title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 12 päivänä marraskuuta 1996, asiassa C-201/94 (High Court of Justice, Queen's Bench Divisionin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), The Queen vastaan The Medicines Control Agency, ex parte: Smith & Nephew Pharmaceuticals Ltd, ja Primecrown Ltd vastaan The Medicines Control Agency (Lääkevalmisteet - Rinnakkaistuonti - Direktiivin 65/65/ETY välitön oikeusvaikutus - Markkinoille saattamista koskeva lupa)

text:
25.1.97              1 H                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 26/ 3
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   16.7.1992 sellaisista kolmansista maista, joiden kanssa
                                                                          yhteisöllä ei ole tätä koskevaa erityistä sopimusta, tuo
                         (viides jaosto ),
                                                                          tavista tavaroista, paitsi jos tätä koskeva kanne on
                 7 päivänä marraskuuta 1996,                              nostettu tai vastaava vaatimus on esitetty ennen kyseis
                                                                          tä päivää. Tämä koskee myös tällaisista tavaroista en
asiassa C-126/94 (Tribunal d'instance du 12e arrondisse                  nen tätä päivää kannettuja meriveroja, jos niiden kan
ment de Paris'n esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), Société                 taminen      todetaan      tätä    tuomiota       soveltaen
Cadi Surgelés ym. vastaan Ministre des Finances ja Direc                 lainvastaiseksi.
                  teur général des douanes (')
(Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Yhteinen tullitariffi —               (M EYVL N:o C 188 , 9.7.1994 .
 Yhteinen kauppapolitiikka — Ranskan merentakaisten de
partementtien verojärjestelmä — Kolmansista maista tuo
                           dut tavarat)
                          ( 97/C 26/04 )
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                12 päivänä marraskuuta 1996,
                                                                     asiassa C-201/94 (High Court of Justice, Queen's Bench
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan             Divisionin esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), The Queen
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)               vastaan The Medicines Control Agency, ex parte: Smith &
                                                                     Nephew Pharmaceuticals Ltd, ja Primecrown Ltd vastaan
                                                                                The Medicines Control Agency (^
Asiassa C-126/94, jonka Tribunal d'instance du 12e arron
dissement de Paris on saattanut EY:n perustamissopimuk              (Lääkevalmisteet — Rinnakkaistuonti — Direktiivin 65/
                                                                     65/ETY välitön oikeusvaikutus — Markkinoille saattamis
sen 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsitel
täväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa                                      ta koskeva lupa)
vireillä olevassa asiassa Societe Cadi Surgeles, Societe Sof                                  ( 97/C 26/05
rigu, Societe Sofroi ja Societe Sofriber vastaan Ministre
des Finances ja Directeur general des douanes ennakkorat
kaisun EY:n perustamissopimukseksi muutetun ETY:n pe
rustamissopimuksen 9, 12 ja 113 artiklan sekä 227 artik                             (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
lan 2 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides
jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja
J. C. Moitinho de Almeida sekä tuomarit C. Gulmann,
D. A. O. Edward ( esittelevä tuomari ), J.-P. Puissochet ja             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
M. Wathelet, julkisasiamies : G. Tesauro, kirjaaja: apulais            yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
kirjaaja H. von Holstein, on antanut 7.11.1996 tuomion,
jonka tuomiolauselma on seuraava :
                                                                     Asiassa C-201 /94, jonka High Court of Justice, Queen's
                                                                     Bench Division ( Yhdistynyt kuningaskunta ) on saattanut
1 ) EY:n perustamissopimukseksi muutetun ETY:n perus                EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhtei
     tamissopimuksen vastaisena on pidettävä sitä, että jä          söjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan
     senvaltio kantaa sellaista tullia tai sitä vaikutukseltaan
                                                                     sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa The
     vastaavaa maksua, jonka jäsenvaltio on yksipuolisesti           Queen vastaan The Medicines Control Agency, ex parte :
     ottanut käyttöön 1.7.1968 jälkeen, tuotteista, jotka            Smith & Nephew Pharmaceuticals Ltd, ja Primecrown Ltd
     tuodaan suoraan sellaisista kolmansista maista, joiden          vastaan The Medicines Control Agency ennakkoratkaisun
     kanssa yhteisöllä ei ole tätä koskevaa erityistä sopi          lääkevalmisteita koskevien lakien, asetusten ja hallinnollis
     musta. Perustamissopimuksen vastaisena ei sitä vastoin          ten määräysten lähentämisestä 26 päivänä tammikuuta
     ole pidettävä sellaisen tuontitullia vaikutukseltaan vas       1965 annetun neuvoston direktiivin 65/65/ETY ( 2 ), sellai
     taavan maksun kantamista, jonka on sen olennaiset               sena kuin se on muutettuna erityisesti 22 päivänä joulu
     piirteet huomioon ottaen katsottava olleen voimassa jo          kuuta     1986   annetulla    neuvoston   direktiivillä   87/21 /
     1.7.1968, edellyttäen, että kyseisen veron tai maksun           ETY ( 3 ), tulkinnasta sekä velvollisuuksista, jotka liittyvät
     määrää ei ole nostettu. Jos tätä määrää on nostettu, ai        lupien myöntämiseen lääkevalmisteille, yhteisöjen tuo
     noastaan kyseistä korotusta on pidettävä perustamisso          mioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rod
     pimuksen vastaisena.                                            ríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J. C. Moitinho de
                                                                     Almeida, J. L. Murray ( esittelevä tuomari ) ja L. Sevon
                                                                     sekä tuomarit C. N. Kakouris, P. J. G. Kapteyn, D. A. O.
2 ) Tulleja ja niitä vaikutukseltaan vastaavia maksuja kos          Edward, P. Jann ja H. Ragnemalm, julkisasiamies : P. Le
     keviin perustamissopimuksen määräyksiin ei voida pe            ger, kirjaaja: johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hu
     rustaa sellaisia vaatimuksia, joilla vaaditaan niiden li       beau, on antanut 12.11.1996 tuomion, jonka tuomiolau
     sätullien palauttamista, jotka on kannettu ennen                selma on seuraava :
 ---pagebreak--- N:o C 26/4             [_ΕΙ                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       25.1.97
1 ) a ) Kun jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen kat                    YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
           soo, että lääkevalmisteen, jolla on markkinoille
           saattamista koskeva lupa toisessa jäsenvaltiossa, ja                                (toinen jaosto ),
           lääkevalmisteen, jolle viranomainen on aikaisem
                                                                                14 päivänä marraskuuta 1996,
           min myöntänyt markkinoille saattamista koskevan
           luvan, valmistajat ovat toisistaan riippumattomia          asiassa C-305/94, Claude Rotsart de Hertaing vastaan Be
           yhtiöitä, jotka valmistavat näitä lääkkeitä saman            noidt SA, en Tiquidation, ja IGC Housing Service SA (^
           lisenssinantajan kanssa tehtyjen sopimusten nojal
           la, ja että näitä kahta lääkevalmistetta on valmis        (Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen yrityksen tai liik
           tettu vähintäänkin samalla kaavalla ja käyttäen sa        keen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä
           maa vaikuttavaa ainetta ja että niillä lisäksi on          — Työsopimuksesta johtuvien oikeuksien ja velvollisuuk
           sama terapeuttinen teho, vaikka ne eivät kaikilta          sien siirtyminen luovutuksensaajalle — Siirtymisen ajan
           osin olekaan identtisiä, viranomaisen on ulotettava                                       kohta )
           tämä markkinoille saattamista koskeva lupa koske
           maan maahan tuotua lääkevalmistetta, mikäli ih                                       ( 97/C 26/06 )
           misten hengen ja terveyden tehokasta suojelua kos
           kevista seikoista ei muuta johdu.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
      b ) Siinä tapauksessa, että toimivaltainen viranomai
           nen tekee sen johtopäätöksen, että tuotava lääke
           valmiste ei täytä edellä mainittuja vaatimuksia,
           uusi markkinoille saattamista koskeva lupa on                 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
           välttämätön. Lupa voidaan myöntää ainoastaan,                  yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
           mikäli lääkevalmisteita koskevien lakien, asetusten
           ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 26
           päivänä tammikuuta 1965 annetun neuvoston di
           rektiivin 65/65/ETY, sellaisena kuin se on muutet
           tuna erityisesti 22 päivänä joulukuuta 1986 anne          Asiassa C-305/94, jonka Tribunal du travail de Bruxelles
           tulla neuvoston direktiivillä 87/21 /ETY, 3 ja 4
                                                                      on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mu
                                                                      kaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadak
           artiklassa mainitut edellytykset täyttyvät.                seen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa
                                                                      asiassa Claude Rotsart de Hertaing vastaan Benoidt SA,
                                                                      en liquidation, ja IGC Housing Service SA, ennakkoratkai
                                                                      sun työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai
2 ) Sillä seikalla, että kyseisten kahden lääkevalmisteen             liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhtey
      vamistuslisenssien antaja on sijoittautunut Euroopan            dessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämi
      yhteisön ulkopuolelle, ei ole mitään vaikutusta edellä          sestä 14 päivänä helmikuuta 1977 annetun neuvoston di
      annettuun vastaukseen.                                          rektiivin      77/187/ETY (2 )         tulkinnasta, yhteisöjen
                                                                      tuomioistuin (toinen jaosto ), toimien kokoonpanossa: jaos
                                                                      ton puheenjohtaja G. F. Mancini ( esittelevä tuomari ) sekä
                                                                      tuomarit J. L. Murray ja G. Hirsch, julkisasiamies: C. O.
                                                                      Lenz, kirjaaja : R. Grass, on antanut 14.11.1996 tuomion,
3 ) Direktiivin 65/65/ETY mukaisessa menettelyssä myön               jonka tuomiolauselma on seuraava :
      netyn alkuperäisen markkinoille saattamista koskevan
      luvan haltija voi vedota tämän direktiivin säännöksiin,
      sellaisena kuin se on muutettuna erityisesti direktiivillä
      87/21 /ETY, ja erityisesti sen 5 artiklaan kansallisessa        1 ) Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai
      tuomioistuimessa vireillä olevassa oikeudenkäynnissä                 liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhtey
      riitauttaakseen sellaisen luvan pätevyyden, jonka toi               dessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentä
      mivaltainen viranomainen on kyseisen direktiivin pe                 misestä 14 päivänä helmikuuta 1977 annetun neuvos
      rusteella myöntänyt sen kilpailijalle saman nimistä lää             ton direktiivin 77/187/ETY 3 artiklan 1 kohtaa on
      kevalmistetta varten. Näin on myös silloin, kun kyse                 tulkittava niin, että luovuttajan ja luovutetun yrityksen
      on luvasta, joka on myönnetty kansallisissa säännök                 työntekijöiden välillä yrityksen luovutuspäivänä voi
      sissä säädetyssä muussa menettelyssä, vaikka se olisi                massa olevat työsopimukset ja työsuhteet siirtyvät
      pitänyt myöntää direktiivin perusteella.                             enemmittä toimitta luovuttajalta luovutuksensaajalle
                                                                           pelkästään yrityksen luovutuksen perusteella huolimat
                                                                           ta luovuttajan tai luovutuksensaajan päinvastaisesta
O EYVL N:o C 275 , 1.10.1994 .                                             tahdonilmaisusta ja viimeksi mainitun kieltäytymisestä
(2 ) EYVL N:o 22, 9.2.1965 , s . 369/65 .                                  noudattaa velvollisuuksiaan .
( 3 ) EYVL N:o L 15 , 17.1.1987, s. 36 .
                                                                      2 ) Työsopimusten ja työsuhteiden siirtyminen tapahtuu
                                                                           direktiivin 77/187/ETY 3 artiklan 1 kohdan perusteella


