title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 16 päivänä syyskuuta 1997, asiassa C-145/96 (Finanzgericht Rheinland-Pfalzin, Neustadt an der Weinstraße, esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Bernd von Hoffmann vastaan Finanzamt Trier (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 9 artiklan 2 kohdan e alakohdan kolmannen luetelmakohdan tulkinta - Välimiespalvelut - Palvelujen suorituspaikka)

text:
C 331 /4                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        1.11.97
      — sellaiset vaatimukset määrittelevien liiteluetteloiden       Schintgen, julkisasiamies : N. Fennelly, kirjaaja : johtava
          laatimisesta, jotka koristekasvien ja niiden lisäys       hallintovirkamies H. A. Riihi, on antanut 16.9.1997 tuo
          aineiston on neuvoston direktiivin       91 /682/ETY       mion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
          4 artiklan mukaisesti täytettävä, 23 päivänä kesä
          kuuta 1993 annetun komission direktiivin 93/49/            Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmu
          ETY eikä                                                   kaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhden
                                                                     mukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta
      — sellaiset vaatimukset, jotka vihannesten lisäys- ja          1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388!
          taimiaineiston, siemeniä lukuun ottamatta, on neu         ETY 9 artiklan 2 kohdan e alakohdan kolmatta luetelma
          voston direktiivin 92/33/ETY mukaisesti täytet            kohtaa on tulkittava siten, että välimiehen suoritukset
          tävä, määrittelevien liiteluetteloiden laatimisesta 2      eivät kuulu sen soveltamisalaan.
          päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission
          direktiivin 93/61 /ETY                                     H EYVL C 197, 6.7.1996 .
      mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut sääde
      tyssä määräajassa direktiivin 93/48/ETY 10 artiklan
      1 kohdan ensimmäisen kohdan, direktiivin 93/49/ETY
      8 artiklan 1 kohdan ensimmäisen kohdan ja direktiivin
      93/61 /ETY 7 artiklan 1 kohdan ensimmäisen kohdan                    YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
      noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin                                  (viides jaosto ),
      nollisia määräyksiä.
                                                                                17 päivänä syyskuuta 1997,
2.    Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeu          asiassa C-322/95 (Pretura circondariale di Roman esit
      denkäyntikulut.                                                tämä ennakkoratkaisupyyntö ), Emanuele Iurlaro vastaan
                                                                         Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS ) ( J )
(M EYVL C 197, 6.7.1996 .                                            (Asetukset (ETY) N:o 1408/71 ja (ETY) N:o 574/72 —
                                                                     Työkyvyttömyysetuudet — Oikeuden saaminen — Viite
                                                                     kausi — Toisessa jäsenvaltiossa täytettyjen työttömyyskau
                                                                                sien huomioon ottaminen)
                                                                                97/C 331 /08 )
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                         (kuudes jaosto),
                   16 päivänä syyskuuta 1997,                           (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
asiassa C-145/96 (Finanzgericht Rheinland-Pfalzin, Neu                 yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
stadt an der Weinstraße, esittämä ennakkoratkaisupyyntö ),
       Bernd von Hoffmann vastaan Finanzamt Trier (M                 Asiassa C-322/95 , jonka Pretura circondariale di Roma on
                                                                     saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla
(Kuudes arvonlisäverodirektiivi — 9 artiklan 2 kohdan                yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä
e alakohdan kolmannen luetelmakohdan tulkinta — Väli                kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
           miespalvelut — Palvelujen suorituspaikka)                 Emanuele Iurlaro vastaan Istituto nazionale della previ
                          ( 97/C 331/07)                             denza sociale ( INPS ) ennakkoratkaisun sosiaaliturvajärjes
                                                                     telmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkat
                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                      tuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja
                                                                     heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971
                                                                     annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 ( EYVL
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan            L 149, 5.7.1971 , s . 2 ) 9 a artiklan, sellaisena kuin asetus
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)               on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2 päivänä kesä
                                                                     kuuta 1983 annetulla neuvoston asetuksella ( ETY )
Asiassa C-145/96, jonka Finanzgericht Rheinland-Pfalz,               N:o 2001 /83 ( EYVL L 230, 22.8.1983 , s . 6 ) ja tämän jäl
Neustadt an der Weinstrasse ( Saksa ), on saattanut EY:n             keen muutettuna 18 päivänä heinäkuuta 1989 annetulla
perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuo            neuvoston asetuksella ( ETY) N:o 2332/89 ( EYVL L 224,
mioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa            2.8.1989, s . 1 ), sekä asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 täytän
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Bernd von Hoff           töönpanomenettelystä 21 päivänä maaliskuuta 1972 anne
mann vastaan Finanzamt Trier ennakkoratkaisun jäsenval              tun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 574/72 ( EYVL L 74,
tioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistami                27.3.1972, s . 1 ) 15 artiklan tulkinnasta , sellaisena kuin
sesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä : yhdenmukainen            tämä asetus on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna edellä
määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 anne                mainitulla asetuksella ( ETY) N:o 2001/83 , yhteisöjen tuo
tun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY ( EYVL                mioistuin ( viides jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston
L 145 , 13.6.1977, s . 1 ) 9 artiklan 2 kohdan e alakohdan           puheenjohtaja J. C. Moitinho de Almeida ( esittelevä tuo
kolmannen luetelmakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuo                mari ) sekä tuomarit L. Sevon, D. A. O. Edward, P. Jann ja
mioistuin (kuudes jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston          M. Wathelet, julkisasiamies : P. Leger, kirjaaja : johtava hal
puheenjohtaja G. F. Mancini sekä tuomarit C. N. Kakouris             lintovirkamies H. A. Riihi, on antanut 17.9.1997 tuomion,
( esittelevä tuomari ), G. Hirsch, H. Ragnemalm ja R.                jonka tuomiolauselma on seuraava :


               5.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/6

         2009/C 297/02
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 282, 21.11.2009

      Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 267, 7.11.2009

      EUVL C 256, 24.10.2009

      EUVL C 244, 10.10.2009

      EUVL C 233, 26.9.2009

      EUVL C 220, 12.9.2009

      EUVL C 205, 29.8.2009

   Nämä tekstit ovat saatavilla:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Asia F-89/13: Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 19.3.2015 – Marcuccio v. komissio (Asianosaisen asianajajalle asetettu kielto esiintyä asian käsittelyssä — Uutta asianajajaa ei ole nimetty — Kantaja, joka on lakannut vastaamasta virkamiestuomioistuimen pyyntöihin — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               4.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 146/48

         Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 19.3.2015 – Marcuccio v. komissio
   (Asia F-89/13) (1)

   ((Asianosaisen asianajajalle asetettu kielto esiintyä asian käsittelyssä - Uutta asianajajaa ei ole nimetty - Kantaja, joka on lakannut vastaamasta virkamiestuomioistuimen pyyntöihin - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2015/C 146/66)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja A.)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja G. Gattinara)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan sellaisen päätöksen kumoamista, jolla kantajan työkyvyttömyyseläkkeestä pidätettiin vuoden 2013 tammi- ja maaliskuun välisenä aikana kolme kertaa 504,67 euron suuruinen summa.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta F-89/13, Marcuccio v. komissio, raukeaa.

               2)

               Luigi Marcuccio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 24, 25.1.2014, s. 39.


title: Asia T-35/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.6.2010 — Procaps v. SMHV — Biofarma (PROCAPS) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin PROCAPS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansallinen sanamerkki PROCAPTAN ja kansainvälinen sanamerkki PROCAPTAN — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Tuotteiden ja palvelujen samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               17.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/17

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.6.2010 — Procaps v. SMHV — Biofarma (PROCAPS)
   (Asia T-35/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin PROCAPS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansallinen sanamerkki PROCAPTAN ja kansainvälinen sanamerkki PROCAPTAN - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Tuotteiden ja palvelujen samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2010/C 195/26
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Procaps, SA (Barranquilla, Kolumbia) (edustaja: asianajaja M. Vidal-Quadras Trias de Bes)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: Ó. Mondéjar Ortuño)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Biofarma SAS (Neuilly-sur-Seine, Ranska) (edustajat: asianajajat A. Ruiz López ja V. Gil Vega)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 24.11.2008 tekemästä päätöksestä (asia R 867/2007-4), joka koskee Biofarma SAS:n ja Procaps, SA:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Procaps, SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 69, 21.3.2009.


title: Asia T-26/05: Italian tasavallan 18.1.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               19.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/26

         Italian tasavallan 18.1.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-26/05)
   (2005/C 69/46)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Italian tasavalta on nostanut 18.1.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan asiamiehenä on valtionasiamies Antonio Cingolo.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               1.

               kumoaa:

                           —

                           9.11.2004 päivätyn asiakirjan DOCUP – Emilia-Romagna

                           —

                           10.11.2004 päivätyn asiakirjan PON Tutkimus

                           —

                           12.11.2004 päivätyn asiakirjan DOCUP Piemonte, POR Calabria, POR Molise, DOCUP Toscana, POR Sicilia, DOCUP Marche, DOCUP Friuli-Venezia Giulia, POR Campania, DOCUP Liguria

                           —

                           16.11.2004 päivätyn asiakirjan DOCUP Lombardia, DOCUP Veneto

                           —

                           17.11.2004 päivätyn asiakirjan DOCUP Lazio

                           —

                           18.11.2004 päivätyn asiakirjan PON Paikallisen yritystoiminnan kehittäminen

                           —

                           22.11.2004 päivätyn asiakirjan POR Sicilia

                           —

                           24.11.päivätyn asiakirjan POR Puglia

                           —

                           29.11.2004 päivätyn asiakirjan DOCUP PA Trento

                           —

                           16.12.2004 päivätyn asiakirjan POR Puglia

                           —

                           17.12.2004 päivätyn asiakirjan POR Campania

                           —

                           10.1.2005 päivätyn asiakirjan PON Paikallisen yritystoiminnan kehittäminen

               2.

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-345/04, Italian tasavalta vastaan komissio (1).

