title: Asia C-476/03: Euroopan yhteisöjen komission 17.11.2003 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 21/16                  FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                         24.1.2004
–      Täyttävätkö nämä kriteerit codice civilen 2621 § asetta-            Euroopan yhteisöjen komission 17.11.2003 Itävallan tasa-
       mat edellytykset (sellaisena kuin se on muutettuna                                   valtaa vastaan nostama kanne
       11.4.2002 annetulla decreto legislativolla nro 61), jonka
       mukaan rangaistukseksi voidaan määrätä enintään vuosi                                         (Asia C-476/03)
       ja kuusi kuukautta vankeutta ja jonka mukaan teon
       tekemisestä laskettava vanhentumisaika on näin ollen
       enintään neljä vuotta ja kuusi kuukautta? Näin on säädetty                                     (2004/C 21/30)
       säännöstössä, jonka mukaan esitutkinnan ja virallisen
       syyttäjän syytteen nostamisen jälkeen seuraa esitutkinta-
       tuomarin harjoittama valvonta, joka koskee sitä, täytty-
       vätkö pääasian käsittelylle asetetut edellytykset, minkä            Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.11.2003 Euroo-
       jälkeen asiaa voidaan käsitellä kolmessa oikeusasteessa             pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
       ennen lopullisen tuomion antamista ja siis ennen tosi-              vastaan. Edustajina ovat Claudia Schmidt ja Wouter Wils,
       asiallista tuomion täytäntöönpanoa, jos syytetty todetaan           prosessiosoite Luxemburgissa.
       syylliseksi. Tältä osin on otettava huomioon se, että
       codice civilen 2621 §:ssä edellytetyt selvitykset ovat
       monimutkaisia niihin sovellettujen rikosoikeudellista rele-         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
       vanssia koskevien rajoitusten takia (ks. 2621 §:n 3 ja
       4 momentti).                                                        1.    toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut yhteisön
                                                                                rautateiden kehittämisestä annetun neuvoston direktiivin
                                                                                91/440/ETY muuttamisesta 26 päivänä helmikuuta 2001
(1) Ensimmäinen neuvoston direktiivi 68/151/ETY, annettu 9 päivänä               annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
    maaliskuuta 1968, niiden takeiden yhteensovittamisesta samanve-              2001/12/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
    roisiksi, joita jäsenvaltioissa vaaditaan perustamissopimuksen               säädetyssä määräajassa antanut tämän direktiivin täysi-
    58 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilta yhtiöiltä niiden jäsenten sekä
    ulkopuolisten etujen suojaamiseksi. EYVL, erityispainos 1968, 17/
                                                                                määräisen noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia
    nide 1, s. 3.                                                                tai hallinnollisia määräyksiä tai ilmoittanut niistä komis-
                                                                                siolle
                                                                           2.    toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut rautatiey-
Comissione Tributaria Provinciale de Cremona 9.10.2003                           ritysten toimiluvista annetun neuvoston direktiivin 95/
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                           18/EY muuttamisesta 26 päivänä helmikuuta 2001 anne-
asiassa Banca Popolare di Cremona Soc. Coop. a.r.l.                              tun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/
           vastaan Agenzia Entrate Ufficio Cremona                               13/EY (2) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole sääde-
                                                                                tyssä määräajassa antanut tämän direktiivin täysimääräi-
                                                                                sen noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia tai hallin-
                          (Asia C-475/03)
                                                                                nollisia määräyksiä tai ilmoittanut niistä komissiolle
                           (2004/C 21/29)
                                                                           3.    toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut rautatei-
                                                                                den infrastruktuuri-kapasiteetin käyttöoikeuden myöntä-
                                                                                misestä ja rautateiden infrastruk-tuurin käyttömaksujen
Comissione Tributaria Provinciale de Cremona, on pyytänyt                        perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta 26
9.10.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-                     päivänä helmikuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin
jen tuomioistuimeen 17.11.2003, Euroopan yhteisöjen tuo-                         ja neuvoston direktiivin 2001/14/EY (3) mukaisia velvoit-
mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa asiassa Banca Popolare                    teitaan, koska se ei ole säädetyssä määräajassa antanut
di Cremona Soc. Coop. a.r.l. vastaan Agenzia Entrate Ufficio                     tämän direktiivin täysimääräisen noudattamisen edellyttä-
Cremona, seuraavaan kysymykseen:                                                 miä lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä tai
                                                                                ilmoittanut niistä komissiolle.
Onko direktiivin 77/388/ETY 33 artiklaa (1) (sellaisena kuin se
on direktiivillä 91/680/ETY (2) muutettuna) tulkittava siten,              4.    Itävallan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
että se estää IRAPin kaltaisen veron kantamisen sellaisen                        käyntikulut.
nettotuotannon arvosta, joka on saatu hyödykkeiden tuotantoa
ja vaihdantaa tai palvelujen tarjoamista varten organisoidun
itsenäisen yksikön tavanomaisesta toiminnasta.
                                                                           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
(1) Kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY, annettu 17 päivänä
    toukokuuta 1977, jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön          Direktiivien täytäntöönpanolle säädetty määräaika on umpeu-
    yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yh-          tunut 15.3.2003.
    denmukainen määräytymisperuste. EYVL, erityispainos 1977, 9/
    nide 1, s. 28.
(2) Neuvoston direktiivi 91/680/ETY, annettu 16 päivänä joulukuuta
                                                                           (1) EYVL L 75, 15.3.2001, s. 1.
    1991, yhteisen arvonlisäverojärjestelmän täydentämisestä ja direk-
                                                                           (2) EYVL L 75, 15.3.2001, s. 26.
    tiivin 77/388/ETY muuttamisesta verotuksellisten rajojen poista-
                                                                           (3) EYVL L 75, 15.3.2001, s. 29.
    miseksi. EYVL, erityispainos 1991, 9/nide 2, s. 33.


title: Asia C-455/08: Kanne 17.10.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/12

         Kanne 17.10.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti
   (Asia C-455/08)
   (2009/C 32/20)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Zavvos, M. Konstantinidis ja D. Kukovec)

      Vastaaja: Irlanti
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, että Irlanti on vahvistanut vuoden 2006 hallinnollisen määräyksen N:o 329, joka on direktiivin 2004/18/EY (1) irlantilainen täytäntöönpanosäännös, 49 §:ssä sekä vuoden 2007 hallinnollisen määräyksen N:o 50, joka on direktiivin 2004/17/EY (2) irlantilainen täytäntöönpanosäännös, 51 §:ssä hankintaviranomaisten ja -yksikköjen hankintapäätösten ja niiden perustelujen tarjoajille ilmoittamista koskevat säännöt tavalla, joka käytännössä voi tarkoittaa sitä, että siihen mennessä, kun tarjouksentekijät saavat tietää yksityiskohtaisesti heidän tarjoustensa hylkäämisperusteet, sopimuksen tekemistä koskeva odotusaika on jo päättynyt

               —

               minkä johdosta Irlanti ei ole noudattanut direktiivin 89/665/ETY (3) 1 artiklan 1 kohdan ja 2 artiklan 1 kohdan sekä direktiivin 92/13/ETY (4) 1 artiklan 1 kohdan ja 2 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan sellaisina kuin Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on näitä artikloja tulkinnut asiassa C-81/98 (5) (”Alcatel-tuomio”) ja asiassa C-212/06 (6) (komissio vastaan Itävalta) antamissaan tuomioissa

               —

               velvoittaa Irlannin korvaamaan tästä kanteesta johtuvat oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Irlannin hallinnollinen määräys N:o 329
   Irlannin hallinnollisen määräyksen N:o 329, joka on direktiivin 2004/18/EY irlantilainen täytäntöönpanosäännös, 49 §:ssä säädetään, että tarjoajille on ilmoitettava hankintapäätöksestä nopeimmalla viestintävälineellä niin pian kuin on käytännössä mahdollista sen jälkeen, kun hankintaviranomainen teki päätöksen. Odotusajan, jonka on kuluttava ennen kuin sopimus voidaan tehdä, on oltava vähintään 14 päivää ja se lasketaan päivästä, jona tarjoajat saivat tietää hankintapäätöksestä.
   Irlannin lainsäädännön mukaan hankintaviranomaisen on perusteltava tarjouksen hylkääminen kuitenkin vain silloin, kun sille tehdään tällainen vaatimus. Hankintaviranomaisen on annettava perustelut ”niin pian kuin mahdollista eikä missään tapauksessa myöhemmin kuin 15 päivän kuluttua”. Komission mukaan tämä tarkoittaa sitä, että odotusaika voi olla jo kulunut siihen mennessä, kun hylätty tarjoaja saa tietää yksityiskohtaisesti tarjouksensa hylkäämisperusteista.
   Jotta yhteisöjen tuomioistuimen Alcatel-tuomiossa ja asiassa komissio vastaan Itävalta annettuun oikeuskäytäntöön perustuvia vaatimuksia noudatetaan, on välttämätöntä varmistaa, että hankintapäätös perustellaan määräajassa, jotta päätökseen voidaan hakea tehokkaasti muutosta odotusajan kuluessa. Komissio väittää, että Irlannin säännökset eivät ole tämän vaatimuksen mukaisia, koska niillä ei varmisteta sitä, että tarjoajat saavat tietää tarjoustensa hylkäämisen perusteista määräajassa ja hyvissä ajoin ennen odotusajan päättymistä. Tämä loukkaa tarjoajien oikeutta direktiivissä 89/665/ETY säädettyyn tehokkaaseen muutoksenhakuun.
   Irlannin vuoden 2007 hallinnollinen määräys N:o 50
   Irlannin vuoden 2007 hallinnollisen määräyksen N:o 50, joka on direktiivin 2004/17/EY irlantilainen täytäntöönpanosäännös, 51 §:n mukaan hankintayksiköiden on ilmoitettava hylätyille tarjouksentekijöille ”pääasiallinen peruste tai pääasialliset perusteet, miksi kyseistä tarjousta ei hyväksytty”, kun ne ilmoittavat tarjoajille hankintapäätöksestä. Hankintayksikön on ilmoitettava hylätyille tarjouksentekijöille ”hyväksytyn tarjouksen ominaisuuksista ja suhteellisista eduista””niin pian kuin on käytännössä mahdollista ja joka tapauksessa 15 päivän kuluessa” siitä, kun sille tehtiin tällainen vaatimus. Odotusaika on 14 päivää ja se lasketaan hankintapäätöksen ilmoittamisesta. Komission mukaan tämä tarkoittaa sitä, että odotusaika voi olla jo kulunut siihen mennessä, kun hylätty tarjoaja saa tietää tarjouksensa hylkäämisen perusteista.
   Komissio väittää, että direktiivissä 2004/17/EY ja direktiivissä 92/13/ETY säädettyjen hankintamenettelyjen osalta Irlannin lainsäädännössä vahvistetaan tarjoajille ilmoittamista koskevat säännöt tavalla, joka rajoittaa hylättyjen tarjoajien oikeutta tehokkaaseen muutoksenhakuun ja joka on ristiriidassa voimassaolevien muutoksenhakudirektiivien eli direktiivin 89/665/ETY ja direktiivin 92/13/ETY kanssa sellaisina kuin yhteisöjen tuomioistuin on kyseisiä direktiivejä tulkinnut.

