title: Asia C-687/17 P: Valitus, jonka Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BVja Huisinga Beheer BV ovat tehneet 7.12.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-138/15, Aanbestedingskalender ym. v. komissio, 28.9.2017 antamasta tuomiosta

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/7

         Valitus, jonka Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BVja Huisinga Beheer BV ovat tehneet 7.12.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-138/15, Aanbestedingskalender ym. v. komissio, 28.9.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-687/17 P)
   (2018/C 094/08)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BV ja Huisinga Beheer BV (edustajat: C. T. Dekker ja L. Fiorilli, advocaten)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, Alankomaiden kuningaskunta ja Slovakian tasavalta

      Vaatimukset

   Unionin tuomioistuimen on

               —

               kumottava kokonaan tai osittain valituksenalainen tuomio siltä osin kuin sillä hylättiin kantajien asiassa T-138/15 nostama kanne ja tämän johdosta

               —

               kumottava riidanalainen päätös kokonaan tai osittain ja/tai

               —

               vaihtoehtoisesti kumottava kokonaan tai osittain valituksenalainen tuomio siltä osin kuin sillä hylättiin kantajien asiassa T-138/15 nostama kanne ja palautettava asia unionin yleiseen tuomioistuimeen ansioiden arvioimiseksi unionin tuomioistuimen esittämän ohjeistuksen valossa

               —

               velvoitettava komissio korvaamaan oikeudenkäyntikulut ensimmäisessä oikeusasteessa ja valitusvaiheessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, arvioinut virheellisesti merkityksellisiä tosiseikkoja ja jättänyt esittämättä asianmukaiset ja johdonmukaiset perustelut, koska se on katsonut, että kantajien ainoa kanneperuste ja täten kanne kokonaisuudessaan oli hylättävä, koska komissiolla oli oikeus katsoa, että TenderNedin harjoittama toiminta ei ollut luonteeltaan taloudellista ja että kyseessä oleva toimenpide ei merkinnyt SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
   Valittajat väittävät, että sitä, onko TenderNedin – ja erityisesti sen tarjousten jättämiseen tarkoitetun osan – toiminta luonteeltaan taloudellista vai ei, ei voida arvioida pelkästään yhden toiminnan perusteella, ja että TenderNedin tarjousten jättämiseen tarkoitettua osaa tulee pitää luonteeltaan taloudellisena ja julkisvallasta erillisenä yksikkönä. Valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin ei noudattanut unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä, joka koskee testiä siitä, onko toiminta luonteeltaan taloudellista vai ei.


title: Asia T-30/18: Kanne 23.1.2018 – Yado v. EUIPO – Dvectis CZ (Istuintyyny)

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/34

         Kanne 23.1.2018 – Yado v. EUIPO – Dvectis CZ (Istuintyyny)
   (Asia T-30/18)
   (2018/C 094/45)
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki

      Asianosaiset ja muu osapuoli

      Kantaja: Yado s.r.o. (Handlová, Slovakia) (edustaja: asianajaja D. Futej)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Dvectis CZ s.r.o. (Brno, Tšekki)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen mallin haltija: Kantaja

      Riidanalainen malli: Yhteisömalli nro 2 371 591-0001

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 14.11.2017 asiassa R 1017/2017-3 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä jätetään valitus tutkimatta

               —

               määrää vastaajan käsittelemään valituksen ja ratkaisemaan sen

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 57 artiklassa ja asetuksen N:o 2245/2002 65 artiklassa tarkoitettu oikeudellinen virhe

               —

               Kantajan perusoikeutta tulla kuulluksi on loukattu

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 7 artiklan rikkominen.


title: Asia C-689/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht München I (Saksa) on esittänyt 8.12.2017 – Conti 11. Container Schiffahrts-GmbH & Co. KG, MS MSC Flaminia v. Land Niedersachsen

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht München I (Saksa) on esittänyt 8.12.2017 – Conti 11. Container Schiffahrts-GmbH & Co. KG, MS MSC Flaminia v. Land Niedersachsen
   (Asia C-689/17)
   (2018/C 094/09)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht München I

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Conti 11. Container Schiffahrts-GmbH & Co. KG, MS MSC Flaminia

      Vastaaja: Land Niedersachsen

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko haverista johtuvia, aluksella metalliromun sekä lietettä ja lastausjäämiä sisältävän sammutusveden muodossa olevia jäämiä pidettävä asetuksen (EY) 1013/2006 (1) 1 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettuna ”ajoneuvoissa, junissa, lentokoneissa ja aluksissa syntyneenä jätteenä”?

      (1)  Jätteiden siirrosta 14.6.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1013/2006 (EUVL 2006, L 190, s. 1).


title: Asia T-113/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.1.2018 – Arctic Cat v. EUIPO – Slazengers (Oikealle loikkaavan kissaeläimen kuva) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Kuviomerkki, joka esittää oikealle loikkaavaa kissaeläintä — Aiempi EU-kuviomerkki, joka esittää vasemmalle loikkaavaa kissaeläintä — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.1.2018 – Arctic Cat v. EUIPO – Slazengers (Oikealle loikkaavan kissaeläimen kuva)
   (Asia T-113/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Kuviomerkki, joka esittää oikealle loikkaavaa kissaeläintä - Aiempi EU-kuviomerkki, joka esittää vasemmalle loikkaavaa kissaeläintä - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)))
   (2018/C 094/23)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Arctic Cat, Inc. (Thief River Falls, Minnesota, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat M. Hartmann ja S. Fröhlich)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. Ivanauskas)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Slazengers Ltd (Burnham, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 11.1.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2953/2014-5), joka koskee asian osapuolten Slazengers ja Arctic Cat välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Arctic Cat, Inc. vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 175, 17.5.2016.


title: Asia T-178/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.1.2018 – W&O medical esthetics v. EUIPO – Fidia farmaceutici (HYALSTYLE) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-sanamerkki HYALSTYLE — Vilpillinen mieli — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 59 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Todistajien kuulemista koskeva pyyntö — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artikla (josta on tullut asetuksen 2017/1001 94 artiklan 1 kohta) — Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat, ja joka on osittain selvästi täysin perusteeton)

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.1.2018 – W&O medical esthetics v. EUIPO – Fidia farmaceutici (HYALSTYLE)
   (Asia T-178/17) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-sanamerkki HYALSTYLE - Vilpillinen mieli - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 59 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Todistajien kuulemista koskeva pyyntö - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artikla (josta on tullut asetuksen 2017/1001 94 artiklan 1 kohta) - Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat, ja joka on osittain selvästi täysin perusteeton))
   (2018/C 094/36)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: W&O medical esthetics GmbH (Oberursel, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Finkentey)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Söder)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Fidia farmaceutici SpA (Abano Terme, Italia) (edustajat: asianajajat R. Kunz-Hallstein ja H. Kunz-Hallstein)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 17.1.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 872/2016-1), joka koskee asian osapuolten W&O medical esthetics ja Fidia farmaceutici välistä mitättömyysmenettelyä.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               W&O medical esthetics GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ja Fidia farmaceutici SpA:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 144, 8.5.2017.


title: Asia C-11/18 P: Valitus, jonka Oleksandr Viktorovych Klymenko on tehnyt 5.1.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-245/15, Klymenko v. neuvosto, 8.11.2017 antamasta tuomiosta

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/12

         Valitus, jonka Oleksandr Viktorovych Klymenko on tehnyt 5.1.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-245/15, Klymenko v. neuvosto, 8.11.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-11/18 P)
   (2018/C 094/15)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Oleksandr Viktorovych Klymenko (edustaja: M. Phelippeau, avocate)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Valittaja katsoo, että unionin tuomioistuimen tulisi kumota unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-245/15, Klymenko v. neuvosto, 8.11.2017 antama tuomio.
   Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta hyväksymään seuraavat vaatimukset, jotka esitettiin unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä menettelyssä:

               —

               on kumottava 5.3.2015 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2015/364 (1) ja neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/357 (2);

               —

               on kumottava 4.3.2016 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2016/318 (3) ja 4.3.2016 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/311 (4);

               —

               on kumottava 3.3.2017 annetun neuvoston päätös (YUTP) 2017/381 (5) ja 3.3.2017 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2017/374 (6)

         siltä osin kuin ne koskevat valittajaa; Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan valituksesta ja muutoskirjelmän kumoamiskanteesta johtuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa kolmeen valitusperusteeseen.
   Valittaja väittää ensiksikin, että yleinen tuomioistuin teki virheen katsoessaan, että Euroopan unionin neuvosto oli yksilöinyt sellaisia tosiasiallisia ja yksityiskohtaisia seikkoja, joiden perusteella valittajaan kohdistettujen rajoittavien toimenpiteiden toteuttaminen oli perusteltua, sekä että yleinen tuomioistuin teki virheen kuvatessaan Ukrainan yleisen syyttäjän virastoa ”korkeaksi oikeusviranomaiseksi”.
   Toiseksi valittaja esittää, että yleinen tuomioistuin teki virheen katsoessaan, että kyseessä oleviin toimiin sisältyvä kriteeri luetteloon kirjaamiselle vastaa YUTP:n tavoitteita.
   Kolmanneksi valittaja väittää, että yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, ettei asianomaista rajoittavaa toimenpidettä ole pidettävä omistusoikeuden loukkauksena.

      (1)  Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2014/119/YUTP muuttamisesta 5.3.2015 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2015/364 (EUVL 2015, L 62, s. 25).

      (2)  Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 208/2014 täytäntöönpanosta 5.3.2015 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/357 (EUVL 2015, L 62, s. 1).

      (3)  Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2014/119/YUTP muuttamisesta 4.3.2016 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2016/318 (EUVL 2016, L 60, s. 76).

      (4)  Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 208/2014 täytäntöönpanosta 4.3.2016 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/311 (EUVL 2016, L 60, s. 1).

      (5)  Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2014/119/YUTP muuttamisesta 3.3.2017 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2017/381 (EUVL 2017, L 58, s. 34).