      (1)  EUVL C 262, 23.10.2004, s. 55.


title: Asia T-658/15: Kanne 13.11.2015 – García Rey v. parlamentti

text:
               8.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/71

         Kanne 13.11.2015 – García Rey v. parlamentti
   (Asia T-658/15)
   (2016/C 048/79)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Marcos García Rey (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja N. Pirc Musar)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan parlamentin 16.9.2015 antaman päätöksen A(2015)8661 C, jolla hylättiin kantajan uudistettu hakemus saada tutustua tiettyihin asiakirjoihin, jotka koskivat tietoja Euroopan parlamentin jäsenten matkakuluista, päivärahoista, muista kulukorvauksista ja henkilöstöjärjestelykuluista

               —

               velvoittamaan parlamentin korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 ja 140 artiklan mukaisesti, mukaan lukien mahdollisten väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu asetuksen 1049/2001 (1) 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja asetuksen 45/2001 (2) 8 artiklan b alakohdan rikkomiseen, sillä pyydettyjä henkilötietoja ei ole suojattu unionin lainsäädännössä.

               2.

               Toinen kanneperuste perustuu asetuksen 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja asetuksen 45/2001 8 artiklan b alakohdan rikkomiseen, sillä pyydettyihin tietoihin ei annettu tutustua, vaikka edellytykset tietojen ilmaisemiselle täyttyivät.

               3.

               Kolmas kanneperuste perustuu asetuksen 1049/2001 2 ja 4 artiklan sekä 6 artiklan 3 kohdan mukaisen yleisen velvollisuuden, jonka mukaan kunkin yksittäisen asiakirjan osalta on suoritettava tutkimus, rikkomiseen.

               4.

               Neljäs kanneperuste perustuu asetuksen 1049/2001 4 artiklan 6 kohdan rikkomiseen, koska pyydettyjen asiakirjojen osittaisen tutustumisen epääminen ei ollut perusteltu.

               5.

               Viides kanneperuste perustuu asetuksen 1049/2001 7 artiklan 1 kohdassa ja 8 artiklan 1 kohdassa edellytetyn perusteluvelvollisuuden rikkomiseen, sillä parlamentti ei vastannut kaikkiin kantajan väitteisiin.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).

      (2)  Yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18.12.2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 45/2001 (EYVL 2001, L 8, s. 1).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kolmas jaosto)  6 päivänä lokakuuta 2005 , asiassa C-291/03 (VAT and Duties Tribunal, Manchesterin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): MyTravel plc vastaan Commissioners of Customs & Excise (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Matkatoimistoja koskeva järjestelmä — Matkapaketit — Kolmansilta hankitut palvelut ja itse suoritetut palvelut — Veron laskentatapa)

text:
               26.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/3

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kolmas jaosto)
   6 päivänä lokakuuta 2005,
   asiassa C-291/03 (VAT and Duties Tribunal, Manchesterin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): MyTravel plc vastaan Commissioners of Customs & Excise (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Matkatoimistoja koskeva järjestelmä - Matkapaketit - Kolmansilta hankitut palvelut ja itse suoritetut palvelut - Veron laskentatapa)
   (2005/C 296/06)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asiassa C-291/03, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka VAT and Duties Tribunal, Manchester (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 30.6.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 4.7.2003, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa MyTravel plc vastaan Commissioners of Customs & Excise, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas sekä tuomarit A. Borg Barthet (esittelevä tuomari), J.-P. Puissochet, S. von Bahr ja U. Lõhmus, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. Ferreira, on antanut 6.10.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Matkatoimisto tai turistimatkanjärjestäjä, joka on tehnyt verotuskautta koskevan arvonlisäveroilmoituksensa käyttämällä siinä kansallisessa lainsäädännössä säädettyä menetelmää, jolla jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY on saatettu osaksi kansallista oikeusjärjestystä, voi laskea uudelleen arvonlisäveronsa määrän yhteisöjen tuomioistuimen yhteisön oikeuden mukaiseksi katsoman menetelmän mukaan kansallisessa lainsäädännössä säädetyillä sellaisilla edellytyksillä, joiden on oltava vastaavuusperiaatteen ja tehokkuusperiaatteen mukaisia.

               2)

               Kuudennen direktiivin 77/388 26 artiklaa on tulkittava siten, että matkatoimiston tai turistimatkojen järjestäjän, joka tarjoaa matkustajalle kokonaishintaa vastaan kolmannelta hankittuja ja itse suoritettuja palveluja, on lähtökohtaisesti erotettava paketista sen itse suorittamia palveluja vastaava osa niiden markkina-arvon perusteella, kun tämä arvo on määritettävissä. Tällaisessa tapauksessa verovelvollinen voi käyttää todellisten kustannusten mukaista perustetta ainoastaan, jos se osoittaa, että kyseisellä perusteella otetaan tarkasti huomioon paketin kokonaishinnan tosiasiallinen rakenne. Markkina-arvon mukaisen perusteen soveltamisen edellytyksenä ei ole, että se on yksinkertaisempi kuin menetelmä, joka perustuu todellisten kustannusten mukaiseen perusteeseen, eikä, että sillä päädytään samaan tai samankaltaiseen arvonlisäveron määrään kuin siihen, mikä olisi tuloksena todellisiin kustannuksiin perustuvan menetelmän käytöstä. Näin ollen

                           —

                           matkatoimisto tai turistimatkojen järjestäjä ei voi omavaltaisesti käyttää markkina-arvoon perustuvaa menetelmää ja

                           —

                           viimeksi mainittua menetelmää sovelletaan itse suoritettuihin palveluihin, joiden markkina-arvo on määritettävissä, vaikka saman verotuskauden aikana paketin tiettyjen itse suoritettujen palvelujen osien arvo ei ole määritettävissä sikäli kuin verovelvollinen ei myy samankaltaisia palveluja pakettien ulkopuolella.

               3)

               Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä on pääasian olosuhteiden valossa määrittää pääasiassa kyseessä olevien lomapakettien yhteydessä tarjottujen lentomatkojen markkina-arvo. Tämä tuomioistuin voi määrittää mainitun markkina-arvon keskimääräisistä arvoista lähtien. Tässä yhteydessä sellaiset markkinat, jotka perustuvat paikkoihin, joita myydään muille turistimatkojen järjestäjille, voivat muodostaa soveliaimmat markkinat.

      (1)  EUVL C 213, 6.9.2003.


title: Asia T-73/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  16.5.2006  — Martin Magone v. komissio (Henkilöstö — Arviointikertomus — Kumoamiskanne — Vahingonkorvauskanne — Ilmeinen arviointivirhe — Perusteluvelvollisuus — Harkintavallan väärinkäyttö — Henkinen ahdistelu)

text:
               15.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/26

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 16.5.2006 — Martin Magone v. komissio
   (Asia T-73/05) (1)

   (Henkilöstö - Arviointikertomus - Kumoamiskanne - Vahingonkorvauskanne - Ilmeinen arviointivirhe - Perusteluvelvollisuus - Harkintavallan väärinkäyttö - Henkinen ahdistelu)
   (2006/C 165/50)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Alejandro Martin Magone (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja É. Boigelot)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: L. Lozano Palacios ja K. Herrmann)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Vaatimus yhtäältä siitä, että kantajaa koskeva, arviointivuoden 2003 osalta laadittu arviointikertomus on kumottava, ja toisaalta siitä, että kantajalle on maksettava korvausta aineellisesta ja vahingosta ja henkisestä kärsimyksestä kohtuulliseksi arvioidut 39 169,97 euroa.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 106, 30.4.2005.


title: Asia F-59/13: Kanne 24.6.2013 — ZZ v. EUH

text:
               10.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 233/14

         Kanne 24.6.2013 — ZZ v. EUH
   (Asia F-59/13)
   2013/C 233/23
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat D. de Abreu Caldas, A. Coolen, É Marchal ja S. Orlandi)

      Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen päätöksen kumoaminen, jolla on hylätty kantajan vaatimus siitä, että hänen toistuvat määräaikaiset työsopimukset katsotaan toistaiseksi voimassaolevaksi sopimukseksi ja että hänen avustavia tehtäviä hoitavana sopimussuhteisena toimihenkilönä työskentelemänsä ajanjakso luetaan hänen sopimussuhteisena toimihenkilönä työskentelemäänsä ajanjaksoon.

      Vaatimukset

               —

               Päätös, jolla kantajan vaatimus on hylätty, on kumottava

               —

               Avustavia tehtäviä hoitavan sopimussuhteisen toimihenkilön sopimus on luokiteltava sopimussuhteisen toimihenkilön toistaiseksi voimassaolevaksi sopimukseksi muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 3 a artiklan nojalla

               —

               EUH on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-427/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.12.2011 (Corte suprema di cassazionen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Banca Antoniana Popolare Veneta SpA, johon Banca Nazionale dell’Agricoltura SpA on sulautunut v. Ministero dell'Economia e delle Finanze ja Agenzia delle Entrate (Arvonlisävero — Perusteettomasti maksetun veron palauttaminen — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään mahdollisuudesta vaatia perusteettoman maksun palautusta eri tuomioistuimissa ja eri määräajoissa sen mukaan, onko kyseessä palvelujen vastaanottaja vai suorittaja — Tilanne, jossa palvelujen vastaanottaja voi vaatia palvelujen suorittajaa palauttamaan veron sen määräajan päätyttyä, jossa palvelujen suorittajan on vaadittava palautusta verohallinnolta — Tehokkuusperiaate)

text:
               11.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 39/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.12.2011 (Corte suprema di cassazionen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Banca Antoniana Popolare Veneta SpA, johon Banca Nazionale dell’Agricoltura SpA on sulautunut v. Ministero dell'Economia e delle Finanze ja Agenzia delle Entrate
   (Asia C-427/10) (1)