title: Asia T-497/13: Kanne 16.9.2013 — Boston Scientific Neuromodulation Corp. v. SMHV (PRECISION SPECTRA)

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/62

         Kanne 16.9.2013 — Boston Scientific Neuromodulation Corp. v. SMHV (PRECISION SPECTRA)
   (Asia T-497/13)
   2013/C 344/114
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Boston Scientific Neuromodulation Corp. (Valencia, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat P. Rath ja W. Festl-Wietek)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) viidennen valituslautakunnan asiassa R 2099/2012-5 17.5.2013 tekemän päätöksen

               —

               toteamaan, että yhteisön tavaramerkkihakemuksen 009725912 tavaramerkki voidaan rekisteröidä

               —

               velvoittamaan vastaajan maksamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki PRECISION SPECTRA luokkiin 9 ja 10 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — rekisteröintihakemus nro 9 725 912

      Tutkijan päätös: Rekisteröinnin osittainen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Tavaramerkkiasetuksen 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan sekä 65 artiklan 2 kohdan rikkominen


title: Asia C-75/11: Kanne 21.2.2011 — Euroopan komissio v. Itävallan tasavalta

text:
               30.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 130/13

         Kanne 21.2.2011 — Euroopan komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-75/11)
   2011/C 130/23
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet V. Kreuschitz ja D. Roussanov)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin tuomioistuinta toteamaan, että

               —

               Itävallan tasavalta ei ole noudattanut SEUT 18, kun se luetaan yhdessä SEUT 20 artiklan ja 21 artiklan kanssa, ja Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se myöntää periaatteessa matkalippualennuksia julkisiin liikennevälineisiin ainoastaan sellaisille opiskelijoille, joille myönnetään itävaltalaista perheavustusta

               —

               Itävallan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Unionin kansalaisilla on oikeus vapaasti liikkua ja oleskella jäsenvaltioiden alueella, jollei perussopimuksissa määrätyistä tai sen soveltamisesta annetuissa säännöksissä säädetyistä rajoituksista ja ehdoista muuta johdu. Jos unionin kansalaiset käyttävät tätä oikeutta, heitä on periaatteessa kohdeltava kuten vastaanottavan jäsenvaltion kansalaisia.
   Riidankohteena olevan opiskelijoiden matkalippualennuksen sitominen Itävallassa saatavaan perheavustukseen on sen ominaislaadun vuoksi epäedullisempaa toisen jäsenvaltion kansalaisille kuin Itävallan kansalaisille, ja sillä loukataan täten unionin kansalaisen ja kyseisessä jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.
   Vastoin Itävallan hallituksen kantaa matkalippualennus ei ole perheestä aiheutuvien kustannusten korvaamiseksi tarkoitettu luontoisetuus, koska kysymys on ilmeisesti edusta, johon ainoastaan korkeakouluihin tai yliopistoihin kuulijaksi kirjautuneella henkilöllä on oikeus.
   Direktiivin 2004/38 24 artiklan 2 kohtaan sisältävä poikkeussäännös, jonka mukaan vastaanottava jäsenvaltio voi tietyn edellytyksin evätä opintorahan tai -lainan muodossa olevan toimeentulotuen opintoja varten, ei kata sellaisten opiskelijoiden erilaista kohtelua, joiden vanhemmilla ei ole oikeutta itävaltaiseen perheavustukseen.
   Yhdenvertaisen kohtelun periaatteesta tehtäviä poikkeuksia on tulkittava suppeasti. Sen takia opiskelijoiden matkalippualennuksessa ei voi olla kyse opintorahan tai -lainan muodossa olevasta toimeentulotuesta opintoja varten. Sellaisten opiskelijoiden poissulkemisella riidankohteena olevan matkalippualennuksen piiristä, joiden vanhemmat eivät saa Itävallan perheavustusta, rikotaan siten unionin oikeutta.

      (1)  EUVL L 158, s. 77.


title: Asia T-406/11: Kanne 29.7.2011 — Prosegur Compañia de Seguridad v. komissio

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/40

         Kanne 29.7.2011 — Prosegur Compañia de Seguridad v. komissio
   (Asia T-406/11)
   2011/C 282/76
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Prosegur Compañia de Seguridad (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebron ja M. Muñoz de Juan)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan tutkittavaksi ja hyväksymään näytön esittämistä koskevan vaatimuksen

               —

               ottaa tutkittavaksi ja hyväksyy tässä kanteessa esitetyt kumoamisperusteet

               —

               kumoaa päätöksen 1 artiklan 1 kohdan siltä osin kuin siinä todetaan, että Espanjan yhtiöverolain 12 §:n 5 momentti johtaa osittain valtiontukeen

               —

               vaihtoehtoisesti kumoaa päätöksen 1 artiklan 1 kohdan siltä osin kuin siinä todetaan, että Espanjan yhtiöverolain 12 §:n 5 momentti johtaa osittain valtiontukeen kun sitä sovelletaan tilanteessa, jossa osakehankintaan liittyy myös määräysvallan hankkiminen

               —

               vaihtoehtoisesti kumoaa päätöksen 4 artiklan siltä osin kuin se koskee sellaisiin toimiin sovellettavaa takaisinperintää koskevaa määräystä, jotka edeltävät tämän kanteen kohteena olevan lopullisen päätöksen julkaisemista Euroopan unionin virallisessa lehdessä

               —

               vaihtoehtoisesti kumoaa päätöksen 1 artiklan 1 kohdan ja siihen nähden vaihtoehtoisesti 4 artiklan siltä osin kuin siinä viitataan Argentiinassa, Perussa ja Kolumbiassa suoritettuihin liiketoimiin

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Käsiteltävänä oleva kanne on nostettu komission 12.1.2011 tekemästä päätöksestä K(2010) 9566, joka koskee omistusosuuden hankkimisesta ulkomaisissa kohteissa johtuvan rahallisen liikearvon kirjaamista kuluksi.
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin ne, jotka on esitetty asiassa T-399/11, Banco de Santander ja Santusa Holding vastaan komissio.


title: Asia T-616/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.1.2015 – Aic v. SMHV – ACV Manufacturing (lämmönvaihtimen osat) (Yhteisömalli – Mitättömyysmenettely – Lämmönvaihtimen osaa esittävä rekisteröity yhteisömalli – Mitättömyysperuste – Moniosaisen tavaran osan puuttuva näkyvyys – Asetuksen (EY) N:o 6/2002 4 artiklan 2 kohta ja 25 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               2.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/27

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.1.2015 – Aic v. SMHV – ACV Manufacturing (lämmönvaihtimen osat)
      (Asia T-616/13) (1)

      (Yhteisömalli - Mitättömyysmenettely - Lämmönvaihtimen osaa esittävä rekisteröity yhteisömalli - Mitättömyysperuste - Moniosaisen tavaran osan puuttuva näkyvyys - Asetuksen (EY) N:o 6/2002 4 artiklan 2 kohta ja 25 artiklan 1 kohdan b alakohta)
      (2015/C 073/35)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Aic S.A. (Gdynia, Puola) (edustaja: oikeudellinen neuvonantaja J. Radłowski)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

         Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: ACV Manufacturing (Seneffe, Belgia)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne SMHV:n kolmannen valituslautakunnan 10.9.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 293/2012-3), joka koskee ACV Manufacturingin ja Aic S.A.:n välistä mitättömyysmenettelyä

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Aic S.A. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 24, 25.1.2014.


title: Asia T-49/12: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.3.2013 — Lafarge v. komissio

text:
               18.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.3.2013 — Lafarge v. komissio
   (Asia T-49/12) (1)

   2013/C 141/49
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Laajennetun seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 109, 14.4.2012.