      (6)  Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 208/2014 täytäntöönpanosta 3.3.2017 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2017/374 (EUVL 2017, L 58, s. 1).


title: Asia T-46/18: Kanne 30.1.2018 – Comune di Milano v. neuvosto

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/35

         Kanne 30.1.2018 – Comune di Milano v. neuvosto
   (Asia T-46/18)
   (2018/C 094/46)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Comune di Milano (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat F. Sciaudone ja M. Condinanzi)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 263 artiklan perusteella 20.11.2017 pidetyn neuvoston 3579:nnen istunnon kokoonpanossa ”Yleiset asiat” Euroopan lääkeviraston (EMA) uudesta kotipaikasta tehdyn neuvoston päätöksen, josta ilmoitettiin julkaistulla lehdistötiedotteella (Outcome of the Council Meeting (3579th Council Meeting)), sekä itse lehdistötiedotteen, Presse 65, väliaikainen versio, siltä osin kuin siinä vahvistetaan Euroopan lääkeviraston uudeksi kotipaikaksi Amsterdam

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Harkintavallan väärinkäyttö

                           —

                           Tästä todetaan, että neuvoston tavoitteena valintamenettelyssä oli määrittää paras tarjous EMAn kotipaikan siirrolle aikaisemmin vahvistettujen valintakriteerien mukaisesti. EMAn uuden kotipaikan määrittäminen arvonnalla ja ilman minkäänlaisten tutkimusten tekemistä on kuitenkin ristiriidassa menettelyä koskevien sääntöjen vahvistamisen yhteydessä esitetyn tavoitteen kanssa, joka koskee parhaan tarjouksen valintaa teknisiin arviointeihin ja aiemmin vahvistettuihin erityisiin kriteereihin perustuvassa avoimessa päätöksentekomenettelyssä, minkä vuoksi ei olisi mahdollista tutkia Milanon ja Amsterdamin ehdokkuuksien puuttuvaa vastaavuutta.

               2)

               Hyvän hallinnon periaatteen ja avoimuusperiaatteen loukkaaminen

                           —

                           Tällä kanneperusteella kantaja väittää, että riidanalainen päätös on lainvastainen siltä osin kuin se on tulos päätöksentekomenettelystä, jolla on ominaista (i) avoimuuden takaamiseksi vaadittavien muotomääräysten ja yksityiskohtaisten menettelysääntöjen puuttuminen; (ii) asian arvioinnin kannalta ratkaisevien näkökohtien asianmukaisen huomioon ottamisen sivuuttaminen.

               3)

               Neuvoston työjärjestyksen hyväksymisestä 1.11.2009 tehdyn neuvoston päätöksen ja 31.10.2017 annettujen menettelyä koskevien sääntöjen rikkominen

                           —

                           Kantaja väittää tältä osin, että ne yksityiskohtaiset menettelysäännöt, jotka olivat olleet ominaisia äänestyksen suorittamiselle ja 20.11.2017 tehdyn päätöksen tulokselle, ovat myös syitä sille, että 20.11.2017 tehty päätös on lainvastainen sellaisten erityisten määräysten rikkomisen vuoksi, joita neuvoston olisi pitänyt noudattaa.


title: Asia T-784/17 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 18.1.2018 – Strabag Belgium v. parlamentti (Väliaikainen oikeussuoja — Julkiset rakennusurakat — Välitoimihakemus — Odotusaika — Poikkeuksellisen alhainen tarjous — Fumus boni juris — Kiireellisyys — Intressivertailu)

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 18.1.2018 – Strabag Belgium v. parlamentti
   (Asia T-784/17 R)
   ((Väliaikainen oikeussuoja - Julkiset rakennusurakat - Välitoimihakemus - Odotusaika - Poikkeuksellisen alhainen tarjous - Fumus boni juris - Kiireellisyys - Intressivertailu))
   (2018/C 094/37)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Strabag Belgium (Antwerpen, Belgia) (edustajat: asianajajat M. Schoups, K. Lemmens ja M. Lahbib)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: Z. Nagy ja B. Simon)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 278 ja SEUT 279 artiklaan perustuva vaatimus yhtäältä 24.11.2017 tehdyn Euroopan parlamentin sen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämiseksi, jolla kantajan tarjous hylättiin ja sopimus Euroopan parlamentin Brysselissä (Belgia) sijaitsevia toimitiloja koskevan rakennusurakan puitesopimuksesta (tarjouspyyntö 06/D 20/2017/M036) tehtiin viiden eri tarjoajan kanssa, ja toisaalta määräyksen antamiseksi siitä, että parlamentti luovuttaa tietyt asiakirjat.

      Määräysosa

               1)

               Euroopan parlamentin 24.11.2017 tekemän sen päätöksen täytäntöönpanoa lykätään, jolla Strabag Belgiumin tarjous hylättiin ja sopimus Euroopan parlamentin Brysselissä (Belgia) sijaitsevia toimitiloja koskevan rakennusurakan puitesopimuksesta (tarjouspyyntö 06/D 20/2017/M036) tehtiin viiden eri tarjoajan kanssa.

               2)

               Välitoimihakemus hylätään muilta osin.

               3)

               Asiassa Strabag Belgium v. parlamentti (T-784/17 R) 6.12.2017 annettu määräys peruutetaan.

               4)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-21/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Svea hovrätt – Patent- och marknadsöverdomstolen (Ruotsi) on esittänyt 11.1.2018 – Textilis Ltd ja Ozgur Keskin v. Svenskt Tenn Aktiebolag

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Svea hovrätt – Patent- och marknadsöverdomstolen (Ruotsi) on esittänyt 11.1.2018 – Textilis Ltd ja Ozgur Keskin v. Svenskt Tenn Aktiebolag
   (Asia C-21/18)
   (2018/C 094/16)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Svea hovrätt – Patent- och marknadsöverdomstolen

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Textilis Ltd ja Ozgur Keskin

      Vastapuoli: Svenskt Tenn Aktiebolag

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 ym. muuttamisesta 16.12.2015 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2015/2424 (1) 4 artiklaa tulkittava siten, että tuomioistuimen on sovellettava 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan iii alakohdan uutta sanamuotoa arvioidessaan mitättömyyttä (tavaramerkkiasetuksen 52 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti) 23.3.2016 jälkeen, eli kun muutos on tullut voimaan, vaikka asiassa on vaadittu mitättömyyden vahvistamista kanteella, joka on nostettu ennen kyseistä päivämäärää, eli kanne koskee tavaramerkkiä, joka on rekisteröity ennen tätä päivämäärää?

               2)

               Onko tavaramerkkiasetuksen 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan iii alakohtaa – sellaisena kuin sitä sovelletaan – tulkittava siten, että sen soveltamisalaan kuuluu tunnusmerkki, joka muodostuu kaksiulotteisen tavaran kaksiulotteisesta kuvauksesta, esimerkiksi kankaasta, joka on koristeltu kyseessä olevalla tunnusmerkillä?

               3)

               Jos vastaus toiseen kysymykseen on myöntävä, minkä periaatteiden mukaisesti tavaramerkkiasetuksen 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan iii alakohdan sanamuotoa ”merkkejä, jotka muodostuvat yksinomaan tavaran arvoon olennaisesti vaikuttavasta muodosta (tai muusta ominaisuudesta)” on tulkittava tilanteessa, jossa rekisteröinti koskee useita tavaraluokkia ja tavaroita ja tunnusmerkki voidaan panna tavaroihin eri tavoin? Onko arviointi tehtävä objektiivisempien/yleisempien perusteiden mukaan, esimerkiksi sen perusteella, miltä merkki näyttää ja miten se voidaan panna erilaisiin tavaroihin, eli ottamatta huomioon sitä, miten tavaramerkin haltija on todellisuudessa voinut panna tai voi aikoa panna tunnusmerkin erilaisiin tavaroihin?

      (1)  EUVL 2015, L 341, s. 21.


title: Asia T-172/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.1.2018 – Centro Clinico e Diagnostico G.B. Morgagni v. komissio (Valtiontuet — Italiassa luonnonmullistusalueella sijaitsevien yritysten verojen ja maksujen alentaminen — Päätös, jossa tuet todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi, ja määrätään perittäväksi takaisin — Kumoamiskanne — Mahdollinen tuensaaja, jolla on saavutettu oikeus — Päätös koskee suoraan ja erikseen — Tutkittavaksi ottaminen — Yhdenvertainen kohtelu — Luottamuksensuoja)

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.1.2018 – Centro Clinico e Diagnostico G.B. Morgagni v. komissio
   (Asia T-172/16) (1)

   ((Valtiontuet - Italiassa luonnonmullistusalueella sijaitsevien yritysten verojen ja maksujen alentaminen - Päätös, jossa tuet todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi, ja määrätään perittäväksi takaisin - Kumoamiskanne - Mahdollinen tuensaaja, jolla on saavutettu oikeus - Päätös koskee suoraan ja erikseen - Tutkittavaksi ottaminen - Yhdenvertainen kohtelu - Luottamuksensuoja))
   (2018/C 094/24)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Centro Clinico e Diagnostico G.B. Morgagni Srl (Catania, Italia) (edustaja: asianajaja E. Castorina)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Stancanelli ja V. Bottka)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensisijainen vaatimus valtiontukitoimenpiteistä SA.33083 (12/C) (ex 12/NN), jonka Italia on toteuttanut luonnonmullistu[sten vuoksi myönnettyinä] verojen ja maksujen alennuksina (kaikki alat maataloutta lukuun ottamatta) ja SA.35083 (12/C) (ex 12/NN), jonka Italia on toteuttanut Abruzzon vuoden 2009 maanjäristykse[n vuoksi myönnettyinä] verojen ja maksujen alennuksina (kaikki alat maataloutta lukuun ottamatta), 14.8.2015 annetun komission päätöksen (EU) 2016/195 (EUVL 2016, L 43, s. 1) tulkitsemiseksi sovittelevasti ja SEUT 263 artiklaan perustuva toissijainen vaatimus tämän päätöksen kumoamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Centro Clinico e Diagnostico G.B. Morgagni Srl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 211, 13.6.2016.


title: Asia C-692/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal Administrativo (Portugali) on esittänyt 11.12.2017 – Paulo Nascimento Consulting – Mediação Imobiliária Lda v. Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal Administrativo (Portugali) on esittänyt 11.12.2017 – Paulo Nascimento Consulting – Mediação Imobiliária Lda v. Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Asia C-692/17)
   (2018/C 094/10)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supremo Tribunal Administrativo

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Paulo Nascimento Consulting – Mediação Imobiliária Lda

      Vastaaja: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Kuuluuko se, että arvonlisäverovelvollinen luovuttaa vastiketta vastaan kolmannelle asianosaisasemansa sellaisen kanteen osalta, jolla se vaatii täytäntöön pantavaksi tuomioistuimessa vahvistettua luottoa, joka johtuu kiinteistönvälityssopimuksen täyttämättä jättämisestä ja johon on lisätty maksuhetkellä voimassa olleen verokannan mukainen arvonlisävero ja viivästyskorot laskettuna täysimääräiseen maksuun saakka, arvonlisäverodirektiivin (1) 135 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetyn vapautuksen soveltamisen kannalta ”luottojen myöntämisen”, ”luottojen välityksen” tai ”luottojen hallinnoinnin” käsitteen alaan?