   (Arvonlisävero - Perusteettomasti maksetun veron palauttaminen - Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään mahdollisuudesta vaatia perusteettoman maksun palautusta eri tuomioistuimissa ja eri määräajoissa sen mukaan, onko kyseessä palvelujen vastaanottaja vai suorittaja - Tilanne, jossa palvelujen vastaanottaja voi vaatia palvelujen suorittajaa palauttamaan veron sen määräajan päätyttyä, jossa palvelujen suorittajan on vaadittava palautusta verohallinnolta - Tehokkuusperiaate)
   2012/C 39/08
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte suprema di cassazione

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Banca Antoniana Popolare Veneta SpA, johon Banca Nazionale dell’Agricoltura SpA on sulautunut

      Vastaajat: Ministero dell'Economia e delle Finanze ja Agenzia delle Entrate

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Corte suprema di cassazione — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EVYL L 145, s. 1) 17 artiklan 3 kohdan tulkinta — Perusteettomasti maksetun veron palautus — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään mahdollisuudesta vaatia palautusta eri tuomioistuimissa erilaisin määräajoin sen mukaan, vaatiiko palautusta tilaaja/veron perimispalvelun ostaja (10 vuoden määräaika) vai tavaran luovuttaja/veron perimispalvelun suorittaja (2 vuoden määräaika) — Tilaajan/ostajan mahdollisuus vaatia palautusta luovuttajalta/palvelun suorittajalta sen jälkeen kun jälkimmäisen palautusvaatimukselle asetettu määräaika on päättynyt — Verotuksen neutraalisuuden periaate, tehokkuusperiaate ja syrjintäkiellon periaate

      Tuomiolauselma

   Tehokkuusperiaate ei ole esteenä sellaiselle perusteettomien maksujen palautusta koskevalle kansalliselle lainsäädännölle, jossa siviilioikeudenkäynteihin sovellettava vanhentumisaika, jonka kuluessa palvelujen vastaanottaja voi vaatia perusteettomien maksujen palauttamista arvonlisäverovelvolliselta palvelujen suorittajalta, on pidempi kuin sellainen erityinen vanhentumisaika, jonka kuluessa palvelujen suorittaja voi vaatia tuomioistuimessa palautusta verohallinnolta, kunhan tämä verovelvollinen voi tosiasiallisesti vaatia kyseisen veron palauttamista verohallinnolta. Viimeksi mainittu edellytys ei täyty silloin, kun kyseisen lainsäädännön soveltaminen johtaa siihen, että verovelvolliselta viedään täysin mahdollisuus saada palautetuksi perusteettomasti maksettu arvonlisävero, jonka verovelvollinen on itse joutunut palauttamaan palvelujensa vastaanottajalle.

      (1)  EUVL C 288, 23.10.2010.


title: Asia C-267/05: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys  7.2.2006  (High Court — Chancery Divisionin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Oakley Inc v. Animal Ltd ym.

text:
               1.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 154/14

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 7.2.2006 (High Court — Chancery Divisionin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Oakley Inc v. Animal Ltd ym.
   (Asia C-267/05) (1)

   (2006/C 154/37)

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 229, 17.9.2005.


title: Asia T-438/05: Kanne  14.12.2005  — Daishowa Seiki v. SMHV

text:
               22.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/14

         Kanne 14.12.2005 — Daishowa Seiki v. SMHV
   (Asia T-438/05)
   (2006/C 96/27)
   Kannekirjelmän kieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Daishowa Seiki Co. Ltd (Osaka, Japani) (edustaja: asianajaja T. Krüger)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Tengelmann Warenhandelsgesellschaft KG (Mülheim, Saksa)
   Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 7.9.2005 tekemä päätös R 928/2004-1 on kumottava

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) on velvoitettava korvaamaan tästä kanteesta ja valitusmenettelystä R 928/2004-1 aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu tavaramerkki: Kuviomerkki ”BIG PLUS” luokkaan 7 kuuluvia tavaroita varten (metalliset työstökoneet, niiden osat ja työkalupitimet) — Hakemus nro 1 073 964
   Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Tengelmann Warenhandelsgesellschaft KG

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen kuviomerkki ”Plus” muun muassa luokkiin 6 ja 8 kuuluvia tavaroita varten
   Väiteosaston ratkaisu: Väite hylätään
   Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston päätös kumotaan

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska kysymyksessä olevien tavaramerkkien välillä ei ole olemassa sekaannusvaaraa yhtäältä sen vuoksi, etteivät tavarat ja tavaramerkit ole samankaltaisia ja toisaalta sen vuoksi, että väitteen perustana olevan tavaramerkin erottamiskyky rajoittuu kirjoitustapaan.


title: Asia C-259/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (Civil Division) (England & Wales) on esittänyt 26.5.2010 — Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs v. The Rank Group PLC

text:
               31.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/28

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (Civil Division) (England & Wales) on esittänyt 26.5.2010 — Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs v. The Rank Group PLC
   (Asia C-259/10)
   ()
   2010/C 209/39
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal (Civil Division) (England & Wales)

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Vastapuoli: The Rank Group PLC

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Jos arvonlisäverotuksessa kohdellaan eri tavalla

                           i)

                           kuluttajan kannalta samanlaisia suorituksia tai

                           ii)

                           samankaltaisia suorituksia, jotka täyttävät samat kuluttajien tarpeet,

                     onko tämä jo sinänsä riittävä peruste sille päätelmälle, että verotuksen neutraalisuuden periaatetta on loukattu vai onko tarpeen ottaa huomioon (ja jos on, niin miten)

                           a)

                           mainittuihin suorituksiin liittyvä lainsäädäntö ja taloudellinen asiayhteys;

                           b)

                           se, onko kyseisten samanlaisten palvelujen tai tapauksen mukaan samankaltaisten palvelujen välillä kilpailua; ja/tai

                           c)

                           se, onko erilainen arvonverolisäkohtelu aiheuttanut kilpailun vääristymistä?

               2)

               Onko verovelvollisella, jonka suorituksista kannetaan kansallisen lain nojalla arvonlisäveroa (koska kyseinen jäsenvaltio on käyttänyt kuudennen direktiivin (1) 13 artiklan B kohdan f alakohtaan perustuvaa harkintavaltaansa), oikeus vaatia kyseisistä suorituksista maksetun arvonlisäveron palautusta sillä perusteella, että verotuksen neutraalisuuden periaatetta on loukattu muiden suoritusten arvonlisäverokohtelun takia (vertailusuoritukset), jos

                           a)

                           kansallisen lain mukaan vertailusuoritukset olivat arvonlisäveron alaisia mutta

                           b)

                           jäsenvaltion veroviranomaisen käytäntönä oli pitää vertailusuorituksia arvonlisäverosta vapautettuina?

               3)

               Jos vastaus kysymykseen 2 on myöntävä, minkälaista toimintaa voidaan pitää merkityksellisenä käytäntönä ja erityisesti

                           a)

                           onko välttämätöntä, että veroviranomainen on todennut selkeästi ja yksiselitteisesti, että vertailusuorituksia on pidettävä arvonlisäverosta vapautettuina;

                           b)

                           onko sillä merkitystä, että näin todetessaan veroviranomaisella oli puutteellinen tai virheellinen käsitys tosiseikoista, jotka olivat merkityksellisiä vertailusuoritusten asianmukaisen arvonlisäverokohtelun kannalta; ja

                           c)

                           onko sillä merkitystä, että verovelvollinen ei tilittänyt arvonlisäveroa tai että veroviranomainen ei vaatinut veroa vertailusuorituksista mutta että veroviranomainen on myöhemmin yrittänyt periä arvonlisäveron ottaen huomioon kansallisen lainsäädännön tavanomaiset vanhentumisajat?

               4)

               Jos verokohtelun erilaisuus johtuu kansallisten veroviranomaisten vakiintuneesta käytännöstä, joka perustuu kansallisen lainsäädännön todellisen merkityksen yleisesti hyväksyttyyn tulkintaan, onko verotuksen neutraalisuuden periaatteen loukkaamisen osalta merkitystä sillä, jos

                           i)

                           veroviranomaiset muuttavat myöhemmin käytäntöään;

                           ii)

                           kansallinen tuomioistuin toteaa myöhemmin, että muuttunut käytäntö vastaa kansallisen lainsäädännön oikeaa merkitystä;

                           iii)

                           jäsenvaltio ei voi kansallisen ja/tai yhteisön oikeuden periaatteiden nojalla, mukaan lukien luottamuksensuojan periaate, estoppel-periaate, oikeusvarmuuden periaate ja taannehtivuuskiellon periaate, ja/tai vanhentumisaikojen vuoksi kantaa arvonlisäveroa suorituksista, joita pidettiin aiemmin arvonlisäverosta vapautettuina?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY, EYVL L 145, s. 1.


title: Asia C-104/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 21.7.2011 (High Court of Irelandin (Irlanti) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Patrick Kelly v. National University of Ireland (University College, Dublin) (Direktiivit 76/207/ETY, 97/80/ETY ja 2002/73/EY — Ammatilliseen koulutukseen pääsy — Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu — Hakemuksen hylkääminen — Ammatilliseen koulutukseen hakeneen oikeus tutustua muiden hakijoiden pätevyyttä koskeviin tietoihin)

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 21.7.2011 (High Court of Irelandin (Irlanti) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Patrick Kelly v. National University of Ireland (University College, Dublin)
   (Asia C-104/10) (1)

   (Direktiivit 76/207/ETY, 97/80/ETY ja 2002/73/EY - Ammatilliseen koulutukseen pääsy - Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu - Hakemuksen hylkääminen - Ammatilliseen koulutukseen hakeneen oikeus tutustua muiden hakijoiden pätevyyttä koskeviin tietoihin)
   2011/C 269/19
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Ireland

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Patrick Kelly

      Vastaaja: National University of Ireland (University College, Dublin)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — High Court of Ireland — Todistustaakasta sukupuoleen perustuvissa syrjintätapauksissa 15.12.1997 annetun neuvoston direktiivin 97/80/EY (EYVL 1998, L 14, s. 6) 4 artiklan 1 kohdan, miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9.2.1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY (EYVL L 39, s. 40) 4 artiklan ja miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY muuttamisesta 23.9.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/73/EY (EYVL L 269, s. 15) 3 artiklan tulkinta — Hakija, joka ei ole saanut paikkaa ammatillisen koulutuksen kurssille ja joka vetoaa tasa-arvoisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen — Pyyntö saada tutustua muiden hakijoiden pätevyyttä koskeviin tietoihin