title: Asia T-118/00: The Procter & Gamble Companyn 3.5.2000 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa vastaan nostama kanne

text:
8.7.2000                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 192/21
The Procter & Gamble Companyn 3.5.2000 sisämarkki-                        messa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa
  noiden harmonisointivirastoa vastaan nostama kanne                      (SMHV) vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat C.J.J.C.
                                                                          van Nispen ja G. Kuipers asianajotoimistosta De Brauw, Black-
                          (Asia T-117/00)                                 stone & Westbroek, Haag, Alankomaat.
                          (2000/C 192/38)                                 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                          –   kumoaa SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                            3.3.2000 tekemän päätöksen R516/1999-1 siltä osin kuin
                                                                              siinä katsotaan, ettei kyseessä oleva merkki täytä asetuksen
The Procter & Gamble Company on nostanut 3.5.2000                             N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa asetettuja
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                     edellytyksiä,
messa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa
                                                                          –   velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(SMHV) vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat C.J.J.C.
van Nispen ja G. Kuipers asianajotoimistosta De Brauw, Black-
stone & Westbroek, Haag, Alankomaat.                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                Kyseessä oleva tavara-          Palamuodossa oleva kolmiulottei-
                                                                          merkki:                         nen tavaramerkki – hakemus
–   kumoaa SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan                                                          nro 954404
    8.3.2000 tekemän päätöksen R509/1999-1 siltä osin kuin
    siinä katsotaan, ettei kyseessä oleva merkki täytä asetuksen          Tavara tai palvelu:             Nizzan sopimuksen luokkaan
    N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa asetettuja                                                3 kuuluvat tuotteet (erityisesti val-
    edellytyksiä,                                                                                kaisuun ja pyykinpesuun käy-
                                                                                tettävät valmisteet, astianpesuai-
–   velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                                                     neet, saippuat)
                                                                          Päätös, josta valituslau-       Päätös, jolla asian tutkijana toimi-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       takuntaan on valitettu:         nut virkamies on hylännyt rekiste-
                                                                                röinnin
Kyseessä oleva tavara-          Palamuodossa oleva kolmiulottei-
                                                                          Kanneperusteet:                 Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan
merkki:                         nen tavaramerkki – hakemus
                                                                                1 kohdan b alakohdan rikkomi-
                                nro 954099
                                                                                nen.
Tavara tai palvelu:             Nizzan sopimuksen luokkaan
                                3 kuuluvat tuotteet (erityisesti val-
                                kaisuun ja pyykinpesuun käy-
                                tettävät valmisteet, astianpesuai-
                                neet, saippuat)
                                                                          The Procter & Gamble Companyn 3.5.2000 sisämarkki-
Päätös, josta valituslau-       Päätös, jolla asian tutkijana toimi-
                                                                            noiden harmonisointivirastoa vastaan nostama kanne
takuntaan on valitettu:         nut virkamies on hylännyt rekiste-
                                röinnin
                                                                                (Asia T-119/00)
Kanneperusteet:                 Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan
                                1 kohdan b alakohdan rikkomi-                                       (2000/C 192/40)
                                nen.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                          The Procter & Gamble Company on nostanut 3.5.2000
                                                                          Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                          messa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa
The Procter & Gamble Companyn 3.5.2000 sisämarkki-                        (SMHV) vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat C.J.J.C.
  noiden harmonisointivirastoa vastaan nostama kanne                      van Nispen ja G. Kuipers asianajotoimistosta De Brauw,
                                                                          Blackstone & Westbroek, Haag, Alankomaat.
                          (Asia T-118/00)
                                                                          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                          (2000/C 192/39)                                 –   kumoaa SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan
                                                                              29.2.2000 tekemän päätöksen R519/1999-1 siltä osin
                                                                              kuin siinä katsotaan, ettei kyseessä oleva merkki täytä
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                            asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa
                                                                              asetettuja edellytyksiä,
The Procter & Gamble Company on nostanut 3.5.2000
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                 –   velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-6/11 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 5.1.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-9/09, Vicente Carbajosa ym. v. komissio, 28.10.2010 antamasta tuomiosta

text:
               5.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 72/24

         Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 5.1.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-9/09, Vicente Carbajosa ym. v. komissio, 28.10.2010 antamasta tuomiosta
   (Asia T-6/11 P)
   2011/C 72/40
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja B. Eggers)

      Muut osapuolet: Isabel Vicente Carbajosa (Bryssel, Belgia), Niina Lehtinen (Bryssel, Belgia) ja Miriam Menchen (Bryssel, Belgia)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa virkamiestuomioistuimen asiassa F-9/09, Vicente Carbajosa ym. v. komissio, 28.10.2010 antaman tuomion,

               —

               palauttaa asian virkamiestuomioistuimeen, jotta se voi tutkia kumoamisperusteet, joihin kantajat ovat vedonneet,

               —

               määrää, että oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kahteen valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisessä valitusperusteessa valittaja väittää, että perusteluvelvollisuutta, puolustautumisoikeuksia ja oikeusvarmuuden periaatetta on loukattu, koska virkamiestuomioistuin hyväksyi kanneperusteen, jota ei ollut esitetty kyseessä olevassa asiassa ja joka ei siinä tullut edes viran puolesta tutkittavaksi, vaan toisen asian yhteydessä.

               2)

               Toisessa valitusperusteessa valittaja väittää toissijaisesti, että Euroopan unionin virkamiesten henkilöstösääntöjen liitteessä III olevaa 1, 5 ja 7 artiklaa ja Euroopan unionin henkilöstövalintatoimiston (EPSO) perustamisesta tehtyjä päätöksiä oli rikottu sekä perusteluvelvollisuus oli laiminlyöty, koska virkamiestuomioistuin katsoi virheellisesti, että EPSO:lla ei ollut toimivaltaa tehdä päätöstä, jolla se jätti ottamatta kantajat luetteloon hakijoista, joita pyydetään toimittamaan täydellinen hakemus esivalintakokeiden jälkeen.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 16 päivänä tammikuuta 2001 asiassa C-40/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Tecnologie Vetroresina SpA (TVR) (Välityslauseke – Sopimuksen täyttämättä jättäminen)

text:
C 161/4                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       2.6.2001
vastaan Ministero delle Finanze ja Servizio della Riscossione           yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-
dei Tributi – Concessione Provincia di Genova – San Paolo               nossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann (esittelevä tuomari)
Riscossioni Genova SpA ennakkoratkaisun yhteisön tullikoo-              sekä tuomarit J.-P. Puissochet ja R. Schintgen, julkisasiamies:
deksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston                    D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1) 244 artiklan             H.A. Rühl, on antanut 16.1.2001 tuomion, jonka tuomiolau-
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien           selma on seuraava:
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. La Pergola sekä
tuomarit M. Wathelet, D.A.O. Edward, P. Jann (esittelevä                1)    Tecnologie Vetroresina SpA (TVR) velvoitetaan maksamaan
tuomari) ja L. Sevón, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer,                Euroopan yhteisöjen komissiolle 211 307 euroa sopimuksen
kirjaaja: johtava hallintovirkamies H.A. Rühl, on antanut                     mukaisine korkoineen 21.12.1991 lukien, kunnes velka on
11.1.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                          kokonaisuudessaan maksettu.
Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun             2)    Kanne hylätään muilta osin.
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 244 artiklaa on tulkittava
siten, että siinä ei anneta mahdollisuutta riidanalaisen päätöksen      3)    Tecnologie Vetroresina SpA (TVR) velvoitetaan korvaamaan
täytäntöönpanon lykkäämiseen muille kuin tulliviranomaisille. Tällä           oikeudenkäyntikulut.
säännöksellä ei kuitenkaan rajoiteta tullikoodeksin 243 artiklan
nojalla muutoksenhakua käsittelevien lainkäyttöelinten toimivaltaa      (1) EYVL C 137, 2.5.1998.
määrätä täytäntöönpanon lykkäämisestä sen velvoitteensa noudatta-
miseksi, joka koskee yhteisön oikeuden täyden vaikutuksen turvaa-
mista.
(1) EYVL C 246, 28.8.1999.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (kuudes jaosto)
                                                                                16 päivänä tammikuuta 2001
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                        asiassa C-41/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                          (kuudes jaosto)                                           Tecnologie Vetroresina SpA (TVR) (1)
                  16 päivänä tammikuuta 2001                                (Välityslauseke – Sopimuksen täyttämättä jättäminen)
asiassa C-40/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                                           (2001/C 161/08)
             Tecnologie Vetroresina SpA (TVR) (1)
    (Välityslauseke – Sopimuksen täyttämättä jättäminen)                                    (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                         (2001/C 161/07)                                (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                        Asiassa C-41/98, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
                                                                        nään E. de March ja A. Dal Ferro), vastaan Tecnologie
                                                                        Vetroresina SpA (TVR) (edustajanaan G. Merla), jossa komissio
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen        on nostanut EY:n perustamissopimuksen 181 artiklan (josta
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                   on tullut EY 238 artikla) nojalla kanteen, jossa se vaatii
                                                                        yhteisöjen tuomioistuinta velvoittamaan Tecnologie Vetroresi-
Asiassa C-40/98, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-               na SpA:n palauttamaan komissiolle yhteensä 77 558,80 ecun
nään E. de March ja A. Dal Ferro), vastaan Tecnologie                   suuruisen summan, jonka komissio on suorittanut ennakkona
Vetroresina SpA (TVR) (edustajanaan G. Merla), jossa komissio           sopimuksen nro BREU-0114-I (A) mukaisesti, sopimuksen
on nostanut EY:n perustamissopimuksen 181 artiklan (josta               mukaisine korkoineen 1.2.1990 lukien sekä maksamaan ko-
on tullut EY 238 artikla) nojalla kanteen, jossa se vaatii              missiolle vahingonkorvauksena 7 700 ecua, yhteisöjen tuo-
yhteisöjen tuomioistuinta velvoittamaan Tecnologie Vetroresi-           mioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
na SpA:n palauttamaan komissiolle yhteensä 211 307 ecun                 puheenjohtaja C. Gulmann (esittelevä tuomari) sekä tuomarit
suuruisen summan, jonka komissio on suorittanut ennakkona               J.-P. Puissochet ja R. Schintgen, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo
sopimuksen nro 3440/1/0/187/91/6-BCR-I(30) mukaisesti,                  Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H.A. Rühl, on
sopimuksen mukaisine korkoineen 21.12.1991 lukien sekä                  antanut 16.1.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
maksamaan komissiolle vahingonkorvauksena 20 000 ecua,                  raava:


title: Asia C-426/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 21.2.2008 (Verwaltungsgerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Tele2 Telecommunication GmbH v. Telekom-Control-Kommission (Sähköinen viestintä — Verkot ja palvelut — Yhteinen sääntelyjärjestelmä — Direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 4 ja 16 artikla — Muutoksenhaku — Hallinnollinen markkina-analyysimenettely)