      (1)  Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/18/EY (EUVL L 134, s. 114).

      (2)  Vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/17/EY (EUVL L 134, s. 1).

      (3)  Julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annettu neuvoston direktiivi 89/665/ETY (EYVL L 395, s. 33).

      (4)  Vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjä koskevien yhteisön sääntöjen soveltamiseen liittyvien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 25.2.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/13/ETY (EYVL L 76, s. 14).

      (5)  Asia C-81/98 — Alcatel Austria AG ym., Siemens AG Österreich ja Sag-Schrack Anlagentechnik AG v. Bundesministerium für Wissenschaft und Verkehr — tuomio 28.10.1999.

      (6)  Asia C-212/02 — komissio v. Itävallan tasavalta — tuomio 24.6.2004.


title: Asia T-611/11: Kanne 1.12.2011 — Spa Monopole v. SMHV — South Pacific Management (Manea Spa)

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/34

         Kanne 1.12.2011 — Spa Monopole v. SMHV — South Pacific Management (Manea Spa)
   (Asia T-611/11)
   2012/C 32/69
   Kannekirjelmän kieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgia) (edustajat: asianajajat L. De Brouwer, E. Cornu ja E. De Gryse)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: South Pacific Management (Papeete, Polynesia)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan yhdistetyissä asioissa R 1776/2010-1 ja R 1886/2010-1 8.9.2011 tekemän päätöksen, ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: South Pacific Management.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”Manea Spa” luokkiin 3, 24, 25, 43 ja 44 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkkien ”SPA” ja ”Les Thermes de Spa” Benelux-rekisteröinti luokkiin 3, 32 ja 42 (josta on tullut luokka 44) kuuluvia tavaroita ja palveluja varten.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen osittainen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen riidan kohteena olevien tavaramerkkien sekaannusvaaran arvioimisessa ja siltä osin kuin on kyse tavaramerkin ”SPA” erottamiskykyiseksi tulemisesta käytön perusteella ja sekaannusvaarasta, sekä asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohdan rikkominen siltä osin kuin on kyse tavaramerkkien ”SPA” ja ”Les Thermes de Spa” maineen arvioimisesta.


title: Asia T-405/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.11.2010 — Deutsche Bahn v. SMHV (Harmaan ja punaisen värin pystysuora yhdistelmä) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus harmaan ja punaisen värin pystysuorasta yhdistelmästä koostuvan merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               15.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.11.2010 — Deutsche Bahn v. SMHV (Harmaan ja punaisen värin pystysuora yhdistelmä)
   (Asia T-405/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus harmaan ja punaisen värin pystysuorasta yhdistelmästä koostuvan merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2011/C 13/49
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Deutsche Bahn AG (Berliini, Saksa) (edustajat: asianajaja U. Hildebrandt, asianajaja K. Schmidt-Hern ja asianajaja B. Weichhaus)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 372/2009-1 23.7.2009 tekemästä päätöksestä, joka koskee hakemusta harmaan ja punaisen värin pystysuorasta yhdistelmästä koostuvan värimerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Deutsche Bahn AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 297, 5.12.2009.


title: Asia T-444/10: Kanne 28.9.2010 — ESGE v. SMHV — Kenwood Appliances Luxembourg (KMIX)

text:
               20.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 317/44

         Kanne 28.9.2010 — ESGE v. SMHV — Kenwood Appliances Luxembourg (KMIX)
   (Asia T-444/10)
   ()
   2010/C 317/78
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: ESGE AG (Bussnang, Sveitsi) (edustaja: asianajaja J. Klink)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Kenwood Appliances Luxembourg SA (Luxemburg, Luxemburg)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan asiassa R 1249/2009-2 14.7.2010 tekemä päätös on kumottava

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan asiassa R 1249/2009-2 14.7.2010 tekemää päätöstä on muutettava siten, että väiteosaston 21.8.2008 asiassa B 1252958 tekemä päätös kumotaan

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut valitusmenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kenwood Appliances Luxembourg SA

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”KMIX”, luokkiin 7 ja 11 kuuluvia tavaroita varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkki ”BAMIX”, luokkiin 7 ja 40 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska kysymyksessä olevien tavaramerkkien välillä on olemassa sekaannusvaara.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL 2009, L 78, s. 1).


title: Asia C-186/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 4.2.2010 — Euroopan komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2004/113/EY — Miesten ja naisten yhdenvertainen kohtelu — Tavaroiden ja palvelujen saatavuus ja tarjonta — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti Gibraltarin osalta)

text:
               27.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 4.2.2010 — Euroopan komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   (Asia C-186/09) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2004/113/EY - Miesten ja naisten yhdenvertainen kohtelu - Tavaroiden ja palvelujen saatavuus ja tarjonta - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti Gibraltarin osalta)
   2010/C 80/11
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. van Beek ja P. Van den Wyngaert)

      Vastaaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamies: H. Walker)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Miesten ja naisten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta tavaroiden ja palvelujen saatavuuden ja tarjonnan alalla 13.12.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/113/EY (EUVL L 373, s. 37) noudattamisen edellyttämiä (kaikkia) toimenpiteitä ei ole toteutettu määräajassa

      Tuomiolauselma

               1)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut miesten ja naisten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta tavaroiden ja palvelujen saatavuuden ja tarjonnan alalla 13.12.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/113/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 180, 1.8.2009.


title: Asia T-646/11: Kanne 27.6.2012 — CD v. neuvosto

text:
               25.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 258/21

         Kanne 27.6.2012 — CD v. neuvosto
   (Asia T-646/11)
   2012/C 258/40
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: CD (Minsk, Valko-Venäjä) (edustaja: asianajaja M. Michalauskas)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan tiettyihin Valko-Venäjän virkamiehiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2010/639/YUTP muuttamisesta 10.10.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/666/YUTP kantajaa koskevilta osin

               —

               kumoamaan Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen N:o 765/2006 8 a artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 10.10.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1000/2011 kantajaa koskevilta osin

               —

               kumoamaan 11.11.2011 annetun neuvoston päätöksen, jolla evättiin kantajan poistaminen tiettyihin Valko-Venäjän virkamiehiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä 25.10.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/639/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna 31.1.2011 annetulla neuvoston päätöksellä 2011/69/YUTP, liitteestä III A, ja

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu perustelujen puutteellisuuteen ja puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen, koska riidanalaisten toimien perustelut eivät ole sellaisia, että kantaja voisi riitauttaa näiden toimien pätevyyden unionin yleisessä tuomioistuimessa ja että kyseinen tuomioistuin voisi valvoa niiden laillisuutta.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu yksilöllisen vastuun periaatteen loukkaamiseen, koska riidanalaisilla toimilla asetetaan vastuuseen ja määrätään seuraamuksia ilman, että osoitetaan kantajan itse olleen osallinen tosiseikkoihin, joihin kyseiset seuraamukset perustuvat.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu oikeusperustan puuttumiseen, koska riidanalaisilla toimilla ei näytetä toteen sellaisen positiivisen oikeussäännön olemassaoloa, jota kantaja oli rikkonut.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu arviointivirheeseen, koska riidanalaisia toimia ei ole perusteltu lainkaan tosiseikoilla.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen, koska kantajan osallisuus kollektiiviseen päätökseen, jonka perusteella kantajalle määrättiin seuraamus, ei ollut oikeassa suhteessa seuraamukseen nähden.


title: Asia T-618/14: Kanne 18.8.2014 – Grupo Bimbo v. SMHV (meksikolaisen maissitortillan muoto)

text:
               6.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 351/25

         Kanne 18.8.2014 – Grupo Bimbo v. SMHV (meksikolaisen maissitortillan muoto)
   (Asia T-618/14)
   2014/C 351/32
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Grupo Bimbo, SAB de CV (México, Meksiko) (edustaja: asianajaja N. Fernández Fernández-Pacheco)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 3.6.2014 asiassa R 2449/2013-2 tekemän päätöksen, koska se on lainvastainen eikä se ole yhteisön tavaramerkkiä koskevien voimassa olevien säännösten mukainen, tekemään tämän kanteen vaatimusten mukaisen päätöksen haetun kolmiulotteisen yhteisön tavaramerkin riittävän erottamiskyvyn vuoksi, hyväksymään kanteen ja määräämään kolmiulotteista yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen nro 1 1 7 48  051 rekisteröimisestä kansainvälisen luokituksen luokkaan 30, koska se on perusteltua ja lainmukaista

               —

               sen jälkeen, kun tämä kanne on hyväksytty ja edellä mainittu tavaramerkki rekisteröity, velvoittamaan SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja palauttamaan SMHV:lle valitusmenettelyssä maksetut määrät.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kolmiulotteinen tavaramerkki, joka on meksikolaisen maissitortillan muotoinen, luokkaan 30 kuuluvia tavaroita varten – yhteisön tavaramerkkihakemus nro 1 1 7 48  051

      Tutkijan päätös: Hakemuksen epääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia T-367/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 30.6.2011 — Tecnoprocess v. komissio (Laiminlyöntikanne — Kehotus ratkaisun tekemiseksi — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen — Vahingonkorvauskanne — Syy-yhteys — Selvästi täysin perusteeton kanne)

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 30.6.2011 — Tecnoprocess v. komissio
   (Asia T-367/09) (1)

   (Laiminlyöntikanne - Kehotus ratkaisun tekemiseksi - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen - Vahingonkorvauskanne - Syy-yhteys - Selvästi täysin perusteeton kanne)
   2011/C 282/33
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Tecnoprocess Srl (Rooma, Italia) (edustaja: asianajaja A. Majoli)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Prete ja A. Bordes)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan yhtäältä toteamaan, että Euroopan komissio ja Euroopan unionin Nigerian edustusto ovat laiminlyöneet ratkaisun tekemisen ja toisaalta tästä ratkaisun tekemättä jättämisestä väitetysti aiheutuneen vahingon korvaamista.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään osittain tutkimatta ja osittain hylätään selvästi täysin perusteettomana.