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s. 1).


title: Asia T-610/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.1.2018 – PC v. EASO

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.1.2018 – PC v. EASO
   (Asia T-610/16) (1)

   (2018/C 094/47)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 269, 14.8.2017.


title: Asia C-36/18: Kanne 18.1.2018 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/14

         Kanne 18.1.2018 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-36/18)
   (2018/C 094/17)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Triantafyllou, M. Morales Puerta ja G. von Rintelen)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta

      Vaatimukset

   Komissio vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut merten aluesuunnittelun puitteista 23.7.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/89/EU (1) 15 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle,

               —

               määrää Helleenien tasavallalle uhkasakon, jonka suuruus on 31 416 euroa kultakin viivästyspäivältä unionin tuomioistuimen tuomion julistamispäivästä alkaen,

               —

               velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               —

               Direktiivin 15 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 18.9.2016 ja niiden on ilmoitettava tästä komissiolle. Komissio ei kuitenkaan saanut minkäänlaista vastausta Helleenien tasavallalle osoittamaansa viralliseen ilmoitukseen tai perusteltuun lausuntoon, ja se vaatii tämän seurauksena, että SEUT 258 artiklan mukaisesti todetaan, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut jäsenyysvelvoitteitaan, koska se ei ole saattanut kyseistä direktiiviä osaksi kansallista lainsäädäntöään.

               —

               Sellaisen prosessin käyttöön ottamiseksi, jossa jokaisen jäsenvaltion viranomaiset tarkastelevat ja organisoivat ihmisen toimintaa niiden toimivaltaan kuuluvilla merialueilla ekologisten, taloudellisten ja sosiaalisten tavoitteiden saavuttamiseksi, komissio vaatii samanaikaisesti SEUT 260 artiklan 3 kohdan soveltamista koskevan julkaistun käytäntönsä mukaisesti, että määrätään 31 416 euron suuruinen uhkasakko kultakin päivältä ja että huomioon otetaan erityisesti rikkomuksen vakavuus (eli direktiivin tavoitteet, jotka koskevat kalastuspolitiikkaa, meriliikennettä, ympäristön säilyttämistä ja suojelua sekä energiaa, mutta myös niiden vaikutusta asianomaisiin yrittäjiin).

      (1)  EUVL 2014, L 257, s. 135.


title: Asia T-367/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.1.2018 – Brunner v. EUIPO – CBM (H HOLY HAFERL HAFERL SHOE COUTURE) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin H HOLY HAFERL HAFERL SHOE COUTURE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi EU-sanamerkki HOLY — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.1.2018 – Brunner v. EUIPO – CBM (H HOLY HAFERL HAFERL SHOE COUTURE)
   (Asia T-367/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin H HOLY HAFERL HAFERL SHOE COUTURE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi EU-sanamerkki HOLY - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)))
   (2018/C 094/25)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Gerd Brunner (Moosthenning, Saksa) (edustajat: asianajajat N. Maenz ja D. Oerter)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Schifko)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: CBM Creative Brands Marken GmbH (Zürich, Sveitsi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 10.5.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2943/2014-5), joka koskee osapuolten CBM ja Gerd Brunner välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Gerd Brunner velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 305, 22.8.2016.


title: Asia T-820/17: Kanne 15.12.2017 – Frinsa del Noroeste v. EUIPO – Alimentos Friorizados (Alfrisa)

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/28

         Kanne 15.12.2017 – Frinsa del Noroeste v. EUIPO – Alimentos Friorizados (Alfrisa)
   (Asia T-820/17)
   (2018/C 094/38)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Frinsa del Noroeste, SA (Santa Eugenia de Ribeira, Espanja) (edustaja: asianajaja J. Botella Reyna)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Alimentos Friorizados, SA (Barberá del Vallés, Espanja)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”Alfrisa” – Rekisteröintihakemus nro 14 899 223

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 27.9.2017 asiassa R 956/2017-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               antaa ratkaisun, jolla kumotaan EUIPO:n päätökset, joilla hylättiin väite ja kantajan tekemä valitus, jotka koskivat yhteisön tavaramerkkiä nro 14 899 223 ”Alfrisa” luokkiin 29 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

               —

               velvoittaa riidanalaisen merkin hakijan korvaamaan oikeudenkäyntikulut Euroopan unionin tavaramerkkiasetuksen 85 artiklan ja yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 94 säännön mukaisesti.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 5 kohtaa on rikottu.


title: Asia T-561/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.1.2018 – Galocha v. Fusion for Energy -yhteisyritys (Henkilöstö — Sopimussuhteiset toimihenkilöt — Fusion for Energy -yhteisyrityksen valintamenettely — Varallaololuettelot — Valintamenettelyn sääntöjenvastaisuus — Kolmansille osoitetut myöhemmät toimet — Kolmansien etu — Yksikön etu)

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.1.2018 – Galocha v. Fusion for Energy -yhteisyritys
   (Asia T-561/16) (1)

   ((Henkilöstö - Sopimussuhteiset toimihenkilöt - Fusion for Energy -yhteisyrityksen valintamenettely - Varallaololuettelot - Valintamenettelyn sääntöjenvastaisuus - Kolmansille osoitetut myöhemmät toimet - Kolmansien etu - Yksikön etu))
   (2018/C 094/26)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Yosu Galocha (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat A. Asmaryan Degtyareva ja R.-B. Dan)

      Vastaaja: Eurooppalainen yhteisyritys ITERiä ja fuusioenergian kehittämistä varten (Fusion for Energy –yhteisyritys) (asiamiehet: R. Hanak, G. Poszler ja S. Bernal Blanco, avustajinaan asianajajat D. Waelbroeck ja A. Duron)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 270 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan muun muassa kumottavaksi valintakomitean päätös, joka annettiin tiedoksi ITERiä ja fuusioenergian kehittämistä varten perustetun eurooppalaisen yhteisyrityksen henkilöstöyksikön päällikön 4.6.2015 päivätyllä sähköpostiviestillä ja jonka mukaan kantajan nimeä ei merkitä valintamenettelyn F4E/CA/ST/FGIV/2015/001 varallaololuetteloihin, ja jossa vaaditaan kumottaviksi myös mainitut varallaololuettelot ja päätökset, joilla otettiin palvelukseen valintamenettelyn läpäisseitä hakijoita, joiden nimet mainitaan näissä luetteloissa

      Tuomiolauselma

               1)

               Valintakomitean päätös, joka annettiin tiedoksi ITERiä ja fuusioenergian kehittämistä varten perustetun eurooppalaisen yhteisyrityksen henkilöstöyksikön päällikön 4.6.2015 päivätyllä sähköpostiviestillä, jolla Yosu Galochan nimi jätettiin merkitsemättä valintamenettelyn F4E/CA/ST/FGIV/2015/001 varallaololuetteloihin, kumotaan.

               2)

               Valintamenettelyn F4E/CA/ST/FGIV/2015/001 varallaololuettelot kumotaan.

               3)

               ITERiä ja fuusioenergian kehittämistä varten perustetun eurooppalaisen yhteisyrityksen päätökset, jotka koskevat valintamenettelyn F4E/CA/ST/FGIV/2015/001 varallaololuetteloihin merkittyjen, valintamenettelyn läpäisseiden henkilöiden palvelukseen ottamista, kumotaan.

               4)

               Kanne hylätään muilta osin.

