title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 15 päivänä kesäkuuta 2000 asiassa C-237/98 P, Dorsch Consult Ingenieurgesellschaft mbH vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku – Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Irakia koskeva kauppasulku – Laillinen säädös – Vahinko)

text:
23.9.2000                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 273/5
1)    Italian tasavalta ei ole noudattanut EY 12, EY 43 ja EY 49           1)    Valitus hylätään.
      artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa
      sellaisen lainsäädännön, jonka mukaan Italiassa kauttakulusta        2)    Dorsch Consult Ingenieurgesellschaft mbH velvoitetaan korvaa-
      vastaavan huolitsijan toimintaa palvelujen tarjoajina harjoitta-           maan oikeudenkäyntikulut.
      vien yhteisön kansalaisten on tehtävä ilmoitus kauppakamarien
      pitämään ammattirekisteriin, ellei sisäasiainministeriön luvasta
      muuta johdu.                                                         (1) EYVL C 278, 5.9.1998.
2)    Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(1) EYVL C 281, 2.10.1999.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (viides jaosto)
                                                                                15 päivänä kesäkuuta 2000
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                           yhdistetyissä asioissa C-418/97 ja C-419/97, (Nederlandse
                            (viides jaosto)                                Raad van Staten esittämä ennakkoratkaisupyyntö) ARCO
                                                                           Chemie Nederland Ltd vastaan Minister van Volkshuisves-
                    15 päivänä kesäkuuta 2000                              ting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer (C-418/97) ja
                                                                           Vereniging Dorpsbelang Hees ym. vastaan Directeur van
                                                                           de dienst Milieu en Water van de provincie Gelderland (1)
asiassa C-237/98 P, Dorsch Consult Ingenieurgesellschaft
mbH vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan
                       yhteisöjen komissio(1)                              (Ympäristö – Direktiivit 75/442/ETY ja 91/156/ETY –
                                                                                Jätteen käsite)
(Muutoksenhaku – Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu –
 Irakia koskeva kauppasulku – Laillinen säädös – Vahinko)                                           (2000/C 273/09)
                          (2000/C 273/08)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                           Yhdistetyissä asioissa C-418/97 ja C-419/97, jotka Nederland-
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                           se Raad van State (Alankomaat) on saattanut EY:n perustamis-
                                                                           sopimuksen 177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla
Asiassa C-237/98 P, Dorsch Consult Ingenieurgesellschaft                   yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäviksi saadakseen tässä kan-
mbH, kotipaikka München (Saksa), edustajanaan professori                   sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa ARCO
K. M. Meessen, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto               Chemie Nederland Ltd vastaan Minister van Volkshuisvesting,
P. Kinsch, 100 boulevard de la Pétrusse, jossa valittaja vaatii            Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer (C-418/97) ja Vereni-
muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-                      ging Dorpsbelang Hees, Stichting Werkgroep Weurt+, Vereni-
keusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-184/95,                ging Stedelijk Leefmilieu Nijmegen vastaan Directeur van
Dorsch Consult vastaan neuvosto ja komissio, 28.4.1998                     de dienst Milieu en Water van de provincie Gelderland,
antaman tuomion (Kok. 1998, s. II-667) kumoamista ja                       Elektriciteitsproductiemaatschappij Oost- en Noord-Nederland
valittajan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esittä-               NV (Epon):n (C-419/97) osallistuessa asian käsittelyyn, ennak-
mien vaatimusten hyväksymistä, vastapuolina: Euroopan unio-                koratkaisun jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun
nin neuvosto (asiamiehinään S. Marquardt ja A. Tanca) ja                   neuvoston direktiivin 75/442/ETY (EYVL L 194, s. 39),
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään A. Rosas ja                    sellaisena kuin se on muutettuna 18.3.1991 annetulla neuvos-
J. Sack), yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien ko-             ton direktiivillä 91/156/ETY (EYVL L 78, s. 32), tulkinnasta,
koonpanossa: ensimmäisen jaoston puheenjohtaja L. Sevón,                  yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
joka hoitaa viidennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä                nossa: jaoston puheenjohtaja D. A. O. Edward sekä tuomarit
tuomarit P. J. G. Kapteyn (esittelevä tuomari), P. Jann, H. Rag-           J.-C. Moitinho de Almeida, L. Sevón (esittelevä tuomari),
nemalm ja M. Wathelet, julkisasiamies: A. La Pergola, kirjaaja:            C. Gulmann ja J.-P. Puissochet, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja:
johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut                  johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut
15.6.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                       15.6.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia C-224/01: Landesgericht für Zivilrechtssachen Wienin 7.5.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Gerhard Köbler vastaan Itävallan tasavalta

text:
C 212/18                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       28.7.2001
Javier Reyna González del Vallen 28.2.2001 tekemä vali-                        myös tilanteeseen, jossa yhteisön oikeuden kanssa toden-
tus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-                           näköisesti ristiriidassa olevan viranomaistoiminnan yh-
mioistuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-130/00, Javier                        teydessä on kyse jonkin jäsenvaltion ylemmän oikeusas-
Reyna González del Valle vastaan Euroopan yhteisöjen                           teen eli kuten nyt tarkasteltavassa asiassa Verwaltungsge-
        komissio, 28.2.2001 antamasta määräyksestä                              richtshofin oikeuskäytännöstä?
                                                                          2.    Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
                          (Asia C-219/01 P)
                                                                                Onko yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntö, jonka
                                                                                mukaan kukin jäsenvaltio päättää itse oman oikeusjärjes-
                           (2001/C 212/31)                                      tyksensä mukaisesti, mikä tuomioistuin on toimivaltainen
                                                                                ratkaisemaan oikeusriitoja, joissa on kyse yksittäisistä
Javier Reyna González del Valle on valittanut 28.5.2001                        yhteisön oikeuteen perustuvista oikeuksista (ks. mm.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen                         asia C-54/96, tuomio 17.9.1997), sovellettavissa myös
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaos-                       tilanteeseen, jossa yhteisön oikeuden kanssa todennäköi-
ton asiassa T-130/00, Javier Reyna González del Valle vastaan                  sesti ristiriidassa olevan viranomaistoiminnan yhteydessä
Euroopan yhteisöjen komissio, 28.2.2001 antamasta määräyk-                      on kyse jonkin jäsenvaltion ylemmän oikeusasteen, kuten
sestä. Valittajan edustaja on abogado J. M. Valoria de Arana.                   nyt tarkasteltavassa asiassa Verwaltungsgerichtshofin,
                                                                                tuomiosta?
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                            3.    Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
–     kumoaa valituksenalaisen määräyksen kokonaisuudes-                        Onko edellä esitetyssä Verwaltungsgerichtshofin tuo-
      saan ja                                                                   miossa hyväksytty lähestymistapa, jonka mukaan erityisi-
                                                                                kälisä on eräänlainen kannustuslisä, ristiriidassa yhteisön
–     hyväksyy kaikki valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa                   oikeuden jonkin suoraan sovellettavan oikeusnormin,
      esittämät vaatimukset.                                                    erityisesti EY:n perustamissopimuksen 48 artiklassa tar-
                                                                                koitetun syrjintäkiellon, sekä asiaa koskevan ja vakiintu-
                                                                                neen yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                             kanssa?
                                                                          4.    Jos kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi:
Vaikka Euroopan yhteisöjen henkilöstösääntöjen 90 ja 91 ar-
tiklassa ei erotella ehdottomiamitättömyysperusteita tavan-                     Pidetäänkö tällaisena yhteisön oikeuden suoraan sovellet-
omaisistapätemättömyysperusteista, tämä ei kuitenkaan mer-                      tavana oikeusnormina säännöstä, jonka nojalla pääasian
kitse sitä, että tointa, jota rasittaa ehdoton mitättömyysperuste,              oikeudenkäynnissä kantajana olevalle asianosaiselle syn-
koskisivat aina kyseisissä artikloissa määrätyt määräajat.                      tyy jokin subjektiivinen oikeus?
                                                                          5.    Jos neljänteen kysymykseen vastataan myöntävästi:
                                                                                Onko yhteisöjen tuomioistuimella ennakkoratkaisupyyn-
                                                                                nön sisällön perusteella kaikki tarvittavat tiedot sen
                                                                                arvioimiseksi, onko Verwaltungsgerichthof ylittänyt sel-
                                                                                västi ja huomattavalla tavalla harkintavaltansa pääasian
                                                                                oikeudenkäynnissä, vai jättääkö yhteisöjen tuomioistuin
Landesgericht für Zivilrechtssachen Wienin 7.5.2001 te-                         tämän asian itävaltalaisen tuomioistuimen ratkaistavaksi?
kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
     asiassa Gerhard Köbler vastaan Itävallan tasavalta
                           (Asia C-224/01)
                           (2001/C 212/32)
                                                                          Euroopan yhteisöjen komission 6.6.2001 Tanskan kunin-
Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien on pyytänyt                                      gaskuntaa vastaan nostama kanne
7.5.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen
tuomioistuimen kirjaamoon 6.6.2001, Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Gerhard Köbler                                             (Asia C-226/01)
vastaan Itävallan tasavalta seuraaviin kysymyksiin:
                                                                                (2001/C 212/33)
1.    Onko yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntö, jonka
      mukaan yhteisön oikeuden rikkomisesta johtuvan valtion
      vahingonkorvausvastuun syntymisen kannalta merkitystä               Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 6.6.2001 Euroo-
      ei ole sillä, mikä kyseisen jäsenvaltion viranomainen on            pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Tanskan kuningas-
      toiminut yhteisön oikeuden vastaisesti (ks. mm. asiat               kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Hans Støvlbæk,
      C-46/93 ja C-48/93, tuomio 5.3.1996), sovellettavissaa              prosessiosoite Luxemburgissa.


