title: Sala de lo Social del Tribunal Superior de Justicia de Murcian 22.2.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Francisco Hernández Vidal SA vastaan Prudencia Gómez Pérez, María Gómez Pérez, Contratas y Limpiezas SL (Asia C-127/96)

text:
22.6.96                  H                          Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                   N:o C 180/21
            riippumatta siitä, olisivatko he voineet perustellusti      Conseil d'Etat du Royaume de Belgiquen 29.3.1996 teke
            olla niistä tietoisia, ja joita ei tämän vuoksi ollut       mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asi
            esitetty tuomiovaltion tuomioistuimelle,                    assa ASBL Inter-Environnement Wallonie vastaan Région
                                                                                wallonne
       v) seikat, joista täytäntöönpanon hakijat olivat tie                                      ( Asia C-129/96 )
            toisia mutta joita heillä ei ollut tilaisuutta esittää
            tuomiovaltion tuomioistuimelle ?                                                         ( 96/C 180/44 )
Toimivalta, joka riippuu 38 artiklan ensimmäisen kappa                 Conseil d'Etat du Royaume de Belgique on 29.3.1996
leen mukaisesta toimivallasta keskeyttää asian käsittely                tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei
                                                                        söjen tuomioistuimen kirjaamoon 23.4.1 996 , pyytänyt
7. Onko 37 artiklan ensimmäisen kappaleen mukaisella                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua
                                                                        vireillä olevassa asiassa ASBL Inter-Environnement Wallo
     muutoksenhakutuomioistuimella              toimivalta   tehdä
     asian käsittelyn keskeyttäminen riippuvaksi siitä , että           nie vastaan Région wallonne seuraaviin kysymyksiin :
     täytäntöönpanovelallinen asettaa riittävän suuren va
     kuuden velkojan intressien suojaamiseksi siltä varalta,            1 . Onko ETY:n perustamissopimuksen 5 ja 189 artiklan
     että velallisen tekemä valitus tuomiovaltion tuomiosta ei                vastaista, että jäsenvaltiot antavat säännöksen, joka on
     menesty ?                                                                ristiriidassa jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 anne
                                                                              tun direktiivin 75/442/ETY ( 1 ) kanssa , sellaisena kuin
                                                                              tämä direktiivi on muutettuna 18.3.1991 annetulla
(') Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpa
    nosta yksityisoikeuden alalla 27 päivänä syyskuuta 1968 tehty             direktiivillä 91 /156/ETY ( 2 ), ja kun säännös annetaan
    yleissopimus ( EYVL 1972 L 299, s. 32 ) sellaisena kuin se on             direktiivin 91/ 156/ETY täytäntöönpanoon varatun
    muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison                    määräajan kuluessa ?
    Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneen kuningaskunnan
    liittymisestä 9 päivänä lokakuuta 1978 tehdyllä sopimuksella              Onko näiden perustamissopimuksen artiklojen vas
    ( EYVL 1978 L 304, s . 1 ja muutettuna s . 77 ).                          taista, että jäsenvaltiot antavat ja saattavat voimaan
                                                                              oikeusnormin, joka on tarkoitettu direktiivin 91 /156/
                                                                              ETY täytäntöönpanosäännökseksi mutta jonka sään
                                                                              nökset ovat ilmeisesti ristiriidassa direktiivin säännösten
                                                                              kanssa ?
Sala de lo Social del Tribunal Superior de Justicia de                  2 . Onko jätteistä annetun direktiivin 75/442/ETY muutta
Murcian 22.2.1996 tekemàllàân pààtôksellâ esittàmà                            misesta 18 päivänä maaliskuuta 1991 annetun neu
ennakkoratkaisupyyntô asiassa Francisco Hernández Vidal                       voston direktiivin 91 / 156/ETY liitteessä I tarkoitettu
SA vastaan Prudencia Gómez Pérez, María Gómez Pérez,
                                                                              suoraan tai välillisesti teollisuustuotantoprosessissa
                     Contratas y Limpiezas SL                                 mukana oleva aine direktiivin 1 artiklan a kohdassa
                           ( Asia C-127/96                                    määriteltyä jätettä ?
                             ( 96/C 180/43 )
                                                                        (M EYVL N:o L 194 , s. 39
Sala de lo Social del Tribunal Superior de Justicia de Murcia           ( 2 ) EYVL N:o L 78 , s. 32
on pyytänyt 22.2.1996 tekemällään päätöksellä , joka on
saapunut          yhteisöjen       tuomioistuimen      kirjaamoon
22.4.1996 , Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa
Francisco Hernandez Vidal SA vastaan Prudencia Gomez
Pérez, Maria Gomez Pérez, Contratas y Limpiezas SL
ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin :
                                                                        Supremo Tribunal Administrativon (2a Secçâo — Conten
a ) Onko sellaisen yrityksen liiketilojen siivoamista, jonka            cioso Tributârio ) 28.2.1996 tekemällään päätöksellä esit
      pääasiallisena toimintana ei ole siivouspalvelut vaan             tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Fazenda Publica
                                                                                vastaan Solisnor-Estaleiros Navais, SA.
      esillä olevassa asiassa purukumin ja makeisten tuotanto,
      mutta joka tarvitsee jatkuvasti tätä toissijaista toimin                                    ( Asia C- 1 3 0/96 )
      taa , pidettävä " osana yrityksen toimintaa "?                                                 ( 96/C 180/45 )
b ) Voidaanko käsitteeseen " sopimukseen perustuva luo
      vutus " sisällyttää siivouspalvelujen tarjoamista koske          Supremo Tribunal Administrative (2a Secçâo — Conten
      van vuosittain uusittavan sopimuksen irtisanominen                cioso Tributârio ) on pyytänyt 28.2.1996 tekemällään
      kolmen vuoden jälkeen kolmannen vuoden lopussa                    päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
      palveluja vuokraavan yrityksen tekemällä päätöksellä;             kirjaamoon 24.4.1996 , Euroopan yhteisöjen tuomioistui
                                                                        melta asiassa Fazenda Publica vastaan Solisnor-Estaleiros
      jos vastaus on myönteinen, voiko asiaan vaikuttaa se
      seikka, käyttääkö palveluja vuokraava yritys siivouk             Navais, SA, ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:
      sessa omia työntekijöitään tai muita työntekijöitä uuden
      sopimusjärjestelyn perusteella ?                                  Onko leimavero katsottava kuudennen direktiivin ( J ) 33
                                                                        artiklassa tarkoitetuksi liikevaihtoveroksi, edellä sanotun
                                                                        kuitenkaan mahdollisesti rajoittamatta liittymisasiakir


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 29 päivänä huhtikuuta 2004 asiassa C-476/01 (Amtsgericht Frankenthalin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Felix Kapper (Direktiivi 91/439/ETY — Ajokorttien vastavuoroinen tunnustaminen — Asumisedellytys — 8 artiklan 4 kohta — Aiemman ajokortin poisottamisen tai peruuttamisen seuraukset — Toisen jäsenvaltion myöntämän uuden kortin tunnustaminen)

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/16

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (viides jaosto)
   29 päivänä huhtikuuta 2004
   asiassa C-476/01 (Amtsgericht Frankenthalin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Felix Kapper (1)

   (Direktiivi 91/439/ETY - Ajokorttien vastavuoroinen tunnustaminen - Asumisedellytys - 8 artiklan 4 kohta - Aiemman ajokortin poisottamisen tai peruuttamisen seuraukset - Toisen jäsenvaltion myöntämän uuden kortin tunnustaminen)
   (2004/C 118/29)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-476/01, jonka Amtsgericht Frankenthal (Saksa) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa rikosoikeudenkäynnissä, jossa vastaajana on Felix Kapper, ennakkoratkaisun 2.6.1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/26/EY (EYVL L 150, s. 41) muutetun, yhteisön ajokortista 29 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/439/ETY (EYVL L 237, s. 1) 1 artiklan 2 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: C. W. A. Timmermans, joka hoitaa viidennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit A. Rosas (esittelevä tuomari) ja S. von Bahr, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 29.4.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kesäkuun 2 päivänä 1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/26/EY muutetun, yhteisön ajokortista 29 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/439/ETY 1 artiklan 2 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan sekä 9 artiklan säännöksiä on tulkittava niin, että ne estävät jäsenvaltiota olemasta tunnustamatta toisen jäsenvaltion myöntämää ajokorttia sillä perusteella, että ensin mainitun jäsenvaltion tietojen mukaan kortinhaltija on kortin myöntämisajankohtana asunut vakituisesti tässä jäsenvaltiossa eikä kortin myöntäneessä jäsenvaltiossa.

               2)

               Direktiivin 91/439  1 artiklan 2 kohdan ja 8 artiklan 4 kohdan säännöksiä on tulkittava niin, että ne estävät jäsenvaltiota olemaan tunnustamatta toisen jäsenvaltion myöntämän ajokortin pätevyyttä sillä perusteella, että ensin mainitussa jäsenvaltiossa on otettu pois tai peruutettu kortinhaltijalle siellä myönnetty kortti, mikäli tähän toimenpiteeseen liittyvä ajanjakso, jonka aikana tuossa jäsenvaltiossa ei voi saada uutta korttia, on kulunut ennen toisen jäsenvaltion antaman ajokortin myöntämistä.

      (1)  EYVL C 56, 2.3.2002.


title: Asia T-26/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 11.9.2008 — Italia v. komissio

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/61

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 11.9.2008 — Italia v. komissio
   (Asia T-26/05) (1)

   (2008/C 301/104)

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 69, 19.3.2005.


title: Asia T-191/04: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG:n 27.5.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne

text:
               7.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 201/20

         MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG:n 27.5.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne
   (Asia T-191/04)
   (2004/C 201/43)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG, Düsseldorf (Saksa), on nostanut 27.5.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan. Kantajan edustaja on lakimies R. Kaase.
   Tesco Stores Limited osallistui myös asian käsittelyyn valituslautakunnassa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 23.3.2004 asiassa R 486/2003-1 tekemän päätöksen;

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG

               Haettu tavaramerkki:

               Kuviomerkki METRO sellaisia tuotteita varten, jotka eivät ole kiistan kohteena tässä menettelyssä (hakemus n:o 779116)

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Tesco Stores Limited

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu.

