title: Asia T-533/08: Kanne 3.12.2008 — Telekomunikacja Polska v. komissio

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/54

         Kanne 3.12.2008 — Telekomunikacja Polska v. komissio
   (Asia T-533/08)
   (2009/C 44/95)
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Asianosaiset

      Kantaja: Telekomunikacja Polska SA (Varsova, Puola) (edustajat: asianajajat H. Romańczuk, M. Modzelewska de Raad ja S. Hautbourg)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               On kumottava 4.9.2008 annettu komission päätös K(2008) 4997, jolla määrätään, että yrityksen Telekomunikacja Polska SA ja kaikkien sellaisten yritysten, jotka ovat suoraan tai välillisesti tämän yrityksen määräysvallassa, on suostuttava tarkastuksiin neuvoston asetuksen N:o 1/2003 (1) 20 artiklan 4 kohdassa tarkoitetulla tavalla,

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan 4.9.2008 tehdyn komission päätöksen K(2008) 4997, jolla määrätään, että yrityksen Telekomunikacja Polska SA ja kaikkien sellaisten yritysten, jotka ovat suoraan tai välillisesti, kokonaan tai osittain tämän yrityksen määräysvallassa, on suostuttava tarkastuksiin neuvoston asetuksen N:o 1/2003 20 artiklan 4 kohdassa tarkoitetulla tavalla, väitettyä EY 82 vastaista menettelytapaa sähköisen viestinnän alalla koskevan menettelyn yhteydessä.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi seuraavat kanneperusteet:
   Ensimmäiseksi kantaja väittää, että riidanalainen päätös oli tehty EY 253 artiklan ja neuvoston asetuksen N:o 1/2003 20 artiklan 4 kohdan mukaisen perusteluvelvollisuuden vastaisesti. Kantaja väittää tältä osin, ettei komissio ole esittänyt tyydyttävällä tavalla, että sillä on hallussaan sellaisia tietoja ja todisteita, joiden perusteella voidaan perustellusti olettaa, että kantaja on syyllistynyt väitettyyn kilpailusääntöjen rikkomiseen. Lisäksi kantajan mukaan komission päätöksessä ei määritetä riittävän täsmällisesti tosiseikkoja, joita komissio aikoo tarkastuksissaan tarkastella. Kantaja väittää myös komission laiminlyöneen velvollisuutensa määrittää riidanalaisessa päätöksessä kantajan väitettyä rikkomista koskevat olennaiset tunnusmerkit.
   Toiseksi kantaja esittää, että riidanalaisella päätöksellä loukataan suhteellisuusperiaatetta, koska komissio ei valinnut sellaista menettelyä, joka olisi kantajalle vähiten pakottava.
   Kolmanneksi kantaja väittää, että komissio ei taannut sen puolustautumisoikeuksia, erityisesti komission ensimmäisessä väitteessä tarkoitetun väitetyn kantajan rikkomisen osalta riidanalaiseen päätökseen nähden. Edellä esitetyn perusteella kantaja esittää, ettei sillä ole ollut mahdollisuutta yksiselitteisesti määrittää, minkälainen menettelytapa olisi komission tarkastusten kohteena, ja siten asianmukaisesti arvioida, ovatko ja missä määrin tarkastukset perusteltuja ja minkälainen velvollisuus sillä olisi tehdä yhteistyötä komission kanssa tällaisten tarkastusten aikana.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 18 päivänä maaliskuuta 1999, asiassa C-59/97: Italian tasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (EMOTR - Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen - Varainhoitovuosi 1992)

text:
C 188/4                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         3.7.1999
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                 varainhoitovuonna 1992 rahoitettuja menoja koskevien jäsen-
                                                                          valtioiden tilien sekä tiettyjen varainhoitovuoden 1993 meno-
                 16 päivänä maaliskuuta 1999,                             jen tarkastamisesta ja hyväksymisestä tehdyn päätöksen
                                                                          96/311/EY muuttamisesta 20 päivänä marraskuuta 1996
asiassa C-222/97 (Oberster Gerichtshofin esittämä ennak-                  tehdyn komission päätöksen 96/701/EY (EYVL L 323, s. 26)
koratkaisupyyntö): Manfred Trummerin ja Peter Mayerin                     osittaista kumoamista, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto),
                         tekemä valitus (1)                               toimien kokoonpanossa: P. Jann, joka hoitaa jaoston puheen-
                                                                          johtajan tehtäviä, sekä tuomarit C. Gulmann, D. A. O. Edward,
(Pääomien vapaa liikkuvuus – Kansallinen kielto vahvistaa                 L. Sevón ja M. Wathelet (esittelevä tuomari), julkisasiamies:
kiinnitystä vieraassa valuutassa – EY:n perustamissopimuk-                S. Alber, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut
                          sen 73 b artikla)                               18.3.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                          (1999/C 188/06)
                                                                          1) Kanne hylätään.
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                         2) Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                               kulut.
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                          (1) EYVL C 142, 10.5.1997.
Asiassa C-222/97, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on
saattanut EY: n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-
sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa muutoksenhaku-
asiassa, jossa valittajina ovat Manfred Trummer ja Peter Mayer,
ennakkoratkaisun EY: n perustamissopimuksen 73 b artiklan
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa:
presidentti G. C. Rodriguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat                    YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
P. J. G. Kapteyn, J.-P. Puissochet, G. Hirsch ja P. Jann sekä
tuomarit G. F. Mancini, J. C. Moitinho de Almeida, C. Gulmann,                                      (viides jaosto)
J. L. Murray, D. A. O. Edward, H. Ragnemalm, L. Sevón,
M. Wathelet (esittelevä tuomari), R. Schintgen ja K. M. Ioannou,
julkisasiamies: A. La Pergola, kirjaaja: johtava hallintovirkamies                         18 päivänä maaliskuuta 1999,
H. A. Rühl, on antanut 16.3.1999 tuomion, jonka tuomiolau-
selma on seuraava:                                                        asiassa C-166/97: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Ranskan tasavalta (1)
EY: perustamissopimuksen 73 b artiklan kanssa on ristiriidassa
pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen lainsäädäntö, jonka
mukaan kiinnitys toisen jäsenvaltion valuutan määräisen velan             (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Luon-
vakuudeksi on vahvistettava kansallisen valuutan määräisenä.                    nonvaraisten lintujen suojelu – Erityissuojelualueet)
(1) EYVL C 228, 26.7.1997.                                                                         (1999/C 188/08)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                          (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                            (viides jaosto)                                             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                 18 päivänä maaliskuuta 1999,                             Asiassa C-166/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
                                                                          hinään aluksi Richard B. Wainwright ja Jean-Francis Pasquier,
asiassa C-59/97: Italian tasavalta vastaan Euroopan yhteis-               sittemmin Richard B. Wainwright ja Olivier Couvert-Castéra),
                          öjen komissio (1)                               vastaan Ranskan tasavalta (asiamiehinään Kareen Rispal -Bel-
                                                                          langer ja Romain Nadal), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuo-
(EMOTR – Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen – Varain-
                                                                          mioistuinta toteamaan, että Ranskan tasavalta ei ole noudatta-
                          hoitovuosi 1992)
                                                                          nut luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta
                          (1999/C 188/07)                                 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY (EYVL 1979
                                                                          L 103, s. 1) 4 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                        toteuttanut erityistoimia lintujen elinympäristöjen suojelemi-
                                                                          seksi Seinen suistoalueella eikä toteuttanut asianmukaisia
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen          toimenpiteitä näiden elinympäristöjen huonontumisen estämi-
             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                      seksi, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoon-
                                                                          panossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet sekä tuomarit
Asiassa C-59/97, Italian tasavalta (asiamiehenään U. Leanza,              P. Jann, C. Gulmann (esittelevä tuomari), L. Sevón ja M. Wathe-
avustajanaan G. De Bellis) vastaan Euroopan yhteisöjen komis-             let, julkisasiamies: N. Fennelly, kirjaaja: johtava hallintovirka-
sio (asiamiehenään E. de March), jossa kantaja vaatii Euroopan            mies D. Louterman-Hubeau, on antanut 18.3.1999 tuomion,
maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta                 jonka tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia T-173/99: Gilbert Elkaïmin ja Philippe Mazuelin 29.7.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 281/26                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      2.10.1999
–    velvoittaa valintalautakunnan korvaamaan aiheutuneen                –    kumoaa komission kilpailun KOM/A/15/98 ja EYVL:ssä
     vahingon sen suuruisena, kuin ensimmäisen oikeusasteen                   3.7.1999 julkaistujen soveltuvuusluetteloiden perusteella
     tuomioistuin katsoo kohtuulliseksi;                                      mahdollisesti tekemät palvelukseenotot,
–    velvoittaa työjärjestyksen 87 Artiklan nojalla valintalauta-        –    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
     kunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Kantajat ovat riitauttaneet kilpailun KOM/A/15/99 toteutta-
Kantaja riitauttaa kilpailun KOM/A/10/98 valintalautakunnan              mistavan ja tulokset. He toteavat tältä osin, että kilpailuilmoi-
päätöksen, jolla kantajalta evättiin oikeus osallistua kirjallisiin      tuksen mukaan tarjolla oli kaksi vaihtoehtoa: ”petostentorjun-
kokeisiin, koska häneltä katsottiin puutuvan kilpailuilmoituk-           ta” ja ”oikeus- ja sisäasiat”. Heidän mukaansa ”oikeus- ja
sessa edellytetty ammatillinen vähimmäiskokemus.                         sisäasiat” -vaihtoehdossa kokeet koskivat kuitenkin hyvin
                                                                         pitkälti petostentorjuntaa, mikä johti ensimmäisen vaihtoeh-
Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin seikkoihin:               don valinneiden hakijoiden syrjintään.
–    kilpailuilmoituksen III artiklan 3 kohtaa on rikottu, ja sitä
     on sovellettu virheellisesti;                                       Kanteensa tueksi kantajat esittävät, että:
–    perusteluvelvoitetta ei ole noudatettu; ja                          –    kilpailuilmoitusta on rikottu,
–    hyvän ja avoimen hallinnon yleisperiaatetta on loukattu.            –    hakijoiden yhdenvertaisuuperiaatetta on loukattu,
                                                                         –    hyvän hallinnon periaatetta on loukattu sekä
Kantaja toteaa, että kilpailuilmoituksessa hyväksytään jatko-
koulutukseen käytetyn ajan lisäksi päteväksi osoitukseksi am-            –    harkintavaltaa on käytetty väärin kyseessä olevassa asiassa.
matillisesta kokemuksesta harjoittelu- ja erikoistumisjaksot
sekä täydentävään ammatilliseen pätevöitymiseen käytetty
aika. Tältä osin komissio ei ole ottanut huomioon kaikkia                Kantajat väittävät viimeisen kohdan osalta, että vastaaja on
kilpailuasiakirjoista ilmeneviä todistuksia ja selvityksiä. Joka         suorittanut karsinnan etukäteen asiakirjojen perusteella sul-
tapauksessa vastaajan olisi pitänyt vähintäänkin pyytää selven-          keakseen Mazuelin hakemuksen kilpailusta. Lisäksi komission
nyksiä niiltä osin, kuin se on mahdollisesti pitänyt asiakirjoja         henkilöstöluettelon ja soveltuvien hakijoiden luetteloon valit-
epäselvinä.                                                              tujen henkilöiden luettelon vertailu osoittaa kantajien mielestä,
                                                                         että tämä kilpailu on järjestetty komissioon sopimussuhteessa
                                                                         olleiden työntekijöiden vakinaistamiseksi virkamiehiksi, eikä
                                                                         todellisten asiantuntijoiden, joiden osaaminen vastaa kilpailuil-
                                                                         moituksessa asetettuja tavoitteita, palkkaamiseksi komission
                                                                         ulkopuolelta.
Gilbert Elkaïmin ja Philippe Mazuelin 29.7.1999 Euroopan
        yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                          (Asia T-173/99)
                                                                         Ana Caprilen ym. 30.7.1999 Euroopan yhteisöjen komis-
                          (1999/C 281/49)                                                  siota vastaan nostama kanne
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                                  (Asia T-174/99)
Gilbert Elkaïm, kotipaikka Pariisi, ja Philippe Mazuel, kotipaik-                                  (1999/C 281/50)
ka Bryssel, ovat nostaneet 29.7.1999 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustaja on
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
asianajaja Nicolas Ravailhe, Bryssel, ja prosessiosoite Brysse-
lissä asianajotoimisto Nicolas Ravailhe, 6 rue Hydraulique.
                                                                         Ana Caprile, kotipaikka Belgia, Fabrizio Dell’Olio, kotipaikka
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            Italia, Konrad Fuhrmann ja Olivier Radelet, kotipaikka Belgia,
                                                                         ovat nostaneet 30.7.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
–    kumoaa avoimen kilpailun KOM/A/15/98,                               oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
                                                                         komissiota vastaan. Kantajien edustajat ovat asianajajat Geor-
–    kumoaa EYVL:ssä 3.7.1999 (C 187, s. 22) julkaistut kilpai-          ges Vandersanden ja Laura Levi, Bryssel, prosessiosoite Luxem-
     luun KOM/15/98 liittyvät soveltuvien hakijoiden luettelot,          burgissa on Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange.


