title: Asia C-58/99: Euroopan yhteisöjen komission 19.2.1999 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 121/10                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            1.5.1999
4) Jos toiseen kysymykseen on vastattava myöntävästi, onko                     jota ne voivat käyttää mielivaltaisesti. Jotta hyväksymisme-
     siitä, että komissio on joulukuussa 1995 hyväksynyt                       nettelyä voitaisiin pitää yhteensopivana EY:n perustamisso-
     vuodeksi 1996 Alankomaiden ohjelman Aujeszkyn taudin                      pimuksen 73 b ja 52 artiklan kanssa, sen on perustuttava
     hävittämiseksi sioista, vaikutuksia siihen, sovelletaanko                 yleiseen etuun nojautuviin pakottaviin syihin ja vakiintu-
     Aujeszkyn taudin torjumisesta annetun asetuksen 2                         neisiin ja julkistettuihin objektiivisiin perusteisiin, jotta
     pykälän 1 momenttia esillä olevaan asiaan? Jos vastaus on                 kansallisen viranomaisen harkintavaltaa rajoitettaisiin
     myöntävä, mitä nämä vaikutukset ovat?                                     mahdollisimman paljon.
                                                                          c) Komissio väittää Enin ja Telecom Italian yksityistämisten
(1) Teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittami-
    sessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983
                                                                               osalta, ettei ”erityisten toimivaltuuksien” antaminen ole
    annettu neuvoston direktiivi 83/189/ETY (EYVL L 109,                       perusteltua. Italian viranomaiset olisivat voineet antaa
    26.4.1983, s. 8).                                                          sellaisia säännöksiä, joilla ei olisi rajoitettu omistusoikeutta
                                                                               ja jotka olisivat edellä mainitun vapauden kannalta
                                                                               vähemmän rajoittavia.
Euroopan yhteisöjen komission 19.2.1999 Italian tasaval-
                    taa vastaan nostama kanne
                                                                          Euroopan yhteisöjen komission 1) Manuel Pereira Roldão
                            (Asia C-58/99)                                & Filhos Lda, 2) Instituto Superior Técnico ja 3) King,
                                                                          Taudevin & Gregson (Holdings) Ltd-nimisiä oikeushenki-
                          (1999/C 121/18)                                                    löitä vastaan nostama kanne
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.2.1999 Euroo-                                            (Asia C-59/99)
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksikön
virkamiehet Antonio Aresu ja Maria Patakia ja prosessiosoite                                        (1999/C 121/19)
Luxemburgissa on c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre
Wagner, Kirchberg.                                                        Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut Euroopan yhteisö-
                                                                          jen tuomioistuimessa 19.2.1999 kanteen 1) Manuel Pereira
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                              Roldão & Filhos Lda, 2) Instituto Superior Técnico ja 3) King,
                                                                          Taudevin & Gregson (Holdings) Ltd -nimisiä oikeushenkilöitä
–    toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut EY:n               vastaan. Komission asiamiehinä ovat oikeudellisen yksikön
     perustamissopimuksen 52, 59 ja 73 b artiklan mukaisia                virkamies Francisco De Sousa Fialho ja oikeudellisessa yk-
     velvoitteitaan, koska se on 31.7.1994 antanut asetuksen              sikössä toimiva kansallinen virkamies Olivier Couvert-Castéra,
     (decreto-legge) nro 332 1 artiklan 5 kohdan ja 2 artiklan            joita avustaa asianajaja Eugénio Braga, Porto, ja prosessiosoite
     säännökset (tämä asetus on muunnettu tietyin muutoksin               Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos
     30.7.1994 annetuksi laiksi nro 474) ja koska se on Enin              Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
     ja Telecom Italian yksityistämisen yhteydessä antanut
     ”erityisiä toimivaltuuksia” koskevia asetuksia,                      Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin velvoittaa vastaajat
                                                                          palauttamaan kantajalle 357813 euron suuruisen summan,
–    velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-             185833,78 euron suuruisine korkoineen 1.1.1999 saakka
     kulut.                                                               sekä korkoa siihen asti kunnes koko summa on maksettu, sekä
                                                                          korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
a) Lain nro 332 1 artiklan 5 kohdan säännös, jonka mukaan
     tietyt sopimukset voidaan tehdä ainoastaan sellaisen am-             Kanne on nostettu EY: perustamissopimuksen 181 artiklan
     matinharjoittajan kanssa, joka on vähintään viiden vuoden            nojalla ja siinä vaaditaan palauttamaan sellaisen sopimuksen
     ajan ollut merkittynä laissa säädettyyn luetteloon, on EY:n          perusteella suoritetut ennakkomaksut, jossa Euroopan yhteisö
     perustamissopimuksen 59 ja 52 artiklan vastainen, koska              sitoutui myöntämään rahoitustukea ensiksi mainitulle vastaa-
     sillä lainvastaisesti suljetaan pois muissa jäsenvaltioissa          jalle, jotta se voisi pystyttää ”halpakustannuksisen, vähän
     lainmukaisesti toimiva tai äskettäin Italiaan sijoittautunut         saastuttavan säiliön lyijykristallin sulatusta varten” energiatek-
     ammatinharjoittaja.                                                  nologian edistämistä Euroopassa koskevien toimien yhteydessä
                                                                          (thermie-ohjelma), mistä on säädetty neuvoston asetuksessa
b) Kyseisen lain 2 artiklalla, jossa valtiovarainministeriölle            (ETY) N: o 2008/90 (1)Kantaja on purkanut sopimuksen, koska
     annetaan ”erityisiä toimivaltuuksia”, asetetaan este vapaalle        vastaajat eivät ole täyttäneet sopimusvelvoitteitaan.
     liikkuvuudelle ja sijoittautumisoikeudelle.
     Antamalla kansallisille viranomaisille toimivaltuus hyväk-           (1) EYVL L 185, 17.7.1990, s. 1.
     syä sijoittajien merkittävä osallistuminen ja osakkeenomis-
     tajien välisten sopimusten pätevyys, kansallisille viran-
     omaisille on annettu teoreettinen mahdollisuus syrjintään,


title: Asia T-406/07: Kanne 14.11.2007 — Caisse Fédérale du Crédit Mutuel Centre Est Europe v. SMHV (PAYWEB CARD)

text:
               12.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 8/21

         Kanne 14.11.2007 — Caisse Fédérale du Crédit Mutuel Centre Est Europe v. SMHV (PAYWEB CARD)
   (Asia T-406/07)
   (2008/C 8/38)
   Kannekirjelmän kieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja(t): Caisse Fédérale du Crédit Mutuel Centre Est Europe (Strasburg, Ranska) (edustaja(t): asianajajat P. Greffe ja J. Schouman)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
   Vaatimukset

               —

               SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 12.9.2007 tekemä ja 17.9.2007 tiedoksiannettu päätös asiassa R 120/2007-1 on kumottava, koska sillä on kieltäydytty rekisteröimästä yhteisön tavaramerkiksi kantajan hakemaa merkkiä PAYWEB CARD, hakemus N:o 3 861 051, luokkiin 9, 36 ja 38 kuuluville tavaroille ja palveluille

               —

               PAYWEB CARD (N:o 3 861 051) on rekisteröitävä yhteisön tavaramerkiksi vaadituille tavaroille ja palveluille

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”PAYWEB CARD” luokkiin 9, 36 ja 38 kuuluville tavaroille ja palveluille (hakemus N:o 3 861 051)

      Tutkijan päätös: Tavaramerkkiä ei rekisteröidä.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Kanne hylätään.

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu, koska kantajan mukaan ja toisin kuin riidanalaisessa päätöksessä todetaan, ilmaisu ”PAYWEB CARD” ei ole kuvaava vaan, päinvastoin, erottamiskykyinen kyseisten tavaroiden ja palvelujen osalta.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia F-50/09: Kanne 12.5.2009 — Missir Mamachi di Lusignano v. komissio

text:
               18.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 167/27

         Kanne 12.5.2009 — Missir Mamachi di Lusignano v. komissio
   (Asia F-50/09)
   2009/C 167/55
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Livio Missir Mamachi di Lusignano (Kerkhove-Avelgem, Belgia) (edustajat: asianajajat F. Di Gianni ja R. Antonini)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Komission virkamieheen sekä tämän puolisoon kohdistuneesta henkirikoksesta johtuva vaatimus henkisen kärsimyksen ja aineellisen vahingon korvaamisesta

      Vaatimukset

               —

               Nimittävän viranomaisen 3.2.2009 tekemä sellainen päätös on kumottava, jolla hylättiin kantajan valitus nro R/406/08 asiassa, joka koskee 18.9.2006 Rabatissa Marokossa tapahtuneesta Alessandro Missir Mamachi di Lusignanoon sekä tämän puolisoon kohdistuneesta henkirikoksesta johtuvaa henkisen kärsimyksen ja aineellisen vahingon korvaamista; Missir Mamachi di Lusignano hoiti kyseisessä paikassa virkatehtäviään.

               —

               Komissio on velvoitettava maksamaan Alessandro Missir Mamachi di Lusignanon perillisille ja oikeudenomistajille vahingonkorvauksena aineellisesta vahingosta 2 552 837,96 euron suuruinen korvaus, joka vastaa henkirikoksen uhriksi joutuneen virkamiehen palkkaa 26 vuoden ajalta siten, että korvaus arvioidaan uudelleen ottaen huomioon kyseisen virkamiehen uranäkymät (sekä automaattiset palkanlisät että oletettavat ylennykset).

               —

               Komissio on velvoitettava maksamaan Alessandro Missir Mamachi di Lusignanon perillisille ja oikeudenomistajille 250 000,00 euron suuruinen korvaus vahingonkorvauksena uhrille ennen tämän kuolemaa aiheutetusta henkisestä kärsimyksestä.

               —

               Komissio on velvoitettava maksamaan Alessandro Missir Mamachi di Lusignanon perillisille ja oikeudenomistajille 1 276 512,00 euron suuruinen korvaus siitä henkisestä kärsimyksestä, joka uhrin lapsille aiheutui heidän lapsen asemansa ja sen vuoksi, että he joutuivat todistamaan hänen traagisen surmansa.

               —

               Komissio on velvoitettava maksamaan Livio Missir Mamachi di Lusignanolle 212 752,00 euron suuruinen korvaus viimeksi mainitulle uhrin isän ominaisuudessa aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä.

               —

               Komissio on velvoitettava maksamaan tällä välin kertyvät hyvityskorot ja viivästyskorot.