title: Asia T-77/12: Kanne 16.2.2012 — Wahl v. SMHV — Tenacta Group (bellissima)

text:
               14.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 109/30

         Kanne 16.2.2012 — Wahl v. SMHV — Tenacta Group (bellissima)
   (Asia T-77/12)
   2012/C 109/60
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja Wahl GmbH (Unterkirnach) (edustaja: asianajaja T. Kieser)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Tenacta Group SpA (Azzano S. Paolo, Italia)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               muuttamaan toisen valituslautakunnan 21.11.2011 tekemää päätöstä siten, että yhteisön tavaramerkin nro 004534889 johdosta 2.11.2009 tehty väite nro B1560781 hylätään

               —

               toissijaisesti muuttamaan toisen valituslautakunnan 21.11.2011 tekemää päätöstä siten, että yhteisön tavaramerkin nro 004534889 johdosta 2.11.2009 tehty väite nro B1560781 hylätään siltä osin kuin kyse on luokkaan 07 kuuluvia tavaroita varten haetusta tavaramerkin rekisteröinnistä

               —

               velvoittamaan vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”bellissima” luokkiin 7 ja 8 kuuluvia tavaroita varten (tavaramerkkihakemus nro 8 406 704)

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: TENACTA GROUP SpA

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kuviomerkki ”bellissima IMETEC” luokkiin 9 ja 11 kuuluvia tavaroita varten (tavaramerkkihakemus nro 4 534 889)

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen nro 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska kyseessä olevien tavaramerkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa.


title: Asia T-219/02: Olga Lutz Herraran 23.7.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 233/30                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         28.9.2002
Kanneperusteet:                –     Haettu tavaramerkki täyttää        Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
                                     erottamiskykyä koskevat vä-
                                     himmäisvaatimukset (ase-
                                     tuksen N:o 40/94 7 artiklan        Nyt esillä olevalla kanteella pyritään kumoamaan 31.7.2001
                                     1 kohdan b alakohta (1)).          tehty, kilpailua COM/A/6/01 koskeva valintakoelautakunnan
                                                                        päätös siltä osin kuin siinä evätään kantajan osallistuminen
                               –     Riidanalainen päätös on en-        mainittuun kilpailuun siitä syystä, että hän ylittää kilpailuilmoi-
                                     simmäisen oikeusasteen tuo-        tuksessa mainitun ikärajan.
                                     mioistuimen oikeuskäytän-
                                     nön vastainen.
                                                                        Kanteensa tueksi kantaja esittää seuraavat perusteet:
(1) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu
    neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).            –     komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen, koska kan-
                                                                              taja ei valituksessaan väittänyt, että yksi kilpailuilmoituk-
                                                                              sessa mainituissa edellytyksistä eli ikää koskeva edellytys
                                                                              olisi ollut lainvastainen, vaan hän väitti, että valintakoe-
                                                                              lautakunnan päätös olla hyväksymättä kantajaa kilpai-
                                                                              luun oli lainvastainen,
                                                                        –     EY 13 artiklan mukaista yhtenvertaisuusperiaatetta on
                                                                              loukattu; mainitussa artiklassa kielletään kaikki ikään
                                                                              perustuva syrjintä,
Olga Lutz Herraran 23.7.2002 Euroopan yhteisöjen ko-
                missiota vastaan nostama kanne                          –     Euroopan unionin perusoikeuskirjan 6 artiklaa ja Euroo-
                                                                              pan ihmisoikeussopimuksen 14 artiklaa on rikottu.
                         (Asia T-219/02)
                         (2002/C 233/53)
                    (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                      Heron Robotunits GmbH:n 23.7.2002 sisämarkkinoiden
                                                                        harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan
                                                                                nostama kanne
Olga Lutz Herrera, kotipaikka Bryssel, on nostanut 23.7.2002                                     (Asia T-222/02)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
jan edustajina ovat asianajajat Ramón García-Gallardo Gil                                        (2002/C 233/54)
Fournier ja Javier Guillén Carrau.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa komission päätöksen olla hyväksymättä kantajaa             Heron Robotunits GmbH, Lustenau (Itävallan tasavalta), on
      kilpailuun COM/A/6/01,                                            nostanut 23.7.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
                                                                        asteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmoni-
                                                                        sointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edusta-
–     kumoaa kantajan mainitusta kielteisestä päätöksestä teke-         jana on asianajaja M. Bergermann.
      män hallinnollisen valituksen hylkäämisestä tehdyn pää-
      töksen,
                                                                        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     määrää muista toimenpiteistä, jotka se katsoo asianmu-
      kaiseksi, jotta komissio täyttäisi EY 233 artiklan mukaiset       –     kumoaa 6.5.2002 tehdyn, sisämarkkinoiden harmoni-
      velvollisuutensa ja erityisesti tutkisi uudelleen valituksen            sointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen vali-
      nro 486/01,                                                             tuslautakunnan päätöksen asiassa R 1095/2000-1,
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.              –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-688/15 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.2.2017 – Valittajana Schönberger ja muuna osapuolena tilintarkastustuomioistuin (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Ylennys — Vuoden 2011 ylennyskierros — Päätös olla ylentämättä kantajaa palkkaluokkaan AD 13 — Kanteen hylkääminen ensimmäisessä oikeusasteessa sen jälkeen, kun unionin yleinen tuomioistuin on palauttanut asian sinne, siitä syystä, että kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja että kanne on osittain selvästi perusteeton — Mahdollisuus ylennykseen)

text:
               27.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/10

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.2.2017 – Valittajana Schönberger ja muuna osapuolena tilintarkastustuomioistuin
   (Asia T-688/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Ylennys - Vuoden 2011 ylennyskierros - Päätös olla ylentämättä kantajaa palkkaluokkaan AD 13 - Kanteen hylkääminen ensimmäisessä oikeusasteessa sen jälkeen, kun unionin yleinen tuomioistuin on palauttanut asian sinne, siitä syystä, että kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja että kanne on osittain selvästi perusteeton - Mahdollisuus ylennykseen))
   (2017/C 095/17)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Peter Schönberger (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja O. Mader)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin tilintarkastustuomioistuin (asiamiehet: Í. Ní Riagáin Düro ja B. Schäfer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) 30.9.2015 antamasta määräyksestä Schönberger v. tilintarkastustuomioistuin (F-14/12 RENV, EU:F:2015:112) tehty valitus, jossa vaaditaan tämän määräyksen kumoamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Peter Schönberger vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin tilintarkastustuomioistuimelle tässä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 59, 15.2.2016.