               Kansallinen sanamerkki METRO

               Väiteosaston ratkaisu:

               Väitteen hylkääminen

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Väiteosaston ratkaisun kumoaminen

               Kanneperusteet:

               Kantaja väittää, että ajankohta, jolloin väitteen perustana olevan aikaisemman oikeuden täytyy olla voimassa ja jolloin sen voimassaolo täytyy todistaa, tulisi olla ajankohta, jolloin väiteosasto tekee päätöksen tai vaihtoehtoisesti ajankohta, jolloin lisätodisteiden toimittamiselle asetettu määräaika päättyy. Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neuvoston asetuksen N:o 40/94 (1) 74 artiklan ja komission asetuksen N:o 2868/95 (2) sääntöjen 16 ja 20 mukaisten menettelysääntöjen rikkomiseen. Kantajan mukaan neuvoston asetuksen 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdasta ei ilmene, että aikaisemman merkin pätevyyttä vaaditaan ainoastaan hetkellä, jolloin väite esitetään.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1)

      (2)  Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13 päivänä joulukuuta 1995 annettu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, s. 1)


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 10 päivänä toukokuuta 2001 asiassa C-203/99 (Højesteretin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta (Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Direktiivi 85/374/ETY – Tuotevastuu – Vastuusta vapautumisen edellytykset)

text:
14.7.2001               FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               C 200/13
1)    Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut kuluttajasopi-          2)    Direktiivin 85/374/ETY 7 artiklan c kohtaa on tulkittava
      musten kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä huhtikuuta 1993                    siten, että vastuusta vapautumista, joka perustuu siihen, että
      annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY mukaisia velvoittei-                kyse ei ole taloudellisesta tarkoituksesta tai elinkeinotoiminnas-
      taan, koska se ei ole antanut tarvittavia lakeja, asetuksia                 ta, ei voida soveltaa silloin, kun kyse on turvallisuudeltaan
      ja hallinnollisia määräyksiä voidakseen taata, että kyseisen                puutteellisesta tuotteesta, joka on valmistettu konkreettista
      direktiivin 4 artiklan 2 kohta ja 5 artikla saatetaan täysin                lääkintäpalvelua varten ja jota on käytetty kyseiseen palveluun,
      osaksi Alankomaiden oikeutta.                                               joka on kokonaan rahoitettu julkisista varoista ja josta potilas
                                                                                ei suorita minkäänlaista vastiketta.
2)    Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
      denkäyntikulut.                                                       3)    Direktiivin 85/374/ETY 9 artiklaa on tulkittava siten, että
                                                                                lukuun ottamatta aineetonta vahinkoa, jonka korvaaminen
(1) EYVL C 226, 7.8.1999.                                                         riippuu yksinomaan kansallisen oikeuden säännöksistä, ja niitä
                                                                                rajoituksia, jotka aiheutuvat kyseisellä säännöksellä esineen
                                                                                vahingoittumisen osalta säädetyistä poikkeuksista, jäsenvaltio
                                                                                ei voi rajoittaa niitä aineellisen vahingon lajeja, eli kuolemasta
                                                                                aiheutuvaa vahinkoa ja henkilövahinkoa sekä esineen vahingoit-
                                                                                tumista tai tuhoutumista, jotka on korvattava.
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   4)    Kansallisen tuomioistuimen on direktiivin 85/374/ETY nojalla
                                                                                tutkittava, mihin mainituista lajeista asiassa käsiteltävä vahin-
                           (viides jaosto)                                        ko kuuluu, eli onko kyseessä direktiivin 9 artiklan ensimmäisen
                                                                                kohdan a alakohdan tai 9 artiklan ensimmäisen kohdan
                  10 päivänä toukokuuta 2001                                      b alakohdan soveltamisalaan kuuluva vahinko vai aineeton
                                                                                vahinko, joka mahdollisesti kuuluu kansallisen lainsäädännön
asiassa C-203/99 (Højesteretin esittämä ennakkoratkaisu-                          soveltamisalaan. Kansallinen tuomioistuin ei sitä vastoin voi
pyyntö), Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Hellee-                             evätä korvausta direktiivin nojalla sillä perusteella, että vaikka
                          nien tasavalta (1)                                      vastuuedellytykset muuten täyttyvät, aiheutunut vahinko on
                                                                                luonteeltaan sellainen, että se ei kuulu mihinkään edellä
(Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Direktiivi                          mainituista lajeista.
85/374/ETY – Tuotevastuu – Vastuusta vapautumisen edel-
                              lytykset)                                     (1) EYVL C 226, 7.8.1999.
                          (2001/C 200/23)
                     (Oikeudenkäyntikieli: tanska)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                (viides jaosto)
Asiassa C-203/99, jonka Højesteret (Tanska) on saattanut EY
234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi                                  10 päivänä toukokuuta 2001
saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole-
vassa asiassa Henning Veedfald vastaan Århus Amtskommune
ennakkoratkaisun tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden la-                yhdistetyissä asioissa C-223/99 ja C-260/99 (Tribunale
kien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä                amministrativo regionale per la Lombardian (Italia) esittä-
25 päivänä heinäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin                    mä ennakkoratkaisupyyntö), Agorà Srl vastaan Ente Auto-
85/374/ETY (EYVL L 210, s. 29) 7 artiklan a ja c kohdan ja                  nomo Fiera Internazionale di Milano ja Excelsior Snc
9 artiklan ensimmäisen kohdan a ja b alakohdan tulkinnasta,                 di Pedrotti Bruna & C. vastaan Ente Autonomo Fiera
yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-                       Internazionale di Milano ja Ciftat soc. coop. arl (1)
nossa: jaoston puheenjohtaja A. La Pergola sekä tuomarit
M. Wathelet, D.A.O. Edward, P. Jann (esittelevä tuomari) ja                 (Julkiset hankintasopimukset – Hankintaviranomaisen käsi-
L. Sevón, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja:                             te – Julkisoikeudellisen laitoksen käsite)
apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 10.5.2001 tuo-
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                                                (2001/C 200/24)
1)    Tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja
      hallinnollisten määräysten lähentämisestä 25 päivänä heinä-                                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
      kuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/374/ETY 7 ar-
      tiklan a kohtaa on tulkittava siten, että turvallisuudeltaan
      puutteellinen tuote on laskettu liikkeelle silloin, kun tuotteen      (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
      valmistaja konkreettisen lääkintäpalvelun suorittamisen yhtey-                 yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
      dessä käyttää sitä ihmisen elimen valmistelemiseen elinsiirtoa
      varten ja kun elimeen kohdistuva vahinko seuraa tästä valmiste-       Yhdistetyissä asioissa C-223/99 ja C-260/99, jotka Tribunale
      lemisesta.                                                            amministrativo regionale per la Lombardia (Italia) on saattanut


title: Kantongerecht te Nijmegenin 8.5.1998 tekemillään päätöksillä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asioissa Pavel W. Pavlov (C-180/98), Dirk Boetie van der Schaaf (C-181/98), Marinus Anthony Pieter Kooyman (C-182/98), Evert Wilhelm Geert Weber (C-183/98), Rob Slappendel (C-184/98) vastaan Stichting Pensioenfonds Medische Specialisten. (Asia C-180/98 - C-184/98)

