa ilmapiiriä)?

      (1)  Geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön ja neuvoston direktiivin 90/220/ETY kumoamisesta 12.3.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EYVL L 106, s. 1).

      (2)  Ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta ja neuvoston direktiivin 90/313/ETY kumoamisesta 28.1.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EYVL L 41, s. 26).


title: Asia T-409/05: Kanne  8.11.2005  — A.S.T.E.R v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               28.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/19

         Kanne 8.11.2005 — A.S.T.E.R v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-409/05)
   (2006/C 22/36)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja(t): A.S.T.E.R (Genova, Italia) (edustaja(t): avvocato Lorenzo Acquarone ja avvocato Daniela Anselmi)

      Vastaaja(t): Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa kanteen kohteena olevat toimet, hyväksyy tämän johdosta oikeuden saada tutustua kyseessä oleviin asiakirjoihin ja saada täydellinen jäljennös asiakirjan sisällöstä ja sen liitteistä

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Pääasian kantajana oleva osakeyhtiö, jonka enemmistöosakkaana on Comune di Genova, vaatii sen komission päätöksen kumoamista, jolla hylättiin sen vaatimus saada Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) 7 artiklan 2 kohdan nojalla tutustua komissiolle 21.2.2005 lähetettyyn kertomukseen ja sen liitteenä oleviin asiakirjoihin, joiden perusteella on aloitettu tutkinta, joka voi johtaa kantajaa vastaan aloitettavaan muodolliseen kilpailusääntöjen rikkomista koskevaan menettelyyn.
   Komission kielto perustuu kantajan mukaan siihen, että tietojen julkistaminen saattaisi vaikuttaa negatiivisesti komission tutkinnan kulkuun.
   Vaatimustensa tueksi kantaja esittää, että kyse on edellä mainitun asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan rikkominen, kontradiktorisen menettelyn ja avoimuuden periaatteiden, menettelyyn osallistumisen periaatteen rikkominen sekä perusteluvelvollisuuden laiminlyönti.
   Tähän liittyen kantaja toteaa, ettei asiassa ole esitetty, että kilpailusääntöjen rikkomista koskevan menettelyyn liittyvien asiakirjojen julkaiseminen on estettävä, ettei asian tutkinta kärsisi. Kantajan mukaan on tutkinnan kannalta välttämätöntä, että menettelyä jatketaan mahdollisimman avoimena ja siten, että osapuolten osallistuminen siihen on mahdollista, jotta Comune di Genovalla ja kantajalla olisi mahdollisuus esittää tutkinnan kannalta välttämätön asiakirjaselvitys.
   Lisäksi päätöksen on kantajan mukaan katsottava olevan kontradiktorisen periaatteen vastainen siksi, että kantaja on vastaajan vastapuolena hallinnollisessa menettelyssä.
   Kantaja toteaa lopuksi, että poikkeuksia oikeudesta saada tutustua asiakirjoihin on tulkittava suppeasti ja tiedonsaantioikeus sekä suhteellisuusperiaate huomioon ottaen.

      (1)  EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43.


title: Asia C-654/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Högsta domstolen (Ruotsi) on esittänyt 7.12.2015 – Länsförsäkringar AB v. Matek A/S

text:
               8.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/26

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Högsta domstolen (Ruotsi) on esittänyt 7.12.2015 – Länsförsäkringar AB v. Matek A/S
   (Asia C-654/15)
   (2016/C 048/31)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Högsta domstolen

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Länsförsäkringar AB

      Vastapuoli: Matek A/S

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Kysymykset koskevat yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1)

   9 artiklan 1 kohdan b alakohdan tulkintaa ja soveltamista siinä tapauksessa, että kolmas käyttää ilman suostumusta elinkeinotoiminnassa merkkiä, joka on samankaltainen kuin yhteisön tavaramerkki. Kysymykset ovat seuraavat:

               1)

               Onko se seikka merkityksellinen tavaramerkin haltijan yksinoikeudelle, että haltija ei ajankohtana, jona ei ole vielä kulunut viittä vuotta rekisteröinnistä, ole ottanut unionissa tavaramerkkiä tosiasialliseen käyttöön tavaroissa tai palveluissa, joita varten se on rekisteröity?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, millä edellytyksillä ja millä tavalla tämä seikka vaikuttaa yksinoikeuteen?

      (1)  EUVL L 78, s. 1.


title: Asia C-537/10 P: Unionin tuomioistuimen kuudennen jaoston puheenjohtajan määräys 12.7.2011 — Deltafina SpA v. Euroopan komissio

text:
               8.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 298/18

         Unionin tuomioistuimen kuudennen jaoston puheenjohtajan määräys 12.7.2011 — Deltafina SpA v. Euroopan komissio
   (Asia C-537/10 P) (1)

   2011/C 298/32
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Unionin tuomioistuimen kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 13, 15.1.2011.


title: Asia C-323/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 10.12.2009 (Tribunal Superior de Justicia de Madridin (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ovidio Rodríguez Mayor, Pilar Pérez Boto, Pedro Gallego Morzillo, Alfonso Francisco Pérez, Juan Marcelino Gabaldón Morales, Marta María Maestro Campo ja Bartolomé Valera Huete v. Succession vacante de Rafael de las Heras Dávila ja Sagrario de las Heras Dávila (Ennakkoratkaisumenettely — Työntekijöiden suojelu — Joukkovähentämiset — Direktiivi 98/59/EY — Työnantajan kuolemasta johtuva työsopimuksen päättyminen)

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 10.12.2009 (Tribunal Superior de Justicia de Madridin (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ovidio Rodríguez Mayor, Pilar Pérez Boto, Pedro Gallego Morzillo, Alfonso Francisco Pérez, Juan Marcelino Gabaldón Morales, Marta María Maestro Campo ja Bartolomé Valera Huete v. Succession vacante de Rafael de las Heras Dávila ja Sagrario de las Heras Dávila
   (Asia C-323/08) (1)

   (Ennakkoratkaisumenettely - Työntekijöiden suojelu - Joukkovähentämiset - Direktiivi 98/59/EY - Työnantajan kuolemasta johtuva työsopimuksen päättyminen)
   2010/C 24/15
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Superior de Justicia de Madrid

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Ovidio Rodríguez Mayor, Pilar Pérez Boto, Pedro Gallego Morzillo, Alfonso Francisco Pérez, Juan Marcelino Gabaldón Morales, Marta María Maestro Campo ja Bartolomé Valera Huete

      Vastaajat: Succession vacante de Rafael de las Heras Dávila ja Sagrario de las Heras Dávila

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal Superior de Justicia de Madrid — Työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20.7.1998 annetun neuvoston direktiivin 98/59/EY (EYVL L 225, s. 16) 1, 2, 3, 4 ja 6 artiklan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jolla joukkovähentämisen käsite rajataan koskemaan vain taloudellisista tai tekniikkaan, organisaatioon tai tuotantoon liittyvistä syistä tapahtuvia irtisanomisia — Työsuhteen päättyminen työnantajan kuoleman, eläkkeelle siirtymisen tai työkyvyttömäksi joutumisen vuoksi — Näissä kahdessa tilanteessa maksettava erilainen korvaus — Yhteensopivuus Euroopan unionin perusoikeuskirjan ja työntekijöiden sosiaalisia perusoikeuksia koskevan yhteisön peruskirjan kanssa

      Tuomiolauselma

               1)

               Työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20.7.1998 annetun neuvoston direktiivin 98/59/EY 1 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan joukkovähentämisenä ei pidetä työnantajan, joka on luonnollinen henkilö, kuolemasta johtuvaa useampien työntekijöiden työsopimusten päättymistä.

               2)

               Direktiivi 98/59 ei ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään erilaisista korvauksista sen mukaan, ovatko työntekijät menettäneet työpaikkansa työnantajan kuoleman vai joukkovähentämisen vuoksi.