title: Asia C-339/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 21.5.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberlandesgericht Nürnberg – Saksa) – Rikosoikeudenkäynti Andreas Wittmannia vastaan (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2006/126/EY — Ajokorttien vastavuoroinen tunnustaminen — Kieltoaika — Ajokortti, jonka jäsenvaltio on myöntänyt ennen kiellon voimaantuloa vakinaisen asuinpaikan jäsenvaltiossa — Perusteet vakinaisen asuinpaikan jäsenvaltion kieltäytymiselle tunnustamasta toisessa jäsenvaltiossa myönnetyn ajokortin pätevyyttä)

text:
               20.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/19

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 21.5.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberlandesgericht Nürnberg – Saksa) – Rikosoikeudenkäynti Andreas Wittmannia vastaan
   (Asia C-339/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2006/126/EY - Ajokorttien vastavuoroinen tunnustaminen - Kieltoaika - Ajokortti, jonka jäsenvaltio on myöntänyt ennen kiellon voimaantuloa vakinaisen asuinpaikan jäsenvaltiossa - Perusteet vakinaisen asuinpaikan jäsenvaltion kieltäytymiselle tunnustamasta toisessa jäsenvaltiossa myönnetyn ajokortin pätevyyttä))
   (2015/C 236/27)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht Nürnberg

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Andreas Wittmann

      Tuomiolauselma

   Ajokorteista 20.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/126/EY 11 artiklan 4 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että toimenpidettä, jolla henkilön vakinaisen asuinpaikan jäsenvaltio, joka ei voi poistaa kyseisen moottoriajoneuvoa kuljettaneen henkilön ajo-oikeutta siksi, että hänen ajo-oikeutensa on jo poistettu aikaisemmalla päätöksellä, määrää, että tälle henkilölle ei tiettynä ajanjaksona saada myöntää uutta ajokorttia, on pidettävä kyseisessä säännöksessä tarkoitettuna ajo-oikeuden rajoittamista, poistamista tai määräaikaista peruuttamista merkitsevänä toimenpiteenä, josta seuraa, ettei toisessa jäsenvaltiossa ennen tämän kieltoajan päättymistä myönnetyn ajokortin pätevyyttä voida tunnustaa. Sillä seikalla, että tuomio, jossa tällainen toimenpide määrättiin, on tullut lainvoimaiseksi vasta sen jälkeen, kun ajokortti annettiin toisessa valtiossa, ei ole tältä osin merkitystä, kun tämä ajokortti on saatu kyseisen tuomion julistamisen jälkeen ja kyseisen toimenpiteen oikeuttavat perusteet olivat olemassa ajokortin myöntämispäivänä.

      (1)  EUVL C 372, 20.10.2014.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 25 päivänä huhtikuuta 2002 asiassa C-396/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi 91/271/ETY – Yhdyskuntajätevesien käsittely – Milanon kaupungin yhdyskuntajätevedet – Johtaminen haavoittumiselle alttiille alueelle – Vesistön valuma-alue)

text:
15.6.2002                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               C 144/9
mioistuinta toteamaan, että Alankomaiden kuningaskunta ei                   kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian
ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoit-                 tasavalta ei ole noudattanut yhdyskuntajätevesien käsittelystä
teitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa yhden-              21 päivänä toukokuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin
mukaistetun turvallisuusjärjestelmän luomisesta kalastusaluk-               91/271/ETY (EYVL L 135, s. 40) 5 artiklan 2 kohdan, johon
sille, joiden pituus on 24 metriä tai enemmän, 11 päivänä                   viitataan saman artiklan 5 kohdassa, mukaisia velvoitteitaan,
joulukuuta 1997 annetun neuvoston direktiivin 97/70/EY                      koska se ei ollut 31.12.1998 mennessä huolehtinut siitä,
(EYVL 1998, L 34, s. 1) täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja,                että vesien suojelemisesta sekä toisaalta yhdyskuntajätevesien
asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, yhteisöjen tuomioistuin             käsittelystä annetun direktiivin 91/271/ETY ja toisaalta vesien
(neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja               suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien ai-
S. von Bahr (esittelevä tuomari) sekä tuomarit D. A. O. Edward              heuttamalta pilaantumiselta annetun direktiivin 91/676/ETY
ja A. La Pergola, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: R. Grass,             täytäntöönpanosta 11 päivänä toukokuuta 1999 annetulla
on antanut 7.5.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on                        decreto legislativolla nro 152 (GURI 29.5.1999, suppl.ord)
seuraava:                                                                   direktiivin 91/271/ETY 5 artiklassa tarkoitetuiksi haavoittumi-
                                                                            selle alttiiksi alueiksi määriteltyjen Po-joen suistoalueen ja
                                                                            luoteis-Adrianmeren rannikkoalueen valuma-alueelle johdetta-
1)     Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut yhdenmu-
                                                                            vat Milanon kaupungin yhdyskuntajätevedet käsitellään kysei-
       kaistetun turvallisuusjärjestelmän luomisesta kalastusaluksille,     sen direktiivin 4 artiklassa säädettyä biologista tai sitä vastaavaa
       joiden pituus on 24 metriä tai enemmän, 11 päivänä
                                                                            käsittelyä tehokkaammin, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes
       joulukuuta 1997 annetun neuvoston direktiivin 97/70/EY
                                                                            jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
       mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä          F. Macken (esittelevä tuomari) sekä tuomarit N. Colneric,
       määräajassa tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä
                                                                            C. Gulmann, R. Schintgen ja V. Skouris, julkisasiamies: F. G. Ja-
       lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
                                                                            cobs, kirjaaja: R. Grass, on antanut 25.4.2002 tuomion, jonka
                                                                            tuomiolauselma on seuraava:
2)     Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
       denkäyntikulut.
(1) EYVL C 355, 9.12.2000.
                                                                            1)    Italian tasavalta ei ole noudattanut yhdyskuntajätevesien käsit-
                                                                                telystä 21 päivänä toukokuuta 1991 annetun neuvoston
                                                                                direktiivin 91/271/ETY 5 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoit-
                                                                                teitaan, koska se ei ollut 31.12.1998 mennessä huolehtinut
                                                                                siitä, että vesien suojelemisesta sekä toisaalta yhdyskuntajäteve-
                                                                                sien käsittelystä annetun direktiivin 91/271/ETY ja toisaalta
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                        vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien
                                                                                aiheuttamalta pilaantumiselta annetun direktiivin 91/676/
                                                                                ETY täytäntöönpanosta 11 päivänä toukokuuta 1999 annetul-
                             (kuudes jaosto)
                                                                                la decreto legislativolla nro 152 direktiivin 91/271/ETY
                                                                                5 artiklassa tarkoitetuiksi haavoittumiselle alttiiksi alueiksi
                    25 päivänä huhtikuuta 2002                                    määriteltyjen Po-joen suistoalueen ja luoteis-Adrianmeren ran-
                                                                                nikkoalueen valuma-alueelle johdettavat Milanon kaupungin
                                                                                yhdyskuntajätevedet käsitellään kyseisen direktiivin 4 artiklassa
asiassa C-396/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                            säädettyä biologista tai sitä vastaavaa käsittelyä tehokkaammin.
                          Italian tasavalta (1)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
vi 91/271/ETY – Yhdyskuntajätevesien käsittely – Milanon
kaupungin yhdyskuntajätevedet – Johtaminen haavoittumi-                     2)    Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
          selle alttiille alueelle – Vesistön valuma-alue)
                            (2002/C 144/13)
                       (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                            (1) EYVL C 28, 27.1.2001.
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-396/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
nään G. Valero Jordana ja R. Amorosi) vastaan Italian tasavalta
(asiamiehenään U. Leanza, avustajanaan M. Fiorilli), jossa


title: Asia T-278/06: Kanne 6.10.2006 — Yhdistynyt kuningaskunta v. komissio

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/60

         Kanne 6.10.2006 — Yhdistynyt kuningaskunta v. komissio
   (Asia T-278/06)
   (2006/C 294/121)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: E. O'Neill ja barrister H. Mercer)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle tehdyn komission päätöksen 2006/554/EY (1) 1 artikla on kumottava siltä osin kuin sillä suljetaan yhteisörahoituksen ulkopuolelle Yhdistyneen kuningaskunnan vuosien 2001–2004 määrältään 1 351 441,25 punnan suuruiset, kirjanpitosarakkeessa ”voirasvat elintarvikkeiden jalostuksessa” mainitut menot ”valmistettujen määrien valvonnan puutteita määrien tarkastuksen osalta” koskevalla perusteella.

