title: Asia C-545/08: Kanne 4.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta

text:
               4.4.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/10

         Kanne 4.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-545/08)
   (2009/C 82/18)
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Nijenhuis ja K. Mojzesowicz)

      Vastaaja: Puolan tasavalta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että Puolan tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 2002/22/EY (1) 16 ja 17 artiklan, kun niitä luetaan yhdessä direktiivin 200/21/EY 16 ja 27 artiklan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se on säännellyt laajakaistayhteyspalveluja koskevia vähittäishintoja ilman edeltävää markkina-analyysiä

               —

               Puolan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Puolan tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 2002/22/EY 16 ja 17 artiklan, kun niitä luetaan yhdessä direktiivin 200/21/EY (2) 16 ja 27 artiklan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se on säännellyt laajakaistayhteyspalveluja koskevia vähittäishintoja toteuttamatta edeltävää markkina-analyysiä.
   Ensinnäkin velvollisuudet, jotka Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (sähköisen viestinnän viraston pääjohtaja) asetti Telekomunikacja Polskalle kaksi vuotta sen jälkeen, kun yhteisön säännökset tulivat Puolassa voimaan, ja joiden mukaan tämän yrityksen on esitettävä kansallisen sääntelyviranomaisen hyväksyttäväksi laajakaistayhteyspalveluja koskevat vähittäishinnat, ja vaatimus, jonka mukaan hinnat on määritettävä näiden palvelujen tarjoamisesta aiheutuneiden kustannusten perusteella, ovat uusia velvollisuuksia, eikä kyse ole aikaisempien velvollisuuksien voimassa pitämisestä.
   Toiseksi Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznejin Telekomunikacja Polskalle asettamia velvollisuuksia ei voida pitää puitedirektiivin 27 artiklassa tarkoitettuina siirtymäkauden toimenpiteinä, koska direktiivin 98/10/EY 17 artikla, johon 27 artiklassa viitataan, koskee yksinomaan kiinteän yleisen puhelinverkon ja kiinteiden yleisten puhelinpalvelujen käyttötariffeja.

      (1)  Yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) (EYVL L 108, s. 51).

      (2)  Sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/21/EY (puitedirektiivi) (EYVL L 108, s. 33).


title: Asia F-111/15: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 25.5.2016 – GW v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Sosiaaliturva — Sairauskulujen korvaaminen — Konkreettinen ja yksityiskohtainen tutkiminen)

text:
               11.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/49

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 25.5.2016 – GW v. komissio
   (Asia F-111/15) (1)

   ((Henkilöstö - Virkamiehet - Sosiaaliturva - Sairauskulujen korvaaminen - Konkreettinen ja yksityiskohtainen tutkiminen))
   (2016/C 251/55)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: GW (edustajat: asianajajat N. de Montigny ja J.-N. Louis)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. S. Bohr ja F. Simonetti)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Komission sen päätöksen kumoaminen, jolla kantajalta ja hänen puolisoltaan evättiin niiden kulujen korvaaminen, jotka liittyvät kolmeen laskuun lääketieteellisistä toimenpiteistä ja hoidoista, jotka liittyvät puolison sairastamaan syöpään.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan komission päätös, jonka mukaan niitä kuluja ei voida korvata, jotka on esitetty 7.2.2014 päivätyissä laskelmissa nro 67 ja 68 ja 12.3.2014 päivätyssä laskelmassa nro 72, jotka koskevat T:n sairauden hoitoa, kumotaan.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan GW:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 354, 26.10.2015, s. 55.


title: Asia T-422/03: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.12.2009 — Enviro Tech Europe ja Enviro Tech International v. komissio

text:
               13.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/48

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.12.2009 — Enviro Tech Europe ja
   Enviro Tech International v. komissio
   (Asia T-422/03) (1)

   2010/C 37/69

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 47, 21.2.2004.


title: Asia T-21/09: Kanne 16.1.2009 — Eurotel v. SMHV — DVB Project (DVB)

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/48

         Kanne 16.1.2009 — Eurotel v. SMHV — DVB Project (DVB)
   (Asia T-21/09)
   (2009/C 69/106)
   Kannekirjelmän kieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Eurotel (Milano, Italia) (edustaja: avvocato F. Paola)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: DVB Project
   Vaatimukset

               —

               Riidanalainen päätös on todettava mitättömäksi, ja tämän vuoksi yhteisön kuviomerkki ”DVB” on julistettava mitättömäksi, koska se on selvästi asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohdan vastainen

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Kuviomerkki ”DVB” (asia N:o 275771) luokkiin 9 ja 38 kuuluville tavaroille.

      Yhteisön tavaramerkin haltija: DVD Project

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Kantaja.

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjän tavaramerkkioikeus: Vaatimuksen esittäjä ei vetoa mihinkään tavaramerkkioikeuteen, vaan väittää, että kyseinen tavaramerkki on kuvaileva ja yleinen.

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Kumoamisvaatimus hylätään.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylätään.

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-298/11: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 9.7.2012 (Administrativen sad — Varnan (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Dobrudzhanska petrolna kompanyia AD v. Direktor na Direktsia Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

text:
               6.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 303/21

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 9.7.2012 (Administrativen sad — Varnan (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Dobrudzhanska petrolna kompanyia AD v. Direktor na Direktsia Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Asia C-298/11) (1)

   2012/C 303/36
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 232, 6.8.2011.


title: Asia T-521/09: Kanne 21.12.2009 — Areva T&D v. komissio

text:
               27.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/42

         Kanne 21.12.2009 — Areva T&D v. komissio
   (Asia T-521/09)
   2010/C 51/78
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Areva T&D SAS (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat A. Schild ja C. Simphal)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               riidanalainen päätös on kumottava siltä osin kuin se koskee Areva T&D SA:ta

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tässä Areva T&D SAS:n nostamassa kanteessa vaaditaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan 7.10.2009 tehty komission päätös K (2009) 7601 lopullinen, joka koskee EY 81 artiklan (nykyisin SEUT 101 artikla) ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaista menettelyä asiassa COMP/39.129 — Tehomuuntajat.
   Kantaja vetoaa kumoamiskanteensa tueksi neljään kanneperusteeseen.
   Ensimmäinen kanneperuste koskee sitä, että SEUT 296 artiklassa tarkoitettu perusteluvelvollisuus on laiminlyöty. Kantaja katsoo, että komissio ei ole perustellut seuraamusten määräämistä koskevan valtansa delegointia sen jälkeen, kun Areva T&D SA:n oli katsottu olevan yhteisvastuussa kilpailusääntöjen rikkomisesta, eikä sitä, miksi 19.2.2002 päivätyssä tiedonannossa määriteltyihin sellaisiin edellytyksiin tehtiin lisäys, jotka koskevat mahdollisuutta saada sakkoimmuniteetti.
   Toisessa kanneperusteessaan kantaja katsoo, että komissio on rikkonut SEUT 101 artiklan 1 kohtaa ja erityisesti oikeussääntöjä, jotka koskevat kilpailusääntöjen rikkomisesta vastuuseen joutumista. Kantajan mukaan komissio ei voi lukea Areva T&D SA:n syyksi vastuuta kilpailunvastaisista menettelyistä, jotka ajallisesti edelsivät hetkeä, jona Alstom SA luopui Areva T&D SA:sta. Tosiseikkojen tapahtuma-aikana Areva T&D SA ei itse asiassa ollut itsenäinen yhtiö vaan emoyhtiönsä — Alstomin — määräysvallassa oleva yhtiö. Tästä seuraa, että komission olisi tullut katsoa niiden kilpailusääntöjen rikkomisesta vastuuseen joutumista koskevien periaatteiden mukaisesti, jotka koskevat yrityksen luovutustilannetta, että tosiseikkojen tapahtuma-aikana ainoastaan emoyhtiö, eli Alstom, voi olla vastuussa luopumista edeltäneistä kilpailunvastaisista menettelyistä. Kantaja väittää myös, että katsoessaan, että Areva T&D SA on vastuussa rikkomuksesta, komissio loukkasi oikeusvarmuuden ja seuraamusten yksilöllisyyden ja henkilökohtaisuuden yleisiä periaatteita.
   Kolmannessa kanneperusteessaan kantaja katsoo, että komissio on rikkonut SEUT 101 artiklan 1 kohtaa ja erityisesti oikeussääntöjä, jotka koskevat yhteisvastuuta kilpailusääntöjen rikkomisesta. Kantaja väittää, että komissio ei voinut määrätä Areva T&D SA:ta ja Alstomia suorittamaan sakkoa yhteisvastuullisesti, koska ne eivät enää päätöksen ajankohtana olleet taloudellinen yksikkö. Kantaja katsoo lisäksi, että koska Areva T&D SA:n ja Alstomin katsottiin olevan yhteisvastuussa kilpailusääntöjen rikkomisesta, komission päätöksellä loukattiin unionin oikeuden kahta yleistä oikeusperiaatetta eli yhdenvertaisen kohtelun ja oikeusvarmuuden periaatteita.
   Neljännessä kanneperusteessaan kantaja katsoo, että komissio on rikkonut SEUT 101 artiklan 1 kohtaa ja erityisesti 19.2.2002 päivättyä tiedonantoa sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä. (1) Kantaja väittää myös, että kieltäytymällä myöntämästä sakkoimmuniteettia Areva T&D SA:lle komissio loukkasi luottamuksen suojan ja oikeusvarmuuden yleisiä periaatteita.