      (1)  EUVL C 236, 13.9.2008.


title: Asia T-112/10: Kanne 1.3.2010 — Prionics v. komissio ja elintarviketurvallisuusviranomainen

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/73

         Kanne 1.3.2010 — Prionics v. komissio ja elintarviketurvallisuusviranomainen
   (Asia T-112/10)
   2010/C 113/107
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Prionics AG (edustajat: asianajajat H. Janssen ja M. Franz)

      Vastaajat: Euroopan komissio ja Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen

      Vaatimukset

               —

               elintarviketurvallisuusviranomaisen ja komission tieteellinen lausunto ”Scientific Opinion on Analytical sensitivity of approved TSE rapid tests” on kumottava siltä osin kuin siinä ei toistaiseksi suositella kantajan valmistaman kahden testin, Prionicsâ-Check LIA ja Prionicsâ-Check PrioSTRIP, käyttämistä BSE-seurannassa

               —

               elintarviketurvallisuusviranomainen ja komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja riitauttaa elintarviketurvallisuusviranomaisen 10.12.2009 antaman tieteellisen lausunnon hyväksyttyjen TSE-pikatestien analyyttisestä herkkyydestä (jäljempänä elintarviketurvallisuusviranomaisen lausunto). Kyseisessä lausunnossa muun muassa suositellaan kantajan kahden BSE-testiohjelman (Prionics®-Check LIA ja Prionics®-Check PrioSTRIP) analyyttisen herkkyyden uudelleenarviointia asianmukaisten kokeiden perusteella.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi neljään kanneperusteeseen.
   Ensimmäisessä kanneperusteessa kantaja vetoaa hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen, koska vastaajat perustavat elintarviketurvallisuusviranomaisen lausuntoon sisältyvän suosituksensa tosiseikkojen virheelliseen arviointiin ja ristiriitaisiin tietoihin.
   Toisessa kanneperusteessa arvostellaan sen periaatteen noudattamatta jättämistä, jonka mukaan menettelyssä, jota käydään tiettyä henkilöä vastaan ja joka saattaa johtaa tälle vastaiseen toimeen, on turvattava asianomaisen oikeus tulla kuulluksi. Tässä yhteydessä lausutaan myös, että yhdenvertaista kohtelua ja luottamuksensuojaa koskevia yleisiä oikeusperiaatteita on loukattu, koska elintarviketurvallisuusviranomainen on omien julkistettujen hallinnollisten määräystensä vastaisesti jättänyt turvaamatta kantajan oikeuden tulla kuulluksi ennen elintarviketurvallisuusviranomaisen lausunnon julkaisemista.
   Kolmannessa kanneperusteessa arvostellaan yhdenvertaista kohtelua ja luottamuksensuojaa koskevien yleisten oikeusperiaatteiden loukkaamista, koska elintarviketurvallisuusviranomainen on omien julkistettujen hallinnollisten määräystensä vastaisesti jättänyt antamatta tiedot tätä lausuntoa vastaan käytettävissä olevista oikeussuojakeinoista.
   Lopuksi lausutaan, että ammatinharjoittamisen vapautta koskevaa perusoikeutta ja yrittämisen vapautta koskevaa perusoikeutta on loukattu, koska elintarviketurvallisuusviranomaisen lausunto on julkaistu ottamatta huomioon kantajalle aiheutuvia haitallisia seurauksia.


title: Asia T-336/16: Kanne 22.6.2016 – Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo v. EUIPO – Gianni Versace (VERSACE 19.69 ABBIGLIAMENTO SPORTIVO

text:
               16.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/35

         Kanne 22.6.2016 – Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo v. EUIPO – Gianni Versace (VERSACE 19.69 ABBIGLIAMENTO SPORTIVO
   (Asia T-336/16)
   (2016/C 296/45)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo Srl (Busto Arsizio, Italia) (edustaja: asianajaja F. Caricato)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Gianni Versace SpA (Milano, Italia)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

      Riidanalainen malli: EU-kuviomerkki, joka sisältää sanaosat ”VERSACE 19.69 ABBIGLIAMENTO SPORTIVO” – Rekisteröintihakemus nro 11 992 435

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 6.4.2016 asiassa R 1005/2015-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               hyväksyy kanteen

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja tämän seurauksena rekisteröi tavaramerkin nro 11992435 kaikille hakemuksen kohteena oleville tavaroille ilman että tällä on vaikutusta jo rekisteröityihin tavaroihin

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Kantaja väittää, että 6.4.2016 tehty päätös on virheellinen, koska näyttöä, joka osoittaa, että vastaajan tavaramerkkejä on käytetty riittämättömästi, ei ole tutkittu perusteellisesti; asiassa ei ole myöskään arvioitu huolellisesti kaikkien merkityksellisten seikkojen valossa sekaannusvaaraa tavaramerkkien ja tavaroiden välillä.


title: Asia T-455/07: Kanne 14.12.2007 — Centre d'Étude et de Valorisation des Algues v. komissio

text:
               23.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/46

         Kanne 14.12.2007 — Centre d'Étude et de Valorisation des Algues v. komissio
   (Asia T-455/07)
   (2008/C 51/86)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Centre d'Étude et de Valorisation des Algues (Pleubian, Ranska) (edustaja: asianajaja J.-M. Peyrical)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Ensisijaisesti on todettava, että menettely oli sääntöjenvastainen eikä siinä ei noudatettu kontradiktorista periaatetta, ja näin ollen komission 4.10.2007 päiväämä lasku N:o 3240909271 on kumottava, ja komissio on määrättävä palauttamaan kyseisen laskun määrä CEVA:lle.

               —

               Toissijaisesti on todettava, että RAIA-tilintarkastuskertomuksessa tehdyt virheet eivät ole vakavuudeltaan sellaisia, että sopimuksen liitteessä II olevaa 3.5 artiklaa voitaisiin soveltaa, ja komission 4.10.2007 päiväämä lasku N:o 3240909271 on kumottava siltä osin kuin siinä vaaditaan kaikkien CEVA:lle BIOPAL-sopimuksen yhteydessä maksettujen summien palauttamista, ja komissio on määrättävä palauttamaan kyseisen laskun määrä CEVA:lle.

               —

               Vaihtoehtoisesti on määrättävä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen hyväksymä asiantuntija, jonka tehtävänä on soveltaa CEVA:n käyttämää, hankkeisiin käytettyä aikaa koskevaa laskentamenetelmää, soveltaa kyseistä menetelmää BIOPAL-sopimukseen ja kustannusvaiheissa esitettyihin todellisiin menoihin nähden, ilmoittaa prosentteina erotus, jolla työajan kirjaamisessa tehtyihin virheisiin perustuva määrä, sellaisena kuin se on esitetty komissiolle, poikkeaa CEVA:an vastedes sovellettavan laskentatavan mukaisesti kirjatun kyseisen työajan määrästä, suorittaa sen tehokkaan työajan arvioinin, jota CEVA:lle BIOPAL-sopimuksen yhteydessä kuuluvien tehtävien toteuttaminen edellyttää ja ilmoittaa, voiko tämä tosiasiallinen työaika näiden tehtävien toteuttamiseksi olla vähemmän kuin CEVA:n hyväksymät 5.796,67 tehokasta tuntia.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii nyt esillä olevassa kanteessa sen laskun kumoamista, jolla komissio vaati kantajalle ”Elämänlaatu ja luonnonvarojen hoitaminen” -nimisen hankkeen avaintoimintokokonaisuutta ”kestävä maa-, kala- ja metsätalous sekä yhtenäinen maaseudun kehittäminen vuoristoalueet mukaan luettuna” koskevan BIOPAL-sopimuksen N:o QLK1-CT-2002-02431 yhteydessä suoritettujen kaikkien ennakkojen takaisinmaksua.
   Vaatimuksensa tueksi se vetoaa kanneperusteeseen, joka koskee puolustautumisoikeuksien loukkaamista, koska komissio vastoin kontradiktorista periaatetta perusti takaisinmaksua koskevan vaatimuksen työaikaa koskeviin selvityksiin ja OLAF:in tekemiin johtopäätöksiin, joista kantaja ei ollut tietoinen.
   Toissijaisesti kantaja kiistää, että komissio voisi soveltaa liitteessä II olevaa 26 artiklaa, sekä komission esittämän toteamuksen siitä, että nyt käsiteltävänä olevan asian tosiseikat olivat riittävän vakavat, jotta voitiin vedota vakavan taloudellisen sääntöjenvastaisuuden käsitteeseen, mikä oikeuttaisi kaikkien ennakkojen takaisinperintään.


title: Asia C-139/04: Euroopanyhteisöjen komission 15.3.2004 Italiantasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/40

         Euroopan yhteisöjen komission 15.3.2004 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-139/04)
   (2004/C 106/70)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 15.3.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Gregorio Valero Jordana ja Roberto Amorosi.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut direktiiviin 1999/62/EY (1) 11 artiklan ja 4 artiklan 1 kohdan, direktiivin 1999/30/EY (2) sekä direktiivin 1996/62/EY 11 artiklan ja 4 artiklan 1 kohdan ja päätöksen 2001/839/EY (3) 1 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on ilmoittanut komissiolle ainoastaan osan niistä 3 artiklassa säädetyistä menetelmistä, joita se käyttää ilman laadun arvioinnissa direktiivin 1999/30/EY kattamien aineiden osalta, ja koska se on lähettänyt, vaikkakin 30.9.2002 jälkeen, päätöksellä 2001/839/EY määrätyn kyselylomakkeen antaen vuodelta 2001 vain muutamia direktiivin 1999/30/EY kattamia aineita koskevat tiedot, siten kuin direktiivin 1996/62/EY 11 artiklan 1 kohdan a alakohdan i ja ii alakohdassa ja sen 1 kohdan b alakohdassa säädetään

               —

               velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Italian lähettämien tietojen hoito kuuluu alueille ja jotkut niistä ovatkin noudattaneet perustellussa lausunnossa mainittuja velvollisuuksiaan. Komissio ei kuitenkaan vielä ole saanut tietoja niistä menetelmistä, joista direktiiviin 96/62/EY 5 artiklan mukaisessa ilman laadun alustavassa arvioinnissa käytetään direktiivin 1999/30/EY kattamien aineiden osalta, ja tämä koskee seuraavia alueita: Abruzzo, Basilicata, Calabria, Campania, Emilia Romagna, Friuli Venezia Giulia, Lazio, Molise, Puglia, Sardinia, Sisilia, Bolzanon autonominen maakunta, Umbria, Veneto. Lisäksi direktiivin 96/62/EY 11 artiklan 1 kohdan a alakohdan i ja ii alakohdassa ja 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut, vuotta 2001 koskevat kyselylomakkeet puuttuvat seuraavien alueiden osalta: Abruzzo, Basilicata, Calabria, Campania, Friuli Venezia Giulia, Molise, Puglia, Sardinia, Sisilia, Bolzanon autonominen maakunta ja Umbria.