               5)

               ITERiä ja fuusioenergian kehittämistä varten perustettu eurooppalainen yhteisyritys velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 328, 5.10.2015 (asia on alkujaan rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-117/15, ja siirretty Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).


title: Asia T-642/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.1.2018 – Iame v. EUIPO – Industrie Aeronautiche Reggiane (Parilla)

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.1.2018 – Iame v. EUIPO – Industrie Aeronautiche Reggiane (Parilla)
   (Asia T-642/16) (1)

   (2018/C 094/48)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 392, 24.10.2016.


title: Asia C-59/18: Kanne 30.1.2018 – Italian tasavalta v. Euroopan unionin neuvosto

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/15

         Kanne 30.1.2018 – Italian tasavalta v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-59/18)
   (2018/C 094/18)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, sekä S. Fiorentino ja C. Colelli, Avvocati dello Stato)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               20.11.2017 pidetyn neuvoston istunnon kokoonpanossa ”Yleiset asiat” Euroopan lääkeviraston (EMA) uudesta kotipaikasta tehty neuvoston päätös 14559/17, josta ilmoitettiin julkaistulla lehdistötiedotteella (Outcome of the Council Meeting (3579th Council Meeting)), on kumottava siltä osin kuin siinä vahvistetaan Euroopan lääkeviraston uudeksi kotipaikaksi Amsterdam, ja tämän johdosta lääkeviraston kotipaikaksi on osoitettava Milanon kaupunki.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Italian hallitus riitauttaa Euroopan unionin tuomioistuimessa 20.11.2017 pidetyn neuvoston istunnon kokoonpanossa ”Yleiset asiat” Euroopan lääkeviraston (EMA) uudesta kotipaikasta tehdyn neuvoston päätöksen 14559/17, josta ilmoitettiin julkaistulla lehdistötiedotteella (Outcome of the Council Meeting (3579th Council Meeting)), siltä osin kuin siinä vahvistetaan Euroopan lääkeviraston uudeksi kotipaikaksi Amsterdam. Se esittää kanteensa perusteeksi yhden ainoan kanneperusteen, joka koskee harkintavallan väärinkäyttöä riittämättömän tutkimisen ja tosiseikkojen sivuuttamisen vuoksi, koska Amsterdamiin sijoitettavan kotipaikan tosiasiallinen tilanne ei ole tarjouksessa ilmoitettujen tietojen mukainen.


title: Asia T-8/18: Kanne 11.1.2018 – easyJet Airline v. komissio

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/29

         Kanne 11.1.2018 – easyJet Airline v. komissio
   (Asia T-8/18)
   (2018/C 094/39)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: easyJet Airline Co. Ltd (Luton, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: P. Willis, solicitor, ja asianajaja E. Bourtzalas)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan komission päätöksen (EU) 2017/1861 (1) kokonaisuudessaan tai ainakin siltä osin kuin se koskee kantajalle myönnettyä sääntöjenvastaiseksi väitettyä valtiontukea

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jossa väitetään, että riidanalaista päätöstä rasittaa ilmeinen tosiseikkojen arviointia koskeva virhe ja oikeudellinen virhe johtopäätöksessä, jonka mukaan lentoaseman pitäjät toimivat pelkästään Sardinian alueen ”välittäjinä” siten, että niiden kantajalle tarjoamaan rahoitukseen käytettiin valtion varoja ja että valtio oli vastuussa tästä rahoituksesta.

               2)

               Toinen kanneperuste, jossa väitetään, että riidanalaista päätöstä rasittaa ilmeinen tosiseikkojen arviointia koskeva virhe ja oikeudellinen virhe johtopäätöksessä, jonka mukaan kantaja sai perusteetonta etua lentoaseman pitäjien kantajalle tarjoamasta rahoituksesta, ja erityisesti, että komissio on soveltanut markkinataloustoimijaperiaatetta virheellisesti.

               3)

               Kolmas kanneperuste jossa väitetään, että riidanalaista päätöstä rasittaa ilmeinen tosiseikkojen arviointia koskeva virhe ja oikeudellinen virhe johtopäätöksessä, jonka mukaan asianomaisten lentoyhtiöiden rahoitus vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua ja vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jossa väitetään, että riidanalaista päätöstä rasittaa ilmeinen tosiseikkojen arviointia koskeva virhe ja oikeudellinen virhe johtopäätöksessä, jonka mukaan väitettyä tukea, jota komissio on katsonut annetun kantajalle, ei voitu todeta sisämarkkinoille soveltuvaksi SEUT 107 artiklan 3 kohdassa vahvistettujen poikkeuksien nojalla.

               5)

               Viides kanneperuste, jossa väitetään, että riidanalaista päätöstä rasittaa ilmeinen tosiseikkojen arviointia koskeva virhe ja oikeudellinen virhe, koska komissio on loukannut luottamuksensuojan periaatetta, vaikka kantajalla on ollut perusteltu luottamus siihen, etteivät sen ja lentoaseman pitäjien väliset järjestelyt olleet valtiontukea.

               6)

               Kuudes kanneperuste, jossa väitetään, että riidanalainen päätös on riittämättömästi perusteltu seuraavin osin: a) johtopäätös, jonka mukaan lentoaseman pitäjät toimivat pelkästään Sardinian alueen ”välittäjinä” siten, että niiden kantajalle tarjoamaan rahoitukseen käytettiin valtion varoja ja että valtio oli vastuussa tästä rahoituksesta, ja b) markkinataloustoimijaperiaatteen soveltaminen sen osoittamiseksi, että kantaja on saanut perusteetonta etua.

      (1)  Valtiontuesta SA.33983 (2013/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/N) – Italia – korvaukset yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista Sardinian lentoasemille – 29.7.2016 annettu komission päätös (EU) 2017/1861 (EUVL 2017, L 268, s. 1).


title: Asia T-818/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.1.2018 – BSCA v. komissio (Valtiontuki — Belgian BSCA:lle myöntämä tuki — Päätös, jossa tuki todetaan osittain sisämarkkinoille soveltuvaksi ja osittain niille soveltumattomaksi — Oikeudellisesti sitova säädös — Vanhentumisaika — ILS-järjestelmän taloudellinen luonne — Laitteiden taloudellisen käytön osuus — Virheelliset luvut — Mukautusvaatimus — Nykyarvon määrittäminen — Perusteluvelvollisuus — Kilpailun vääristyminen — Luottamuksensuoja)

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.1.2018 – BSCA v. komissio
   (Asia T-818/14) (1)

   ((Valtiontuki - Belgian BSCA:lle myöntämä tuki - Päätös, jossa tuki todetaan osittain sisämarkkinoille soveltuvaksi ja osittain niille soveltumattomaksi - Oikeudellisesti sitova säädös - Vanhentumisaika - ILS-järjestelmän taloudellinen luonne - Laitteiden taloudellisen käytön osuus - Virheelliset luvut - Mukautusvaatimus - Nykyarvon määrittäminen - Perusteluvelvollisuus - Kilpailun vääristyminen - Luottamuksensuoja))
   (2018/C 094/19)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Brussels South Charleroi Airport (BSCA) (Charleroi, Belgia) (edustajat: asianajajat P. Frühling, S. Golinvaux, H. Tacheny ja J. Delarue)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Noë, R. Sauer ja B. Stromsky)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Société Wallonne des Aéroports SA (Sowaer) (edustajat: asianajajat A. Lepièce ja H. Baeyens)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Brussels Airport Company SA (edustajat: asianajajat T. Janssens, F. Hoseinian ja T. Oeyen) ja Brussels Airlines SA/NV (edustajat: aluksi asianajajat J. Derenne, J. Blockx, D. Vallindas ja D. Dauchez, sittemmin J. Derenne ja D. Vallindas)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota toimenpiteistä SA.14093 (C 76/2002), jotka Belgia on toteuttanut BSCA:n ja Ryanairin hyväksi, 1.10.2014 annetun komission päätöksen C(2014) 6849 final 3–6 artikla.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet Brussels South Charleroi Airportille (BSCA) aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Société Wallonne des Aéroports SA, Brussels Airport Company SA ja Brussels Airlines SA/NV vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 65, 23.2.2015.


title: Asia T-13/18: Kanne 15.1.2018 – Crédit mutuel Arkéa v. EUIPO – Confédération nationale du Crédit mutuel (Crédit Mutuel)

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/30

         Kanne 15.1.2018 – Crédit mutuel Arkéa v. EUIPO – Confédération nationale du Crédit mutuel (Crédit Mutuel)
   (Asia T-13/18)
   (2018/C 094/40)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Crédit mutuel Arkéa (Le Relecq Kerhuon, Ranska) (edustajat: asianajajat A. Casalonga, F. Codevelle ja C. Bercial Arias)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Confédération nationale du Crédit mutuel (Pariisi, Ranska)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki Crédit Mutuel – EU-tavaramerkki nro 9 943 135

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 8.11.2017 asiassa R 1724/2016-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä katsotaan, että EU-tavaramerkki nro 9 943 135 Crédit Mutuel on erottamiskykyinen käytön perusteella tiettyjen luokkiin 9, 35 ja 36 kuuluvien tavaroiden osalta

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä katsotaan, että EU-tavaramerkki nro 9 943 135 Crédit Mutuel on erottamiskykyinen tiettyjen luokkiin 9, 16, 36, 38, 42 ja 45 kuuluvien tavaroiden osalta

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohtaa luettuna yhdessä 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan ja 3 kohdan kanssa on rikottu.


title: Asia T-196/15 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 31.1.2018 – Valittajana Gyarmathy ja muuna osapuolena FRA (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Väliaikaiset toimihenkilöt — Palvelukseen ottaminen — Ilmoitus avoimesta toimesta — Hakemuksen hylkääminen — Valintamenettelyn kulku — Selvitysaineiston vääristäminen — Perusteluvelvollisuus — Kanteen ja valituksen vastaavuutta koskeva sääntö — Virkamiestuomioistuimen puolueettomuus)

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/17

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 31.1.2018 – Valittajana Gyarmathy ja muuna osapuolena FRA
   (Asia T-196/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Väliaikaiset toimihenkilöt - Palvelukseen ottaminen - Ilmoitus avoimesta toimesta - Hakemuksen hylkääminen - Valintamenettelyn kulku - Selvitysaineiston vääristäminen - Perusteluvelvollisuus - Kanteen ja valituksen vastaavuutta koskeva sääntö - Virkamiestuomioistuimen puolueettomuus))
   (2018/C 094/20)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Valéria Anna Gyarmathy (Györ, Unkari) (edustaja: asianajaja A. Cech)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin perusoikeusvirasto (FRA) (asiamies: C. Manolopoulos, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) 5.3.2015 antamasta tuomiosta Gyarmathy v. FRA (F-97/13, EU:F:2015:7) tehty valitus, jossa vaaditaan tämän tuomion kumoamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Valéria Anna Gyarmathy velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 86, 20.3.2017.


title: Asia T-181/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.1.2018 – PC v. EASO

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.1.2018 – PC v. EASO
   (Asia T-181/17) (1)