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/3

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 21.2.2008 (Verwaltungsgerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Tele2 Telecommunication GmbH v. Telekom-Control-Kommission
   (Asia C-426/05) (1)

   (Sähköinen viestintä - Verkot ja palvelut - Yhteinen sääntelyjärjestelmä - Direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 4 ja 16 artikla - Muutoksenhaku - Hallinnollinen markkina-analyysimenettely)
   (2008/C 92/04)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Verwaltungsgerichtshof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Tele2 Telecommunication GmbH

      Vastaaja: Telekom-Control-Kommission
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Verwaltungsgerichtshof — Sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä (puitedirektiivi) 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (EUVL L 108, s. 33) 4 artiklan 1 kohdan ja 16 artiklan 3 kohdan tulkinta — Markkina-analyysimenettely — Käsite henkilö, johon päätös ”vaikuttaa” tai jota asia ”koskee” (”betroffen”) — Kansallinen lainsäädäntö, jossa asianosaisasema (”Parteistellung”) annetaan ainoastaan sellaisen päätöksen adressaatille, jolla asetetaan, muutetaan tai poistetaan erityisiä sääntelyvelvollisuuksia, mutta ei kilpaileville yrityksille
   Tuomiolauselma

               1)

               Sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä (puitedirektiivi) 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua käsitettä käyttäjä tai yritys, johon päätös ”vaikuttaa”, ja kyseisen direktiivin 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua käsitettä osapuoli, jota asia ”koskee”, on tulkittava siten, että sen lisäksi, että niillä voidaan tarkoittaa yritystä, jolla on (aikaisemmin ollut) merkityksellisillä markkinoilla huomattava markkinavoima, jonka osalta kansallinen sääntelyviranomainen on tehnyt päätöksen saman direktiivin 16 artiklassa tarkoitetun markkina-analyysimenettelyn yhteydessä ja joka on kyseisen päätöksen adressaatti, niillä voidaan tarkoittaa myös niitä käyttäjiä ja tällaisen yrityksen kilpailijoina olevia yrityksiä, jotka eivät itse ole päätöksen adressaatteja mutta joiden oikeuksiin se vaikuttaa epäedullisesti.

               2)

               Kansallisen oikeuden säännös, jonka mukaan asianosaisasema markkina-analyysimenettelyssä, joka ei ole oikeudenkäyntimenettely, tunnustetaan ainoastaan yrityksille, joilla on (aikaisemmin ollut) merkityksellisillä markkinoilla huomattava markkinavoima, joille on asetettu erityisiä sääntelyvelvollisuuksia tai joiden velvollisuuksia on muutettu tai ne on poistettu, ei lähtökohtaisesti ole ristiriidassa direktiivin 2002/21 4 artiklan kanssa. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on kuitenkin tarkastettava, että kansallisessa prosessioikeudessa turvataan käyttäjillä ja sellaisen yrityksen kilpailijoina olevilla yrityksillä, jolla on (aikaisemmin ollut) merkityksellisillä markkinoilla huomattava markkinavoima, yhteisön oikeusjärjestyksen perusteella olevat oikeudet tavalla, joka ei ole epäedullisempi kuin se tapa, jolla vastaavat kansalliset oikeudet turvataan, ja jolla ei haitata mainituille käyttäjille ja yrityksille direktiivin 2002/21 4 artiklassa taatun oikeussuojan tehokkuutta.

      (1)  EUVL C 22, 28.1.2006.


title: Yhdistetyt asiat C-203/15 ja C-698/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 21.12.2016 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Kammarrätten i Stockhom – Ruotsi ja Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Yhdistynyt kuningaskunta) – Tele2 Sverige AB v. Post- och telestyrelsen (C-203/15) sekä Secretary of State for the Home Department v. Tom Watson, Peter Brice ja Geoffrey Lewis (C-698/15) (Ennakkoratkaisupyyntö — Sähköinen viestintä — Henkilötietojen käsittely — Sähköisen viestinnän luottamuksellisuus — Suoja — Direktiivi 2002/58/EY — 5, 6 ja 9 artikla ja 15 artiklan 1 kohta — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 7, 8 ja 11 artikla ja 52 artiklan 1 kohta — Kansallinen lainsäädäntö — Sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat — Liikenne- ja paikkatietojen yleistä ja erotuksetta tapahtuvaa säilyttämistä koskeva velvollisuus — Kansalliset viranomaiset — Oikeus saada tietoja — Ei tuomioistuimen tai riippumattoman hallintoelimen ennakkovalvontaa — Yhteensoveltuvuus unionin oikeuden kanssa)

text:
               20.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 53/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 21.12.2016 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Kammarrätten i Stockhom – Ruotsi ja Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Yhdistynyt kuningaskunta) – Tele2 Sverige AB v. Post- och telestyrelsen (C-203/15) sekä Secretary of State for the Home Department v. Tom Watson, Peter Brice ja Geoffrey Lewis (C-698/15)
   (Yhdistetyt asiat C-203/15 ja C-698/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sähköinen viestintä - Henkilötietojen käsittely - Sähköisen viestinnän luottamuksellisuus - Suoja - Direktiivi 2002/58/EY - 5, 6 ja 9 artikla ja 15 artiklan 1 kohta - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 7, 8 ja 11 artikla ja 52 artiklan 1 kohta - Kansallinen lainsäädäntö - Sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat - Liikenne- ja paikkatietojen yleistä ja erotuksetta tapahtuvaa säilyttämistä koskeva velvollisuus - Kansalliset viranomaiset - Oikeus saada tietoja - Ei tuomioistuimen tai riippumattoman hallintoelimen ennakkovalvontaa - Yhteensoveltuvuus unionin oikeuden kanssa))
   (2017/C 053/13)
   Oikeudenkäyntikielet: ruotsi ja englanti

      Ennakkoratkaisuja pyytäneet tuomioistuimet

   Kammarrätten i Stockhom ja Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Tele2 Sverige AB (C-203/15) ja Secretary of State for the Home Department (C-698/15)

      Vastapuolet: Post- och telestyrelsen (C-203/15), sekä Tom Watson, Peter Brice ja Geoffrey Lewis (C-698/15)

      Muut osapuolet: Open Rights Group, Privacy International ja Law Society of England and Wales

      Tuomiolauselma

               1)

               Henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla 12.7.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/58/EY (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi), sellaisena kuin se on muutettuna 25.11.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/136/EY, 15 artiklan 1 kohtaa, kun se luetaan Euroopan perusoikeuskirjan 7, 8 ja 11 artiklan ja 52 artiklan 1 kohdan valossa, on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa rikollisuuden torjumiseksi säädetään kaikkien tilaajien ja rekisteröityjen käyttäjien kaikkien liikenne- ja paikkatietojen yleisestä ja erotuksetta tapahtuvasta säilyttämisestä kaikkien sähköisten viestintävälineiden osalta.

               2)

               Direktiivin 2002/58, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/136, 15 artiklan 1 kohtaa, kun se luetaan perusoikeuskirjan 7, 8 ja 11 artiklan ja 52 artiklan 1 kohdan valossa, on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa säännellään liikenne- ja paikkatietojen suojaa ja turvaa, erityisesti toimivaltaisten kansallisten viranomaisten oikeutta saada säilytettäviä tietoja, ja jossa ei rikollisuuden torjumisen puitteissa rajoiteta tätä tietojen saantia vain vakavan rikollisuuden torjumisen tarkoitukseen, eikä tietojen saannin edellytykseksi aseteta tuomioistuimen tai riippumattoman hallintoviranomaisten suorittamaa ennakkovalvontaa, eikä vaadita, että kyseessä olevat tiedot säilytetään unionin alueella.

               3)

               Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division) (muutoksenhakutuomioistuin (Englanti ja Wales) (siviiliasiain jaosto)) (Yhdistynyt kuningaskunta)) esittämä toinen kysymys jätetään tutkimatta.

      (1)  EUVL C 221, 6.7.2015. EUVL C 98, 14.3.2016.


title: Asia T-246/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.10.2011 — Industrias Francisco Ivars v. SMHV — Motive (Mekaaninen alennusvaihde) (Yhteisömalli — Mitättömyysmenettely — Mekaanista alennusvaihdetta esittävä rekisteröity yhteisömalli — Aikaisempi yhteisömalli — Mitättömyysperuste — Yksilöllisen luonteen puuttuminen — Erilaisen yleisvaikutelman puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 6/2002 6 artikla ja 25 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               19.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 340/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.10.2011 — Industrias Francisco Ivars v. SMHV — Motive (Mekaaninen alennusvaihde)
   (Asia T-246/10) (1)

   (Yhteisömalli - Mitättömyysmenettely - Mekaanista alennusvaihdetta esittävä rekisteröity yhteisömalli - Aikaisempi yhteisömalli - Mitättömyysperuste - Yksilöllisen luonteen puuttuminen - Erilaisen yleisvaikutelman puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 6/2002 6 artikla ja 25 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2011/C 340/37
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Industrias Francisco Ivars, SL (Xeraco, Espanja) (edustajat: asianajajat E. Caballero Oliver ja A. Sanz-Bermell y Martínez)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Motive Srl (Montirone, Italia) (edustajat: asianajajat I. Valdelomar Serrano ja J. Mora Granell)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n kolmannen valituslautakunnan 16.3.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 1337/2008-3), joka koskee Motive Srl:n ja Industrias Francisco Ivars, SL:n välistä mitättömyysmenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Industrias Francisco Ivars, SL velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 195, 17.7.2010.


title: Asia F-40/11: Kanne 5.4.2011 — ZZ v. komissio

text:
               25.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 186/34

         Kanne 5.4.2011 — ZZ v. komissio
   (Asia F-40/11)
   2011/C 186/63
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (Tricase, Italia) (edustaja: avvocato G. Cipressa)

      Vastaaja: komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen päätöksen kumoaminen, jolla vahvistetaan ne suoritukset, joihin kantajalla on oikeus osittaisen pysyvän työkyvyttömyytensä vuoksi.