      (1)  EYVL L 296, 21.11.1996, s. 55.

      (2)  EYVL L 163, 29.6.1999, s. 41.

      (3)  EYVL L 319, 4.12.2001, s. 45.


title: Asia C-407/11 P: Valitus, jonka Government of Gibraltar on tehnyt 1.8.2011 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-176/09, Government of Gibraltar v. Euroopan komissio, 24.5.2011 antamasta määräyksestä

text:
               1.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 290/6

         Valitus, jonka Government of Gibraltar on tehnyt 1.8.2011 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-176/09, Government of Gibraltar v. Euroopan komissio, 24.5.2011 antamasta määräyksestä
   (Asia C-407/11 P)
   2011/C 290/10
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Government of Gibraltar (Gibraltarin hallitus) (edustajat: D. Vaughan, QC ja barrister M. Llamas)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta

               a)

               kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-176/09 24.5.2011 antaman määräyksen;

               b)

               ottamaan asiassa T-176/09 annetusta määräyksestä tehdyn kanteen tutkittavaksi

               c)

               palauttamaan asian unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta se voi arvioida hallituksen esittämän kanteen perusteltavuuden;

               d)

               vaihtoehtona kohdissa b ja c esitetyille vaatimuksille palauttamaan asian unionin yleisen tuomioistuimen käsiteltäväksi määräten, että unionin yleinen tuomioistuin käsittelee tutkittavaksi ottamisen asian sisällöllisen arvioinnin yhteydessä;

               e)

               määräämään komission ja Espanjan korvaamaan hallitukselle unionin tuomioistuimessa ja unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä menettelyistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää valituksensa tueksi seuraavat perusteet:

               1)

               Unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut Euroopan unionin oikeutta kun se on soveltanut tai soveltanut väärin osittaista kumoamista ja eroteltavuutta koskevia säännöksiä tämän tapauksen olosuhteissa siltä osin kuin nyt esillä olevassa asiassa on muutettu alueen laajuutta koskevaa rekisteriä mutta ei ole tosiasiallisesti toteutettu osittaista kumoamista tai erottelemista; on selvää, että tietyt alueeseen ES6120032 kuuluvat osat on nimetty virheellisesti tai ne ovat perustuneet selvästi Espanjan antamiin virheellisiin ja harhaanjohtaviin tietoihin. Alueen kattavuutta olisi muutettava asianmukaisella ja oikeasuhteisella kumoamisella;

               2)

               Unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut Euroopan unionin oikeutta, kun se on katsonut, että hallituksen vaatima päätöksen 2009/95 (1) osittainen kumoaminen 1) velvoittaisi unionin yleisen tuomioistuimen määrittelemään uudelleen alueen ES6120032 maantieteelliset rajat ja muuttaisi tämän alueen täysin ja 2) näin ollen päätöksen 2009/95 sisältö muuttuisi eikä kumottua osaa voisi erottaa päätöksen 2009/95 muusta osasta;

               3)

               Unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut Euroopan unionin oikeutta, kun se on katsonut, että ei ole esitetty mitään näyttöä siitä, että hallituksen vaatima alueen ES6120032 uusi rajaaminen täyttäisi luontodirektiivin liitteessä III olevat edellytykset alueen luokittelemiseksi yhteisön tärkeänä pitämäksi alueeksi, vaikka lukuisat oikeudelliset seikat ja tosiseikat osoittavat, että alue voitaisiin luokitella tällaiseksi alueeksi ja että osapuolet eivät ole väittäneet toisin, ja näin ollen unionin yleinen tuomioistuin on ottanut selvitysaineiston huomioon vääristyneellä tavalla ja/tai luonnehtinut seikkoja oikeudellisesti virheellisellä tavalla ja tehnyt oikeudellisesti virheellisen johtopäätöksen ja/tai tehnyt ilmeisen arviointivirheen ja soveltanut väärää oikeudellista kriteeriä;

               4)

               Toissijaisesti unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut menettelysääntöjä ja loukannut hallituksen etua loukatessaan puolustautumisoikeuksia, koska se ei ole antanut hallitukselle mahdollisuutta lausua muiden asianomaisten osapuolten esittämistä asiakirjoista, koska se ei ole toimittanut hallitukselle Espanjan kuningaskunnan esittämää asiakirjaa, joka on tärkeä sen seikan kannalta, johon unionin yleisen tuomioistuimen olisi perustettava määräyksensä ja koska se ei ole soveltanut asianmukaista menettelyä;

               5)

               Lisäksi tai toissijaisesti unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut menettelysääntöjä ja näin loukannut hallituksen etua, kun se ei ole perustellut kantaansa, jonka mukaan ei ole esitetty mitään näyttöä siitä, että hallituksen vaatima alueen ES6120032 uusi rajaaminen täyttäisi luontodirektiivin liitteessä III olevat edellytykset alueen luokittelemiseksi yhteisön tärkeänä pitämäksi alueeksi ja/tai kun se ei ole ottanut huomioon tai on hylännyt todisteet, jotka osoittavat asian olevan päinvastoin.

      (1)  Neuvoston direktiivin 92/43/ETY mukaisen, Välimeren vyöhykkeen luonnonmaantieteellisellä alueella olevista yhteisön tärkeinä pitämistä alueista tehdyn luettelon toisesta päivityksestä (tiedoksiannettu numerolla K(2008) 8049) 12.12.2008 tehty komission päätös, EUVL L 43, s. 393


title: Asia T-402/17: Kanne 27.6.2017 – Vienna International Hotelmanagement v. EUIPO (Vienna House)

text:
               21.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 277/50

         Kanne 27.6.2017 – Vienna International Hotelmanagement v. EUIPO (Vienna House)
   (Asia T-402/17)
   (2017/C 277/72)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Vienna International Hotelmanagement AG (Wien, Itävalta) (edustaja: asianajaja M. Zrzavy)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki Vienna House – Rekisteröintihakemus nro 14 501 357

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 25.4.2017 asiassa R 333/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-99/01: Verwaltungsgerichtshofin 29.1.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö valitusasioissa, joissa asianosaisina ovat 1. Gottfried Linhart ja 2. Dr. Hans Biffl