               2)

               Tecnoprocess Srl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 267, 7.11.2009.


title: Asia C-533/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 28.12.2006 — O2 Holdings Limited ja O2 (UK) Limited v. Hutchinson 3G UK Limited

text:
               10.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 28.12.2006 — O2 Holdings Limited ja O2 (UK) Limited v. Hutchinson 3G UK Limited
   (Asia C-533/06)
   (2007/C 56/37)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Court of Appeal
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: O2 Holdings Limited ja O2 (UK) Limited

      Vastaaja: Hutchinson 3G UK Limited
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kun elinkeinonharjoittaja omia tavaroitaan tai palveluitaan koskevassa mainoksessa käyttää kilpailijalle kuuluvaa rekisteröityä tavaramerkkiä vertaillakseen markkinoimiensa tavaroiden tai palvelujen ominaisuuksia (erityisesti hintaa) niiden tavaroiden tai palvelujen ominaisuuksiin (erityisesti hintaan), joita kilpailija markkinoi kyseisellä tavaramerkillä, sellaisella tavalla, että se ei aiheuta sekaannusvaaraa eikä liioin muutoin vaaranna tavaramerkin keskeistä tehtävää alkuperän osoittajana, kuuluuko tavaramerkin tällainen käyttö direktiivin 89/104 (1) 5 artiklan [1 kohdan] a tai b alakohdan soveltamisalaan?

               2)

               Kun elinkeinonharjoittaja käyttää vertailevassa mainoksessa kilpailijalle kuuluvaa rekisteröityä tavaramerkkiä, onko tämän käytön oltava ”välttämätöntä”, jotta se olisi sopusoinnussa direktiivin 84/450 (2), sellaisena kuin se on muutettuna, 3 a artiklan kanssa, ja jos asia on näin, mitkä ovat ne arviointiperusteet, joilla tällaista välttämättömyyttä arvioidaan?

               3)

               Jos vaaditaan välttämättömyyttä, sulkeeko tämä vaatimus pois sellaisen merkin käyttämisen, joko ei ole sama kuin rekisteröity tavaramerkki, vaan hyvin samankaltainen kuin se?

      (1)  EYVL L 40, s. 1.

      (2)  EYVL L 250, s. 17.


title: Asia C-27/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 19.1.2012 — TBG Limited v. Staatssecretaris van Financiën

text:
               31.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 98/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 19.1.2012 — TBG Limited v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-27/12)
   2012/C 98/25
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: TBG Limited

      Vastapuoli: Staatssecretaris van Financiën

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko oma MMA katsoa EY 56 artiklaa (sittemmin SEUT 63 artikla) sovellettaessa kolmanneksi valtioksi, jolloin jäsenvaltion ja sen oman MMA:n välisessä pääomanliikkeissä voidaan vedota EY 56 artiklaan?

               2)

                           a)

                           Jos ensimmäiseen kysymykseen annetaan myöntävä vastaus, onko nyt käsiteltävässä asiassa, jossa Alankomaissa asuvan tytäryhtiön sen Alankomaiden Antilleilla asuvalle holdingyhtiölleen huomattavan omistusosuuden perusteella jakamista osingoista kannettavaa lähdeveroa korotettiin 1.1.2002 vuoteen 1993 verrattuna 7,5 tai 5 prosentista 8,3 prosenttiin, siihen kysymykseen annettavaa vastausta varten, onko EY 57 artiklan 1 kohtaa (sittemmin SEUT 64 artiklan 1 kohta) sovellettaessa kysymys korotuksesta, huomioon otettava yksinomaan Alankomaiden lähdeveron korotus vai onko huomioon otettava myös se, että — Alankomaiden lähdeveron korotuksen yhteydessä — Alankomaiden Antilleiden viranomaiset ovat vapauttaneet Alankomaissa asuvasta tytäryhtiöstä omistetun huomattavan omistusosuuden perusteella saadut osingot 1.1.2002 alkaen verosta, kun ne olivat aikaisemmin sisältyneet siihen verotettavaan voittoon, josta oli kannettu veroa 2,4–3 prosentin tai 5 prosentin suuruisen verokannan perusteella?

                           b)

                           Jos huomioon on otettava myös edellä toisen kysymyksen a kohdassa mainitulla huomattavan omistusosuuden verovapautuksen käyttöön ottamisella toteutettu veron alentaminen Alankomaiden Antilleilla, onko huomioon otettava lisäksi Alankomaiden Antilleilla sovellettavat hallinnolliset täytäntöönpanojärjestelyt — nyt käsiteltävässä asiassa Alankomaiden Antilleiden päätöskäytäntö —, jotka mahdollisesti olivat johtaneet siihen, että Alankomaissa asuvalta tytäryhtiöltä saaduista osingoista tosiasiallisesti maksettava vero oli ennen 1.1.2002 — ja jo myös vuonna 1993 — olennaisesti alhaisempi kuin 8,3 prosenttia?


title: Asia F-79/12: Kanne 26.7.2012 — ZZ v. komissio

text:
               20.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/18

         Kanne 26.7.2012 — ZZ v. komissio
   (Asia F-79/12)
   2012/C 319/33
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja J. Duvekot)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Kumoamisvaatimus komission päätöksistä, joilla kantaja on todetun henkilöstösääntöjen 11 artiklan rikkomisen vuoksi aloitetussa kurinpitomenettelyssä pantu viralta ja hänen eläkettään on alennettu

      Vaatimukset

               —

               29.9.2011 tehdyt päätökset on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-415/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 2.4.2009 (Tribunale ordinario di Nocera Inferioren (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Lodato Gennaro & C. SpA v. Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) ja SCCI (Valtion työllisyystuet — Työllisyystukien suuntaviivat — Alueellisia valtiontukia koskevat suuntaviivat — Asetus (EY) N:o 2204/2002 — Työpaikkojen luomisen käsite — Työpaikkojen määrän lisäyksen laskeminen)

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/10

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 2.4.2009 (Tribunale ordinario di Nocera Inferioren (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Lodato Gennaro & C. SpA v. Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) ja SCCI
   (Asia C-415/07) (1)

   (Valtion työllisyystuet - Työllisyystukien suuntaviivat - Alueellisia valtiontukia koskevat suuntaviivat - Asetus (EY) N:o 2204/2002 - Työpaikkojen luomisen käsite - Työpaikkojen määrän lisäyksen laskeminen)
   2009/C 141/15
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale ordinario di Nocera Inferiore

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Lodato Gennaro & C. SpA

      Vastaajat: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) ja SCCI

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunale ordinario di Nocera Inferiore — Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta työllisyystukeen 12.12.2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2204/2002 (EYVL L 337, s. 3) tulkinta — Tuen saamisedellytysten täyttymisen tarkistaminen — Työpaikkojen lisäyksen tarkistaminen — Laskentatapa

      Tuomiolauselma

   Työllisyystukien suuntaviivoja on tulkittava siten, että työpaikkojen määrän lisäyksen toteutumista selvitettäessä on verrattava palvelukseen ottamista edeltävän vuoden vuosityöyksikköjen keskiarvoa palvelukseen ottamista seuraavan vuoden vuosityöyksikköjen keskiarvoon.

      (1)  EUVL C 283, 24.11.2007.


title: Asia C-367/06: Kanne 7.9.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

text:
               28.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/15

         Kanne 7.9.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   (Asia C-367/06)
   (2006/C 261/26)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: N. Yerrell)

      Vastaaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavien laitosten toiminnasta ja valvonnasta 3 päivänä kesäkuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/41/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut niistä komissiolle

               —

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanolle varattu määräaika päättyi 23.9.2005.

      (1)  EUVL L 235, 23.9.2003, s. 10–21.


title: Asia C-610/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 14.6.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Stichting Brein v. Ziggo BV ja XS4ALL Internet BV (Ennakkoratkaisupyyntö — Teollis- ja tekijänoikeudet — Direktiivi 2001/29/EY — Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistaminen — 3 artiklan 1 kohta — Yleisölle välittäminen — Käsite — Online-alusta tiedostojen jakamista varten — Suojattujen tiedostojen jakaminen ilman oikeudenhaltijan lupaa)

text:
               21.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 277/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 14.6.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Stichting Brein v. Ziggo BV ja XS4ALL Internet BV
   (Asia C-610/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Teollis- ja tekijänoikeudet - Direktiivi 2001/29/EY - Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistaminen - 3 artiklan 1 kohta - Yleisölle välittäminen - Käsite - Online-alusta tiedostojen jakamista varten - Suojattujen tiedostojen jakaminen ilman oikeudenhaltijan lupaa))
   (2017/C 277/09)
   Oikeudenkäyntikieli:

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Stichting Brein

      Vastapuolet: Ziggo BV ja XS4ALL Internet BV

      Tuomiolauselma

   Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua yleisölle välittämisen käsitettä on tulkittava siten, että se kattaa pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa tilanteissa sellaisen internetissä toimivan jakoalustan saataville saattamisen ja hallinnoinnin, joka indeksoimalla suojattuja teoksia koskevia metatietoja ja tarjoamalla käyttöön hakukoneen antaa kyseisen jakoalustan käyttäjille mahdollisuuden paikallistaa nämä teokset ja jakaa niitä vertaisverkossa (peer-to-peer).

      (1)  EUVL C 48, 8.2.2016.


title: Asia T-60/07: Kanne 23.2.2007 — Espanja v. komissio

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/49

         Kanne 23.2.2007 — Espanja v. komissio
   (Asia T-60/07)
   (2007/C 95/98)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: M. Muñoz Pérez)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 14.12.2006 tehty komission päätös 2006/932/EY on kumottava siltä osin kuin se on tämän kanteen kohteena

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Espanjan kuningaskunta riitauttaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä säädetään 285 844,88 euron, 4 357 238,89 euron ja 3 679 878,76 euron suuruisesta rahoituksellisesta oikaisusta varainhoitovuosina 2001, 2002 ja 2003 ympäristövaatimusten noudattamatta jättämisen vuoksi poistettaessa hedelmiä ja vihanneksia markkinoilta eläinravinnoksi käyttämistä varten Valencian hallintoalueella.
   Väitteidensä tueksi kantaja esittää seuraavaa:

               —

               Komission väittämiä sääntöjenvastaisuuksia ei ole tapahtunut, koska Valencian hallintoalueen asiaa koskevat säännökset eivät aiheuta biologisen hajoamisen kanssa rinnakkaista menettelyä.