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: MD Foods Amban ja Danske Mejeriers Fællesorganisationin Kløvermælk Amban, Løgismose Produktion A/S:n, Mejeriselskabet Vesthimmerlandin, Nordex Food A/S:n, Sinai Landmejeri v/Gunnar Larsenin ja Sædager Andelsmejerin valtuuttamana 25.2.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia C-81/97)

text:
N:o C 131/6          L_EL                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         26.4.97
         kään suosita vain sellaisia toimialoja, jotka ovat          OHG vastaan Finanzamt Landshut ennakkoratkaisua seu
         vaikeassa tilanteessa ja joilla kilpailu yhteisössä on      raaviin kysymyksiin :
         voimakasta . Maribel a/b -järjestely on siis yleinen
         toimenpide, jota budjettisyistä ei vielä voida ulot
         taa koskemaan kaikkia toimialoja .                          1 ) Onko urheilutilojen tuntiperusteinen vastikkeellinen
                                                                             käyttöön antaminen ( esimerkiksi tenniskenttien anta
                                                                             minen pelaajien käyttöön ) jäsenvaltioiden liikevaihto
         Riidanalaisessa päätöksessä komissio ei ole miten                  verolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen
         kään osoittanut, missä määrin Maribel a/b -järjes                  arvonlisäverojärjestelmä : yhdenmukainen määräyty
         telyllä olisi vaikutusta jäsenvaltioiden väliseen                   misperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun
         kauppaan. Komissio tyytyy vetoamaan edellä mai                     kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (') ( kuu
         nittuun säännökseen tehdäkseen sen johdosta sen                     des arvonlisäverodirektiivi ) 13 artiklan B kohdan
         johtopäätöksen, että nämä yritykset " määritelmän                   b alakohdan verovapautussäännöksessä tarkoitettua
         mukaan " kilpailevat ulkomaalaisten yritysten tuot                 " kiinteän omaisuuden vuokrausta "?
         teiden kanssa .
     — (Toissijaisesti ) Maribel a/b -järjestely soveltuu yh        2 ) Mikäli edellä olevaan kysymykseen vastataan myöntei
                                                                             sesti : Onko kuudennen arvonlisäverodirektiivin 13 ar
         teismarkkinoille : Maribel a/b -järjestely on tarkoi
                                                                             tiklan B osan b kohdan 3 alakohdan säännöstä " kiin
         tettu edistämään työmahdollisuuksien syntyä luo
         malla sellaisia työpaikkoja, joissa ei edellytetä                   teän omaisuuden vuokraus, lukuun ottamatta
         paljoa koulutusta .                                                 pysyvästi asennettujen laitteiden ja koneiden vuokraus
                                                                             ta " tulkittava niin , että laitteiden ja koneiden vuok
                                                                             rauksen verollisuus käsittää niitä ympäröivän raken
— (Toissijaisesti ) Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen:                   nuksen ja tontin vuokrauksen, vai onko urheilutilojen
     tehty takaisinmaksua koskeva vaatimus ei ole oikeassa                   vuokraus jaettava verovapaaseen tontin vuokraukseen
     suhteessa tapahtuneeseen yhteisön oikeuden rikkomi                     ja verolliseen laitteiden ja koneiden vuokraukseen ?
     seen. Ottaen huomioon käsitettä " yleinen toimenpide "
     koskeva epävarmuus on rikkomista vaikea kuvailla                O EYVL N:o L 145 , 13.6.1977, s . 1 .
     " vakavaksi ". Riidanalaisesta päätöksestä ei möyskään
     ilmene, mikä vaikutus toimenpiteellä on jäsenvaltioi
     den väliseen kauppaan . Komissio velvoittaa ainoastaan
     päätöksen päätösosassa Belgian valtiota vaatimaan
     tuen takaisinmaksamista ilmoittamatta päätöksen pe
     rusteena olleita seikkoja .
                                                                     MD Foods Amban ja Danske Mejeriers Fællesorganisatio
                                                                      nin Kløvermælk Amban, Løgismose Produktion A/S:n,
     Suhteellisuusperiaatteen sekä hyvän hallintotavan ja             Mejeriselskabet Vesthimmerlandin, Nordex Food A/S:n,
     oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen sekä puo               Sinai Landmejeri v/Gunnar Larsenin ja Sædager Andels
     lustautumisoikeuksien ja luottamuksensuojan rikkomi             mejerin valtuuttamana 25.2.1997 Euroopan yhteisöjen ko
     nen: komission olisi pitänyt ryhtyä vähemmän pitkälle                              missiota vastaan nostama kanne
     meneviin toimenpiteisiin eli sen olisi pitänyt vaatia jo
                                                                                ( Asia C-81/97)
     EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mu
     kaisessa menettelyssä ( tuona aikana maksettavan ) tuen                                       ( 97/C 131 /14 )
     maksamisen lakkauttamista .
     — (Toissijaisesti ) Tuen takaisinperiminen on ehdotto           MD Foods Amba ja Danske Mejeriers Fsellesorganisation
          masti mahdotonta ottaen huomioon asianomaisten              Kløvermælk Amban ym:iden valtuuttamana ovat nostaneet
          yritysten suuri lukumäärä .                                 25.2.1997 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                      tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .
                                                                      Tämän rekisteriin asianumerolla T-l 39/96 kirjatun kan
                                                                      teen osalta annettiin asian käsittelystä luopumista koskeva
                                                                      määräys, ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin siirsi
                                                                      kanteen yhteisöjen tuomioistuimelle , jotta tämä ratkaisisi
                                                                      kumoamisvaatimuksen .
Finanzgericht Miinchenin 5.12.1996 tekemällä päätöksellä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Happy Sports
           Michl OHG vastaan Finanzamt Landshut                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                          Asia C-79/97 )
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa
                           97/C 131 / 13 )                            mat kuin asiassa T-l 39/96 , MD Foods Amba ym . vastaan
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio ( ] ).
 Finanzgericht Munchen ( 14 . Senat) on pyytänyt 5.12.1996             ( 1 ) EYVL N:o C 354, 23.11.1996 , s . 28 .
 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yh
 teisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 24.2.1997, Euroopan
 yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Happy Sports Michl


title: Asia T-175: Donald Gordonin 7.5.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               10.7.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/17

         Donald Gordonin 7.5.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-175)
   (2004/C 179/33)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Donald Gordon, kotipaikka Bryssel, Belgia, on nostanut 7.5.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja M. Byrne.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa päätöksen, jonka nimittävä viranomainen teki kantajan valituksen R/204/03 johdosta;

               —

               toteaa, että henkilöstösääntöjen 43 artiklan yleisistä täytäntöönpanosäännöksistä 26.4.2002 tehty komission päätös tai sitä vastaava voimassaoleva toimenpide on pätemätön sikäli, kun sen mukaan arviointikertomukset tulevat lopullisiksi ennen kuin kaikki samassa yksikössä samalla palkkatasolla olevien henkilöiden tekemät valitukset on käsitelty;

               —

               toteaa, että 3.12.2002 päivätty hallinnollinen tiedote 99-2002 tai sitä vastaava voimassaoleva toimenpide on pätemätön sikäli, kun siinä asetetaan arvioinneille keskiarvotavoite;

               —

               velvoittaa kantajalle suoritettavaksi korvausta aineellisista vahingoista, joita tämän urakehitykselle, henkiselle hyvinvoinnille ja terveydelle on aiheutunut;

               —

               velvoittaa komission korvaamaan kaikki nyt esillä olevan asian käsittelystä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa ensinnäkin olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen ja puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen, koska arvioinnin suorittanut esimies ei ole kuullut kyseessä olevaa virkamiestä viiden työpäivän kuluessa, kuten henkilöstösääntöjen 43 artiklan yleisistä täytäntöönpanosäännöksistä 26.4.2002 tehdyssä komission päätöksessä edellytetään.
   Kantaja vetoaa myös siihen, että arvioinnin suorittaja on tehnyt ilmeisen arviointivirheen allekirjoittaessaan kantajan arviointikertomuksen, koska kertomukseen sisältyi kantajan osalta virheellistä ja ristiriitaista tietoa. Kantaja vetoaa lisäksi harkintavallan väärinkäyttöön, koska arvioinnin suorittaja ei ole ryhtynyt mihinkään toimiin mainittujen arviointivirheiden korjaamiseksi.
   Lopuksi kantaja vetoaa vielä siihen, että olennaisia menettelymääräyksiä on rikottu ja puolustautumisoikeuksia loukattu, koska komission 26.4.2002 tehdyllä päätöksellä käyttöön otettu sisäinen valitusjärjestelmä on järjestelmästä itsestään johtuen tehoton niistä kahdesta syystä, että valitusta esitettäessä saman yksikön muut arvioinnit, joihin valituksenalainen arviointi liittyy keskivertopisteiden kautta, ovat jo tulleet peruuttamattomasti päteviksi ja että valituksia varten on käytettävissä rajallinen määrä pisteitä.


               22.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/40

         (2006/C 96/62)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 86, 8.4.2006

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 74, 25.3.2006

      EUVL C 60, 11.3.2006

      EUVL C 48, 25.2.2006

      EUVL C 36, 11.2.2006

      EUVL C 22, 28.1.2006

      EUVL C 10, 14.1.2006

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Asia C-342/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 8.11.2012 — Euroopan komissio v. Suomen tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Pääomien vapaa liikkuvuus — SEUT 63 artikla — ETA-sopimus — 40 artikla — Ulkomaisille eläkerahastoille maksettavien osinkojen syrjivä verotus)

text:
               12.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 8.11.2012 — Euroopan komissio v. Suomen tasavalta
   (Asia C-342/10) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Pääomien vapaa liikkuvuus - SEUT 63 artikla - ETA-sopimus - 40 artikla - Ulkomaisille eläkerahastoille maksettavien osinkojen syrjivä verotus)
   2013/C 9/06
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: R. Lyal ja I. Koskinen)

      Vastaaja: Suomen tasavalta (asiamies: J. Heliskoski)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Tanskan kuningaskunta (asiamies: C. Vang), Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues ja N. Rouam), Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: C. Wissels ja M. Noort), Ruotsin kuningaskunta (asiamiehet: A. Falk ja S. Johannesson) sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamies: H. Walker, avustajanaan barrister G. Facenna)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — SEUT 63 artiklan ja ETA-sopimuksen 40 artiklan rikkominen — Verotuksellinen syrjintä — Kansallinen lainsäädäntö, jossa maassa asuvien yhtiöiden ulkomaisille eläkerahastoille maksamiin osinkoihin sovelletaan ankarampaa verojärjestelmää kuin kansallisiin eläkerahastoihin.