text:
4.7.98                  FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  C 209/27
Euroopan yhteisöjen komission 14.5.1998 Ranskan tasa-                 pan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa
                 valtaa vastaan nostama kanne                         Belgian valtio vastaan Fatna Mesbah seuraaviin kysymyk-
                                                                      siin:
                         (Asia C-178/98)
                          (98/C 209/54)
                                                                      1) Voiko alun perin marokkolaisen, mutta sittemmin Bel-
                                                                           gian kansalaisuuden saaneen työntekijän perheenjäsen
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.5.1998                         edelleen vedota Rabatissa 27.4.1976 allekirjoitetun,
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa                     yhteisön puolesta annetulla neuvoston asetuksella
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellinen neuvon-                   (ETY) N:o 2211/78 (1) hyväksytyn Euroopan talousyh-
antaja Götz zur Hausen ja oikeudellisessa yksikössä toi-                   teisön ja Marokon kuningaskunnan välisen yhteistyö-
miva virkamies Oliver Couste-Castera ja prosessiosoite                     sopimuksen 41 artiklan 1 kohtaan nojautumalla tuossa
Luxemburgissa on c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre                       määräyksessä tarkoitettuun periaatteeseen, joka kieltää
Wagner, Kirchberg.                                                         syrjimästä ºtyöntekij[öitä], jotka ovat Marokon kansa-
                                                                           laisiaº ja heidän kanssaan asuvia ºperheenjäsen[iä]º?
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo-
mioistuin                                                             2) Millaiseen vanhemmuuteen Ð suoraan ylenevässä pol-
                                                                           vessa ja/tai appivanhemmuuteen Ð asti edellä maini-
                                                                           tun yhteistyösopimuksen 41 artiklan 1 kohdassa tar-
Ð toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut vaa-                   koitettu ºperheenº käsite voidaan ulottaa ja voi-
     rallisia aineita sisältävistä paristoista ja akuista 18 päi-          daanko sitä soveltaa myös Marokon kansalaiseen,
     vänä maaliskuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin                   joka on sukua vain avioliiton kautta?
     91/157/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
     toteuttanut kaikkia kyseisen direktiivin 6 artiklan nou-         (1) EYVL L 264, 27.9.1978, s. 1.
     dattamisen edellyttämiä toimenpiteitä ja/tai ilmoittanut
     niistä,
Ð velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden-
     käyntikulut.
                                                                      Kantongerecht te Nijmegenin 8.5.1998 tekemillään pää-
                                                                      töksillä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asioissa Pavel W.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   Pavlov (C-180/98), Dirk Boetie van der Schaaf (C-181/
                                                                      98), Marinus Anthony Pieter Kooyman (C-182/98), Evert
                                                                      Wilhelm Geert Weber (C-183/98), Rob Slappendel
Sillä, että Ranskassa ei ole vielä toteutettu ylipäänsä direk-        (C-184/98) vastaan Stichting Pensioenfonds Medische Spe-
tiivin 91/158/ETY noudattamisen edellyttämiä lakeja, ase-                                         cialisten.
tuksia ja hallinnollisia määräyksiä (2), ei ole merkitystä
arvioitaessa direktiivin 6 artiklasta johtuvien erityisten vel-                        (Asia C-180/98 Ð C-184/98)
vollisuuksien noudattamatta jättämistä siltä osin kuin ne                                      (98/C 209/56)
koskevat siinä tarkoitettujen ohjelmien laatimista.
(1) EYVL L 78, 26.3.1991, s. 38.
(2) Ks. yhdistetyt asiat C-282/96 ja C-283/96 (EYVL C 212,            Kantongerecht te Nijmegen on pyytänyt 8.5.1998 tekemil-
    12.7.1997, s. 6).                                                 lään päätöksillä, jotka ovat saapuneet Euroopan yhteisöjen
                                                                      tuomioistuimen kirjaamoon 15.5.1998, Euroopan yhteisö-
                                                                      jen tuomioistuimelta asioissa Pavel W. Pavlov (C-180/98),
                                                                      Dirk Boetie van der Schaaf (C-181/98), Marinus Anthony
                                                                      Pieter Kooyman (C-182/98), Evert Wilhelm Geert Weber
                                                                      (C-183/98), Rob Slappendel (C-184/98) vastaan Stichting
                                                                      Pensioenfonds Medische Specialisten ennakkoratkaisua
                                                                      seuraaviin kysymyksiin:
Cour du travail de Bruxelles'n (kuudes jaosto) 11.5.1998
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
         asiassa Belgian valtio vastaan Fatna Mesbah
                                                                      1) Kun otetaan huomioon edellä 7.1. kohdan v alakoh-
                         (Asia C-179/98)                                   dassa selostettu WVD:n tarkoitus, onko ETY:n perus-
                                                                           tamissopimuksen 85, 86 tai 90 artiklassa tarkoitettuna
                          (98/C 209/55)
                                                                           yrityksenä pidettävä sellaista ammatillista eläkesää-
                                                                           tiötä, johon kaikkien kyseiseen ammattikuntaan kuulu-
                                                                           vien henkilöiden tai heistä koostuvan yhden tai usean
Cour du travail de Bruxelles (kuudes jaosto) on pyytänyt                   määrätyn ryhmän on WVD:n mukaan kuuluttava tästä
11.5.1998 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut                        laista johtuvine oikeusvaikutuksineen, jotka on
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 15.5.1998, Euroo-                     lyhyesti selostettu edellä 7.1. kohdassa?
 ---pagebreak--- C 209/28              FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      4.7.98
2) Jos vastaus edelliseen kysymykseen on myöntävä,                 mukaan jäsenvaltiot toteuttavat kaikki yleis- ja erityistoi-
    onko se, että kuuluminen erikoislääkäreiden ammatilli-         menpiteet, jotka ovat aiheellisia tästä sopimuksesta tai
    seen eläkejärjestelmään on edellä B kohdassa tarkoite-         yhteisön toimielinten säädöksistä johtuvien velvoitteiden
    tulla tavalla määrätty pakolliseksi, sellainen jäsenval-       täyttämisen varmistamiseksi. Kyseisissä määräyksissä vel-
    tion toteuttama toimenpide, jolla estetään yrityksiin          voitetaan jäsenvaltio mukauttamaan kansallinen lainsää-
    sovellettavien kilpailusääntöjen tehokas vaikutus, vai         däntönsä yhteisön direktiiveihin näissä direktiiveissä sää-
    onko näin ainoastaan tietyissä tilanteissa, ja jos näin        detyissä määräajoissa. Direktiivin 92/101/ETY 3 artiklassa
    on, missä tilanteissa?                                         säädetty määräaika päättyi 1.1.1994 ilman, että Hellee-
                                                                   nien tasavalta olisi antanut direktiivin noudattamisen edel-
                                                                   lytämiä lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä.
3) Jos edelliseen kysymykseen on vastattava kieltävästi,
    voiko velvollisuus kuulua ammatilliseen eläkejärjestel-
    mään olla perustamissopimuksen 90 artiklan vastainen           (1) EYVL L 347, 28.11.1992, S. 64.
    muiden seikkojen perusteella, ja jos näin on, mitkä
    nämä seikat ovat?
                                                                   Círculo do Porto (4. rikosasiain jaosto) 21.4.1998 teke-
                                                                   mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
Euroopan yhteisöjen komission 15.5.1998 Helleenien tasa-           asiassa MinisteÂrio PuÂblico vastaan Maria AmeÂlia Nunes ja
                valtaa vastaan nostama kanne                                           Evangelina de Matos
                       (Asia C-185/98)                                                    (Asia C-186/98)
                        (98/C 209/57)                                                      (98/C 209/58)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 15.5.1998                 Círculo do Porton (4. rikosasiain jaosto) on pyytänyt
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien            21.4.1998 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellisen             yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 18.5.1998, Euroo-
osaston virkamies M. Patakia ja prosessiosoite Luxembur-           pan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa
gissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos GomeÂz         MinisteÂrio PuÂblico vastaan Maria AmeÂlia Nunes ja Evan-
de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                              gelina de Matos, seuraaviin kysymyksiin:
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo-
                                                                   Katsotaanko kantajien toiminnan kuuluvan rikosoikeuden
mioistuin
                                                                   alaan niissä yhteisön oikeussäännöissä, jotka olivat voi-
                                                                   massa kantajia vastaan esitettyjen tosiseikkojen tapahtu-
Ð toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut             mahetkellä?
    EY:n perustamissopimuksen ja julkisten osakeyhtiöiden
    perustamista sekä niiden pääoman säilyttämistä ja
    muuttamista koskevan direktiivin 77/91/ETY muutta-             Onko jäsenvaltiolla toimivalta määrätä rikosoikeudellinen
    misesta 23 päivänä marraskuuta 1992 annetun neuvos-            seuraamus sellaisesta toiminnasta, josta aiheutuu haittaa
    ton direktiivin 92/101/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan,        ainoastaan yhteisön omaisuudelle ja josta on säädetty
    koska se ei ole säädetyssä määräajassa antanut direk-          yhteisön oikeussäännöissä pelkästään siviilioikeudellisia
    tiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia tai        seuraamuksia?
    hallinnollisia määräyksiä,
Ð toissijaisesti toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole
    noudattanut EY:n perustamissopimuksen ja tämän
    direktiivin mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
    ilmoittanut komissiolle niitä toimenpiteitä, joita se on                Asian C-21/95 (1) poistaminen rekisteristä
    toteuttanut edellä mainitun direktiivin saattamiseksi
                                                                                (98/C 209/59)
    osaksi valtion sisäistä oikeusjärjestystä,
Ð velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 3.3.1998
    käyntikulut.                                                   antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
                                                                   poistettu asia C-21/95 (Tribunale amministrativo regionale
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                del Lazio), Toscana TV ym. vastaan Ministero delle Poste
                                                                   e Telecomunicazioni.
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen koh-              (1) EYVL C 74, 25.3.1995.
dan mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen
nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu. EY:n
perustamissopimuksen 5 artiklan ensimmäisen kohdan


title: Asia C-150/07: Kanne 15.3.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               26.5.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 117/17

         Kanne 15.3.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-150/07)
   (2007/C 117/27)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Wilms ja M. Afonso)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut asetuksen (ETY) N:o 1552/89 (1) 2 artiklan, 6 artiklan 2 kohdan eikä 9, 10 ja 11 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on kieltäytynyt maksamasta komissiolle viivästyskorkoa tapauksessa, jossa omat varat on maksettu liian myöhään TIR-järjestelmässä ja koska se ei ole muuttanut omien varojen ottamista kirjanpitoon koskevaa kansallista käytäntöä kyseisen järjestelmän osalta.

               —

               Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kyseisten tullivelkojen virallisena toteamispäivänä eli 21.2.1992 velkojat ja takaajayhdistys eivät olleet muodollisesti kiistäneet niitä, ja näiden velkojen maksu oli taattu TIR-yleissopimuksen 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Näin ollen selvitettyjen velkojen ottamista A-kirjanpitoon koskevat edellytykset täyttyivät.
   Kyseiset määrät olisi pitänyt ottaa A-kirjanpitoon ja asettaa yhteisön talousarvion käyttöön asetuksessa N:o 1552/89 säädetyissä määräajoissa. Koska Portugalin viranomaiset ovat kirjanneet kyseiset määrät liian myöhään asetuksen N:o 1552/89 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle tilille, on suoritettava viivästyskorkoa, joka lasketaan asetuksen 11 artiklan mukaisesti, ja 31.5.2000 lukien asetuksen N:o 1150/2000 (2) 11 artiklan mukaisesti. Lisäksi Portugalin viranomaisten olisi pitänyt muuttaa kansallinen käytäntönsä yhteensopivaksi yhteisön säännösten kanssa niiden käsitellessä kaikkia vastaavia TIR-yleissopimuksen alaan kuuluvia tapauksia.

      (1)  Yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta 29.5.1989 annettu neuvoston asetus (ETY, Euratom) N:o 1552/89 (EYVL L 155, s. 1).