      (1)  EYVL C 45, s. 3.


title: Asia T-395/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.4.2011 — Stichting Corporate Europe Observatory v. komissio (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden implisiittinen epääminen — Nimenomainen päätös tehty kanteen nostamisen jälkeen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               11.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 173/10

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.4.2011 — Stichting Corporate Europe Observatory v. komissio
   (Asia T-395/10) (1)

   (Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden implisiittinen epääminen - Nimenomainen päätös tehty kanteen nostamisen jälkeen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2011/C 173/22
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Stichting Corporate Europe Observatory (Amsterdam, Alankomaat) (edustajat: solicitor S. Crosby ja asianajaja S. Santoro)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Clotuche-Duvieusart ja C. ten Dam)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Komission sen implisiittisen päätöksen kumoamista koskeva vaatimus, jolla kantajalta evättiin oikeus tutustua tiettyihin asiakirjoihin, jotka koskevat Euroopan unionin ja Intian tasavallan välisiä suhteita

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 301, 6.11.2010.


title: Asia C-164/05: Euroopan yhteisöjen komission 8.4.2005 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               14.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 115/18

         Euroopan yhteisöjen komission 8.4.2005 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-164/05)
   (2005/C 115/33)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 8.4.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat D. Maidani ja H. Støvlbæk, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä annettujen neuvoston direktiivien 89/48/ETY ja 92/51/ETY sekä yleissairaanhoidosta vastaavien sairaanhoitajien, hammaslääkäreiden, eläinlääkäreiden, kätilöiden, arkkitehtien, farmasian alan ja lääkäreiden (1) toimintaa koskevien direktiivien 77/452/ETY, 77/453/ETY, 78/686/ETY, 78/687/ETY, 78/1026/ETY, 78/1027/ETY, 80/154/ETY, 80/155/ETY, 85/384/ETY, 85/432/ETY, 85/433/ETY ja 93/16/ETY muuttamisesta 14 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/19/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut komissiolle mainituista toimenpiteistä;

               2)

               velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika, jossa direktiivi oli saatettava osaksi kansallista oikeusjärjestystä, päättyi 1.1.2003.

      (1)  EYVL L 206, 31.7.2001, s. 1.


title: Asia C-631/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Patent- und Markensenat (Itävalta) on esittänyt 2.12.2013 — Arne Forsgren

text:
               1.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 61/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Patent- und Markensenat (Itävalta) on esittänyt 2.12.2013 — Arne Forsgren
   (Asia C-631/13)
   2014/C 61/06
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberster Patent- und Markensenat

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Arne Forsgren

      Vastapuoli: Österreichisches Patentamt

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 469/2009 (1) 1 artiklan b alakohdan ja 3 artiklan a ja b alakohdan mukaan muiden edellytysten täyttäessä antaa lisäsuojatodistus peruspatentin suojaamalle vaikuttavalle aineelle (esillä olevassa asiassa proteiini D:lle), jos tämä vaikuttava aine muodostaa lääkkeessä (esillä olevassa asiassa Synflorixissa) kovalenttisidoksen (molekyylisidoksen) muiden vaikuttavien aineiden kanssa mutta säilyttää kuitenkin itsenäisen vaikutuksensa?

               2)

               Mikäli kysymykseen 1 vastataan myöntävästi:

                           2.1

                           Voidaanko asetuksen (EY) N:o 469/2009 3 artiklan a ja b alakohdan mukaan antaa lisäsuojatodistus peruspatentin suojaamalle aineelle (esillä olevassa asiassa proteiini D:lle), jos sillä on itsenäinen terapeuttinen vaikutus (esillä olevassa asiassa rokotteena Haemophilus influenzae -bakteereja vastaan) mutta lääkkeelle annettu lupa ei koske tätä vaikutusta?

                           2.2

                           Voidaanko asetuksen (EY) N:o 469/2009 3 artiklan a ja b alakohdan mukaan antaa lisäsuojatodistus peruspatentin suojaamalle aineelle (esillä olevassa asiassa proteiini D:lle), jos tätä ainetta kuvataan luvassa varsinaisten vaikuttavien aineiden (esillä olevassa asiassa pneumokokkipolysakkaridien) ”kantoaineena” ja jos se ”adjuvanttina” vahvistaa näiden aineiden vaikutusta mutta tätä vaikutusta ei nimenomaisesti mainita lääkkeelle annetussa luvassa?

      (1)  EUVL L 152, s. 1.


title: Asia T-61/15: Kanne 6.2.2015 – 1&1 Internet v. SMHV – Unoe Bank (1e1)

text:
               30.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/36

      Kanne 6.2.2015 – 1&1 Internet v. SMHV – Unoe Bank (1e1)
      (Asia T-61/15)
      (2015/C 107/47)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: 1&1 Internet AG (Montabaur, Saksa) (edustaja: asianajaja G. Klopp)

         Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: Unoe Bank, SA (Madrid, Espanja)

         Menettely SMHV:ssa

         Hakija: Kantaja

         Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”(1e1)” – Rekisteröintihakemus nro 11 047 479

         SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

         Riidanalainen päätös: SMHV:n viidennen valituslautakunnan 4.12.2014 asiassa R 101/2014-5 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen, joka koskee väitemenettelyä nro B 002090507 1&1 Internet AG:n ja UNO E Bankin välillä

                  —

                  velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

                  —

                  Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS, (toinen jaosto), 17 päivänä lokakuuta 1995, asiassa C-62/94 P, Mariette Turner vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Virkamies - Uudelleennimitys viran puolesta - Aineeton vahinko - Vahingonkorvausvaatimus - Perusteeton valitus)

text:
 25.11.95              FI 1                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 315/9
      kannetta tai esittäneet vastaavaa vaatimusta ennen           Euroopan yhteisöjen komission 29.9.1995 Euroopan unio
      tuomion antamista, voivat vedota edellä mainitun                         nin neuvostoa vastaan nostama kanne
      direktiivin 79/7/ETY 4 artiklan 1 kohdan välittömään
                                                                                ( Asia C-309/95 )
      oikeusvaikutukseen ja vaatia vahingonkorvausta tuo
      miota edeltävältä ajalta.                                                               ( 95/C 315 / 17 )
 (') EYVL N:o C 202 , 23.7.1994                                    Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.9.1 995
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
                                                                   unionin neuvostoa vastaan . Kantajan asiamiehiä ovat
                                                                   Gerard Rozet ja Jean-Paul Keppenne , ja prosessiosoite
                                                                   Luxemburgissa on c/o Gomez de la Cruz, Centre Wagner,
                                                                   Kirchberg .
                                                                  Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,                           istuin
                         ( toinen jaosto ),
                  17 päivänä lokakuuta 1995 ,                     — kumoaa poikkeuksellisen tuen myöntämisestä Ranskan
 asiassa C-62/94 P, Mariette Turner vastaan Euroopan                    pöytäviinin tuottajille 22 päivänä kesäkuuta 1995 teh
                     yhteisöjen komissio ( 1 )                          dyn neuvoston päätöksen;
 (Virkamies — Uudelleennimitys viran puolesta — Aineeton
 vahinko — Vahingonkorvausvaatimus — Perusteeton vali
                                tus)                              — velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                        lut .
                          ( 95/C 315/ 16 )
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                  — EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                       kolmannen alakohdan virheellinen soveltaminen ; me
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                       nettelyn kiertäminen ; puuttuva toimivalta .
Asian C-62/94 P kantaja Mariette Turner , Euroopan                     Neuvostolla ei ole oikeutta ( 93 artiklan 2 kohdan
yhteisöjen komission entinen virkamies, kotipaikka Bryssel ,           kolmannen alakohdan perusteella , kun tätä määräystä
edustajanaan asianajaja Georges Vandersanden, Bryssel ,                sovelletaan tiettyihin maataloustuotteisiin näiden tuot
prosessiosoite Luxemburgissa, Fiduciaire Myson, 1 rue                  teiden yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevan asetuksen
Glesner, on valittanut yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen             mukaisesti ) tehdä yhteisten markkinajärjestelymekanis
tuomioistuimen viidennen jaoston asiassa Turner vastaan                mien ( YMJ ) täytäntöönpanon keskeisistä säännöksistä
komissio 16.12.1993 antamasta tuomiosta , T-80/92 ( Kok .              poikkeavia päätöksiä , kun nämä päätökset saattavat
s . 11-1465 ) pyytäen sen kumoamista . Vastaajana asiassa on           vaikuttaa tämän YMJ:n tärkeimpien välineiden tehok
Euroopan yhteisöjen komissio edustajinaan Gianluigi Val               kaaseen toimintaan . Sellainen kansallinen tuki, jolla
sesia ja Denis Waelbroek . Yhteisöjen tuomioistuimen toinen            saatetaan esitislattaviksi toimitettujen pöytäviinien
jaosto kokoonpanossa presidentti G. Hirsch , jäsenet G. F.             ostohinnat markkinahintoja vastaaviksi , kuitenkin sekä
Mancini ja F. A. Schockweiler, julkisasiamies G. Cosmas ja             vääristää tuottajien välistä kilpailua 92 artiklan 1
kirjaaja R. Grass on antanut 17.10.1995 määräyksen , jonka             kohdassa tarkoitetulla tavalla että ylläpitää YMJ:ssä
määräysosa on seuraava :                                               nimenomaisesti vahvistettua hintatasoa korkeampia
                                                                       hintoja ja estää perusasetuksen perustelukappaleissa
                                                                       nimenomaisesti korostetun tuotannon hallitsemiseksi
1 ) Valitus on hylätty.                                                tarpeellisen pelotusvaikutuksen , jolloin komission val
                                                                       vontatehtävästä tulee mahdoton .
2 ) Turner velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut
     tässä oikeusasteessa .                                            Jos neuvosto olisi halunnut muuttaa viinien yhteisiä
                                                                       markkinajärjestelyjä tavoiteltujen päämäärien saavutta
                                                                       miseksi , sen olisi pitänyt noudattaa EY:n perustamisso
(') EYVL N:o C 103 , 11.4.1994                                         pimuksen 43 artiklan 2 ja 3 kohdassa määrättyjä
                                                                       menettelytapasääntöjä , joilla varmistetaan perustamis
                                                                       sopimuksella luodun toimielinten välisen tasapainon
                                                                       noudattaminen . Näin ollen päätös on tehty ilman
                                                                       asianmukaista toimivaltaa .