   (2018/C 094/49)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 357, 23.10.2017.


title: Asia T-625/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.1.2018 – Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej v. ECHA (REACH — Aineen rekisteröinnistä perittävä maksu — Pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettävä maksunalennus — Virhe yrityksen kokoa koskevassa ilmoituksessa — Päätös hallinnollisen maksun määräämisestä — Aineen valmistuksen päättyminen — Hallinnollisen maksun laskentaperusteet — Suositus 2003/361/EY — Oikeusvarmuus — Luottamuksensuoja — Oikeasuhteisuus — Yhdenvertainen kohtelu)

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.1.2018 – Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej v. ECHA
   (Asia T-625/16) (1)

   ((REACH - Aineen rekisteröinnistä perittävä maksu - Pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettävä maksunalennus - Virhe yrityksen kokoa koskevassa ilmoituksessa - Päätös hallinnollisen maksun määräämisestä - Aineen valmistuksen päättyminen - Hallinnollisen maksun laskentaperusteet - Suositus 2003/361/EY - Oikeusvarmuus - Luottamuksensuoja - Oikeasuhteisuus - Yhdenvertainen kohtelu))
   (2018/C 094/27)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej sp. z o.o. (Grajewo, Puola) (edustaja: asianajaja T. Dobrzyński)

      Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) (asiamiehet: aluksi E. Maurage, J. Trnka ja M. Heikkilä, sitten J.-P. Trnka ja M. Heikkilä)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva ensimmäinen vaatimus kumota 23.6.2016 tehty ECHA:n päätös nro SME (2016) 2851, jossa todetaan, ettei kantaja täytä keskisuurille yrityksille tarkoitetun maksualennuksen edellytyksiä ja jossa kantajalle määrätään hallinnollinen maksu, ja toinen vaatimus kumota päätökseen nro SME (2016) 2851 liitetyt ECHA:n laatimat laskut nro 10058238 ja 10058239 sekä kolmas vaatimus kumota päätöksen MB/D/29/2010 muuttamisesta 4.6.2015 annettu ECHA:n hallintoneuvoston päätös MB/43/2014, sellaisena kuin se on muutettuna maksullisten palvelujen luokittelua koskevalla päätöksellä MB/21/2012

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej sp. z o.o. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 402, 31.10.2016.


title: Asia T-281/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.1.2018 – European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki v. komissio

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.1.2018 – European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki v. komissio
   (Asia T-281/17) (1)

   (2018/C 094/50)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Yhdeksännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 269, 14.8.2017.


title: Asia T-765/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.1.2018 – Grupo Ganaderos de Fuerteventura v. EUIPO (EL TOFIO El sabor de CANARIAS) (EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin EL TOFIO El sabor de CANARIAS, rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.1.2018 – Grupo Ganaderos de Fuerteventura v. EUIPO (EL TOFIO El sabor de CANARIAS)
   (Asia T-765/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin EL TOFIO El sabor de CANARIAS, rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)))
   (2018/C 094/28)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Grupo Ganaderos de Fuerteventura, SL (Puerto del Rosario, Espanja) (edustaja: asianajaja E. Manresa Medina)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: J. Crespo Carrillo ja J. García Murillo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 28.7.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 1404/2015-5), joka koskee hakemusta kuviomerkin EL TOFIO El sabor de CANARIAS, rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) viidennen valituslautakunnan 28.7.2016 tekemä päätös (asia R 1404/2015-5) kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Grupo Ganaderos de Fuerteventura, SL:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 6, 9.1.2017.


title: Asia T-808/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.1.2018 – Jean Patou Worldwide v. EUIPO – Emboga (HISPANITAS JOY IS A CHOICE) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin HISPANITAS JOY IS A CHOICE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi EU-sanamerkki JOY — Aiemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.1.2018 – Jean Patou Worldwide v. EUIPO – Emboga (HISPANITAS JOY IS A CHOICE)
   (Asia T-808/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin HISPANITAS JOY IS A CHOICE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi EU-sanamerkki JOY - Aiemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)))
   (2018/C 094/29)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Jean Patou Worldwide Ltd (Watford, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: S. Baran, barrister)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: T. Frydendahl A. Folliard-Monguiral ja D. Walicka)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Emboga, SA (Petrel, Espanja)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 23.6.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 235/2016-1), joka koskee asian osapuolten Jean Patou Worldwide ja Emboga välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Jean Patou Worldwide Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 14, 16.1.2017.


title: Asia T-866/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.1.2018 – SilverTours v. EUIPO (billiger mietwagen.de) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin billiger-mietwagen.de rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdottomat hylkäysperusteet — Kuvailevuus — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.1.2018 – SilverTours v. EUIPO (billiger mietwagen.de)
   (Asia T-866/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin billiger-mietwagen.de rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdottomat hylkäysperusteet - Kuvailevuus - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)))
   (2018/C 094/30)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: SilverTours GmbH (Freiburg im Breisgau, Saksa) (edustaja: asianajaja P. Neuwald)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: S. Hanne)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 3.11.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 206/2016-5), joka koskee hakemusta sanamerkin billiger-mietwagen.de rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               SilverTours GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 53, 20.2.2017.


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 14 päivänä marraskuuta 2017, yhdistetyissä asioissa E-2/17 ja E-3/17, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti (Direktiivi 89/662/ETY – eläinlääkärintarkastukset – tuontirajoitukset – raaka liha, lihajalosteet, munat ja maito)

text:
               15.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 97/9

         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   annettu 14 päivänä marraskuuta 2017,
   yhdistetyissä asioissa E-2/17 ja E-3/17,
   EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti

      (Direktiivi 89/662/ETY – eläinlääkärintarkastukset – tuontirajoitukset – raaka liha, lihajalosteet, munat ja maito)

   (2018/C 97/05)
   Yhdistetyissä asioissa E-2/17 ja E-3/17, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti, on esitetty HAKEMUKSET, joissa pyydetään tuomioistuinta toteamaan, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä I olevan I luvun 1.1 osan 1 kohdassa tarkoitetusta säädöksestä (neuvoston direktiivi 89/662/ETY, annettu 11 päivänä joulukuuta 1989, eläinlääkärintarkastuksista yhteisön sisäisessä kaupassa sisämarkkinoiden toteuttamista varten), sellaisena kuin se on muutettuna ja mukautettuna sopimukseen sen pöytäkirjalla 1 ja liitteen I alakohtaisilla mukautuksilla, ja erityisesti säädöksen 5 artiklasta johtuvat velvoitteensa pitämällä voimassa seuraavat:

               i)

               Islannin lain N:o 25/1993 10 §:ssä ja Islannin asetuksen N:o 448/2012 3–5 §:ssä säädetyn kaltainen tuoreen lihan ja lihatuotteiden tuontilupajärjestelmä;

               ii)

               Islannin lain N:o 25/1993 10 §:ssä ja Islannin asetuksen N:o 448/2012 3 §:n a momentissa ja 4 §:ssä säädetyn kaltainen tuoreiden munien ja munatuotteiden tuontilupajärjestelmä;

               iii)

               Islannin lain N:o 25/1993 10 §:ssä ja Islannin asetuksen N:o 448/2012 3 §:n f momentissa ja 4 ja 5 §:ssä säädetyn kaltainen pastöroimattoman maidon ja pastöroimattomasta maidosta jalostettujen maitotuotteiden tuontilupajärjestelmä ja lisävaatimukset sekä Islannin asetuksen N:o 104/2010 7a §:ssä säädetyn kaltainen maahantuotujen, pastöroimattomasta maidosta jalostettujen maitotuotteiden kaupan pitämiskielto; ja

               iv)

               Islannin asetuksen N:o 448/2012 soveltamisen yhteydessä käyttöön otetun kaltainen hallinnollinen menettely, jonka mukaan maahantuojien on tehtävä ilmoitus ja saatava hyväksyntä käsiteltyjen muna- ja maitotuotteiden tuonnille.

         EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, ja tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Páll Hreinsson, on antanut 14 päivänä marraskuuta 2017 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1.

               Tuomioistuin toteaa, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä I olevan I luvun 1.1 osan 1 kohdassa tarkoitetun säädöksen (neuvoston direktiivi 89/662/ETY, annettu 11 päivänä joulukuuta 1989, eläinlääkärintarkastuksista yhteisön sisäisessä kaupassa sisämarkkinoiden toteuttamista varten), sellaisena kuin se on muutettuna ja mukautettuna sopimukseen sen pöytäkirjalla 1 ja liitteellä I, 5 artiklasta johtuvat velvoitteensa pitämällä voimassa seuraavat:

                           i)

                           Islannin lain N:o 25/1993 10 §:ssä ja Islannin asetuksen N:o 448/2012 3 §:n a momentissa ja 4 ja 5 §:ssä säädetty tuoreen lihan ja lihatuotteiden tuontilupajärjestelmä;

                           ii)

                           Islannin lain N:o 25/1993 10 §:ssä ja Islannin asetuksen N:o 448/2012 3 §:n a momentissa ja 4 §:ssä säädetty tuoreiden munien ja munatuotteiden tuontilupajärjestelmä;

                           iii)

                           Islannin asetuksen N:o 448/2012 3 §:n f momentissa ja 4 §:ssä säädetty pastöroimattoman maidon ja pastöroimattomasta maidosta jalostettujen maitotuotteiden tuontilupajärjestelmä sekä Islannin asetuksen N:o 448/2012 5 §:n kolmannessa kappaleessa säädetyt, tiettyjä juustoja koskevat lisävaatimukset; ja

                           iv)

                           hallinnollinen menettely, jonka mukaan käsiteltyjen muna- ja maitotuotteiden maahantuojien on toimitettava asianomaiselle kansalliselle viranomaiselle todisteet siitä, että tuotteet on käsitelty kansallisen lainsäädännön mukaisesti.

               2.

               Hakemus hylätään muilta osin.

               3.