      (2)  Yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22.5.2000 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (EYVL L 130, s. 1).


title: Asia C-119/14: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 10.7.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Rüsselsheim – Saksa) – Henricus Cornelis Maria Niessen, Angelique Francisca Niessen Steeghs, Melissa Alexandra Johanna Niessen ja Kenneth Gerardus Henricus Niessen v. Condor Flugdienst GmbH

text:
               17.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 409/32

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 10.7.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Rüsselsheim – Saksa) – Henricus Cornelis Maria Niessen, Angelique Francisca Niessen Steeghs, Melissa Alexandra Johanna Niessen ja Kenneth Gerardus Henricus Niessen v. Condor Flugdienst GmbH
   (Asia C-119/14) (1)

   2014/C 409/46
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 159, 26.5.2014.


title: Euroopan yhteisöjen komission 30.3.1998 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-85/98)

text:
C 184/6                  FI                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      13.6.98
Euroopan yhteisöjen komission 27.3.1998 Portugalin tasa-           tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellinen
                 valtaa vastaan nostama kanne                      neuvonantaja Dimitrios Goulousis ja prosessiosoite
                          (Asia C-84/98)                           Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies
                                                                   Carlos GomeÂz de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                           (98/C 184/07)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 27.3.1998                 Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen
neuvonantaja António Caeiro, ja prosessiosoite Luxembur-
                                                                   Ð toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut
gissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos GomeÂz
                                                                         jäsenvaltioiden työntekijöiden ja heidän perheidensä
de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                         liikkumista ja oleskelua yhteisön alueella koskevien
                                                                         rajoitusten poistamisesta 15 päivänä lokakuuta 1968
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             annetun neuvoston direktiivin 68/360/ETY (1), sijoit-
                                                                         tautumiseen ja palvelujen tarjoamiseen liittyvää jäsen-
Ð toteaa, että koska Portugalin tasavalta ei ole poistanut               valtioiden kansalaisten liikkumista ja oleskelua
     tai mukauttanut Jugoslavian kanssa tekemäänsä sopi-                 yhteisön alueella koskevien rajoitusten poistamisesta
     musta niin, että kaikille yhteisön kansalaisille tarjotaan          21 päivänä toukokuuta 1973 annetun neuvoston
     oikeudenmukainen, vapaa ja tasapuolinen mahdolli-                   direktiivin 73/148/ETY (2), oleskeluoikeudesta 28 päi-
     suus Portugalille kuuluviin lastiosuuksiin, mistä on                vänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin
     säädetty palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen                90/364/ETY (3), ammattitoimintansa lopettaneiden
     soveltamisesta jäsenvaltioiden väliseen meriliikentee-              työntekijöiden ja itsenäisten ammatinharjoittajien oles-
     seen sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden väli-                keluoikeudesta 28 päivänä kesäkuuta 1990 annetun
     seen meriliikenteeseen 22 päivänä joulukuuta 1986                   neuvoston direktiivin 90/365/ETY (4) ja opiskelijoiden
     annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 4055/                     oleskeluoikeudesta 29 päivänä lokakuuta 1993 anne-
     86 (1), se ei ole noudattanut asetuksen 3 ja 4 artiklan             tun neuvoston direktiivin 93/96/ETY (5) mukaisia vel-
     eikä EY:n perustamissopimuksen mukaisia jäsenyysvel-                voitteitaan, koska se on pitänyt voimassa presidentin
     voitteitaan,                                                        asetuksen 278/1992 2 §:n 5 momentin ja vaatinut
                                                                         säännöksen nojalla jäsenvaltion kansalaisen perheen
                                                                         jäseneltä, joka ei itse ole jäsenvaltion kansalainen,
Ð velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-
                                                                         oleskelulupaa myönnettäessä maksun, joka kokonai-
     käyntikulut.
                                                                         suudessaan on suurempi kuin Kreikan kansalaiselta
                                                                         henkilötodistuksesta perittävä maksu;
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kanteessa mainitussa, Portugalin ja Jugoslavian välisessä
                                                                   Ð velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
sopimuksessa varataan sopimuspuolten väliset lastin kulje-
                                                                         käyntikulut.
tukset jonkin sopimuspuolen lipun alla purjehtiville aluk-
sille tai aluksille, jotka ovat jonkin sopimuspuolen kansa-
laisuutta olevan henkilön tai yrityksen omistuksessa. Näin
ollen alukset, jotka ovat muiden jäsenvaltioiden kansalais-        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
ten omistuksessa, on suljettu pois sopimuksessa sovitusta
kaupasta. Komissio katsoo, että kyseessä ovat lastinjako-
järjestelyt, joihin sovelletaan asetuksen N:o 4055/86              Kanne, jonka komissio perustamissopimuksen 169 artiklan
mukaisia säännöksiä ja velvoitteita, ja erityisesti asetuksen      toisen kohdan nojalla on nostanut Kreikan valtiota vas-
4 artiklan 1 kohdan säännöksiä. Tästä syystä sopimusta             taan, koskee Kreikan lainsäädännön sellaista säännöstä,
on muutettava, jotta se olisi yhteensopiva asetuksen sään-         jonka mukaan Kreikassa asuvien yhteisöjen jäsenvaltioiden
nösten kanssa.                                                     kansalaisten perheen jäsenille, jotka eivät ole jäsenvaltion
                                                                   kansalaisia, myönnetään oleskelulupa siten, että tämän
(1) EYVL L 378, 31.12.1986, s. 1 (suomenkielinen erityispainos     luvan myöntämisestä peritään sama maksu, joka peritään
    alue 7, nide 3, s. 145).                                       kolmansien maiden kansalaisille myönnettävästä oleskelu-
                                                                   luvasta. Komissio vetoaa direktiivin 68/360/ETY 9 artiklan
                                                                   1 kohdan laajaan tulkintaan ja katsoo, että suoritettavat
                                                                   maksut eivät saa olla suurempia kuin Kreikan kansalai-
                                                                   selta henkilötodistuksesta perittävä maksu.
Euroopan yhteisöjen komission 30.3.1998 Helleenien tasa-
                                                                   (1 ) EYVL   L 257, 19.10.1968, s. 13.
                 valtaa vastaan nostama kanne
                                                                   (2 ) EYVL   L 172, 28.6.1973, s. 14.
                          (Asia C-85/98)                           (3 ) EYVL   L 180, 13.7.1990, s. 26.
                                                                   (4 ) EYVL   L 180, 13.7.1990, s. 28.
                           (98/C 184/08)                           (5 ) EYVL   L 317, 18.12.1993, s. 59.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 30.3.1998
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kolmas jaosto)  13 päivänä lokakuuta 2005 , asiassa C-379/04 (Landgericht Würzburgin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Richard Dahms GmbH vastaan Fränkischer Weinbauverband eV (Viinituotteet — Asetus (EY) N:o 753/2002 — 21 artikla — Välitön oikeusvaikutus — Viini- ja kuohuviinikilpailu — Kilpailun osallistumismaksu)

text:
               26.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/7

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kolmas jaosto)
   13 päivänä lokakuuta 2005,
   asiassa C-379/04 (Landgericht Würzburgin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Richard Dahms GmbH vastaan Fränkischer Weinbauverband eV (1)

   (Viinituotteet - Asetus (EY) N:o 753/2002 - 21 artikla - Välitön oikeusvaikutus - Viini- ja kuohuviinikilpailu - Kilpailun osallistumismaksu)
   (2005/C 296/13)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-379/04, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Landgericht Würzburg (Saksa) on esittänyt 23.8.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 3.9.2004, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Richard Dahms GmbH vastaan Fränkischer Weinbauverband eV, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas sekä tuomarit A. La Pergola, A. Borg Barthet, U. Lõhmus (esittelevä tuomari) ja A. Ó Caoimh, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: R. Grass, on antanut 13.10.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista eräistä yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen viinituotteiden kuvauksen, nimityksen, tarjontamuodon ja suojauksen osalta 29 päivänä huhtikuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 753/2002 21 artiklaa on tulkittava siten, että viinikilpailun osallistujat tai potentiaaliset osallistujat eivät voi tämän säännöksen nojalla riitauttaa tällaisen kilpailun järjestämiseen liittyviä edellytyksiä eivätkä erityisesti tällaisen kilpailun osallistumismaksun määrittämistapoja.

      (1)  EUVL C 262, 23.10.2004.


title: Asia F-71/09: Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 12.5.2011 — Caminiti v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Selvästi täysin perusteeton kanne — Asetuksen (EY, Euratom) N:o 723/2004 voimaantulo — Henkilöstösääntöjen 44 ja 46 artikla — Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII oleva 7 artikla — Luokitus — Kerroin — Ylennyspisteet)

text:
               12.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/28

         Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 12.5.2011 — Caminiti v. komissio
   (Asia F-71/09) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Selvästi täysin perusteeton kanne - Asetuksen (EY, Euratom) N:o 723/2004 voimaantulo - Henkilöstösääntöjen 44 ja 46 artikla - Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII oleva 7 artikla - Luokitus - Kerroin - Ylennyspisteet)
   2012/C 138/58
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Paolo Caminiti (Tubize, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Levi)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja J. Baquero Cruz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus vastaajan sellaisen päätöksen kumoamisesta, jolla kantaja luokiteltiin palkkaluokkaan AST 9, palkkatasolle 4 kertoimella 1, ja vaatimus kantajan palauttamisesta näin ollen palkkaluokkaan AST 9, palkkatasolle 2 sekä kertoimen 1,071151 säilyttämisestä

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään osittain tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat, ja osittain hylätään selvästi täysin perusteettomana.

               2)

               M. Caminiti velvoitetaan korvaamaan virkamiestuomioistuimelle 500 euroa työjärjestyksen 94 artiklan nojalla.

               3)

               Paolo Caminiti vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 244, 10.10.2009, s. 17.


title: Asia T-613/15: Kanne 30.10.2015 – European Dynamics Luxembourg ym. v. Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtiva virasto (Frontex)

text:
               11.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 7/31

         Kanne 30.10.2015 – European Dynamics Luxembourg ym. v. Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtiva virasto (Frontex)
   (Asia T-613/15)
   (2016/C 007/42)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantajat: European Dynamics Luxembourg (Luxemburg, Luxemburg), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis fai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) ja European Dynamics Belgium SA (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja M. Sfyri)

      Vastaaja: Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtiva virasto (Frontex)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston hankintailmoituksen nro 2015/S 162-295659, joka on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä nro S 162 22.8.2015;

               —

               velvoittamaan Frontexin korvaamaan kantajille siitä aiheutuneen vahingon, että he ovat menettäneet mahdollisuuden tehdä sopimuksen kilpailutetusta hankinnasta; kantajat arvioivat kyseisen vahingon määräksi oikeuden ja kohtuuden mukaan 85 000 euroa korkoineen annettavan tuomion julistamispäivästä lukien tai minkä hyvänsä muun unionin yleisen tuomioistuimen vahvistaman määrän ja

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston korvaamaan kaikki kantajien oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat väittävät, että riidanalainen hankintailmoitus on SEUT 263 artiklan mukaan kumottava, koska se on julkisia hankintoja ohjaavan suhteellisuusperiaatteen ja syrjintäkiellon periaatteen vastainen ja rikkoo varainhoitoasetuksen N:o 966/2012 (1) 102 artiklan 1 kohtaa sekä delegoidun asetuksen N:o 1268/2012 (2) 146 artiklan 1 kohtaa ja 147 artiklaa.