title: Asian T-116/99 poistaminen rekisteristä

text:
C 135/32                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    13.5.2000
–    toteaa, että komissio on velvollinen tarkastelemaan uudel-           –    Komissio on syyllistynyt harkintavallan väärinkäyttöön.
     leen kantajan aseman;
                                                                          –    Riidanalainen päätöksen perustelut ovat puutteelliset ja
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                      ristiriitaiset.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Asia koskee 30.9.1999 tehtyä komission päätöstä, jolla kantaja
                                                                                Asian T-116/99 (1) poistaminen rekisteristä
irtisanottiin eläkeoikeudet säilyttäen. Päätös perustuu siihen,
että kantajalla oli katsottu olevan useita virantoimituksen
                                                                                (2000/C 135/56)
ulkopuolisia toimintoja, joihin hänellä ei ollut ennakolta
myönnettyä lupaa. Vastaajan mukaan näiden toimintojen
harjoittaminen on kantajan pääasiallista toimintaa, joka on                                    (Oikeudenkäyntikieli: suomi)
johtanut siihen, että tämä on laiminlyönyt virkatehtäviensä
suorittamisen.                                                            Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                          men ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 18.2.2000 antamal-
Väitteidensä tueksi kantaja esittää seuraavaa:                            la määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
                                                                          T-116/99, Ilmailulaitos vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
–    Henkilöstösääntöjen 86 ja 87 artiklaa on rikottu ja sovellet-
     tu virheellisesti ja suhteellisuusperiaatetta on loukattu.           (1) EYVL C 226, 7.8.1999.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 20 päivänä maaliskuuta 2001 asiassa T-30/99, Bocchi Food Trade International GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Banaanit – Tuonti AKT-maista ja kolmansista maista – Vuosittain myönnettävän määrän laskeminen – Vahingonkorvauskanne – Tutkittavaksi ottaminen – WTO:n säännöt – WTO:n sääntöihin ei voida vedota – Harkintavallan väärinkäyttö – Yhteisön oikeuden yleiset periaatteet)

text:
2.6.2001                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 161/15
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                 YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                   TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                  7 päivänä helmikuuta 2001                                              20 päivänä maaliskuuta 2001
asiassa T-186/98, Compañı́a Internacional de Pesca y                  asiassa T-30/99, Bocchi Food Trade International GmbH
Derivados (Inpesca), SA vastaan Euroopan yhteisöjen                              vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                            komissio (1)
                                                                       (Banaanit – Tuonti AKT-maista ja kolmansista maista –
(Kalastus – Yhteisön taloudellinen tuki kalastusalusten                Vuosittain myönnettävän määrän laskeminen – Vahingon-
rakentamiseen – Asetus (ETY) N:o 4028/86 – Uudelleentar-               korvauskanne – Tutkittavaksi ottaminen – WTO:n säännöt
kastelua koskeva vaatimus – Uudet ja olennaiset seikat –               – WTO:n sääntöihin ei voida vedota – Harkintavallan
Kumoamis- ja vahingonkorvauskanne – Tutkimatta jättämi-                     väärinkäyttö – Yhteisön oikeuden yleiset periaatteet)
                                nen)
                                                                                (2001/C 161/33)
                         (2001/C 161/32)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                   (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                       Asiassa T-30/99, Bocchi Food Trade International GmbH,
Asiassa T-186/98, Compañı́a Internacional de Pesca y Deriva-          kotipaikka Bergisch Gladbach (Saksa), edustajanaan asianajaja
dos (Inpesca)SA, kotipaikka Bermeo (Espanja), edustajanaan             G. Meier, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
asianajajat M. I. Angulo Fuertes ja M. B. Angulo Fuertes,              nään K.-D. Borchardt ja H. van Vliet), jossa kantaja vaatii
prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen              korvausta vahingosta, joka sille on aiheutunut siitä, että
komissio (asiamiehinään L. Visaggio ja J. Guerra Fernández),          komissio on neuvoston asetuksen (ETY) N:o 404/93 sovelta-
jossa kantaja vaatii toisaalta, että komission 16.9.1998 päivät-       mista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä banaanien
tyyn kirjeeseen sisältyväksi väitetty päätös kumotaan ja toisaal-      tuontia yhteisöön koskevan järjestelmän osalta 28 päivänä
ta, että komissio velvoitetaan maksamaan korvausta vahingos-           lokakuuta 1998 annetussa komission asetuksessa (EY)
ta, jonka kantaja väittää itselleen aiheutuneen, yhteisöjen            N:o 2362/98 (EYVL L 293, s. 32) antanut säännöksiä, joiden
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toi-            kantaja väittää olevan ristiriidassa maailman kauppajärjestön
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Pirrung sekä              (WTO) sääntöjen ja tiettyjen yhteisön oikeuden yleisten peri-
tuomarit A. Potocki ja A. W. H. Meij, kirjaaja: H. Jung,               aatteiden kanssa, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
on 7.2.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on                   mioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
seuraava:                                                              puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit R. Garcia-Valdecasas ja
                                                                       J. D. Cooke, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González,
                                                                       on 20.3.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
1)    Kantajan 21.7.1999 esittämät lisähuomautukset jätetään           seuraava:
      tutkimatta.
                                                                       1)    Kanne hylätään.
2)    Kanne jätetään tutkimatta.
                                                                       2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaa
3)    Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                   komission oikeudenkäyntikulut.
(1) EYVL C 20, 23.1.1999.                                              (1) EYVL C 86, 27.3.1999.


title: Asia T-47/15: Kanne 2.2.2015 – Saksa v. komissio

text:
               20.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 127/31

         Kanne 2.2.2015 – Saksa v. komissio
   (Asia T-47/15)
   (2015/C 127/43)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze, K. Petersen ja asianajaja T. Lübbig)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               SEUT 264 artiklan nojalla kumoamaan valtiontukea koskevassa asiassa SA.33995 (2013) (ex 2013/NN) – Saksa, uusiutuviin energialähteisiin perustuvan sähköntuotannon edistäminen ja tätä koskevan lain nojalla energiavaltaisilta yrityksiltä perittävän maksun rajoittaminen – 25.11.2014 tehdyn komission päätöksen C(2014) 8786 final

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: ilmeinen arviointivirhe asiaa koskevan tosiseikaston huomioon ottamisessa
               Euroopan komissio on ottanut vääristyneellä tavalla huomioon asian taustalla olevat tosiseikat eli uusiutuvien energialähteiden etusijalle asettamisesta annetun lain toimintatavan ja erityisesti tämän lain mukaisen rahoitusvirtojen järjestelmän. Lisäksi komissio on ottanut vääristyneellä tavalla huomioon ”valtion” aseman lainsäätäjänä ja valvontaviranomaisten toimivallan lähteenä ja siksi katsonut virheellisesti, että tästä seuraa määräysvaltasuhteen olemassaolo.

               2)

               Toinen kanneperuste: erityinen korvaussäännöstö ei tuota ”etua”
               Euroopan komissio on tehnyt oikeudellisen virheen SEUT 107 artiklan 1 kohdan soveltamisessa, koska se on unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön vastaisesti katsonut energiavaltaisten yritysten saaneen etua.

               3)

               Kolmas kanneperuste: valtio ei ole myöntänyt eikä valtion varoista ole myönnetty väitettyä etua
               Euroopan komissio on tehnyt SEUT 107 artiklan 1 kohdan soveltamisessa oikeudellisen virheen myös siksi, että se on olettanut uusiutuvien energialähteiden etusijalle asettamisesta annetun lain mukaisen järjestelmän toteuttamiseen osallistuvien yksityisten yritysten varallisuuden olevan valtion elinten määräysvallassa.


title: Asia T-215/09: Kanne 3.6.2009 — Freistaat Sachsen v. komissio

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/58

         Kanne 3.6.2009 — Freistaat Sachsen v. komissio
   (Asia T-215/09)
   2009/C 180/107
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Freistaat Sachsen (asiamiehet: asianajajat U. Soltész ja P. Melcher)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               komission 24.3.2009 tekemä päätös K(2009)2010 lopullinen (NN 4/2009, ex N 361/2008 — Saksa, Flughafen Dresden) on kumottava EY 231 artiklan 1 kohdan nojalla siltä osin kuin komissio toteaa mainitussa päätöksessä, että Saksan Dresdenin lentokentän kiitoradan uudelleenrakentamista ja laajentamista varten myöntämä pääomansijoitus on EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, ja

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan nojalla.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja riitauttaa 24.3.2009 tehdyn komission päätöksen K(2009)2010 lopullinen (NN 4/2009, ex N 361/2008) — Saksa, Flughafen Dresden, jolla komissio hyväksyi Saksan Dresdenin lentokentän kiitoradan uudelleenrakentamista ja laajentamista varten suunnitteleman pääomansijoituksen yhteismarkkinoille soveltuvana toimenpiteenä EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla. Kantaja vaatii päätöksen kumoamista siltä osin kuin komissio katsoo siinä riidanalaisen toimenpiteen valtiontueksi.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi ensinnäkin siihen, että komissio on soveltamalla valtiontukea koskevia määräyksiä käsillä olevaan toimenpiteeseen toiminut vastoin EY:n perustamissopimuksen mukaista toimivallanjakoa ja periaatetta, jonka mukaan yhteisö voi toimia ainoastaan sille perustamissopimuksen 5 artiklan ensimmäisessä kohdassa määrätyn rajoitetun erityistoimivallan periaatteen mukaan. Infrastruktuurin rakentamisen valtiollinen rahoitus, joka on objektiivisin ja syrjimättömin ehdoin kaikkien potentiaalisten käyttäjien käytettävissä, ei yleisenä talouspoliittisena toimenpiteenä yleensä kuulu valtiontukea koskevien määräysten soveltamisalaan.
   Toisella kanneperusteellaan kantaja moittii sitä, että Flughafen Dresden GmbH on vanhan kiitoradan uudelleenrakentamisen osalta luokiteltu yritykseksi EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
   Lisäksi kantaja esittää, ettei komissio ole ottanut huomioon, että Flughafen Dresden GmbH on valtiollinen yhtä tarkoitusta varten perustettu yhtiö (ns. single purpose vehicle), joka on organisaatiomuodoltaan yksityisoikeudellinen ja jota tämän vuoksi ei siltä osin kuin se saa tehtävänsä täyttämiseksi valtiolta tarpeellista tukea voida pitää tuensaajana.
   Neljännellä kanneperusteellaan kantaja huomauttaa, että vuonna 2005 julkaistut suuntaviivat (1) ovat yhteisön primaarioikeuden vastaisia, koska ne eivät sovellu aineellisesti ja ovat itsessään ristiriitaisia, koska alueellisen lentokentän toiminnan harjoittaminen ei ole luonteeltaan yritystoimintaa. Niiden olisi täydennettävä vuonna 1994 julkaistuja suuntaviivoja (2), ei korvattava niitä. Vuonna 2005 julkaistujen suuntaviivojen mukaan myös lentokenttien rakentamiseen sovelletaan tukisäännöstöä. Tämä toiminta oli aikaisempien, vuonna 1994 julkaistujen suuntaviivojen mukaan nimenomaisesti suljettu tukisäännöstön soveltamisalan ulkopuolelle.
   Viidennellä kanneperusteellaan kantaja huomauttaa toissijaisesti, ettei riidanalainen toimenpide täytä kaikkia asiassa Altmark Trans (3) annetussa tuomiossa asetettuja edellytyksiä, joten toimenpidettä ei lopuksi myöskään sen vuoksi voida pitää valtiontukena.