               —

               Rahoituksellinen oikaisu on ristiriidassa suhteellisuusperiaatteen kanssa, koska komissio ei yhtäältä ole vahvistanut, mikä on sen taloudellisen riskin tosiasiallinen merkitys, joka olisi aiheutunut EMOTR:lle teoreettisten sääntöjenvastaisuuksien seurauksena, ja koska toisaalta Espanjan viranomaisten suorittamat tarkastukset tuotteiden markkinoilta poistamisen yhteydessä niiden eläinravinnoksi käyttämistä varten ylittivät suuresti sen, mitä yhteisön lainsäädännössä vaaditaan.

               —

               Toissijaisesti sovelletulta rahoitukselliselta oikaisulta puuttuu osittain perusta.


title: Asia C-2/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Espanja) on esittänyt 2.1.2017 – Instituto Nacional de la Seguridad Social v. Tesorería General de la Seguridad Social ja Jesús Crespo Rey

text:
               3.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/33

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Espanja) on esittänyt 2.1.2017 – Instituto Nacional de la Seguridad Social v. Tesorería General de la Seguridad Social ja Jesús Crespo Rey
   (Asia C-2/17)
   (2017/C 104/47)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Instituto Nacional de la Seguridad Social

      Vastapuolet: Tesorería General de la Seguridad Social ja Jesús Crespo Rey

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko vakuutusmaksuperusteiden, jotka perustuvat sellaisen Espanjan kansallisen oikeussäännön soveltamiseen, jonka mukaan kotimaahan palannut siirtotyöläinen, jonka Espanjassa viimeksi maksamat todelliset eläkevakuutusmaksut olivat vähimmäismaksuperusteiden mukaisia suuremmat, voi tehdä sopimuksen ainoastaan vähimmäismaksuperusteiden mukaisten eläkevakuutusmaksujen säilyttämisestä, vaikka hänelle olisi tarjottu mahdollisuutta tehdä tällainen sopimus korkeammilla vakuutusmaksuperusteilla, jos hän olisi pysynyt kotimaassaan, katsottava jäävän sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 (1) liitteen XI Espanjaa koskevan osan 2 kohdan ilmaisun ”Espanjan vakuutusmaksuperusta, joka on ajallisesti lähimpänä viitekausia” ulkopuolelle?

               2)

               Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, voidaanko siirtotyöläiselle aiheutunut vahinko 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 liitteen XI Espanjaa koskevan osan 2 kohtaa rikkomatta korvata asianmukaisesti siten, että huomioon otetaan Espanjassa viimeksi maksetut todelliset eläkevakuutusmaksut asianmukaisesti tarkistettuna ja aikaa, jolloin henkilö maksoi vakuutusmaksuperusteiden säilyttämisestä tehdyn sopimuksen mukaisia eläkevakuutusmaksuja, pidetään neutraalina tai laskelman ulkopuolelle jäävänä ajanjaksona?

      (1)  EUVL 2004, L 166, s. 1.


title: Asia F-29/10: Kanne 11.5.2010 — Lorenzo v. ETSK

text:
               3.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/59

         Kanne 11.5.2010 — Lorenzo v. ETSK
   (Asia F-29/10)
   2010/C 179/103
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Guillermo Lorenzo (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja N. Lhoëst)

      Vastaaja: Euroopan talous- ja sosiaalikomitea

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen päätöksen kumoaminen, jolla kantaja jätettiin merkitsemättä vuoden 2009 ylennyskierroksella palkkaluokkaan AD13 ylennettyjen virkamiesten luetteloon

      Kantajan vaatimukset

               —

               ETSK:n nimittävän viranomaisen päätös, joka tehtiin ja julkaistiin 30.6.2009 ja jolla kantajan nimi jätettiin merkitsemättä vuoden 2009 ylennyskierroksella palkkaluokkaan AD13 ylennettyjen virkamiesten luetteloon

               —

               Siltä osin kuin on tarpeellista on kumottava ETSK:n nimittävän viranomaisen 5.2.2010 tekemä päätös, jolla hylättiin kantajan tekemä henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mukainen valitus

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Gisèle Lienardin 7.6.1996 nostama kanne Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan (Asia T-88/96)