      Tuomiolauselma

               1)

               Suomen tasavalta ei ole noudattanut SEUT 63 artiklan ja Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehdyn sopimuksen 40 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on ottanut käyttöön järjestelmän, jossa ulkomaisille eläkerahastoille maksettuja osinkoja verotetaan syrjivästi, ja pitänyt tämän järjestelmän voimassa.

               2)

               Suomen tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Tanskan kuningaskunta, Ranskan tasavalta, Alankomaiden kuningaskunta, Ruotsin kuningaskunta ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 234, 28.8.2010.


title: Asia C-262/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 19.6.2008 — CopyGene A/S v. Skatteministeriet

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/33

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 19.6.2008 — CopyGene A/S v. Skatteministeriet
   (Asia C-262/08)
   (2008/C 209/50)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Østre Landsret
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: CopyGene A/S

      Vastaaja: Skatteministeriet
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kuudennen arvonlisäverodirektiivin (1) 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan b alakohdan käsitettä sairaanhoitoon ”läheisesti liittyvät” toimet tulkittava siten, että se sisältää ajallisen vaatimuksen, jolloin sairaanhoidon, johon palvelu läheisesti liittyy, on oltava olemassa ja konkreettisesti suoritettu, aloitettu tai suunniteltu, vai riittääkö se, että palvelu mahdollisesti liittyy läheisesti mahdolliseen mutta tällä hetkellä vielä olemassa olemattomaan ja vahvistamattomaan tulevaan sairaanhoitoon siten, että palvelut, jotka kantasolupankki suorittaa ja joihin kuuluu istukkaveren hankinta vastasyntyneiltä, kuljetus, analysointi ja säilytys autologista käyttöä varten, kuuluvat käsitteen piiriin?
               Onko tässä yhteydessä merkitystä sillä, että kuvattuja palveluja ei voida suorittaa myöhemmin kuin synnytyksen yhteydessä?

               2)

               Onko kuudennen arvonlisäverodirektiivin 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan b alakohtaa tulkittava siten, että säännös kattaa yleiset ehkäisevät palvelut, jos palvelut suoritetaan ennen sairaanhoitoa tai lääkärinhoitoa ja ennen kuin sairaanhoito tai lääkärinhoito on ajankohtaista sekä ajallisesti että terveyden kannalta?

               3)

               Onko kuudennen arvonlisäverodirektiivin 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan b alakohdan käsitettä ”muut asianmukaisesti hyväksytyt vastaavanlaiset laitokset” tulkittava siten, että se kattaa yksityiset kantasolupankit, joiden palvelut, joita suorittavat terveydenhoidon ammattilaiset kuten sairaanhoitajat, kätilöt ja bioanalyytikot, koostuvat vastasyntyneiltä otettavan istukkaveren hankinnasta, kuljetuksesta, analysoinnista ja säilytyksestä autologista käyttöä varten mahdollisen tulevan sairaanhoidon yhteydessä, kun asianomaiset kantasolupankit eivät saa tukea julkisesta sairausvakuutuksesta ja jos julkinen sairausvakuutus ei kata kuluja, joita aiheutuu näiden kantasolupankkien suorittamista palveluista? (2)

               Onko tässä yhteydessä merkitystä sillä, onko yksityinen kantasolupankki saanut jäsenvaltion toimivaltaisilta terveysviranomaisilta luvan ihmiskudosten ja -solujen käsittelemiseen eli istukkaverestä saatujen kantasolujen käsittelemiseen, säilöntään ja säilytykseen autologista käyttöä varten ihmiskudosten ja -solujen luovuttamista, hankintaa, testausta, käsittelyä, säilömistä, säilytystä ja jakelua koskevien laatu- ja turvallisuusvaatimusten vahvistamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/23/EY täytäntöön panemiseksi annetun kansallisen lainsäädännön nojalla?

               4)

               Onko ensimmäiseen, toiseen ja kolmanteen kysymykseen annettavien vastausten kannalta merkitystä sillä, suoritetaanko kyseiset palvelut mahdollista allogeenistä käyttöä varten ja suorittaako ne yksityinen kantasolupankki, joka on saanut jäsenvaltion toimivaltaisilta terveysviranomaisilta luvan ihmiskudosten ja -solujen käsittelemiseen eli istukkaverestä saatujen kantasolujen käsittelemiseen, säilöntään ja säilytykseen allogeenistä käyttöä varten, ihmiskudosten ja -solujen luovuttamista, hankintaa, testausta, käsittelyä, säilömistä, säilytystä ja jakelua koskevien laatu- ja turvallisuusvaatimusten vahvistamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/23/EY täytäntöön panemiseksi annetun kansallisen lainsäädännön nojalla?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).

      (2)  EUVL L 102, 2004, s. 48.


title: Asia T-541/08: Kanne 15.12.2008 — Sasol ym. v. komissio

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/57

         Kanne 15.12.2008 — Sasol ym. v. komissio
   (Asia T-541/08)
   (2009/C 44/99)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: Sasol Ltd (Johannesburg, Etelä-Afrikka), Sasol Holding in Germany GmbH (Hampuri, Saksa), Sasol Wax International AG (Hampuri, Saksa), Sasol Wax GmbH (Hampuri, Saksa) (edustajat: asianajajat W. Bosch, U. Denzel, C. von Köckritz)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               sakko, joka Sasol Limitedille, Sasol Holding in Germany GmbH:lle, Sasol Wax International AG:lle ja Sasol Wax GmbH:lle on määrätty päätöksen 2 artiklan mukaisesti, on kumottava tai sen määrää on alennettava tuntuvasti

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja muut asiassa aiheutuneet kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii EY 230 artiklan nojalla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamista asiassa COMP/39.181 — Kynttilävahat 1.10.2008 tehdyn komission päätöksen K(2008) 5476 lopullinen kantajia koskevilta osin.
   Komissio katsoi päätöksessään, että tietyt parafiinivahojen ja puristetun parafiinin tuottajat olivat vuosina 1992–2005 pitäneet yllä kartellia, johon sisältyi säännöllisten kokousten järjestämistä hintoja koskevia keskusteluja varten, markkinoiden ja/tai asiakkaiden jakamista ja arkaluonteisten kaupallisten tietojen vaihtamista sellaisten parafiinivahojen ja puristettujen parafiinien osalta, joita Saksassa myydään lopulliselle kuluttajalle.
   Kantajat perustavat kanteensa seuraaviin oikeudellisiin perusteisiin ja pääasiallisiin perusteluihin:
   Kantajien mukaan komissio katsoi virheellisesti, että Sasol Limited (Sasol-konsernin emoyhtiö), Sasol Holding in Germany ja Sasol Wax International AG olivat vastuussa ”yhteistoimintaa koskevasta ajanjaksosta” (1.5.1995–30.6.2002). Kantajat väittävät, että komission olettamus siitä, että Sasol Limited (tytäryhtiönsä Sasol Holding in Germanyn kautta) harjoitti määräysvaltaa suhteessa Schümann Sasol International AG:hen, merkitsee komission saatavilla ollutta todistusaineistoa koskevaa ilmeistä arviointivirhettä.
   Kantajat väittävät lisäksi, että komissio teki virheen, kun se katsoi, että Sasol Limited, Sasol Holding in Germany ja Sasol Wax International AG olivat vastuussa ”Sasol -ajanjaksosta”1.7.2002–28.4.2005. Kantajat toteavat myös, että komissio sovelsi väärää oikeudellista perustetta ja jätti ottamatta huomioon Sasolin (1) esittämän sellaisen näytön, joka osoitti, että Sasol Wax oli toiminut markkinoilla itsenäisesti, mikä merkitsi sitä, ettei emoyhtiön voitu katsoa olevan vastuussa rikkomisesta.
   Kantajat väittävät myös, että komissio teki virheen, koska se ei katsonut, että VARA oli yhdessä ja solidaarisesti vastuussa ”Schümann-ajanjaksosta” (3.9.1992–30.4.1995). Sen sijaan, että komissio olisi katsonut, että VARA (2) — joka harjoitti määräysvaltaa rikkomiseen osallistuneessa kokonaisuudessa — oli vastuussa rikkomisesta, se katsoi Sasolin olevan yksinomaisessa vastuussa ja vaaransi siten Sasolin takautumismahdollisuudet VARA:an nähden.
   Kantajat väittävät, että komissio on myös tehnyt ilmeisiä arviointivirheitä määrittäessään Sasolille määrättävän sakon perusmäärää paisuttamalla virheellisesti huomioon otettavaa liikevaihtoa ja sisällyttämällä siihen sellaisia tavaroita koskevaa liikevaihtoa, johon rikkominen ei suoraan tai epäsuorasti asetuksen N:o 1/2003 (3) 23 artiklan 2 kohdan 1 alakohdassa tarkoitetulla tavalla liity. Komissio teki myös oikeudellisen virheen, kun se valitsi väärän menetelmän perusmäärän määrittämiseksi tilanteissa, joissa sakkopäätös kohdistetaan eri vastaanottajiin erilaisten rikkomiseen osallistumista koskevien ajanjaksojen perusteella.
   Lisäksi kantajat väittävät, että komissio teki virheen, kun se katsoi, että Sasolilla oli johtava asema parafiinivahojen osalta, ja perusteettomasti korotti Sasolille määrättävän sakon määrää liiallisella ja kohtuuttomalla 50 prosentin määrällä.
   Kantajat esittävät myös, että komissio on perusteettomasti jättänyt soveltamatta asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdassa säädettyä 10 prosentin kynnystä ja loukannut itsenäisen oikeudellisen vastuun periaatetta, koska se ei ole rajannut kyseiseltä ajanjaksolta määrätyn sakon määrää 10 prosenttiin Schümannille osoitetusta liikevaihdosta. Kantajien mukaan Schümann nimittäin harjoitti viime kädessä määräysvaltaa rikkomiseen suoraan osallistuneessa yhtiössä.
   Kantajat väittävät lopuksi, että komissio teki virheen, kun se ei myöntänyt Sasolille täyttä koskemattomuutta sakon tiettyjen osien osalta, joiden osalta komissio ensisijaisesti tukeutui todisteisiin, jotka Sasol oli vapaaehtoisesti luovuttanut komission kanssa tekemänsä yhteistyön puitteissa.

      (1)  Ellei muuta ilmoiteta, Sasolilla viitataan niihin Sasol-konsernin yhtiöihin, joiden väitetään osallistuneen kartelliin.

      (2)  Yhteisyrityskumppani Schümann Sasol Intternational AG:ssä yhdessä Sasol Ltd:n kanssa. Yhteisyritys hankki epäsuorasti kaksi kolmasosaa Hans-Otto Schümann GmbH & Co KG:stä.