      Tuomiolauselma

               1)

               Todistustaakasta sukupuoleen perustuvissa syrjintätapauksissa 15.12.1997 annetun neuvoston direktiivin 97/80/EY 4 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että siinä ei anneta sellaiselle ammatilliseen koulutukseen hakeneelle henkilölle, joka katsoo, että häneltä on evätty pääsy ammatilliseen koulutukseen sen vuoksi, ettei häneen ole sovellettu tasa-arvoisen kohtelun periaatetta, oikeutta saada tietoja, jotka kyseisen koulutuksen järjestäjällä on muiden siihen hakeneiden henkilöiden pätevyydestä, jotta hän voisi esittää ”tosiseikkoja, joiden perusteella voidaan olettaa, että kyseessä on välitön tai välillinen syrjintä” kyseisen säännöksen mukaisesti.
               Ei kuitenkaan voida pitää pois suljettuna, että se, että vastaaja kieltäytyy antamasta tietoja tällaisten tosiseikkojen esittämisen yhteydessä, voi vaarantaa kyseisen direktiivin tavoitteen toteutumisen ja siten riistää erityisesti direktiivin 4 artiklan 1 kohdalta sen tehokkaan vaikutuksen. Ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen on tutkittava, onko pääasian tilanne tällainen.

               2)

               Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9.2.1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY 4 artiklaa tai direktiivin 76/207 muuttamisesta 23.9.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/73/EY 1 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että niissä ei anneta ammatilliseen koulutukseen hakeneelle henkilölle oikeutta saada tietoja, jotka koulutuksen järjestäjällä on muiden samaan koulutukseen hakeneiden pätevyydestä joko silloin, kun kyseinen hakija katsoo, että häneltä on evätty koulutukseen pääsy samoin edellytyksin kuin muilla hakijoilla on ja että häntä on syrjitty sukupuolen perusteella 4 artiklassa tarkoitetuin tavoin, tai silloin, kun kyseinen hakija katsoo, että häntä on syrjitty sukupuolen perusteella 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuin tavoin kyseiseen ammatilliseen koulutukseen pääsyssä.

               3)

               Siinä tapauksessa, että ammatilliseen koulutukseen hakenut voi vedota direktiiviin 97/80 saadakseen tietoja, joita kyseisen koulutuksen järjestäjällä on muiden koulutukseen hakeneiden pätevyydestä, luottamuksellisuutta koskevat unionin oikeuden säännöt voivat vaikuttaa tähän tiedonsaantioikeuteen.

               4)

               SEUT 267 artiklan kolmanteen kohtaan perustuvan velvollisuuden luonne ei ole erilainen sen mukaan, onko asianomaisessa jäsenvaltiossa voimassa akkusatorinen vai inkvisitorinen oikeusjärjestelmä.

      (1)  EUVL C 134, 22.5.2010.


title: Asian T-107/99 poistaminen rekisteristä

text:
22.1.2000              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 20/29
        Asian T-201/98 (1) poistaminen rekisteristä                    29.10.1999 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
                                                                       ristä on poistettu asia T-98/99, UPS Europe NV/SA vastaan
                          (2000/C 20/64)                               Euroopan yhteisöjen komissio.
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       (1) EYVL C 174, 19.6.1999.
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men viidennen jaoston puheenjohtajan 8.11.1999 antamalla
määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
T-201/98, Rumpstad ATM B. V. vastaan Euroopan yhteisöjen
komissio.
                                                                                Asian T-107/99 (1) poistaminen rekisteristä
(1) EYVL C 71, 13.3.1999.
                                                                                (2000/C 20/67)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
         Asian T-76/99 (1) poistaminen rekisteristä                    Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                       men toisen jaoston puheenjohtajan 8.11.1999 antamalla
                          (2000/C 20/65)                               määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
                                                                       T-107/99, Maria Soledad Garcı́a Retortillo vastaan Euroopan
                                                                       unionin neuvosto.
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                       (1) EYVL C 226, 7.8.1999.
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 18.11.1999 anta-
malla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu
asia T-76/99, Jütro Konservenfabrik GmbH & Co KG vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio.
(1) EYVL C 174, 19.6.1999.                                                      Asian T-117/99 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2000/C 20/68)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
         Asian T-98/99 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                       Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                          (2000/C 20/66)                               men viidennen jaoston puheenjohtajan 8.11.1999 antamalla
                                                                       määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                      T-117/99, Natalia Martinez Paramo ym. vastaan Euroopan
                                                                       yhteisöjen komissio.
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuimen laajennetun neljännen jaoston puheenjohtajan                    (1) EYVL C 204, 17.7.1999.


title: Asia T-245/08: Kanne 20.6.2008 — Iranian Tobacco v. SMHV — AD Bulgartabac (TIR 20 FILTER CIGARETTES)

text:
               30.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/51

         Kanne 20.6.2008 — Iranian Tobacco v. SMHV — AD Bulgartabac (TIR 20 FILTER CIGARETTES)
   (Asia T-245/08)
   (2008/C 223/90)
   Kannekirjelmän kieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Iranian Tobacco Company (Teheran, Iran) (edustaja: asianajaja M. Beckensträter)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: AD Bulgartabac Holding (Sofia, Bulgaria)
   Vaatimukset

               —

               ensimmäisen valituslautakunnan 11.4.2008 asiassa R 708/2007-1 tekemä päätös, joka on annettu tiedoksi 21.4.2008, on kumottava

               —

               väliintulija on velvoitettava korvaamaan korvattavissa olevat oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien alkuperäisestä menettelystä aiheutuneet kulut sekä vastaajan kulut

               —

               toissijaisesti 11.4.2008 tehty päätös ja 7.3.2007 tehty päätös — 1414C — on kumottava ja näin ollen todettava, että väliintulijan 8.11.2005 esittämä vaatimus ei täyttänyt tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: kuviomerkki ”TIR 20 FILTER CIGARETTES” luokkaan 34 kuuluvia tavaroita varten (yhteisön tavaramerkki N:o 400 804)

      Yhteisön tavaramerkin haltija: kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: AD Bulgartabac Holding

      Mitättömyysosaston ratkaisu: kyseessä olevan yhteisön tavaramerkin mitätöinti

      Valituslautakunnan ratkaisu: kantajan valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Viran puolesta huomioon otettavia tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä AD Bulgartabac Holdingin vaatimuksen osalta ei ole yhteisön oikeuden, asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) ja muiden menettelyllisten periaatteiden vastaisesti otettu huomioon.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, 1994, s. 1).


title: Asia T-82/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.9.2012 — Guardian Industries ja Guardian Europe v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Tasolasin markkinat ETA:lla — Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan — Hintojen vahvistaminen — Näyttö kilpailusääntöjen rikkomisesta — Sakkojen määrän laskeminen — Konsernin sisäisen myynnin jättäminen laskelman ulkopuolelle — Perusteluvelvollisuus — Yhdenvertainen kohtelu — Lieventävät seikat)

text:
               17.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 355/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.9.2012 — Guardian Industries ja Guardian Europe v. komissio
   (Asia T-82/08) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Tasolasin markkinat ETA:lla - Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan - Hintojen vahvistaminen - Näyttö kilpailusääntöjen rikkomisesta - Sakkojen määrän laskeminen - Konsernin sisäisen myynnin jättäminen laskelman ulkopuolelle - Perusteluvelvollisuus - Yhdenvertainen kohtelu - Lieventävät seikat)
   2012/C 355/39
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Guardian Industries Corp. (Dover, Delaware, Yhdysvallat) ja Guardian Europe Sàrl (Dudelange, Luxemburg) (edustajat: asianajajat S. Völcker, F. Louis, A. Vallery, C. Eggers ja H.-G. Kamann)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre ja R. Sauer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 28.11.2007 tehdyn komission päätöksen K(2007) 5791 lopullinen (Asia COMP/39165 — Tasolasi) kumoamisvaatimus siltä osin kuin se koskee kantajia, ja niille kyseisellä päätöksellä määrätyn sakon määrän alentaminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Guardian Industries Corp. ja Guardian Europe Sàrl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 107, 26.4.2008.


title: Asia C-290/09: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 23.2.2010 (Tribunale Amministrativo per la Sardegnan (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Telecom Italia SpA v. Regione autonoma della Sardegna, muut osapuolet: Space SpA ja Passamonti Srl ym.

text:
               22.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/28

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 23.2.2010 (Tribunale Amministrativo per la Sardegnan (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Telecom Italia SpA v. Regione autonoma della Sardegna, muut osapuolet: Space SpA ja Passamonti Srl ym.
   (Asia C-290/09) (1)

   2010/C 134/45

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 233, 26.9.2009.