      (1)  Unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25.10.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 966/2012 (EUVL L 298, s. 1).

      (2)  Unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 soveltamissäännöistä 29.10.2012 annettu komission delegoitu asetus (EU) N:o 1268/2012 (EUVL L 362, s. 1).


title: Asia T-311/09 P: Valitus, jonka Luigi Marcuccio on tehnyt 4.8.2009 virkamiestuomioistuimen asiassa F-73/08, Marcuccio v. komissio, 20.5.2009 antamasta määräyksestä

text:
               26.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 233/20

         Valitus, jonka Luigi Marcuccio on tehnyt 4.8.2009 virkamiestuomioistuimen asiassa F-73/08, Marcuccio v. komissio, 20.5.2009 antamasta määräyksestä
   (Asia T-311/09 P)
   2009/C 233/37
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

   Joka tapauksessa

               —

               valituksenalainen määräys on kumottava kokonaisuudessaan

               —

               kanne, johon nyt kyseessä oleva asia perustuu, on otettava tutkittavaksi kokonaisuudessaan

         Ensisijaisesti

               —

               vastapuolen päätös hylätä 27.6.2007 tehty hakemus on kumottava

               —

               vastapuolen päätös hylätä 29.6.2007 tehty hakemus on kumottava

               —

               vastapuolen päätös hylätä 30.6.2007 tehty hakemus on kumottava

               —

               vastapuolen päätös hylätä 2.7.2007 tehty hakemus on kumottava

               —

               tarpeellisin osin on kumottava 29.4.2008 päivätty ilmoitus, jonka Bernhard Jansen on allekirjoittanut

               —

               kanteen mukaisesti komissio on velvoitettava korvaamaan valittajalle 4 747,29 euron suuruinen summa tai ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeana ja kohtuullisena pitämän muu suurempi tai pienempi summa sekä edellä mainitusta summasta kertyvät korot 7.11.2007 alkaen 10 prosentin vuosittaisen korkokannan mukaan vuosittain pääomitettuina tai ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeana pitämät muun korkokannan mukaiset, toisesta päivämäärästä alkaen kertyvät vuosittain pääomitetut korot

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan valittajalle kaikki nyt kyseessä olevasta asiasta ensimmäisessä oikeusasteessa ja tässä menettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

         Toissijaisesti

               —

               nyt kyseessä oleva asia on palautettava virkamiestuomioistuimen uudelleen ratkaistavaksi

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt kyseessä oleva valitus koskee virkamiestuomioistuimen 20.5.2009 asiassa F-73/08 antamaa määräystä. Tällä määräyksellä jätettiin osittain tutkimatta ja osittain hylättiin perusteettomana valittajan kanne, joka koskee vastaajan päätöstä hylätä valittajan vaatimukset tiettyjen sairauskulujen korvaamisesta tavanomaisen korvausosuuden sekä lisäosuuden eli 100 prosentin mukaisesti.
   Valittaja vetoaa väitteidensä tueksi siihen, että yhteisön tekemän päätöksen perusteluvelvollisuus on laiminlyöty, kannekelpoisen toimen käsitettä on sovellettu virheellisesti, oikeusvoimavaikutus on jätetty huomioimatta, vallanjaon periaatetta on loukattu ja lisäksi on rikottu oikeuskäytäntöä, joka koskee yhteisön toimielimen päätöksen kumoamista koskevan yhteisön tuomioistuimen ratkaisun vaikutuksia.
   Valittaja väittää lisäksi, että vireilläolovaikutuksen ja vahvistavan päätöksen käsitteitä on sovellettu virheellisesti ja oikeudenkäyntikulujen määräämistä koskevia säännöksiä on rikottu.


title: Asia C-3/04: Rechtbank Utrecht Sektor Kanton, Locatie Utrecht 10.12.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa RECHTBANK UTRECHT SECTOR KANTON, LOCATIE UTRECHT vastaan 1. V.O.F. Marianne Zeeschip, 2. ALBERT MOOĲ, 3. SJOERDTJE SĲSWERDA, 4. GERRIT DANIEL SCHRAM

text:
6.3.2004                 FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 59/15
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     Rechtbank Utrecht Sektor Kanton, Locatie Utrecht
                                                                        10.12.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
                                                                        kaisupyyntö asiassa RECHTBANK UTRECHT SECTOR
                                                                        KANTON, LOCATIE UTRECHT vastaan 1. V.O.F. Marian-
Käsillä oleva valitus perustuu seuraaviin kahteen valitusperus-         ne Zeeschip, 2. ALBERT MOOIJ, 3. SJOERDTJE SIJSWER-
teeseen:                                                                                DA, 4. GERRIT DANIEL SCHRAM
(i)   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt ilmei-                                          (Asia C-3/04)
      sen virheen toteamalla, että valittaja riitauttaa ensisijaisesti
      komission toteamuksen, jonka mukaan tasoitusmaksu on
      puuvilla-alan yhteisen markkinajärjestelyn mukainen ja
      siksi valittajan alkuperäinen kanne on jätettävä tutkimatta                                    (2004/C 59/25)
      – mikäli tämä ratkaisu pysytettäisiin voimassa, loukattai-
      siin seurauksena valittajan oikeutta tuomioistuinkäsitte-
      lyyn.
      Tämä perustuu siihen, että valittajalla ei ole ollut muuta        Rechtbank Utrecht Sektor Kanton, Locatie Utrecht, on pyytä-
      vaihtoehtoa, kuin kiistää riidanalaisen päätöksen päätöso-        nyt 10.12.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
      san 1 artiklassa oleva virheellinen toteamus, jossa epäsuo-       yhteisöjen tuomioistuimeen 5.1.2004, Euroopan yhteisöjen
      rasti viitataan riidanalaisen päätöksen IV jakson viimei-         tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa RECHTBANK UT-
      seen kohtaan, jossa todetaan, että laki nro 2040/92 ei 30         RECHT SECTOR KANTON, LOCATIE UTRECHT vastaan
      §:n 1 momentin osalta ”ole ristiriidassa puuvillan yhteisen       1. V.O.F. Marianne Zeeschip, 2. ALBERT MOOIJ, 3. SJOERDTJE
      markkinajärjestelyn kanssa”. Riidanalainen päätös on              SIJSWERDA, 4. GERRIT DANIEL SCHRAM, seuraaviin kysy-
      virheellinen siltä osin, kuin komissio ei ole noudattanut         myksiin:
      velvollisuuttaan arvioida Kreikan puuvillaviraston toimin-
      taa, joka rahoitetaan lain nro 2040/92 30 §:n 1 momentin
      mukaisella tasoitusmaksulla, EY:n valtiontukia koskevien          1.     Onko jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia koskevan
      sääntöjen perusteella; ja                                                lainsäädännön yhteensovittamisesta annetussa direktii-
                                                                               vissä 86/653/ETY (1) tarkoitettuna kauppaedustajana pi-
                                                                               dettävä sellaista itsenäistä välittäjää, joka on suorittanut
                                                                               välityspalveluja (yhden ainoan, ei siis usean) vuosittain
(ii) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiossa                         jatkettavan sopimuksen (laivan rahtaussopimus) tekemi-
      on oikeudellinen virhe ja se on Euroopan yhteisöjen                      sessä ja joka kirjaa sopimuksen liitteeseen sellaisten
      tuomioistuimen oikeuskäytännön vastainen.                                vuosittaisten rahtineuvottelujen tulokset, joita laivan
                                                                               omistaja ja kolmas henkilö käyvät rahtaussopimuksen
                                                                               voimassaolon jatkamisen yhteydessä (tosin ajanjaksolla
      Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-               1994–2000 vuonna 1999 näitä neuvotteluja ei käyty)?
      tuimen tuomio on Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen
      oikeuskäytännön vastainen siltä osin, kuin tuomiossa
      todetaan, että (i) ”on ilmeistä” että lain nro 2040/92            2.     Onko ensimmäiseen kysymykseen vastattaessa merkitys-
      30 §:n 1 momentin mukainen tasoitusmaksu ei ole                          tä sillä, että – jos on ratkaistava, onko kyseessä edustusso-
      valtiontuki eikä sisällä ”valtiontukiulottuvuutta” – syynä               pimus – vuosikausia on maksettu korvaus (provisio),
      tähän on se, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                  jonka suuruus on 2,5 prosenttia rahtaussopimuksesta, ja/
      men kannan mukaan lain nro 2040/92 30 §:n 1 momen-                       tai sillä, että direktiivin 7 artiklan 1 kohdassa puhutaan
      tin mukainen tasoitusmaksu on ”ainoastaan toinen kah-                    ”päätetystä liiketoimesta” ja oikeudesta saada provisio,
      desta Kreikan puuvillaviraston myöntämien valtiontukien                  ”jos [liiketoimi] on päätetty sellaisen kolmannen henkilön
      rahoitustavasta”; ja (ii) että on virheellistä samastaa lain             kanssa, jonka [edustaja] on aikaisemmin hankkinut asiak-
      nro 2040/92 30 §:n 1 momentin mukainen tasoitusmak-                      kaaksi vastaavia liiketoimia varten”?
      su ”valtiontukeen”. Syynä tähän on se, että lain nro 2040/
      92 30 §:n 1 momentin mukainen tasoitusmaksu on
      asioihin Enirisorse ja Van Calster perustuvassa oikeuskäy-        3.     Onko ensimmäiseen kysymykseen vastattaessa merkitys-
      tännössä tarkoitettu valtiontuki.                                        tä sillä, että direktiivin 17 artiklassa puhutaan asiakkaista
                                                                               eikä asiakkaasta?
(1) EYVL C 259, 9.9.2000, s. 24.                                        (1) Neuvoston direktiivi 86/653/ETY, annettu 18 päivänä joulukuuta
(2) EYVL 2000, L 63, s. 27.                                                 1986, jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia koskevan lainsää-
                                                                            dännön yhteensovittamisesta. EYVL, erityispainos 1986, 6/nide 2,
                                                                            s. 150.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys, 22 päivänä joulukuuta 2004, asiassa T-201/04 R, Microsoft Corp. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Välitoimimenettely — EY 82 artikla)