text:
C 118/18               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        21.4.2001
Tribunale di Brescian 20.1.2001 tekemällään päätöksellä                Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asioissa 1) Agricola Tor-
riani s.a.s. 2) Finanziaria Immobiliare Perugino s.p.a. ja             –      kumoaa 21.12.2000 tehtyn komission päätöksen
     3) San Marco s.p.a. vastaan Ministero delle Finanze                      K(2000) 3565 lopull., joka koskee valtiontukea, jonka
                                                                              Italia aikoo myöntää Solar Tech Srl:lle, koska sen mukaan
              (Asiat C-88/01, C-89/01 ja C-90/01)                             tukeen ei voida soveltaa pieniä ja keskisuuria yrityksiä
                                                                              (PKY) koskevaa 15 prosentin määräistä bruttoavustuse-
                                                                              kvivalenttia (1), ja velvoittaa komission korvaamaan oi-
                        (2001/C 118/28)                                       keudenkäyntikulut.
Tribunale di Brescia on pyytänyt 20.1.2001 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
tuimen kirjaamoon 21.2.2001, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
tuimelta asioissa 1) Agricola Torriani s.a.s. 2) Finanziaria
                                                                       Italian hallitus väittää, että perustaessaan säädetyn korotuksen
Immobiliare Perugino s.p.a. ja 3) San Marco s.p.a. vastaan
                                                                       hyväksymättä jättämistä koskevan päätöksen pienten ja keski-
Ministero delle Finanze ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyk-
                                                                       suurten yritysten (PKY) käsitteeseen, jossa ei oteta huomioon
siin:
                                                                       yksinomaan PKY:lle myönnettäviä tukia koskevissa oikeus-
                                                                       säännöissä asetettuja edellytyksiä, komissio on rikkonut näitä
1.    Ovatko yhteisön oikeuden ja erityisesti 17.7.1969 anne-          sääntöjä, joita yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä
      tun neuvoston direktiivin 69/335/ETY (1) 10 ja 12 artiklan       on pidetty pakottavina.
      mukaisia 23.12.1998 annetun Italian lain nro 448 (GURI,
      29.12.1998, nro 302, supplemento ordinario) 11 §:n 1
      momentin kaltaiset säännökset, joiden mukaan ”yhtiöitä           Italian hallitus väittää myös, että koska komissio on soveltanut
      koskevien muiden toimien” merkitsemisestä rekisteriin            näitä sääntöjä riidanalaisessa päätöksessä, se on loukannut
      vuosina 1985–1992 suoritettava julkinen maksu (tassa             myös luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteita.
      di concessione governativa) on suoritettava kiinteänä
      vuosimaksuna, joka on osake- ja kommandiittiyhtiöiden
      osalta 750 000 Italian liiraa ja rajavastuuyhtiöiden osalta      (1) Bruttoavustusekvivalenttina ilmaistu yhdistetty todellinen tuki-
      400 000 Italian liiraa vuodessa?                                     intensiteetti, joka määräytyy yrityksen koon ja tuotantoyksikön
                                                                           sijainnin perusteella.
2.    Ovatko yhteisön oikeuden mukaisia lain nro 448/98 11
      §:n 3 momentin kaltaiset säännökset, joiden mukaan kun
      on maksettu 1 momentissa tarkoitettua suurempi summa,
      lasketaan tästä johtuvalle palautukselle laillisia korkoja
      sen suuruisina kuin ne olivat sinä päivänä, jona tämä laki
      tuli voimaan (eli 2,5 prosenttia vuodessa) eikä 26.1.1961
      annetun lain nro 29 5 §:ssä, yhdessä sen 1 §:n kanssa ja
      sellaisena kuin se on myöhemmin muutettuna, tarkoite-
      tun koron suuruisena?                                            Verwaltungsgerichtshofin 29.1.2001 tekemällään päätök-
                                                                       sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö valitusasioissa,
                                                                       joissa asianosaisina ovat 1. Gottfried Linhart ja 2. Dr. Hans
(1) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.                                                                       Biffl
                                                                                (Asia C-99/01)
                                                                                (2001/C 118/30)
                                                                       Verwaltungsgerichtshof on pyytänyt 29.1.2001 tekemällään
Italian tasavallan 21.2.2001 Euroopan yhteisöjen komis-                päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
                 siota vastaan nostama kanne                           kirjaamoon 28.2.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
                                                                       ennakkoratkaisua valitusasioissa, joissa asianosaisina ovat
                                                                       1. Gottfried Linhart ja 2. Dr. Hans Biffl seuraaviin kysymyksiin:
                          (Asia C-91/01)
                                                                       1.     Ovatko EY 28 ja EY 30 artikla sekä kosmeettisia valmistei-
                        (2001/C 118/29)                                       ta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
                                                                              27 päivänä heinäkuuta 1976 (1) annettu neuvoston direk-
                                                                              tiivi 76/768/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna neu-
Italian tasavalta on 21.2.2001 nostanut kanteen Euroopan                      voston 21.12.1988 (2) antamalla direktiivillä 88/667/ETY
yhteisöjen komissiota vastaan Euroopan yhteisöjen tuomiois-                   ja neuvoston 14.6.1993 (3) antamalla direktiivillä
tuimessa. Kantajan asiamiehenä on Umberto Leanza, jota                        93/35/ETY (jäljempänä direktiivi 76/768/ETY), ja erityi-
avustaa valtionasiamies Danilo Del Gaizo.                                     sesti sen 6 artiklan 3 kohta, samoin kuin harhaanjohtavaa
 ---pagebreak--- 21.4.2001                FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              C 118/19
       mainontaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja                    15 henkilön osalta erityiset sivut sivujen välisine linkkei-
       hallinnollisten määräysten lähentämisestä 10 päivänä                        neen, jotka mahdollistavat haun etunimen perusteella,
       syyskuuta 1984 (4) annettu neuvoston direktiivi                             katsoa merkitsevän sellaisten henkilötietojen [muuta]
       84/450/ETY (jäljempänä direktiivi 84/450/ETY), ja erityi-                   käsittelyä, jotka muodostavat rekisterin osan tai joiden on
       sesti sen 4 ja 7 artikla, esteenä sellaiselle jäsenvaltion                  tarkoitus muodostaa rekisterin osa 3 artiklan 1 kohdassa
       sääntelylle, jonka mukaan saatettaessa kosmeettisia val-                    tarkoitetulla tavalla?
       misteita markkinoille on kiellettyä viitata lääkärien asian-
       tuntijalausuntoihin – esimerkiksi väittämin ”kliinisesti
       testattu” tai ”dermatologisesti testattu” –, jos kuluttajalle        Jos vastaus jompaankumpaan kysymykseen on myöntävä,
       voi syntyä virheellisiä käsityksiä kosmeettisen valmisteen           hovioikeus esittää vielä seuraavat kysymykset.
       ominaisuuksista ja vaikutustavasta sen vuoksi, että jäte-
       tään selvittämättä se, mitä asiaa lausunto koski ja mihin
       lopputulokseen siinä päädyttiin?                                     3)     Voidaanko edellä kuvatunlaisen menettelyn, jossa tietoja
                                                                                työtovereista esitetään yksityisellä kotisivulla, johon on
                                                                                kuitenkin yleinen pääsy kaikilla kotisivun osoitteen tunte-
2.     Ovatko EY 28 ja EY 30 artikla, direktiivi 76/768/ETY,
                                                                                villa, katsoa jäävän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle
       ja erityisesti sen 6 artiklan 3 kohta, sekä direktiivi
                                                                                jonkin 3 artiklan 2 kohdassa mainitun poikkeuksen
       84/450/ETY, ja erityisesti sen 4 ja 7 artikla esteenä
                                                                                perusteella?
       jäsenvaltion sääntelylle, jonka mukaan kysymyksessä
       1 tarkoitetut väittämät ovat sallittuja vain sillä edellytyk-
       sellä, että asiassa toimivaltainen liittovaltion ministeriö          4)     Onko kotisivulla esitetty tieto siitä, että nimeltä mainittu
       on ne ensin hyväksynyt?                                                     työtoveri on loukannut jalkansa ja on osa-aikaisella
                                                                                sairaslomalla, sellainen terveyteen liittyvä henkilötieto,
                                                                                jota ei 8 artiklan 1 kohdan mukaan saa käsitellä?
( 1) EYVL 1976, L 262, s. 169.
( 2) EYVL 1988, L 382, s. 46.                                               5)     Direktiivin mukaan henkilötietojen siirto kolmansiin mai-
( 3) EYVL 1993, L 151, s. 32.                                                      hin on tietyissä tapauksissa kiellettävä. Jos henkilö Ruot-
( 4) EYVL 1984, L 250, s. 17.                                                      sissa tietokoneen avulla laittaa henkilötietoja kotisivulle,
                                                                                joka on luotu palvelimelle Ruotsissa – jolloin henkilötie-
                                                                                dot ovat kolmansien maiden kansalaisten käytettävissä
                                                                                – onko kyseessä direktiivissä tarkoitettu tietojen siirto
                                                                                kolmanteen maahan? Onko vastaus sama, vaikka kenen-
                                                                                kään ei kolmannessa maassa tiedetä todellisuudessa tutus-
                                                                                tuneen tietoihin tai vaikka kyseinen palvelin sijaitsee
                                                                                fyysisesti kolmannessa maassa?
Göta hovrättin 23.2.2001 tekemällään päätöksellä esittä-                    6)     Voidaanko direktiivin säännösten esillä olevan kaltaisessa
mä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Bodil Lindqvist vas-                              tapauksessa katsoa merkitsevän rajoitusta, joka on vastoin
                taan Åklagarkammaren i Jönköping                                   yleistä sananvapauden periaatetta taikka muita EU:ssa
                                                                                voimassa olevia vapauksia ja oikeuksia, joista määrätään
                           (Asia C-101/01)                                         muun muassa ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suo-
                                                                                jaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 10 artiklassa?
                          (2001/C 118/31)
                                                                            Hovioikeus esittää lopuksi seuraavan kysymyksen.
Göta hovrätt on pyytänyt 23.2.2001 tekemällään päätöksellä,
joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon                       7)     Voiko jäsenvaltiolla olla nyt esitettyjen kysymysten kan-
1.3.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat-                         nalta pidemmälle ulottuva henkilötietosuoja tai voiko sen
kaisua asiassa Bodil Lindqvist vastaan Åklagarkammaren i                           soveltamisala olla direktiivin soveltamisalaa laajempi,
Jönköping seuraaviin kysymyksiin:                                                  vaikka kysymys ei olisi yhdestäkään 13 artiklassa tarkoite-
                                                                                tuista tapauksista?
1)     Merkitseekö henkilön maininta – nimeltä tai nimeltä
       ja puhelinnumeron kanssa – niin sanotulla internetin
       kotisivulla direktiivin soveltamisalaan kuuluvaa menette-
       lyä (1)? Merkitseekö se, että itse laaditulla internetin kotisi-     (1) Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen
       vulla esitetään tiettyjä henkilöitä sekä väitteitä muun                  vapaasta liikkuvuudesta 24.10.1995 annettu Euroopan parlamen-
       muassa näiden henkilöiden työoloista ja vapaa-ajan har-                  tin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY annettu (EYVL L 281,
       rastuksista, osittain tai kokonaan automatisoitua tietojen-              23.11.1995, s. 31).
       käsittelyä?
2)     Jos vastaus edelliseen kysymykseen on kieltävä, voidaan-
       ko menettelyn, jossa internetin kotisivulla laaditaan noin