text:
N:o C 233/ 18        1 FI |                     Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                       10.8.96
Eurostatin kirjeen seurauksena Cedefopin johtaja päätti                 82 f §:n mukaisesta lentokoneita koskevasta erityis
22.4.1996 pidentää kantajan työskentelyä Eurostatissa                   poistomahdollisuudesta 13.3.1996 tehdyn komission
31.5.1 996 asti . Johtaja hylkäsi kantajan 8.5.1996 esittämän           päätöksen K(96 ) 841 lopull . siltä osin, kuin päätös
hakemuksen pidennyksestä 30.9.1996 asti Cedefopin hal                  koskee tämän säännöksen voimassaoloajan jatkamista
lintojohtajan 21.5.1996 päiväämällä kirjeellä .                         1.1.1995—31.12.1999 , sekä
Kantaja katsoo, että riitautetut päätökset ovat lainvastaisia       — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
seuraavilla perusteilla :                                               lut .
— Päätöksiin sisältyy olennaisia muotovirheitä . Niiden             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     perustelut ovat riittämättömät
— Riitautetut päätökset ovat lainvastaisia myös aineellises        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
    ti , koska ne loukkaavat yhteisön virkamiesoikeuden             kuin asiassa T-25/96 ( Arbeitsgemeinschaft deutscher Luft
                                                                    fahrt-Unternehmen ja Hapag-Lloyd Fluggesellschaft mbH
    yleisiä oikeusperiaatteita . Kantaja vetoaa erityisesti seu
     raaviin seikkoihin :                                           vastaan komissio ).
    — niiden sopimusten ja takeiden rikkominen , joihin
          Cedefop on sitoutunut, ja siten kantajan subjektiivis
          ten oikeuksien loukkaaminen ,
    — hallinnon itserajoittamisen periaatteen ja luotta            Gisèle Lienardin 7.6.1996 nostama kanne Euroopan yhtei
          muksensuojan periaatteen loukkaaminen, koska                                söjen komissiota vastaan
          päätökset rikkovat Cedefopin omaa menettelyänsä                                  ( Asia T-88/96 )
          varten laatimia ohjeita , ja
                                                                                ( 96/C 233 /32 )
    — työnantajan avustamis- ja huolenpitovelvoitteen rik
          kominen , koska päätöksissä ei oteta huomioon                             (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
          kantajan perusteltuja intressejä ,
    — yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaaminen ,            Gisèle Lienard , kotipaikka Woluwé-Saint-Etienne ( Belgia )
          koska toisin kuin Berliiniin jäävien henkilöiden          on nostanut 7.6.1996 kanteen Euroopan yhteisöjen ensim
          osalta kantaja ei saa hyväkseen palvelusvuosiaan .        mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa Euroopan yhteisöjen
                                                                    komissiota vastaan . Kantajan edustajat ovat asianajajat
                                                                    Jean-Noël Louis, Thierry Demaseure ja Ariane Tornel ,
Myös 3.6.1996 tehty päätös kantajan työskentelypaikan               Bryssel , ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o Fiduciaire
siirtämisestä Cedefopin palvelukseen Tessalonikiin on lain
                                                                    Myson SARL, 1 rue Glesener .
vastainen samoilla perusteilla .
                                                                    Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                    istuin
                                                                    — kumoaa 30.10.1995 tehdyn komission päätöksen, jolla
                                                                        kantajalta evättiin oikeus huollettavana olevasta lapses
Arbeitsgemeinschaft deutscher Luftfahrt-Unternehmen ja                  ta myönnettävään ylimääräiseen verovähennykseen
Hapag-Lloyd Fluggesellschaft mbH:n 31.5.1996 Euroopan                   1.11.1995 alkaen,
         yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                         ( Asia T-86/96 )                           — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                        lut .
                           ( 96/C 233/31 )
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                    Kantaja , komission virkamiehen entinen puoliso , riitauttaa
Arbeitsgemeinschaft deutscher Luftfahrt-Unternehmen , ko           komission päätöksen, jolla hänen entiselle aviomiehelleen
tipaikka Bonn, ja Hapag-Lloyd Fluggesellschaft mbH,                 myönnettiin oikeus ylimääräiseen verovähennykseen
kotipaikka Langenhagen ( Saksa ), ovat nostaneet 31 . 5.1996        Euroopan yhteisöille suoritettavaan veroon sovellettavien
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan Euroopan             edellytysten ja menettelyn vahvistamisesta 29 päivänä
                                                                    helmikuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen ( ETY )
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa .
                                                                    N:o 260/68 (') 3 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan
Kantajia edustavat asianajajat Dr . Gerrit Schohe ja Dr .
Philipp v . Dietze, Hampuri , prosessiosoite Luxemburgissa          perusteella .
asianajotoimisto Marc Baden , 34 b rue Philippe II .
                                                                    Kantaja huomauttaa tältä osin , että entiset aviopuolisot
                                                                    olivat allekirjoittaneet 21.11.1994 sopimukset yhteiseen
Kantajat vaativat, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen         hakemukseen perustuvan avioeron varalta , joiden mukaan
tuomioistuin                                                        avioparin kahden yhteisen lapsen huolto ja heidän henkilö
                                                                    ään ja omaisuuttaan koskevien asioiden hoito määrättiin
— kumoaa Saksan Einkommensteuerdurcbfubrungsver                    kantajalle . Näiden sopimusten täytäntöönpanemiseksi
     ordnungin ( tuloverotuksen täytäntöönpanoasetus )              vastaajana oleva toimielin myönsi edellä mainitun 3 artiklan
 ---pagebreak--- 10.8.96              1 FI 1                       Euroopan yhteisôien virallinen lehti                                  N:o C 233 / 19
mukaisen ylimääräisen verovähennyksen, joka oli molem                — velvoittaa komission korvaamaan kantajan oikeuden
mista lapsista maksettavan kaksinkertaisen lisän suuruinen .              käyntikulut kokonaisuudessaan .
Hyväksyen kantajan entisen puolison tekemän valituksen
komissio myönsi tälle yksin oikeuden kyseiseen verovähen
nykseen .                                                             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja väittää ensiksikin, että tällä päätöksellä rikotaan           Kantaja on terästeollisuuden alalla toimiva osakeyhtiö,
edellä mainittua 3 artiklaa siltä osin kuin oikeus verovähen
                                                                      jonka kotipaikka on Englannissa . Se toimittaa säännöllisesti
nykseen myönnetään " kutakin verovelvollisen huolletta               yhteisön alueelle EHTY:n perustamissopimuksen liitteessä I
vana olevaa lasta kohti ". Kantaja täsmentää tältä osin , että        määriteltyjä rauta - ja terästuotteita .
lasten huolto ja heidän henkilöään ja omaisuuttaan koske
vien asioiden hoito oli yksinomaisesti kantajan vastuulla ,
koska osapuolet olivat yhdessä niin päättäneet ja koska               Kantaja riitauttaa Irlannille osoitetun päätöksen , jossa
tilanne oli tosiasiallisestikin näin, ja että kansallisen tuomio     komissio toteaa , että 38,298 miljoonan Irlannin punnan
istuimen määräämän elatusmaksun suuruudessa oli otettu                suuruisen tuen myöntäminen Irish Steelille soveltuu yhteis
                                                                      markkinoille .
huomioon muun muassa kummankin osapuolen palkkato
distusten lisäksi riidanalaisen päätöksen verotukselliset
vaikutukset .                                                         Kantajan mukaan
Kantajan mukaan riidanalainen päätös on lisäksi syntynyt
ilmeisen arviointivirheen tuloksena , kun otetaan huomioon
                                                                      — riitautetussa päätöksessä hyväksytään valtion tuen
                                                                          myöntäminen yksittäiselle yritykselle komission päätök
kustannukset, joista kantaja itse vastaa , koska kantajan                 sen 3855/91 /EHTY ( 2 ) ehdoista huolimatta . Viidensien
entisen puolison vapaaehtoisesti maksama elatusmaksu                     terästeollisuudelle myönnettävää tukea koskevien yhtei
vastaa noin 25:tä prosenttia lasten elatuksen ja kasvatuksen              sön sääntöjen mukaan tällaisen tuen on katsottava
tosiasiallisista kustannuksista . Kun verrataan kantajan
                                                                          olevan kielletty . Jos komissio päättää , että eri toimenpi
osuutta kustannuksista tämän entisen puolison osuuteen , ei
                                                                         teet ovat " tarpeellisia " yhteisön tavoitteiden saavutta
selvästikään voida väittää , että jälkimmäisen maksettavaksi
koituisi " merkittäviä kustannuksia ". Koska komissio mak
                                                                         miseksi , sen olisi muutettava tukea koskevia sääntöjä tai
                                                                          kumottava ne eikä tehtävä erityispäätöksiä . Koska
saa perhelisät suoraan kantajalle, mistä ei aiheudu muutok              viidennet tukea koskevat säännöt olivat sitovat ja
sia tämän entisen puolison tulojen suuruuteen, ei ole syytä               kattavat niiden muuttamiseen asti, komissio ei voinut
ottaa niitä huomioon tämän maksettavaksi tulevia kustan
nuksia vahvistettaessa .
                                                                          kiertää niitä tekemällä erityispäätöksiä samasta asiasta
                                                                          95 artiklan nojalla . Riitautettu päätös olisi siten kumot
                                                                         tava puuttuvan toimivallan perusteella,
Kantaja katsoo lisäksi, että perusteluvelvollisuutta ei ole
noudatettu .
                                                                      — riitautetussa päätöksessä rikotaan EHTY:n perustamis
(') EYVL N:o L 56 , 4.3.1968 , s . 8
                                                                          sopimusta sekä sen soveltamista koskevia oikeussään
                                                                         töjä . Erityisesti niitä rikotaan siksi , että
                                                                         — tämän tuen myöntäminen johtaa kilpailun vääristy
                                                                              miseen, koska yhteisöjen tuomioistuimen vakiintu
                                                                              neen oikeuskäytännön ja komission käytönnön
                                                                              vastaisesti tuki on hyväksytty ei pelkästään vaati
British Steel PLC:n 11.6.1996 Euroopan yhteisöjen komis                      matta , että Irish Steel vähentää tuotantokapasiteet
                 siota vastaan nostama kanne                                  tiaan, vaan Irish Steel saa vieläpä kasvattaa tuotan
                         ( Asia T-89/96 )                                     tokapasiteettiaan ja tuotantoaan,
                           ( 96/C 233/33 )                               — riitautetun päätöksen tehdessään komissio otti
                                                                              huomioon seikkoja , jotka eivät ole asiaankuuluvia
                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                               95 artiklassa asetetun ehdon kannalta eli sen kan
                                                                              nalta , osoittautuuko tuki " tarpeelliseksi 2, 3 ja
                                                                              4 artiklassa määrättyjen yhteisön tavoitteiden saa
British Steel PLC on nostanut 11.6.1996 Euroopan yhtei
                                                                              vuttamiseksi ". Joka tapauksessa kyseessä olevan
söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
                                                                              tuen myöntäminen ei ole 95 artiklassa tarkoitetulla
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan edusta
                                                                              tavalla tarpeellista EHTY:n perustamissopimuksen
jat ovat Solicitor of the Supreme Court William Sibree ja                     tavoitteiden saavuttamiseksi ,
Solicitor of the Supreme Court Philip Raven, Court,
Slaughter ja May, Bryssel, ja prosessiosoite Luxembur-gissa               — riitautetussa päätöksessä loukataan syrjimättömyy
Elvinger, Hoss ja Prussen, 15 Côte D'Eich , Luxembourg.                       den periaatetta ,
Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio                    — riitautetussa päätöksessä näytetään hyväksyttävän
istuin                                                                        jälkikäteen tuki, jota annettiin siitä etukäteen ilmoit
                                                                              tamatta tai ilman lupaa , minkä vuoksi tuen saaja saa
— kumoaa kokonaisuudessaan komission päätöksen 96/                            hyötyä aikaisesta maksusta yhteisöjen tuomioistui
    315/EHTY ( ] ) ( riitautettu päätös ), ja                                 men oikeuskäytännön vastaisesti ,


title: Asia T-491/09: Kanne 3.12.2009 — Espanja v. komissio

text:
               13.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/44

         Kanne 3.12.2009 — Espanja v. komissio
   (Asia T-491/09)
   2010/C 37/62
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: M. Muñoz Pérez)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 24.9.2009 tehty komission päätös 2009/721/EY on kumottava siltä osin kuin se on tämän kanteen kohteena

               —

               vastaajana oleva toimielin on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja esittää kanteensa tueksi seuraavat kanneperusteet:

               1.

               Oliiviöljyn tuotantotukien rahoituksellisen oikaisun osalta asetuksen N:o 1258/1999 (1) 7 artiklan 4 kohdan ja asetuksen N:o 1290/2005 (2) 31 artiklan 1 kohdan rikkominen; näitä säännöksiä sovelletaan riidanalaisessa päätöksessä tilanteessa, jossa niitä ei pidä soveltaa, koska ne sääntöjenvastaisuudet, jotka komissio väittää tapahtuneen, ovat riittämättömiä toteutetun rahoituksellisen oikaisun perustelemiseksi.

               2.

               Uuhi- ja vuohipalkkioita koskevien tukien rahoituksellisen oikaisun osalta komission väittämien sääntöjenvastaisuuksien puuttuminen, mikä merkitsee sitä, että riidanalainen päätös on ristiriidassa asetuksen N:o 1258/1999 7 artiklan 4 kohdan ja asetuksen N:o 1290/2005 31 artiklan 1 kohdan kanssa, koska niitä on sovellettu tilanteessa, jossa niitä ei pidä soveltaa. Tältä osin kantaja väittää erityisesti, että paikalla tehtävät tarkastukset suoritettiin asetuksen N:o 2419/2001 (3) 24 artiklan 2 kohdan mukaisesti pitoaikana, ja että komission esiin tuomat tilarekisterejä ja tarkastajien puuttuvia huomautuksia ajan tasalle saattamatta jätetyistä rekistereistä koskevat ongelmat eivät vaikuta tilan tukikelpoisten eläinten lukumäärän määrittämiseen koko pitoajalta.

      (1)  Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17.5.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1258/1999 (EYVL L 160, s. 103).

      (2)  Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21.6.2005 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1290/2005 (EUVL L 209, s. 1).

      (3)  Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3508/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 11.12.2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2419/2001 (EYVL L 327, s. 11).


title: Asia C-543/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 5.5.2011 (Bundesverwaltungsgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Deutsche Telekom AG v. Saksan liittotasavalta (Sähköinen viestintä — Direktiivi 2002/22/EY — 25 artiklan 2 kohta — Direktiivi 2002/58/EY — 12 artikla — Numerotiedotuspalvelujen ja luetteloiden tarjoaminen — Puhelinnumeroita jakavalle yritykselle asetettu velvollisuus luovuttaa muille yrityksille sillä olevat tiedot kolmansien yritysten tilaajista)

text:
               2.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 5.5.2011 (Bundesverwaltungsgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Deutsche Telekom AG v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-543/09) (1)

   (Sähköinen viestintä - Direktiivi 2002/22/EY - 25 artiklan 2 kohta - Direktiivi 2002/58/EY - 12 artikla - Numerotiedotuspalvelujen ja luetteloiden tarjoaminen - Puhelinnumeroita jakavalle yritykselle asetettu velvollisuus luovuttaa muille yrityksille sillä olevat tiedot kolmansien yritysten tilaajista)
   2011/C 194/05
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesverwaltungsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Deutsche Telekom AG

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta

      Muut osapuolet: GoYellow GmbH ja Telix AG

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesverwaltungsgericht — Yleispalveluista ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) (EYVL L 108, s. 51) 25 artiklan 2 kohdan sekä henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla 12.7.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/58/EY (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi) (EYVL L 201, s. 37) 12 artiklan tulkinta — Luetteloiden tarjoaminen — Yritykselle, joka on jakanut puhelinnumeroita tilaajille, asetetun sellaisen velvollisuuden laajuus, joka koskee kaikkien asianmukaisten tietojen luovuttamista muille yrityksille yleisen luettelon julkaisemista tai numerotiedotusta koskevan yleispalvelun tarjoamista varten — Kolmansien yritysten tilaajia koskevat tiedot

      Tuomiolauselma

               1)

               Yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) 25 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa asetetaan puhelinnumeroita loppukäyttäjille jakaville yrityksille velvollisuus luovuttaa omia tilaajiaan koskevien tietojensa lisäksi myös niillä olevat tiedot kolmansien yritysten tilaajista yleisesti saatavilla olevia numerotiedotuspalveluja ja luetteloja tarjoaville yrityksille.