      (3)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1).


title: Asia C-399/13 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 4.6.2015 – Valittajana Stichting Corporate Europe Observatory sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Saksan liittotasavalta (Muutoksenhaku — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Oikeus saada tutustua unionin toimielinten asiakirjoihin — Euroopan unionin ja Intian tasavallan välisiä kauppaneuvotteluja koskevat asiakirjat — Täysimääräinen oikeus saada tutustua asiakirjoihin — Epääminen)

text:
               20.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 4.6.2015 – Valittajana Stichting Corporate Europe Observatory sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Saksan liittotasavalta
   (Asia C-399/13 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Oikeus saada tutustua unionin toimielinten asiakirjoihin - Euroopan unionin ja Intian tasavallan välisiä kauppaneuvotteluja koskevat asiakirjat - Täysimääräinen oikeus saada tutustua asiakirjoihin - Epääminen))
   (2015/C 236/06)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Stichting Corporate Europe Observatory (edustaja: solicitor S. Crosby)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Clotuche-Duvieusart ja I. Zervas) ja Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze ja J. Möller)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Stichting Corporate Europe Observatory velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 274, 21.9.2013.


title: Asia C-95/00: Landesgericht Korneuburgin (Itävalta) 21.1.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa O'Neill Incorporated vastaan JOMO s.r.o.

text:
C 149/24                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             27.5.2000
Vergabekontrollsenatin (Itävalta) 17.2.2000 tekemällään                   la Consommation et de la Répression des fraudes (Euroopan
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa HI                     yhteisöjen komissio on ollut edustettuna asian käsittelyssä)
Hospital Ingenieure Krankenhaustechnik Planungs-                          seuraavaan kysymykseen:
gesmbH vastaan Magistrat der Stadt Wien – Wiener
                   Krankenanstaltenverbund –                              1. Onko asiassa Hoechst 21.9.1989 annettua tuomiota tulkit-
                                                                               tava yhteisön oikeusjärjestyksessä tunnustetut perusoikeu-
                            (Asia C-92/00)                                     det ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artikla huo-
                                                                               mioon ottaen siten, että kansallinen tuomioistuin, jolla on
                                                                               kansallisen oikeutensa nojalla toimivalta määrätä kilpailu-
                          (2000/C 149/42)                                      asioissa viranomaisten suorittamista kotietsinnöistä ja taka-
                                                                               varikoista liiketiloissa, ei voi evätä pyydettyä lupaa, vaikka
Vergabekontrollsenat (Itävalta) on pyytänyt 17.2.2000 te-                      se katsoo, että ne tiedot tai se näyttö, joita sille on
kemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen                    esitetty ja joiden perusteella voidaan olettaa, että komission
tuomioistuimeen 10.3.2000, Euroopan yhteisöjen tuomiois-                       tarkastuspäätöksessä tarkoitetut yritykset ovat noudatta-
tuimelta asiassa HI Hospital Ingenieure Krankenhaustechnik                     neet kilpailua rajoittavia menettelytapoja, ovat riittämättö-
PlanungsgesmbH vastaan Magistrat der Stadt Wien – Wiener                       miä tällaisen toimenpiteen toteuttamiseksi, tai vaikka,
Krankenanstaltenverbund – ennakkoratkaisua seuraaviin kysy-                    kuten käsiteltävänä olevassa asiassa, sille ei ole esitetty
myksiin:                                                                       minkäänlaisia tietoja tai minkäänlaista näyttöä?
1) Edellytetäänkö direktiivin 89/665/ETY (1) (jäljempänä                  2. Jos yhteisöjen tuomioistuin kieltäytyy tunnustamasta ko-
     muutoksenhakudirektiivi) 2 artiklan 1 kohdan b alakoh-                    mission velvollisuutta esittää kansalliselle tuomioistuimelle
     dassa, että hankintayksikön päätös perua palveluhankinto-                 sitä näyttöä ja niitä tietoja, joita sillä on ja joiden perusteella
     ja koskeva tarjouskilpailu tutkitaan muutoksenhakumenet-                  kilpailua rajoittavien menettelytapojen olemassaolo voi-
     telyssä ja että se voidaan mahdollisesti kumota?                          daan olettaa, onko kyseinen tuomioistuin edellä mainitut
                                                                               perusoikeudet huomioon ottaen kuitenkin toimivaltainen
2) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:                         epäämään pyydettyjä kotietsintöjä ja takavarikoita koske-
     onko       muutoksenhakudirektiivin         tai     direktiivin           van luvan, vaikka se katsoo, ettei komission päätöstä ole,
     92/50/ETY (2) kanssa ristiriidassa sellainen muutoksenha-                 kuten käsiteltävänä olevassa asiassa, riittävästi perusteltu
     kumenettely, jossa ainoastaan tutkitaan, onko tarjouskil-                 eikä tuomioistuin voi sen perusteella konkreettisella tavalla
     pailu peruttu mielivaltaisesti tai vain näennäisesti?                     varmistautua siitä, että sen käsiteltäväksi saatettu hakemus
                                                                               on perusteltu, minkä vuoksi se ei kykene suorittamaan
                                                                               kansallisen valtiosääntöoikeutensa mukaista valvontaa?
3) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
     mikä ajankohta on ratkaiseva arvioitaessa tarjouskilpailun
     perumista koskevan hankintayksikön päätöksen lainmu-
     kaisuutta?
(1) EYVL L 395, 1989, s. 33.
(2) EYVL L 209, 1992, s. 1.
                                                                          Landesgericht Korneuburgin (Itävalta) 21.1.2000 te-
                                                                          kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                                asiassa O’Neill Incorporated vastaan JOMO s.r.o.
                                                                                (Asia C-95/00)
Cour de cassationin Chambre commerciale, financière et                                              (2000/C 149/44)
économiquen 7.3.2000 tekemällään päätöksellä esittämä
ennakkoratkaisupyyntö asiassa Roquette frères SA vas-
taan Directeur général de la Concurrence, de la Consom-                   Landesgericht Korneuburg (Itävalta) on pyytänyt 21.1.2000
            mation et de la Répression des fraudes                        tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisö-
                                                                          jen tuomioistuimeen 13.3.2000, Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                          mioistuimelta asiassa O’Neill Incorporated vastaan JOMO s.r.o.
                            (Asia C-94/00)                                ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:
                          (2000/C 149/43)
                                                                          Onko väärennettyjen ja laittomasti valmistettujen tavaroiden
                                                                          vapaaseen liikkeeseen luovutuksen, viennin, jälleenviennin
Cour de cassation, Chambre commerciale, financière et écono-              tai suspensiomenettelyyn asettamisen kieltämistä koskevista
mique on pyytänyt 7.3.2000 tekemällään päätöksellä, joka on               toimenpiteistä 22 päivänä joulukuuta 1994 annettua neuvos-
saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 13.3.2000, Euroopan                   ton asetuksen N:o 3295/94/EY (EYVL L 341, 30.12.1994,
yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Roquet-              jäljempänä asetus N:o 3295/94; muutettu 25.1.1999 annetulla
te frères SA:n vastaan Directeur général de la Concurrence, de            neuvoston asetuksella N:o 241/99/EY(1)) 1 artiklaa tulkittava
 ---pagebreak--- 27.5.2000              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 149/25
niin, että asetus koskee myös niitä tilanteita, joissa Euroopan        Euroopan yhteisöjen komission 15.3.2000 Helleenien ta-
yhteisöön kuulumattomasta maasta toiseen Euroopan yh-                                  savaltaa vastaan nostama kanne
teisöön kuulumattomaan maahan läpikulkumatkalla olevat,
asetuksessa tarkemmin määritellyt tavarat, voidaan saada oi-
keuksiaan loukatuiksi väittävän kolmannessa maassa kotipai-                                       (Asia C-98/00)
kan omaavan oikeudenhaltijan hakemuksesta kyseisen asetuk-
sen nojalla jonkin jäsenvaltion tulliviranomaisten toimenpitein
väliaikaisesti pysäytetyksi jossakin jäsenmaassa?                                                (2000/C 149/46)
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 15.3.2000 Euroo-
(1) EYVL L 27, 1999, s. 1.                                             pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
                                                                       vastaan. Kantajan asiamiehet ovat komission oikeudellisen
                                                                       yksikön oikeudellinen pääneuvonantaja Richard Waingwright
                                                                       ja oikeudellisessa yksikössä toimiva kansallinen virkamies
                                                                       Panagiotis Panagiotopoulos ja prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                       on c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la
                                                                       Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
Oberster Gerichtshofin 15.2.2000 tekemällään päätöksellä
                                                                       tuin
  esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Rudolf Gabriel
                          (Asia C-96/00)                               –    toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut perusta-
                                                                            missopimuksen ja vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja
                                                                            teletoiminnan alalla toimivien yksiköiden hankintamenet-
                         (2000/C 149/45)                                    telyjä koskevien yhteisön sääntöjen soveltamiseen liittyvien
                                                                            lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovit-
                                                                            tamisesta 25 päivänä helmikuuta 1992 annetun neuvoston
Oberster Gerichtshof on pyytänyt 15.2.2000 tekemällään
                                                                            direktiivin 92/13/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                            ei ole säädetyssä määräajassa antanut tämän direktiivin
13.3.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                            noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia tai hallinnolli-
ratkaisua asiassa Rudolf Gabriel seuraavaan kysymykseen:
                                                                            sia määräyksiä ja koska toissijaisesti se ei ole ilmoittanut
                                                                            niistä komissiolle;
Onko asia, jossa on kyse Konsumentenschutzgesetzin (KSchG,
Itävallan kuluttajansuojalaki, BGBl 1979/140, muutettuna               –    velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
Fernabsatz-Gesetzin (FG, Itävallan kaukomyyntilaki) I Z 2 §:llä,            käyntikulut.
BGBl I 1999/185) 5j §:ssä kuluttajille myönnetystä oikeudesta
vaatia oikeusteitse elinkeinonharjoittajalta näennäisesti saatua
palkintoa, kun viimeksi mainittu lähettää (on lähettänyt)
saadun lupauksen tai vastaavan ilmoituksen tietylle kuluttajalle
ja näiden lähetysten muotoilulla synnyttää vaikutelman, että           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kuluttaja saa tietyn palkinnon, tuomioistuimen toimivaltaa
sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla kos-
kevan 27.9.1968 allekirjoitetun Brysselin yleissopimuksen              Jäsenvaltioilla on EY 249 artiklan kolmannen kohdan ja EY
(yleissopimus)                                                         10 artiklan (aiemmat EY:n perustamissopimuksen 189 ja 5
                                                                       artikla) sitovien määräysten mukaan velvollisuus toteuttaa
                                                                       tarvittavat toimenpiteet direktiivien saattamiseksi osaksi kan-
1. 13 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu sopimusta koskeva asia
                                                                       sallista oikeusjärjestystä ennen tätä varten säädetyn määräajan
                                                                       päättymistä ja ilmoittamaan välittömästi näistä toimenpiteistä
     tai                                                               komissiolle. Määräaika päättyi 1.1.1998 ilman, että Helleenien
                                                                       tasavalta olisi ilmoittanut komissiolle niitä toimenpiteitä, joita
2. 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu sopimusta koskeva asia            se on toteuttanut kyseisen direktiivin saattamiseksi osaksi
                                                                       kansallista oikeusjärjestystä.
     tai
3. 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu vahingonkorvausta kos-            (1) EYVL L 76, 23.3.1992, s. 14.
     keva asia?