               Islanti määrätään maksamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-22/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Darmstadt (Saksa) on esittänyt 11.1.2018 – TopFit e. V. ja Daniele Biffi v. Deutscher Leichtathletikverband e. V.

text:
               9.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 123/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Darmstadt (Saksa) on esittänyt 11.1.2018 – TopFit e. V. ja Daniele Biffi v. Deutscher Leichtathletikverband e. V.
   (Asia C-22/18)
   (2018/C 123/17)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Darmstadt

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: TopFit e. V. ja Daniele Biffi

      Vastaaja: Deutscher Leichtathletikverband e. V.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko SEUT 18, SEUT 21 ja SEUT 165 artiklaa tulkittava siten, että jäsenvaltiossa toimivan yleisurheiluliiton sääntöjen määräys, jonka mukaan osallistuminen jäsenvaltion mestaruuskilpailuihin edellyttää kyseisen jäsenvaltion kansalaisuutta, on syrjivä tavalla, jota ei voida hyväksyä?

               2)

               Onko SEUT 18, SEUT 21 ja SEUT 165 artiklaa tulkittava siten, että jäsenvaltiossa toimiva urheiluliitto syrjii amatööriurheilijaa, joilla ei ole kyseisen jäsenvaltion kansalaisuutta, tavalla, jota ei voida hyväksyä, kun liitto tosin sallii heidän osallistua jäsenvaltion mestaruuskilpailuihin mutta tämä voi tapahtua vain ”ulkopuolisena” tai ”ilman sijoitusta” eivätkä he saa osallistua loppukilpailuihin?

               3)

               Onko SEUT 18, SEUT 21 ja SEUT 165 artiklaa tulkittava siten, että jäsenvaltiossa toimiva urheiluliitto syrjii amatööriurheilijoita, joilla ei ole kyseisen jäsenvaltion kansalaisuutta, tavalla, jota ei voida hyväksyä, kun liitto ei anna heille mahdollisuutta osallistua kilpailuihin, joissa ratkaistaan kyseisen jäsenvaltion mestari ja muut sijoitukset?


title: Asia T-45/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.2.2018 – Kwang Yang Motor v. EUIPO – Schmidt (CK1) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin CK1 rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi EU:n tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki CK — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               9.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 123/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.2.2018 – Kwang Yang Motor v. EUIPO – Schmidt (CK1)
   (Asia T-45/17) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin CK1 rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi EU:n tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki CK - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)))
   (2018/C 123/24)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Kwang Yang Motor Co., Ltd (Kaohsiung, Taiwan) (edustajat: asianajajat A. González Hähnlein ja A. Kleinheyer)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamiehet: J. Crespo Carrillo ja D. Walicka)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Udo Schmidt (Reken, Saksa) (edustajat: asianajajat G. Rother ja J. Vogtmeier)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 2.11.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2193/2015-2), joka koskee osapuolten Udo Schmidt ja Kwang Yang Motor välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kwang Yang Motor Co., Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 78, 13.3.2017.


title: Asia T-88/18: Kanne 19.2.2018 – Gruppo Armonie v. EUIPO (ARMONIE)

text:
               16.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/29

         Kanne 19.2.2018 – Gruppo Armonie v. EUIPO (ARMONIE)
   (Asia T-88/18)
   (2018/C 134/41)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Gruppo Armonie SpA (Casalgrande, Italia) (edustaja: asianajaja G. Medri)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ARMONIE – Rekisteröintihakemus nro 16 430 068

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 15.12.2017 asiassa R 2063/2017-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-557/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 14.3.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt korkein hallinto-oikeus – Suomi) – Asia, jonka on pannut vireille Astellas Pharma GmbH (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2001/83/EY — Ihmisille tarkoitetut lääkkeet — 28 ja 29 artikla — Lääkettä koskeva hajautettu myyntilupamenettely — 10 artikla — Geneerinen lääke — Vertailulääkkeen dokumentaatiosuoja-aika — Osallistuvien jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten toimivalta määrittää dokumentaatiosuoja-ajan alkamisajankohta — Osallistuvien jäsenvaltioiden tuomioistuinten toimivalta valvoa dokumentaatiosuoja-ajan alkamisajankohdan määrittämistä — Tehokas oikeussuoja — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 47 artikla)

text:
               14.5.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 166/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 14.3.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt korkein hallinto-oikeus – Suomi) – Asia, jonka on pannut vireille Astellas Pharma GmbH
   (Asia C-557/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2001/83/EY - Ihmisille tarkoitetut lääkkeet - 28 ja 29 artikla - Lääkettä koskeva hajautettu myyntilupamenettely - 10 artikla - Geneerinen lääke - Vertailulääkkeen dokumentaatiosuoja-aika - Osallistuvien jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten toimivalta määrittää dokumentaatiosuoja-ajan alkamisajankohta - Osallistuvien jäsenvaltioiden tuomioistuinten toimivalta valvoa dokumentaatiosuoja-ajan alkamisajankohdan määrittämistä - Tehokas oikeussuoja - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 47 artikla))
   (2018/C 166/16)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Korkein hallinto-oikeus

      Pääasian asianosaiset

   Astellas Pharma GmbH

      Muut osapuolet: Helm AG ja Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus (Fimea)

      Tuomiolauselma

               1)

               Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 25.10.2012 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2012/26/EU, 28 artiklaa ja 29 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että geneeristä lääkettä koskevaan hajautettuun myyntilupamenettelyyn osallistuvan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen ei voi itse määrittää vertailulääkkeen dokumentaatiosuoja-ajan alkamisajankohtaa, kun se tekee kyseisen direktiivin 28 artiklan 5 kohdan nojalla päätöksensä mainitun geneerisen lääkkeen saattamisesta markkinoille kyseisessä jäsenvaltiossa.

               2)

               Direktiivin 2001/83, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2012/26, 10 artiklaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että hajautettuun myyntilupamenettelyyn osallistuneen jäsenvaltion tuomioistuimella, johon vertailulääkkeen myyntiluvan haltija on valittanut kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen päätöksestä myöntää myyntilupa geneeriselle lääkkeelle kyseisessä jäsenvaltiossa, on toimivalta tutkia vertailulääkkeen dokumentaatiosuoja-ajan alkamisajankohdan määrittäminen. Sen sijaan kyseisellä tuomioistuimella ei ole toimivaltaa selvittää, onko vertailulääkkeelle toisessa jäsenvaltiossa myönnetty alkuperäinen myyntilupa myönnetty kyseisen direktiivin mukaisesti.

      (1)  EUVL C 22, 23.1.2017.


title: Asia T-202/18: Kanne 23.3.2018 – Bruel v. komissio

text:
               14.5.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 166/45

         Kanne 23.3.2018 – Bruel v. komissio
   (Asia T-202/18)
   (2018/C 166/57)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Damien Bruel (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja H. Hansen)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               toteaa, että tämä kanne voidaan ottaa tutkittavaksi ja se on perusteltu

         tämän johdosta

               —

               kumoaa 18.1.2018 päivätyn päätöksen, jonka otsikko on ”Pääsihteerin päätös asetuksen (EY) N:o 1049/2001 täytäntöönpanosääntöjen 4 artiklan nojalla”, asetuksen N:o 1049/2001 4, 6 ja 9 artiklan, perusoikeuskirjan 47 artiklan ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan rikkomisen, asianosaisten prosessuaalista yhdenvertaisuutta koskevan yleisen periaatteen loukkaamisen ja perusteluvelvollisuuden noudattamatta jättämisen vuoksi

         joka tapauksessa

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut

               —

               varaa kantajalle mahdollisuuden vedota kaikkiin muihin oikeuksiin, saataviin, kanneperusteisiin ja vaatimuksiin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (EYVL 2001, L 145, s. 43) 4 ja 9 artiklan rikkomiseen.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu asetuksen N:o 1049/2001 6 artiklan rikkomiseen.

               3)

               Kolmas kanneperuste perustuu asianosaisten prosessuaalista yhdenvertaisuutta koskevan yleisen periaatteen loukkaamisen sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan rikkomiseen.

               4)

               Neljäs kanneperuste perustuu asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 6 kohdan rikkomiseen, suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen ja perusteluvelvollisuuden noudattamatta jättämiseen.


201805250691897372018/C 200/532212017TC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL20180424414111Asia T-221/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.4.2018 – Mémora Servicios Funerarios v. EUIPO – Chatenoud (MEMORAME) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin MEMORAME rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiemmat EU-kuviomerkit mémora ja kansalliset sanamerkit MÉMORA — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Tuotteiden ja palveluiden samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
 ---documentbreak--- C2002018FI4110120180424FI0053411411Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.4.2018 – Mémora Servicios Funerarios v. EUIPO – Chatenoud (MEMORAME)
   (Asia T-221/17) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin MEMORAME rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiemmat EU-kuviomerkit mémora ja kansalliset sanamerkit MÉMORA — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Tuotteiden ja palveluiden samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))”2018/C 200/53Oikeudenkäyntikieli: espanja
      Asianosaiset

      Kantaja: Mémora Servicios Funerarios SLU (Zaragoza, Espanja) (edustajat: asianajajat C. Marí Aguilar ja J. Gallego Jiménez)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Georges Chatenoud (Thiviers, Ranska)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 10.2.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 1308/2016-4), joka koskee osapuolten Mémora Servicios Funerarios ja Georges Chatenoud välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Mémora Servicios Funerarios SLU velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 239, 24.7.2017.