title: Asia T-212/01: Arnaldo Lucaccionin 14.9.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
24.11.2001               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 331/25
Kantaja riitauttaa komission päätöksen, jonka mukaan ilmoi-               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
tettu yrityskeskittymä on yhteismarkkinoille soveltumaton ja              pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on
ETA-sopimuksen vastainen.                                                 asianajaja Juan Ramon Iturriagagoitia.
Väitteensä tueksi kantaja esittää käsityksenään, että kyseisessä
päätöksessä ei sovellettu oikein neuvoston asetuksen 4064/89              Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
2 artiklassa määriteltyä testiä yhteenliittymän julistamisesta
yhteismarkkinoille soveltumattomaksi. Kantajan mukaan pää-
töksessä ei käsitelty kysymystä määräävän markkina-aseman                 ensisijaisesti:
luomisesta tai vahvistumisesta eikä myöskään kilpailun merkit-
tävän estymisen käsitettä.
                                                                          –     kumoaa 16.11.2000 tehdyn komission päätöksen;
Päätöksessä ei kantajan mukaan esitetty riittäviä todisteita
väitetystä lentokonemoottoreiden ja lentoelektroniikkatuottei-            –     määrää vahingonkorvausta 125 000 euroa mahdollisin
den ja muiden kuin lentoelektroniikkatuotteiden sekasidonnas-                   varauksin;
ta (mixed bundling). Päätöksen tueksi ei myöskään esitetty
taloudellista mallia, jolla osoitettaisiin kyseisen käytännön             –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut;
haitallinen vaikutus kilpailuun. Päätöksessä ei myöskään esitet-
ty todisteita kantajan liikenne- ja liikelentokoneiden leasing-
yhtiöistä ja Honeywellin starttimoottorien myymisestä moot-               toissijaisesti:
torinvalmistajille aiheutuvan väitetyn vertikaalisen integraation
soveltumattomuudesta yhteismarkkinoille. Väitetystä horison-
taalisesta päällekkäisyydestä kyseisten kahden yrityksen välillä          –     toteaa, että virkamiesten tapaturma- ja ammattitautiva-
suurten alueellisten suihkulentokoneiden moottorien, liikelen-                  kuutusta koskevien määräysten tulkinnasta annettujen
tokoneiden suihkumoottorien ja pienten merikaasuturbiinien                      sääntöjen 14 artikla on lainvastainen.
markkinoilla ei myöskään esitetty riittävästi todisteita.
Kantaja huomauttaa edelleen, että komissio hylkäsi ne sitou-
mukset, joihin kantaja oli valmis, arvioimatta niitä asianmukai-          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
sesti.
Kantaja toteaa myös, että komissio kuvaa nyt markkinoita
                                                                          Tämän asian kantaja, jonka pysyvän työkyvyttömyyden asteek-
aivan eri tavalla kuin 18 kuukautta aikaisemmin tekemässään
                                                                          si on 15.4.1994 tehdyssä päätöksessä vahvistettu 130 prosent-
samoja markkinoita ja erästä samaa yhteenliittymän osapuolta
                                                                          tia, valittaa siitä, että nimittävä viranomainen ei ole myöntänyt
koskeneessa päätöksessä.
                                                                          hänen ammattitautinsa vakavoitumista, joka saattaa johtaa
                                                                          pysyvään työkyvyttömyyteen; kyse on virkamiesten tapatur-
Kantaja väittää lisäksi, että komissio ei kunnioittanut sen               ma- ja ammattitautivakuutusta koskevien määräysten tulkin-
puolustautumisoikeuksia, koska kaikki asiaankuuluvat asiakir-             nasta annettujen sääntöjen 14 artiklasta (jäljempänä säännöt).
jat eivät olleet julkisia ja koska joihinkin julkisiin asiakirjoihin
tutustumiseen ei ollut riittävästi aikaa. Kantaja väittää edelleen,
että sen oikeutta tulla kuulluksi ei kunnioitettu tutkimusten
alkuvaiheessa.                                                            Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin seikkoihin:
                                                                          –     Sääntöjen 14 artikla, jonka mukaan korvausten yhteis-
                                                                                määrä ei voi ylittää 100 prosenttia, on kantajan mukaan
                                                                                pätemätön, koska henkilöstösääntökomitealla ei ole riittä-
                                                                                viä toimivaltuuksia, jotka olisi ehdoitta annettu henkilös-
                                                                                tösäännöissä tai virkamiesten tapaturma- ja ammattitauti-
Arnaldo Lucaccionin 14.9.2001 Euroopan yhteisöjen ko-                           vakuutusta koskevissa määräyksissä.
                missiota vastaan nostama kanne
                          (Asia T-212/01)                                 –     Komissio on loukannut hyvän hallintotavan, huolenpito-
                                                                                velvollisuuden, luottamuksensuojan ja syrjintäkiellon pe-
                          (2001/C 331/41)                                       riaatteita.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                         –     Komissio on tässä tapauksessa syyllistynyt harkintavallan
                                                                                väärinkäyttöön.
Arnaldo Lucaccioni (kotipaikka St-Leonard-on-Sea, Yhdistynyt
kuningaskunta) on nostanut 14.9.2001 Euroopan yhteisöjen


title: Asia T-321/13: Kanne 13.6.2013 — Adorisio ym. v. komissio

text:
               10.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 233/12

         Kanne 13.6.2013 — Adorisio ym. v. komissio
   (Asia T-321/13)
   2013/C 233/21
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Stefania Adorisio (Rooma, Italia) ja 367 muuta (edustajat: asianajajat F. Sciaudone, L. Dezzani, D. Contini, R. Sciaudone ja S. Frazzani)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 22.2.2013 annetun komission päätöksen C(2013) 1053 final, joka koskee Alankomaiden hyväksi myönnettyä valtiontukea SA.35382 (2013/N) (Rescue SNS REAAL 2013) (EUVL C 104, s. 3)

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan rikkomiseen ja ilmeiseen arviointivirheeseen, koska

                           —

                           riidanalaiset tukitoimenpiteet eivät liity poikkeuksellisiin olosuhteisiin vaan pikemminkin SNS REAALin johdon epäonnistumiseen ja heikkoon liiketoimintaosaamiseen

                           —

                           Alankomaiden talouteen väitetysti kohdistuva häiriö ei ole vakava; Alankomaiden viranomaiset eivät ole näyttäneet toteen vakavien sosiaalisten ja taloudellisten vaikeuksien olemassaoloa

                           —

                           väitetty häiriö ei koske edes yhtä kokonaista talouden sektoria eikä etenkään koko Alankomaiden taloutta. Alankomaiden hallitus ei nimittäin ole osoittanut, että SNS Bankin konkurssilla olisi ollut kokonaisvaikutus Alankomaiden rahoitusjärjestelmään ja laajemmin koko Alankomaiden talouteen, eikä se tältä osin ole esittänyt määrällistä arviota pankin maksukyvyttömyyden mahdollisista seurauksista koko taloudelle.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/99 (1) 4 artiklan 3 kohdan rikkomiseen, koska komission päätökseen sisältyy lukuisia komission asettamia edellytyksiä, joilla pyritään muuttamaan ilmoitettuja tukitoimenpiteitä, mikä on vastoin neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/99 4 artiklan 3 kohtaa. Tällaisessa säännöksessä komissiolle ei nimittäin ole myönnetty alustavan tutkinnan vaiheessa toimivaltaa puuttua ilmoitettuun valtiontukea koskevaan toimenpiteeseen ja muuttaa sitä jäsenvaltiolle asetetuilla edellytyksillä tai muilla vaatimuksilla.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/99 4 artiklan 4 kohdan rikkomiseen, koska oli olemassa seikkoja ja olosuhteita, joilla voitiin osoittaa, että epäiltiin vakavasti sitä, olivatko toimenpiteet yhteismarkkinoille soveltuvia, kuten ristiriita komission toteamuksen, joka koskee sitä, ”että Alankomaiden pankit suoriutuivat hyvin EPV:n (huom. Euroopan pankkiviranomainen) viimeaikaisimmasta stressitestien kierroksesta riskipainotettujen omaisuuserien (kiinnelainat mukaan lukien) myönteisen painottamisen ansiosta ja niiden pitäisi pystyä kestämään lisääntynyttä puutteiden tasoa”, ja Alankomaiden viranomaisten sen väitteen passiivisen hyväksynnän välillä, jonka mukaan Alankomaiden pankkisektori on sen sijaan heikko ja Alankomaiden talletussuojajärjestelmän käyttö olisi heikentänyt sitä, tai se seikka, että riidanalaiseen päätökseen sisältyy edellytyksiä, jotka merkitsevät yhtä uutta selkeää osoitusta siitä, että muodollisen tutkintamenettelyn aloittaminen oli tarpeellista.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu kantajien oikeuksien väitettyyn rikkomiseen, sillä

                           —

                           ei ole todisteita siitä, että kantajien valtiontukitoimenpiteistä tehtyä valitusta olisi tutkittu tai arvioitu; siihen ei nimittäin viitattu riidanalaisessa päätöksessä

                           —

                           kantajille ei ilmoitettu riidanalaisesta päätöksestä millään tavoin.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklan rikkomiseen, sillä

                           —

                           valtiontukisäännösten soveltamisella ei voida loukata muita unionin oikeuksia, kuten omaisuudensuojaa. Käsiteltävässä asiassa komissio ei voinut käyttää perusteena sijoitusten pakkolunastusta arvioimatta edes sitä, toteutettiinko toimi lainmukaisesti. Pakkolunastuksella loukataan jo luonteensa puolesta omaisuudensuojaa, eikä komissio voinut jättää tätä seikkaa huomiotta arvioinnissaan.

                           —

                           komission olisi pitänyt tarkistaa tällaisen pakkolunastuksen edellytykset ja ehdot, jotta se olisi voinut päättää, oliko tämä seikka, johon se saattoi nojautua tukitoimenpiteiden arvioinnissa.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1).


title: Asia C-491/09: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 6.4.2010 — Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta

text:
               17.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/16

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 6.4.2010 — Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-491/09) (1)

   2010/C 195/24

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 24, 30.1.2010.


title: Asia C-292/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 27.10.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Vergabekammer Südbayern – Saksa) – Hörmann Reisen GmbH v. Stadt Augsburg ja Landkreis Augsburg (Ennakkoratkaisupyyntö — Julkiset hankinnat — Linja-autojen julkiset henkilöliikennepalvelut — Asetus (EY) N:o 1370/2007 — 4 artiklan 7 kohta — Alihankinta — Vaatimus, jonka mukaan liikenteenharjoittajan on hoidettava itse suuri osa julkisen henkilöliikenteen palveluista — Soveltamisala — 5 artiklan 1 kohta — Hankintasopimuksen sopimuspuolen valintamenettely — Hankintasopimuksen sopimuspuolen valinta direktiivin 2004/18/EY mukaisesti)

text:
               9.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/20

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 27.10.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Vergabekammer Südbayern – Saksa) – Hörmann Reisen GmbH v. Stadt Augsburg ja Landkreis Augsburg
   (Asia C-292/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Julkiset hankinnat - Linja-autojen julkiset henkilöliikennepalvelut - Asetus (EY) N:o 1370/2007 - 4 artiklan 7 kohta - Alihankinta - Vaatimus, jonka mukaan liikenteenharjoittajan on hoidettava itse suuri osa julkisen henkilöliikenteen palveluista - Soveltamisala - 5 artiklan 1 kohta - Hankintasopimuksen sopimuspuolen valintamenettely - Hankintasopimuksen sopimuspuolen valinta direktiivin 2004/18/EY mukaisesti))
   (2017/C 006/24)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Vergabekammer Südbayern

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Hörmann Reisen GmbH

      Vastaajat: Stadt Augsburg ja Landkreis Augsburg

      Tuomiolauselma

               1)

               Rautateiden ja maanteiden julkisista henkilöliikennepalveluista sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1191/69 ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1107/70 kumoamisesta 23.10.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1370/2007 5 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että linja-autojen julkista henkilöliikennepalvelua koskevan hankintasopimuksen sopimuspuolen valintamenettelyssä tähän hankintasopimukseen sovelletaan edelleen tämän asetuksen 4 artiklan 7 kohtaa.