title: Asia C-446/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.12.2006 (High Court of Justicen (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Test Claimants in the FII Group Litigation v. Commissioners of Inland Revenue (Sijoittautumisvapaus — Pääomien vapaa liikkuvuus — Direktiivi 90/435/ETY — Yhtiövero — Osingonjako — Ketjuverotuksen välttäminen tai vähentäminen — Vapautus verosta — Toisessa jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa asuvien yhtiöiden saamat osingot — Yhtiöveron hyvitys — Yhtiöveroennakon maksaminen — Yhdenvertainen kohtelu — Palauttamiskanne tai vahingonkorvauskanne)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.12.2006 (High Court of Justicen (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Test Claimants in the FII Group Litigation v. Commissioners of Inland Revenue
   (Asia C-446/04) (1)

   (Sijoittautumisvapaus - Pääomien vapaa liikkuvuus - Direktiivi 90/435/ETY - Yhtiövero - Osingonjako - Ketjuverotuksen välttäminen tai vähentäminen - Vapautus verosta - Toisessa jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa asuvien yhtiöiden saamat osingot - Yhtiöveron hyvitys - Yhtiöveroennakon maksaminen - Yhdenvertainen kohtelu - Palauttamiskanne tai vahingonkorvauskanne)
   (2006/C 331/08)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   High Court of Justice (Chancery Division)
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Test Claimants in the FII Group Litigation

      Vastaaja: Commissioners of Inland Revenue
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — High Court of Justice (Chancery Division) — EY 43 ja EY 56 artiklan ja eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23 päivänä heinäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/435/ETY (EYVL L 225, s. 6) 4 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan tulkinta — Verovapautus, joka myönnetään jäsenvaltiossa sellaiselle maassa asuvalle yhtiölle, joka on saanut osinkoja toisilta maassa asuvilta yhtiöiltä — Verovapautus, jota ei myönnetä osingoista, jotka kyseinen yhtiö on saanut toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneilta yhtiöiltä
   Tuomiolauselma

               1)

               EY 43 ja EY 56 artiklaa on tulkittava siten, että kun jäsenvaltiossa on käytössä järjestelmä ketjuverotuksen tai taloudellisen kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tai vähentämiseksi maassa asuvien yhtiöiden maassa asuville henkilöille jakamien osinkojen osalta, sen on kohdeltava vastaavalla tavalla ulkomailla asuvien yhtiöiden maassa asuville henkilöille jakamia osinkoja.
               EY 43 ja EY 56 artiklan kanssa ei ole ristiriidassa jäsenvaltion lainsäädäntö, jonka mukaan yhtiöverosta vapautetaan osingot, jotka maassa asuva yhtiö saa toiselta maassa asuvalta yhtiöiltä, vaikka kyseinen jäsenvaltio kantaa tätä veroa osingoista, jotka maassa asuva yhtiö saa ulkomailla asuvalta yhtiöltä, jonka äänivallasta maassa asuvalla yhtiöllä on hallussaan vähintään 10 prosenttia, ja myöntää tässä jälkimmäisessä tapauksessa veronhyvityksen osinkoa jakavan yhtiön asuinvaltiossaan tosiasiassa maksamasta verosta, kunhan ulkomaisiin osinkoihin sovellettava verokanta ei ole korkeampi kuin kotimaisiin osinkoihin sovellettava verokanta ja kunhan veronhyvitys on osinkoa saavan yhtiön asuinvaltiossa sovellettavan veron määrän rajoissa vähintään yhtä suuri kuin osinkoa jakavan yhtiön asuinvaltiossa maksettu veron määrä.
               EY 56 artiklan kanssa on ristiriidassa jäsenvaltion lainsäädäntö, jonka mukaan yhtiöverosta vapautetaan osingot, jotka maassa asuva yhtiö saa toiselta maassa asuvalta yhtiöltä, vaikka kyseinen jäsenvaltio kantaa tätä veroa osingoista, jotka maassa asuva yhtiö saa ulkomailla asuvalta yhtiöltä, jonka äänivallasta maassa asuvalla yhtiöllä on hallussaan alle 10 prosenttia, eikä myönnä maassa asuvalle yhtiölle veronhyvitystä osinkoa jakavan yhtiön asuinvaltiossaan tosiasiassa maksamasta verosta.

               2)

               EY 43 ja EY 56 artiklan kanssa on ristiriidassa jäsenvaltion lainsäädäntö, jonka mukaan maassa asuva yhtiö, joka saa osinkoa toiselta maassa asuvalta yhtiöltä, voi vähentää yhtiöveron määrästä, joka sen on maksettava ennakkoon, mainitun veron sen määrän, jonka toinen yhtiö on maksanut ennakkoon, kun taas tapauksessa, jossa maassa asuva yhtiö saa osinkoa ulkomailla asuvalta yhtiöltä, tällainen vähentäminen ei ole sallittua sen veron osalta, jonka tämä ulkomailla asuva yhtiö on maksanut jakamastaan voitosta asuinvaltiossaan.

               3)

               EY 43 ja EY 56 artiklan kanssa ei ole ristiriidassa jäsenvaltion lainsäädäntö, jonka mukaan hyvitys, jonka ulkomaisia osinkoja saanut maassa asuva yhtiö saa ulkomailla maksetun veron perusteella, alentaa yhtiöveron määrää, josta kyseinen yhtiö voi vähentää ennakkoon maksetun yhtiöveron.
               EY 43 artiklan kanssa on ristiriidassa jäsenvaltion lainsäädäntö, jonka mukaan maassa asuva yhtiö voi siirtää maassa asuville tytäryhtiöilleen ennakkoon maksamansa yhtiöveron määrän, jota se ei voi vähentää yhtiöverosta, joka sen on maksettava tietyn tilikauden tai aikaisempien tilikausien taikka myöhempien tilikausien osalta, jotta nämä tytäryhtiöt voivat vähentää kyseisen ennakkoon maksetun veron määrän yhtiöverosta, jonka ne ovat velvollisia maksamaan, mutta jonka mukaan maassa asuva yhtiö ei voi siirtää tällaista määrää ulkomailla asuville tytäryhtiöilleen siinä tapauksessa, että näiltä tytäryhtiöiltä kannetaan veroa kyseisessä jäsenvaltiossa niiden siellä toteuttamista voitoista.

               4)

               EY 43 ja EY 56 artiklan kanssa on ristiriidassa kansallinen lainsäädäntö, jossa maassa asuvat yhtiöt, jotka jakavat osakkeenomistajilleen osinkoja saamiensa kotimaisten osinkojen perusteella, vapautetaan yhtiöveroennakon maksamisesta, samalla kun maassa asuville yhtiöille, jotka jakavat osakkeenomistajilleen osinkoja saamiensa ulkomaisten osinkojen perusteella, myönnetään oikeus valita järjestelmä, jonka mukaan niiden on mahdollista saada takaisin yhtiöveroennakko, mutta jossa yhtäältä nämä maassa asuvat yhtiöt velvoitetaan maksamaan tämä yhtiöveroennakko ja vaatimaan siitä myöhemmin palautusta ja jossa ei toisaalta säädetä veronhyvityksestä niiden osakkeenomistajille, vaikka kyseiset osakkeenomistajat olisivat saaneet veronhyvityksen tapauksessa, jossa maassa asuva yhtiö jakaa osinkoja kotimaisten osinkojen perusteella.