text:
               19.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/16

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS,
   22 päivänä joulukuuta 2004,
   asiassa T-201/04 R, Microsoft Corp. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
   (Välitoimimenettely - EY 82 artikla)
   (2005/C 69/31)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asiassa T-201/04 R, Microsoft Corp., kotipaikka Redmond, Washington (Yhdysvallat), edustajinaan asianajaja J. F. Bellis, ja I. S. Forrester, QC, jota tukevat The Computing Technology Industry Association, Inc., kotipaikka Oakbrook Terrace, Illinois (Yhdysvallat), edustajinaan asianajajat G. van Gerven ja T. Franchoo ja B. Kilpatrick, solicitor, Association for Competitive Technology, Inc., kotipaikka Washington, DC (Yhdysvallat), edustajinaan asianajajat L. Ruessmann ja P. Hecker, TeamSystem SpA, kotipaikka Pesaro (Italia), Mamut ASA, kotipaikka Oslo (Norja), edustajanaan asianajaja G. Berrisch, DMDsecure.com BV, kotipaikka Amsterdam (Alankomaat), MPS Broadband AB, kotipaikka Tukholma (Ruotsi), Pace Micro Technology plc, kotipaikka Shipley, West Yorkshire (Yhdistynyt kuningaskunta), Quantel Ltd, kotipaikka Newbury, Berkshire (Yhdistynyt kuningaskunta), Tandberg Television Ltd, kotipaikka Southampton, Hampshire (Yhdistynyt kuningaskunta), edustajanaan asianajaja J. Bourgeois, Exor AB, kotipaikka Uppsala (Ruotsi), edustajinaan asianajajat S. Martínez Lage, H. Brokelman ja R. Allendesalazar Corcho, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään R. Wainwright, W. Mölls, F. Castillo de la Torre ja P. Hellström, prosessiosoite Luxemburgissa), jota tukevat RealNetworks, Inc., kotipaikka Seattle, Washington (Yhdysvallat), edustajinaan asianajajat A. Winckler, M. Dolmans ja T. Graf, Software & Information Industry Association, kotipaikka Washington, DC, edustajanaan C. A. Simpson, solicitor, Free Software Foundation Europe eV, kotipaikka Hampuri (Saksa), edustajanaan asianajaja C. Piana, jossa kantaja vaatii EY 82 artiklan soveltamisesta (asia COMP/C-3/37.792 Microsoft) 24 päivänä maaliskuuta 2004 tehdyn komission päätöksen K(2004)900 lopullinen 4 artiklan, 5 artiklan a–c kohdan sekä 6 artiklan a kohdan täytäntöönpanon lykkäämistä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on 22.12.2004 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1

               Microsoft Corp:n esittämä luottamuksellista käsittelyä koskeva vaatimus hyväksytään välitoimimenettelyssä.

               2

               Audiobanner.com, joka toimii toiminimellä VideoBanner, hyväksytään väliintulijaksi tukemaan komission vaatimuksia välitoimimenettelyssä.

               3

               Computer & Communications Industry Association poistetaan rekisteristä niiden väliintulijoiden joukosta, jotka tukevat komission vaatimuksia välitoimimenettelyssä.

               4

               Novell Inc. poistetaan rekisteristä niiden väliintulijoiden joukosta, jotka tukevat komission vaatimuksia välitoimimenettelyssä.

               5

               Välitoimia koskeva hakemus hylätään.

               6

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-372/03: Yves Mahieun 10.11.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 7/42                  FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                         10.1.2004
Vaatimustensa tueksi kantaja väittää, että                                  riittävällä varmuudella ennakoitavissa olevaa vahinkoa
                                                                            koskevan komission vastuun, vaikka vahingon suuruutta
–    tosiseikkojen arvioinnissa on tapahtunut oikeudellinen                 ei voida määrittää täsmällisesti
     virhe ja ilmeinen arviointivirhe, koska riidanalaisessa
     päätöksessä ei katsota kantajan Murcian itsehallinto-            –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
     alueen Brysselin valtuuskunnalle tekemää työtä henkilös-
     tösäännöissä tarkoitettuina valtiolle suoritettuina palve-
     luksina, jotka muodostavat poikkeuksen viitejaksoa kos-
     kevaa sääntöön. Toissijaisesti kantaja väittää, että vastaa-     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     jana oleva toimielin päätteli riidanalaisessa päätöksessä
     virheellisesti, että paikka, johon kantajalla oli luontaiset
     siteet ja jossa hänellä oli tavanomainen asuinpaikka, oli
                                                                      Tässä asiassa kyseessä olevassa riidanalaisessa päätöksessä
     Bryssel eikä Murcia.
                                                                      hylättiin kantajien vaatimus poistaa kolofonin luokitus vaaral-
                                                                      listen aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien
–    yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu, koska           lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä
     nimittävä viranomainen on kohdellut pääasiallisesti sa-          27 päivänä kesäkuuta 1967 annetun neuvoston direktiivin 67/
     moja henkilökohtaisia tilanteita eri tavalla.                    548/ETY (1) liitteessä I luetteloiduksi vaaralliseksi aineeksi.
                                                                      Kantajat väittävät kanteensa tueksi, että riidanalainen päätös
                                                                      on lainvastainen, koska kolofonin luokitus ratkaistiin sellaisten
                                                                      koetulosten perusteella, jotka koskevat eri ainetta eli hapetettua
                                                                      kolofonia. Ne väittävät lisäksi, että direktiivin 67/548/ETY
Arizona Chemical B.V.:n, Eastman Belgium B.V.B.A.:n,                  mukaisesti tehdyn tieteellisen arvioinnin päätelmät eivät tue
Resinall Europe B.V.B.A.:n ja Cray Valley Iberica S.A.:n              kyseistä luokitusta ja että siitä tehty päätös perustuu virheelli-
29.10.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nos-                seen oletukseen siitä, että kolofoni tuottaa aina hapetettua
                            tama kanne                                kolofonia ja että jälkimmäinen aiheuttaa ihon herkistymistä
                                                                      tavallisessa käsittelyssä ja käytössä. Kantajat väittävät myös,
                                                                      että riidanalainen päätös on lainvastainen, koska se perustuu
                         (Asia T-369/03)                              ”ennalta varautumisen periaatteelle”, jota ei sovelleta vaaraan
                                                                      perustuviin päätöksiin, että riidanalainen päätös on EY:n
                           (2004/C 7/77)                              perustamissopimuksen vastainen, koska siinä ei oteta huo-
                                                                      mioon uutta ja nykyistä tieteellistä tietoa hapetetusta kolofonis-
                                                                      ta, ja lopuksi että riidanalainen päätös loukkaa myös yhteisön
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                    oikeuden perusperiaatteita ja erityisesti oikeusvarmuuden ja
                                                                      luottamuksensuojan periaatetta sekä suhteellisuusperiaatetta.
Arizona Chemical B.V., Almere, Alankomaat, Eastman Belgium            (1) EYVL P 196, 16.8.1967, s. 1–98.
B.V.B.A., Kallo, Belgia, Resinall Europe B.V.B.A., Brügge, Belgia
ja Cray Valley Iberica S.A., Madrid, Espanja ovat nostaneet
29.10.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat Claudio Mereu ja
Koen Van Maldegem.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            Yves Mahieun 10.11.2003 Euroopan yhteisöjen komissio-
                                                                                ta vastaan nostama kanne
–    kumoaa komission 20.8.2003 tekemän päätöksen
     D(2003)430245
                                                                                (Asia T-372/03)
–    toteaa, että kolofonin sisällyttäminen vaarallisten aineiden
     luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien,                                      (2004/C 7/78)
     asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä
     27 päivänä kesäkuuta 1967 annetun neuvoston direktii-
     vin 67/548/ETY liitteeseen I on lainvastaista                                        (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
–    toissijaisesti toteaa, että kolofonin sisällyttämistä liittee-
     seen I ei sovelleta kantajiin EY 241 artiklan perusteella
                                                                      Yves Mahieu, kotipaikka Bryssel, on nostanut 10.11.2003
–    myöntää kantajille väliaikaisen 1 euron korvauksen va-           Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
     hingoista, jotka aiheutuivat riidanalaisen päätöksen teke-       messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
     misestä, tai toissijaisesti toteaa välittömästi uhkaavaa ja      jan edustajana on asianajaja Lucas Vogel
 ---pagebreak--- 10.1.2004                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                          C 7/43
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                       Asian T-131/02 (1) poistaminen rekisteristä
–      kumoaa implisiittisen päätöksen, jonka nimittävän viran-                                    (2004/C 7/80)
       omaisen voidaan katsoa tehneen ja jolla hylätään kantajan
       29.10.2002 tekemä valitus, jolla hän vaati 6.8.2002
       tehdyn päätöksen mitätöimistä; kyseisellä päätöksellä                               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
       kieltäydyttiin vastaanottamasta 24.1.2002 tehtyä avus-
       tus- ja korvaushakemusta henkilöstösääntöjen 24 artiklan
       ja 90 artiklan 1 kohdan nojalla,                                 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                        men viidennen jaoston puheenjohtajan 2.10.2003 antamalla
–      tarpeellisin osin kumoaa myös kyseisen 6.8.2002 tehdyn           määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
       päätöksen, jota edellä mainittu 29.10.2002 tehty valitus         teristä on poistettu asia T-131/02, Travelex Global and Finan-
       koski,                                                           cial Services Ltd ja Interpayment Services Ltd vastaan Euroopan
                                                                        yhteisöjen komissio.
–      velvoittaa vastaajan maksamaan 50 000 euron suuruisen
       korvauksen, jollei sen määrää myöhemmin nimenomai-
       sesti lisätä, vähennetä tai täsmennetä,                          (1) EYVL C 169, 13.7.2002.
–      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja
       oikeudenkäynnin kannalta välttämättömät kulut, erityi-
       sesti kotiuttamis-, siirto- ja oleskelukustannukset sekä
       asianajajapalkkiot.
                                                                                Asian T-159/02 (1) poistaminen rekisteristä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                                (2004/C 7/81)
Kantaja teki komissiolle avustuspyynnön, jossa hän vaati                                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
tutkimuksen aloittamista ja korvausten maksamista työpaikka-
kiusaamisen vuoksi, jonka kohteeksi hän oli joutunut Eurosta-
tissa.
                                                                        Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                        men viidennen jaoston puheenjohtajan 15.9.2003 antamalla
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa ilmeiseen hänen vaatimuk-               määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
sensa hylkäämisestä tehtyyn päätökseen sisältyvään arviointi-           teristä on poistettu asia T-159/02, Masdar (U.K.) Ltd. vastaan
virheeseen, luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen,               Euroopan yhteisöjen komissio.
huolenpitovelvollisuuteen sekä yhdenvertaisen kohtelun ja
uralla edistämisen periaatteen loukkaamiseen.
                                                                        (1) EYVL C 202, 24.8.2002.
           Asian T-68/02 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                Asian T-162/03 (1) poistaminen rekisteristä
                             (2004/C 7/79)
                                                                                (2004/C 7/82)
                      (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men viidennen jaoston puheenjohtajan 15.9.2003 antamalla
määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-             Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
teristä on poistettu asia T-68/02, Masdar (U.K.) Ltd. vastaan           men neljännen jaoston puheenjohtajan 30.9.2003 antamalla
Euroopan yhteisöjen komissio.                                           määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
                                                                        teristä on poistettu asia T-162/03, Pascal Millot vastaan
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio.
(1) EYVL C 131, 1.6.2002.
                                                                        (1) EUVL C 171, 19.7.2003.