201805250031897132018/C 200/021912016CJC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL201804102211Asia C-191/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 10.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Berlin – Saksa) – Romano Pisciotti v. Saksan valtio (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin kansalaisuus — SEUT 18 ja SEUT 21 artikla — Jäsenvaltion kansalaisen, joka on käyttänyt oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen, luovuttaminen Amerikan yhdysvaltoihin — Euroopan unionin ja tämän kolmannen valtion välinen sopimus rikoksen johdosta tapahtuvasta luovuttamisesta — Unionin oikeuden soveltamisala — Luovuttamiskieltoa sovelletaan vain jäsenvaltion kansalaisiin — Vapaan liikkuvuuden rajoitus — Rankaisematta jäämisen estämiseen perustuva oikeuttamisperuste — Oikeasuhteisuus — Tiedottaminen unionin kansalaisen kotijäsenvaltiolle)
 ---documentbreak--- C2002018FI210120180410FI00022121Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 10.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Berlin – Saksa) – Romano Pisciotti v. Saksan valtio
   (Asia C-191/16) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin kansalaisuus — SEUT 18 ja SEUT 21 artikla — Jäsenvaltion kansalaisen, joka on käyttänyt oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen, luovuttaminen Amerikan yhdysvaltoihin — Euroopan unionin ja tämän kolmannen valtion välinen sopimus rikoksen johdosta tapahtuvasta luovuttamisesta — Unionin oikeuden soveltamisala — Luovuttamiskieltoa sovelletaan vain jäsenvaltion kansalaisiin — Vapaan liikkuvuuden rajoitus — Rankaisematta jäämisen estämiseen perustuva oikeuttamisperuste — Oikeasuhteisuus — Tiedottaminen unionin kansalaisen kotijäsenvaltiolle)”2018/C 200/02Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Berlin

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Romano Pisciotti

      Vastaaja: Saksan valtio

      Tuomiolauselma

            1)

            Unionin oikeutta on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa unionin kansalainen, jonka luovuttamisesta Yhdysvaltoihin on tehty pyyntö, on tämän pyynnön mahdollista täytäntöönpanoa varten otettu kiinni muussa jäsenvaltioissa kuin siinä, jonka kansalainen hän on, mainitun unionin kansalaisen tilanne kuuluu tämän oikeuden soveltamisalaan, koska hän on käyttänyt oikeuttaan liikkua vapaasti Euroopan unionissa ja koska luovuttamispyyntö on tehty Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välisen rikoksen johdosta tapahtuvasta luovuttamisesta 25.6.2003 tehdyn sopimuksen puitteissa.

            2)

            Pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tapauksessa, jossa unionin kansalainen, jota koskee Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välisen rikoksen johdosta tapahtuvasta luovuttamisesta 25.6.2003 tehdyn sopimuksen perusteella tehty luovuttamispyyntö Yhdysvaltoihin, on tämän pyynnön mahdollista täytäntöönpanoa varten otettu kiinni muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jonka kansalainen hän on, SEUT 18 ja SEUT 21 artiklaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä sille, että pyynnön vastaanottanut jäsenvaltio perustuslaillisen säännön nojalla kohtelee eri tavalla omia kansalaisiaan kuin muiden unionin jäsenvaltioiden kansalaisia ja että se sallii tämän luovuttamisen, vaikka se ei salli omien kansalaistensa luovuttamista, kun se on ennalta antanut sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jonka kansalainen kyseinen unionin kansalainen on, mahdollisuuden vaatia tämän kansalaisen luovuttamista eurooppalaisen pidätysmääräyksen perusteella, eikä viimeksi mainittu jäsenvaltio ole toteuttanut tätä varten mitään toimenpiteitä.

      (
         1
      )	EUVL C 270, 25.7.2016.


201805250191897592018/C 200/146452016CJC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL20180419121211Asia C-645/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 19.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – Conseils et mise en relations (CMR) SARL v. Demeures terre et tradition SARL (Ennakkoratkaisupyyntö — Itsenäiset kauppaedustajat — Direktiivi 86/653/ETY — Kauppaedustajan oikeus hyvitykseen tai korvaukseen kauppaedustussopimuksen lakattua — 17 artikla — Hyvityksen saantioikeuden epääminen tilanteessa, jossa sopimus irtisanotaan siinä määrätyn koeajan kuluessa)
 ---documentbreak--- C2002018FI1210120180419FI0014121121Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 19.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – Conseils et mise en relations (CMR) SARL v. Demeures terre et tradition SARL
   (Asia C-645/16) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Itsenäiset kauppaedustajat — Direktiivi 86/653/ETY — Kauppaedustajan oikeus hyvitykseen tai korvaukseen kauppaedustussopimuksen lakattua — 17 artikla — Hyvityksen saantioikeuden epääminen tilanteessa, jossa sopimus irtisanotaan siinä määrätyn koeajan kuluessa)”2018/C 200/14Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Conseils et mise en relations (CMR) SARL

      Vastapuoli: Demeures terre et tradition SARL

      Tuomiolauselma

   Jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia koskevan lainsäädännön yhteensovittamisesta 18.12.1986 annetun neuvoston direktiivin 86/653/ETY 17 artiklaa on tulkittava siten, että sen 2 ja 3 kohdassa kauppaedustussopimuksen lakkaamisen varalta säädettyjä hyvitys- ja korvausjärjestelmiä sovelletaan, kun sopimus lakkaa siinä määrätyn koeajan kuluessa.
   (
         1
      )	EUVL C 70, 6.3.2017.


201805250271897472018/C 200/032582016CJC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL201804123311Asia C-258/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 12.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt korkein oikeus – Suomi) – Finnair Oyj v. Keskinäinen Vakuutusyhtiö Fennia (Ennakkoratkaisupyyntö — Lentoliikenne — Montrealin yleissopimus — 31 artikla — Rahdinkuljettajien vastuu kirjatuista matkatavaroista — Rahdinkuljettajalle tehtävän kirjallisen muistutuksen muotoa ja sisältöä koskevat vaatimukset — Sähköisesti tehty ja rahdinkuljettajan tietojärjestelmään kirjattu muistutus — Rahdinkuljettajan palveluksessa olevan henkilön vastaanottajan nimissä kirjaama muistutus)
 ---documentbreak--- C2002018FI310120180412FI00033131Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 12.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt korkein oikeus – Suomi) – Finnair Oyj v. Keskinäinen Vakuutusyhtiö Fennia
   (Asia C-258/16) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Lentoliikenne — Montrealin yleissopimus — 31 artikla — Rahdinkuljettajien vastuu kirjatuista matkatavaroista — Rahdinkuljettajalle tehtävän kirjallisen muistutuksen muotoa ja sisältöä koskevat vaatimukset — Sähköisesti tehty ja rahdinkuljettajan tietojärjestelmään kirjattu muistutus — Rahdinkuljettajan palveluksessa olevan henkilön vastaanottajan nimissä kirjaama muistutus)”2018/C 200/03Oikeudenkäyntikieli: suomi
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Korkein oikeus

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Finnair Oyj

      Vastapuoli: Keskinäinen Vakuutusyhtiö Fennia

      Tuomiolauselma

            1)

            Eräiden kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtenäistämisestä Montrealissa 28.5.1999 tehdyn ja Euroopan yhteisön nimissä 5.4.2001 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2001/539/EY hyväksytyn yleissopimuksen 31 artiklan 4 kappaletta on tulkittava siten, että muistutus on tehtävä kyseisen artiklan 2 kappaleen mukaisissa määräajoissa mainitun artiklan 3 kappaleessa tarkoitetulla tavalla kirjallisesti sillä uhalla, että kannevalta rahdinkuljettajaa vastaan menetetään.

            2)

            Pääasiassa kyseessä olevan kaltainen rahdinkuljettajan tietojärjestelmään kirjattu muistutus täyttää eräiden kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtenäistämisestä Montrealissa 28.5.1999 tehdyn yleissopimuksen 31 artiklan 3 kappaleen mukaisen kirjallisen muodon vaatimuksen.

            3)

            Eräiden kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtenäistämisestä Montrealissa 28.5.1999 tehdyn yleissopimuksen 31 artiklan 2 ja 3 kappaletta on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä sille, että kirjallisen muodon vaatimuksen katsotaan täyttyvän, kun rahdinkuljettajan edustaja lentomatkustajan tieten saattaa vahinkoilmoituksen kirjalliseen muotoon joko paperille tai sähköisesti kirjaamalla sen rahdinkuljettajan tietojärjestelmään, jos kyseinen matkustaja voi tarkastaa kirjalliseen muotoon saatetun ja tietojärjestelmään kirjatun muistutuksen tekstin paikkansapitävyyden ja tarvittaessa muuttaa tai täydentää sitä tai jopa korvata sen uudella ennen kyseisen yleissopimuksen 31 artiklan 2 kappaleessa tarkoitetun määräajan päättymistä.

            4)

            Eräiden kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtenäistämisestä Montrealissa 28.5.1999 tehdyn yleissopimuksen 31 artiklaa on tulkittava siten, ettei siinä aseteta muistutukselle muita sisällöllisiä vaatimuksia kuin se, että rahdinkuljettajan tietoon saatetaan aiheutunut vahinko.

      (
         1
      )	EUVL C 260, 18.7.2016.


201805250511897052018/C 200/402882016TC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL20180426323322Asia T-288/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.4.2018 – Convivo v. EUIPO – Porcesadora Nacional de Alimentos (M’Cooky) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Sanamerkki M’Cooky — Aiempi kansallinen kuviomerkki MR.COOK — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Sekaannusvaara)
 ---documentbreak--- C2002018FI3220120180426FI0040322332Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.4.2018 – Convivo v. EUIPO – Porcesadora Nacional de Alimentos (M’Cooky)
   (Asia T-288/16) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Sanamerkki M’Cooky — Aiempi kansallinen kuviomerkki MR.COOK — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Sekaannusvaara)”2018/C 200/40Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Convivo GmbH (Wien, Itävalta) (edustaja: asianajaja C. Düchs)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: L. Rampini ja D. Walicka)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Porcesadora Nacional de Alimentos C.A. Pronaca (Quito, Ecuador)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 7.3.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 1039/2015-2), joka koskee osapuolten Porcesadora Nacional de Alimentos C.A. Pronaca ja Convivo välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Convivo GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 260, 18.7.2016.