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan Yhdistyneen kuningaskunnan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii, että Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 27 päivänä heinäkuuta 2006 tehty komission päätös 2006/554/EY kumotaan osittain ja erityisesti on kumottava osa, joka koskee voirasvoja elintarvikkeiden jalostuksessa Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
   Riita koskee hakijan komission asetuksen N:o 2571/97 (2) (jäljempänä komission asetus) 23 artiklan nojalla toteuttamia valvontatoimenpiteitä, kun tässä säännöksessä säädetään toimenpiteistä, jotka jäsenvaltioiden on toteutettava muun muassa sellaisen voiöljyn valmistuksessa ja käytössä, jota varten voidaan myöntää valtiontukea, kun sitä käytetään erikseen mainittujen konditoriatuotteiden ja kakkujen valmistuksessa.
   Komission asetuksen 23 artiklan 2 kohdassa säädetään voiöljyn valmistajille ”paikan päällä tehtävistä” tarkastuksista ”valmistettaessa voiöljyä — – siten, että kukin — – tarjous tarkastetaan vähintään kerran”.
   Komissio katsoo, että kantaja on laiminlyönyt suorittaa keskeiset tarkastukset siltä osin kuin komission asetuksen tulkinnan perusteella kantajalla on velvollisuus valmistamisen jälkeen fyysisesti tarkastaa yhdessä erässä olevan voiöljyn määrä tarjousta kohden. Kantaja väittää, että tällä varmistetaan tosiasiassa se, että kukin tarjous tarkastetaan ainakin kaksi kertaa. Kantaja väittää, että komissio nojautuu käsitteeseen määrän ”fyysisestä” tarkastamisesta, jota ei esiinny komission asetuksessa.
   Kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen:

               a)

               Komissio on tehnyt oikeudellisen virheen siltä osin kuin riidanalainen päätös on yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta annetun neuvoston asetuksen N:o 1258/1999 (3) (jäljempänä neuvoston asetus) 7 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan vastainen, koska ei ole perustetta katsoa, ettei kyseisiä menoja olisi toteutettu komission asetuksen 23 artiklan 2 kohtaan sisältyvien yhteisön sääntöjen mukaisesti.

               b)

               Komissio on tehnyt oikeudellisen virheen siltä osin, että rahoituksen ulkopuolelle jätettävien menojen määrittäminen tapahtui vastoin neuvoston asetuksen 7 artiklan 4 kohdan neljättä alakohtaa.

      (1)  EUVL L 218, s. 12.

      (2)  Voin myynnistä alennettuun hintaan sekä konditoriatuotteiden, jäätelöiden ja muiden elintarvikkeiden valmistukseen tarkoitetulle kermalle, voille ja voiöljylle myönnettävästä tuesta 15 päivänä joulukuuta 1997 annettu komission asetus (EY) N:o 2571/97 (EYVL L 350, s. 3).

      (3)  Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1258/1999 (EYVL L 160, s. 103).


title: Asia T-164/08: Kanne 30.4.2008 — Italia v. komissio ja EPSO

text:
               21.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 158/22

         Kanne 30.4.2008 — Italia v. komissio ja EPSO
   (Asia T-164/08)
   (2008/C 158/36)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: valtionasiamies P. Gentili)

      Vastaajat: Euroopan yhteisöjen komissio ja Euroopan yhteisöjen henkilöstövalintatoimisto
   Vaatimukset

               —

               On kumottava kilpailuilmoitus, joka koskee avointa kilpailua EPSO/AD/125/08 (AD 7 ja AD 9) varallaololuettelon laatimiseksi neljän (komission linja) ja yhdeksän (muiden toimielinten linja) lääkärin palvelukseen ottamista varten ja joka on julkaistu 21.2.2008 englannin, ranskan ja saksan kielellä Euroopan unionin virallisen lehden numerossa C 48 A

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-117/08, Italia vastaan komissio (1).

      (1)  Ei vielä julkaistu EUVL:ssä.


title: Asia T-231/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.5.2013 — Rocket Dog Brands v. SMHV — Julius-K9 (JULIUS K9) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin JULIUS K9 rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat yhteisön kuviomerkit K9 — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaran puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               29.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 189/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.5.2013 — Rocket Dog Brands v. SMHV — Julius-K9 (JULIUS K9)
   (Asia T-231/12) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin JULIUS K9 rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat yhteisön kuviomerkit K9 - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2013/C 189/43
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Rocket Dog Brands LLC (Hayward, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustaja: barrister C. Aikens)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: Ó. Mondéjar Ortuño)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Julius-K9 bt (Szigetszentmiklós, Unkari)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 21.3.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 1124/2011-4), joka liittyy Rocket Dog Brands LLC:n ja Julius-K9 bt:n väliseen väitemenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Rocket Dog Brands LLC velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 227, 28.7.2012.


title: Asia C-345/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 10.12.2009 (Verwaltungsgericht Schwerinin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Krzysztof Pesla v. Justizministerium Mecklenburg-Vorpommern (Työntekijöiden vapaa liikkuvuus — EY 39 artikla — Kieltäytyminen antamasta oikeutta osallistua säänneltyjä lakimiesammatteja varten järjestettävään lakimiesharjoitteluun — Hakija, joka on hankkinut oikeustieteellisen tutkintotodistuksensa toisessa jäsenvaltiossa — Hankittujen tietojen vastaavuuden tutkintaperusteet)

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 10.12.2009 (Verwaltungsgericht Schwerinin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Krzysztof Pesla v. Justizministerium Mecklenburg-Vorpommern
   (Asia C-345/08) (1)

   (Työntekijöiden vapaa liikkuvuus - EY 39 artikla - Kieltäytyminen antamasta oikeutta osallistua säänneltyjä lakimiesammatteja varten järjestettävään lakimiesharjoitteluun - Hakija, joka on hankkinut oikeustieteellisen tutkintotodistuksensa toisessa jäsenvaltiossa - Hankittujen tietojen vastaavuuden tutkintaperusteet)
   2010/C 24/16
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Schwerin

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Krzysztof Pesla

      Vastaaja: Justizministerium Mecklenburg-Vorpommern

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Verwaltungsgericht Schwerin — EY 39 artiklan tulkinta — Päätös, jolla evättiin hakijan, joka on suorittanut oikeustieteellisen tutkintonsa toisessa jäsenvaltiossa, pääsy säänneltyjä lakimiesammatteja varten järjestettävään lakimiesharjoitteluun — Koulutusten vastaavuuden tutkintaperusteet

      Tuomiolauselma

               1)

               EY 39 artiklaa on tulkittava siten, että arvioitaessa koulutusten vastaavuutta sellaisen hakemuksen johdosta, joka koskee oikeutta osallistua suoraan lakimiesammatteja varten järjestettävään harjoitteluun suorittamatta tätä tarkoitusta varten järjestettäviä kokeita, vertailukohdaksi on otettava tiedot, joita siinä jäsenvaltiossa, jossa hakija pyytää saada osallistua tällaiseen harjoitteluun, vaadittu pätevyys osoittaa.

               2)

               EY 39 artiklaa on tulkittava siten, että silloin, kun jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset tutkivat toisen jäsenvaltion kansalaisen hakemusta saada oikeus osallistua lakimiesharjoittelun kaltaiseen käytännön harjoittelujaksoon voidakseen ryhtyä myöhemmin harjoittamaan säänneltyä ammattia, kyseisessä artiklassa ei sinällään edellytetä, että nämä viranomaiset vaativat hakijalta yhteisön oikeudessa edellytetyn vastaavuuden tutkinnan yhteydessä vain sellaista oikeustieteen tietojen tasoa, joka on alempi kuin kyseisessä jäsenvaltiossa vaaditun pätevyyden osoittamien tietojen taso, tällaiseen käytännön harjoittelujaksoon osallistumiseksi. On kuitenkin täsmennettävä, että yhtäältä mainittu artikla ei estä myöskään sitä, että vaaditusta pätevyydestä joustetaan, ja että toisaalta mahdollisuus asianomaisen henkilön todistamalla pätevyydellä osoitettujen tietojen osittaiseen tunnustamiseen ei saa olla pelkästään fiktiivinen, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava.