title: Euroopan yhteisöjen komission 17.9.1997 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-325/97)

text:
1.11.97                   FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 331 /15
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   sion vaatimuksissa mainitun direktiivin noudattamisen
                                                                      edellyttämiä tarpeellisia säännöksiä.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat              H EYVL L 384 , 31.12.1986, s . 1 .
samat kuin asiassa C-320/97 (2); direktiivin täytäntöönpa            (2 ) EYVL L 168 , 18.7.1995 , s . 14 .
non määräaika on päättynyt 31.12.1995 .
(') EYVL L 368 , 31.12.1994, s. 38 .
( 2 ) Katso tämän virallisen lehden sivu 13 .
                                                                              Euroopan yhteisöjen komission 17.9.1997 Saksan
                                                                                liittotasavaltaa vastaan nostama kanne
                                                                                ( Asia C-325/97)
                                                                                ( 97/C 331/29 )
        Euroopan yhteisöjen komission 17.9.1997 Italian
                 tasavaltaa vastaan nostama kanne
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.9.1997
                           (Asia C-324/97)                            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liit
                                                                      totasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission
                             ( 97/C 331/28 )
                                                                      oikeudellisen yksikön virkamies Klaus-Dieter Borchardt, ja
                                                                      prosessiosoite Luxemburgissa on c/o komission oikeudelli
                                                                      sen yksikön virkamies Carlos Gomez de la Cruz, Centre
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.9.1997                    Wagner C 254, Kirchberg, Luxemburg.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen
                                                                      Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
yksikön virkamies Paolo Stancanelli, ja prosessiosoite
Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies
Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                    1 . toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut
                                                                             EY:n perustamissopimuksen ja direktiivien 94/39/
                                                                             EY H ja 95/1 O/EY (2 ) mukaisia velvoitteitaan, koska
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                 se ei ole toteuttanut säädetyssä määräajassa näiden
                                                                             direktiivien noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä,
— toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut                   2. velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
       hydraulikaivureiden, köysikäyttöisten kaivureiden,
       puskutraktoreiden, kuormaajien ja kaivurikuormaajien
       melupäästöjen rajoittamisesta annetun neuvoston                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       direktiivin 86/662/ETY ( J ) muuttamisesta 29 päivänä
       kesäkuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja
       neuvoston direktiivin 95/27/EY (2 ) mukaisia velvoittei       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
       taan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa           samat kuin asiassa C-320/97 (3 ); direktiivien täytäntöönpa
       kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,        non määräaika on päättynyt jo 30.6.1995 .
       asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti
       koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komis       (') EYVL L 207, 10.8.1994, s. 20 .
       siolle,                                                        (2 ) EYVL L 91 , 22.4.1995 , s . 39 .
                                                                      ( 3 ) Katso tämän virallisen lehden sivu 13 .
— velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeuden
       käyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           Euroopan yhteisöjen komission 17.9.1997 Belgian
                                                                                kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-326/97)
Koska EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan mukaan
direktiivi     velvoittaa      saavutettavaan tulokseen nähden                                     ( 97/C 331 /30 )
jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, jäsenvaltioiden
on noudatettava direktiiveissä säädettyjä täytäntöönpanoa
koskevia määräaikoja. Kyseinen määräaika päättyi                      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.9.1997
31.12.1 995, ilman että Italian tasavalta oli antanut komis          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian


title: Asia C-394/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Frankfurt am Main (Saksa) on esittänyt 14.7.2016 – FMS Wertmanagement AöR v. Heta Asset Resolution AG

text:
               14.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 419/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Frankfurt am Main (Saksa) on esittänyt 14.7.2016 – FMS Wertmanagement AöR v. Heta Asset Resolution AG
   (Asia C-394/16)
   (2016/C 419/34)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Frankfurt am Main

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: FMS Wertmanagement AöR

      Vastaaja: Heta Asset Resolution AG

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2014/59/EU, (1) erityisesti sen 1 artiklan 1 kohtaa ja 2 artiklan 1 kohdan 2 ja 23 alakohtaa luettuna yhdessä luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 (2) 4 artiklan 1 kohdan 1 alakohdan kanssa tulkittava siten, että sen soveltamisalaan kuuluu myös likvidaatioyksikkö (likvidaatioyhtiö), joka direktiivin 2014/59/EU tullessa voimaan 2.7.2014 oli vielä asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa tarkoitettu luottolaitos (CRR-laitos) mutta on menettänyt tämän ominaisuuden ennen direktiivin 2014/59/EU täytäntöönpanolle asetetun määräajan loppumista 31.12.2014 ja jolla ei ole enää pankkioikeudellista toimilupaa pankkitoiminnan harjoittamiseksi vaan joka saa lakisääteisen toimiluvan perusteella harjoittaa ainoastaan sellaista (pankki)liiketoimintaa, jonka tarkoituksena on pelkästään omaisuuden likvidointi?

               2)

               Onko direktiiviä 2014/59/EU ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan b alakohtaa ja 37 artiklan 6 kohtaa tulkittava siten, että toimenpide, joka vastaa direktiivin 2014/59/EU 43 artiklassa tarkoitettua velkakirjojen arvon alaskirjausta, kuuluu sen aineelliseen soveltamisalaan myös silloin, jos se toteutetaan kotijäsenvaltion kansallisen oikeussäännön seurauksena sellaisessa tapauksessa, jossa likvidaatioyksikön elinkelpoisuutta ei ole realistisesti enää mahdollista palauttaa ja likvidaatioyksikkö on myynyt toimintaa jatkavat osansa jo 2.7.2014 tapahtuneen direktiivin 2014/59/EU voimaantulon jälkeen mutta ennen täytäntöönpanolle asetetun määräajan loppumista 31.12.2014; mitään järjestelmän kannalta merkittäviä palveluja ei myöskään ole siirretty omaisuudenhoitoyhtiölle eikä muitakaan laitoksen osia ole enää myyty eikä siirretty vaan tämän likvidaatioyksikön tehtävänä on yksinomaan hallinnoida varoja, oikeuksia ja velkoja, jotta nämä yksittäiset varat, oikeudet ja velat voidaan realisoida hyvässä järjestyksessä, aktiivisesti ja parhaalla mahdollisella tavalla (omaisuuden likvidointi)?

               3)

               Onko luottolaitosten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/24/EY (3) 3 artiklan 2 kohtaa (sellaisena kuin se on muutettuna direktiivin 2014/59/EU 117 artiklalla) tulkittava siten, että likvidaatioyksikön kotijäsenvaltion hallintoviranomaisen määräämä toisen kansallisen oikeuden soveltamisalaan kuuluvan likvidaatioyksikön velkojen leikkaaminen sekä korkoprosentin alentaminen ja velkojen maksun lykkääminen siinä jäsenvaltiossa, jonka oikeutta velkoihin sovelletaan ja jossa kyseisen velkojan kotipaikka on, tulevat täysimääräisesti voimaan ilman eri muodollisuuksia, vai edellyttääkö tämä, että likvidaatioyksikkö (likvidaatioyhtiö) kuuluu direktiivin 2014/59/EU henkilölliseen soveltamisalaan (ensimmäisen ennakkoratkaisukysymyksen mukaisesti) ja että määrätty toimenpide kuuluu direktiivin 2014/59/EU aineelliseen soveltamisalaan?