               5)

               EY 57 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kun jäsenvaltio on antanut ennen 31.12.1993 lainsäädäntöä, johon sisältyy EY 56 artiklassa kiellettyjä rajoituksia, jotka koskevat pääomanliikkeitä kolmansiin maihin tai kolmansista maista, ja antaa kyseisen ajankohdan jälkeen säännöksiä, joilla myös rajoitetaan pääomanliikkeitä mutta jotka samalla sisällöltään vastaavat identtisesti niitä edeltänyttä lainsäädäntöä tai joilla vain väljennetään tai poistetaan aiempaan lainsäädäntöön sisältyneitä rajoituksia, jotka kohdistuvat yhteisön oikeusjärjestyksen mukaisten vapauksien ja oikeuksien käyttämiseen, EY 56 artiklan kanssa ei ole ristiriidassa se, että näitä viimeksi mainittuja säännöksiä sovelletaan kolmansiin maihin, kun kyseisiä säännöksiä sovelletaan pääomanliikkeisiin, joihin liittyy suoria sijoituksia, kiinteistösijoitukset mukaan luettuina, sijoittautumista, rahoituspalvelujen tarjoamista tai arvopaperien hyväksymistä pääomamarkkinoille. Tältä osin suorina sijoituksina ei voida pitää sellaisia osakeomistuksia, joita ei ole hankittu yhtiöstä pysyvien ja suorien taloudellisten yhteyksien luomiseksi tai ylläpitämiseksi osakkeenomistajan ja tämän yhtiön välillä ja joiden perusteella osakkeenomistajalla ei ole todellista mahdollisuutta osallistua yhtiön johtamiseen tai sen valvontaan.

               6)

               Koska yhteisö ei ole antanut asiaa koskevia säännöksiä, kunkin jäsenvaltion asiana on sisäisessä oikeusjärjestyksessään määrittää toimivaltaiset tuomioistuimet ja antaa menettelysäännöt sellaisia oikeussuojakeinoja varten, joilla pyritään turvaamaan yhteisön oikeuteen perustuvat yksityisten oikeudet, ja tähän kuuluu sen määrittäminen, mitä tyyppiä ovat ne kanteet, joita henkilöt, joiden oikeuksia on loukattu, ovat nostaneet kansallisissa tuomioistuimissa. Kansallisten tuomioistuimien on kuitenkin taattava, että yksityisillä on käytettävissään tehokas oikeussuojakeino, jonka avulla niiden on mahdollista saada palautus perusteettomasti kannetusta verosta ja tämän jäsenvaltion pidättämistä ja sille maksetuista rahamääristä, jotka ovat suorassa yhteydessä tähän veroon. Muiden vahinkojen osalta, joita henkilölle on aiheutunut jäsenvaltion syyksi luettavasta yhteisön oikeuden rikkomisesta, tämän jäsenvaltion on korvattava yksityisille aiheutuneet vahingot yhdistetyissä asioissa C-46/93 ja C-48/93, Brasserie du Pêcheur ja Factortame, 5.3.1996 annetun tuomion 51 kohdassa asetetuin edellytyksin, kuitenkin niin, että on mahdollista, että jäsenvaltion vastuu syntyy kansallisen oikeuden väljempien edellytysten perusteella.

      (1)  EUVL C 6, 8.1.2005.


title: Asia C-203/16 P: Valitus, jonka Dirk Andres (Heitkamp BauHolding GmbH:n konkurssiperän pesänhoitaja), aiemmin Heitkamp BauHolding GmbH, on tehnyt 12.4.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-287/11, Heitkamp BauHolding v. komissio, 4.2.2016 antamasta tuomiosta

text:
               13.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/37

      Valitus, jonka Dirk Andres (Heitkamp BauHolding GmbH:n konkurssiperän pesänhoitaja), aiemmin Heitkamp BauHolding GmbH, on tehnyt 12.4.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-287/11, Heitkamp BauHolding v. komissio, 4.2.2016 antamasta tuomiosta
      (Asia C-203/16 P)
      (2016/C 211/48)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Valittaja: Dirk Andres (Heitkamp BauHolding GmbH:n konkurssiperän pesänhoitaja) (edustajat: Rechtsanwalt W. Niemann, Rechtsanwalt S. Geringhoff ja Rechtsanwalt P. Dodos)

         Muut osapuolet: Euroopan komissio, Saksan liittotasavalta

         Vaatimukset

                  —

                  Unionin yleisen tuomioistuimen 4.2.2016 asiassa T-287/11 antaman tuomion tuomiolauselma on kumottava osittain siltä osin kuin siinä hylättiin kanne (tuomiolauselman 2 ja 3 kohta) ja ensimmäisessä oikeusasteessa esitettyjen vaatimusten mukaisesti Saksan myöntämästä valtiontuesta C 7/10 (ex CP 250/09 ja NN 5/10) ”KStG-lain saneerauslauseke”26.1.2011 tehty valituksen vastapuolen päätös 2011/527/EU on julistettava mitättömäksi

                  —

                  toissijaisesti ensimmäisessä kohdassa mainitun unionin yleisen tuomioistuimen tuomion tuomiolauselma on kumottava osittain siltä osin kuin siinä hylättiin kanne (tuomiolauselman 2 ja 3 kohta) ja asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen

                  —

                  valituksen vastapuoli on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Valittaja esittää valituksensa tueksi seuraavat valitusperusteet:
      Ensiksi valittaja vetoaa menettelyvirheisiin. Unionin yleinen tuomioistuin ei ole perustellut päätelmiään viitekehyksen määrittämisestä, toimenpiteen valikoivuudesta ja sen perusteltavuudesta tai se on perustellut ne vain ristiriitaisesti, ja se on samalla loukannut valittajan oikeutta tulla kuulluksi jättämällä valittajan esityksen huomioon ottamatta.
      Lisäksi valittaja väittää, että SEUT 107 artiklaa on rikottu, ja nojautuu tältä osin kolmeen valitusperusteeseen:
      Ensimmäiseksi unionin yleinen tuomioistuin ei ole määritellyt riittävällä tavalla viitekehystä, kun se sekoittamalla valikoivuuden tarkastelun ensimmäisen ja toisen vaiheen katsoi virheellisesti, että ratkaiseva perussäännös on KStG:n 8 c §:n 1 momentin säännös tappiontasauksen poistamisesta ja että KStG:n 8 c §:n 1 a momentin ”saneerauslausekkeen” mukainen tappiontasaus on katsottava poikkeukseksi tästä säännöksestä. Unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut tällöin huomioon, että ”saneerauslauseke” on osa yleisempää ja Saksan valtiosääntöön pohjautuvaa EStG:n 10 d §:n mukaista tavanomaista verosääntöä, joka koskee tappioiden vähentämistä.
      Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin totesi ”saneerauslausekkeen” virheellisesti valikoivaksi. Unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon sitä, että ”saneerauslausekkeella” ei ole henkilöllistä soveltamisalaa, vaan että sitä voidaan pikemminkin soveltaa kaikenlaisiin yrityksiin riippumatta niiden luonteesta ja tarkoituksesta. ”Saneerauslauseketta” sovelletaan samalla tavalla kaikkiin yrityksiin, jotka ovat joutuneet taloudellisiin vaikeuksiin. Tässä yhteydessä unionin yleinen tuomioistuin ei myöskään ottanut huomioon sitä, että vaikeuksissa olevat yritykset ja terveet yritykset eivät ole tappiontasauksen sääntelyn ratkaisevan päämäärän osalta, nimittäin tappioiden väärinkäytön vaaran poissulkemisen osalta, tosiasiallisesti ja oikeudellisesti samankaltaisessa asemassa. ”Saneerauslausekkeen” tapauksissa tappioiden väärinkäyttäminen on lainsäätäjän tyypitystoimivallan mukaisesti poissuljettu.
      Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin katsoi ”saneerauslausekkeen” joka tapauksessa virheellisesti perusteettomaksi. Valittaja väittää, ettei ”saneerauslausekkeen” tarkoituksena ole vaikeuksissa olevien yritysten avustaminen, vaan että sillä halutaan varmistaa näiden yritysten verottaminen veronmaksukykyisyyden periaatteen mukaisesti Saksan vero-oikeuteen kuuluvana tavoitteena. Tappiontasauksella on erityisesti tarkoitus vaikuttaa siihen, että niin sanotuista ”valevoitoista”, jotka aiheutuvat lainasaatavista luopumisesta, tulee tappioiden vähentämisen kautta lopuksi verottomia.


title: Asia C-323/99: Bundesfinanzhofin 15.7.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Finanzamt Düsseldorf-Mettmann vastaan Klaus Brandenstein