      (1)  Komission suuntaviivat — Yhteisön suuntaviivat lentoasemien rahoittamisesta ja alueellisilta lentoasemilta liikennöivien lentoyhtiöiden toiminnan aloittamista koskevasta valtiontuesta, EUVL 2005, C 312, s. 1.

      (2)  Komission suuntaviivat — EY:n perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan ja ETA-sopimuksen 61 artiklan soveltamisesta lentoliikenteen alan valtiontukiin, EYVL 1994, C 350, s. 5.

      (3)  Asia C-280/00, Altmark Trans ja Regierungspräsidium Magdeburg, tuomio 24.7.2003, Kok. I-7747, 88 kohta ja sitä seuraavat kohdat.


title: Asia T-187/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19.11.2008 — Schräder v. YKLV (SUMCOL 01) (Yhteisön kasvinjalostajanoikeudet — Kasvilajike SUMCOL 01 — Yhteisön kasvinjalostajaoikeuksia koskevan hakemuksen hylkääminen — Lajike, jonka rekisteröintiä on haettu, ei ole erotettava)

text:
               10.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/21

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19.11.2008 — Schräder v. YKLV (SUMCOL 01)
   (Asia T-187/06) (1)

   (Yhteisön kasvinjalostajanoikeudet - Kasvilajike SUMCOL 01 - Yhteisön kasvinjalostajaoikeuksia koskevan hakemuksen hylkääminen - Lajike, jonka rekisteröintiä on haettu, ei ole erotettava)
   (2009/C 6/43)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Ralf Schräder (Lüdinghausen, Saksa) (edustajat: aluksi asianajajat T. Leidereiter, W.-A. Schmidt ja I. Memmler, sittemmin asianajajat T. Leidereiter ja W. A. Schmidt)

      Vastaaja: Yhteisön kasvilajikevirasto (YKLV) (asiamiehet: B. Kiewiet ja M. Ekvad, avustajanaan asianajaja G. Schohe)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne YKLV:n valituslautakunnan 2.5.2006 tekemästä päätöksestä (asia nro A 003/2004), joka koskee hakemusta yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien myöntämiseksi kasvilajikkeelle SUMCOL 01
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Ralf Schräder velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 212, 2.9.2006.


title: Asia C-212/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vergabekammer Südbayern (Saksa) on esittänyt 15.4.2016 – DUK Versorgungswerk eV ja Gothaer Pensionskasse AG v. BG Klinik für Berufskrankheiten Bad Reichenhall gGmbH

text:
               11.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vergabekammer Südbayern (Saksa) on esittänyt 15.4.2016 – DUK Versorgungswerk eV ja Gothaer Pensionskasse AG v. BG Klinik für Berufskrankheiten Bad Reichenhall gGmbH
   (Asia C-212/16)
   (2016/C 251/11)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Vergabekammer Südbayern

      Pääasian asianosaiset

      Hakijat: DUK Versorgungswerk eV ja Gothaer Pensionskasse AG

      Vastaaja: BG Klinik für Berufskrankheiten Bad Reichenhall gGmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Sopiiko direktiivin 89/665/ETY, (1) sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2007/66/EY, (2) 1 artiklan 3 kohdassa ja 2 d artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun tehokkaan oikeussuojan takaamisen kanssa yhteen se, että henkilöllä, joka vetoaa sellaisen tehdyn sopimuksen pätemättömyyteen, josta ei ole ennakolta julkaistu hankintailmoitusta Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ei ole mahdollisuutta aloittaa muutoksenhakumenettelyä ilman näyttöä siitä, että sen etua saatetaan loukata, koska hankintaviranomainen, joka ei julkaissut ennen hankintasopimuksen tekoa ilmoitusta Euroopan unionin virallisessa lehdessä eikä suorittanut säädettyä hankintamenettelyä, määrittelee suoritettavan palvelun muutoksenhakumenettelyn aikana annettavassa ilmoituksessa sitovasti siten, että muutosta hakeva taloudellinen toimija ei voi sitä suorittaa?

               2)

                           a)

                           Onko kyseessä unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä (tuomio 19.6.2008, pressetext Nachrichtenagentur, C-454/06) tarkoitettu sopimuksen olennainen muutos, jos toisesta julkisesta yrityksestä direktiivissä 2001/23/EY (3) tarkoitetulla tavalla liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä perustettu julkinen yritys tekee perustavan julkisen yrityksen siihenastisen ammatillisen eläkejärjestelmän tarjoajan kanssa uuden ammatillista eläkejärjestelmää koskevan sopimuksen, joka on ammatilliseen eläkejärjestelmään kuuluvia vanhuus- ja työkyvyttömyysetuuksia koskevien siirtyneiden työntekijöiden oikeuksien varmistamiseksi tältä osin identtinen alkuperäisen sopimuksen kanssa ja jos perustettu julkinen yritys on ainoan osakkaan eli perustavan julkisen yrityksen määräysvallassa?

                     Mikäli toisen kysymyksen a kohtaan on vastattava myöntävästi:

                           b)

                           Voidaanko neuvottelumenettely, josta ei julkaista ilmoitusta, suorittaa direktiivin 2004/18/EY (4) 31 artiklan 1 alakohdan b alakohdan mukaisesti ainoastaan yhden taloudellisen toimijan (nimittäin perustavan julkisen yrityksen siihenastisen palveluntarjoajan) kanssa, jos perustavan julkisen yrityksen työntekijöistä tulee liikkeenluovutuksen myötä perustetun julkisen yrityksen työntekijöitä ja jos heillä heidän direktiivin 2001/23/EY 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti sellaisenaan siirtyvien työsopimustensa ja voimassa olevan liiketoimintatavan perusteella on kansallisen työlainsäädännön nojalla uuteen työnantajaansa nähden sellainen oikeus, että ammatillisen eläkejärjestelmän palvelut suorittaa siihenastinen palveluntarjoaja, johon eläkeoikeudet ovat kertyneet ennen liikkeenluovutusta?

                     Mikäli b kohdan kysymykseen on vastattava kieltävästi:

                           c)

                           Voiko hankintaviranomainen, joka ei julkaissut ennen hankintasopimuksen tekoa ilmoitusta Euroopan unionin virallisessa lehdessä eikä suorittanut säädettyä hankintamenettelyä direktiivin 2004/18/EY 28 artiklan mukaisesti, loukkaamatta julkisia hankintoja koskevien säännösten mukaisia kilpailun, avoimuuden ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteita ennen säädetyn hankintamenettelyn suorittamista käyttää palvelun määrittämistä koskevaa oikeuttaan siten, että määrittäessään ammatillisen eläkejärjestelmän toteutustavan se määrittää myös sen, kuinka tulevan palveluntarjoajan toiminta rahoitetaan? Voiko hankintaviranomainen siten päättää, että tarjoukset voivat koskea ainoastaan jakojärjestelmään perustuvan eläkekassan palveluja ja siten rahastoivat eläkekassat on suljettu tarjouskilpailun ulkopuolelle siinäkin tapauksessa, että niiden palvelut vakuutetuille työntekijöille eivät saa olla erilaisia kansallisen työlainsäädännön perusteella ja direktiivin 2001/23/EY 3 artiklan 1 kohdan vuoksi?

                     Mikäli c kohdan kysymykseen on vastattava myöntävästi:

                           d)

                           Päteekö tämä ennen direktiivin 2014/24/EU (5) täytäntöönpanolle säädetyn määräajan päättymistä myös siinä tapauksessa, että tästä seuraisi, että ainoastaan yksi taloudellinen toimija (nimittäin siihenastinen palveluntarjoaja) kykenisi suorittamaan palvelun, vai onko hankintaviranomaisen, joka haluaa julkaisematta ilmoitusta suorittaa neuvottelumenettelyn ainoastaan yhden taloudellisen toimijan kanssa direktiivin 2004/18/EY 31 artiklan 1 alakohdan b alakohdan mukaisesti, määrittäessään palvelun tutkittava jo ennen direktiivin 2014/24/EU täytäntöönpanolle säädetyn määräajan päättymistä, eikö ole järkeviä vaihtoehtoisia tai korvaavia ratkaisuja ja ettei kilpailun puuttuminen johdu hankintaehtojen keinotekoisesta kaventamisesta, kuten direktiivin 2014/24/EU 32 artiklan 2 kohdan b alakohdan ii alakohdassa säädetään?

      (1)  Julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annettu neuvoston direktiivi 89/665/ETY (EYVL 1989, L 395, s. 33).