               2)

               Asetuksen N:o 1370/2007 4 artiklan 7 kohtaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä sille, että hankintaviranomainen vahvistaa 70 prosentiksi osuuden, joka pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen linja-autojen julkisen henkilöliikennepalvelun hallinnointiin ja hoitamiseen valitun liikenteenharjoittajan on itse hoidettava palvelusta.

      (1)  EUVL C 294, 7.9.2015.


title: Asia T-571/11: Kanne 7.11.2011 — El Corte Inglés v. SMHV — Chez Gerard (CLUB GOURMET)

text:
               14.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/19

         Kanne 7.11.2011 — El Corte Inglés v. SMHV — Chez Gerard (CLUB GOURMET)
   (Asia T-571/11)
   2012/C 13/41
   Kannekirjelmän kieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: El Corte Inglés, SA (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat E. Seijo Veiguela ja J. L. Rivas Zurdo)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Groupe Chez Gerard Restaurants Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 28.7.2011 tekemän päätöksen asiassa R 1946/2010-1

               —

               velvoittamaan vastaajan ja tarvittaessa väliintulijan, jos tämä vastustaa tätä kannetta, korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Groupe Chez Gerard Restaurants Ltd.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki CLUB GOURMET luokkiin 16, 21, 29, 30, 32 ja 33 kuuluvia tavaroita varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen kuviomerkki CLUB DEL GOURMET, EN … El Corte Inglés, kansallisen sanamerkin EL SITIO DEL GOURMET sekä kansallisen ja yhteisön tavaramerkin CLUB DEL GOURMET rekisteröintihakemukset luokkaan 35 kuuluvia palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 8 artiklan 3 kohdan rikkominen, koska asianomaisten tavaramerkkien välillä on sekaannusvaara


title: Asia T-550/14: Kanne 23.7.2014 – Volkswagen v. SMHV (COMPETITION)

text:
               22.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 329/24

         Kanne 23.7.2014 – Volkswagen v. SMHV (COMPETITION)
   (Asia T-550/14)
   2014/C 329/33
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Volkswagen AG (Wolfsburg, Saksa) (edustaja: asianajaja U. Sander)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 15.5.2014 asiassa R 2082/2013-1 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”COMPETITION” luokkiin 12, 28, 35 ja 37 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten – yhteisön tavaramerkkihakemus nro 1 1 7 69  171

      Tutkijan päätös: hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia T-117/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.3.2014 – Italia v. komissio (Euroopan aluekehitysrahasto — Taloudellisen tuen alentaminen — Tavoitetta nro 1 koskeva Puglian (Italia) alueellinen toimintasuunnitelma 2000 – 2006 — Hallinto- tai valvontajärjestelmissä olevat vakavat puutteet, jotka saattavat johtaa järjestelmällisiin väärinkäytöksiin — Kumppanuusperiaate — Oikeasuhteisuus — Asetuksen (EY) N:o 1260/1999 39 artiklan 3 kohdan b alakohta — Asetuksen (EY) N:o 438/2001 4, 8, 9 ja 10 artikla — Perusteluvelvollisuus — Toimivallan puuttuminen)

text:
               19.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/17

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.3.2014 – Italia v. komissio
   (Asia T-117/10) (1)

   ((Euroopan aluekehitysrahasto - Taloudellisen tuen alentaminen - Tavoitetta nro 1 koskeva Puglian (Italia) alueellinen toimintasuunnitelma 2000 – 2006 - Hallinto- tai valvontajärjestelmissä olevat vakavat puutteet, jotka saattavat johtaa järjestelmällisiin väärinkäytöksiin - Kumppanuusperiaate - Oikeasuhteisuus - Asetuksen (EY) N:o 1260/1999 39 artiklan 3 kohdan b alakohta - Asetuksen (EY) N:o 438/2001 4, 8, 9 ja 10 artikla - Perusteluvelvollisuus - Toimivallan puuttuminen))
   2014/C 151/21
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajanaan avvocato dello Stato P. Gentili)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Steiblytė ja D. Recchia)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamisvaatimus Euroopan komission 22.12.2009 tekemästä päätöksestä K(2009) 10350 lopullinen, jolla vähennetään rahoitustukea, jonka Euroopan aluekehitysrahasto on myöntänyt Italian tasavallalle tavoitetta nro 1 koskevan Puglian alueellisen toimintasuunnitelman hyväksymisestä 8.8.2000 tehdyn komission päätöksen K(2000) 2349 mukaiseesti.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Italian tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 148, 5.6.2010.


title: Asian T-306/99 poistaminen rekisteristä

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/43

         Asian T-306/99 poistaminen rekisteristä (1)

   (2004/C 228/99)

      (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)

   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun toisen jaoston puheenjohtajan 11.5.2004 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-306/99, Oliecentrum Nederland B. V., jota tukee Alankomaiden kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.

      (1)  EYVL C 63, 4.3.2000.


title: Asia F-45/10: Kanne 11.6.2010 — Kaser v. komissio

text:
               14.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/60

         Kanne 11.6.2010 — Kaser v. komissio
   (Asia F-45/10)
   ()
   2010/C 221/96
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Ferdinand Kaser (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja M. Schober)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Ensinnäkin Euroopan komission päätöksen CMS 07/046 kumoaminen, joka koskee kantajan viraltapanoa eläkeoikeuksia vähentämättä 15.8.2009 alkaen ja kaikkien niiden kantajaa koskevien päätösten, jotka on tehty syyskuun 2003 ja viraltapanon välisenä aikana, kumoaminen, ja toiseksi vahingonkorvausvaatimus.

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että virkamiestuomioistuin:

               —

               Kumoaa päätöksen CMS 07/046 häirinnän, huonon johtamisen ja kuulluksi tulemisen perusoikeuden väärinkäytön vuoksi

               —

               kumoaa kaikki nimittävän viranomaisen syyskuun 2003 ja viraltapanon välisenä aikana tekemät, kantaja koskevat päätökset häirinnän, huonon johtamisen ja kantajan kuulluksi tulemisen perusoikeuden väärinkäytön vuoksi

               —

               mahdollistaa sen, että kantajaa kuullaan henkilöstösääntöjen 7 artiklan 1 kohdan ja 24 artiklan mukaisesti ja viittaa helmikuussa 2008 ja maaliskuussa 2008 jätettyihin anomuksiin

               —

               myöntää kantajalle yhden (1) euron symbolisena korvauksena aineettomasta vahingosta ja tässä valituksessa esitetyllä tavalla aiheutuneesta ammatillisesta vahingosta, ottaen huomioon, että valituksen tavoite ei ole raha vaan kantajan arvon ja ammatillisen maineen tunnustaminen.


title: National Farmers' Unionin, International Traders Ferry Limitedin, UK Geneticsin, R S ja E M Wright Limitedin ja Prosper de Mulder Limitedin 21.5.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-76/96)