      Vaatimukset

               —

                  Quatenus opus est, vastaajan 2.6.2010 päivätty päätöshanke, joka liittyy kantajalle henkilöstösääntöjen 73 artiklalla myönnettyihin takeisiin, jotka perustuvat viimeksi mainitulle 17.6.2005 tapahtuneeseen onnettomuuteen, on kumottava; kumottavaksi vaaditaan vain päätöshankkeen se osa, jonka mukaan kantajalle olisi maksettu 10 682,29 euroa, joka hänelle tosiasiallisesti maksettiinkin

               —

               Päätös on kumottava siltä osin kuin se perustuu 2.6.2010 päivättyyn päätöshankkeeseen, sen laillisen määräajan päättyessä, jonka kuluessa se olisi ollut annettava tiedoksi kantajalle, joka ei ollut saattanut asiaa lääketieteellisen komitean käsiteltäväksi; kumottavaksi vaaditaan vain päätöksen se osa, jonka mukaan kantajalle olisi maksettu 10 682,29 euroa, joka hänelle tosiasiallisesti maksettiinkin

               —

                  Quatenus oportet, 26.8.2010 tehdyn valituksen hylkäävä päätös on kumottava

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava viivytyksettä maksamaan kantajalle sen määrän, joka hänelle olisi pitänyt henkilöstösääntöjen 73 artiklan nojalla maksaa hänelle aiheutuneesta onnettomuudesta, ja hänelle jo maksetun 10 682,29 euron välinen erotus, korotettuna tälle erotukselle laskettavalla 10 prosentin vuotuisella korolla, ja joka on pääomitettava vuosittain 24.8.2010 lähtien

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia F-30/15: Virkamiestuomioistuimen määräys 17.12.2015 – Diamantopoulos v. EUH

text:
               8.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/102

         Virkamiestuomioistuimen määräys 17.12.2015 – Diamantopoulos v. EUH
   (Asia F-30/15) (1)

   (2016/C 048/119)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 146, 4.5.2015, s. 50.


title: Maanviljelijä Heinrich Mehlhopin 27.6.1997 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-193/97)

text:
N:o C 252/38          1 FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        16.8.97
Rothmans Group Holdings B.V:n 24.6.1997 Euroopan                    taja katsoo, että toimitetut asiakirjat yhdessä niiden asia
         yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                kirjojen kanssa, joiden toimittamisesta kieltäydyttiin, eivät
                         ( Asia T-188/97 )                          voi olla kaikki ne asiakirjat, joita kantaja tarkoitti.
                           ( 97/C 252/80 )
                                                                    Sen vuoksi kantaja on nostanut EY:n perustamissopimuk
                                                                    sen 173 ja 174 artiklan nojalla tämän kanteen, jossa se
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                   esittää, että riidanalaiset päätökset, joissa kieltäydyttiin
                                                                    antamasta oikeutta tutustua kyseisiin asiakirjoihin, ovat
                                                                    osin perusteettomia ja osin virheellisesti perusteltuja jollei
Rothmans Group Holdings B.V. on nostanut 24.6.1997                  vat suorastaan vanhentuneeseen käytäntöön perustuvia .
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .
Kantajan edustajana on Scott Crosby, ja prosessiosoite              Kantaja katsoo, että PO XXI:n laiminlyönti antaa vastaus,
Luxemburgissa on asianajotoimisto Victor Elvinger, 31 rue           jossa se määrittelisi kantansa yhden kuukauden kuluessa
d'Eich .                                                            tietojen saamista koskevan hakemuksen vastaanottami
                                                                    sesta, tarkoittaa sitä, että se aikoi kieltäytyä myöntämästä
                                                                    tutustumisoikeutta asiakirjajulkisuutta koskevan päätök
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois             sen 2 artiklan 4 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tar
tuin
                                                                    koitetulla tavalla . Tämän lisäksi pääsihteerin laiminlyönti
                                                                    määritellä kantansa kohtuullisessa ajassa selvitystä koske
                                                                    van hakemuksen vastaanottamisesta vastaa mainitun
— kumoaa komission 15.5.1997 tekemän päätöksen,                     2 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettua kiel
     jolla tämä kieltäytyi antamasta oikeutta tutustua
                                                                    täytymistä .
     yhteenkään niistä kirjeistä, joita komissio oli lähettä
     nyt jäsenvaltioille ja tullikoodeksikomitean passitus
     osaston jäsenille,                                             Kantajan mukaan komission kanta on ristiriidassa sen
                                                                    asiakirjajulkisuutta koskevan säännöstön pääperiaatteen
— kumoaa komission 15.5.1997 tekemän päätöksen,                     kanssa, jonka mukaan " yleisöllä on oltava mahdollisuus
      jolla tämä kieltäytyi antamasta oikeutta tutustua pyyn       saada mahdollisimman laajalti tietoja komission ja neuvos
      nössä mainittuun kyselylomakkeeseen, selvitykseen ja          ton hallussa olevista asiakirjoista "; lisäksi kanta on epäde
      muistiinpanoon,
                                                                    mokraattinen ja täysin ristiriidassa yhteisön lainsäätäjän ja
                                                                    korkeiden sopimuspuolten tarkoitusten kanssa .
:— kumoaa komission 15.5.1997 tekemän päätöksen,
      jolla tämä kieltäytyi antamasta oikeutta tutustua tulli
      koodeksikomitean passitusosaston pöytäkirjoihin, tai
      toissijaisesti kumoaa sen siltä osin kuin sitä sovelletaan
      ennen 6.6.1996 laadittuihin pöytäkirjoihin; taikka
                                                                    Maanviljelijä Heinrich Mehlhopin 27.6.1997 Euroopan
                                                                    unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota
— toissijaisesti kumoaa komission 24.4.1997 tekemän                                     vastaan nostama kanne
      päätöksen, jolla tämä hylkäsi kantajan 23.1.1997 teke                                ( Asia T-l 93/97 )
      mässä tietojen saamista koskevassa hakemuksessa yksi
      löimän pyynnön saada perusteluja esittämättä tutustua                                    97/C 252/81 )
      kaikkiin asiakirjoihin, ja
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
 — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut
      ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyk
      sen 87 artiklan mukaisesti .                                   Heinrich Mehlhop, kotipaikka Asendorf ( Saksan liittotasa
                                                                     valta ), on nostanut 27.6.1997 Euroopan yhteisöjen ensim
                                                                     mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vas
                                                                     taan. Kantajan edustajana on asianajaja Eckhard Mehl
                                                                     hop, asianajotoimisto Lohoff-Werner ja Mehlhop,
 Kantaja on holdingyhtiö, jolla on useita tytäryhtiöitä              Hamein, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoi
 Euroopan yhteisössä . Yhtiöryhmän pääasiallinen toiminta            misto Dupong & associés, 14 A rue des Bains .
 muodostuu tupakkatuotteiden ja varsinkin savukkeiden
 valmistuksesta, jakelusta ja myynnistä .
                                                                     Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                     tuin
 Kantaja lähetti PO XXI:lle ja pääsihteerille useita kirjeitä
 yrittäen näin saada oikeutta tutustua edellä mainittuihin
 asiakirjoihin, jotka suoraan vaikuttavat sen taloudellisiin         — velvoittaa komission ja neuvoston maksamaan kanta
 etuihin; se sai kuitenkin vain eräitä asiakirjoja, mitä perus           jalle yhteisvastuullisesti 76 857,95 Saksan markkaa
 teltiin väitteellä asiakirjojen luottamuksellisuudesta . Kan            8 prosentin korkoineen 1.10.1993 lähtien,
 ---pagebreak---   16.8.97            I FI I                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                               N:o C 252/39
— velvoittaa komission ja neuvoston korvaamaan yhteis                   kevaan menettelyyn, jossa Euroopan sosiaalirahasto on
     vastuullisesti oikeudenkäyntikulut.                                 myöntänyt tukea kahdelle kantajan järjestämälle kou
                                                                         lutusohjelmalle, jotka komissio on hyväksynyt ( hake
                                                                         mukset 870302 P3 ja 870301 Pl ); kantaja pyysi
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     komissiota tekemään kyseisen päätöksen 27.2.1997
                                                                         päivätyllä kirjallisella pyynnöllä, joka saapui komissi
                                                                         oon 3.3.1997,
Kantaja , joka on maidontuottaja, jolle on myönnetty
yhteisön lainsäädännössä tarkoitettu erityisviitemäärä, on           — toteaa, että komissiolla on 17 päivänä lokakuuta 1983
hakenut liittovaltion elintarvike- ja maatalousvirastolta                annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 2950/83
 ( Bundesamt fiir Ernährung und Landwirtschaft) vuonna                   6 artiklan 1 kohdan ja EY:n perustamissopimuksen
 1993 kaupan pitämisestä luopumista ja alan muuttamista                  124 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla oikeudelli
koskevaan EY:n ohjelmaan osallistumisen vuoksi neuvos                   nen velvollisuus tehdä loppusumman maksamista kos
ton asetuksen ( ETY ) N:o 2187/93 mukaista hyvitystä .                   keva päätös,
Virasto lähetti kantajalle hyvitystarjouksen neuvoston ja
komission nimissä ja näiden lukuun . Kanteessaan kantaja
vaatii tämän hyvityksen maksamista . Hänen mukaansa                  — toteaa, että se, ettei komissio ole tehnyt kyseistä pää
komission ja hänen välillään tehtiin sitova sopimus tämän                töstä, on vastoin edellä mainitun asetuksen 6 artiklan
summan maksamisesta . Vaikka sopimuksen olemassaolo                      1 kohtaa ja EY:n perustamissopimuksen 124 artiklan
kiellettäisiinkin, oikeus maksun saamiseen oli olemassa jo               ensimmäistä kohtaa,
sen vuoksi, että maidon viitekiintiön myöntäminen myö
hässä aiheutti kantajalle vahinkoa, joka vastaa vähintään            — toteaa, että komissio on edellä mainitun laiminlyönnin
kanteessa vaadittua summaa . Koska kantaja oli niin                      vuoksi rikkonut edellä mainitun asetuksen 6 artiklan
sanottu SLOM II -tuottaja, ajanjakso, jolta hyvitystä saa               1 kohtaa ja EY:n perustamissopimuksen 124 artiklan
daan, alkoi hänen osaltaan 15.6.1991 , koska hänelle                     ensimmäistä kohtaa,
myönnettiin viitemäärä vasta vuonna 1991 . Koska hän on
osallistunut kaupan pitämisestä luopumista koskevaan
EY:n ohjelmaan, hänellä on oikeus vahingonkorvaukseen               — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
tappioista , jotka ovat aiheutuneet siitä, ettei hän tuottanut           lut .
maitoa 22.7.198 7 ja 15.6.1991 välisenä aikana .
                                                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                     Kantaja toteaa vaatimustensa tueksi, että komissiolla on
                                                                     asetuksen ( ETY) Nro 2950/83 6 artiklan 1 kohdan nojalla
                                                                    yksinomainen toimivalta päättää loppusumman maksu
Eugenio Branco Lda:n 30.6.1997 Euroopan yhteisöjen                   pyynnöistä .
              komissiota vastaan nostama kanne
                        (Asia T-194/97)                             Tästä seuraa, että komissiolla on oikeudellinen vastuu
                                                                    päätöksestä Euroopan sosiaalirahaston tuen vastaanottajaa
                         ( 97/C 252/82 )                             kohtaan .
                                                                    Komissiolla on siis edellä mainitun asetuksen 6 artiklan
               (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
                                                                     1 kohdan mukaisesti oikeudellinen velvollisuus tehdä lop
                                                                    pusumman maksupyyntöä koskeva päätös .
Eugenio Branco Lda , joka on rajavastuuyhtiö, on nostanut
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois              Se, ettei komissio ole tehnyt päätöstä, jolla loppusumman
tuimessa 30.6.1997 kanteen Euroopan yhteisöjen komis               maksupyyntö hyväksytään tai hylätään, on vastoin edellä
siota vastaan . Kantajan toimipaikka on 9 Rua Rodrigo da            mainitun asetuksen 6 artiklan 1 kohtaa ja EY:n perusta
Fonseca, Lissabon, edustaja asianajaja Bolota Belchior,             missopimuksen 124 artiklan ensimmäistä kohtaa .
Vila Nova de Gaia, Porto, ja prosessiosoite Luxemburgissa
asianajaja Jacques Schroeder, asianajotoimisto Faltz &              Kantajan tehtyä komissiolle virallisen pyynnön kului kaksi
Associes , 6 rue Heine .
                                                                    kuukautta, ilman että viimeksi mainittu ryhtyi edellä mai
                                                                    nitussa säännöksessä ja määräyksessä edellytettyyn toi
                                                                    menpiteeseen .
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuin
                                                                    Kantaja on tästä syystä nostanut esillä olevan laiminlyönti
                                                                    kanteen sen toteamiseksi, että komissio on rikkonut perus
                                                                    tamissopimusta, koska se ei ole ryhtynyt toimenpiteisiin.
— toteaa, että Euroopan yhteisöjen komissio ei ole tehnyt
     päätöstä, jolla se hyväksyy loppijsumman maksupyyn
     nön, joka liittyy Euroopan sosiaalirahaston tukia kos