text:
C 333/16               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     20.11.1999
4. Miten direktiivin 5 artiklan 6 kohta ja 5 artiklan 7 kohdan           Hoge Raad der Nederlandenin 24.8.1999 tekemällään
     c alakohta suhtautuvat toisiinsa?                                   päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
                                                                           G. van de Water vastaan Staatssecretaris van Financiën
5. Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan siitä lähtökoh-
     dasta, että jälkikäteen suoritettuja (veron vähentämiseen                                   (Asia C-325/99)
     oikeuttavia) palveluja (kori- ja lakkaustyöt) ei voida tavaraa
     (henkilöauto) liikkeestä luovutettaessa verottaa direktiivin                                (1999/C 333/34)
     5 artiklan 6 kohdan mukaisesti: voidaanko näitä palveluja
     koskevan veron vähentämisoikeutta perustella direktiivin            Hoge Raad der Nederlanden on pyytänyt 25.8.1999 te-
     20 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla?                           kemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuimeen 31.8.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
                                                                         ennakkoratkaisua asiassa G. van de Water vastaan Staatssecre-
(1) EYVL 1977 L 145, s. 1.                                               taris van Financiën seuraavaan kysymykseen:
                                                                         Voidaanko neuvoston direktiivin 92/12/ETY (1) 3 artiklan
                                                                         1 kohdassa tarkoitettujen valmisteveron alaisten tuotteiden
                                                                         pelkkää hallussapitoa pitää direktiivin 6 artiklan 1 kohdassa
                                                                         tarkoitettuna valmisteveron alaisten tuotteiden kulutukseen
                                                                         luovuttamisena, jos ja siltä osin kuin kyseisestä tuotteesta ei
                                                                         ole vielä suoritettu veroa valmisteveroja koskevien voimassa
Bundesfinanzhofin 15.7.1999 tekemällään päätöksellä                      olevien yhteisön säännösten ja kansallisen lainsäädännön
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Finanzamt                         mukaisesti?
     Düsseldorf-Mettmann vastaan Klaus Brandenstein
                                                                         (1) EYVL L 76, s. 1.
                         (Asia C-323/99)
                         (1999/C 333/33)
Bundesfinanzhof on pyytänyt 15.7.1999 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-              Hoge Raad der Nederlandenin 24.8.1999 tekemällään
tuimen kirjaamoon 27.8.1999, Euroopan yhteisöjen tuomiois-               päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Stich-
tuimelta asiassa Finanzamt Düsseldorf-Mettmann vastaan                   ting ”Goed Wonen” (aiemmin Woningbouwvereniging
Klaus Brandenstein ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                ”Goed Wonen”) vastaan Staatssecretaris van Financiën
Direktiivin 77/388/ETY (1) 5 artiklan 6 kohdan ensimmäisen                                       (Asia C-326/99)
virkkeen mukaan vastikkeelliseen luovutukseen on rinnastetta-
va yrityksen liikeomaisuuteen kuuluvan tavaran ottaminen                                         (1999/C 333/35)
verovelvollisen yksityiseen käyttöön, jos tavara tai sen aines-
osat oikeuttavat arvonlisäveron täyteen tai osittaiseen vähen-           Hoge Raad der Nederlanden on pyytänyt 25.8.1999 te-
nykseen.                                                                 kemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuimeen 31.8.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
1. Onko tämä säännös sovellettavissa, vaikka tavara ei itse              ennakkoratkaisua asiassa Stichting ”Goed Wonen” (aiemmin
     oikeuta verovähennykseen, mutta siihen oikeuttavat ne               Woningbouwvereniging ”Goed Wonen”) vastaan Staatssecreta-
     kyseiseen tavaraan liittyvät palvelut taikka hankinnat, jotka       ris van Financiën seuraaviin kysymyksiin:
     verovelvollinen on vastaanottanut taikka tehnyt tavaran
     hankittuaan?                                                        1.     Onko kuudennen direktiivin (1) 5 artiklan 3 kohtaa
                                                                         tulkittava siten, että kansallisella lainsäätäjällä on vapaus
2. Mitä on pidettävä kyseisessä säännöksessä tarkoitettuna               päättää, että esineoikeuksien, joilla luovutetaan oikeudenomis-
     ainesosana?                                                         tajalle kiinteää omaisuutta koskeva käyttöoikeus, katsotaan
                                                                         olevan aineellista omaisuutta ainoastaan, jos kyseisten oikeuk-
3. Miten määritellään veron perusta tavaran ottamisen yhtey-             sien perustamisesta, siirtämisestä, muuttamisesta, peruuttami-
     dessä, kun otettu tavara ei oikeuta arvonlisäveron täyteen          sesta tai kumoamisesta sovittu vastike vastaa vähintään kiin-
     tai osittaiseen vähennykseen, mutta sen yksittäiset aines-          teän omaisuuden taloudellista arvoa?
     osat siihen oikeuttavat?
                                                                         2.     Onko kuudennen direktiivin 13 artiklan B kohdan
4. Onko verovähennys, jonka verovelvollinen on tehnyt                    johdanto-osaa ja b alakohtaa ja 13 artiklan C kohdan johdanto-
     verovähennykseen oikeuttamattomaan tavaraan liittyvien              osaa ja a alakohtaa tulkittava siten, että kansallisella
     palvelujen tai toimitusten yhteydessä, oikaistava direktiivin       lainsäätäjällä on vapaus päättää, että käsitteellä ”kiinteän
     77/388/ETY 20 artiklan mukaisesti, jos direktiivin                  omaisuuden vuokraus” on katsottava tarkoitettavan sekä kiin-
     77/388/ETY 5 artiklan 6 kohdan ensimmäinen virke ei                 teän omaisuuden vuokrausta yksityisoikeudellisessa merkityk-
     sovellu?                                                            sessä, että kaikkea muuta kiinteän omaisuuden käyttöön
                                                                         antamista, joka ei ole sen luovutusta?
(1) EYVL 1977, L 145, s. 1.
                                                                         (1) EYVL 1977, L 145, s. 1.


               22.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 480/7

         Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsichtin 30. lokakuuta 2015 esittämä pyyntö saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa A vastaan Finanzmarktaufsicht (FMA)
   (Asia E-27/15)
   (2016/C 480/09)
   Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht (rahoitustarkastusviranomaisen valituslautakunta) on esittänyt EFTAn tuomioistuimelle 30. lokakuuta 2015 päivätyllä kirjeellä pyynnön neuvoa-antavan lausunnon saamiseksi asiassa A vastaan Finanzmarktaufsicht (FMA). Pyyntö saapui tuomioistuimen kirjaamoon 16. marraskuuta 2015 ja koskee seuraavia kysymyksiä:

               1.

               Onko rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen 26 päivänä lokakuuta 2005 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2005/60/EY tulkittava siten, että kyseisen direktiivin 2 artiklan 1 kohdan 3 alakohdan c alakohdassa ja 3 artiklan 7 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin ”huolto-omaisuus- (trust) ja yrityspalvelujen tuottajiin” sovelletaan direktiivin 8 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 9 artiklan 6 kohdan mukaista velvollisuutta hankkia tietoja liikesuhteen tarkoituksesta ja laadusta yksinomaan niiden sijoittautumisjäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti?

               2.

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, millä kriteereillä määritetään, ovatko ”huolto-omaisuus- (trust) ja yrityspalvelujen tarjoajat” velvollisia suorittamaan direktiivin 8 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 9 artiklan 6 kohdan mukaisen tietojen hankkimisen liikesuhteen tarkoituksesta ja laadusta toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti?

               3.

               Pätevätkö vastaukset kysymyksiin 1 ja 2 myös silloin, kun yritys, jolle hallinnollisia palveluja tarjotaan, ei ole sijoittautunut mihinkään jäsenvaltioon?


title: Juana de la Cruz Elena Vela Palaciosin 13.2.1997 Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa vastaan nostama kanne (Asia T-30/97)

text:
10.5.97              I  rl    |                 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 142/ 17
                                           ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
 ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN                            jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
                             MÄÄRÄYS,                               Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa vastaan. Kantajan
                  20 päivänä helmikuuta 1997,                       edustajana on asianajaja Jaime Creus, Calle Consejo de
                                                                    Ciento nro 377, Barcelona .
asiassa T-141/96, Bergpracht Milchwerke GmbH & Co.
      KG ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( 1 )
                (Asian käsittelystä luopuminen)
                                                                    Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                           ( 97/C 142/36 )
                                                                    kumoaa kantajan kylpyläoleskelun perustelua koskevasta
                                                                    kurinpitomenettelystä tehdyn lopullisen päätöksen nro 3/
                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                     1995 ja erityisesti kumoaa palkkatason alentamista koske
                                                                    van seuraamuksen ja palauttaa pidätetyn palkan osan .
Asiassa T-141 /96 , Bergpracht Milchwerke GmbH & Co.                Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
KG, kotipaikka Tettnang ( Saksa ), Hochland Reich, Sum             toteaa tämän vuoksi mitättömiksi kaikki muut kyseisestä
mer & Co . KG, kotipaikka Heimenkirch ( Saksa ), Milch             seuraamuksesta aiheutuvat taloudelliset vaikutukset kanta
werke Crailsheim eG, kotipaikka Crailsheim ( Saksa ),               jan palkkaan sekä kaikki kurinpitomenettelystä tehdystä
Milchwerke Geislingen eG, kotipaikka Geislingen/Steige              lopullisesta päätöksestä nro 3/1995 aiheutuneet oikeusvai
( Saksa ), Wendelstein Käsewerk Molkerei Ziegenhain                 kutukset .
GmbH & Co. KG, kotipaikka Bad Aibling ( Saksa ), Zen
tral-Molkerei Aurich GmbH, kotipaikka Aurich ( Saksa ),
edustajinaan J. Salzwedel ja M. Loschelder, prosessiosoite
Luxemburgissa asianajotoimisto M. Loesch, 11 rue Goet              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
he, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään
J. L. Iglesias Buhigues ja U. Wölker, jossa kantajat vaativat
neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 2081 /92 17 artiklassa sää
detyn menettelyn mukaisesta maantieteellisten merkintöjen
ja alkuperäisnimitysten rekisteröinnistä 12 päivänä kesä           Kantaja vastustaa hänen palkkansa laskemista ura-alueen
kuuta 1996 annetun komission asetuksen ( EY ) N:o 1107/             C palkkaluokan 4 palkkatasolle 2 koskevaa seuraamusta ,
96 ( EYVL N:o L 148 , 21.6.1996 , s . 1 ) kumoamista siltä          joka määrättiin hänelle kurinpitomenettelystä tehdyllä lo
osin kuin siinä on rekisteröity nymitys Feta suojattuna al         pullisella päätöksellä nro 3/1995 , joka koski oleskelua kyl
kuperäisnimityksenä, ensimmäisen oikeusasteen tuomiois             pylässä Ischiassa ( Italia ). Kyseinen seuraamus määrättiin,
tuin ( viides jaosto ), toimien kokoonpanossa jaoston pu           koska kantaja ei ollut perustellut hoitopäiviä . Tältä osin
heenjohtaja R. García-Valdecasas sekä tuomarit J. Azizi ja          kantaja väittää, että ainoat hänen hallussaan todisteena ol
M. Jaeger, kirjaaja : H. Jung, on 20.2.1997 antanut mää            leet asiakirjat eli kylpylän lääkärin lausunto ja hoitoja kos
räyksen, jonka määräysosa on seuraava :                             kevat laskut oli lähetetty sairausvakuutusjärjestelmän
                                                                    asiantuntijalääkärille, mikä on asianmukainen menettely
                                                                    kulujen korvaamiseksi .
1 ) Ensimmäisen oikeusasteen tuomiostuin luopuu käsitte
     lemästä asiaa T-141/96 , Bergpracht Milchwerke
     GmbH & Co . KG ym . vastaan Euroopan yhteisöjen
     komissio, jotta yhteisöjen tuomioistuin voisi ratkaista
     kuoamisvaatimuksen .                                           Toisaalta kantaja väittää, että riidanalaisen päätöksen te
                                                                    kemisessä on rikottu hallinnollista menettelyä koskevia
                                                                    olennaisia menettelymääräyksiä, koska kantajaa ei ollut
2 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                     etukäteen kuultu eikä päätöksessä ollut riittävästi perustel
                                                                    tu sitä, miksi nimittävä viranomainen poikkesi kurinpito
(M EYVL N:o C 336, 9.1 1.1996 , s . 30 .                            lautakunnan lausunnon mukaisesta seuraamuksesta . Tois
                                                                    sijaisesti kantaja väittää, että lausunnossa on kohta , jossa
                                                                    ilmaistaan kurinpitolautakunnan puheenjohtajan mielipi
                                                                    de, mikä merkitsee tämän toimivallan ylittämistä .
Juana de la Cruz Elena Vela Palaciosin 13.2.1997 Euroo
   pan talofis- ja sosiaalikomiteaa vastaan nostama kanne           Pääasian osalta kantaja väittää, että tosiseikkoja on arvioi
                          ( Asia T-30/97 )                          tu virheellisesti, koska perusteettomia poissaolopäiviä ei
                                                                    ole laskettu oikein, ja että suhteellisuusperiaatetta on lou
                           ( 97/C 142/37 )                          kattu, koska rangaistu toiminta ei ole suhteessa siitä mää
                                                                    rättyyn seuraamukseen .
                 (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
Juana de la Cruz Elena Vela Palacios, kotipaikka Casab
lanca ( Marokko ), on nostanut 13.2.1997 Euroopan yhteisö