      (1)  EUVL C 260, 11.10.2008.


title: Asia C-329/07: Kanne 13.7.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               8.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/29

         Kanne 13.7.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-329/07)
   (2007/C 211/54)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: W. Wils)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut niitä komissiolle

               —

               Ranskan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin 2004/48/EY täytäntöönpanoa varten säädetty määräaika päättyi 29.4.2006.

      (1)  EUVL L 157, s. 45, oikaisu EUVL L 195, s. 16.


title: Asia C-247/15 P: Valitus, jonka Maxcom Ltd on tehnyt 27.5.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-412/13, Chin Haur Indonesia, PT v. Euroopan unionin neuvosto, 19.3.2015 antamasta tuomiosta

text:
               10.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/8

         Valitus, jonka Maxcom Ltd on tehnyt 27.5.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-412/13, Chin Haur Indonesia, PT v. Euroopan unionin neuvosto, 19.3.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-247/15 P)
   (2015/C 262/10)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Maxcom Ltd (edustajat: asianajaja L. Ruessmann ja Solicitor J. Beck)

      Muut osapuolet: Chin Haur Indonesia, PT; Euroopan unionin neuvosto; Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               Ottaa valituksen tutkittavaksi ja toteaa sen perustelluksi;

               —

               Kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen ensimmäisen kanneperusteen toisesta osasta esittämät toteamukset;

               —

               Kumoaa kantajan unionin yleisessä tuomioistuimessa esittämän ensimmäisen kanneperusteen kokonaisuudessaan; ja

               —

               Määrää kantajana unionin yleisessä tuomioistuimessa olleen toimijan korvaamaan valittajalle valituksesta ja unionin yleisessä tuomioistuimessa esiintymisestä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää valituksensa tueksi seuraavat perustelut;

               —

               unionin yleinen tuomioistuin erehtyi selvästi katsoessaan, ettei neuvosto perusasetuksen (1) 13 artiklan 1 kohdan nojalla voinut päätyä siihen, ettei kantajana unionin yleisessä tuomioistuimessa ollut toimija ollut osallistunut jälleenlaivaukseen sillä perusteella, että (i) kantajana unionin yleisessä tuomioistuimessa ollut toimija ei ollut alkuperäinen Indonesialainen valmistaja ja ettei (ii) se harjoittanut kokoamistoimintaa, joka olisi mennyt perusasetuksen 13 artiklan 2 kohdassa säädettyjä määriä pidemmälle.

               —

               Toissijaisesti: asetuksen N:o 501/2013 (2) kumoaminen kantajana unionin yleisessä tuomioistuimessa ollutta toimijaa koskevilta osiltaan ei ollut perusteltua, vaikka neuvoston jälleenlaivausta koskevat toteamukset eivät pitäneet paikkaansa, sillä kyseinen tuomioistuin vahvisti, että kantajana unionin yleisessä tuomioistuimessa ollut toimija harjoitti kokoonpanotoimintaa, joka ei mennyt perusasetuksen 13 artiklan 2 kohdassa säädettyjä määriä pidemmälle, ja se vahvisti myös, että kaikki muut perusteet sille, ettei kantajana unionin yleisessä tuomioistuimessa olleelle toimijalle myönnettäisi poikkeusta kiertämistoimenpiteistä, olivat olemassa.

      (1)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009 (EUVL L 343, s. 51).

      (2)  Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien polkupyörien tuonnissa täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 990/2011 käyttöön otetun lopullisen polkumyyntitullin laajentamisesta koskemaan Indonesiasta, Malesiasta, Sri Lankasta ja Tunisiasta lähtöisin olevien polkupyörien tuontia riippumatta siitä, onko alkuperämaaksi ilmoitettu Indonesia, Malesia, Sri Lanka tai Tunisia 29.5.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 501/2013 (EUVL L 153, s. 1).


title: Asia T-412/16: Kanne 31.7.2016 – Bena Properties v. neuvosto

text:
               3.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 364/19

      Kanne 31.7.2016 – Bena Properties v. neuvosto
      (Asia T-412/16)
      (2016/C 364/16)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Bena Properties Co. SA (Damaskos, Syyria) (edustaja: asianajaja E. Ruchat)

         Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  toteamaan, että kanne on otettava tutkittavaksi ja että se on perusteltu

                  —

                  tämän vuoksi kumoamaan 27.5.2016 annetun päätöksen (YUTP) 2016/850 ja sitä seuranneet täytäntöönpanotoimet siltä osin kuin ne koskevat kantajaa

                  —

                  velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kantaja vetoaa kanteensa tueksi viiteen kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osiltaan samat tai samankaltaiset kuin asiassa T-411/16, Syriatel Mobile Telecom v. neuvosto, esitetyt kanneperusteet.


title: Asia C-327/99: Landesgericht Korneuburgin (Itävallan tasavalta) 20.8.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa FILA Sport S.p.A. vastaan New Times International Transport Service Co. Ltd.