title: Asia T-492/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 5.1.2015 – La Perla v. SMHV – Alva Management (LA PERLA) (Yhteisön tavaramerkki — Väite — Väitteen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               16.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 5.1.2015 – La Perla v. SMHV – Alva Management (LA PERLA)
   (Asia T-492/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väite - Väitteen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2015/C 089/32)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: La Perla sp. z o.o. (Varsova, Puola) (edustaja: asianajaja M. Siciarek)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: I. Harrington)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Alva Management GmbH (Icking, Saksa) (edustaja: asianajaja B. Hanika)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 28.4.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 626/2013-4), joka koskee Alva Management GmbH:n ja La Perla sp. z o.o.:n välistä väitemenettelyä.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Kantaja ja väliintulija vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne kumpikin velvoitetaan korvaamaan puolet vastaajan oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 282, 25.8.2014.


title: Asia T-18/13: Kanne 11.1.2013 — Łaszkiewicz v. SMHV — CABLES Y ESLINGAS (PROTEKT)

text:
               13.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/28

         Kanne 11.1.2013 — Łaszkiewicz v. SMHV — CABLES Y ESLINGAS (PROTEKT)
   (Asia T-18/13)
   2013/C 108/73
   Kannekirjelmän kieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Grzegorz Łaszkiewicz (Łódź, Puola) (edustaja: asianajaja J. Gwiazdowska)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: CABLES Y ESLINGAS, S.A. (Cerdanyola del Valles, Barcelona, Espanja)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljännen valituslautakunnan 24.10.2012 asiassa R 701/2011-4 tekemän päätöksen kokonaisuudessaan

               —

               antamaan lopullisen tuomion — jos asian tila sen sallii — ja siis hyväksymään yhteisön tavaramerkin rekisteröintiä koskevan hakemuksen nro 8478331

               —

               mahdollisesti — jos asian tila sen sallii — palauttamaan asian ratkaistavaksi uudelleen unionin yleisen tuomioistuimen antamien sitovien arviointiperusteiden perusteella

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajalle sisämarkkinoiden harmonisointiviraston valituslautakunnassa ja väiteosastossa aiheutuneet kulut

               —

               ottamaan huomioon kannekirjelmässä mainitut todisteet

               —

               käsittelemään asian kirjallisesti; oikeudenkäyntikieli: puola.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, johon sisältyy sanaosa ”protekt” luokkiin 6, 7, 9, 22 ja 25 kuuluvia tavaroita varten — tavaramerkkihakemus nro 008478331

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: CABLES Y ESLINGAS, S.A.

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Espanjassa tavaramerkiksi luokkiin 6 ja 9 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity sanamerkki ”PROTEKT”

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksyttiin.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin.

      Kanneperusteet:

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen

               —

               Laillisuusperiaatteen loukkaaminen ja direktiivin 2008/95 3 artiklan 1 kohdan a–d alakohdan rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 75 ja 76 artiklan rikkominen ja komission asetuksen N:o 2868/95 50 ja 52 säännön rikkominen.


title: Asia T-730/15 P: Valitus, jonka DI on tehnyt 18.12.2015 virkamiestuomioistuimen asiassa F-113/13, DI v. EASO, 15.10.2015 antamasta määräyksestä

text:
               14.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 98/46

         Valitus, jonka DI on tehnyt 18.12.2015 virkamiestuomioistuimen asiassa F-113/13, DI v. EASO, 15.10.2015 antamasta määräyksestä
   (Asia T-730/15 P)
   (2016/C 098/61)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: DI (Bukarest, Romania) (edustajat: asianajajat I. Vlaic ja G. Iliescu)

      Muu osapuoli: Euroopan turvapaikka-asioiden tukivirasto (EASO)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan kokonaisuudessaan virkamiestuomioistuimen asiassa F-113/13 15.10.2015 antaman määräyksen

               —

               hyväksymään tämän valituksen

               —

               kumoamaan EASOn päätöksen irtisanoa valittaja ja näin ollen velvoittamaan EASOn kumoamaan kaikki mainitun päätöksen oikeusvaikutukset ja palauttamaan tosiasiallisen tilanteen

               —

               velvoittamaan EASOn maksamaan valittajalle 90 000 euroa korvauksena aineellisesta vahingosta ja 500 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä, ja

               —

               velvoittamaan EASOn korvaamaan kaikki valittajan oikeudenkäyntikulut, jotka aiheutuivat hänen edustamisestaan virkamiestuomioistuimessa asiassa F-113/13 ja tulevat aiheutumaan tästä valituksesta.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa kolmeen valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu siihen, että valittajan nostama kanne täytti tutkittavaksi ottamisen edellytykset ja oli perusteltu, koska siinä noudatettiin hallinnollisessa valituksessa mainittujen perusteiden, perusteluiden ja tosiseikkojen ja virkamiestuomioistuimelle yksityiskohtaisesti esitettyjen perusteiden, perusteluiden ja tosiseikkojen välisen vastaavuuden vaatimusta.

               2)

               Toinen valitusperuste, joka perustuu siihen, että oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevaa periaatetta on loukattu ja siihen, että oikeudenkäyntiä edeltävässä vaiheessa ei tehty puolueetonta arviointia. Valittajan hallinnollisen menettelyn aikana tekemän valituksen hylkäsi sama henkilö kuin se, joka alun perin oli päättänyt hänen irtisanomisestaan.

               3)

               Kolmas valitusperuste, joka perustuu siihen, että virkamiestuomioistuin loukkasi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.


title: Asia C-83/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 22.2.2011 — Secretary of State for the Home Department v. Muhammad Sazzadur Rahman, Fazly Rabby Islam ja Mohibullah Rahman

text:
               14.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 22.2.2011 — Secretary of State for the Home Department v. Muhammad Sazzadur Rahman, Fazly Rabby Islam ja Mohibullah Rahman
   (Asia C-83/11)
   2011/C 145/12
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber)

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Secretary of State for the Home Department

      Vastapuolet: Muhammad Sazzadur Rahman, Fazly Rabby Islam ja Mohibullah Rahman

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Edellytetäänkö direktiivin 2004/38/EY (1) 3 artiklan 2 kohdassa, että jäsenvaltio toteuttaa lainsäädäntötoimenpiteitä, joilla helpotetaan sellaisten muiden perheenjäsenten maahanpääsyä jäsenvaltioon ja/tai siellä oleskelua, jotka eivät ole Euroopan unionin kansalaisia, jos he täyttävät 10 artiklan 2 kohdassa asetetut edellytykset?

               2)

               Voiko edellä 1 kohdassa tarkoitettu muu perheenjäsen vedota direktiivin 2004/38/EY 3 artiklan 2 kohdan suoraan sovellettavuuteen, jos hän ei täytä kansallisessa lainsäädännössä asetettuja edellytyksiä?