text:
N:o C 210/22            FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         20.7.96
National Farmers' Unionin, International Traders Ferry               Kantajien mukaan päätös on lainvastainen seuraavista
Limitedin, UK Geneticsin, R S ja E M Wright Limitedin ja             syistä :
Prosper de Mulder Limitedin 21.5.1996 Euroopan yhteisö
            jen komissiota vastaan nostama kanne
                           ( Asia T-76/96 )
                                                                     — Komissiolla ei ollut toimivaltaa päätöksen tekemiseen .
                                                                         Päätöksen oikeudellisena perustana on väitteen mukaan
                             ( 96/C 210/51 )                             eläinlääkärin- ja kotieläinjalostustarkastuksista yhtei
                                                                         sön sisäisessä tiettyjen elävien eläinten ja tuotteiden
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                        kaupassa annettu neuvoston direktiivi 90/425/ETY ja
                                                                         eläinlääkärintarkastuksista yhteisön sisäisessä kaupassa
                                                                         annettu neuvoston direktiivi 89/662/ETY . Mainitut
National Farmers' Union, International Traders Ferry                     direktiivit on annettu ETY:n perustamissopimuksen
Limited, UK Genetics, R S ja E M Wright Limited ja Prosper               43 artiklan nojalla , jossa annetaan neuvostolle, mutta ei
de Mulder Limited ovat nostaneet 21.5.1996 Euroopan                      komissiolle, toimivalta ryhtyä toimiin maatalouden
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa                     alalla . Komission toimivallan päätöksen tekemiseen, jos
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajien               sillä ylipäätään on toimivaltaa , on perustuttava näihin
edustajat ovat barrister Stuart Isaacs QC ja barrister Clive             kahteen direktiiviin, jotka koskevat ainoastaan eläinten
Lewis, Burges Salmon Solicitorsin valtuuttamana , ja proses             terveyden ja kansanterveyden suojelemista ja joita sovel
siosoite Luxemburgissa Elvinger Hoss & Prussen,                          letaan ainoastaan yhteisön sisäisessä kaupassa . Riitau
BP 425 .
                                                                         tettua päätöstä ei tehty siksi , että sillä oli tarkoitus
                                                                         suojella kansanterveyttä vakavia vaaroja vastaan, vaan
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio                 " kuluttajien vakavan huolen " takia . Siinä kielletään
istuin                                                                   myös vienti Yhdistyneestä kuningaskunnasta kolman
                                                                         siin maihin " kiellon kiertämisen välttämiseksi ". Tällai
— julistaa komission päätöksen 96/239/EY pätemättö                      nen kielto ylittää kuitenkin sen, mikä olisi voinut olla
     mäksi, ja                                                           tarpeen estämään päätöksen 1 artiklassa tarkoitettujen
                                                                         tuotteiden viennin Yhdistyneestä kuningaskunnasta
— velvoittaa komission korvaamaan kantajien oikeuden                    kolmanteen maahan ja niiden tuonnin sen jälkeen
     käyntikulut;                                                        takaisin yhteisöön.
     vaihtoehtoisesti
                                                                     — Tehdessään päätöksen komissio on käyttänyt harkinta
— julistaa päätöksen pätemättömäksi siltä osin kuin                      valtaansa väärin . Selvää on, että päätöksen pääasiallinen
                                                                         tarkoitus ei ollut suojella kansanterveyttä vakavaa
     — sitä sovelletaan vientiin kolmansiin maihin ja/tai                vaaraa vastaan, vaan vähentää lähemmin erittelemä
                                                                         töntä kuluttajien huolta .
     — sitä sovelletaan kaikkiin tai johonkin seuraavista
         tuotteista
                                                                     — Päätös loukkaa perustavaa laatua olevaa suhteellisuus
         a ) nautaeläinten siemennesteeseen                              periaatetta . Se on suhteeton, koska se ei ollut tarpeen tai
                                                                         tarkoituksenmukainen kuluttajien epätietoisuuden vä
         b ) nautaeläinten alkioihin                                     hentämiseksi tai kansanterveyden suojelemiseksi ( jos
                                                                         nämä olivat — toisin kuin päätöksen perustelukappa
         c ) eläviin alle 6 kuukauden ikäisiin vasikoihin                leista käy ilmi — todella ne tavoitteet, joihin komissio
         d ) sellaisten nautojen tuoreeseen lihaan, jotka ovat           pyrki tehdessään päätöksen ). Maailmanlaajuinen kielto
              teurastamispäivänä alle 2,5 vuoden ikäisiä                 ei ole tarpeen ottaen huomioon, että yhteisö ja Yhdisty
                                                                         nyt kuningaskunta olivat jo toteuttaneet BSE:hen liitty
         e ) taliin                                                      viä suojatoimenpiteitä ja että Yhdistyneen kuningaskun
                                                                         nan toimittamissa uusissa tiedoissa ei ollut todettu , että
         f)   liivatteeseen .                                            naudanlihan      tai  naudanlihatuotteiden     kulutuksesta
                                                                         aiheutuisi enemmän vaaraa tai että siihen liittyvä vaara
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      olisi muuttunut. Erityisesti komission aikaisempia
                                                                         päätöksiä , joissa määrättiin elävien vasikoiden viennis
Kantajat, eli seuraavilla aloilla toimivat yhtiöt : kantakirjat         tä , nautaeläinten alkioista tai lihatuotteista , sovellettiin
tornien eläinten siirto Yhdistyneestä kuningaskunnasta                   ainostaan vientiin Yhdistyneestä kuningaskunnasta
muihin Euroopan unionin maihin, nautakarjan genetiikan                   muihin jäsenmaihin . Tällöin ei katsottu olevan tarvetta
vienti ja tuonti , teurastettavan karjan kasvattaminen yksin            ryhtyä minkäänlaisiin toimenpiteisiin kolmansiin mai
omaan Italian markkinoille ja eläimistä saatavien sivutuot              hin suuntautuvan viennin kieltämiseksi . Ei ole osoitettu ,
teiden ja jätteiden käsittely, ja yhdistys, joka edustaa                 että viennin kieltäminen oli nytkään tarpeen tai tarkoi
Englannin ja Walesin maanviljelijöiden enemmistöä , riitaut             tuksenmukaista kansanterveyden tai Euroopan unionin
tavat tietyistä BSE:hen liittyvistä kiireellisistä suojatoimen          kuluttajien epätietoisuuden vähentämiseksi .
piteistä tehdyn komission päätöksen 96/239/EY . Päätöksen
 1 artiklassa kielletään Yhdistynyttä kuningaskuntaa toimit
tamasta alueeltaan muihin jäsenvaltioihin tai kolmansiin
maihin artiklassa määriteltyjä tuotteita .


title: Asia C-588/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.1.2012 (Naczelny Sąd Administracyjny Izba Finansowa Wydział I:n (Puola) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Minister Finansów v. Kraft Foods Polska SA (Verotus — Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EU — 90 artiklan 1 kohta — Hinnan alentaminen liiketoimen suorittamisen jälkeen — Kansallinen lainsäädäntö, jossa veron perusteen alentamisen edellytyksenä on, että tavaroiden luovuttajalla tai palvelujen suorittajalla on hallussaan tavaroiden tai palvelujen hankkijan antama korjatun laskun vastaanottoilmoitus — Arvonlisäveron neutraalisuuden periaate — Suhteellisuusperiaate)

text:
               10.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.1.2012 (Naczelny Sąd Administracyjny Izba Finansowa Wydział I:n (Puola) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Minister Finansów v. Kraft Foods Polska SA
   (Asia C-588/10) (1)

   (Verotus - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EU - 90 artiklan 1 kohta - Hinnan alentaminen liiketoimen suorittamisen jälkeen - Kansallinen lainsäädäntö, jossa veron perusteen alentamisen edellytyksenä on, että tavaroiden luovuttajalla tai palvelujen suorittajalla on hallussaan tavaroiden tai palvelujen hankkijan antama korjatun laskun vastaanottoilmoitus - Arvonlisäveron neutraalisuuden periaate - Suhteellisuusperiaate)
   2012/C 73/07
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Naczelny Sąd Administracyjny Izba Finansowa Wydział I

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Minister Finansów

      Valittajan vastapuoli: Kraft Foods Polska SA

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Naczelny Sąd Administracyjny — Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 90 artiklan 1 kohdan tulkinta — Veron peruste — Hinnan alentaminen liiketoimen suorittamisen jälkeen — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan veron perusteen alentaminen edellyttää korjattua laskua, jonka saamisen liikekumppani on vahvistanut

      Tuomiolauselma

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 90 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu edellytyksen käsite kattaa vaatimuksen, jonka mukaan alkuperäisestä laskusta seuraavan veron perusteen alentamisen edellytyksenä on, että verovelvollisella on hallussa tavaran tai palvelun hankkijan antama korjatun laskun vastaanottoilmoitus.
   Arvonlisäveron neutraalisuuden periaate ja suhteellisuusperiaate eivät periaatteessa ole esteenä tällaiselle vaatimukselle. Kuitenkin jos osoittautuu, että verovelvollisen eli tavaroiden luovuttajan tai palvelujen suorittajan on mahdotonta tai suhteettoman vaikeaa saada kohtuullisessa ajassa tällainen vastaanottoilmoitus, tavaroiden luovuttajaa tai palvelujen suorittajaa ei voida estää näyttämästä muilla keinoin kansallisissa veroviranomaisissa yhtäältä, että se on noudattanut vaadittavaa huolellisuutta kysymyksessä olevan tapauksen olosuhteissa sen varmistamiseksi, että tavaran tai palvelun hankkijalla on hallussaan korjattu lasku ja tämä on saanut laskusta tiedon ja toisaalta, että kysymyksessä oleva liiketoimi on todella toteutettu korjatussa laskussa mainittujen edellytysten mukaisesti.

      (1)  EUVL C 89, 19.3.2011.


title: Asia C-565/08: Kanne 19.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

text:
               7.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/12

         Kanne 19.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-565/08)
   (2009/C 55/19)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. Traversa ja L. Prete)

      Vastaaja: Italian tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Italian tasavalta ei ole noudattanut EY 43 ja EY 49 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on antanut säännöksiä asianajajien enimmäispalkkioista