      (2)  Neuvoston direktiivien 89/665/ETY ja 92/13/ETY muuttamisesta julkisia hankintoja koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen tehokkuuden parantamiseksi 11.12.2007 annettu Euroopan parlamentin direktiivi 2007/66/EY (EUVL 2007, L 335, s. 31).

      (3)  Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12.3.2001 annettu neuvoston direktiivi 2001/23/EY (EYVL 2001, L 82, s. 16).

      (4)  Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/18/EY (EUVL 2004, L 134, s. 114).

      (5)  Julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/24/EU (EUVL 2014, L 94, s. 65).


title: Yhdistetyt asiat T-166/07 ja T-285/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.9.2010 — Italia v. komissio (Kieliä koskevat järjestelyt — Ilmoitus hallintovirkamiesten ja assistenttien palvelukseen ottamista koskevista avoimista kilpailuista — Julkaiseminen kolmella virallisella kielellä — Muutokset — Julkaiseminen kaikilla virallisilla kielillä — Toisen kielen valinta kolmen kielen joukosta — Asetus N:o 1 — Henkilöstösääntöjen 27 ja 28 artikla sekä 29 artiklan 1 kohta — Henkilöstösääntöjen liitteessä III olevan 1 artiklan 1 ja 2 kohta — Perusteluvelvollisuus — Syrjintäkiellon periaate — Harkintavallan väärinkäyttö)

text:
               6.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.9.2010 — Italia v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-166/07 ja T-285/07) (1)

   (Kieliä koskevat järjestelyt - Ilmoitus hallintovirkamiesten ja assistenttien palvelukseen ottamista koskevista avoimista kilpailuista - Julkaiseminen kolmella virallisella kielellä - Muutokset - Julkaiseminen kaikilla virallisilla kielillä - Toisen kielen valinta kolmen kielen joukosta - Asetus N:o 1 - Henkilöstösääntöjen 27 ja 28 artikla sekä 29 artiklan 1 kohta - Henkilöstösääntöjen liitteessä III olevan 1 artiklan 1 ja 2 kohta - Perusteluvelvollisuus - Syrjintäkiellon periaate - Harkintavallan väärinkäyttö)
   2010/C 301/38
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamiehet: asiassa T-166/07 valtionasiamies P. Gentili ja asiassa T-285/07 aluksi P. Gentili ja I. Braguglia, sittemmin P. Gentili ja R. Adam ja lopuksi P. Gentili ja I. Bruni)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: asiassa T-166/07 aluksi J. Currall, H. Krämer ja M. Velardo, sittemmin J. Currall ja I. Baquero Cruz, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro, ja asiassa T-285/07 aluksi J. Currall ja A. Aresu, sittemmin J. Currall ja I. Baquero Cruz, avustajanaan A. Dal Ferro)

      Väliintulijat, jotka tukevat kantajan vaatimuksia: Liettuan tasavalta (asiamies: D. Kriaučiūnas) (asia T-166/07) ja Helleenien tasavalta (asiamiehet: S. Vodina ja M. Michelogiannaki) (asia T-285/07)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Varallaololuettelon muodostamista tiedotus- ja media-alan hallintovirkamiehistä (AD 5) koskevasta Euroopan henkilöstövalintatoimiston (EPSO) avoimesta kilpailusta EPSO/AD/94/07 julkaistun kilpailuilmoituksen (EUVL 2007, C 45 A, s. 3), varallaololuettelon muodostamista tiedotusalan hallintoavustajista (AST 3) koskevasta avoimesta kilpailusta EPSO/AST/37/07 julkaistun kilpailuilmoituksen (EUVL 2007, C 45 A, s. 15) ja varallaololuettelon muodostamista informaatiotieteen alan (kirjasto/informatiikka) hallintovirkamiehistä (AD 5) koskevasta avoimesta kilpailusta EPSO/AD/95/07 julkaistun kilpailuilmoituksen (EUVL 2007, C 103 A, s. 7) kumoaminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanteet hylätään.

               2)

               Italian tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Liettuan tasavalta ja Helleenien tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 155, 7.7.2007.


title: Asiat T-331/10 RENV ja T-416/10 RENV: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.5.2015 – Yoshida Metal Industry v. SMHV – Pi Design ym. (mustapilkkuisen pinnan esitys) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön tavaramerkeiksi rekisteröidyt kuviomerkit, jotka esittävät mustapilkkuista pintaa — Ehdoton hylkäysperuste — Merkki, joka muodostuu yksinomaan teknisen tuloksen saavuttamiseksi välttämättömästä tavaran muodosta — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohta)

text:
               6.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/6

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.5.2015 – Yoshida Metal Industry v. SMHV – Pi Design ym. (mustapilkkuisen pinnan esitys)
   (Asiat T-331/10 RENV ja T-416/10 RENV) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön tavaramerkeiksi rekisteröidyt kuviomerkit, jotka esittävät mustapilkkuista pintaa - Ehdoton hylkäysperuste - Merkki, joka muodostuu yksinomaan teknisen tuloksen saavuttamiseksi välttämättömästä tavaran muodosta - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohta))
   (2015/C 221/07)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Yoshida Metal Industry Co. Ltd (Tsubame, Japani) (edustajat: asianajajat S. Verea, K. Muraro ja M. Balestriero)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuolet SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulijat unionin yleisessä tuomioistuimessa: Pi-Design AG (Triengen, Sveitsi), Bodum France (Neuilly-sur-Seine, Ranska) ja Bodum Logistics A/S (Billund, Tanska) (edustajat: asianajajat H. Pernez ja R. Löhr)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 20.5.2010 tekemistä päätöksistä (asiat R 1235/2008 1 ja R 1237/2008 1), jotka koskevat yhtäältä Pi-design AG:n, Bodum Francen ja Bodum Logistics A/S:n ja toisaalta Yoshida Metal Industry Co. Ltd:n välisiä mitättömyysmenettelyjä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanteet hylätään.

               2)

               Yoshida Metal Industry Co. Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), Pi-Design AG:n, Bodum Francen ja Bodum Logistics A/S:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 274, 9.10.2010.


title: Asia T-423/10: Kanne 16.9.2010 — Redaelli Tecna v. komissio

text:
               20.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 317/36

         Kanne 16.9.2010 — Redaelli Tecna v. komissio
   (Asia T-423/10)
   ()
   2010/C 317/65
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Redaelli Tecna SpA (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat R. Zaccà, M. Todino ja E. Cruellas Sada)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               kanteen kohteena oleva päätös on kumottava siltä osin kuin siinä todetaan, että Redaelli on osallistunut kyseisessä päätöksessä mainittuun kartelliin vuosina 1984–1992

               —

               kanteen kohteena oleva päätös on kumottava siltä osin kuin siinä hylätään Redaellin esittämä lievempää seuraamusta koskeva pyyntö, ja alennettava näin ollen Redaellille määrätyn sakon määrää sellaisen tuen perusteella, jota Redaelli on kyseisen pyynnön välityksellä antanut komission tutkimuksille

               —

               Redaellille määrätyn sakon määrää on lisäksi oikeudenmukaisuussyistä alennettava hyvityksenä menettelyn kohtuuttomasta kestosta.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Käsiteltävänä olevassa asiassa nostetun kanteen kohteena oleva päätös on sama kuin se, josta on kyse asiassa T-385/10, ArcelorMittal Wire France ym. vastaan komissio.
   Kantaja väittää erityisesti, että

               —

               komissio on loukannut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta karkeasti, koska se on soveltanut tiukempia kriteereitä ainoastaan Redaelliin ja koska se on kieltäytynyt myöntämästä tälle lievempää seuraamusta, joka kuitenkin on myönnetty sellaisille muille yrityksille, joiden lievempää seuraamusta koskevat pyynnöt olivat sisältöä koskevan ”lisäarvon” puolesta hyvin vaatimattomia ja kyseisen ”lisäarvon” puolesta kantajan esittämää pyyntöä vähäisempiä. Komissio on näin tehdessään loukannut myös luottamuksensuojan periaatetta, koska se on tosiasiallisesti pettänyt kantajan perustellut odotukset siitä, että kantajan pyyntöä tarkasteltaisiin sellaisten parametrien perusteella, jotka komission käytännöllä oli luotu pyynnön esittämisen ajankohtana ja jotka vahvistettiin vuoden 2002 tiedonannossa

               —

               komissio on virheellisesti katsonut, että asianosaisilla oli kartelli vuosina 1984–1992, esittämättä tästä riittävää näyttöä

               —

               hallinnollisen menettelyn kohtuuton kesto on loukannut kantajan puolustautumisoikeuksia, koska sitä on estetty vetoamasta hyväkseen sellaiseen näyttöön, joka on tällä välin lakannut olemasta käytettävissä, ja mainitulla kohtuuttomalla kestolla on ollut kielteinen vaikutus myös kantajan esittämän lievempää seuraamusta koskevan pyynnön arvioinnin kannalta.


title: Asia T-124/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys  26.10.2005  — Ouariachi v. komissio (Vahingonkorvauskanne — Sopimussuhteen ulkopuolinen yhteisön vastuu — Toimihenkilön tehtäviään suorittaessaan aiheuttama vahinko — Syy-yhteyden puuttuminen)

text:
               14.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 10/21

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 26.10.2005 — Ouariachi v. komissio
   (Asia T-124/04) (1)

   (Vahingonkorvauskanne - Sopimussuhteen ulkopuolinen yhteisön vastuu - Toimihenkilön tehtäviään suorittaessaan aiheuttama vahinko - Syy-yhteyden puuttuminen)
   (2006/C 10/41)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Jamal Ouariachi (Rabat, Marokko) (edustajat: asianajajat F. Blanmailland ja C. Verbrouck)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: F. Dintilhac ja G. Boudot)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kyse on kanteesta, jolla kantaja vaatii korvausta vahingosta, jonka hän väittää kärsineensä komission Khartoumin (Sudan) lähetystön toimihenkilön lainvastaisen toiminnan johdosta.
   Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään selvästi perusteettomana.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 118, 30.4.2004.