title: Tribunal de la première instance de Bruxellesin 23.4.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa J. Lehtonen ja ASBL Castors Canada Dry Namur-Braine vastaan ASBL Fédération royale belge des sociétés de basket-ball (Asia C-176/96)

text:
6.7.96                I H |                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 197/ 15
istuimen kirjaamoon 20.5.1996 , Euroopan yhteisöjen                   2 . Jos kyse on ollut vastikkeellisesta tavaroiden luovutuk
tuomioistuimelta asiassa Rui Alberto Pereira Roque vastaan                 sesta tai palvelujen suorituksesta, mikä tällaisessa liike
His Excellency the Lieutenant Governor of Jersey ennakko                  toimessa on vastikkeen luonne ?
ratkaisua seuraaviin kysymyksiin :
                                                                      (M EYVL N:o L 145 , 13.6.1977, s . 1
1 ) Ottaen huomioon se, että Ison-Britannian kansalaiset
     on Jerseyllä vapautettu maahantulovalvonnasta eikä
     heitä voida karkottaa sieltä , onko Yhdistyneen kunin
     gaskunnan liittymisestä Euroopan yhteisöön tehdyn
     sopimuksen kolmannen pöytäkirjan 4 artiklalla ( 1 ) se
     vaikutus, että toisenkaan jäsenvaltion kansalaista ei            Sala de lo Social de Tribunal Superior de Justicia de Castilla
     voida karkottaa Jerseyltä ?                                      La Manchan 25.4.1996 tekemällään päätöksellä esittämä
                                                                      ennakkoratkaisupyyntö asiassa Francisca Sanchez Hidalgo
2 ) Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltäväs              ym. vastaan Asociaciön de Servicios Aser ja Sociedads
     ti , estääkö edellä mainittu 4 artikla Jerseyn toimivaltai                           Cooperativa Minerva
     sia viranomaisia karkottamasta toisen jäsenvaltion kan                                  ( Asia C-173 /96 )
     salaista , paitsi jos karkotus on perusteltu yleisen jär
                                                                                ( 96/C 197/31 )
     jestyksen, yleisen turvallisuuden tai kansanterveyden
     vuoksi ?
                                                                      Sala de lo Social del Tribunal Superior de Justicia de Castilla
3 ) Mikäli toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi,                 La Mancha on 25.4.1996 tekemällään ja 20.5.1996 Euroo
     estääkö edellä mainittu 4 artikla Jerseyn toimivaltaisia         pan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon saapuneella
     viranomaisia karkottamasta toisen jäsenvaltion kansa            päätöksellä pyytänyt Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
     laista Jerseyltä , jos näiden viranomaisten käsitys yleises     ennakkoratkaisua asiassa Francisca Sanchez Hidalgo ym .
     tä järjestyksestä on sellainen, että sen perusteella ky         vastaan Asociaciön de Servicios Aser ja Sociedad Coopera
     seistä henkilöä ei karkotettaisi Yhdistyneestä kuningas         tiva Minerva seuraavaan kysymykseen :
     kunnasta ?
                                                                      Onko työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai
                                                                      liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä
(') EYVL N:o L 73 , 27.3.1972 , s . 164 , englanninkielinen laitos .  koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
                                                                      14 päivänä helmikuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin
                                                                      77/187/ETY (') 1 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan katsot
                                                                      tava kuuluvan tapaus, jossa yritys, joka tarjoaa kunnan
                                                                      puolesta kunnan toimeksiannon perusteella kotiapua
                                                                      tietyille kotiavun tarpeessa oleville henkilöille, lopettaa
                                                                      tällaisen palvelun tarjoamisen, kun kyseisten palvelujen
                                                                      tarjoaminen annetaan toisen yrityksen tehtäväksi ilman,
High Court of Justice, Queen's Bench Divisionin 13.5.1996             että tapahtuu varallisuuden siirtoja ja ilman, että työehto
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                sopimuksessa tai tarjouspyynnön ehdoissa mainitaan
riita-asiassa Commissioners of Customs and Excise vastaan             mitään siitä , että toimeksiannon saaneen uuden yrityksen
                First National Bank of Chicago                        on tultava toimeksiannon aiemmin saaneen yrityksen tilalle
                          ( Asia C-172/96 )                           työnantajan ja työntekijöiden välisessä työsuhteessa ?
                            ( 96/C 197/30 )
                                                                      (M EYVL N:o L 61 , 5.3.1977, s . 26
High Court of Justice, Queen's Bench Division on pyytänyt
13.5.1996 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
Euroopan         yhteisöjen       tuomioistuimen     kirjaamoon
20.5.1996 , Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta Com
missioners of Customs and Excisen ja First National Bank of           Tribunal de la première instance de Bruxellesin 23.4.1996
Chicagon välillä vireillä olevassa riita-asiassa, ottaen              tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
huomioon jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön                 asiassa J. Lehtonen ja ASBL Castors Canada Dry Namur
yhdenmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 1977 anne                 Braine vastaan ASBL Fédération royale belge des sociétés de
tun neuvoston direktiivin 77/388/ETY (') ( kuudes ALV                                             basket-ball
direktiivi ) asianmukainen tulkinta ja British Bankers' Asso
ciationin ulkomaan valuutan vaihtoa koskevien liiketo                                        ( Asia C- 1 76/96 )
imien määritelmä ( sellaisena kuin se on esitetty tosiseikkoja                                  ( 96/C 197/32 )
koskevien havaintojen ensimmäisessä kohdassa ), ennakko
ratkaisua seuraaviin kysymyksiin :                                    Tribunal de la première instance de Bruxelles on pyytänyt
                                                                      23.4.1996 tekemällään päätöksellä , joka on saapunut
1.   Onko tällaisten ulkomaan valuutan vaihtoa koskevien              yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 22.5.1996 , yhteisö
     liiketoimien osalta kyse vastikkeellisesta tavaroiden            jen tuomioistuimelta asiassa J. Lehtonen ja ASBL Castors
     luovutuksesta tai palvelujen suorituksesta ?                     Canada Dry Namur-Braine vastaan ASBL Fédération royale
 ---pagebreak--- N:o C 197/16          | FI |                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          6.7.96
belge des sociétés basket-ball ennakkoratkaisua seuraavaan            Yhdistyneen kuningaskunnan 24.5.1996 Euroopan yhtei
kysymykseen :                                                                    söjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                ( Asia C-1 80/96
Ovatko sellaiset urheiluliiton määräykset, joilla kielletään
seuraa käyttämästä urheilukilpailussa pelaajaa , joka on                                         ( 96/C 197/34 )
palkattu tietyn päivämäärän jälkeen, Rooman sopimuksen
 ( ja erityisesti sen 6 , 48 , 85 ja 86 artiklan ) vastaisia , kun    Yhdistynyt kuningaskunta on nostanut 24.5.1996 Euroo
kysymys on ammattipelaajasta, joka on Euroopan unionin                pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhtei
jäsenvaltion kansalainen, ja kun otetaan huomioon se                  söjen komissiota vastaan . Kantajan asiamies on Lindsey
urheiluun liittyvä perustelu, johon urheiluliitot ovat vedon         Nicoll, Treasury Solicitons Department, avustajinaan
neet ja jonka mukaan tällaiset määräykset ovat tarpeen,               K. P. E. Lasok, QC ja David Anderson, barrister, ja
jottei urheilukilpailujen luonne vääristyisi ?                        prosessiosoite Luxemburgissa Yhdistyneen kuningaskun
                                                                      nan suurlähetystö , 14 Boulevard Roosevelt .
                                                                      Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Tribunale amministrativo regionale per la Lombardian
7.11.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat                a ) kumoaa komission päätöksen 96/239/EY ('); vaihtoeh
kaisupyyntö kyseisessä tuomioistuimessa vireillä olevassa                 toisesti
asiassa Stefano Serbini vastaan Ministero del Commercio
                              con 1'Estero                            b ) kumoaa komission päätöksen 96/239/EY 1 artiklan,
                          ( Asia C-178/96 )                               siltä osin kuin se koskee
                            ( 96/C 197/33 )
                                                                            i ) eläviä nautaeläimiä , joiden vienti Yhdistyneestä
Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia on                          kuningaskunnasta on sallittu komission päätök
pyytänyt 7.11.1995 tekemällään päätöksellä, joka on saa                        sellä 94/474/EY ( 2 ), ja/tai
punut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
22.5.1996 , yhteisöjen tuomioistuimelta kyseisessä tuomio                 ii ) elävien nautaeläinten siemennestettä ja/tai alkioita ,
istuimessa vireillä olevassa asiassa Stefano Serbini vastaan                    ja/tai
Ministero del Commercio con PEstero ennakkoratkaisua
seuraaviin kysymyksiin :                                                  iii ) Yhdistyneessä kuningaskunnassa teurastettujen
                                                                                alle 30 kuukauden ikäisten nautaeläinten lihaa tai
 1 ) Tarkoitetaanko 31.12.1993 asti voimassa olleessa                           sellaisten nautaeläinten lihaa , jotka annetun todis
       ETY:n perustamissopimuksen 67 artiklan 1 kohdassa                        tuksen mukaan ovat peräisin sellaisista karjoista ,
       ilmaistulla käsitteellä " pääomien liikkeet " myös muok                 joissa ei ole ilmennyt yhtään BSE-tapausta ja jotka
       kaamattoman kullan hankkimista sijoitustarkoituk                        eivät ole tosiasiallisesti tai mahdollisesti joutuneet
       sessa ?
                                                                                kosketuksiin BSE-taudinaiheuttajan saastuttaman
                                                                                eläinten rehun kanssa , ja/tai
2 ) Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi,
       sovelletaanko muokkaamattoman kullan sijoitustar
       koituksessa 31.7.1993 tehtyyn hankintaan direktiivin               iv ) Yhdistyneessä kuningaskunnassa teurastetuista
       88/361 /ETY (') säännöksiä , ja onko näillä säännöksillä                 nautaeläimistä saatuja tuotteita , jotka saattavat
       välitön oikeusvaikutus siten, että sellaisia kansallisia                 joutua ihmisten tai eläinten ravintoketjuun, tai
       säännöksiä kuin 31.3.1988 annetun D.P.R:n nro 148                        lääketieteelliseen käyttöön, kosmetiikkaan tai lääk
       15 pykälä ei voitaisi soveltaa ?                                         keiden valmistukseen tarkoitettuja tuotteita , ja/
                                                                                tai
3 ) Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi,
       voidaanko direktiivin 88/361 /ETY säännöksiä edelleen               v ) liivatetta ja/tai talia, ja/tai
       soveltaa EY:n perustamissopimuksen 73 a artiklan
       ( lisätty perustamissopimukseen Euroopan unionista                 vi ) vientiä kolmansiin maihin ( paitsi siltä osin kuin
       tehdyn sopimuksen G artiklan 15 kohdalla ) tultua                        todellinen vaara kiellon kiertämisestä on mahdolli
       voimaan, kun tämän kohdan mukaan " korvataan                             sesti olemassa ),
       67—73 artikla 73 b — 73 g artiklalla 1 päivästä
       tammikuuta 1994 ", vai onko pääomien liikkeiden                c ) kumoaa kaikki riitautetut toimenpiteet,
       vapauttaminen nykyisin täysin säännelty 73 b —
       73 g artiklassa ?                                               a
4 ) Jos edellisen kysymyksen ensimmäiseen osaa vastataan
       kieltävästi, sovelletaanko sijoitustarkoituksessa tehtyyn      d ) velvoittaa komission korvaaman Yhdistyneen kunin
       muokkaamattoman kullan hankintaan EY:n perusta                    gaskunnan oikeudenkäyntikulut.
       missopimuksen 73 b artiklan 1 kohtaa , ja onko tällä
       määräyksellä välitön oikeusvaikutus ?                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
( 1 ) EYVL N:o L 178 , 8.7.1988 , s . 5
                                                                      Lyhyesti ilmaistuna riitautettu päätös ja riitautetut toimen
                                                                      piteet ovat lainvastaisia seuraavista syistä :