               2)

               Henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla 12.7.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/58/EY (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi) 12 artiklaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa velvoitetaan julkisia luetteloita julkaiseva yritys luovuttamaan sillä muiden puhelinpalvelujen tarjoajien tilaajista olevia henkilötietoja kolmannelle yritykselle, joka julkaisee painettua tai sähköistä julkista luetteloa tai saattaa tällaisia luetteloita käytettäviksi numerotiedotuspalvelujen kautta, ilman, että tällaisen luovuttamisen edellytyksenä on tilaajien antama uusi suostumus, kunhan viimeksi mainituille on yhtäältä ilmoitettu ennen heidän tietojensa ensimmäistä kirjaamista julkiseen luetteloon kyseisen luettelon tarkoituksesta ja siitä, että kyseiset tiedot voidaan luovuttaa toiselle puhelinpalvelujen tarjoajalle, ja kunhan toisaalta taataan se, että kyseisiä tietoja ei käytetä niiden luovuttamisen jälkeen muihin tarkoituksiin kuin niihin, joita varten ne on kerätty niiden ensimmäistä julkaisemista varten.

      (1)  EUVL C 80, 27.3.2010.


title: Asia C-190/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Social n °3 de Barcelona (Espanja) on esittänyt 15.4.2013 — Antonio Márquez Samohano v. Universitat Pompeu Fabra

text:
               29.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 189/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona (Espanja) on esittänyt 15.4.2013 — Antonio Márquez Samohano v. Universitat Pompeu Fabra
   (Asia C-190/13)
   2013/C 189/08
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Antonio Márquez Samohano

      Vastaaja: Universitat Pompeu Fabra

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY (1) liitteenä olevan puitesopimuksen 5 lauseketta tulkittava siten, että se on esteenä yliopistoista 21.12.2001 annetun lain 6/2001 (Ley orgánica 6/2001 de Universidades) 48 ja 53 §:n kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa ei säädetä ajallista rajoitusta perättäisille työsopimuksille, ja kun kansallisessa oikeudessa ei ole mitään toimenpidettä, jolla estettäisiin yliopiston opettajiin kohdistuva perättäisen määräaikaisten työsopimusten väärinkäyttö?

               2)

               Onko direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan puitesopimuksen 3 lausekkeessa määriteltyä toistaiseksi voimassa olevalla työsopimuksella palvelussuhteessa olevan työntekijän käsitettä tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle työntekijöiden asemasta annetun lain 15. lisäsäännöksen 1 momentin 2 kohdalle, jonka mukaan sopimus voidaan päättää, kun sen tehnyt viranomainen täyttää kyseisen toimen?

               3)

               Kun toistaiseksi voimassa olevalla työsopimuksella palvelussuhteessa oleviksi työntekijöiksi tunnustettujen työntekijöiden oikeus saada irtisanomiskorvausta silloin, kun sopimus on päättynyt jostakin muusta kuin henkilöön itseensä liittyvästä syystä, on asianmukainen toimenpide kansallisessa oikeudessa määräaikaiseen palvelussuhteeseen ottamisen väärinkäytösten estämiseksi ja näistä rankaisemiseksi yksityisellä sektorilla ja kun julkisella sektorilla ei ole mitään vastaavaa toimenpidettä, onko direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan puitesopimuksen 5 lausekkeen mukainen asianmukainen toimenpide se, että sama oikeus, joka yksityisen sektorin toistaiseksi voimassa olevalla työsopimuksella palvelussuhteessa olevilla työntekijöillä on saada lakisääteisesti määrättyä korvausta, myönnetään julkishallinnon toistaiseksi voimassa olevalla työsopimuksella palvelussuhteessa oleville työntekijöille?

      (1)  EYVL L 175, s. 43.


title: Asia C-100/15 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 14.4.2016 – Valittajana Netherlands Maritime Technology Association sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Espanjan kuningaskunta (Muutoksenhaku — Valtiontuet — Tietyistä omaisuuseristä, jotka on hankittu rahoitusleasingillä, tehtävää varhennettua poistoa koskeva järjestelmä — Päätös, jolla todetaan, ettei valtiontukea ole annettu — Muodollista tutkintamenettelyä ei ole aloitettu — Tutkinnan riittämättömyys ja puutteellisuus — Perusteluvelvollisuus — Valikoivuus)

text:
               13.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/19

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 14.4.2016 – Valittajana Netherlands Maritime Technology Association sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Espanjan kuningaskunta
      (Asia C-100/15 P) (1)

      ((Muutoksenhaku - Valtiontuet - Tietyistä omaisuuseristä, jotka on hankittu rahoitusleasingillä, tehtävää varhennettua poistoa koskeva järjestelmä - Päätös, jolla todetaan, ettei valtiontukea ole annettu - Muodollista tutkintamenettelyä ei ole aloitettu - Tutkinnan riittämättömyys ja puutteellisuus - Perusteluvelvollisuus - Valikoivuus))
      (2016/C 211/23)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: Netherlands Maritime Technology Association (edustajat: Rechtsanwalt K. Struckmann ja barrister G. Forwood)

         Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Flynn ja P. Němečková) ja Espanjan kuningaskunta (asiamies: M. A. Sampol Pucurull)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Valitus hylätään.

                  2)

                  Netherlands Maritime Technology Association vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 127, 20.4.2015.


title: Asia T-184/06: Kanne 14.6.2006 — komissio v. Internet Commerce Network ja Dane-Elec Memory

text:
               2.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/36

         Kanne 14.6.2006 — komissio v. Internet Commerce Network ja Dane-Elec Memory
   (Asia T-184/06)
   (2006/C 212/65)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (Bryssel, Belgia) (asiamies: L. Ström, jota avustaa asianajaja P. Elvinger)

      Vastaajat: Internet Commerce Network ja Dane-Elec Memory
   Vaatimukset

               —

               Asianosaiset on kutsuttava suulliseen käsittelyyn ja asiassa on vahvistettava sovinto.

               —

               Mikäli sovinto ei ole mahdollinen, nyt käsiteltävänä oleva kanne on katsottava muotovaatimukset täyttäväksi ja perustelluksi ja

               —

               ensisijaisesti Dane-Elec Memory on velvoitettava suorittamaan komissiolle heti vaadittaessa takauksen täytäntöönpanon perusteella 55 878 euron suuruinen summa viivästyskorkoineen

               —

               toissijaisesti ICN on velvoitettava suorittamaan komission ennakkoon maksamat 55 878 euroa viivästyskorkoineen Crossemarc-nimisen hankkeen yhteydessä annettujen sopimussitoumusten täytäntöönpanon laiminlyönnin perusteella.

               —

               Hävinnyt osapuoli on työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan nojalla velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               —

               Tuomio on pantava täytäntöön välittömästi sen estämättä muutoksenhakua ja ilman vakuutta.

               —

               Kantajalle on varattava kaikki oikeudet, keinot ja toimenpiteet ja erityisesti oikeus nostaa maksuvaatimuksen suuruutta.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Euroopan yhteisö, jota edustaa Euroopan komissio, on tehnyt 28.2.2001 muun muassa Internet Commerce Network (ICN) -nimisen yhtiön kanssa sopimuksen IST-2000-25366, jonka tarkoituksena on ottaa toteuttaa/täytäntöönpanna ”Gross-lingual Multi Agent Reitail Comparison — Crossemarc” -niminen suunnitelma tietoyhteiskuntateknologioiden (IST) tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevan ohjelman 1998–2002 (1) yhteydessä. Takausasiakirjassa, joka allekirjoitettiin 1.9.2000, ICN:n emoyhtiö Dane-Elec Memory oli antanut takauksen sopimussitoumuksista, jotka ensin mainittu oli allekirjoittanut komission kanssa IST-2000-25366 sopimuksen yhteydessä.
   Komissio suoritti välittäjänä toimivan koordinaattori NCSR ”Demokritosin” välityksellä ennakkomaksun hankkeen yhteistyökumppaneille, joihin ICN:kin kuului. Myöhemmin koordinaattori pyysi ICN:ää suorittamaan osuutensa suunnitelmassa määriteltyjen tehtävien mukaisesti. Koska ICN ei suorittanut osuuttaan ja koska ICN:n edustaja ilmoitti koordinaattorille ICN:n kohtaamista rahoituksellisista vaikeuksista, koordinaattori otti yhteyttä ICN:n sitoumusten takaajana olevaan Dane-Elec Memoryyn. Dane-Elec Memoryn johtaja ilmoitti, että ICN aikoi vetäytyä hankkeesta ja että se aikoi palauttaa ennakkomaksut. Koska hankkeen koordinaattori ei saanut kirjallista vahvistusta tästä vetäytymisestä ja takaisinmaksua koskevasta sitoumuksesta, se ja komissio osoittivat ICN:lle suoritettujen ennakkomaksujen takaisinmaksua koskevan pyynnön. Koska tähän pyyntöön ei vastattu, Dane-Elec Memorylle osoitettiin vaatimus ottaa vastattavakseen sen takausasiakirjassa antamien sitoumusten mukainen rahoitusta koskeva takaus. Viimeksi mainittu kieltäytyi takausvastuusta sillä perusteella, että komissio ei ollut osoittanut sopimusrikkomusta. Tämä kieltäytyminen toistettiin siitä seikasta huolimatta, että komissio oli perustellut vaatimuksensa.
   IST-2000-25366 sopimukseen sisältyvien, ICN:n suhteessa komissioon sitovien välityslausekkeiden ja Dane-Elec Memoryn komissiolle antaman takausasiakirjan perusteella komissio on nostanut nyt käsiteltävänä olevan kanteen, jossa vaaditaan ensisijaisesti Dane-Elec Memoryn velvoittamista suorittamaan takauksen täytäntöönpanon nojalla komissiolle ICN:lle ennakkoon maksettu määrä viivästyskorkoineen. Toissijaisesti kantaja vaatii ICN:n velvoittamista sen ”Crossemarc” -nimisen hankkeen yhteydessä antamien sopimussitoumusten täytäntöönpanon laiminlyönnin nojalla palauttamaan komission suorittama ennakko viivästyskorkoineen.