title: Asia C-314/99: Alankomaiden kuningaskunnan 23.8.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 299/18                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        16.10.1999
High Courtin, Dublin, 30.7.1999 tekemällään päätöksellä                  Alankomaiden kuningaskunnan 23.8.1999 Euroopan yh-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Gerard Mulligan,                            teisöjen komissiota vastaan nostama kanne
Tim O’Sullivan, Tom Power ja Hugh Duncan vastaan The
Minister for Agriculture and Food, Ireland ja Attorney
                              General                                                              (Asia C-314/99)
                                                                                (1999/C 299/21)
                          (Asia C-313/99)
                                                                         Alankomaiden kuningaskunta on nostanut Euroopan yhteisö-
                                                                         jen tuomioistuimessa 23.8.1999 kanteen Euroopan yhteisöjen
                                                                         komissiota vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat eurooppaoikeu-
                         (1999/C 299/20)                                 den osaston päällikkö Marc Fierstra ja oikeudellisen yksikön
                                                                         virkamies Nynke Wijmenga, ulkoasiainministeriön eurooppa-
                                                                         oikeuden osasto, Haag.
High Court, Dublin, on pyytänyt 30.7.1999 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                 Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
18.8.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
ratkaisua asiassa Gerard Mulligan, Tim O’Sullivan, Tom Power
ja Hugh Duncan vastaan The Minister for Agriculture and                  1. kumoaa tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden
Food, Ireland ja Attorney General seuraaviin kysymyksiin:                    (tinan, pentakloorifenolin ja kadmiumin) markkinoille
                                                                             saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden
                                                                             lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämi-
1. Onko neuvoston asetuksen N:o 3950/92 (1) 7 artiklan                       sestä annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY (1) liitteen
     1 kohtaa tulkittava siten, että jäsenvaltio voi määrätä,                I mukauttamisesta tekniikan kehitykseen viidennen kerran
     että osa tilaan liittyvästä maidon viitemäärästä ei tilaa               26 päivänä toukokuuta 1999 annetun komission direktii-
     myytäessä tai vuokrattaessa siirry tilan mukana uusille                 vin 1999/51/EY (2), siltä osin kuin direktiivin 1999/51/EY
     tuottajille, vaan että se siirretään kansalliseen varastoon             liitteen 3 kohdassa mainitaan kadmium;
     ”takaisinperinnän” tai ”ohjaamisen” tai muun vähentä-
     misjärjestelyn avulla?                                              2. velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
2. Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä,
     onko jäsenvaltion tällaisten säädösten antamiseksi valitse-         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     ma menettelytapa ainoastaan kansallisen oikeuden periaat-
     teiden alainen, vaan onko tämä menettely myös yhteisön
     oikeuden perusperiaatteiden, oikeusvarmuuden periaate               1. Toimivallan ylittäminen:
     mukaan lukien, alainen?
                                                                             — Direktiivin 1999/51/EY liitteen 3 kohdassa ei ole
                                                                                kysymys direktiivin 76/769/ETY 2 a artiklassa tarkoite-
3. Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä ja                            tusta muutoksesta, vaan siinä perustetaan kadmiumin
     jos kansallinen menettely on yhteisön oikeuden alainen,                      osalta Itävallan ja Ruotsin hyväksi erityinen järjestelmä,
     onko kansallinen menettely, jolla jäsenvaltio lailla antaa                   liittyen direktiivin 76/769/ETY liitteen I soveltamiseen.
     toimivaltaiselle viranomaiselle toimivallan päättää neuvos-                  Riidanalaista lisäystä ei ole tehty erityisesti kadmiumin
     ton asetuksen N:o 3950/92 7 artiklan 1 kohdassa tarkoite-                    korvaavien tuotteiden alalla tapahtuneen tieteellisen ja
     tusta siirtämisestä, kun maidon viitemäärä ei miltään osin                   teknisen kehityksen perusteella.
     siirry tilan mukana, vaan se lisätään kansalliseen varastoon,
     ja määrätä, että tämä päätös on tehtävä hallinnollisella,
     kansallisessa sanomalehdessä julkaistavalla tiedonannolla,              — Direktiivin 1999/51/EY liitteen 3 kohdassa säädetään
     yhteisön oikeuden oikeusvarmuuden periaatteen vas-                           poikkeuksesta direktiivin 76/769/ETY ja erityisesti di-
     tainen?                                                                      rektiivin 91/338/ETY (3) soveltamiseen. Riidanalainen
                                                                                poikkeus koskee säännöstä, jonka tarkoituksena on
                                                                                toteuttaa yhteisön politiikan perustavoitteita. Sillä, sa-
                                                                                moin kuin vuoden 1995 liittymisasiakirjalla, jossa
(1) Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta 28 päivänä joulukuuta
                                                                                säädetään Itävallan ja Ruotsin erityisasemasta 1.1.1999
    1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 3950/92 (EYVL L 405,                  saakka direktiivin 91/338/ETY soveltamisen osalta,
    31.12.1992, s. 1).                                                            poiketaan yhteisön säännöstöstä. Kyseessä on poliitti-
                                                                                nen päätös, joten ennen sen tekemistä on arvioitava
                                                                                sen vaikutuksia. Kyseessä ei ole direktiivin 76/769/ETY
                                                                                täytäntöönpano. Tämä tarkoittaa, että Euroopan parla-
                                                                                mentilla ja neuvostolla on toimivalta vahvistaa komis-
                                                                                sion ehdotuksesta EY 95 artiklan ja EY 251 artiklan
                                                                                mukaisesti Itävallalle ja Ruotsille erityisasema 1.1.1999
                                                                                Tukien. Komissio on näin ollen ylittänyt toimivaltansa.
 ---pagebreak--- 16.10.1999               FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 299/19
2. Direktiivin 76/769/ETY ja erityisesti direktiivin                    Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     91/338/ETY rikkominen: kun direktiivissä 1999/51/EY
     säädetään Itävallalle ja Ruotsille valta kieltää sellaiset
                                                                        1. toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY:n
     kadmium-yhdisteet, joita ei ole mainittu direktiivin
                                                                             perustamissopimuksen ja direktiivin 96/43/EY (1) mukaisia
     91/388/ETY liitteessä I, siinä lähdetään direktiivin
                                                                             velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut säädetyssä ajassa
     76/769/ETY väärästä tulkinnasta, sellaisena kuin tämä
                                                                             direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä,
     direktiivi on muutettuna direktiivillä 91/338/ETY. Direktii-
     vi 76/769/ETY koskee ainoastaan sen liitteessä I nimen-
     omaisesti lueteltuja kadmium-yhdisteitä. Sellaisia kad-            2. velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
     mium-yhdisteitä koskevat kansalliset rajoitukset, joita ei
     ole lueteltu direktiivin 76/769/ETY liitteessä I, on sallittu,
     jos ne ovat yhteensopivia perustamissopimuksen ja erityi-
     sesti EY 28-30 artiklan kanssa.                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
3. Oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen: direktiivissä              Koska EY:n perustamissopimuksen 249 artiklan 3 kohta ja
     1999/51/EY viitataan itävaltalaiseen ja ruotsalaiseen sään-        10 artiklan I kohta ovat pakottavaa oikeutta, jäsenvaltioilla on
     nöstöön ainoastaan yleisesti. Koska Itävallassa ja Ruotsissa       velvollisuus saattaa niille osoitettu direktiivi osaksi kansallista
     säädetään sellaisia kadmium-yhdisteitä koskevista rajoituk-        lainsäädäntöään siten, että direktiivi tulee täysin voimaan siinä
     sista, joita ei ole lueteltu direktiivissä 76/769/ETY, tästä       säädetyn ajan kuluessa. Direktiivin 4 artiklan 1 ja 2 kohdan
     seuraa direktiivin 76/769/ETY soveltamisalaa koskeva epä-          mukaan direktiivi oli saatettava voimaan 1.7.1996-1.7.1997
     selvyys.                                                           välisenä aikana, mutta kaikki osavaltiot eivät ole vielä hyväksy-
                                                                        neet tarvittavia säännöksiä.
4. Perusteluvelvollisuuden rikkominen: komissio ei ole en-
     sinnäkään selostanut syitä, joiden vuoksi se katsoo, että
     Itävallan ja Ruotsin erityisasema kadmium-yhdisteiden              (1) EYVL L 162, 1.7.1996, s. 1.
     osalta olisi direktiivin 76/769/ETY 2 a artiklassa tarkoitet-
     tua mukauttamista tekniikan kehitykseen. Se ei ole
     myöskään selostanut, mitkä kadmium-yhdisteet kuuluvat
     riidanalaisen poikkeuksen soveltamisalaan. Lisäksi komis-
     sio ei ole perustellut, miksi direktiivin 1999/51/EY liitteen
     3 kohta perustuisi tekniseen kehitykseen ja vähemmän
     vaarallisten korvaavien aineiden olemassaoloon. Sen olisi
     lisäksi pitänyt selostaa ne syyt, joiden perusteella se
     on nimenomaisesti sallinut Itävallan ja Ruotsin antavan
     tiukempia säännöksiä, kun mitään tällaista ei ole säädetty         Euroopan yhteisöjen komission 26.8.1999 Ranskan tasa-
     muiden jäsenvaltioiden, esimerkiksi Alankomaiden osalta.                             valtaa vastaan nostama kanne
(1) EYVL L 262, s. 24.                                                                            (Asia C-319/99)
(2) EYVL L 142, s. 22.
(3) EYVL L 186, s. 59.
                                                                                (1999/C 299/23)
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 26.8.1999 yhteisö-
                                                                        jen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa vastaan.
                                                                        Kantajan asiamies on oikeudellisen osaston virkamies Michel
                                                                        Nolin, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o oikeudellisen
                                                                        yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,
                                                                        Kirchberg.
Euroopan yhteisöjen komission 24.8.1999 Saksan liittota-
                 savaltaa vastaan nostama kanne                         Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                        tuin
                          (Asia C-316/99)
                                                                        1. toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut sille te-
                                                                             levisiosignaalien lähetystä koskevien standardien käytös-
                                                                             tä 24 päivänä lokakuuta 1995 annetun Euroopan parla-
                          (1999/C 299/22)
                                                                             mentin ja neuvoston direktiivin 95/47/EY (1) mukaan kuu-
                                                                             luvia velvoitteita, koska se ei ole ilmoittanut säädetyssä
                                                                             määräajassa direktiivin noudattamisen edellyttämistä laeis-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.8.1999 Euroo-
                                                                             ta, asetuksista ja hallinnollisista määräyksistä eikä antanut
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-
                                                                             sellaisia;
taa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön
virkamies Klaus-Dieter Borchardt, prosessiosoite Luxembur-
gissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la           2. velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
Cruz, Centre Wagner C 254, Kirchberg.                                        kulut.