title: Bezirksgericht für Handelssachen Wienin 21.10.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Verein für Konsumenteninformation vastaan Österreichische Kreditversicherungs AG (Asia C-364/96)

text:
N:o C 9 / 12         LU                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         11.1.97
oman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista 17                   muksen 189 b artiklan toisen kohdan mukaisesti an
päivänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin                     tanut ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston
69/335/ETY (*) vastaisesti, siitä syystä, että kyseessä on                direktiiviksi maakaasualan sisämarkkinoiden yhteisis
ajankohta, jona Italian valtio ei ollut vielä saattanut asian           tä säännöksistä ( EYVL Nro C 123 , 4.5.1994, s . 26 )
mukaisesti edellä mainitun direktiivin säännöksiä osaksi                  Euroopan unionin neuvostolle, jonka on vahvistettava
kansallista oikeusjärjestystään ( mikä on toteutettu vasta               yhteinen kanta, neuvoston asetuksen N:o 17 (*) 9 ar
30 . 8 . 1993 annetun valmiusasetuksen [decreto-legge]                   tiklan 3 kohdan perusteella toimivaltainen jäsenval
nro 331 tultua voimaan, joka on muunnettu 29.10.1993                     tion viranomainen EY:n perustamissopimuksen 5
laiksi nro 427)?                                                          artiklan toisen kohdan nojalla, jonka mukaan jäsen
                                                                         valtiot pidättyvät kaikista toimenpiteistä, jotka ovat
(!) EYVL N:o L 249, 3.10.1969, s . 25 .                                   omiaan vaarantamaan perustamissopimuksen tavoit
                                                                         teiden saavuttamista, estynyt soveltamasta EY:n pe
                                                                         rustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa päätök
                                                                         sellään sopimukseen, jolla kaksi                kotimaista
                                                                         kaasunjakeluyritystä velvoittautuvat pidättäytymään
                                                                         välittömistä tai välillisistä putkea pitkin tapahtuvista
                                                                         kaaasutoimituksista toisen sopimuspuolen toimitus
Bezirksgericht für Handelssachen Wienin 21.10.1996 teke                 alueella ( rajaamissopimus )?
mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asi
assa Verein für Konsumenteninformation vastaan Osterrei
                chische Kreditversicherungs AG                       2 . Jos kysymykseen 1 vastataan kieltävästi :
                          Asia C-364/96 )
                           ( 97/C 9/22 )                                 Rikkooko asetuksen N:o 17 9 artiklan 3 kohdan mu
                                                                         kaan toimivaltainen jäsenvaltion viranomainen EY:n
Bezirksgericht für Handelssachen Wien on pyytänyt                        perustamissopimuksen 5 artiklan toisen kohdan ja
21.10.1996 tekemällään päätöksellä , joka on saapunut Eu                3 artiklan g alakohdan mukaista velvoitetta pidättäy
roopan yhteisöjen tuomioistuimeen 14.11.1 996, Euroopan                  tyä kaikista toimenpiteistä, jotka ovat omiaan vaa
yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Verein für Konsumen                 rantamaan yhteisön tavoitteita toteuttaa järjestelmä,
teninformation      vastaan    Österreichische Kreditversiche           jolla taataan, ettei kilpailu sisämarkkinoilla vääristy,
rungs AG ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:                        kun se soveltaa perustamisopimuksen 85 artiklan
                                                                          1 kohtaa kahden kotimaisen kaasunjakeluyrityksen
                                                                         väliseen rajaamissopimukseen, jos muissa jäsenvalti
Onko matkapaketeista, pakettilomista ja pakettikiertomat                oissa toimivilla kaasunjakeluyrityksillä on sopimuksil
koista 13 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston di                   la tai tosiasiallisesti kilpailulta suojattuja myyntialuei
rektiivin 90/314/ETY ( ] ) 7 artiklaa tulkittava niin, että
                                                                         ta tai lakiin perustuvia kaasunhankintamonopoleja ?
" kuluttajan paluukuljetuksen turvaamiseksi " katsotaan
myös sellaiset summat, jotka kuluttaja maksaa paikan
päällä palvelun suorittajalle ( esim . hotellin omistajalle ),       3 . Jos kysymykseen 2 vastataan kieltävästi :
koska tämä estäisi kuluttajan paluumatkan, jos tämä ei
maksa hotellilaskua ?
                                                                         Onko perustamissopimuksen 30 artiklan mukaisen
(') EYVL N:o L 158 , 23.6.1990, s . 59 .                                 valtioiden välisen tavaroiden vapaan liikkuvuuden,
                                                                         sellaisena kuin se yhteisöjen tuomioistuimen tulkin
                                                                         nan mukaan ( vrt. asiat C-267/91 ja C-268/91 , Keck,
                                                                         Kok . 1993 , s . 1-6097 ) kanssa yhteensoveltuva toimen
                                                                         pide ( myyntisääntö ) se, että kansallisessa oikeusjärjes
                                                                         tyksessä ( Saksassa GWB:n 103 §) vapautetaan
Kammergericht Berlinin 30.10.1996 tekemällään päätök                    kaasunhankintayritysten rajaamissopimukset kansal
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1 . Ruhrgas                 lisesta kartellikiellosta niistä tehdyn ilmoituksen pe
     AG, 2 . Thyssengas GmbH vastaan Bundeskartellamt                    rusteella ja yritykset käyttävät tätä mahdollisuutta, ja
                                                                         onko tästä mahdollisesti seurauksena, että asetuksen
                        ( Asia C-365/96 )                                N:o 17 9 artiklan 3 kohdan mukaan toimivaltainen
                           ( 97/C 9/23 )                                 jäsenvaltion viranomainen ei saa soveltaa perustamis
                                                                         sopimuksen 85 artiklan 1 kohdan mukaista kieltoa
                                                                         tällaiseen vapautettuun rajaamissopimukseen ?
Kammergericht Berlin ( Kartellsenat ) on pyytänyt
30.10.1996 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
Euroopan        yhteisöjen      tuomioistuimen    kirjaamoon         4 . Jos kysymykseen 3 vastataan kieltävästi :
19.11.1 996, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa
1 . Ruhrgas AG, 2 . Thyssengas GmbH vastaan Bundeskar
tellamt ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                         Onko, niin kauan kuin komissio ei ole aloittanut me
                                                                         nettelyä, asetuksen N:o 17 9 artiklan 3 kohta, jonka
  1 . Onko sillä perusteella, että Euroopan yhteisöjen ko               mukaan jäsenvaltion viranomaisilla säilyy toimivalta
      missio   toteuttaa   sisämarkkinat    maakaasusektorilla           soveltaa perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa,
      lainsäädäntöteitse ja että se on EY:n perustamissopi              lainvastainen, koska huolimatta siitä, että 85 artiklan


title: Asia T-648/15: Kanne 13.11.2015 – Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica v. parlamentti

text:
               8.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/62

         Kanne 13.11.2015 – Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica v. parlamentti
   (Asia T-648/15)
   (2016/C 048/70)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica (Riika, Latvia) (edustaja: asianajaja N. Pirc Musar)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan parlamentin 15.9.2015 antaman päätöksen A(2015)8361 C, jolla hylättiin kantajan uudistettu hakemus saada tutustua tiettyihin asiakirjoihin, jotka koskivat tietoja Euroopan parlamentin jäsenten matkakuluista, päivärahoista, muista kulukorvauksista ja henkilöstöjärjestelykuluista

               —

               velvoittamaan parlamentin korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 ja 140 artiklan mukaisesti, mukaan lukien mahdollisten väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu asetuksen 1049/2001 (1) 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja asetuksen 45/2001 (2) 8 artiklan b alakohdan rikkomiseen, sillä pyydettyjä henkilötietoja ei ole suojattu unionin lainsäädännössä.

               2.

               Toinen kanneperuste perustuu asetuksen 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja asetuksen 45/2001 8 artiklan b alakohdan rikkomiseen, sillä pyydettyihin tietoihin ei annettu tutustua, vaikka edellytykset tietojen ilmaisemiselle täyttyivät.

               3.

               Kolmas kanneperuste perustuu asetuksen 1049/2001 2 ja 4 artiklan sekä 6 artiklan 3 kohdan mukaisen yleisen velvollisuuden, jonka mukaan kunkin yksittäisen asiakirjan osalta on suoritettava tutkimus, rikkomiseen.

               4.

               Neljäs kanneperuste perustuu asetuksen 1049/2001 4 artiklan 6 kohdan rikkomiseen, koska pyydettyjen asiakirjojen osittaisen tutustumisen epääminen ei ollut perusteltu.