title: Asia C-57/01: Dioikitiko Efeteio Athinonin (kolmĳäseninen 3. jaosto) 26.10.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Makedoniko Metro vastaan Helleenien tasavalta

text:
19.5.2001               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 150/9
1.    Onko edellä mainitun direktiivin 3 artiklan 1 kohdan                Chronopost SA:n 19.2.2001 tekemä valitus Euroopan
      b alakohdassa tarkoitettua erottamiskykyä tutkittaessa              yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
      sovellettava tavaran muotoa esittävien kolmiulotteisten             (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-613/97, Union françai-
      tavaramerkkien osalta tiukempia erottamiskykyä koske-               se de l’express (UFEX), DHL International, Federal Express
      via arviointiperusteita kuin muiden tavaramerkkimuoto-              International (Ranska) ja CRIE vastaan Euroopan yhteisö-
      jen osalta?                                                         jen komissio, jota tukevat Ranskan tasavalta, Chronopost
                                                                                SA ja La Poste, 14.12.2000 antamasta tuomiosta
2.    Onko direktiivin 3 artiklan 1 kohdan c alakohdalla
      direktiivin 3 artiklan 1 kohdan e alakohtaan verrattuna
      itsenäistä merkitystä tavaran muotoa esittävien kolmiu-                                        (Asia C-83/01 P)
      lotteisten tavaramerkkien osalta? Jos näin on, onko
      elinkeinonharjoittajien tarve saada vapaasti käyttää tuot-
      teen muotoa otettava 3 artiklan 1 kohdan c alakohtaa                                           (2001/C 150/18)
      – tai muussa tapauksessa e alakohtaa – sovellettaessa
      huomioon sillä tavalla, että rekisteröinti on ainakin
      periaatteessa kiellettyä ja että rekisteröidä voidaan periaat-      Chronopost SA on valittanut 19.2.2001 Euroopan yhteisöjen
      teessa vain sellaiset tavaramerkit, jotka täyttävät direktii-       tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
      vin 3 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä virkkeessä asetetut           teen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa
      edellytykset?                                                       T-613/97, Union française de l’express (UFEX), DHL Internatio-
                                                                          nal, Federal Express International (Ranska) ja CRIE vastaan
                                                                          Euroopan yhteisöjen komission, jota tukevat Ranskan tasaval-
                                                                          ta, Chronopost SA ja La Poste, 14.12.2000 antamasta tuomios-
(1) EYVL L 40, 1980, s. 1.
                                                                          ta. Valittajan edustajina ovat asianajajat V. Bouaziz Torron ja
                                                                          D. Berlin, prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                          Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                          –     kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                                tuimen 14.12.2000 antaman tuomion siltä osin kuin
Dioikitiko Efeteio Athinonin (kolmijäseninen 3. jaosto)                         siinä kumotaan päätöksen 98/365/EY 1 artikla, koska
26.10.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-                         komission olisi pitänyt tutkia oliko La Poste voinut
kaisupyyntö asiassa Makedoniko Metro vastaan Hellee-                            suljetun sektorin oikeuksiensa ansiosta laskuttaa tytäryh-
                            nien tasavalta                                      tiötään palveluistaan sellaisten kustannusten perusteella,
                                                                                jotka olivat alhaisempia kuin ilman tällaisia oikeuksia
                                                                                toimivien yksityisten yritysten kustannukset
                           (Asia C-57/01)
                                                                          –     toteaa pääasiallisesti, että asiaa ei palauteta, ja ratkaisee
                         (2001/C 150/17)                                        asian lopullisesti EY:n tuomioistuimen perussäännön
                                                                                54 artiklan 1 kohdan mukaisesti
Dioikitiko Efeteio Athinon (kolmijäseninen 3. jaosto) on
pyytänyt 26.10.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapu-               –     toteaa tässä tilanteessa ja koska ensimmäisen oikeusasteen
nut yhteisöjen tuomioistuimeen 9.2.2001 Euroopan yhteisöjen                     tuomioistuin on hylännyt kaikki muut UFEXin esittämät
tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Makedoniko Metro                      kumoamisperusteet, että UFEXin päätöstä 98/365/EY
vastaan Helleenien tasavalta seuraaviin kysymyksiin:                            vastaan nostama kanne on perusteeton
Onko julkisia rakennusurakoita koskevaan tarjouskilpailuun                –     velvoittaa UFEXin ja sen kannattajat korvaamaan oikeu-
osallistuvan ryhmittymän kokoonpanon muutosta, joka tapah-                      denkäyntikulut, koska yhteisöjen tuomioistuimen työjär-
tuu sen jälkeen, kun tarjoukset on jätetty ja kun ryhmittymä                    jestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen,
on valittu väliaikaiseksi urakoitsijaksi ja kun hankintaviran-                  joka väviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
omainen on kaikessa hiljaisuudessa hyväksynyt muutoksen,                        käyntikulut, ja koska UFEXin ensimmäisen oikeusasteen
tulkittava siten, että se merkitsee sitä, että ryhmittymältä                    tuomioistuimessa esittämät kumoamista koskevat vaati-
evätään oikeus osallistua tarjouskilpailuun ja että siltä laajasti              mukset on hylättävä ja UFEXin ja sen kannattajien on
ymmärretynä myös evätään oikeus tai intressi siihen, että                       katsottava hävinneen asia
rakennusurakkaa koskeva sopimus tehtäisiin sen kanssa? Onko
tällainen tulkinta direktiivien 93/37/ETY ja 89/665/ETY sään-
nösten ja hengen mukainen?                                                –     tai toissijaisesti, palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen
                                                                                tuomioistuimen ratkaistavaksi ja velvoittaa UFEXin ja sen
                                                                                kannattajat korvaamaan Chronopostille asian käsittelystä
                                                                                ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ja yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimessa aiheutuneet kustannukset.


title: Asia T-161/17: Kanne 11.3.2017 – Le Pen v. parlamentti

text:
               15.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/38

         Kanne 11.3.2017 – Le Pen v. parlamentti
   (Asia T-161/17)
   (2017/C 151/49)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Marine Le Pen (Saint Cloud, Ranska) (edustaja: asianajajat M. Ceccaldi ja J.–P. Le Moigne)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan parlamentin pääsihteerin 6.1.2017 tekemän päätöksen joka tehtiin ”Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevien sääntöjen soveltamisohjeista”19.5. ja 9.7.2008 tehdyn Euroopan parlamentin puhemiehistön päätöksen 2009/C 159/01, sellaisena kuin se on muutettuna, 33, 43, 62, 67 ja 68 artiklan nojalla ja jossa todetaan, että kantajaan kohdistuu 41 554 euron suuruinen saatava parlamentin jäsenten avustajiin liittyvinä aiheettomasti maksettuina määrinä, perustellaan saatavan takaisinperintä ja määrätään toimivaltaiselle tulojen ja menojen hyväksyjälle tehtäväksi periä tämä summa takaisin soveltamisohjeiden 68 artiklan nojalla ja varainhoitoasetuksen 66, 78, 79 ja 80 artiklan nojalla,

               —

               kumoamaan 11.1.2017 päivätyn veloitusilmoituksen nro 2017–22, jossa kantajalle ilmoitettiin, että häneen kohdistuva 41 554 euron suuruinen saatava oli todettu 6.1.2017 päivätyllä pääsihteerin päätöksellä, joka koski parlamentin jäsenten avustajiin liittyvien aiheettomasti maksettujen määrien takaisinperintää soveltamisohjeiden 68 artiklan ja varainhoitoasetuksen 78, 79 ja 80 artiklan nojalla,

               —

               velvoittamaan Euroopan parlamentin korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut,

               —

               velvoittamaan Euroopan parlamentin maksamaan Le Penille korvattavina oikeudenkäyntikuluina 50 000 euroa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisia toimia rasittavat toimivalta- ja muotovirheet. Kanneperusteessa on viisi osaa.

                           —

                           Ensimmäinen osa, jonka mukaan toimivalta parlamentin jäseniä koskevien varainhoidollisten päätösten tekemiseen kuuluu Euroopan parlamentin puhemiehistölle eikä pääsihteerille.

                           —

                           Toinen osa, jonka mukaan Euroopan parlamentin puhemiehistö ei voi muuttaa toimivaltansa luonnetta ja laajuutta. Pääsihteerillä ei ole minkäänlaista parlamentin puhemiehistön puheenjohtajan myöntämää pysyvää valtuutusta, jonka nojalla hänellä olisi toimivalta tehdä riidanalaiset päätökset ja antaa ne tiedoksi siltä osin kuin kyse on parlamentin jäsentä koskevien varainhoidollisten kysymysten ratkaisemisesta.

                           —

                           Kolmas osa, jonka mukaan riidanalaisten päätösten perustelut ovat puutteelliset, ja ne ovat luonteeltaan mielivaltaisia.

                           —

                           Neljäs osa, joka koskee olennaisten menettelymääräysten rikkomista.

                           —

                           Viides osa, jonka mukaan Euroopan parlamentin pääsihteeri ei arvioinut asiakirja-aineistoa henkilökohtaisesti.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisia toimia rasittavat oikeudelliset virheet, asiavirheet ja harkintavallan väärinkäyttö. Kanneperusteessa on kuusi osaa.

                           —

                           Ensimmäinen osa, joka koskee luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteiden loukkaamista.

                           —

                           Toinen osa, joka koskee riidanalaisten toimien tueksi esitettyjen tosiseikkojen paikkansapitämättömyyttä.

                           —

                           Kolmas osa, jonka mukaan riidanalaisia toimia toteutettaessa on syyllistytty harkintavallan väärinkäyttöön.

                           —

                           Neljäs osa, jonka mukaan riidanalaisia toimia toteutettaessa on kierretty menettelysäännöksiä.