title: Asia C-433/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Krajský súd v Prešove (Slovakian tasavalta) on esittänyt 22.8.2011 — SKP v. Kveta Polhošová

text:
               19.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 340/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Krajský súd v Prešove (Slovakian tasavalta) on esittänyt 22.8.2011 — SKP v. Kveta Polhošová
   (Asia C-433/11)
   2011/C 340/12
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Krajský súd v Prešove

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: SKP

      Vastapuoli: Kveta Polhošová

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla 11.5.2005 annetun Euroopan parlamentin neuvoston direktiivin 2005/29/EY (1) 5–9 artiklaa tulkittava siten, että sopimattomana kaupallisena menettelynä on pidettävä myös taloudellisen toimijan toimintaa, jossa tämä siirtää kuluttajiin kohdistuvia saataviaan konkurssiin asetetulle yhtiölle, kun kuluttajille ei ole taattu mahdollisuutta saada korvausta kuluttajasopimukseen perustuvaan oikeudenkäyntiin liittyvistä kuluista?

               2)

               Jos edelliseen kysymykseen vastataan, että kuluttajiin kohdistuvien saatavien siirtäminen saatavan perimistä varten konkurssiin asetetulle yhtiölle on unionin oikeuden vastaista,

                           A.

                           onko Euroopan unionin peruskirjan 47 artiklaa tulkittava siten, että se ei ole esteenä sille, että tuomioistuin jättää kuluttajaa suojatakseen soveltamatta laissa pesänhoitajan hyväksi säädettyä vapautusta, joka koskee oikeudenkäyntimaksun suorittamista, ja että tuomioistuin ei loukkaa pesänhoitajan oikeutta oikeussuojaan, kun se toteaa tällä perusteella lausunnon antamisen asiasta raukeavan, koska oikeudenkäyntimaksua ei ole suoritettu?

                           B.

                           ovatko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 6 artiklan 1 kohta ja 7 artiklan 1 kohta esteenä sille, että sovelletaan kansallisen oikeuden säännöstä, joka koskee pesänhoitajan vapautusta oikeudenkäyntimaksun suorittamisesta, tilanteessa, jossa ilman sopimatonta kaupallista menettelyä valittajaa ei olisi vapautettu kyseisen maksun suorittamisesta ja jossa lausunnon antamisen raukeamisen vuoksi kohtuuttomaan ehtoon perustuva oikeudenkäynti vältettäisiin?

      (1)  Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi), EUVL L 149, s. 22.


title: Asia T-239/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.7.2014 – Jyoti Ceramic Industries v. SMHV – DeguDent (ZIECON) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin ZIECON rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki CERCON — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Tosiseikkojen tutkiminen viran puolesta — Asetuksen N:o 207/2009 76 artikla)

text:
               25.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.7.2014 – Jyoti Ceramic Industries v. SMHV – DeguDent (ZIECON)
   (Asia T-239/12) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin ZIECON rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki CERCON - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Tosiseikkojen tutkiminen viran puolesta - Asetuksen N:o 207/2009 76 artikla))
   2014/C 282/36
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Jyoti Ceramic Industries PVT. Ltd (Nashik, Intia) (edustajat: asianajajat R. Egerer, D. Jochim ja A. Kolb)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: DeguDent GmbH (Hanau, Saksa) (edustajat: asianajajat W. Blau, T. Hertl ja P. Winkler)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 2.3.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 2546/2010-1), joka koskee DeguDent GmbH:n ja Jyoti Ceramic Industries PVT. Ltd:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Jyoti Ceramic Industries PVT. Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ja DeguDent GmbH:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 209, 14.7.2012.


title: Asia T-140/01: Paul Doylen 18.6.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
1.9.2001                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 245/27
–    velvoittaa EY 235 artiklan ja EY 288 artiklan toisen                      neuvoston sille banaanialan yhteisen markkinajärjestelyn
     kohdan nojalla komission korvaamaan kantajille lainvas-                   lain ja hyvän hallintokäytännön mukaiseksi hallinnoimi-
     taisesta asetuksen N:o 896/2001 tai N:o 1121/2001 tai                     seksi antamien valtuuksien rajat.
     molempien antamisesta aiheutuneen vahingon korkoi-
     neen vahingon syntymisestä lukien,                                  –     Komissio on loukannut kantajien täysiä oikeuksia lupiin
                                                                               ja antanut joillekin toimijoille perusteettomia oikeuksia.
–    antaa tarpeellisiksi katsomansa määräykset ja erityisesti
     yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                  (1) EYVL L 126, 8.5.2001, s. 6..
     työjärjestyksen 65 artiklan nojalla velvoittaa komission            (2) EYVL L 153, 8.6.2001, s. 12.
     esittämään tiedot tosiasiallisesta lisenssien käytöstä vuo-
     sien 1994, 1995 ja 1996 osalta, ja
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Paul Doylen 18.6.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                                vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (Asia T-140/01)
Kanne koskee kahta asetusta:                                                                       (2001/C 245/44)
–    Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 404/93 soveltamista                                       (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
     koskevista yksityiskohtaisista säännöistä banaanien tuon-
     tia yhteisöön koskevan menettelyn osalta 7 päivänä
     toukokuuta 2001 annettu komission asetus (EY)                       Paul Doyle, kotipaikka Bryssel, on nostanut 18.6.2001 Euroo-
     N:o 896/2001 (1)                                                    pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
                                                                         kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan
                                                                         edustajina ovat asianajajat Jean-Noël Louis ja Véronique Peere,
–    Banaanien tuontitariffikiintiöiden kunkin perinteisen toi-          prosessiosoite Luxemburgissa.
     mijan viitemäärään sovellettavien mukautuskertoimien
     vahvistamisesta 7 päivänä kesäkuuta 2001 annettu ko-
     mission asetus (EY) N:o 1121/2001 (2).                              Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –     kumoaa komission päätöksen, jolla on lokakuusta 2000
                                                                               lähtien rajattu Yhdistyneeseen kuningaskuntaan siirrettä-
Kantajat väittävät seuraavaa:                                                  vissä oleva määrä 1 880,10 euroon
                                                                         –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–    Toimijoiden viitemäärien laskemismenetelmä, jonka ko-
     missio otti käyttöön asetuksen N:o 896/2001 4 artiklan
     1 kohdalla, on lainvastainen siltä osin kuin sillä vahviste-
     taan nämä määrät viittaamalla kokonaismääriin, joiden
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     komission täytyy tietää olevan huomattavan vääriä. Lisäk-
     si asetuksessa N:o 896/2001 säädetään, että viitemäärät
     oikaisee joko komissio itse tai jäsenvaltiot komission
                                                                         Kantaja, joka on Irlannin kansalainen, on asunut useamman
     puolesta.
                                                                         vuoden ajan Yhdistyneessä kuningaskunnassa ennen sijoitta-
                                                                         mistaan Brysseliin. Hän riitauttaa komission päätöksen, jolla
                                                                         on rajattu Yhdistyneeseen kuningaskuntaan siirrettävissä oleva
–    Asetuksessa (EY) N:o 1121/2001 vahvistetaan kantajan
                                                                         määrä 19 prosenttiin hänen nettopalkastaan. Kanteensa tueksi
     oikeus lisensseihin vuoden 2001 jälkipuoliskolle, ja se
                                                                         kantaja vetoaa henkilöstösääntöjen liitteen VII 17 artiklan
     annettiin asetuksen N:o 896/2001 5 artiklan nojalla.
                                                                         rikkomiseen ja säännöksen yleisten täytäntöönpanosäännösten
     Asetuksen N:o 896/2001 4 artiklan nojalla käyttöön
                                                                         lainvastaisuuteen. Kantajan mukaan komission olisi tullut
     otettujen väärien viitemäärien osalta, mikä on olennainen
                                                                         hyväksyä suurempi siirto hänen Yhdistyneessä kuningaskun-
     tekijä mukautuskertoimen laskemisessa, mukautusker-
                                                                         nassa edelleen suorittamien säännöllisten maksujen ja hänen
     roin itsessään on virheellinen ja lainvastainen.
                                                                         huollettavanaan olevien, siellä opintojaan jatkavien lasten
                                                                         takia.
–    Antaessaan asetukset sellaisten tietojen perusteella, jotka
     komission on täytynyt tietää vääriksi, se on ylittänyt


title: Asia C-49/13: Unionin tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 14.11.2013 (Úřad průmyslového vlastnictvín (Tšekin tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – MF 7 a.s. v. MAFRA a.s. (SEUT 267 artikla — Tuomioistuimen käsite — Menettely, jonka tarkoituksena on ratkaisun antaminen tuomiovaltaa käyttäen — Riippumattomuus — Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen)

text:
               7.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/8

         Unionin tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 14.11.2013 (Úřad průmyslového vlastnictvín (Tšekin tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – MF 7 a.s. v. MAFRA a.s.
   (Asia C-49/13) (1)

   ((SEUT 267 artikla - Tuomioistuimen käsite - Menettely, jonka tarkoituksena on ratkaisun antaminen tuomiovaltaa käyttäen - Riippumattomuus - Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen))
   2014/C 102/10
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Úřad průmyslového vlastnictví

      Asianosaiset

      Kantaja: MF 7 a.s.