               5.

               Viides kanneperuste perustuu asetuksen 1049/2001 7 artiklan 1 kohdassa ja 8 artiklan 1 kohdassa edellytetyn perusteluvelvollisuuden rikkomiseen, sillä parlamentti ei vastannut kaikkiin kantajan väitteisiin.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).

      (2)  Yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18.12.2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 45/2001 (EYVL 2001, L 8, s. 1).


title: Yhdistetyt asiat T-159/13 ja T-372/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.11.2015 – HK Intertrade v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden leviäminen — Varojen jäädyttäminen — Kumoamiskanne — Kanteen nostamisen määräaika — Alkamisajankohta — Tutkittavaksi ottaminen — Oikeus tulla kuulluksi — Ilmoitusvelvollisuus — Perusteluvelvollisuus — Puolustautumisoikeudet — Ilmeinen arviointivirhe)

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.11.2015 – HK Intertrade v. neuvosto
   (Yhdistetyt asiat T-159/13 ja T-372/14) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden leviäminen - Varojen jäädyttäminen - Kumoamiskanne - Kanteen nostamisen määräaika - Alkamisajankohta - Tutkittavaksi ottaminen - Oikeus tulla kuulluksi - Ilmoitusvelvollisuus - Perusteluvelvollisuus - Puolustautumisoikeudet - Ilmeinen arviointivirhe))
   (2016/C 027/34)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: HK Intertrade Co. Ltd (Hong-Kong, Kiina) (edustajat: solicitor J. Grayston sekä asianajajat P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta, N. Pilkington ja D. Sellers)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: V. Piessevaux ja M. Bishop)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 21.12.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/829/YUTP (EUVL L 356, s. 71) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 21.12.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1264/2012 (EUVL L 356, s. 55) kumoamiseksi (asia T-159/13) ja vaatimus 14.3.2014 päivättyyn kirjeeseen sisältyvän neuvoston sen päätöksen kumoamiseksi, joka koskee kantajaan kohdistettujen rajoittavien toimenpiteiden voimassa pitämistä (asia T-372/14).

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               HK Intertrade Co. Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 147, 25.5.2013.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11 päivänä syyskuuta 2002 asiassa T-127/00, Michael Nevin vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Ulkomaankorvaus – Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohta – Kansainväliselle järjestölle suoritetut palvelut)

text:
23.11.2002               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 289/23
Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-                      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
miehinään C. Bury ja R. Vidal), jossa kantajat vaativat kumoa-                             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
maan 28.2.2000 tehdyn komission päätöksen, joka koski
kantajien esittämää tutkintamenettelyn aloittamispyyntöä
yleisen tullietuusjärjestelmän (General System of Preferences)                               18 päivänä syyskuuta 2002
mukaisten tullietuuksien peruuttamiseksi intialaista alkuperää
olevan polyeteenitereftalaattikalvon osalta, ensimmäisen oi-             asiassa T-29/01, Carlos Puente Martín vastaan Euroopan
keusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-                                       yhteisöjen komissio (1)
nossa: jaoston puheenjohtaja J. D. Cooke sekä tuomarit
R. García-Valdecasas ja P. Lindh, kirjaaja: H. Jung, on antanut
12.9.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                     (Henkilöstö – Uudelleensijoittaminen – Asettautumiskor-
                                                                         vaus – Uudelleen hyväksyminen työkyvyttömyyseläkkeen
1)     Komission 28.2.2000 tekemä päätös kumotaan.                               piiriin – Uudelleenasettautumiskorvaus – Ehdot)
2)     Komissio vastaa omien oikeudenkäyntikulujensa lisäksi kanta-
                                                                                (2002/C 289/45)
       jien kuluista.
( 1) EYVL C 176, 24.6.2000.                                                                    (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                         Asiassa T-29/01, Carlos Puente Martín, Euroopan yhteisöjen
                                                                         komission virkamies, kotipaikka Madrid, edustajanaan asian-
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                               ajaja O. González Correas, vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                  sio (asiamiehinään J. Currall, J. Rivas-Andrés ja J. Gutiérrez
                                                                         Gisbert), jossa kantaja vaatii sen komission 22.2.2000 tekemän
                     11 päivänä syyskuuta 2002                           päätöksen kumoamista, jossa kantajalle kieltäydyttiin myöntä-
                                                                         mästä täydellistä asettautumiskorvausta ja uudelleenasettautu-
asiassa T-127/00, Michael Nevin vastaan Euroopan yhtei-                  miskorvausta sen jälkeen kun hän oli asettautunut Brysseliin ja
                          söjen komissio (1)                             asettautunut uudelleen Madridiin, yhteisöjen ensimmäisen
                                                                         oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpa-
(Henkilöstö – Ulkomaankorvaus – Henkilöstösääntöjen liit-                nossa: presidentti M. Vilaras sekä tuomarit V. Tiili ja P. Mengoz-
teessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohta – Kansain-              zi, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González, on 18.9.2002
              väliselle järjestölle suoritetut palvelut)                 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                           (2002/C 289/44)
                                                                         1)     Lausunnon antaminen vaatimuksesta, joka koskee sitä, että
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                             ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hyväksyisi oikeuden-
                                                                                käyntikieleksi espanjan, raukeaa.
Asiassa T-127/00, Euroopan yhteisöjen komission virkamies                2)     Komission 22.2.2000 tekemä päätös kumotaan siltä osin
Michael Nevin, kotipaikka Tervuren (Belgia), edustajanaan                       kuin siinä kieltäydytään myöntämästä kantajalle täydellistä
asianajaja N. Lhoëst, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan                     henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 5 artiklan 1 kohdassa
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. Currall,                         tarkoitettua asettautumiskorvausta ja täydellistä henkilöstö-
D. Waelbroeck ja A. Vroninks), jossa kantaja vaatii ensimmäi-                   sääntöjen liitteessä VII olevan 65 artiklan 1 kohdassa tarkoitet-
sen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan komission                             tua uudelleenasettautumiskorvausta.
9.4.1999 tekemän päätöksen, jolla kantajalta evättiin Euroo-
pan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen           3)     Komissio velvoitetaan suorittamaan kantajalle nämä korvaukset
liitteessä VII olevan 4 artiklan mukainen ulkomaankorvaus, ja                   viivästyskorkoineen niistä päivistä lukien, jolloin kumpikin
velvoittamaan vastaajan maksamaan tämän ulkomaankor-                            korvaus oli henkilöstösääntöjen VII liitteen mukaisesti makset-
vauksen vuotuisine viivästyskorkoineen, yhteisöjen ensimmäi-                    tava, maksupäivään saakka ja vähennettynä kantajalle jo
sen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoon-                  asettautumiskorvauksena maksetuilla summilla. Vuotuisena
panossa: jaoston puheenjohtaja M. Vilaras sekä tuomarit                         viivästyskorkona peritään Euroopan keskuspankin neuvoston
V. Tiili ja P. Mengozzi, kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers,               perusrahoitusoperaatioille vahvistama ja niihin kyseisenä ajan-
on 11.9.2002 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on                           kohtana soveltama korko lisättynä kahdella prosenttiyksiköllä.
seuraava:
                                                                         4)     Kanne hylätään muilta osin.
1)     Kanne hylätään.
2)     Kumpikin osapuoli velvoitetaan vastaamaan omista oikeuden-        5)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
       käyntikuluistaan.
                                                                         (1 ) EYVL C 118, 21.4.2001.
( 1) EYVL C 176, 24.6.2000.