               3)

               Kuuluvatko direktiivin 2004/38/EY 3 artiklan 2 kohdassa ja 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun muiden perheenjäsenten luokkaan ainoastaan ne muut perheenjäsenet, jotka ovat oleskelleet samassa maassa kuin unionin kansalainen ja hänen puolisonsa ennen kuin unionin kansalainen tuli vastaanottavaan valtioon?

               4)

               Onko direktiivin 2004/38/EY 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun riippuvaisuuden, johon muu perheenjäsen vetoaa perustellakseen sitä, että hänen on päästävä vastaanottavaan valtioon, pitänyt olla olemassa välittömästi ennen kuin unionin kansalainen muutti vastaanottavaan valtioon?

               5)

               Voiko jäsenvaltio asettaa erityisiä edellytyksiä tällaisen direktiivin 2004/38/EY 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun muun perheenjäsenen riippuvaisuuden luonteelle tai kestolle estääkseen sen, että tällainen riippuvaisuus olisi keksittyä tai epäoleellista oikeuttamaan sitä, että kolmannen maan kansalainen pääsee sen alueelle tai jatkaa oleskeluaan sen alueella?

               6)

               Onko direktiivin 2004/38/EY 10 artiklassa tarkoitetun oleskelukortin myöntämisen tai voimassaolon jatkamisen edellytyksenä se, että sen riippuvaisuuden, johon muu perheenjäsen vetoaa päästäkseen johonkin jäsenvaltioon, on ollut jatkuttava vastaanottavassa valtiossa tietyn ajanjakson tai määräämättömän ajan, ja jos on, miten tällainen riippuvaisuus on osoitettava?

      (1)  Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY (EUVL L 158, s. 77)


title: Asia F-41/05: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 30.9.2010 — Jacobs v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Nimitys — Ennen uusien henkilöstösääntöjen voimaantuloa varallaololuetteloon merkityt hakijat — Palkkaluokan määrittäminen uusien epäedullisempien sääntöjen mukaisesti — Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 12 artiklan 3 kohta)

text:
               4.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/59

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 30.9.2010 — Jacobs v. komissio
   (Asia F-41/05) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Nimitys - Ennen uusien henkilöstösääntöjen voimaantuloa varallaololuetteloon merkityt hakijat - Palkkaluokan määrittäminen uusien epäedullisempien sääntöjen mukaisesti - Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 12 artiklan 3 kohta)
   2010/C 328/93
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Kurt Jacobs (Brugge, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Vogel)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: H. Krämer ja K. Herrmann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Henkilöstö — Yhtäältä komission sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla kantajan, joka oli otettu varallaololuetteloon ennen uusien henkilöstösääntöjen voimaantuloa, palkkaluokka on määritelty uusien henkilöstösääntöjen epäedullisempien määräysten mukaisesti (henkilöstösääntöjen muuttamisesta annetun asetuksen (EY, Euratom) N:o 723/2004 liitteessä XIII oleva 12 artikla), ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 205, 20.8.2005, s. 26. (Asia kirjattiin alun perin Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa numerolla T-220/05 ja se siirrettiin Euroopan unionin virkamiestuomioistuimeen 15.12.2005 annetulla määräyksellä.)


title: Comité Européen des Fabricants de Sucren 5.8.1997 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne (Asia T-229/97)

text:
C 318/30            [ FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      18.10.97
todettu olevan olemassa. Kantajan mukaan lieventävänä              siä sokerintuottajayrityksiä silloin kun niitä edustava kan
asianhaarana on otettava huomioon, että hallinnollinen             sallinen järjestö ei ole kantajan jäsen tai silloin kun ei ole
menettely kesti niin kauan, että sen voidaan katsoa olevan         olemassa niitä edustavaa kansallista järjestöä, riitauttaa
huolellisuusvaatimuksen vastaista .                                neuvoston asetukseen ( EY) N:o 1188/97 sisältyvän pää
                                                                   töksen, jolla neuvosto on todennut Italian olevan alijäämä
                                                                   alue ja vahvistanut Italiassa tuotetun valkoisen sokerin
Lopuksi kantajan mukaan päätöksessä on sovellettu väärin           johdetun interventiohinnan.
asetuksen N:o 17 3 artiklan 1 kohtaa, jossa komissiolle
annetaan ainoastaan toimivalta määrätä lopettamaan jo
todettu väärinkäyttö. Komissio voi määrätä — kuten se on           Vaikka johdettu interventiohinta markkinointivuodeksi
tehnyt — että väärinkäyttöä ei saa jatkaa tai — kuten se           1997/1998 olisi pitänyt vahvistaa 1.8.1 996 mennessä, se
on myös määrännyt — että väärinkäyttöä ei saa uusia .              vahvistettiin riidanalaisessa asetuksessa vasta 25.6.1997,
Kyseinen artikla ei ole sellainen oikeudellinen perusta,           minkä vuoksi kantaja väittää, että kyseinen asetus annet
jonka nojalla voitaisiin kieltää ennalta muut kuin viralli        tiin kohtuuttoman myöhään. Sokerintuottajilla en oikeus
sesti todetut väärinkäytöt.                                        saada tietää ajoissa hinta, johon ne voivat myydä kiintiön
                                                                   puitteissa tuotetun sokerin interventioelimille, samoin kuin
                                                                   sokerijuurikkaan tuottajille maksettava vähimmäishinta .
                                                                   Neuvosto ei myöskään ole mitenkään perustellut päätös
Comité Européen des Fabricants de Sucren 5.8.1997                  tään, jonka mukaan Italia on alijäämäalue, eikä se ole
   Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne                tästä syystä myöskään perustellut johdettua interventiohin
                                                                   taa .
                       (Asia T-229/97)
                        ( 97/C 318/58 )
                                                                   Lopuksi kantaja väittää, että sillä , että Italia on luokiteltu
                                                                   alijäämäalueeksi, mitä se ei ole, on haitallinen vaikutus
                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                    Euroopan teollisuuteen ja sokerialan yhteiseen markkina
                                                                   järjestelyyn ja että kyseisellä toiminnalla loukataan syrjin
Comite Europeen des Fabricants de Sucre on nostanut                täkiellon ja yhteisön etuuskohtelun periaatteita .
5.8.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa
vastaan . Kantajan edustajina ovat Bernard O ' Connor ja
Bonifacio Garcia Porras ja prosessiosoite Luxemburgissa
on asianajotoimisto Arsene Kronshagen, 22 Rue Marie
Adelaide .
                                                                   Camafrica SpA:n ja Dole Fresh Fruit Europe Ltd & Co.:n
                                                                   5.8.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama
Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                                          kanne
tuomioistuin
                                                                                (Asia T-230/97)
— kumoaa EY:n perustamissopimuksen 173 ja 174 artik                                         ( 97/C 318/59 )
     lan nojalla 25.6.1997 annetun neuvoston asetuksen
     ( EY) N:o1188/97 1 artiklan f kohdan siltä osin kuin
     sillä on vaikutuksia kantajaan ja Euroopan sokerin                            (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
     tuottajiin tai vaihtoehtoisesti kumoaa kyseisen sään
     nöksen kokonaisuudessaan,
                                                                   Comafrica SpA ja Dole Fresh Fruit Europe Ltd & Co.
                                                                   ovat nostaneet 5.8.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
— määrää, että neuvoston on annettava kantajan nähtä              oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
     viksi kaikki neuvoston hallussa asetuksen antamista           jen komissiota vastaan . Kantajien edustajana on Bernard
    varten olleet asiakirjat ja tiedot, jotka koskevat pää        0'Connor, jota avustaa Bonifacio Garcia Porras, ja proses
     töstä, jonka mukaan Italia on alijäämäalue,                   siosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Arsene Krons
                                                                   hagen, 22 Rue Marie Adelaide.
— päättää muista tarpeellisiksi katsomistaan toimenpi
    teistä, ja
                                                                   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                   tuin
— velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntiku
     lut.
                                                                   — kumoaa EY:n perustamissopimuksen 173 ja 174 artik
                                                                         lan nojalla komission asetuksen ( EY) N:o 1155/97
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         siltä osin kuin se vaikuttaa kantajien asemaan tai vaih
                                                                         toehtoisesti erga omnes, koska komissio on toiminut
Kantaja, joka on kansainvälinen yhteenliittymä ja joka                   vastoin EY:n perustamissopimuksen 40 artiklan 3 koh
edustaa kansallisia sokerintuottajajärjestöjä sekä yksittäi              taa ja yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä ja


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 10 päivänä heinäkuuta 2002 asiassa T-146/00 DEP, S. Ruf ja M. Stier vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistaminen)