                           —

                           Viides osa, jonka mukaan riidanalaiset toimet ovat syrjiviä ja niitä rasittaa fumus persecutionis.

                           —

                           Kuudes osa, jonka mukaan OLAF ei ole riippumaton elin.


title: Asia T-188/17: Kanne 21.3.2017 – Bernard Krone Holding v. EUIPO (Coil Liner)

text:
               22.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/36

         Kanne 21.3.2017 – Bernard Krone Holding v. EUIPO (Coil Liner)
   (Asia T-188/17)
   (2017/C 161/51)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Bernard Krone Holding SE & Co. KG (Spelle, Saksa) (edustajat: asianajajat T. Weeg ja K. Lüken)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki ”Coil Liner” – Rekisteröintihakemus nro 14 473 193

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 9.1.2017 asiassa R 443/2016-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin sillä kumotaan valitus

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 2 kohtaa on rikottu.


title: Asia C-275/02: Verwaltungsgericht Stuttgartin 11.7.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Engin Ayaz vastaan Land Baden-Württemberg

text:
C 261/2                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  26.10.2002
3.      Niiden viiden tuomarin määrittämiseksi, jotka osallistu-      Kuudes jaosto
vat suuriin jaostoihin eli viidenteen ja kuudenteen jaostoon,
joihin kumpaankin on määrätty seitsemän tuomaria, siirretty-          (jaoston puheenjohtaja: tuomari Puissochet)
jen asioiden käsittelyyn, vahvistetaan vuorojärjestys tuomiois-
                                                                      tuomarit Gulmann, Macken, da Cunha Rodrigues, Schintgen,
tuimen toimintavuodeksi. Vuorojärjestykseen kuuluvat kaikki
                                                                      Skouris ja Colneric
jaostoon määrätyt tuomarit jaoston puheenjohtajaa lukuun
ottamatta seuraavassa järjestyksessä:
a)     neljän tuomarin muodostamaan pieneen jaostoon määrä-           Ensimmäisen julkisasiamiehen nimeäminen
       tyt tuomarit virkaikäjärjestyksessä
                                                                      Kokouksessaan 1.10.2002 Euroopan yhteisöjen tuomioistuin
b)     toiseen pieneen jaostoon määrätyt tuomarit samassa             on nimennyt työjärjestyksensä 10 artiklan 1 kohdan nojalla
       järjestyksessä.                                                julkisasiamies J. Mischon ensimmäiseksi julkisasiamieheksi
                                                                      yhden vuoden toimikaudeksi 7.10.2002 alkaen.
Suuri jaosto koostuu jokaista asiaa käsitellessään
–      jaoston puheenjohtajasta
–      esittelevästä tuomarista
                                                                      Verwaltungsgericht Stuttgartin 11.7.2002 tekemällään
–      kolmesta tämän vuorojärjestyksen mukaan nimettävästä           päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Engin
       tuomarista, jossa se, kenestä vuoro alkaa, siirretään                    Ayaz vastaan Land Baden-Württemberg
       jokaisessa yleiskokouksessa yhdellä nimellä eteenpäin.
                                                                                (Asia C-275/02)
Jos yksi tai useampi tuomareista on estynyt, heidät korvataan
vuorojärjestyksessä seuraavina olevilla tuomareilla. Jos kuiten-                              (2002/C 261/02)
kin suuren jaoston puheenjohtaja on estynyt, hänen sijastaan
jaoston puheenjohtajana on toimittava pienen jaoston puheen-
johtajan, mikäli se on mahdollista.
                                                                      Verwaltungsgericht Stuttgart on pyytänyt 11.7.2002 tekemäl-
                                                                      lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
Kun yhteisöjen tuomioistuin tai sen jaosto pitää tarpeellisena        26.7.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
useamman asian käsittelemistä yhdessä (siitä riippumatta,             ratkaisua asiassa Engin Ayaz vastaan Land Baden-Württemberg
onko ne muodollisesti yhdistetty), asioiden ratkaisukokoonpa-         seuraavaan kysymykseen:
no on sama kuin ensimmäisenä yleiskokoukseen tuodulle
asialle nimetty kokoonpano.
                                                                      Onko jäsenvaltion tavanomaisille työmarkkinoille kuuluvan
                                                                      turkkilaisen työntekijän 21-vuotias poikapuoli assosiointineu-
4.      Yhteisöjen tuomioistuimen 6.10.2003 saakka jatkuvalle         voston päätöksen nro 1/80 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu
toimintakaudelle nämä vuorojärjestykset määräytyvät seuraa-           perheenjäsen?
viksi:
Kolmas jaosto
(jaoston puheenjohtaja: tuomari Puissochet)
tuomarit Gulmann, Macken ja da Cunha Rodrigues
                                                                      Euroopan yhteisöjen komission 31.7.2002 Irlantia vastaan
                                                                                nostama kanne
Neljäs jaosto
(jaoston puheenjohtaja: tuomari Timmermans)                                                   (Asia C-282/02)
tuomarit Edward, La Pergola ja von Bahr                                                       (2002/C 261/03)
Viides jaosto
(jaoston puheenjohtaja: tuomari Wathelet)                             Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 31.7.2002 Euroo-
                                                                      pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
tuomarit Edward, La Pergola, von Bahr, Timmermans, Jann ja            Kantajan asiamiehenä on Michael Shotter, prosessiosoite Lu-
Rosas                                                                 xemburgissa.


title: Asian T-182/95 poistaminen rekisteristä

text:
13.4.96               FI_                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                              N:o C 108/ 13
        Asian T-444/93 ( ) poistaminen rekisteristä                        Asian T-107/95 ( ) poistaminen rekisteristä
                         ( 96/C 108/27 )                                                  ( 96/C 108/30 )
               (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuimen neljännen laajennetun jaoston puheenjohtajan                Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
13.2.1996 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste           tuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 12.2.1996
ristä on poistettu asia T-444/93 , Stichting Bedrijfspensioen     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
fonds voor het Glazenwassers- en Schoonmaakbedrijf                 poistettu asia T-107/95 , Benjamin Laurence Lay vastaan
( ikkunanpesu- ja siivousalan yritysten Bedrijfspensioen          Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komis
                                                                   sio .
fonds-säätiö ) vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Eu
roopan yhteisöjen komissio .
                                                                   0 ) EYVL N:o C 208 , 12.8.1995
P ) EYVL N:o C 24, 31.1.1992
        Asian T-355/94 ( 1 ) poistaminen rekisteristä                      Asian T-108/95 ( 1 ) poistaminen rekisteristä
                          ( 96/C 108/28 )                                                 ( 96/C 108/31 )
               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuimen kolmannen laajennetun jaoston puheenjohtajan                Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
16.2.1996 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste           tuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 12.2.1996
ristä on poistettu asia T-355/94, Norsk Hydro A/S vastaan          antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
Euroopan yhteisöjen komissio .                                     poistettu asia T-108/95 , Donald George Gage ja David John
                                                                   Gage vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan
(') EYVL N:o C 380, 31.12.1994                                     yhteisöjen komissio.
                                                                   (') EYVL N:o C 208 , 12.8.1995
         Asian T-83/95 (*) poistaminen rekisteristä
                          ( 96/C 108/29 )
               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                             Asian T- 1 82/95 ( ) poistaminen rekisteristä
                                                                                ( 96/C 108/32 )
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuimen viidennen laajennetun jaoston puheenjohtajan                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
29.1.1 996 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste
ristä on poistettu asia T-83/95 , Associaçào dos Refinadores
de Açucar Portugueses ( ARAP ), Alcantara Refiniarias —            Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
Açúcares SA ja RAR Refinarias de Açucar Reunidas SA                tuimen toisen jaoston puheenjohtajan 7.2.1996 antamalla
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio .                             määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
                                                                   T- 1 82/95 , Camping Qualité France vastaan Euroopan
 H EYVL N:o C 137, 3.6.1995                                        yhteisöjen komissio .
                                                                   (') EYVL N-.o C 315 , 25.11.1995


title: Asia C-95/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale (Italia) on esittänyt 20.2.2007 — Ecotrade spa v. Agenzia Entrate Ufficio Genova 3

text:
               26.5.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 117/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale (Italia) on esittänyt 20.2.2007 — Ecotrade spa v. Agenzia Entrate Ufficio Genova 3
   (Asia C-95/07)
   (2007/C 117/05)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Commissione tributaria provinciale
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ecotrade spa

      Vastaaja: Agenzia Entrate Ufficio Genova 3
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) 17 artiklan, 21 artiklan 1 kohdan ja 22 artiklan oikea tulkinta esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle (erityisesti 26.10.1972 annetun DPR 633/72:n 19 §:lle), jossa asetetaan arvonlisäveron, joka verovelvollisen on yritystoimintansa harjoittamisen yhteydessä maksettava, vähennysoikeuden käyttämisen edellytykseksi (kahden vuoden) ajallinen rajoitus säätämällä sen noudattamatta jättämisen seuraamukseksi oikeuden lakkaaminen erityisesti sellaisissa tapauksissa, joissa tavaran tai palvelun oston arvonlisäverollisuus määräytyy sovellettaessa käännetyn verovelvollisuuden mekanismia, jolloin verohallinto voi vaatia veron maksamista hyödyntämällä (DPR 633/72:n 57 §:n mukaista neljän vuoden) määräaikaa, joka on pidempi kuin elinkeinonharjoittajalla on käytettävissään sen vähentämiseksi, kun vähennysoikeus on lakannut määräajan umpeuduttua?

               2)

               Onko 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 18 artiklan 1 kohdan d alakohdan oikea tulkinta esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa — säänneltäessä tuossa alakohdassa mainittuja ”muodollisuuksia ”DPR 633/72:n 17 §:n 3 momentissa ja 23 ja 25 §:ssä tarkoitetun käännetyn verovelvollisuuden mekanismin kautta — asetetaan (yksinomaan verovelvollisen vahingoksi) direktiivin 17 artiklassa säädetyn vähennysoikeuden käyttämiselle DPR:n 633/72 19 §:ssä tarkoitettu ajallinen rajoitus?

      (1)  EYVL L 145, s. 1.


title: Asia T-97/16: Kanne 29.2.2016 – Kasztantowicz v. EUIPO – Gbb Group (GEOTEK)

text:
               25.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/33

         Kanne 29.2.2016 – Kasztantowicz v. EUIPO – Gbb Group (GEOTEK)
   (Asia T-97/16)
   (2016/C 145/41)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Martin Kasztantowicz (Berliini, Saksa) (edustaja: asianajaja R. Ronneburger)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Gbb Group Ltd (Letchworth, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki ”GEOTEK” – Hakemus nro 5 772 975

      EUIPO:ssa käyty menettely: Menettämismenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 14.12.2015 asiassa R 3025/2014-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja EUIPO:n mitättömyysosaston 26.9.2014 tekemän päätöksen (mitättömyyspäätös nro 9014 C)

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 2868/95 57 ja 65 sääntöä on rikottu.