title: Asia C-87/03: Espanjan kuningaskunnan 27.2.2003 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
7.6.2003                  FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 135/7
määräyksiä, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto),                panossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet                 tuomarit D. A. O. Edward ja S. von Bahr (esittelevä tuomari),
(esittelevä tuomari) sekä tuomarit P. Jann ja A. Rosas, julkisasia-      julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass, on 6.2.2003 antanut
mies: J. Mischo, kirjaaja: R. Grass, on antanut 10.4.2003                määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                         1)     Valitus hylätään.
1)     Ranskan tasavalta ei ole noudattanut biosidituotteiden markki-
       noille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun           2)     Dieckman & Hansen GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeu-
       Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY mu-                denkäyntikulut.
       kaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyssä määräajassa
       antanut kaikkia tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä
       lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.                   (1 ) EYVL C 44, 16.2.2002.
2)     Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
       kulut.
( 1) EYVL C 131, 1.6.2002.
                                                                         Espanjan kuningaskunnan 27.2.2003 Euroopan unionin
                                                                                neuvostoa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-87/03)
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                                           (2003/C 135/11)
                             (neljäs jaosto)
                                                                         Espanjan kuningaskunta on nostanut 27.2.2003 Euroopan
                    6 päivänä helmikuuta 2003                            yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neu-
                                                                         vostoa vastaan. Kantajan asiamiehenä on valtionasiamies Nuria
                                                                         Díaz Abad, prosessiosoite Luxemburgissa.
asiassa C-492/01 P, Dieckmann & Hansen GmbH vastaan
                 Euroopan yhteisöjen komissio ( 1)
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
(Sellaisten kolmansien maiden luettelosta, joista kalastus-
tuotteiden tuonti ihmisravinnoksi on sallittua, tehdyn komis-            –      kumoaa yhteisön vesialueilla ja yhteisön aluksiin sellaisilla
sion päätöksen 97/296/EY muuttamisesta tehty päätös                             muilla vesialueilla, joilla pyyntirajoitukset ovat tarpeen,
1999/244/EY – Kazakstanista peräisin olevan kaviaarin                           sovellettavien eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien
tuontikielto – Sopimussuhteen ulkopuolinen yhteisön vastuu                      kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten
– Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain                  vahvistamisesta vuodeksi 2003 20 päivänä joulukuuta
   selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)                 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2341/
                                                                                2002 ( 1) siltä osin kuin siinä ei jaeta Espanjan aluksille
                                                                                tiettyjä kiintiöitä Pohjanmeren ja Itämeren yhteisön vesi-
                            (2003/C 135/10)                                     alueilla
                                                                         –      velvoittaa vastaajana olevan toimielimen korvaamaan
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                oikeudenkäyntikulut.
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         –      Syrjintäkiellon periaatteen loukkaaminen: Siirtymäajan
Asiassa C-492/01 P, Dieckmann & Hansen GmbH, kotipaikka                         päätyttyä 31.12.2002 Espanjan kalastajat ovat samassa
Hampuri (Saksa) edustajanaan asianajaja H.-J. Rabe, vastapuo-                   asemassa kuin muiden jäsenvaltioiden kalastajat, ja niiden
lena Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään G.Berscheid                    on saatava yhtäläinen pääsy vesialueille ja yhtäläinen
ja M. Niejahr), jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan ensim-                 mahdollisuus hyödyntää vesiluonnonvaroja. Riidanalai-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa                      sen säädöksen mukaan Espanjan kalastajia kuitenkin
T-155/99, Dieckmann & Hansen GmbH vastaan komissio,                             kohdellaan eri tavalla, kun niiden ei anneta kalastaa
23.10.2001 antaman tuomion (Kok. 2001, s. II-3143) kumoa-                       Pohjanmeren ja Itämeren vesialueilla lähestulkoon mitään
mista, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoon-                 kiintiöiden kohteena olevia lajeja.
 ---pagebreak--- C 135/8                  FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                       7.6.2003
       Toisaalta ei ole mitään objektiivista perustetta, joka            Espanjan kuningaskunnan 28.2.2003 Euroopan unionin
       oikeuttaisi tämän syrjinnän. Pääsääntönä on se, että                             neuvostoa vastaan nostama kanne
       koko yhteisön säännöstö on täysin sovellettavissa uusiin
       jäsenvaltioihin niiden liittymisestä lähtien ja että liittymis-
       asiakirjaan sisältyvät poikkeukset tästä sovellettavuudesta
       ovat aina tilapäisiä, ja niitä on tulkittava suppeasti. Näiden                               (Asia C-90/03)
       poikkeusten ulottaminen liittymisasiakirjassa määrätyn
       siirtymäkauden jälkeiseen ajankohtaan merkitsee sitä, että
       niiden olennainen sisältö eli poikkeuksellinen siirtymä-
       luonteisuus ja rajallisuus sivuutetaan ja että myös niiden                                  (2003/C 135/12)
       tarkoitus asteittain integroida uusi jäsenvaltio yhteisöön
       sivuutetaan.
–      Espanjan liittymisasiakirjan rikkominen: Kun riidanalai-
       sessa asetuksessa ei ole annettu Espanjalle osaa jaetuista        Espanjan kuningaskunta on nostanut 28.2.2003 Euroopan
       kiintiöistä sen jälkeen, kun Espanja liittyi Pohjanmeren ja       yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neu-
       Itämeren yhteisön vesialueille, siirtymäkautta on jatkettu        vostoa vastaan. Kantajan asiamiehenä on valtionasiamies
       liittymisasiakirjassa määrättyä pidemmälle ja siten sen           N. Díaz Abad, prosessiosoite Luxemburgissa.
       määräysten vastaisesti.
       On syytä tietää, että jos liittymisasiakirjan 166 artiklan
       siirtymäkautta ei olisi ollut, Espanja olisi osallistunut         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
       uusien kiintiöiden jakoon vuodesta 1986 ottaen huo-
       mioon seuraavat kolme seikkaa:
                                                                         1.    kumoaa kalatalousalan rakenteellisia toimia koskevista
                                                                               yksityiskohtaisista säännöistä ja edellytyksistä annetun
                                                                               asetuksen N:o 2792/1999 (1) 9 artiklan 1 kohdan b ala-
       –     sen historialliset saaliit vuosina 1973–1978 eli ajan-            kohdan, sellaisena kuin se on muutettuna 20.12.2002
             jaksona, jonka perusteella suhteellisen vakauden
                                                                               annetulla neuvoston asetuksella N:o 2369/2002 (2).
             periaate vahvistettiin ensimmäisen kerran
                                                                         2.    velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
       –     sen samoja lajeja koskevat pyynnit lähialueilla
       –     tarve turvautua sivusaaliisiin.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–      Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä
       hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päi-           –     Olennaiset menettelyvirheet: Espanja katsoo, että asetuk-
       vänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen                        sen N:o 2792/1999 9 artiklan 1 kohdan b alakohdan,
       N:o 2371/2002 (2) 20 artiklan 2 kohdan rikkominen:                      sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2369/
       Siirtymäkauden päätyttyä uudet kalastusmahdollisuudet,                  2002, Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä L 358
       jotka on jaettu kyseisillä vesialueilla vuosina 1992–1998,              31.12.2002 julkaistun tekstin sanamuoto ei vastaa neu-
       on jaettava ottaen huomioon jokaisen jäsenvaltion ja näin               voston hyväksymää tekstiä. Tässä tapauksessa neuvoston
       ollen myös Espanjan intressit.                                          hyväksymä teksti sisältyi viimeiseen kompromissiasiakir-
                                                                               jaan eli asiakirjaan SN 113/02, jolla muutettiin hiljaisesti
                                                                               toisen kompromissin sisältävää asiakirjaa SN 105/02
                                                                               siten, että aluksiin, joiden vetoisuus on yli 100 GT, on
                                                                               mahdollista soveltaa vähennyskerrointa 1:1,35, mikä
( 1) EYVL L 356, 31.12.2002, s. 12.                                            merkitsee sen soveltamista myös aluksiin, joiden vetoi-
( 2) EYVL L 358, 31.12.2002, s. 59.                                            suus on yli 400 GT, ja siten mahdollisuutta myöntää
                                                                               tukea tällaisten alusten uudistamiseen.
                                                                         –     EY 254 artiklan rikkominen: julkaisemisen on rajoituttava
                                                                               säädöstekstin toistamiseen sellaisena kuin lainsäädäntö-
                                                                               valtaa käyttävä elin on sen antanut. Ei voida pitää


title: Asia C-394/01: Ranskan tasavallan 8.10.2001 nostama kanne Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan

text:
22.12.2001               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 369/7
Verwaltungsgerichtshofin 20.9.2001 tekemällään päätök-                     Ranskan tasavallan 8.10.2001 nostama kanne Euroopan
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1. Dr. Harald                                  yhteisöjen komissiota vastaan
Weigel ja 2. Ingrid Weigel vastaan Finanzlandesdirektion
                            für Vorarlberg
                                                                                (Asia C-394/01)
                                                                                (2001/C 369/12)
                           (Asia C-387/01)
                           (2001/C 369/11)                                 Ranskan tasavalta on nostanut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                                                                           tuimessa 8.10.2001 kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                           vastaan. Kantajan edustajina ovat M.G. de Bergues ja F. Million
                                                                           ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
Verwaltungsgerichtshof on pyytänyt 20.9.2001 tekemällään                   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:
päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
tuimeen 8.10.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta                    –     kumoaa EY 87 ja EY 88 artiklan perusteella 25.7.2001
ennakkoratkaisua asiassa 1. Dr. Harald Weigel ja 2. Ingrid                       tehdyn komission päätöksen valtiontuesta, jonka Ranska
Weigel vastaan Finanzlandesdirektion für Vorarlberg seuraa-                      on myöntänyt Alstrom Leroux Navalin rakentamalle ja
viin kysymyksiin:                                                                Saint-Pierre ja Miquelonilla liikennöitäväksi tarkoitetulle
                                                                                matkustaja-alus Le Levantille annetun kehitystuen muo-
                                                                                dossa,
1.    Onko EY 39 artiklaa (työntekijöiden vapaa liikkuvuus) tai
      12 artiklaa (kansalaisuuteen perustuva syrjintä) tulkittava
      siten, että näiden määräysten vastaista on määrätä suori-            –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      tettavaksi työpaikanvaihdoksen vuoksi muun yhteisön
      alueelta Itävallan tasavallan alueelle tapahtuvan muuton
      johdosta mukaantuodusta moottoriajoneuvosta normi-
      kulutusmaksu (perusmaksu ja lisämaksu)?                              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
2.    Onko ensimmäisessä ennakkoratkaisukysymyksessä esi-
      tetyn normikulutusmaksun (perusmaksun tai lisämaksun)                Tosiseikkoja koskeva virhe, oikeudellinen virhe sekä kyseisen
      määrääminen 90 artiklan (kielto määrätä korkeampia                   tuen kehitysosuuden arviointia koskeva ilmeinen arviointi-
      maksuja muiden jäsenvaltioiden tuotteille) tai 23 artiklan           virhe:
      (tulliliitto) ja 25 artiklan (tuonti- ja vientitullien ja vaiku-
      tukseltaan vastaavien maksujen kielto) vastaista?
                                                                           Komissio on ollut väärässä katsoessaan, ettei työpaikkojen
                                                                           luomista koskevia tavoitteita ole saavutettu. Miehistön jäsenistä
3.    Onko ensimmäisessä ennakkoratkaisukysymyksessä esi-                  on nimittäin 17 otettu palvelukseen Antilleilla ja 12 Saint-
      tetyn normikulutusmaksun osaksi asetetun lisämaksun                  Pierre ja Miquelonilla. Aluksen vakinainen henkilöstö on siis
      määrääminen sopusoinnussa jäsenvaltioiden liikevaihto-               säännösten mukainen (55 työpaikkaa), ja varustamoon on
      verolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen ar-                luotu 11 työpaikkaa suunniteltujen viiden työpaikan sijasta.
      vonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymispe-
      ruste, 17 päivänä toukokuuta annetun kuudennen neu-
      voston direktiivin 77/388/ETY (1) kanssa, sellaisena kuin            Ranskan hallitus kiistää komission arvioinnin siitä, että tuen
      se on muutettuna yhteisen arvonlisäverojärjestelmän täy-             taloudelliset vaikutukset Saint-Pierre ja Miqueloniin olisivat
      dentämisestä ja direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta                 riittämättömiä. Yhtäältä Ranskan hallitus katsoo, ettei komissio
      verotustellisten rajojen poistamiseksi 16 päivänä joulu-             voi oikeudellista virhettä tekemättä arvioida tuen taloudellisia
      kuuta 1991 annetulla neuvoston direktiivillä                         vaikutuksia vuosien 2001 ja 2003 välisenä aikana laskemalla
      680/91/ETY (2)?                                                      niitä vuosina 1999 ja 2000 todettuihin lukuihin perustuvien
                                                                           päätelmien avulla. Toisaalta komission arviointi perustuu
                                                                           tosiseikkoja koskevalle virheelle. Vaikka Saint-Pierre ja Mique-
                                                                           loniin kohdistuvat taloudelliset vaikutukset olisivatkin tuen
(1) EYVL 1977, L 145, s. 1.                                                määrää pienempiä, on joka tapauksessa vielä arvioitava tuen
(2) EYVL 1991, L 376, s. 1.                                                vaikutuksia saaristoon, ottaen etenkin huomioon sen koon ja
                                                                           taloudelliset mahdollisuudet.