title: Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalenin 28.7.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ulrich Gloger vastaan Bergamt Kamen, väliintulijana Vertreter des öffentlichen Interesses beim Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Asia C-296/97)

text:
C 318/6                 H                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     18.10.97
Euroopan yhteisöjen komission 1.8.1997 Ranskan tasaval             Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen
                   taa vastaan nostama kanne                        seuraavaan kysymykseen:
                         (Asia C-284/97)
                          ( 97/C 318/08 )                           Koskeeko ympäristöä koskevan tiedon saannin vapaudesta
                                                                    7 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin
                                                                    90/313/ETY ( ! ) 3 artiklan 2 kohdan kolmannessa alakoh
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 1.8.1997                   dassa avattu mahdollisuus kieltäytyä antamasta pyydettyä
                                                                    tietoa " esitutkinnan kohteena " olevassa asiassa hallinnol
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelli           lista menettelyä, jonka tarkoituksena on sellaisen hallinto
sen yksikön virkamies Fernando Castillo de la Torre ja              päätöksen valmistelu ja tekeminen, josta on mahdollisuus
                                                                    valittamalla saada tuomioistuimessa vireille oikeusriita ?
oikeudellisessa yksikössä toimiva kansallinen virkamies O.
Couvert-Castera, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o
Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                  H EYVL L 158 , 23.6.1990, s . 56 .
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo
mioistuin
— toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n            Euroopan yhteisöjen komission 13.8.1997 Italian tasaval
      perustamissopimuksen ja eläinlääkkeitä koskevan lain                           taa vastaan nostama kanne
      säädännön lähentämisestä annettujen direktiivien 81 /
      851/ETY H ja 81 /852/ETY (2) muuttamisesta 14 päi                                    (Asia C-297/97)
      vänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin                                      ( 97/C 318/10 )
      93/40/ETY ( 3 ) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
      antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttä
      miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä            Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 13.8.1997 kan
      (1 artiklan 7 kohtaa lukuun ottamatta ), ja                   teen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa Italian tasaval
                                                                    taa vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeudel
— velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden                lisen yksikön virkamies Laura Pignataro ja prosessiosoite
                                                                    Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz, Batiment
      käyntikulut.
                                                                    Wagner, rue Alcide de Gasperi .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                    Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat            — toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut yhteen
samat kuin asiassa C-282/97 (4 ). Direktiivin 93/40/ETY
                                                                         sopivien teknisten eritelmien määrittelemisestä ja käy
3 artiklassa säädetty määräaika päättyi 31.12.1994 .                     töstä lentoliikenteen hallinnan (ATM ) laitteiden ja jär
                                                                         jestelmien hankinnassa 19 päivänä heinäkuuta 1993
(') EYVLL 317, 6.11.1981 , s .   1.                                      annetun neuvoston direktiivin 93/65/ETY ( J ) ja ETY:n
(2) EYVL L 317, 6.11.1981 , s .  16 .                                    perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska
(3) EYVL L 214 , 24.8.1993 , s . 31 .                                    se ei ole määräajassa antanut tämän direktiivin täytän
(4) EYVL C 295 , 27.9.1997, s .  20 .
                                                                         töönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnolli
                                                                         sia määräyksiä ja/tai ei ainakaan ilmoittanut näistä
                                                                         komissiolle, ja
                                                                    — velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeuden
                                                                         käyntikulut.
Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfa
lenin 28.7.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennak
koratkaisupyyntö asiassa Ulrich Gloger vastaan Bergamt              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kamen, väliintulijana Vertreter des öffentlichen Interesses
beim Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein                 EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan mukaan direk
                             Westfalen                              tiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden jokaista
                         (Asia C-296/97)                            jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, ja velvoittaa näin ollen
                                                                    jäsenvaltion noudattamaan direktiivin täytäntöönpanemi
                          ( 97/C 318/09 )                           selle asetettua määräaikaa . Tämä määräaika päättyi 20.7.
                                                                    1994 ilman että Italian tasavalta olisi antanut komission
                                                                    kanteessa mainitun direktiivin edellyttämiä säädöksiä tai
Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen             määräyksiä .
( 21 . Senat) on pyytänyt 28.7.1997 tekemällään, yhteisöjen
tuomioistuimen kirjaamoon 12.8.1997 saapuneella pää
                                                                    (M EYVL L 187, 29.7.1993 , s . 52 .
töksellään Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko
ratkaisua asiassa Ulrich Gloger vastaan Bergamt Kamen,
väliintulijana Vertreter des öffentlichen Interesses beim


title: Asia C-136/04: Bundesfinanzhofin 3.2.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Deutsches Milch-Kontor GmbH vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/32

         Bundesfinanzhofin 3.2.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Deutsches Milch-Kontor GmbH vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Asia C-136/04)
   (2004/C 118/59)
   Bundesfinanzhof on pyytänyt 3.2.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 15.3.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Deutsches Milch-Kontor GmbH vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas seuraavaan kysymykseen:
   Onko asetusta N:o 3445/89 (1) ja asetusta N:o 1706/89 (2) tulkittava siten, että yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 0406 90 kuuluvalta juustolta, joka on koostumuksensa perusteella tarkoitettu jalostettavaksi kolmannessa maassa ja joka tämän vuoksi olisi luokiteltava yhdistetyn nimikkeistön, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2886/89 (3), alanimikkeeseen 0406 90 11, olisi evättävä vientituki?

      (1)  EYVL L 336, s. 1.

      (2)  EYVL L 166, s. 36.

      (3)  EYVL L 282, s. 1.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 5 päivänä lokakuuta 1995, asiassa C-440/93 (High Court of Justicen Queen's Bench Divisionin Divisional Courtin ennakkoratkaisupyyntö), The Queen vastaan Licensing Authority of the Department of Health, Norgine Ltd, ex parte: Scotia Pharmaceuticals Ltd (Lääke - Markkinoille saattaminen - Yksinkertaistettu menettely)