               4)

               Tarkoittaako ilmaus ”tulevat täysimääräisesti voimaan ilman eri muodollisuuksia”, että kansallisella tuomioistuimella, jonka on tehtävä ratkaisu kotijäsenvaltion oikeuden mukaisesti määrättyjen toimenpiteiden tunnustamisesta velkoihin sovellettavan oikeuden yhteydessä, ei ole toimivaltaa tutkia edellä mainittujen toimenpiteiden yhteensopivuutta direktiivin 2014/59/EU kanssa?

      (1)  Luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä sekä neuvoston direktiivin 82/891/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2001/24/EY, 2002/47/EY, 2004/25/EY, 2005/56/EY, 2007/36/EY, 2011/35/EU, 2012/30/EU ja 2013/36/EU ja asetusten (EU) N:o 1093/2010 ja (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 15.5.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/59/EU (EUVL 2014, L 173, s. 190).

      (2)  Luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 575/2013 (EUVL 2013, L 176, s. 1).

      (3)  Luottolaitosten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta 4.4.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/24/EY (EYVL 2001, L 125, s. 15).


title: Asia C-143/01: Euroopan yhteisöjen komission 30.3.2001 Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 150/18                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       19.5.2001
–     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on ratkaissut                Euroopan yhteisöjen komission 30.3.2001 Espanjan ku-
      asian tutkittavaksi ottamista koskevan kysymyksen ar-                           ningaskuntaa vastaan nostama kanne
      vioimatta asian tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja
–     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on loukannut                                           (Asia C-143/01)
      valittajan kanteennostamisoikeutta, koska se ei ole otta-
      nut huomioon sitä, onko asianomaisella ollut mahdolli-                                       (2001/C 150/34)
      suus asianmukaisesti hankkia asian kannalta merkityksel-
      liset tiedot, joita valittajan oli mahdotonta saada ennen
      10.5.1995 yhteisön menettelysta aiheutuneiden objektii-            Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 30.3.2001 Euroo-
      visten syiden vuoksi. Lisäksi vanhentumisaikaa on perus-           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-
      teettomasti lyhennetty vastoin sen säännöksen määräyk-             kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Miguel Dı́az-Llanos
      siä, jossa siitä säädetään.                                        La Roche ja Carlos Gómez de la Cruz Talegón, prosessiosoite
                                                                         Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner
                                                                         C2/254, Kirchberg.
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:
                                                                         –      toteaa, että Espanjan kuningaskunta on jättänyt noudatta-
Euroopan yhteisöjen komission 28.3.2001 Italian tasaval-                        matta 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston ALV-
                    taa vastaan nostama kanne                                   direktiivin 77/388/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska
                                                                                se on soveltanut alennettua arvonlisäverokantaa nestekaa-
                          (Asia C-142/01)                                       sun luovutuksiin, jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja
                                                                                maahantuontiin
                          (2001/C 150/33)
                                                                         –      velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
                                                                                denkäyntikulut.
Euroopan yhteisöjen komissio on 28.3.2001 nostanut kanteen
Italian tasavaltaa vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
messa. Kantajan asiamiehinä ovat Maria Patakia ja Antonio
Arsu.                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin                                                                     Komissio riitauttaa Espanjan viranomaisten väitteet siitä, että
                                                                         butaanikaasu on luonnonkaasuun verrattavissa oleva polttoai-
–     toteaa, että koska Italian pitää voimassa 8.3.1991 annetun         ne ja että sitä olisi myös verotettava vastaavasti. Komissio
      lain nro 81 12 §:n 1 momenttia, jossa asetetaan vastavuo-          toteaa, että kuudennen direktiivin 12 artiklan 3 kohdan
      roisuusedellytys hiihdonopettajan tutkintotodistuksen              b alakohta on poikkeussäännös, jota ei voida soveltaa analogi-
      tunnustamiselle, se ei ole noudattanut direktiiviä                 sesti.
      89/48/ETY (1) täydentävästä ammatillisen koulutuksen
      tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä
      18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktii-              Vaikka butaanikaasun luovutusten siinä tapauksessa, että ky-
      vin 92/51/ETY (2) mukaisia velvoitteitaan.                         seistä kaasua käyttävät taloudellisesti heikommassa asemassa
                                                                         olevat ryhmät, katsottaisiin kuuluvan direktiivin liitteessä H
                                                                         – johon 12 artiklan 3 kohdan a alakohdassa viitataan –
–     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                         tarkoitettujen sosiaalisten tai kulttuuristen palvelujen alaan, ei
      kulut.
                                                                         alennetun arvonlisäverokannan soveltamisella olisi oikeudellis-
                                                                         ta perustaa. Direktiivin liitteessä H olevan 14 kohdan todetaan,
                                                                         että ”jäsenvaltioiden luonteeltaan yhteiskunnallisiksi tunnusta-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      mien sekä sosiaaliapua ja sosiaaliturvaa tarjoavien laitosten” on
                                                                         tässä tilanteessa suoritettava kyseiset palvelut ja luovutettava
Lain nro 81/91 12 §:n 1 momentti ei sovellu yhteen direktiivin           kyseiset tavarat.
92/51/ETY kanssa, koska siinä asetetaan vastavuoroisuusedel-
lytys sille, että toisessa jäsenvaltiossa saatu hiihdonopettajan
tutkintotodistus tunnustettaisiin ja koska sillä näin lisätään itse
direktiivin sellainen edellytys, jota siinä ei ole.                      (1) Kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY, annettu 17 päivänä
                                                                             toukokuuta 1977, jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön
                                                                             yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yh-
(1) EYVL L 19, 24.1.1989, s. 16.                                             denmukainen määräytymisperuste.
(2) EYVL L 209, 24.7.1992, s. 25.


title: Asia C-15/12 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 19.9.2013 — Valittajana Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Polkumyynti — Asetus (EY) N:o 826/2009 — Tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien magnesiittitiilien tuonti — Asetus (EY) N:o 384/96 — 2 artiklan 10 kohdan b alakohta — Tasapuolinen vertailu — 11 artiklan 9 kohta — Osittainen välivaiheen tarkastelu — Velvollisuus soveltaa samaa menetelmää kuin tullin käyttöön ottamiseen johtaneessa tutkimuksessa — Olosuhteiden muuttuminen)

text:
               16.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 336/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 19.9.2013 — Valittajana Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio
   (Asia C-15/12 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Polkumyynti - Asetus (EY) N:o 826/2009 - Tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien magnesiittitiilien tuonti - Asetus (EY) N:o 384/96 - 2 artiklan 10 kohdan b alakohta - Tasapuolinen vertailu - 11 artiklan 9 kohta - Osittainen välivaiheen tarkastelu - Velvollisuus soveltaa samaa menetelmää kuin tullin käyttöön ottamiseen johtaneessa tutkimuksessa - Olosuhteiden muuttuminen)
   2013/C 336/11
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd (edustajat: avocat J.-F. Bellis ja avocat R. Luff)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto (asiamies: J.-P. Hix, avustajinaan Rechtsanwalt G. Berrisch ja barrister N. Chesaites) ja Euroopan komissio (asiamiehet: E. Gippini Fournier ja H. van Vliet)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-423/09, Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials v. neuvosto, 16.12.2011 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin on hylännyt vaatimuksen lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien magnesiittitiilien tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 1659/2005 muuttamisesta 7.9.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 826/2009 (EUVL L 240, s. 7) kumoamisesta — Normaaliarvon ja vientihinnan vertailu — Alkuperämaan arvonlisäveron huomioon ottaminen — Alkuperäisessä tutkimuksessa käytetystä menetelmästä eroavan menetelmän soveltaminen — Oikeudelliset virheet

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd velvoitetaan korvaamaan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 89, 24.3.2012.


title: Asia C-193/09 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 4.3.2010 — Kaul GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Bayer AG (Muutoksenhaku — Hakemus sanamerkin ARCOL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Yhteisön sanamerkin CAPOL haltijan tekemä väite — SMHV:n täytäntöön panema tuomio, jolla kumottiin erään valituslautakunnan päätös — Oikeus tulla kuulluksi — Sekaannusvaara — Tavaramerkkien välisen samankaltaisuuden vaadittava vähimmäisaste — Hylkäys valituslautakunnassa esitettyjen uusien seikkojen merkityksellisyyden ilmeisen puuttumisen vuoksi — Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta, 61 artiklan 2 kohta, 63 artiklan 6 kohta, 73 artiklan toinen virke ja 74 artiklan 2 kohta)

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 234/18

         Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 4.3.2010 — Kaul GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Bayer AG
   (Asia C-193/09 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Hakemus sanamerkin ARCOL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Yhteisön sanamerkin CAPOL haltijan tekemä väite - SMHV:n täytäntöön panema tuomio, jolla kumottiin erään valituslautakunnan päätös - Oikeus tulla kuulluksi - Sekaannusvaara - Tavaramerkkien välisen samankaltaisuuden vaadittava vähimmäisaste - Hylkäys valituslautakunnassa esitettyjen uusien seikkojen merkityksellisyyden ilmeisen puuttumisen vuoksi - Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta, 61 artiklan 2 kohta, 63 artiklan 6 kohta, 73 artiklan toinen virke ja 74 artiklan 2 kohta)
   2010/C 234/27
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Kaul GmbH (edustaja: Rechtsanwalt ja solicitor R. Kunze)

      Valittajan vastapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider) ja Bayer AG

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-402/07, Kaul GmbH v. SMHV — Bayer, 25.3.2009 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi luokkaan 1 kuuluvia tavaroita varten rekisteröidyn yhteisön sanamerkin ”CAPOL” haltijan nostaman kumoamiskanteen sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 1.8.2007 tekemästä päätöksestä R 782/2000-2, jolla hylättiin toistamiseen hakemus sanamerkin ”ARCOL” rekisteröimisestä yhteisön tavaramerkiksi luokkiin 1, 17 ja 20 kuuluvia tavaroita varten sen jälkeen, kun kolmannen valituslautakunnan tekemä alkuperäinen päätös väitteen hylkäämisestä oli kumottu asiassa C-29/05 P, SMHV vastaan Kaul, annetulla tuomiolla.

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Kaul GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 193, 15.8.2009.