text:
20.11.1999                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 333/17
Landesgericht         Korneuburgin         (Itävallan tasavalta)               — se ei ole määritellyt asianmukaisia yksityiskohtaisia
20.8.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-                              sääntöjä niiden kiintiöiden käyttämiselle, jotka oli sille
kaisupyyntö asiassa FILA Sport S.p.A. vastaan New Times                             myönnetty kalastusvuosille 1988 ja 1990,
            International Transport Service Co. Ltd.
                                                                               — se ei ole varmistanut, että lajien säilyttämistä koskevaa
                           (Asia C-327/99)                                          yhteisön lainsäädäntöä noudatetaan, koska se ei ole
                                                                                riittävästi valvonut kalastustoimintoja eikä tarkastanut
                                                                                asianmukaisesti kalastusaluksia sekä saaliiden aluksista
                           (1999/C 333/36)                                          purkamista ja myynnin rekisteröimistä kalastusvuoden
                                                                                1988 samoin kuin kalastusvuoden 1990 osalta,
Landesgericht Korneuburg (Itävallan tasavalta) on pyytänyt
20.8.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-                   — se ei ole väliaikaisesti kieltänyt kalastusta Ranskan
jen tuomioistuimen kirjaamoon 31.8.1999, Euroopan yhteisö-                          lipun alla purjehtivilta tai siellä rekisteröidyiltä aluksil-
jen tuomioistuimelta asiassa FILA Sport S.p.A. vastaan New                          ta, vaikka pyydettyjen saaliiden arvioitiin täyttävän
Times International Transport Service Co. Ltd. ennakkoratkai-                       vastaavan kiintiön, vaan se kielsi näissä olosuhteissa
sua seuraavaan kysymykseen:                                                         kalastuksen vasta sitten, kun kiintiö oli jo reilusti
                                                                                ylitetty, ja se menetteli näin sekä kalastuskauden 1988
                                                                                että kalastuskauden 1990 osalta, ja koska
Onko väärennettyjen ja laittomasti valmistettujen tavaroiden
vapaaseen liikkeeseen luovutuksen, viennin, jälleenviennin
tai suspensiomenettelyyn asettamisen kieltämistä koskevista                    — se ei ole aloittanut rikos- tai hallinto-oikeudellista
toimenpiteistä 22 päivänä joulukuuta 1994 annettua neuvos-                          menettelyä aluksen päällikköä tai muita sellaisia henki-
ton asetusta N:o 3295/94 (EYVL L 341, 30.12.1994,                                   löitä vastaan, jotka ovat vastuussa kalastuksesta kalas-
jäljempänä asetus N:o 3295/94) tulkittava niin, että asetus                         tuskieltojen antamisen jälkeen, kalastuskausina 1988
koskee myös niitä tilanteita, joissa Euroopan yhteisöön kuulu-                      ja 1990.
mattomasta maasta toiseen Euroopan yhteisöön kuulumatto-
maan maahan läpikulkumatkalla olevat, asetuksessa tarkem-                  2. velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
min määritellyt tavarat, voidaan saada oikeuksiaan loukatuiksi                 kulut.
väittävän, jossakin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista kotipai-
kan omaavan oikeudenhaltijan hakemuksesta kyseisen asetuk-
sen nojalla jonkin jäsenvaltion tulliviranomaisten toimenpitein
                                                                           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
väliaikaisesti pysäytetyiksi jossakin jäsenmaassa?
                                                                           — Asetuksen N:o 170/83 5 artiklan 2 kohdan ja asetuksen
                                                                               N:o 2241/87 1 artiklan 1 kohdan rikkominen (valvontatoi-
                                                                               menpiteiden puuttuminen): Ranskan viranomaiset esittävät
                                                                               puolustuksekseen, että ne ovat ottaneet vuodesta 1988
                                                                               käyttöön uusia tilastotietojen käsittelymenetelmiä. Kyseiset
                                                                               viranomaiset myöntävät itse, että nämä menetelmät eivät
                                                                               ole tuottaneet kaikkia odotettuja tuloksia. Ranskan kalata-
Euroopan yhteisöjen komission 9.9.1999 Ranskan tasaval-                        lousministerin 24.8.1990 antamaa asetusta, joka on annet-
                   taa vastaan nostama kanne                                   tu myöhään, ei missään tapauksessa voida pitää riittävänä
                                                                               toimenpiteenä.
                           (Asia C-333/99)
                                                                           — Asetuksen N:o 2241/87 11 artiklan 2 kohdan rikkominen
                                                                               (kalastuksen myöhään tehty kieltäminen): jokaisen jäsen-
                           (1999/C 333/37)                                     valtion on 11 artiklan 2 kohdan nojalla vahvistettava
                                                                               pyyntimäärien suuruutta koskevien, käytettävissä olevien
                                                                               tietojen perusteella päivämäärä, johon mennessä saaliiden
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.9.1999 Euroo-                       katsotaan täyttävän kiintiön, ja ryhdyttävä ajoissa asian-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa                     omaisiin toimenpiteisiin, joilla voidaan kieltää kalastus
vastaan. Kantajan asiamiehet ovat oikeudellinen neuvonantaja                   tästä päivämäärästä lukien. Kalastuskautena 1988 kielto
Thomas Van Rijn ja komission oikeudellisen yksikön virkamies                   asetettiin joka kerta kuitenkin vasta vahvistetun kiintiön
Bernard Mongin ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o Carlos                   tultua ylitetyksi. Kalastuskauden 1990 osalta kalastuksen
Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                                   kieltämistä koskevaa kansallista toimenpidettä ei ole toteu-
                                                                               tettu kuudessa todetussa tapauksessa, joissa kiintiö oli
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-                 ylitetty. Hallituksen esittämiä perustelua (tilastojen puut-
tuin:                                                                          teellisuus ja vaikeus hallinnoida pienten kalakantojen kiin-
                                                                               tiöitä, joita kalastaa hyvin usea alus) ei voida hyväksyä.
1. toteaa, että Ranskan tasavalta on jättänyt noudattamatta
     niitä velvoitteita, jotka kuuluvat sille 1) 25.1.1983 annetun         — Asetuksen N:o 2241/87 1 artiklan 1 kohdan rikkominen
     asetuksen (ETY) N:o 170/83 (1) 5 artiklan 2 kohdan ja                     (rikos- tai hallinto-oikeudellisten seuraamusten puuttumi-
     asetuksen (ETY) N:o 2241/87 (2) 1 artiklan 1 kohdan,                      nen): Ranskan viranomaiset olisivat asianmukaisten val-
     2) asetuksen (ETY) N:o 2241/87 11 artiklan 2 kohdan ja                    vontatoimenpiteiden tai tarkastusten perusteella voineet
     3) 25.1.1983 annetun asetuksen (ETY) N:o 170/83                           toteuttaa kieltotoimenpiteet yhteisön lainsäädännössä
     5 artiklan 2 kohdan ja asetuksen (ETY) N:o 2241/87                        säädettynä ajankohtana ja saattaa mahdolliset lainrikkojat
     1 artiklan 2 kohdan nojalla, koska                                        edesvastuuseen teoistaan sekä kalastusvuoden 1988 että


title: Asia C-22/04: Euroopan yhteisöjen komission 26.1.2003 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 85/14                 FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                              3.4.2004
9)    Onko sellainen kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan                  päätöstä), jolloin hakijalla on mahdollisuus riippumatta
      kuluttajan tai kolmannen henkilön, jolle on aiheutunut                 siitä, että peruutuksen jälkeen on mahdollista saada
      vahinkoa EY:n perustamissopimuksen 81 vastaisesta lait-                vahingonkorvausta, saada päätös kumotuksi, kun edelly-
      tomasta ja pätemättömästä menettelytavasta tai saman                   tykset siihen täyttyvät?
      perustamissopimuksen 82 artiklassa tarkoitetun määrää-
      vän markkina-aseman väärinkäytöstä, on nostettava
      vahingonkorvauskanne muussa kuin vakuutusyhtiön ty-
      täryhtiön kotipaikan nojalla määräytyvässä alueellisesti         (1) Neuvoston direktiivi 89/665/ETY, annettu 21 päivänä joulukuuta
      toimivaltaisessa tuomioistuimessa, josta on määrätty so-             1989, julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin
                                                                           sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista
      pimuksessa, tai muussa kuin vahinkoa kärsineen kotipai-              koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteenso-
      kan tuomioistuimessa, yhteisön kilpailuoikeuden ja/tai               vittamisesta. EYVL, erityispainos 1989, 6/nide 3, s. 48.
      yhteisön oikeuden perusperiaatteiden (erityisesti Euroo-
      pan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan ensimmäisen koh-
      dan ja 13 artiklan) vastainen, kun otetaan huomioon
      myös se, että näiden eri vaihtoehtojen aiheuttamat oikeu-
      denkäyntikulut ovat erilaiset?
10) Onko kansallisella tuomioistuimella yhteisön oikeuden
      nojalla velvollisuus olla soveltamatta sen kanssa ristirii-
      dassa olevia sääntöjä, tai ainakin tulkita niitä yhteisön        Euroopan yhteisöjen komission 26.1.2003 Helleenien ta-
      oikeuden mukaisesti?                                                             savaltaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-22/04)
                                                                                (2004/C 85/22)
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 26.1.2004 Euroo-
                                                                       pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
Bundesvergabeamt Wienin 12.1.2004 tekemällään päätök-                  vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Thomas van Rijn ja Maria
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Koppenstei-               Kontou-Durande.
ner GmbH vastaan Bundesimmobiliengesellschaaft m.b.H
                                                                       Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                           (Asia C-15/04)
                                                                       –     toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut neu-
                                                                             voston 12 päivänä lokakuuta 1003 antaman asetuksen
                          (2004/C 85/21)                                     (ETY) N:o 2847/93 (1) 3 artiklan mukaisia velvoitteitaan,
                                                                             koska se ei ole huolehtinut siitä, että sen lipun alla
                                                                             purjehtivat kalastusalukset, jotka on varustettava satelliit-
                                                                             tipaikantamislaitteilla, tosiasiassa on alusluokan mukai-
Bundesvergabeamt Wien, on pyytänyt 12.1.2004 tekemällään
                                                                             sesti varustettu näillä laitteilla 30.6.1998 tai 1.1.2000
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                             mennessä,
20.1.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
ratkaisua asiassa Koppensteiner GmbH vastaan Bundesimmo-               –     velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
biliengesellschaaft m.b.H, seuraaviin kysymyksiin:                           käyntikulut.
1)    Ovatko 21.12.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/
      665/ETY (1) 1 artiklan säännökset yhdessä sen 2 artiklan
      1 kohdan b alakohdan säännösten kanssa sillä tavoin              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      ehdottomia ja riittävän täsmällisiä, että tilanteessa, jossa
      tarjouskilpailu peruutetaan tarjoustenavaamisen jälkeen,         Komissio väittää, että Helleenien tasavalta ei ole toteuttanut
      yksityinen voi vedota niihin suoraan kansallisissa tuo-          toimia, joilla varmistetaan erään kalastusvalvontakeskuksen
      mioistuimissa ja sääntöjenmukaisesti vaatia muutoksen-           tuloksellinen toiminta 1.7.1998 lähtien, eikä myöskään toimia,
      hakumenettelyä tältä osin?                                       joilla varmistetaan, että kaikki Kreikan lipun alla purjehtivat
                                                                       kalastusalukset on varustettu paikantamisjärjestelmällä joko
2)    Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi,              1.7.1998 tai 1.1.2000 lähtien.
      onko neuvoston direktiivin 89/665/ETY 1 artiklaa yh-
      dessä sen 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa
      tulkittava siten, että jäsenvaltioilla on velvollisuus tehdä
      mahdolliseksi se, että muutoksenhakumahdollisuus on              (1) EYVL L 261, 20.10.1993, s. 1.
      joka tapauksessa olemassa päätöksestä, jonka hankintavi-
      ranomainen tekee tarjouskilpailun peruuttamisesta ennen
      kuin tarjouskilpailu tosiasiallisesti peruutetaan (peruutus-
      päätös vastaa hankintasopimuksen tekemistä koskevaa