text:
 N:o C 299/6           FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        11.11.95
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                               kokuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/319/ETY 1
                         ( kuudes jaosto ),                          ja 2 artiklassa säädettyjen vaatimusten mukaisia.
                 5 päivänä lokakuuta 1995 ,
                                                                     (!) EYVL N:o C 1 , 4.1.1994 .
 asiassa C-440/93 ( High Court of Justicen Queen's Bench
 Divisionin Divisional Courtin ennakkoratkaisupyyntö ),
 The Queen vastaan Licensing Authority of the Department
 of Health, Norgine Ltd , ex parte: Scotia Pharmaceuticals
                                Ltd (')
 (Lääke — Markkinoille saattaminen — Yksinkertaistettu                     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                              menettely)
                                                                                ( kuudes jaosto ),
                           ( 95/C 299/08 )
                                                                                5 päivänä lokakuuta 1995 ,
                                                                     asiassa C-96/94 ( Tribunale di Genovan esittämä ennakko
               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                       ratkaisupyyntö ), Centro Servizi Spediporto Srl vastaan
                                                                                Spedizioni Marittima del Golfo Srl ( 1 )
 (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan               (Maantiekuljetukset — Tariffit — Julkisoikeudelliset sään
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                        nökset — Kilpailu)
                                                                                ( 95/C 299/09 )
Asiassa C-440/93 , jonka High Court of Justicen Queen's
Bench Divisionin Divisional Court ( Yhdistynyt kuningas                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
kunta ) on saattanut ETY:n perustamissopimuksen 177
artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä             (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan
väksi saadakseen ensin mainitussa tuomioistuimessa vireillä             yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
olevassa asiassa The Queen vastaan Licensing Authority of
the Department of Health, Norgine Ltd, ex parte : Scotia
Pharmaceuticals Ltd , ennakkoratkaisun lääkevalmisteita
                                                                    Asiassa C-96/94 , jonka Tribunal di Genova ( Italia ) on
                                                                     saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukai
koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten            sesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen
lähentämisestä 26 päivänä tammikuuta 1965 annetun                   ensin mainitussa tuomioistuimessa vireillä olevassa riita
neuvoston direktiivin 65/65/ETY ( EYVL 1965 , 22, s . 369 ),
sellaisena kuin se on muutettuna 22 päivänä joulukuuta               asiassa Centro Servizi Spediporto Sri vastaan Spedizioni
 1986 annetulla neuvoston direktiivillä 87/21 /ETY ( EYVL           Marittima del Golfo Sri , ennakkoratkaisun EY:n perusta
N:o L 15 , s . 36 ), 4 artiklan toisen kohdan 8 alakohdan a
                                                                    missopimuksen 3 artiklan g kohdan, 5 , 30, 85 , 86 ja 90
alakohdan ii alakohdan tulkinnasta , yhteisöjen tuomio
                                                                    artiklan, sekä palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen
                                                                    soveltamisesta jäsenvaltioiden väliseen meriliikenteeseen
istuin ( kuudes jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston           sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden väliseen merilii
puheenjohtaja F. A. Schockweiler, tuomarit G. F. Mancini,
                                                                    kenteeseen 22 päivänä joulukuuta 1986 annetun neuvoston
C. N. Kakouris , J. L. Murray ( esittelevä tuomari ) ja G.
                                                                    asetuksen ( ETY ) N:o 4055/86 ( EYVL N:o L 378 , s . 1 )
Hirsch, julkisasiamies : P. Leger, kirjaaja : hallintovirkamies
                                                                    samoin kuin tietynlaisia jäsenvaltioiden välisiä tavaroiden
L. Hewlett, on antanut 5.10.1995 tuomion , jonka tuomio
lauselma on seuraava :
                                                                    yhdistettyjä kuljetuksia koskevista yhteisistä säännöistä 7
                                                                    päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin
                                                                    92/ 106/ETY ( EYVL N:o L 368 , s . 38 ) tulkinnasta , yhteisö
Lääkevalmisteita koskevien lakien, asetusten ja hallinnollis       jen tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien kokoonpanossa :
ten määräysten lähentämisestä 26 päivänä tammikuuta                 jaoston puheenjohtaja F., A. Schockweiler ( esittelevä
1 965 annetun neuvoston asetuksen N:o 65/65/ETY (EYVL               tuomari ), tuomarit G. F. Mancini, J. L. Murray, G. Hirsch ja
1965, 22, s. 369) 4 artiklan toisen kohdan 8 alakohdan a            H. Ragnemalm, julkisasiamies : P. Leger, kirjaaja : hallinto
alakohdan ii alakohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna 22         virkamies L. Hewlett, on 5.10.1995 antanut tuomion , jonka
                                                                    tuomiolauselma on seuraava :
päivänä joulukuuta 1986 annetulla neuvoston direktiivillä
87/21 /ETY, on tulkittava siten, että kansallinen viranomai
nen, joka on toimivaltainen myöntämään luvan lääke                  1 ) Jäsenvaltion säännökset, joissa säädetään tavaroiden
valmisteen saattamiseksi kansallisille markkinoille, ei saa               maantiekuljetustariffit toimikunnan ehdotuksista
myöntää lupaa, jos lupahakemuksen tueksi esitetyt ilmo                   viranomaisten hyväksyttäviksi ja täytäntöönpantaviksi,
itukset ja asiakirjat eivät sisällä sellaisia yksityiskohtaisia           eivät ole ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen 3
viittauksia julkaistuun tieteelliseen kirjallisuuteen, jotka              artiklan g kohdan, 5, 85, 86 ja 90 artiklan tai 30 artiklan
ovat kaikkien, lääkevalmisteiden tutkimiseen liittyviä ana               kanssa, jos tässä toimikunnassa enemmistönä ovat
lyyttisiä, farmakologis-toksikologisia ja kliinisiä standard            julkisen vallan edustajat ja vähemmistönä ovat edustet
eja ja tutkimussuunnitelmia koskevan jäsenvaltioiden lain                tuna ne taloudelliset toimijat, joita asia koskee, ja jos
säädännön lähentämisestä 20 päivänä toukokuuta 1975                       tämän toimikunnan on ehdotuksissaan noudatettava
annetun neuvoston direktiivin 75/31 8/ETY liitteen toisessa               tiettyjä julkiseen etuun liittyviä arviointiperusteita ja jos
ja kolmannessa osassa säädettyjen vaatimusten mukaisia, ja                lisäksi julkinen valta ei luovu oikeuksistaan ottaa
jos asiakirjoihin ei sisälly asiantuntijalausuntoja, jotka ovat           huomioon ennen ehdotusten hyväksymistä muiden
kaikkien, lääkevalmisteita koskevien lakien, asetusten ja                julkisten ja yksityisten toimielinten huomautukset tai
hallinnollisten määräysten lähentämisestä 20 päivänä tou                 jopa vahvistaa tariffit viran puolesta.


title: Asia T-609/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.1.2015 – Blackrock v. SMHV (SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Mainoslauseesta muodostuva tavaramerkki — Absoluuttinen hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               16.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.1.2015 – Blackrock v. SMHV (SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY)
   (Asia T-609/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Mainoslauseesta muodostuva tavaramerkki - Absoluuttinen hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2015/C 089/23)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Blackrock Inc. (Wilmington, Delaware, Yhdysvallat) (edustajat: barrister S. Malynicz, solicitor K. Gilbert ja solicitor M. Blair)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: aluksi I. Harrington, sitten J. Crespo Carrillo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 11.9.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 572/2013-4), joka koskee hakemusta sanamerkin SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Blackrock Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 24, 25.1.2014.


title: Asia F-124/15: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 13.7.2016 – Siragusa v. neuvosto (Henkilöstö — Virkamiehet — Palvelussuhteen päättyminen — Kantajan tekemä varhaiseläkettä koskeva hakemus — Sääntöjen muutokset hakemuksen jälkeen — Aikaisemman päätöksen väitetty peruuttaminen)

text:
               5.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/35

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 13.7.2016 – Siragusa v. neuvosto
   (Asia F-124/15) (1)

   ((Henkilöstö - Virkamiehet - Palvelussuhteen päättyminen - Kantajan tekemä varhaiseläkettä koskeva hakemus - Sääntöjen muutokset hakemuksen jälkeen - Aikaisemman päätöksen väitetty peruuttaminen))
   (2016/C 326/59)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Sergio Siragusa (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat T. Bontinck ja A. Guillerme)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer et M. Veiga)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan parlamentti (asiamiehet: M. Dean ja D. Nessaf)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla hylätään kantajan tekemä varhaiseläkettä koskeva hakemus ja jolla peruutetaan siten aikaisempi myönteinen päätös, siltä osin kuin kyseinen päätös on tehty uusien henkilöstösääntöjen voimaantulon jälkeen, sekä vaatimus väitetysti aiheutuneen aineellisen vahingon ja henkisen kärsimyksen korvaamiseksi.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään osittain tutkimatta sen tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvän puuttumisen takia ja hylätään osittain selvästi perusteettomana.

               2)

               Sergio Siragusa vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan parlamentti vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 414, 14.12.2015, s. 42.


title: Asia C-70/06: Euroopan yhteisöjen komission  7.2.2006  Portugalin tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               8.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/15

         Euroopan yhteisöjen komission 7.2.2006 Portugalin tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-70/06)
   (2006/C 86/28)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.2.2006 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Xavier Lewis ja António Caeiros, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut EY 228 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä pannakseen täytäntöön yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-275/03, komissio vastaan Portugalin tasavalta, joka koskee julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY (1) täytäntöönpanoa, 14.10.2004 antamaa tuomiota

               2)

               velvoittaa Portugalin tasavallan maksamaan komissiolle neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (2) 9 artiklassa tarkoitetulle Euroopan yhteisön ”omien varojen” tilille uhkasakon, jonka määrä on 21.450 euroa jokaiselta päivältä, jona asiassa C-275/03 annetun tuomion täytäntöönpaneminen viivästyy siitä päivästä, jona tuomio tässä asiassa annetaan, siihen päivään saakka, jona asiassa C-275/03 annettu tuomio pannaan täytäntöön

               3)

               velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komission mukaan Portugalin hallituksen parlamentille toimittamassa lakiehdotuksessa, joka liittyy valtion ja muiden julkisyhteisöjen sopimussuhteen ulkopuoliseen vastuuseen, ei säädetä toimenpiteistä, jotka ovat tarpeen yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-275/03 14.10.2004 antaman tuomion täytäntöönpanemiseksi. Koska komissiolle ei ole tähän päivään mennessä ilmoitettu muista toimenpiteistä kyseisen tuomion täytäntöönpanemiseksi, se katsoo, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut EY 228 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan.

      (1)  EYVL L 395, s. 33.