      (1)  Kiinnostuksenilmaisupyyntö julkaistu EYVL 1999, C 12, s. 5.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kolmas jaosto) 10 päivänä maaliskuuta 2005, asiassa C-39/04 (tribunal administratif de Dijonin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Laboratoires Fournier SA vastaan Direction des vérifications nationales et internationales (Tavaroiden vapaan liikkuvuuden rajoitukset — Verolainsäädäntö — Yhtiövero — Tutkimusvähennys verotuksessa)

text:
               14.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 115/7

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kolmas jaosto)
   10 päivänä maaliskuuta 2005,
   asiassa C-39/04 (tribunal administratif de Dijonin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Laboratoires Fournier SA vastaan Direction des vérifications nationales et internationales (1)

   (Tavaroiden vapaan liikkuvuuden rajoitukset - Verolainsäädäntö - Yhtiövero - Tutkimusvähennys verotuksessa)
   (2005/C 115/14)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-39/04, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka tribunal administratif de Dijon (Ranska) on esittänyt 30.12.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 2.2.2004 saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Laboratoires Fournier SA vastaan Direction des vérifications nationales et internationales yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas sekä tuomarit J.-P. Puissochet, S. von Bahr (esittelevä tuomari), J. Malenovský ja U. Lõhmus, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: hallintovirkamies K. Sztranc, on antanut 10.3.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Jäsenvaltion lainsäädäntö, jonka mukaan ainoastaan tämän jäsenvaltion alueella suoritetun tutkimustoiminnan perusteella voi tehdä tutkimusvähennyksen verotuksessa, on EY 49 artiklan vastainen.

      (1)  EUVL C 71, 20.3.2004.


title: Asia C-432/05: Högsta domstolenin  24.11.2005  tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Unibet (London) Ltd ja Unibet (International) Ltd vastaan Justitiekanslern

text:
               11.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 36/23

         Högsta domstolenin 24.11.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Unibet (London) Ltd ja Unibet (International) Ltd vastaan Justitiekanslern
   (Asia C-432/05)
   (2006/C 36/47)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Högsta domstolen on pyytänyt 24.11.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 5.12.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Unibet (London) Ltd ja Unibet (International) Ltd vastaan Justitiekanslern seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Onko sitä yhteisön oikeudessa ilmaistua vaatimusta, jonka mukaan kansallisten menettelysääntöjen on tarjottava yksityiselle oikeussubjektille yhteisön oikeuden mukaan kuuluvien oikeuksien tehokas suoja, tulkittava siten, että kannetta sen vahvistamiseksi, että tietyt kansalliset aineellisen oikeuden säännökset ovat ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen 49 artiklan kanssa, on saatava ajaa siinä tapauksessa, että aineellisten säännösten yhteensopivuus mainitun artiklan kanssa muuten voidaan tutkia ainoastaan ennakkokysymyksenä esimerkiksi vahingonkorvausasiassa, kansallisen aineellisen säännöksen rikkomista koskevassa asiassa tai erityisen laillisuusvalvontamenettelyn yhteydessä?

               2.

               Johtuuko yhteisön oikeuden mukaisesta tehokkaan oikeussuojan vaatimuksesta, että kansallisen oikeusjärjestyksen on tarjottava väliaikaista oikeussuojaa sillä tavoin, että kansalliset säännökset, joilla estetään väitetyn yhteisön oikeuteen perustuvan oikeuden käyttäminen, on voitava syrjäyttää yksityisen oikeussubjektin osalta, jotta tämä voisi käyttää kyseistä oikeutta, kunnes kysymys oikeuden olemassaolosta on lopullisesti tutkittu kansallisessa tuomioistuimessa?

               3.

               Mikäli vastaus toiseen kysymykseen on myöntävä:
               Johtuuko yhteisön oikeudesta, että silloin kun kansallisten säännösten yhteensopivuus yhteisön oikeuden kanssa kyseenalaistetaan, kansallisen tuomioistuimen on niitä vaatimuksia tutkiessaan, jotka koskevat yhteisön oikeuteen perustuvien oikeuksien väliaikaista oikeussuojaa, sovellettava väliaikaisen oikeussuojan edellytyksistä annettuja kansallisia säännöksiä, vai onko kansallisen tuomioistuimen tällaisessa tilanteessa sovellettava yhteisön oikeudessa vahvistettuja arviointiperusteita väliaikaisesta oikeussuojasta?

               4.

               Mikäli kolmanteen kysymykseen vastataan, että on sovellettava yhteisön oikeudessa vahvistettuja arviointiperusteita, mitä nämä ovat?


title: Asia C-311/05 P: Naipes Heraclia Fournier, S.A:n 8.8.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston 11.5.2005 antamasta tuomiosta yhdistetyissä asioissa T-160/02–T-162/02, Naipes Heraclio Fournier, S.A vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), väliintulijana France Cartes SAS

text:
               1.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/11

         Naipes Heraclia Fournier, S.A:n 8.8.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston 11.5.2005 antamasta tuomiosta yhdistetyissä asioissa T-160/02–T-162/02, Naipes Heraclio Fournier, S.A vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), väliintulijana France Cartes SAS
   (Asia C-311/05 P)
   (2005/C 243/19)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Naipes Heraclia Fournier, S.A on valittanut 8.8.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston 11.5.2005 antamasta tuomiosta yhdistetyissä asioissa T-160/02–T-162/02, Naipes Heraclio Fournier, S.A vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), väliintulijana France Cartes SAS. Valittajan edustajat ovat asianajajat E. Armijo Chávarri ja A. Castán Pérez-Gómez.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa valituksenalaisen tuomion ja hyväksyy valittajan vaatimukset.
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valituksen tueksi esitetään kolme valitusperustetta:
   Ensimmäisen valitusperusteen mukaan toinen valituslautakunta loukkasi laillisuusperiaatetta ja Naiples Heraclio Fournier, S.A:n puolustautumisoikeuksia. Valitusperusteella väitetään, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei vain rajoittunut tarkastelemaan riidanalaisen toimen laillisuutta, vaan tarkasteli asiaa kokonaan uudelleen riidanalaisten päätösten käsitteiden kannalta ja valittajan ja väliintulijan konkreettisten vaatimusten kannalta.
   Toisen valitusperusteen mukaan toinen valituslautakunta loukkasi laillisuusperiaatetta ja rikkoi asetuksen N:o 40/94 7 (1) artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa. Valitusperusteella väitetään, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ylitti jälleen tuomioistuimen toimivaltansa oikaisemalla ja korjaamalla omilla perusteluillaan toisen valituslautakunnan tekemiä aineellisia virheitä siltä osin kuin on kyse asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa säädettyjen kieltojen soveltamisesta valittajan kuviomerkkeihin.
   Kolmannen valitusperusteen mukaan valituksenalaisen tuomion perustelut ovat puutteelliset EY 253 artiklan määräysten kannalta. Valitusperusteella väitetään, että valituksenalaisessa tuomiossa ei osoiteta selkeästi ja selvästi, mitkä perustelut johtivat ensimmäisen oikeusasteen toteamaan, että valittajan kuviomerkkeihin sovelletaan asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädettyä ehdotonta rekisteröintikieltoa.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu neuvoston asetus N:o 40/94. EYVL L 11, 14.1.1994, s. 1.


title: Asia C-531/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 11.2.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Itävalta) – Marktgemeinde Straßwalchen ym. v. Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend (Ympäristö — Direktiivi 85/337/ETY — Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi — Hankkeet, jotka on arvioitava, ja hankkeet, joita ei tarvitse arvioida — Koeporaukset — Liitteessä I oleva 14 kohta — Käsite ”raakaöljyn ja maakaasun kaupallinen tuotanto”  — Arviointivelvollisuus kaasuntuotannon ylittäessä tietyn määrän — Liitteessä II olevan 2 kohdan d alakohta — Käsite ”syväkairaukset”  — Liitteessä III oleva 1 kohta — Käsite ”hankkeiden yhteisvaikutus” )

text:
               13.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 11.2.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Itävalta) – Marktgemeinde Straßwalchen ym. v. Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend
   (Asia C-531/13) (1)

   ((Ympäristö - Direktiivi 85/337/ETY - Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi - Hankkeet, jotka on arvioitava, ja hankkeet, joita ei tarvitse arvioida - Koeporaukset - Liitteessä I oleva 14 kohta - Käsite ”raakaöljyn ja maakaasun kaupallinen tuotanto” - Arviointivelvollisuus kaasuntuotannon ylittäessä tietyn määrän - Liitteessä II olevan 2 kohdan d alakohta - Käsite ”syväkairaukset” - Liitteessä III oleva 1 kohta - Käsite ”hankkeiden yhteisvaikutus”))
   (2015/C 118/09)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Marktgemeinde Straßwalchen, Heinrich Kornhuber, Helga Kornhuber, Karoline Pöckl, Heinze Kornhuber, Marianne Kornhuber, Wolfgang Kornhuber, Andrea Kornhuber, Alois Herzog, Elfriede Herzog, Katrin Herzog, Stefan Asen, Helmut Zopf, Ingrid Zopf, Silvia Zopf, Daniel Zopf, Maria Zopf, Anton Zopf sen., Paula Loibichler, Theresa Baumann, Josep Schindlauer, Christine Schindlauer, Barbara Schindlauer, Bernhard Schindlauer, Alois Mayrhofer, Daniel Mayrhofer, Georg Rindberger, Maria Rindlberger, Georg Rindlberger sen., Max Herzog, Romana Herzog, Michael Herzog, Markus Herzog, Marianne Herzog, Max Herzog sen., Helmut Lettner, Maria Lettner, Anita Lettner, Alois Lettner sen., Christian Lettner, Sandra Lettner, Anton Nagelseder, Amalie Nagelseder, Josef Nagelseder, Gabriele Schachinger, Thomas Schachinger, Andreas Schinagl, Michaela Schinagl, Lukas Schinagl, Michael Schinagl, Maria Schinagl, Josef Schinagl, Johannn Mayr, Christine Mayr, Martin Mayr, Christian Mayr, Johann Mayr sen., Gerhard Herzog, Anton Mayrhofer ja Siegfried Zieher

      Vastapuoli: Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend

      Muu osapuoli: Rohöl-Aufsuchungs AG

      Tuomiolauselma

               1)

               Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 23.4.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/31/EY, liitteessä I olevaa 14 kohtaa on tulkittava siten, että pääasian oikeudenkäynnin kohteena olevan kaltainen koeporaus, jonka yhteydessä on tarkoitus tuottaa koeluonteisesti maakaasua ja raakaöljyä esiintymän kaupallisen hyödynnettävyyden selvittämiseksi, ei kuulu tämän säännöksen soveltamisalaan.