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 9 päivänä syyskuuta 1999 asiassa C-102/97: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 87/101/ETY - Jäteöljyhuolto - Täytäntöönpano)

text:
4.12.1999                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               C 352/3
2. Silloin kun maksamisvelvollinen ei ole syyllistynyt mihinkään             1. Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut jäteöljyhuollosta
     vilpilliseen menettelyyn tai ilmeiseen laiminlyöntiin ja kun                 16 päivänä kesäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin
     maksamisvelvolliselle ei ole ilmoitettu tutkimuksen kulusta,                 75/439/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 22.12.1986
     kansallisten viranomaisten suorittaman tutkimuksen tarpeet                   annetulla neuvoston direktiivillä 87/101/ETY, 3 artiklan 1 koh-
     voivat muodostaa tuonti- ja vientitullien palautuksesta tai                  dan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia
     peruutuksesta 2 päivänä heinäkuuta 1979 annetun neuvoston                    toimenpiteitä etusijan antamiseksi uudistamalla tapahtuvalle
     asetuksen (ETY) N:o 1430/79, sellaisena kuin tämä asetus                     jäteöljyjen käsittelylle, vaikka se on teknisesti, taloudellisesti ja
     on muutettuna 7.10.1986 annetulla neuvoston asetuksella                      järjestelyjen kannalta mahdollista.
     N:o 3069/86, 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun erityistilan-
     teen, jos se, että kansalliset viranomaiset ovat tutkimuksen edun       2. Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
     nimissä sallineet tarkoituksella rikkomusten ja säännönvastai-               kulut.
     suuksien tapahtumisen ja aiheuttaneet siten passituksesta vastaa-
     van vastattavaksi tulevan tullivelan syntymisen, asettaa passituk-
     sesta vastaavan erityistilanteeseen suhteessa muihin samaa toi-         (1) EYVL C 142, 10.5.1997.
     mintaa harjoittaviin toimijoihin.
3. Komission 18.2.1998 tekemä päätös C (98) 372 lopull. on
     pätemätön.
(1) EYVL C 113, 11.4.1998.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (kuudes jaosto)
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                9 päivänä syyskuuta 1999
                             (viides jaosto)
                                                                             asiassa C-217/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                      9 päivänä syyskuuta 1999                                                     Saksan liittotasavalta (1)
asiassa C-102/97: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                       (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
                       Saksan liittotasavalta (1)                            vi 90/313/ETY – Ympäristöä koskevan tiedon saannin
                                                                             vapaus – Viranomaisen käsite – Tuomioistuinten sekä syyte-
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-                  asioista ja kurinpitomenettelyistä vastaavien viranomaisten
      vi 87/101/ETY – Jäteöljyhuolto – Täytäntöönpano)                       poisrajaaminen – Tietojen osittainen antaminen – Oikeutta
                                                                             tietoon ei ole hallinnollisen menettelyn kestäessä – Maksujen
                           (1999/C 352/05)                                              suuruus ja niiden perimisen yksityiskohdat)
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                                      (1999/C 352/06)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-102/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-                     (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
henään Götz zur Hausen) vastaan Saksan liittotasavalta (asia-                               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
miehinään aluksi Ernst Röder ja Bernd Kloke ja sittemmin
Ernst Röder ja Claus-Dieter Quassowski), jossa kantaja vaatii
yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Saksan liittotasavalta             Asiassa C-217/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
ei ole noudattanut jäteöljyhuollosta 16 päivänä kesäkuuta                    henään Götz zur Hausen) vastaan Saksan liittotasavalta (asia-
1975 annetun neuvoston direktiivin 75/439/ETY (EYVL L                        miehenään Ernst Röder, avustajanaan Dieter Sneller), jossa
194, s. 23), sellaisena kuin se on muutettuna 22.12.1986                     kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Saksan
annetulla neuvoston direktiivillä 87/101/ETY (EYVL 1987, L                   liittotasavalta ei ole noudattanut ympäristöä koskevan tiedon
42, s. 43), 3 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska               saannin vapaudesta 7 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neu-
se ei ole antanut etusijaa jäteöljyjen kierrätykselle niiden                 voston direktiivin 90/313/ETY (EYVL L 158, s. 56) ja erityisesti
polttamiseen nähden, vaikka se on teknisesti, taloudellisesti ja             sen 2 artiklan b alakohdan, 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisen
järjestelyjen kannalta mahdollista, yhteisöjen tuomioistuin,                 alakohdan kolmannen luetelmakohdan ja mainitun kohdan
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. P. Puissochet                toisen alakohdan sekä 5 artiklan mukaisia velvoitteitaan,
sekä tuomarit P. Jann, J. C. Moitinho de Almeida, L. Sevón                  yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-
(esittelevä tuomari) ja M. Wathelet, julkisasiamies: N. Fennelly,            nossa: jaoston puheenjohtaja P. J. G. Kapteyn sekä tuomarit
kirjaaja: johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on                  G. Hirsch ja R. Schintgen (esittelevä tuomari), julkisasiamies:
antanut 9.9.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-                       N. Fennelly, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut
raava:                                                                       9.9.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia F-60/11: Kanne 25.5.2011 — ZZ v. EKP

text:
               16.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/35

         Kanne 25.5.2011 — ZZ v. EKP
   (Asia F-60/11)
   2011/C 211/71
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat L. Levi ja M. Vandenbussche)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   EKP:n sen päätöksen kumoaminen, jolla vahvistettiin EKP:n aikaisempi päätös, jolla kantaja pidätettiin virantoimituksesta 5.8.2010 lukien, ja vahingonkorvausvaatimus

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että virkamiestuomioistuin

               —

               kumoaa EKP:n 23.11.2010 tekemän päätöksen, jolla vahvistettiin 4.8.2010 tehty päätös, jolla kantaja pidätettiin virantoimituksesta, ja tarvittaessa kumoaa 15.3.2011 tehdyn päätöksen, jolla hylättiin erityinen valitus

               —

               tämän seurauksena määrää, että kantajalle palautetaan täysimääräisesti hänen toimensa, ja tekee tämän riittävällä tavalla julkisesti, jotta hänen maineensa palautetaan

               —

               joka tapauksessa velvoittaa EKP:n korvaamaan kantajalle aiheutuneen henkisen kärsimyksen, josta kohtuulliseksi korvaukseksi on arvioitu 20 000 euroa

               —

               velvoittaa EKP:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-459/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 2.4.2009 (Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Grazin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Veli Elshani v. Hauptzollamt Linz (Yhteisön tullikoodeksi — 202 artikla ja 233 artiklan ensimmäisen kohdan d alakohta — Tullivelan syntyminen — Tavaroiden säännösten vastainen tuonti — Takavarikointi ja menetetyksi tuomitseminen — Tullivelan lakkaaminen — Hetki, jona takavarikointi on tehtävä)

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/12

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 2.4.2009 (Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Grazin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Veli Elshani v. Hauptzollamt Linz
   (Asia C-459/07) (1)

   (Yhteisön tullikoodeksi - 202 artikla ja 233 artiklan ensimmäisen kohdan d alakohta - Tullivelan syntyminen - Tavaroiden säännösten vastainen tuonti - Takavarikointi ja menetetyksi tuomitseminen - Tullivelan lakkaaminen - Hetki, jona takavarikointi on tehtävä)
   2009/C 141/19
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Veli Elshani

      Vastaaja: Hauptzollamt Linz

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Unabhängiger Finanzsenat, Auβenstelle Graz — Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 202 artiklan ja 233 artiklan 1 kohdan d alakohdan tulkinta — Tullivelan lakkaaminen, kun tavarat on takavarikoitu niitä säännösten vastaisesti tuotaessa — Tavaroiden takavarikointi määränpäänä olevassa jäsenvaltiossa — Tavaroiden siirtäminen — Velan lakkaamisen ajankohta

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna 16.11.2000 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 2700/2000, 202 artiklaa ja 233 artiklan ensimmäisen kohdan d alakohtaa on tulkittava siten, että jotta tullivelka lakkaisi, Euroopan yhteisön tullialueelle säännösten vastaisesti tuotujen tavaroiden takavarikoinnin on tapahduttava ennen kuin mainitut tavarat ohittavat ensimmäisen tullialueen sisäpuolella sijaitsevan tullitoimipaikan.