201805250181897442018/C 200/1582017CJC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL20180412121322Asia C-8/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 12.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal de Justiça – Portugali) – Biosafe – Indústria de Reciclagens SA v. Flexipiso – Pavimentos SA (Ennakkoratkaisupyyntö — Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — 63, 167, 168, 178 – 180, 182 ja 219 artikla — Verotuksen neutraalisuuden periaate — Arvonlisäveron vähennysoikeus — Kansallisessa lainsäädännössä vähennysoikeuden käyttämiselle säädetty määräaika — Valtiolle veronoikaisupäätöksen nojalla maksetun arvonlisäveron lisäyksen, josta on laadittu alkuperäisiä laskuja korjaavia asiakirjoja, vähentäminen — Päivä, jona määräaika alkaa kulua)
 ---documentbreak--- C2002018FI1220120180412FI0015122132Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 12.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal de Justiça – Portugali) – Biosafe – Indústria de Reciclagens SA v. Flexipiso – Pavimentos SA
   (Asia C-8/17) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — 63, 167, 168, 178 – 180, 182 ja 219 artikla — Verotuksen neutraalisuuden periaate — Arvonlisäveron vähennysoikeus — Kansallisessa lainsäädännössä vähennysoikeuden käyttämiselle säädetty määräaika — Valtiolle veronoikaisupäätöksen nojalla maksetun arvonlisäveron lisäyksen, josta on laadittu alkuperäisiä laskuja korjaavia asiakirjoja, vähentäminen — Päivä, jona määräaika alkaa kulua)”2018/C 200/15Oikeudenkäyntikieli: portugali
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supremo Tribunal de Justiça

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Biosafe – Indústria de Reciclagens SA

      Vastaaja: Flexipiso – Pavimentos SA

      Tuomiolauselma

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 63, 167, 168, 178–180, 182 ja 219 artiklaa sekä verotuksen neutraalisuuden periaatetta on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka nojalla pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa valtiolle on maksettu veronoikaisupäätöksen seurauksena arvonlisäveron lisäys ja tästä lisäyksestä on laadittu alkuperäisiä laskuja korjaavat asiakirjat useita vuosia kyseisten tavaroiden luovutuksen jälkeen, arvonlisäveron vähennysoikeus evätään sillä perusteella, että mainitussa lainsäädännössä vähennysoikeuden käyttämiselle säädetty määräaika alkoi kulua kyseisten alkuperäisten laskujen antamisesta ja on jo päättynyt.
   (
         1
      )	EUVL C 95, 27.3.2017.


201805250071897482018/C 200/043162016CJC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL201804174521Yhdistetyt asiat C-316/16 ja C-424/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 17.4.2018 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka ovat esittäneet Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Saksa ja Supreme Court of the United Kingdom – Yhdistynyt kuningaskunta) – B v. Land Baden-Württemberg (C-316/16) ja Secretary of State for the Home Department v. Franco Vomero (C-424/16) (Ennakkoratkaisupyyntö — Euroopan unionin kansalaisuus — Oikeus liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella — Direktiivi 2004/38/EY — 28 artiklan 3 kohdan a alakohta — Vahvistettu suoja karkottamista vastaan — Edellytykset — Pysyvä oleskeluoikeus — Oleskelu vastaanottavan jäsenvaltion alueella kyseisen jäsenvaltion tekemää karkottamispäätöstä edeltävät kymmenen vuotta — Vankeusajanjakso — Vaikutukset kymmenen vuoden oleskelun yhtäjaksoisuuteen — Suhde kotoutumista merkitsevän siteen kokonaisarviointiin — Mainitun arvioinnin ajankohta ja huomioon otettavat arviointiperusteet)
 ---documentbreak--- C2002018FI410120180417FI00044152Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 17.4.2018 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka ovat esittäneet Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Saksa ja Supreme Court of the United Kingdom – Yhdistynyt kuningaskunta) – B v. Land Baden-Württemberg (C-316/16) ja Secretary of State for the Home Department v. Franco Vomero (C-424/16)
   (Yhdistetyt asiat C-316/16 ja C-424/16) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Euroopan unionin kansalaisuus — Oikeus liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella — Direktiivi 2004/38/EY — 28 artiklan 3 kohdan a alakohta — Vahvistettu suoja karkottamista vastaan — Edellytykset — Pysyvä oleskeluoikeus — Oleskelu vastaanottavan jäsenvaltion alueella kyseisen jäsenvaltion tekemää karkottamispäätöstä edeltävät kymmenen vuotta — Vankeusajanjakso — Vaikutukset kymmenen vuoden oleskelun yhtäjaksoisuuteen — Suhde kotoutumista merkitsevän siteen kokonaisarviointiin — Mainitun arvioinnin ajankohta ja huomioon otettavat arviointiperusteet)”2018/C 200/04Oikeudenkäyntikielet: saksa ja englanti
      Ennakkoratkaisuja pyytäneet tuomioistuimet

   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg ja Supreme Court of the United Kingdom

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: B (C-316/16) ja Secretary of State for the Home Department (C-424/16)

      Vastaajat: Land Baden-Württemberg (C-316/16) ja Land Baden-Württemberg (C-316/16)

      Tuomiolauselma

            1)

            Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 28 artiklan 3 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että kyseisessä säännöksessä alueelta karkottamista vastaan säädetyn suojan saaminen edellyttää, että asianomaisella henkilöllä on direktiivin 16 artiklassa ja 28 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu pysyvä oleskeluoikeus.

            2)

            Direktiivin 2004/38 28 artiklan 3 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että sellaisen unionin kansalaisen tapauksessa, joka suorittaa vapausrangaistusta ja joka on saanut karkottamispäätöksen, tässä säännöksessä mainittu edellytys ”oleskel[usta] vastaanottavassa jäsenvaltiossa edelliset kymmenen vuotta” voi täyttyä, jos asianomaisen henkilön tilanteen kokonaisarvioinnin, jossa otetaan huomioon kaikki merkitykselliset seikat, perusteella todetaan, etteivät kotoutumista merkitsevät siteet, jotka yhdistävät asianomaisen henkilön vastaanottavaan jäsenvaltioon, ole mainitusta vankeudesta huolimatta katkenneet. Merkityksellisiä seikkoja ovat muun muassa asianomaisen henkilön ennen vankeuttaan vastaanottavaan jäsenvaltioon luomien kotoutumista merkitsevien siteiden vahvuus, vankeusajanjaksoon johtaneen rikoksen luonne ja olosuhteet, joissa se on tehty, sekä asianomaisen henkilön käytös vankeuden aikana.

            3)

            Direktiivin 2004/38 28 artiklan 3 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että sitä, täyttääkö henkilö mainitussa säännöksessä tarkoitetun edellytyksen ”oleskel[usta] vastaanottavassa jäsenvaltiossa edelliset kymmenen vuotta”, on arvioitava alkuperäisen karkottamispäätöksen tekemishetkellä.

      (
         1
      )	EUVL C 343, 19.9.2016.

      EUVL C 350, 26.9.2016.


201805250141897552018/C 200/16132017CJC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL20180412131311Asia C-13/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 12.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Ranska) – Fédération des entreprises de la beauté v. Ministre des Affaires sociales, de la Santé et des Droits des femmes, Ministre de l’Éducation nationale, de l’Enseignement supérieur et de la Recherche ja Ministre de l’Économie et des Finances, aiemmin ministre de l’Économie, de l’Industrie et du Numérique (Ennakkoratkaisupyyntö — Lainsäädännön lähentäminen — Kosmeettiset valmisteet — Asetus (EY) N:o 1223/2009 — 10 artiklan 2 kohta — Kosmeettisen valmisteen turvallisuuden arviointi — Turvallisuuden arvioijan pätevyys — Koulutusten vastaavuuden tunnustaminen — Farmasiaa, toksikologiaa tai lääketiedettä vastaavat tieteenalat — Jäsenvaltioiden harkintavalta)
 ---documentbreak--- C2002018FI1310120180412FI0016131131Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 12.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Ranska) – Fédération des entreprises de la beauté v. Ministre des Affaires sociales, de la Santé et des Droits des femmes, Ministre de l’Éducation nationale, de l’Enseignement supérieur et de la Recherche ja Ministre de l’Économie et des Finances, aiemmin ministre de l’Économie, de l’Industrie et du Numérique
   (Asia C-13/17) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Lainsäädännön lähentäminen — Kosmeettiset valmisteet — Asetus (EY) N:o 1223/2009 — 10 artiklan 2 kohta — Kosmeettisen valmisteen turvallisuuden arviointi — Turvallisuuden arvioijan pätevyys — Koulutusten vastaavuuden tunnustaminen — Farmasiaa, toksikologiaa tai lääketiedettä vastaavat tieteenalat — Jäsenvaltioiden harkintavalta)”2018/C 200/16Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d’État

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Fédération des entreprises de la beauté

      Vastapuolet: Ministre des Affaires sociales, de la Santé et des Droits des femmes, Ministre de l’Éducation nationale, de l’Enseignement supérieur et de la Recherche ja Ministre de l’Économie et des Finances, aiemmin ministre de l’Économie, de l’Industrie et du Numérique

      Tuomiolauselma

            1)

            Kosmeettisista valmisteista 30.11.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1223/2009 10 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä säädetty koulutusten vastaavuuden tunnustaminen voi koskea myös muita kuin kolmansissa valtioissa annettuja koulutuksia.

            2)

            Asetuksen N:o 1223/2009 10 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että siinä annetaan kullekin jäsenvaltiolle toimivalta määrittää farmasiaa, toksikologiaa tai lääketiedettä ”vastaavat” tieteenalat ja tämän asetuksen vaatimukset täyttävät pätevyyden tasot, kunhan se noudattaa mainitussa asetuksessa vahvistettuja tavoitteita, joihin kuuluu erityisesti sen takaaminen, että kosmeettisten valmisteiden turvallisuuden arvioinnista vastaavalla henkilöllä on pätevyys, jonka avulla hän voi varmistaa ihmisten terveyden suojelun korkean tason.

      (
         1
      )	EUVL C 95, 27.3.2017.