               —

               Viraston pääjohtajan päätöstä nro EX-11-3 on rikottu.


title: Asia T-330/05: Kanne  2.9.2005  — Aqua-Terra Bioprodukt v. SMHV

text:
               26.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/26

         Kanne 2.9.2005 — Aqua-Terra Bioprodukt v. SMHV
   (Asia T-330/05)
   (2005/C 296/56)
   Kannekirjelmän kieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Aqua-Terra Bioprodukt GmbH (Griesheim, Saksa) (edustaja: asianajaja P. A. Müller)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: De Ceuster Meststoffen N.V. (Sint-Katelijne-Waver, Belgia)
   Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston ensimmäisen valituslautakunnan valitusmenettelyssä nro R0984/2004-1 1.7.2005 tekemä päätös on kumottava

               —

               toissijaisesti sisämarkkinoiden harmonisointiviraston ensimmäisen valituslautakunnan valitusmenettelyssä nro R0984/2004-1 1.7.2005 tekemä päätös on kumottava sikäli kuin se koskee seuraavia tuotteita: ”Biologiset tuotteet, nimittäin tuotteet jätevesien parantamiseen, kunnostamiseen ja uudelleen käyttöön ottoon tai puhdistuslaitoksissa käytettävät tuotteet” (englanniksi: ”biological substances, namely preparations for conditioning, reconstructing and recultivating sewage or for use in sewage treatment plants”).

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu tavaramerkki: Kuviomerkki AQUA TERRA luokkien 1 ja 3 tavaroita varten — hakemus nro 1 480 243

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: De Ceuster Meststoffen N.V.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: kansallinen sanamerkki AQUATERRA luokkiin 1, 5 ja 31 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Luokkaan 1 kuuluvien tavaroiden osalta rajoitetun väitteen hyväksyminen ja hakemuksen hylkääminen kaikkien luokkaan 1 kuuluvien tavaroiden osalta

      Valituslautakunnan ratkaisu: Kantajan valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Riidanalaisella päätöksellä rikotaan neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, koska kiistanalaisten tavaramerkkien välistä sekaannusvaaraa on arvioitu virheellisesti. Yksittäisiä tavaroita ja niiden samankaltaisuutta ei ole otettu huomioon vaaditulla tavalla ja tämän sijasta on tehty yleistävä arviointi.


title: Asia T-263/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.3.2015 – Hydro Aluminium Rolled Products ym. v. komissio

text:
               11.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/38

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.3.2015 – Hydro Aluminium Rolled Products ym. v. komissio
   (Asia T-263/14) (1)

   (2015/C 155/47)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 223, 14.7.2014.


title: Asia C-91/06: Euroopan yhteisöjen komission  14.2.2006  Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               22.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/6

         Euroopan yhteisöjen komission 14.2.2006 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-91/06)
   (2006/C 96/09)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.2.2006 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Bernhard Schima ja Florence Simonetti ja prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/42/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ole ainakaan ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               2)

               velvoittaa Itävallan tasavaltaa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanoa varten asetettu määräaika päättyi 21.4.2004.

      (1)  EYVL L 197, s. 30


title: Asia C-146/17 P: Valitus, jonka Gascogne Sack Deutschland GmbH ja Gascogne S.A. ovat tehneet 22.3.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kolmas jaosto) asiassa T-577/14, Gascogne Sack Deutschland ja Gascogne v. Euroopan unioni, 10.1.2017 antamasta tuomiosta

text:
               15.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/26

         Valitus, jonka Gascogne Sack Deutschland GmbH ja Gascogne S.A. ovat tehneet 22.3.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kolmas jaosto) asiassa T-577/14, Gascogne Sack Deutschland ja Gascogne v. Euroopan unioni, 10.1.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-146/17 P)
   (2017/C 151/33)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittajat: Gascogne Sack Deutschland GmbH ja Gascogne S.A. (edustajat: F. Puel ja E. Durand, avocats)

      Muut osapuolet: Euroopan unioni, Euroopan unionin tuomioistuimen edustamana, ja Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa osittain valituksenalaisen tuomion, joka on annettu tiedoksi valittajien oikeudenkäyntiasiamiehille e-Curia-sovelluksella 16.1.2017 ja jolla unionin yleinen tuomioistuin oli tosin todennut, että tuomioilla 16.11.2011, Groupe Gascogne v. komissio (T-72/06) ja Sachsa Verpackung v. komissio (T-79/06) ratkaistuissa asioissa oli ylitetty oikeudenkäynnin kohtuullinen kesto ja että valittajille oli aiheutunut kohtuullisen keston ylittämisestä aineellisia ja aineettomia vahinkoja, mutta kuitenkin velvoittanut unionin maksamaan vahingonkorvauksen, joka on riittämätön eikä kata tästä aiheutuneita vahinkoja kokonaisuudessaan

               —

               antaa täyden harkintavaltansa nojalla lopullisen ratkaisun valittajille aiheutuneiden aineellisten ja aineettomien vahinkojen johdosta maksettavista taloudellisista korvauksista

               —

               velvoittaa vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Ensimmäisessä valitusperusteessa Gascogne vetoaa siihen, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt ilmeisen oikeudellisen virheen ultra petita –kiellon periaatteen tulkinnassa ja soveltamisessa kieltäytyessään tuomitsemasta korvausta 30.5.2011 edeltäneenä ajanjaksona aiheutuneesta aineellisesta vahingosta sillä perusteella, ettei se voinut lausua ultra petita.
   Toisessa valitusperusteessa Gascogne vetoaa siihen, että unionin yleisen tuomioistuimen ratkaisussa on nimenomainen ristiriita ja unionin yleinen tuomioistuin on jättänyt omat päätelmänsä käytännössä merkityksettömiksi, koska unionin yleinen tuomioistuin on päättänyt ottaa aineellisen vahingon määrän laskemisen perusteeksi Gascognen takaisinlaskennalla määrittämän perusteen, joka perustui Gascognen arvioon oikeudenkäynnin kohtuullisen keston ylittymisestä 30 kuukaudella, ja omasta puolestaan arvioinut sen ylittyneen 20 kuukaudella ja sen vuoksi tuominnut Gascognelle aiheutuneesta aineellisesta vahingosta maksettavaksi korvausta kuudelta kuukaudelta, vaikka unionin yleinen tuomioistuin on toisaalta nimenomaisesti katsonut, että aiheutunut aineellinen vahinko on johtunut pankkitakauksen kulujen maksamisesta ajanjaksolta, joka vastaa kohtuullisen käsittelyajan ylitystä (eli 20 kuukauden ajanjaksolta).
   Kolmannessa valitusperusteessa Gascogne vetoaa siihen, että unionin yleinen tuomioistuin on loukannut puolustautumisoikeuksia soveltaessaan aineellisen vahingon määrän laskemiseen eri menetelmiä kuin valittajat olivat alun perin esittäneet, vaikkei valittajilla ole ollut tilaisuutta lausua tämän laskentatavan mahdollisista seurauksista.
   Neljännessä valitusperusteessa valittajat vetoavat siihen, että unionin yleinen tuomioistuin on katsoessaan, ettei se voinut tuomita maksettavaksi aineettomasta vahingosta korvausta, jonka määrä olisi liian suuri suhteessa Euroopan komission määräämään sakkoon, koska unionin tuomioistuimet eivät oikeuskäytännön mukaan voi oikeudenkäynnin kohtuullisen keston noudattamatta jättämisen vuoksi kyseenalaistaa sakon määrää kokonaan tai osittain, tehnyt oikeudellisen virheen kyseisen oikeuskäytännön tulkitsemisessa ja soveltamisessa.
   Viidennessä valitusperusteessa valittajat vetoavat siihen, että unionin yleinen tuomioistuin on jättänyt SEUT 256 artiklan 1 kohdan ja SEUT 340 artiklan toisen kohdan määräykset ja oikeuden tehokkaaseen oikeussuojaan tuomioistuimissa ilman tehokasta vaikutusta sekä rikkonut niitä kieltäytyessään hyväksymästä aiheutuneen aineettoman vahingon korvaamista koskevaa vaatimusta siksi, että valittajien vaatiman korvauksen tuomitseminen maksettavaksi johtaisi vaaditun korvauksen tason vuoksi tosiasiallisesti valittajille määrätyn sakon määrän kyseenalaistamiseen.
   Kuudennessa valitusperusteessa valittajat vetoavat siihen, että unionin yleisen tuomioistuimen ratkaisussa on nimenomainen ristiriita, koska unionin yleinen tuomioistuin on tuominnut valittajille maksettavaksi 5 000 euroa korvaukseksi niille aiheutuneesta aineettomasta vahingosta, vaikka unionin yleinen tuomioistuin on yhtäältä katsonut, ettei aineettoman vahingon korvaaminen saa johtaa komission määräämän sakon määrän kyseenalaistamiseen osittainkaan, ja toisaalta nimenomaisesti vahvistanut, että valittajille oli aiheutunut aineetonta vahinkoa, joka oli korvattava ottaen huomioon ”oikeudenkäynnin kohtuullisen keston ylityksen pituus” ja tarve varmistaa ”tämän kanteen tehokkuus”.
   Seitsemännessä valitusperusteessa valittajat katsovat, että unionin yleinen tuomioistuin on laiminlyönyt perusteluvelvollisuuden katsoessaan ilman mitään tämän tueksi esitettyä perustetta yhtäältä, että toteamus, jonka mukaan oikeudenkäyntien kohtuullinen kesto ylittyi, olisi, kun otetaan huomioon tämän rikkomisen kohde ja vakavuus, joka tapauksessa riittävä valittajien maineelle väitetysti aiheutuneen vahingon hyvittämiseksi, ja toisaalta, että 5 000 euron vahingonkorvaus on riittävä hyvitys aiheutuneesta aineettomasta vahingosta.


title: Asia C-192/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.10.2006 (Centrale Raad van Beroepin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — K. Tas-Hagen ja R. A. Tas v. Raadskamer WUBO van de Pensioen- en Uitkeringsraad (Jäsenvaltion sodan siviiliuhreille myöntämä avustus — Edellytys, jonka mukaan avustushakemuksen tekohetkellä on asuttava tässä jäsenvaltiossa — EY 18 artiklan 1 kohta)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/10

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.10.2006 (Centrale Raad van Beroepin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — K. Tas-Hagen ja R. A. Tas v. Raadskamer WUBO van de Pensioen- en Uitkeringsraad
   (Asia C-192/05) (1)

   (Jäsenvaltion sodan siviiliuhreille myöntämä avustus - Edellytys, jonka mukaan avustushakemuksen tekohetkellä on asuttava tässä jäsenvaltiossa - EY 18 artiklan 1 kohta)
   (2006/C 326/21)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Centrale Raad van Beroep
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: K. Tas-Hagen ja R. A. Tas

      Vastaaja: Raadskamer WUBO van de Pensioen- en Uitkeringsraad
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Centrale Raad van Beroep — Jäsenvaltion sodan siviiliuhreille myöntämä avustus — Etuuden varaaminen kyseisen jäsenvaltion kansalaisille, jotka asuvat tuossa jäsenvaltiossa hakemuksen tekohetkellä — Yhteensoveltuvuus EY 18 artiklan kanssa
   Tuomiolauselma
   EY 18 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltion lainsäädäntö, jonka nojalla tämä epää kansalaiseltaan sodan siviiliuhreille myönnettävän avustuksen yksinomaan siitä syystä, että asianomainen henkilö ei ole asunut hakemuksen tekohetkellä kyseisessä jäsenvaltiossa vaan jossakin toisessa jäsenvaltiossa, on sen vastainen.