      Vastaaja: MAFRA a.s.

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – Úřad průmyslového vlastnictví – Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 22.10.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/95/EY (EUVL L 299, s. 25) 3 artiklan 2 kohdan d alakohdan tulkinta – Vilpillistä mieltä koskevat arviointiperusteet – Hakemuksen jättämispäivän jälkeen ilmenneiden olosuhteiden merkitys hakijan vilpittömän mielen arvioimiseksi – Tilanne, jossa tavaramerkin haltija on hyväksynyt toiminnan, joka voi johtaa sen yksinoikeuksien rajoittumiseen – Aikaisemman tavaramerkin haltijan ja myöhemmän tavaramerkin rekisteröimisen hakijan väliset sopimukset, joilla ei määrätä immateriaalioikeuksista – Aikaisemman tavaramerkin haltija on hyväksynyt riidanalaisen tavaramerkin olemassaolon pitkän aikaa

      Määräysosa

   Unionin tuomioistuin ei selvästi ole toimivaltainen vastaamaan Úřad průmyslového vlastnictvín (Tšekin tasavalta) 22.1.2013 tekemällään päätöksellä esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin.

      (1)  EUVL C 141, 18.5.2013.


title: Asia C-442/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (Irlanti) on esittänyt 8.8.2016 – Florea Gusa v. Minister for Social Protection ja Attorney General

text:
               17.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 383/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (Irlanti) on esittänyt 8.8.2016 – Florea Gusa v. Minister for Social Protection ja Attorney General
   (Asia C-442/16)
   (2016/C 383/07)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Florea Gusa

      Vastapuolet: Minister for Social Protection ja Attorney General

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Säilyttääkö unionin kansalainen – joka 1) on toisen jäsenvaltion kansalainen, 2) on laillisesti oleskellut ja työskennellyt itsenäisenä ammatinharjoittajana vastaanottavassa jäsenvaltiossa noin neljä vuotta, 3) on lopettanut työskentelynsä tai taloudellisen toimintansa työn puutteen takia ja 4) on ilmoittautunut työnhakijaksi asianomaiseen työvoimatoimistoon – direktiivin 2004/38/EY (1) 7 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun itsenäisen ammatinharjoittajan aseman joko kyseisen direktiivin 7 artiklan 3 kohdan b alakohdan nojalla tai jollain muulla perusteella?

               2)

               Jos tähän vastataan kieltävästi, onko hänellä edelleen oikeus oleskella vastaanottavassa jäsenvaltiossa, vaikkei hän ole täyttänyt direktiivin 2004/38/EY 7 artiklan 1 kohdan b tai c alakohdassa säädettyjä perusteita, vai onko hänellä suoja karkottamista vastaan ainoastaan direktiivin 2004/38/EY 14 artiklan 4 kohdan b alakohdan nojalla?

               3)

               Jos tähän vastataan kieltävästi, onko unionin oikeuden ja erityisesti asetuksen (EY) N:o 883/2004 (2) 4 artiklan kanssa sopusoinnussa se, että tällaiselta henkilöltä evätään työnhakijan tuki (joka on asetuksen (EY) N:o 883/2004 70 artiklassa tarkoitettu erityinen maksuihin perustumaton etuus), koska hän ei ole osoittanut, että hänellä on oikeus oleskella vastaanottavassa jäsenvaltiossa?

      (1)  Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY (EUVL 2004, L 158, s. 77).

      (2)  Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 883/2004 (EUVL 2004, L 166, s. 1).


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 13 päivänä tammikuuta 2004 asiassa T-158/99 Thermenhotel Stoiser Franz Gesellschaft mbH & Co. KG ym., vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtiontuki – Alueellinen tuki – Asianajajan kannekirjelmässä olevan allekirjoituksen säännönmukaisuus – Asiavaltuus – Perustelut – Soveltuvuus yhteismarkkinoille – Syrjintäkielto – Tuensaajan kansallisten kilpailĳoiden sĳoittautumisoikeus – Ympäristönsuojelu – Harkintavallan väärinkäyttö)

text:
C 85/22                 FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                           3.4.2004
                                              ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                        TUOMIOISTUIMEN
                  11 päivänä joulukuuta 2003                                             13 päivänä tammikuuta 2004
                                                                       asiassa T-158/99 Thermenhotel Stoiser Franz Gesellschaft
asiassa T-61/99: Adriatica di Navigazione SpA vastaan
                                                                       mbH & Co. KG ym., vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
               Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                                sio (1)
(Kilpailu – EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta              (Valtiontuki – Alueellinen tuki – Asianajajan kannekirjel-
(josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta) – Relevanttien                mässä olevan allekirjoituksen säännönmukaisuus – Asiaval-
markkinoiden määritteleminen – Perustelut – Hintojen vah-              tuus – Perustelut – Soveltuvuus yhteismarkkinoille – Syrjin-
vistamista koskeva sopimus – Todiste osallistumisesta kar-             täkielto – Tuensaajan kansallisten kilpailijoiden sijoittautu-
telliin – Todiste irtisanoutumisesta – Syrjimättömyysperiaa-           misoikeus – Ympäristönsuojelu – Harkintavallan väärin-
               te – Sakot – Määrittämisperusteet)                                                     käyttö)
                          (2004/C 85/41)                                                          (2004/C 85/42)
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                                          (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                       Asiassa T-158/99, Thermenhotel Stoiser Franz Gesellschaft
Asiassa T- 61/99 Adriatica di Navigazione SpA, kotipaikka              mbH & Co. KG, VierJahreszeiten Hotel-Betriebsgesellschaft
Venetsia (Italia), edustajinaan asianajajat U. Feraro, M. Siragusa     mbH & Co. KG, Thermenhotel Kowald ja Thermalhotel Leitner
ja F. M. Moretti, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroo-         GesmbH, kotipaikka Loipersdorf (Itävalta), edustajanaan asian-
pan yhteisöjen komissio, asiamiehinään R. Lyal ja L. Pignataro,        ajaja G. Eisenberger, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan
prosessiosoite Luxemburgissa, jossa kantaja vaatii EY:n perus-         Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään V. Kreuschitz ja
tamissopimuksen 85 artiklan mukaisesta menettelystä (IV/               J. Macdonald Flett, prosessiosoite Luxemburgissa, jota tukee
34.466 – Kreikan lauttaliikenne) 9 päivänä joulukuuta 1998             Itävallan tasavalta, asiamiehinään W. Okresek, H. Dossi, C. Pe-
tehdyn komission päätöksen 1999/271/EY (EYVL 1999,                     sendorfer ja T. Kramler, prosessiosoite Luxemburgissa, jossa
L 109, s. 24) kumoamista, ensimmäisen oikeusasteen tuo-                kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta
mioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston              kumoamaan 3.2.1999 tehdyn komission päätöksen SG(99) D/
puheenjohtaja J. D. Cooke sekä tuomarit R. García Valdecasas           1523, jolla tiettyyn Loipersdorfissa (Itävalta) toteutettavaan
ja P. Lindh, kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers, on antanut       hotellihankkeeseen myönnetty valtiontuki todettiin yhteis-
11.12.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                  markkinoille soveltuvaksi, ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                       mioistuin (laajennettu ensimmäinen jaosto), toimien kokoon-
1)    Adriatica di Navigazione SpA:lle määrätyn sakon suuruudeksi      panossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit J. Azizi,
      vahvistetaan 245 000 euroa.                                      M. Jaeger, H. Legal ja M. E. Martins Ribeiro, kirjaaja: hallintovir-
                                                                       kamies D. Christensen, on antanut 13.1.2004 tuomion, jonka
2)    Kanne hylätään muilta osin.                                      tuomiolauselma on seuraava:
3)    Adriatica di Navigazione SpA velvoitetaan vastaamaan omista      1)    Kanne hylätään.
      oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaamaan kolme neljännestä
      komissiolle aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista. Komissio       2)    Kantajat velvoitetaan korvaamaan komissiolle aiheutuneet oi-
      vastaa yhdestä neljänneksestä omista oikeudenkäyntikuluistaan.         keudenkäyntikulut.
                                                                       3)    Itävallan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(1) EYVL C 160, 5.6.1999.
                                                                       (1) EYVL C 299, 16.10.1999.


title: Asia C-422/12 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 30.1.2014 – Valittajana Industrias Alen SA de CV sekä muina osapuolina The Clorox Company ja sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (Muutoksenhaku — Työjärjestyksen 181 artikla — Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin CLORALEX rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki CLOROX — Sekaannusvaara — Asetus (EY) N:o 207/2009 — 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Liitännäisvalitus — Työjärjestyksen 176 artikla — Vaatimus, jonka mukaan liitännäisvalitus on tehtävä eri asiakirjassa)

text:
               14.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/16

         Unionin tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 30.1.2014 – Valittajana Industrias Alen SA de CV sekä muina osapuolina The Clorox Company ja sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   (Asia C-422/12 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Työjärjestyksen 181 artikla - Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin CLORALEX rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki CLOROX - Sekaannusvaara - Asetus (EY) N:o 207/2009 - 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Liitännäisvalitus - Työjärjestyksen 176 artikla - Vaatimus, jonka mukaan liitännäisvalitus on tehtävä eri asiakirjassa))
   2014/C 112/18
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Industrias Alen SA de CV (edustaja: abogada A. Padial Martinez)

      Muut osapuolet: The Clorox Company (edustaja: barrister S. Malynicz) ja sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-135/11, Clorox v. SMHV – Industrias Alen (CLORALEX) 10.7.2012 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin kumosi sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 16.12.2010 antaman päätöksen (asia R 521/2009-4)

      Määräysosa

               1)

               Pääasian valitus ja liitännäisvalitus hylätään.

               2)

               Industrias Alen SA de CV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, minkä lisäksi se velvoitetaan korvaamaan The Clorox Companyn oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 379, 8.12.2012.