               2)

               Direktiivin 85/337, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/31, 4 artiklan 2 kohtaa luettuna yhdessä tämän direktiivin liitteessä II olevan 2 kohdan d alakohdan kanssa on tulkittava siten, että velvollisuus pääasian oikeudenkäynnin kohteena olevan koeporauksen kaltaisen syväkairauksen ympäristövaikutusten arviointiin voi perustua tähän säännökseen. Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on siten tehtävä erityinen selvitys siitä, onko asiassa, kun otetaan huomioon direktiivin 85/337, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/31, liitteessä III mainitut arviointiperusteet, suoritettava ympäristövaikutusten arviointi. Tässä yhteydessä on tarkasteltava erityisesti sitä, voivatko koeporausten ympäristövaikutukset olla muiden hankkeiden vaikutusten vuoksi merkittävämpiä kuin ilman näitä hankkeita. Tämä arviointi ei voi riippua kuntien rajoista.

      (1)  EUVL C 15, 18.1.2014.


title: Asia T-163/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.11.2015 – Delta Group agroalimentare v. komissio (Kumoamiskanne — Italian siipikarjanlihamarkkinat — Poikkeukselliset tukitoimenpiteet Italian siipikarjanlihamarkkinoita koskevien erityisten ongelmien ratkaisemiseksi — Tiettyihin Afrikan maihin tarkoitetun siipikarjanlihan vientituet — Poikkeuksellisia tukitoimenpiteitä koskevan kantajan vaatimuksen hylkääminen — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Tutkimatta jättäminen)

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/57

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.11.2015 – Delta Group agroalimentare v. komissio
   (Asia T-163/15) (1)

   ((Kumoamiskanne - Italian siipikarjanlihamarkkinat - Poikkeukselliset tukitoimenpiteet Italian siipikarjanlihamarkkinoita koskevien erityisten ongelmien ratkaisemiseksi - Tiettyihin Afrikan maihin tarkoitetun siipikarjanlihan vientituet - Poikkeuksellisia tukitoimenpiteitä koskevan kantajan vaatimuksen hylkääminen - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Tutkimatta jättäminen))
   (2016/C 027/74)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Delta Group agroalimentare Srl (Porto Viro, Italia) (edustaja: asianajaja V. Migliorini)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Schima ja D. Nardi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus 9.2.2015 päivätyn komission sen kirjeen kumoamiseksi (viite: Ares (2015) 528512), joka oli lähetetty vastaukseksi kantajan vaatimukseen poikkeuksellisten tukitoimenpiteiden toteuttamisesta siipikarjanlihamarkkinoilla maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 992/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17.12.2013 annetun asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (EUVL L 347, s. 671) 219 artiklan 1 kohdan tai 221 artiklan perusteella.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Delta Group agroalimentare Srl vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 178, 1.6.2015.


title: Asia T-195/11: Kanne 4.4.2011 — Cahier ym. v. neuvosto ja komissio

text:
               11.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 173/14

         Kanne 4.4.2011 — Cahier ym. v. neuvosto ja komissio
   (Asia T-195/11)
   2011/C 173/30
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Jean-Marie Cahier (Montchaude, Ranska), Robert Aubineau (Cierzac, Ranska), Laurent Bigot (Saint Palais sur Mer, Ranska), Pascal Bourdeau (Saintes Lheurine, Ranska), Jacques Brard-Blanchard (Boutiers Saint Trojan, Ranska), Olivier Charruaud (St Martial de Mirambeau, Ranska), Daniel Chauvet (Saint Georges Antignac, Ranska), Régis Chauvet (Marignac, Ranska), Fabrice Compagnon (Avy, Ranska), Francis Crepeau (Jarnac Champagne, Ranska), Bernard Deborde (Arthenac, France), Chantal Goulard (Arthenac), Jean Pierre Gourdet (Moings, Ranska), Bernard Goursaud (Brie sous Matha, Ranska), Jean Gravouil (Saint Hilaire de Villefranche, Ranska), Guy Herbelot (Echebrune, Ranska), Rodrigue Herbelot (Echebrune), Sophie Landrit (Ozillac, Ranska), Michel Mallet (Vanzac, Ranska), Alain Marchadier (Villars en Pons, Ranska), Michel Merlet (Jarnac Champagne), René Phelipon (Cierzac), Claude Potut (Avy), Philippe Pruleau (Saint Bonnet sur Gironde, Ranska), Béatrice Rousseau (Gensac La Pallue, Ranska), Jean-Christophe Rousseau (Segonzac, Ranska), Françoise Rousseau (Burie, Ranska), Pascale Rulleaud-Beaufour (Arthenac) et Alain Phelipon (Saintes, Ranska) (edustaja: asianajaja C.-E. Gudin)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               määräämään täysimääräisen korvauksen vahingoista, jotka ovat aiheutuneet kantajille määrätyistä rahallisista seuraamuksista; vaaditut määrät ovat seuraavat:

                           —

                           Jean-Marie Cahier — 53 600 euroa;

                           —

                           Robert Aubineau — 105 100 euroa;

                           —

                           Laurent Bigot — 240 500 euroa;

                           —

                           Pascal Bourdeau — 111 100 euroa;

                           —

                           Jacques Brard-Blanchard — 12 800 euroa;

                           —

                           Olivier Charruaud — 37 600 euroa;

                           —

                           Daniel Chauvet — 122 100 euroa;

                           —

                           Régis Chauvet — 40 500 euroa;

                           —

                           Fabrice Compagnon — 97 100 euroa;

                           —

                           Francis Crepeau — 105 600 euroa;

                           —

                           Bernard Deborde — 1 081 500 euroa;

                           —

                           Chantal Goulard — 64 800 euroa;

                           —

                           Jean Pierre Gourdet — 98 400 euroa;

                           —

                           Bernard Goursaud — 43 000 euroa;

                           —

                           Jean Gravouil — 82 100 euroa;

                           —

                           Guy Herbelot — 20 500 euroa;

                           —

                           Rodrigue Herbelot — 65 100 euroa;

                           —

                           Sophie Landrit — 53 000 euroa;

                           —

                           Michel Mallet — 39 500 euroa;

                           —

                           Alain Marchadier — 332 500 euroa;

                           —

                           Michel Merlet — 458 500 euroa;

                           —

                           René Phelipon — 23 000 euroa;

                           —

                           Claude Potut — 85 100 euroa;

                           —

                           Philippe Pruleau — 3 500 euroa;

                           —

                           Béatrice Rousseau — 34 500 euroa;

                           —

                           Jean-Christophe Rousseau — 38 070 euroa;

                           —

                           Françoise Rousseau — 24 300 euroa;

                           —

                           Pascale Rulleaud-Beaufour — 486 500 euroa;

                           —

                           Alain Phelipon — 10 500 euroa;

               —

               määräämään kiinteämääräisen korvauksen henkisestä kärsimyksestä; vaadittu korvaus on 100 000 euroa kunkin 29 kantajan osalta;

               —

               velvoittamaan neuvoston ja komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja kustannukset,

                           —

                           jotka ovat aiheutuneet unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä menettelystä ja

                           —

                           kaikista kansallisissa tuomioistuimissa käydyistä menettelyistä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat väittävät, että sopimussuhteen ulkopuolinen Euroopan unionin vastuu aiheutuu SEUT 40 artiklan 2 kohdan rikkomisesta, koska viinin yhteisestä markkinajärjestelystä 17.5.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 (1), sellaisena kuin sen on pantu täytäntöön komission asetuksella (EY) N:o 479/2008 (2) ja sellaisena kuin se on pidetty voimassa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 479/2008 (3), 28 artiklassa kielletään kahteen käyttötarkoitukseen soveltuvista rypäleistä valmistettujen viinien tuottajia valmistamasta alkuperänimityksellä varustetun viinin tavanomaisen tuotantomäärän ylittävästä määrästä itse tislattuja alkoholijuomia.
   Kantajien mukaan kansalliset viranomaiset ovat järjestelmällisesti ryhtyneet syytetoimenpiteisiin ja tuominneet heidät siitä, että he eivät ole toimittaneet tavanomaisen tuotantomäärän ylittävää määrää, jota ei ole viety kolmansiin valtioihin viininä, toimiluvan saaneiden tislaamojen tislattavaksi valtion valvonnassa.
   Kantajat väittävät muun muassa, että kyse on aivan selkeiden sääntöjen rikkomisesta ja että unionin toimielimillä ei ole niiden osalta ollut minkäänlaista harkintavaltaa. Kantajat vetoavat syrjintäkiellon periaatteen, oikeusvarmuuden periaatteen, suhteellisuusperiaatteen, estoppel -periaatteen, syyttömyysolettaman, hyvän hallinnon periaatteen, huolenpitovelvollisuuden ja omaisuudensuojan loukkaamiseen ja teollisuustuotteiden tuottamisen ja myynnin vapauden loukkaamiseen sekä markkinoiden vakauttamista ja tuottajille tietyn tulon turvaamista varten annetun asetuksen soveltamisen virheelliseen laajentamiseen koskemaan tilanteita, joissa nämä tuottajat eivät ole hakeneet tukea.

      (1)  EYVL L 179, s. 1.

      (2)  Viinin yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä markkinamekanismien osalta 25.7.2000 annettu komission asetus (EY) N:o 1623/2000 (EYVL L 194, s. 45).

      (3)  Viinialan yhteisestä markkinajärjestelystä, asetusten (EY) N:o 1493/1999, (EY) N:o 1782/2003, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 3/2008 muuttamisesta sekä asetusten (ETY) N:o 2392/86 ja (EY) N:o 1493/1999 kumoamisesta 29.4.2008 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 479/2008 (EUVL L 148, s. 1).