text:
26.10.2002             FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 261/13
                                             ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                             sulla vegetazione”, kotipaikka Rooma, edustajinaan asianajajat
              TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                   P. Grassi ja G. Russo, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään G. Valero Jorda-
                 10 päivänä heinäkuuta 2002                            na ja R. Amorosi), jossa kantaja vaatii sellaisen komission
                                                                       päätöksen kumoamista, jonka se väittää sisältyvän komission
asiassa T-146/00 DEP, S. Ruf ja M. Stier vastaan sisämark-             kirjeeseen, jolla kantajaa vaaditaan palauttamaan osa sille
kinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)                 komission ja kantajan välillä tehdyn rahoitussopimuksen B4/
                            (SMHV) ( 1)                                91/3046/11396 mukaisesti ilmansaasteiden vaikutuksia ilmas-
                                                                       tolle ja kasvillisuudelle käsittelevän konferenssin järjestämisek-
       (Oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistaminen)                    si myönnetyistä määristä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
                                                                       teen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa:
                         (2002/C 261/21)                               jaoston puheenjohtaja M. Vilaras sekä tuomarit V. Tiili ja
                                                                       P. Mengozzi, kirjaaja: H. Jung, on 10.7.2002 antanut määräyk-
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                       sen, jonka määräysosa on seuraava:
Asiassa T-146/00 DEP, S. Ruf, kotipaikka Ettlingen (Saksa) ja          1)     Kanne jätetään tutkimatta.
M. Stier, kotipaikka Pfinztal (Saksa), edustajinaan asianajajat
V. Spitz, A.N. Klinger ja A. Gaul, prosessiosoite Luxemburgissa,       2)     Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit
ja mallit) (SMHV) (asiamiehenään E. Joly), jossa kantaja vaatii
niiden oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistamista, jotka               (1 ) EYVL C 61, 24.2.2001.
hänen on korvattava vastaajalle ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimen asiassa T-146/00, Ruf ja Stier/SMHV,
20.6.2001 antaman tuomion (Kok. 2001, s. II-1797) johdosta,
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toi-
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. M. Moura
Ramos, sekä tuomarit J. Pirrung ja A. W. H. Meij, kirjaaja:
H. Jung, on antanut 10.7.2002 määräyksen, jonka määräysosa                    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
on seuraava:                                                                  TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
Asiassa T-146/00 kantajien virastolle korvattavien oikeudenkäynti-
kulujen määräksi vahvistetaan 2 692,63 euroa.                                             11 päivänä heinäkuuta 2002
( 1) EYVL C 233, 12.8.2000.                                            yhdistetyissä asioissa T-107/01 R ja T-175/01 R, Société
                                                                       des mines de Sacilor – Lormines vastaan Euroopan yhtei-
                                                                                söjen komissio
                                                                       (Välitoimimenettely – Täytäntöönpanon lykkääminen – Väli-
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                                    toimet – EY 88 artikla)
              TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                (2002/C 261/23)
                 10 päivänä heinäkuuta 2002
asiassa T-387/00, Comitato organizzatore del convegno                                       (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
internazionale ”Effetti degli inquinamenti atmosferici sul
clima e sulla vegetazione” vastaan Euroopan yhteisöjen
                           komissio ( 1)
                                                                       Yhdistetyissä asioissa T-107/01 R ja T-175/01 R, Société des
(Kumoamiskanne – Kanne, joka tosiasiallisesti koskee sopi-             mines de Sacilor – Lormines, kotipaikka Puteaux (Ranska),
musoikeudellista riitaa – Yhteisöjen tuomioistuinten toimi-            edustajanaan asianajaja R. Schmitt, vastaan Euroopan yhteisö-
        vallan puuttuminen – Tutkimatta jättäminen)                    jen komissio (asiamiehinään G. Rozet ja L. Ström), joissa
                                                                       kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta yhtääl-
                         (2002/C 261/22)                               tä lykkäämään komission 30.3., 21.4., 9. ja 10.7.2001 teke-
                                                                       mien päätösten täytäntöönpanoa ja toisaalta määräämään
                    (Oikeudenkäyntikieli: italia)                      välitoimista, jotka koskevat komission velvoittamista hyväksy-
                                                                       mään kantajan sille 9.2. ja 9.5.2001 osoittamat kantelut,
                                                                       yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presi-
Asiassa T-387/00, Comitato organizzatore del convegno inter-           dentti on 11.7.2002 antanut määräyksen, jonka määräysosa
nazionale ”Effetti degli inquinamenti atmosferici sul clima e          on seuraava:


title: Yhdistetyt asiat F-72/12 ja F-10/13: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 21.11.2013 — Roulet v. komissio (Henkilöstö — Palkka — Henkilöstösääntöjen 66 artikla — Aiempi palkkaluokan AD12 väliaikainen toimihenkilö — Palvelukseen ottaminen palkkaluokan AD 6 virkamiehenä — Palkkaluokan AD12 virkamiehen palkkaa vastaavan palkan maksaminen — Ilmeinen virhe — Perusteettoman edun palauttaminen henkilöstösääntöjen 85 artiklan nojalla)

text:
               8.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/33

      Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 21.11.2013 — Roulet v. komissio
      (Yhdistetyt asiat F-72/12 ja F-10/13) (1)

      (Henkilöstö - Palkka - Henkilöstösääntöjen 66 artikla - Aiempi palkkaluokan AD12 väliaikainen toimihenkilö - Palvelukseen ottaminen palkkaluokan AD 6 virkamiehenä - Palkkaluokan AD12 virkamiehen palkkaa vastaavan palkan maksaminen - Ilmeinen virhe - Perusteettoman edun palauttaminen henkilöstösääntöjen 85 artiklan nojalla)
      (2014/C 71/63)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Josiane Roulet (Ottignies, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J. N. Louis, É. Marchal ja D. Abreu Caldas)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Gattinara ja D. Martin)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Yhtäältä sellaisen päätöksen kumoamisvaatimus, jolla hylätään kantajan henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdan perusteella esittämä vahingonkorvausvaatimus sellaisten virheiden perusteella, joita tehtiin vahvistettaessa hänen palkkaansa hänen tullessaan palvelukseen, ja näiden virheiden korjaamisen viivästymisen perusteella. Toisaalta komission sellaisen päätöksen kumoamisvaatimus, jonka mukaan kantajan, joka aiemmin oli palkkaluokan A4 (AD12) väliaikainen toimihenkilö ja sittemmin palkkaluokan AD6 virkamies, palkasta peritään takaisin tietty määrä henkilöstösääntöjen 85 artiklan nojalla.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanteet yhdistetyissä asioissa F-72/12 ja F-10/13 hylätään.

                  2)

                  Josiane Roulet vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 258, 25.8.2012, s. 29. EUVL C 108, 13.4.2013, s. 39.


title: Asia T-8/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.6.2014 – Mogyi v. SMHV (Just crunch it...) (Yhteisön tavaramerkki — Valituslautakunnan päätöksen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/63

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.6.2014 – Mogyi v. SMHV (Just crunch it...)
   (Asia T-8/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Valituslautakunnan päätöksen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   2014/C 315/105
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Asianosaiset

      Kantaja: Mogyi Kft (Csávoly, Unkari) (edustaja: asianajaja Zs. J. Klauber)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamiehet: P. Sipos ja A. Folliard-Monguiral)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 19.9.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 1921/2012-1), joka koskee hakemusta sanamerkin Just crunch it... rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Vastaaja velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 71, 8.3.2014.


title: Asia C-118/05: Euroopan yhteisöjen komission 10.3.2005 Portugalin tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               30.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/20

         Euroopan yhteisöjen komission 10.3.2005 Portugalin tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-118/05)
   (2005/C 106/40)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.3.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat António Caeiros ja Sara Pardo, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut yhteisön vesipolitiikan puitteista 23 päivänä lokakuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY (1) 24 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,

               —

               toissijaisesti toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut kyseisen direktiivin 24 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ilmoittanut näistä säännöksistä komissiolle välittömästi,

               —

               velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin 2000/60/EY täytäntöönpanon määräaika päättyi 22.12.2003.

      (1)  EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1.


title: Asia C-107/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad — Veliko Tarnovo (Bulgaria) on esittänyt 4.3.2013 — ”FIRIN” OOD v. Direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” — Veliko Tarnovo

text:
               4.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad — Veliko Tarnovo (Bulgaria) on esittänyt 4.3.2013 — ”FIRIN” OOD v. Direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” — Veliko Tarnovo
   (Asia C-107/13)
   2013/C 129/19
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad — Veliko Tarnovo

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja:”FIRIN” OOD

      Vastaaja: Direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” — Veliko Tarnovo

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko pääasian oikeudenkäynnin kohteena olevan kaltaisissa tapauksissa, joissa tulevasta ja selvästi määritellystä verollisesta tavaroiden luovutuksesta suoritettuun ennakkomaksuun liittynyt arvonlisäverovähennys tehtiin heti ja tosiasiallisesti, yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 168 artiklan a alakohdan säännöksiä, luettuina yhdessä 65 artiklan, 90 artiklan 1 kohdan ja 185 artiklan 1 kohdan kanssa, tulkittava yhdessä siten, että koska toimitusehtojen mukainen pääsuoritus on jäänyt objektiivisista ja/tai subjektiivisista syistä puuttumaan, oikeus ostoihin sisältyvän veron vähentämiseen vähennyksen tekohetkellä on evättävä?

               2)

               Seuraako tästä säännösten yhteisestä tulkinnasta ja arvonlisäverotuksen neutraalisuuden periaatteesta, että tässä tilanteessa sillä, onko tavaroiden luovuttajalla objektiivisesti mahdollisuutta oikaista laskuun merkittyä arvonlisäveroa ja/tai laskussa olevaa veron perustetta kansallisessa laissa säädetyllä tavalla, on (tai ei ole) merkitystä, ja miten tällainen oikaisu vaikuttaisi alun perin tehdyn vähennyksen epäämiseen?

               3)

               Onko direktiivin 2006/112 205 artiklaa, luettuna yhdessä 168 artiklan a alakohdan ja 193 artiklan kanssa, tulkittava myös johdanto-osan 44 perustelukappaleen valossa siten, että jäsenvaltiot saavat evätä luovutuksen vastaanottajalta verovähennyksen ainoastaan sellaisin perustein, jotka ne ovat itse asettaneet kansallisessa laissa ja joiden mukaan verovelka määrätään muun henkilön kuin veronmaksuvelvollisen maksettavaksi, jos tässä tapauksessa verotuksellinen lopputulos poikkeaisi lopputuloksesta, jonka yhteydessä olisi noudatettu tarkasti jäsenvaltion määrittämiä sääntöjä?

               4)

               Mikäli kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi, ovatko pääasian oikeudenkäynnin kohteena olevien kaltaiset kansalliset oikeussäännöt sallittuja direktiivin 2006/112 205 artiklan soveltamisen yhteydessä ja sopivatko ne yhteen tehokkuus- ja suhteellisuusperiaatteiden kanssa, jos ne johtavat yhteisvastuuseen arvonlisäveron maksamisesta sellaisten olettamien perusteella, joiden edellytykset eivät ole välittömästi todettavissa olevia objektiivisia tosiseikkoja vaan siviilioikeudessa kehitettyjä vaatimuksia ja joista päätetään riitatilanteessa lopullisesti jonkin muun oikeussuojatien välityksellä?

      (1)  EUVL L 347, s. 1.