      (2)  Yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22 päivänä toukokuuta 2000 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (EYVL L 130, s. 1).


title: Asia T-401/08 R: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 14.11.2008 — Säveltäjäin Tekijänoikeustoimisto Teosto v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Komission päätös, jolla määrätään lopetettavaksi tekijänoikeuksien yhteisvalvonnassa noudatettu yhdenmukaistettu menettely — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/38

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 14.11.2008 — Säveltäjäin Tekijänoikeustoimisto Teosto v. komissio
   (Asia T-401/08 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Komission päätös, jolla määrätään lopetettavaksi tekijänoikeuksien yhteisvalvonnassa noudatettu yhdenmukaistettu menettely - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty)
   (2009/C 69/89)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Asianosaiset

      Kantaja: Säveltäjäin Tekijänoikeustoimisto Teosto ry (Helsinki, Suomi) (edustaja: asianajaja H. Pokela)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. Paasivirta, F. Castillo de la Torre ja P. Aalto)
   Oikeudenkäynnin kohde
   EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/C2/38.698 — CISAC) 16.7.2008 tehdyn komission päätöksen K(2008) 3435 lopullinen 3 artiklan ja 4 artiklan 2 ja 3 kohdan täytäntöönpanon lykkääminen siltä osin kuin nämä koskevat hakijaa
   Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-119/14: Kanne 18.2.2014 – Carbio v. neuvosto

text:
               19.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/24

         Kanne 18.2.2014 – Carbio v. neuvosto
   (Asia T-119/14)
   2014/C 151/32
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Cámara Argentina de Biocombustibles (Carbio) (Buenos Aires, Argentiina) (edustajat: asianajajat J. Bellis ja R. Luff)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Argentiinasta ja Indonesiasta peräisin olevan biodieselin tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 19.11.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1194/2013 (EUVL L 315, s. 2) siltä osin kuin se koskee kantajaa ja

               —

               velvoittamaan vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan toimielimet tekivät ilmeisen virheen tosiseikkojen arvioinnissa katsomalla, että soijapapujen ja soijaöljyn hintoja oli väristelty, minkä vuoksi asetuksen N:o 1225/2009 (1) 2 artiklan 5 kohdan toisen alakohdan soveltaminen oli perusteltua.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 5 kohdan toista alakohtaa, sellaisena kuin toimielimet sitä käsiteltävässä asiassa tulkitsevat, ei voida soveltaa tuontiin WTO:n jäsenvaltiosta, koska se on ristiriidassa WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen kanssa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan vahinkoa koskevassa arviossa ei oteta huomioon tekijöitä, jotka poistavat syy-yhteyden väitetyn vahingon ja väitetyn polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin välillä, asetuksen N:o 1225/2009 3 artiklan 7 kohdan vastaisesti.

      (1)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009 (EUVL L 343, s. 51)


title: Asia C-233/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administratīvā apgabaltiesa (Latvia) on esittänyt 21.5.2015 – SIA ”Oniors Bio” v. Valsts ieņēmumu dienests

text:
               27.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 245/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administratīvā apgabaltiesa (Latvia) on esittänyt 21.5.2015 – SIA ”Oniors Bio” v. Valsts ieņēmumu dienests
   (Asia C-233/15)
   (2015/C 245/14)
   Oikeudenkäyntikieli: latvia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administratīvā apgabaltiesa

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: SIA ”Oniors Bio”

      Vastapuoli: Valsts ieņēmumu dienests

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko tuotteet, joiden osalta eri tavaraeristä otettujen näytteiden tutkimustulokset eivät osoita, että tavarassa olisi denaturointiaineita tai muita haitallisia aineita, jotka tekisivät siitä ihmisravinnoksi soveltumatonta, mutta joita ei valmistajan antamien tietojen mukaan voida käyttää elintarvikkeissa (elintarvikkeiden tuotanto ja elintarvikeketju), koska tavaran valmistusprosessin ominaisuuksien vuoksi ei voida sulkea pois sitä, että tuotteessa on haitallisia aineita, luokiteltava yleisesti johonkin tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (1) liitteessä I mainittuun yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen, joka koskee syötäväksi kelpaamattomia tuotteita, vai onko tällaiset tuotteet sitä vastoin luokiteltava yleisesti johonkin nimikkeeseen, joka koskee syötäviä tuotteita?

               2)

               Mitä perusteita on pidettävä tärkeimpinä tulkittaessa käsitteitä ”syötävä” ja ”syötäväksi kelpaamaton” tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I yhdistetyn nimikkeistön nimikkeiden soveltamisen yhteydessä?

               3)

               Voiko tuotteen käyttötarkoitus olla objektiivinen luokitteluperuste tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I yhdistetyn nimikkeistön nimikkeiden soveltamisen yhteydessä?

               4)

               Voidaanko Euroopan unionin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen lausuntoa, jonka mukaan valittajan maahantuomaa tavaraa ei Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden elintarvikesäännösten mukaan voida käyttää elintarvikeketjussa, koska se ei sovellu ihmisravinnoksi, käyttää tavaroiden luokitteluperusteena tulkittaessa käsitettä ”syötäväksi kelpaamaton” tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I yhdistetyn nimikkeistön nimikkeiden soveltamisen yhteydessä?

               5)

               Voidaanko valmistajan tavaran valmistuksen teknisestä prosessista antamia tietoja, joiden mukaan ei voida sulkea pois sitä, että tuotteessa on haitallisia aineita, käyttää tavaroiden luokitteluperusteena tulkittaessa käsitettä ”syötäväksi kelpaamaton” tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I yhdistetyn nimikkeistön nimikkeiden soveltamisen yhteydessä?

               6)

               Mitä luokiteltavan tavaran fysikokemiallisia ominaisuuksia on pidettävä tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I yhdistetyn nimikkeistön nimikkeiden 1518 00 31 ja 1517 90 91 oikean tulkinnan ja soveltamisen kannalta tärkeimpinä?

               7)

               Onko tavaraan, jonka fysikokemialliset ominaisuudet ovat sellaisia kuin nyt käsiteltävässä asiassa, sovellettava yleisesti tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I yhdistetyn nimikkeistön nimikettä 1518 00 31?

      (1)  EYVL L 256, s. 1.


title: Asia T-170/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.4.2014 – Beyond Retro v. SMHV – S&K Garments (BEYOND VINTAGE) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Euroopan yhteisön nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Sanamerkki BEYOND VINTAGE — Aikaisempi yhteisön sanamerkki BEYOND RETRO — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla)

text:
               24.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.4.2014 – Beyond Retro v. SMHV – S&K Garments (BEYOND VINTAGE)
   (Asia T-170/12) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Euroopan yhteisön nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Sanamerkki BEYOND VINTAGE - Aikaisempi yhteisön sanamerkki BEYOND RETRO - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla))
   2014/C 194/27
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Beyond Retro Ltd (Lontoo, Yhdistnyt kuningaskunta) (edustaja: barrister S. Malynicz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: I. Harrington)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: S&K Garments, Inc. (New York, New York, Yhdysvallat)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota SMHV:n neljännen valituslautakunnan 30.1.2012 tekemä päätös (yhdistetyt asiat R 493/2011-4 ja R 548/2011-4), joka koskee Beyond Retro Ltd:n ja S&K Garments, Inc:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 30.1.2012 tekemä päätös (yhdistetyt asiat R 493/2011-4 ja R 548/2011-4) kumotaan siltä osin kuin se koskee sanamerkin BEYOND VINTAGE kattamia tavaroita, jotka kuuluvat tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien rekisteröimistä varten koskevaan, 15.6.1957 tehtyyn Nizzan sopimukseen, sellaisena kuin se on tarkistettuna ja muutettuna, pohjautuvan luokituksen luokkiin 18 ja 25.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Beyond Retro Ltd vastaa kolmasosasta asianosaisille tässä asiassa aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja. SMHV vastaa kahdesta kolmasosasta näitä oikeudenkäyntikuluja.

      (1)  EUVL C 194, 30.6.2012.


title: Asia F-88/13: Kanne 17.9.2013 — ZZ v. REA

text:
               25.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/39

         Kanne 17.9.2013 — ZZ v. REA
   (Asia F-88/13)
   2014/C 24/72
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja F. Frabetti)

      Vastaaja: Tutkimuksen toimeenpanovirasto (REA)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Kantajan esittämän sellaisen vaatimuksen hylkäämisen kumoaminen, joka koskee kantajan äidin rinnastamista huollettavana olevaan lapseen henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 2 artiklan 4 kohdan nojalla

      Vaatimukset

               —

               PMO.1:n tekemän ja 28.11.2012 tiedoksiannetun sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla hylättiin kantajan 20.7.2012 esittämä vaatimus kantajan äidin rinnastamisesta huollettavana olevaan lapseen henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 2 artiklan 4 kohdan nojalla 1.11.2012 ja 31.10.2013 väliseksi ajanjaksoksi

               —

               1 000 euron suuruisen vahingonkorvauksen, jonka osalta pidätetään oikeus muutoksiin/määrän nostamiseen, määrääminen kantajalle korvauksena tälle vaatimuksen hylkäämisestä ja oikeudenkäyntiä edeltäneestä hallinnollisesta valituksesta tehdyistä päätöksistä niiden haittaavan ja loukkaavan luonteen vuoksi aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä

               —

               REA on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-379/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Ranska) – Association France Nature Environnement v. Premier ministre ja Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2001/42/EY — Tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arviointi — Kansallinen toimi, joka on yhteensopimaton unionin oikeuden kanssa — Oikeudelliset seuraukset — Kansallisen tuomioistuimen toimivalta pysyttää väliaikaisesti voimassa kyseisen toimen tietyt vaikutukset — SEUT 267 artiklan kolmas kohta — Velvollisuus pyytää unionin tuomioistuimelta ennakkoratkaisua)

text:
               26.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 350/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Ranska) – Association France Nature Environnement v. Premier ministre ja Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie
   (Asia C-379/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2001/42/EY - Tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arviointi - Kansallinen toimi, joka on yhteensopimaton unionin oikeuden kanssa - Oikeudelliset seuraukset - Kansallisen tuomioistuimen toimivalta pysyttää väliaikaisesti voimassa kyseisen toimen tietyt vaikutukset - SEUT 267 artiklan kolmas kohta - Velvollisuus pyytää unionin tuomioistuimelta ennakkoratkaisua))
   (2016/C 350/14)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d’État

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Association France Nature Environnement

      Vastaajat: Premier ministre ja Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie

      Tuomiolauselma

               1)

               Kansallinen tuomioistuin voi kansallisen oikeuden niin salliessa poikkeuksellisesti ja tapauskohtaisesti rajoittaa ajallisesti tiettyjä sellaisen päätöksen vaikutuksia, jolla todetaan lainvastaiseksi kansallisen oikeuden säännös, joka on hyväksytty tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/42/EY säädettyjen ja erityisesti sen 6 artiklan 3 kohdasta johtuvien velvoitteiden vastaisesti, edellyttäen että tällainen rajoittaminen on välttämätöntä ympäristönsuojeluun liittyvän pakottavan syyn vuoksi ja ottaen huomioon tuomioistuimen käsiteltäväksi saatetun asian erityiset olosuhteet. Tätä poikkeuksellista toimivaltaa voidaan kuitenkin käyttää vain silloin, kun kaikki 28.2.2012 annetusta tuomiosta Inter-Environnement Wallonie ja Terre wallonne (C-41/11, EU:C:2012:103) ilmenevien kaltaiset edellytykset täyttyvät, eli:

                           —

                           riidanalainen kansallisen oikeuden säännös on asianmukainen toimenpide unionin oikeuden saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä ympäristönsuojelun alalla

                           —

                           uuden kansallisen toimen antamisella ja voimaantulolla ei voida estää riidanalaisen toimen kumoamisesta aiheutuvia haitallisia ympäristövaikutuksia

                           —

                           riidanalaisen toimen kumoamisesta olisi seurauksena ympäristölle vahingollinen lainaukko unionin oikeuden saattamisessa osaksi kansallista oikeusjärjestystä ympäristönsuojelun alalla, koska kumoaminen merkitsisi heikompaa suojelua ja olisi näin suoranaisesti vastoin unionin oikeuden olennaista tavoitetta

                           —

                           riidanalaisen kansallisen toimen vaikutusten poikkeuksellinen voimassa pitäminen kattaa ainoastaan sen ajan, joka on ehdottoman tarpeen todetun sääntöjenvastaisuuden korjaamiseksi tarpeellisten toimenpiteiden toteuttamiseksi.

               2)

               Unionin oikeuden nykytilassa kansallisen tuomioistuimen, jonka päätöksiin ei saa hakea muutosta, on lähtökohtaisesti pyydettävä ennakkoratkaisua unionin tuomioistuimelta, jotta unionin tuomioistuin voisi arvioida, voidaanko unionin oikeuden vastaisiksi katsotut kansallisen oikeuden säännökset poikkeuksellisesti pysyttää voimassa ympäristönsuojeluun liittyvän pakottavan syyn vuoksi ja ottaen huomioon kansallisen tuomioistuimen käsiteltäväksi saatetun asian erityiset olosuhteet. Kansallinen tuomioistuin vapautuu tästä velvollisuudesta vain, kun se on seikkaperäisesti osoittamallaan tavalla varma siitä, ettei 28.2.2012 annetusta tuomiosta Inter-Environnement Wallonie ja Terre wallonne (C-41/11, EU:C:2012:103) ilmenevien kaltaisten edellytysten tulkinnasta ja soveltamisesta ole mitään perusteltua epäilystä.

      (1)  EUVL C 337, 12.10.2015.


title: Asia T-450/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.3.2012 — Coverpla v. SMHV — Heinz-Glas (pieni pullo) (Yhteisömalli — Mitättömyysmenettely — Rekisteröity pientä pulloa esittävä yhteisömalli — Aikaisempi malli — Mitättömyysperuste — Aikaisemman yhteisömallin julkistaminen — Malli ei ole uusi — Asetuksen (EY) N:o 6/2002 5 artikla ja 25 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               28.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 126/13

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.3.2012 — Coverpla v. SMHV — Heinz-Glas (pieni pullo)
   (Asia T-450/08) (1)

   (Yhteisömalli - Mitättömyysmenettely - Rekisteröity pientä pulloa esittävä yhteisömalli - Aikaisempi malli - Mitättömyysperuste - Aikaisemman yhteisömallin julkistaminen - Malli ei ole uusi - Asetuksen (EY) N:o 6/2002 5 artikla ja 25 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2012/C 126/25
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Coverpla (Nizza, Ranska) (edustajat: asianajajat P. Greffe ja M. Chaminade)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Heinz-Glas GmbH (Piesau, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Pütz-Poulalion)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n kolmannen valituslautakunnan 7.7.2008 (asia R 1411/2007-3) tekemästä päätöksestä yhteisömallia koskevassa Heinz-Glas GmbH:n ja Coverplan välisessä mitättömyysmenettelyssä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Coverpla velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 6, 10.1.2009.


title: Asia C-138/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 15.10.2009 (Fővárosi Ítélőtáblan (Unkarin tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Hochtief AG ja Linde-Kca-Dresden GmbH v. Közbeszerzések Tanácsa Közbeszerzési Döntőbizottság (Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyt — Direktiivin 2004/18/EY voimaantulon jälkeen ja ennen sen täytäntöönpanolle asetetun määräajan päättymistä aloitetut menettelyt — Neuvottelumenettelyt, joihin liittyy hankintailmoitus — Velvollisuus ottaa mukaan vähimmäismäärä sopivia ehdokkaita — Velvollisuus varmistaa todellinen kilpailu)

text:
               5.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/9

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 15.10.2009 (Fővárosi Ítélőtáblan (Unkarin tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Hochtief AG ja Linde-Kca-Dresden GmbH v. Közbeszerzések Tanácsa Közbeszerzési Döntőbizottság
   (Asia C-138/08) (1)

   (Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyt - Direktiivin 2004/18/EY voimaantulon jälkeen ja ennen sen täytäntöönpanolle asetetun määräajan päättymistä aloitetut menettelyt - Neuvottelumenettelyt, joihin liittyy hankintailmoitus - Velvollisuus ottaa mukaan vähimmäismäärä sopivia ehdokkaita - Velvollisuus varmistaa todellinen kilpailu)
   2009/C 297/06
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Ítélőtábla

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Hochtief AG ja Linde-Kca-Dresden GmbH

      Vastaaja: Közbeszerzések Tanácsa Közbeszerzési Döntőbizottság

      Muu osapuoli: Budapest Főváros Önkormányzata

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Fővárosi Ítélőtábla — Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/37/EY (EYVL L 199, s. 54) 22 artiklan ja julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (EYVL L 134, s. 114) 44 artiklan 3 kohdan tulkinta — Mahdollisuus toimittaa neuvottelumenettely, johon liittyy hankintailmoitus, jos sopivien ehdokkaiden määrä alittaa hankintailmoituksessa vahvistetun vähimmäismäärän ja edellä mainituissa direktiiveissä tältä osin säädetyn vähimmäismäärän

      Tuomiolauselma

               1)

               Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2004/18/EY ei voida soveltaa hankintaviranomaisen julkista rakennusurakkaa koskevan sopimuksen tekomenettelyssä tekemään päätökseen ennen tämän direktiivin täytäntöönpanolle asetetun määräajan päättymistä.

               2)

               Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/37/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 13.10.1997 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/52/EY, 22 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että silloin kun hankintasopimus tehdään neuvottelumenettelyssä ja kun sopivien ehdokkaiden lukumäärä ei saavuta tälle menettelylle asetettua vähimmäismäärää, hankintaviranomainen voi silti jatkaa menettelyä kutsumalla sopivan ehdokkaan tai sopivat ehdokkaat neuvottelemaan hankintasopimuksen ehdoista.

               3)

               Direktiiviä 93/37, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/52, on tulkittava siten, että hankintaviranomainen on noudattanut velvollisuuttaan todellisen kilpailun varmistamiseen, kun se käyttää neuvottelumenettelyä kyseisen direktiivin 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa.

      (1)  EUVL C 183, 19.7.2008.