      (1)  EUVL C 182, 23.7.2005.


title: Asia C-329/00: Espanjan kuningaskunnan 8.9.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
25.11.2000               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 335/31
Espanjan kuningaskunnan 8.9.2000 Euroopan yhteisöjen                     –     Komissio on tehnyt virheitä niiden tietojen osalta, joita se
              komissiota vastaan nostama kanne                                 on käyttänyt laskeakseen rahoitusta koskevan korjauksen.
                                                                         –     Komission päätös ei ole asianmukaisesti perusteltu.
                          (Asia C-329/00)
                                                                         (1) EYVL L 61, 10.3.1999, s. 37.
                          (2000/C 335/54)
                                                                         (2) EYVL L 125, 8.6.1995, s. 1.
                                                                         (3) EYVL L 94, 28.4.1970, s. 13.
Espanjan kuningaskunta on nostanut 8.9.2000 Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
komissiota vastaan. Kantajan asiamiehenä on valtionasiamies
Rosario Silva de Lapuerta, prosessiosoite Luxemburgissa Es-
panjan suurlähetystö, 4-6 boulevard E. Servais.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                         Alsace International Car Service (AICS) 11.9.2000 tekemä
                                                                         valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
1.   kumoaa 5.7.2000 tehdyn komission päätöksen, jolla                   tuomioistuimen viidennen jaoston asiassa T-139/99, Alsa-
     komissio on jättänyt yhteisörahoituksen ulkopuolelle                ce International Car Service vastaan Euroopan parlament-
     tiettyjä menoja, joita jäsenvaltiot ovat esittäneet maksetta-                       ti, 6.7.2000 antamasta tuomiosta
     viksi EMOTR:n tukiosastosta, siltä osin kuin kyseinen
     päätös koskee banaaneille myönnettävää korvaavaa tukea
     Espanjassa                                                                                (Asia C-330/00 P)
2.   velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                                          (2000/C 335/55)
                                                                         Alsace International Car Service on valittanut 11.9.2000
                                                                         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston
                                                                         asiassa T-139/99, Alsace International Car Service vastaan
                                                                         Euroopan parlamentti, 6.7.2000 antamasta tuomiosta. Valitta-
–    Koska komissio on ottanut huomioon EMOTR:n varain-                  jan edustajana on asianajaja Jean-Claude Fourgoux, Pariisi,
     hoitovuonna 1995 esitetyt menot, se on tehnyt virheen               ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Pierrot
     ja loukannut luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden                  Schiltz, 4 rue Béatrix de Bourbon.
     periaatteita. Menot, jotka Espanja esitti EMOTR:n varain-
     hoitovuonna 1995, tarkastettiin ja hyväksyttiin tuolloin
     komission päätöksen 1999/187/EY (1) mukaisesti. Banaa-
     nintuottajille suoritetut maksut (varainhoitovuosi 1995)            Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     eivät olleet erotettujen määrien joukossa, joten on katsot-
     tava, että ne tarkastettiin ja hyväksyttiin asianmukaisesti.        –     kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
     Neuvoston asetuksella N:o 1287/1995 (2) asetukseen                        6.7.2000 antaman tuomion;
     N:o 729/70 (3) lisättiin 5 artiklan 2 kohdan c alakohta,
     jossa säädetään komission mahdollisuudesta evätä sellais-
     ten maksujen rahoitus, jotka on suoritettu sitä päivämää-           –     koska asia on ratkaisukelpoinen, ratkaisee sen 7.4.1999
     rää edeltävien 24 kuukauden aikana, jona komissio on                      tehdyn päätöksen kumoamisvaatimuksen, jolla AICS syr-
     kirjallisesti ilmoittanut tarkastustensa tulokset asianomai-              jäytettiin ja minkä seurauksena sopimus tehtiin TAXI
     sille jäsenvaltioille. Asetuksen N:o 1287/1995 2 artiklan                 13 kanssa, sekä 2 190 000 Ranskan frangin suuruisen
     1 kohdan mukaan kyseistä asetusta sovelletaan vasta                       korvausvaatimuksen, jonka määrää voidaan vielä täsmen-
     16.10.1995 alkavasta varainhoitovuodesta lähtien                          tää samalla perusteella niin, että se vastaa tuomion
     (EMOTR:n varainhoitovuosi 1996). Tästä seuraa, ettei sitä                 julistamispäivään mennessä aiheutunutta vahinkoa;
     sovelleta varainhoitovuoden 1995 kuluessa suoritettuihin
     maksuihin. Lisäksi se kirje, jolla banaanialalla suoritetun         –     velvoittaa parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
     tarkastuksen tulokset annettiin tiedoksi Espanjan kunin-
     gaskunnalle ensimmäisen kerran, on päivätty 8.7.1997.
     Tästä seuraa, että ne rahoitusta koskevat korjaukset, jotka
     saattavat seurata edellä mainitun asetuksen N:o 729/70
     5 artiklan 2 kohdan c alakohdasta, saattoivat koskea                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     ainoastaan 8.7.1995 edeltävää aikaa. Kyseisenä päivä-
     määränä huomattava osa varainhoitovuoden 1995 satoa                 –     Ilmeinen virhe tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen
     koskevista menoista oli jo esitetty.                                      arvioinnissa:


title: Asia T-572/08 P: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 18.6.2009 — Komissio v. Traore (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Palvelukseen ottaminen — Ilmoitus avoimesta virasta — Nimeäminen komission Tansanian edustustuston toiminnanjohtajan virkaan — Haettavana olevan viran palkkaluokan määrittäminen — Palkkaluokan ja tehtävän erillisyyden periaate)

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/49

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 18.6.2009 — Komissio v. Traore
   (Asia T-572/08 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Palvelukseen ottaminen - Ilmoitus avoimesta virasta - Nimeäminen komission Tansanian edustustuston toiminnanjohtajan virkaan - Haettavana olevan viran palkkaluokan määrittäminen - Palkkaluokan ja tehtävän erillisyyden periaate)
   2009/C 180/92
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall, G. Berscheid ja B. Eggers)

      Muu osapuoli: Amadou Traore (Rhode-St-Genèse, Belgia) (edustaja: asianajaja É. Boigelot)

      Väliintulijat, jotka tukevat kantajan vaatimuksia: Euroopan parlamentti (asiamiehet: C. Burgos ja K. Zejdová), Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer ja K. Zieleśkiewicz) ja Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (asiamiehet: T. Kennedy ja J.-M. Stenier)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen asiassa Traore v. komissio 13.11.2008 antamasta tuomiosta (F-90/07, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa), ja vaatimus sen kumoamisesta

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen asiassa Traore v. komissio 13.11.2008 antama tuomio (F-90/07) kumotaan siltä osin kuin sillä kumotaan komission yhteistyötoimisto EuropeAidin henkilöstöosaston johtajan 12.12.2006 tekemä päätös, jolla hylättiin Amadou Traoren hakemus komission Tansanian-edustuston toiminnanjohtajan virkaan, ja päätös, jolla S. nimitettiin kyseiseen virkaan.

               2)

               Traoren virkamiestuomioistuimen asiassa F-90/07 nostama kanne hylätään.

               3)

               Traore ja Euroopan yhteisöjen komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä asiaa ensimmäisenä asteena käsitelleessä tuomioistuimessa että valitustuomioistuimessa.

               4)

               Euroopan parlamentti, Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 44, 21.2.2009.


title: Asia C-91/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundespatentgericht (Saksa) on esittänyt 25.2.2011 — Securvita — Gesellschaft zur Entwicklung alternativer Versicherungskonzepte mbH v. Öko-Invest Verlagsgesellschaft mbH; muu osapuoli: Deutsches Patent- und Markenamt

text:
               11.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 173/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundespatentgericht (Saksa) on esittänyt 25.2.2011 — Securvita — Gesellschaft zur Entwicklung alternativer Versicherungskonzepte mbH v. Öko-Invest Verlagsgesellschaft mbH; muu osapuoli: Deutsches Patent- und Markenamt
   (Asia C-91/11)
   2011/C 173/06
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundespatentgericht

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Securvita — Gesellschaft zur Entwicklung alternativer Versicherungskonzepte mbH

      Vastapuoli: Öko-Invest Verlagsgesellschaft mbH

      Muu osapuoli: Deutsches Patent- und Markenamt

      Ennakkoratkaisukysymys

   Sovelletaanko direktiivin 2008/95/EY (1) 3 artiklan 1 kohdan b ja/tai c alakohdassa tarkoitettuja rekisteröinnin esteitä myös sanamerkkiin, joka on muodostettu yhdistämällä — erikseen tarkasteltuna — ei-kuvaileva kirjainyhdistelmä ja kuvaileva sanayhdistelmä, jos kohdeyleisö mieltää kirjainyhdistelmän kuvailevien sanojen lyhenteeksi, sillä lyhenne sisältää kyseisten sanojen alkukirjaimet, ja jos koko tavaramerkki voidaan ymmärtää tavaramerkin toisiaan selventävästi kuvailevien merkintöjen tai lyhenteiden yhdistelmäksi?

      (1)  Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä (Kodifioitu toisinto) 22.10.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/95/EY (EUVL L 299, s. 25).