               —

               Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Sitovien enimmäispalkkioiden vahvistaminen asianajajien tuomioistuintoiminnan ja muun kuin tuomioistuintoiminnan osalta on EY 43 artiklan mukaisen sijoittautumisvapauden rajoittamista sekä EY 49 artiklan mukaisen palvelujen tarjoamisen vapauden rajoittamista. Sitova enimmäispalkkiojärjestelmä, jota sovelletaan riippumatta suoritetun työn laadusta, siihen vaaditusta työn määrästä ja niihin liittyvistä kuluista, voi nimittäin tehdä Italian juridisten palvelujen markkinat vähemmän houkutteleviksi ulkomaalaisille ammatinharjoittajille. Muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneet asianajajat ovat siten haluttomia sijoittautumaan Italiaan taikka tarjoamasta siellä väliaikaisesti palvelujaan.
   Ensinnäkin uuden (ja lisäksi erittäin monimutkaiseen) palkkiojärjestelmän välttämätön omaksuminen merkitsee lisäkustannuksia, jotka voivat olla esteenä perustamissopimuksessa tunnustettujen perusvapauksien käyttämiselle.
   Toiseksi palkkiojärjestelmän yläraja rajoittaa lisäksi oikeudellisten palvelujen vapaata liikkuvuutta sisämarkkinoilla, koska sillä estetään se, että muihin jäsenvaltioihin kuin Italiaan sijoittautuneet asianajajat saavat asianmukaisen korvauksen toiminnastaan; tämä saa aikaan sen, että jotkut asianajajat, jotka pyytävät toiminnastaan suurempia palkkioita kuin Italian lainsäädännössä on vahvistettu Italian markkinoiden ominaispiirteiden perusteella, ovat haluttomia toimimaan Italiassa tai sijoittautumaan sinne.
   Lisäksi Italian palkkiojärjestelmän joustamattomuus estää asianajajia (mukaan lukien ulkomaille sijoittautuneet asianajajat) tekemästä yksittäistapauksia koskevia tarjouksia erityisissä tilanteissa ja/tai tietyille asiakkaille. Esimerkiksi tarjoamasta tiettyjen juridisten palvelujen pakettia kiinteään hintaan taikka tarjoamasta eri jäsenvaltioissa suoritettavien juridisten palvelujen kokonaisuutta yhteishintaan. Italian lainsäädäntö saattaa siten vähentää ulkomaille sijoittautuneiden asianajajien kilpailukykyä, koska sillä evätään näiltä tehokkaat menetelmät päästä Italian juridisten palvelujen markkinoille.
   Riidanalainen toimenpide ei myöskään ole soveltuva Italian viranomaisten tarkoittaman yleisen edun saavuttamiseen eikä se ole vähiten rajoittava toimenpide sen saavuttamiseksi. Erityisesti se ei ole soveltuva takaamaan vähävaraisempien henkilöiden oikeuksien turvaaminen taikka varmistamaan oikeudellisten palvelujen käyttäjien suoja taikka oikeuslaitoksen hyvä toiminta. Se ei myöskään ole oikeasuhteinen, koska on olemassa muita toimenpiteitä, jotka ovat ulkomaille sijoittautuneiden asianajajien kannalta tuntuvasti vähemmän rajoittavia mutta jotka ovat aivan yhtä (taikka paremmin) soveltuvia Italian viranomaisten asettaman suojatavoitteen saavuttamiseksi.
   Lopuksi Italian viranomaiset eivät ole selittäneet, onko tutkittu muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneita asianajajia vähemmän rajoittavia vaihtoehtoisia toimenpiteitä, ja jos on, niin mitä, eivätkä ne ole ilmoittaneet, miksi tavoiteltua yleistä etua ei ole jo suojattu asianajoammattia muissa yhteisön jäsenvaltioissa sääntelevien säännösten avulla.


title: Yhdistetyt asiat T-115/09 ja T-116/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.2.2012 — Electrolux ja Whirlpool Europe v. komissio (Valtiontuki — Ranskan tasavallan ilmoittama rakenneuudistustuki eräälle suurten kodinkoneiden valmistajalle — Päätös, jossa tuki tietyin edellytyksin todetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi — Ilmeiset arviointivirheet — Suuntaviivat valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi)

text:
               24.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.2.2012 — Electrolux ja Whirlpool Europe v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-115/09 ja T-116/09) (1)

   (Valtiontuki - Ranskan tasavallan ilmoittama rakenneuudistustuki eräälle suurten kodinkoneiden valmistajalle - Päätös, jossa tuki tietyin edellytyksin todetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi - Ilmeiset arviointivirheet - Suuntaviivat valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi)
   2012/C 89/33
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Electrolux AB (Tukholma, Ruotsi) (edustajat: asianajajat F. Wijckmans ja H. Burez) (asia T-115/09) ja Whirlpool Europe BV (Breda, Alankomaat) (edustajat: aluksi asianajajat F. Tuytschaever ja B. Bellen, sitten asianajajat H. Burez ja F. Wijckmans) (asia T-116/09)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Flynn ja C. Giolito)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Ranskan tasavalta (asiamiehet: aluksi G. de Bergues ja A. L. Vendrolini, sitten G. de Bergues ja J. Gstalter) ja Fagor France SA (Rueil Malmaison, Ranska) (edustajat: asianajajat J. Derenne ja A. Müller Rappard)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan valtiontuesta C 44/07 (ex N 460/07), jonka Ranska aikoo myöntää FagorBrandt-yrityksen hyväksi, 21.10.2008 tehty komission päätös 2009/485/EY (EUVL 2009, L 160, s. 11).

      Tuomiolauselma

               1)

               Valtiontuesta C 44/07 (ex N 460/07), jonka Ranska aikoo myöntää FagorBrandt-yrityksen hyväksi, 21.10.2008 tehty komission päätös 2009/485/EY kumotaan.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Electrolux AB:lle ja Whirlpool Europe BV:lle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Ranskan tasavalta ja Fagor France SA vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 113, 16.5.2009.


title: Asia T-883/16 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 21.7.2017 – Puola v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Maakaasun sisämarkkinat — Direktiivi 2009/73/EY — Bundesnetzagenturin vaatimus, jonka tarkoituksena on muuttaa edellytyksiä poiketa OPAL-Pipelinen käyttöä koskevista unionin säännöistä — Komission päätös, jolla muutetaan edellytyksiä poiketa unionin säännöistä — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva pyyntö — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               4.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 293/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 21.7.2017 – Puola v. komissio
   (Asia T-883/16 R)
   ((Väliaikainen oikeussuoja - Maakaasun sisämarkkinat - Direktiivi 2009/73/EY - Bundesnetzagenturin vaatimus, jonka tarkoituksena on muuttaa edellytyksiä poiketa OPAL-Pipelinen käyttöä koskevista unionin säännöistä - Komission päätös, jolla muutetaan edellytyksiä poiketa unionin säännöistä - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva pyyntö - Kiireellisyysedellytys ei täyty))
   (2017/C 293/41)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Puolan tasavalta (asiamiehet: B. Majczyna, M. Kawnik ja K. Rudzińska)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: O. Beynet ja K. Herrmann)

      Väliintulija, joka tulee kantajaa: Liettuan tasavalta (asiamiehet: D. Kriaučiūnas ja R. Krasuckaitė)

      Väliintulija, joka tukee vastaajaa: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze ja R. Kanitz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 278 ja SEUT 279 artiklaan perustuva vaatimus lykätä niiden edellytysten muuttamisesta, joilla OPAL-Pipeline vapautetaan velvollisuudesta soveltaa kolmansien osapuolten pääsyä verkkoon koskevia sääntöjä ja direktiivissä 2003/55/EY vahvistettua tariffisääntelyä, 28.10.2016 annetun komission päätöksen C(2016) 6950 final täytäntöönpanoa.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Asiassa T-883/16 R 23.12.2016 annettu määräys peruutetaan.

               3)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-404/11 P: Unionin tuomioistuimen määräys 2.2.2012 — Valittajana Elf Aquitaine SA ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Asetus (EY) N:o 1/2003 — Kilpailu — Kartelli — Natriumkloraattimarkkinat — Yrityksen käsite — Määräävää vaikutusvaltaa koskeva olettama — Olettaman laajuus — Seikat, joilla olettamaa ei voida kumota — Henkilökohtainen sakko — Täysi harkintavalta)

text:
               5.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 133/11

         Unionin tuomioistuimen määräys 2.2.2012 — Valittajana Elf Aquitaine SA ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-404/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Asetus (EY) N:o 1/2003 - Kilpailu - Kartelli - Natriumkloraattimarkkinat - Yrityksen käsite - Määräävää vaikutusvaltaa koskeva olettama - Olettaman laajuus - Seikat, joilla olettamaa ei voida kumota - Henkilökohtainen sakko - Täysi harkintavalta)
   2012/C 133/20
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Elf Aquitaine SA (edustajat: asianajajat E. Morgan de Rivery ja E. Lagathu)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Gippini Fournier ja R. Sauer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-299/08, Elf Aquitaine vastaan komissio 17.5.2011 antamasta tuomiosta, jolla se hylkäsi valittajan EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 11.6.2008 tehdystä komission päätöksestä nro C(2008) 2626 lopullinen (asia COMP/38.695 — natriumkloraatti) nostaman kumoamiskanteen — Kilpailu — Kartelli — Rajoitettua erityistoimivaltaa ja suhteellisuutta koskevien periaatteiden loukkaaminen — Selvästi virheellinen tulkinta — Puolustautumisoikeuksien ja kohtuullisuusperiaatteen sekä menettelyllisen yhdenvertaisuuden periaatteen loukkaaminen — Perusteluvelvollisuus — Henkilökohtaisen sakon lainvastaisuus

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Elf Aquitaine SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 298, 8.10.2011.


title: Asia C-414/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 15.5.2008 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Lidl Belgium GmbH & Co. KG v. Finanzamt Heilbronn (Sijoittautumisvapaus — Välitön verotus — Jäsenvaltiossa sijaitsevan kiinteän toimipaikan, joka kuuluu yhtiölle, jonka sääntömääräinen kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, tappioiden huomioon ottaminen)

text:
               5.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 15.5.2008 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Lidl Belgium GmbH & Co. KG v. Finanzamt Heilbronn
   (Asia C-414/06) (1)

   (Sijoittautumisvapaus - Välitön verotus - Jäsenvaltiossa sijaitsevan kiinteän toimipaikan, joka kuuluu yhtiölle, jonka sääntömääräinen kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, tappioiden huomioon ottaminen)
   (2008/C 171/09)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesfinanzhof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Lidl Belgium GmbH & Co. KG

      Vastaaja: Finanzamt Heilbronn
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesfinanzhof — EY 43 artiklan ja EY 56 artiklan tulkinta — Toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevan kiinteän toimipaikan toiminnasta johtuvan tappion vähentäminen muussa jäsenvaltiossa sijaitsevan yhtiön verotettavasta voitosta — Vähentämisen epääminen mainitun toisen jäsenvaltion kanssa kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyn kahdenvälisen sopimuksen perusteella
   Tuomiolauselma
   EY 43 artikla ei ole esteenä sille, että jäsenvaltioon sijoittautunut yhtiö ei voi vähentää veron määräytymisperusteestaan sille kuuluvan ja toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevan kiinteän toimipaikan tappioita sikäli kuin kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyn sopimuksen nojalla kyseisen toimipaikan tuloja verotetaan tässä toisessa jäsenvaltiossa, jossa kyseessä olevat tappiot voidaan ottaa huomioon samaisen kiinteän toimipaikan tuloverotuksessa tulevina tilikausina.

      (1)  EUVL C 326, 30.12.2006.