               2)

               Toiseen kysymykseen ei ole tarpeen vastata.

      (1)  EUVL C 297, 8.12.2007.


title: Asia C-663/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Oradea (Romania) on esittänyt 27.12.2011 — SC Scandic Distilleries SA v. Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

text:
               24.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Oradea (Romania) on esittänyt 27.12.2011 — SC Scandic Distilleries SA v. Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
   (Asia C-663/11)
   2012/C 89/05
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Oradea

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: SC Scandic Distilleries SA.

      Vastapuoli: Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Rikotaanko eurooppaoikeutta (direktiivin 92/12/ETY (1) 7 ja 22 artiklaa tai sen perustelukappaleita) sellaisella Romanian veroviranomaisten menettelyllä, jonka mukaan ne kieltäytyvät hyväksymästä valmisteverojen palautuspyyntöä, jos

                           a)

                           valmisteverojen palauttamista pyytävä elinkeinonharjoittaja on näyttänyt toteen, että kaikki Romanian lainsäädännössä palautuspyynnön hyväksymiselle asetetut tekniset edellytykset ja etenkin edellytykset, jotka liittyvät (i) sen todistamiseen, että valmisteverot on maksettu Romaniassa; (ii) sen todistamiseen, että valmisteveron alaiset tuotteet on lähetetty toiseen jäsenvaltioon, täyttyvät;

                           b)

                           Romanian vero-oikeudessa (verolain 192 f §, valtioneuvoston päätöksellä nro 44/2004 annettujen täytäntöönpanosäännösten 18 d kohta ja verolain luvussa VII oleva liite nro 11) asetettujen edellytysten mukaan jotkin asiakirjat, jotka on liitettävä palautuspyyntöön, voidaan esittää vasta sen jälkeen, kun valmisteveron alaiset tuotteet on luovutettu toisessa jäsenvaltiossa;

                           c)

                           Romanian verolainsäädännössä (täytäntöönpanosäännösten 18 d kohdan 4 alakohta yhdessä verotuksessa noudatettavaa menettelyä koskevan lain 135 §:n kanssa) säädetään kaikkiin palautus/takaisinmaksupyyntöihin sovellettavasta yleisestä viiden vuoden pituisesta määräajasta?

               2)

               Onko direktiivin 92/12/ETY 22 artiklaa tulkittava siten, että jollei elinkeinonharjoittaja siinä jäsenvaltiossa, jossa valmistevero on maksettu, esitä palautuspyyntöä ennen kuin valmisteveron alaiset tuotteet luovutetaan toisessa jäsenvaltiossa, jossa ne on tarkoitettu kulutettaviksi, se menettää oikeuden saada maksetut valmisteverot palautetuiksi?

               3)

               Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, soveltuuko päätös, jonka mukaan elinkeinonharjoittaja menettää oikeuden saada valmistevero palautetuksi ja joka aiheuttaa kyseisten valmisteveron alaisten tuotteiden kaksinkertaisen verottamisen (jäsenvaltiossa, jossa valmisteveron alaiset tuotteet on alunperin luovutettu kulutukseen, ja jäsenvaltiossa, jossa tuotteet on tarkoitettu kulutettaviksi) yhteen verotuksen neutraalisuuden periaatteen kanssa?

               4)

               Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, voidaanko jäsenvaltiossa kulutukseen luovutetuista tuotteista maksettavan valmisteveron maksuajankohdan ja sen ajankohdan, jona valmisteveron alaiset tuotteet lähetetään toiseen jäsenvaltioon, jossa ne on tarkoitettu kulutettaviksi, välistä erittäin lyhyttä määräaikaa pitää vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteen mukaisena? Onko tässä suhteessa merkitystä sillä, että se yleinen määräaika, jonka kuluessa veron tai maksun palauttamista/takaisinmaksua voidaan kyseisessä jäsenvaltiossa pyytää, on huomattavasti pidempi?

      (1)  Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25.2.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/12/ETY (EYVL L 76, s. 1).


title: Asia T-520/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.11.2015 – bd breyton-design v. SMHV (RACE GTP) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin RACE GTP rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               18.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.11.2015 – bd breyton-design v. SMHV (RACE GTP)
   (Asia T-520/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin RACE GTP rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))
   (2016/C 016/41)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: bd breyton-design GmbH (Stockach, Saksa) (edustajat: asianajajat T. Raab ja H. Lauf)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Schifko)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 27.3.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 1230/2013-1), joka koskee hakemusta sanamerkin RACE GTP rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               bd breyton-design GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 303, 8.9.2014.


title: Asia T-402/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.4.2015 – Schlyter v. komissio (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — 4 artiklan 2 kohdan kolmas luetelmakohta — Poikkeus, joka koskee tutkintatoimien tarkoitusten suojaa — Asetus (EY) N:o 1367/2006 — 6 artiklan 1 kohta — Komission yksityiskohtainen lausunto, joka koskee nanohiukkasaineita koskevista vuosi-ilmoituksista annettua asetusehdotusta, josta Ranskan viranomaiset ilmoittivat komissiolle direktiivin 98/34/EY säännösten mukaisesti — Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen)

text:
               8.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/11

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.4.2015 – Schlyter v. komissio
   (Asia T-402/12) (1)

   ((Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - 4 artiklan 2 kohdan kolmas luetelmakohta - Poikkeus, joka koskee tutkintatoimien tarkoitusten suojaa - Asetus (EY) N:o 1367/2006 - 6 artiklan 1 kohta - Komission yksityiskohtainen lausunto, joka koskee nanohiukkasaineita koskevista vuosi-ilmoituksista annettua asetusehdotusta, josta Ranskan viranomaiset ilmoittivat komissiolle direktiivin 98/34/EY säännösten mukaisesti - Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen))
   (2015/C 190/13)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Carl Schlyter (Linköping, Ruotsi) (edustajat: asianajajat O. Brouwer ja S. Schubert)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Costa de Oliveira, A. Tokár ja C. Zadra)

      Väliintulijat, jotka tukevat kantajan vaatimuksia: Suomen tasavalta (asiamies: S. Hartikainen) ja Ruotsin kuningaskunta (asiamiehet: aluksi A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, C. Stege, S. Johannesson ja H. Karlsson, sitten N Falk, Meyer-Seitz, Persson, E. Karlsson, L. Swedenborg ja C. Hagerman)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Ranskan tasavalta (asiamiehet: B. Beaupère-Manokha, D. Colas ja F. Fize)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse sen komission 27.6.2012 tekemän päätöksen kumoamisesta, jolla komissio epäsi kantajalta odotusaikana oikeuden tutustua yksityiskohtaiseen lausuntoonsa, joka koskee nanohiukkasaineita koskevan vuosi-ilmoituksen sisällöstä ja esittämisen edellytyksistä annettua asetusehdotusta (2011/673/F), josta Ranskan viranomaiset olivat ilmoittaneet komissiolle teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22.6.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY (EYVL L 204, s. 37), sellaisena kuin se on muutettuna 20.7.1998 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/48/EY (EYVL L 217, s. 18), mukaisesti.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan komission 27.6.2012 tekemä päätös, jolla komissio epäsi kantajalta odotusaikana oikeuden tutustua yksityiskohtaiseen lausuntoonsa, joka koskee nanohiukkasaineita koskevan vuosi-ilmoituksen sisällöstä ja esittämisen edellytyksistä annettua asetusehdotusta (2011/673/F), josta Ranskan viranomaiset olivat ilmoittaneet komissiolle teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22.6.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.7.1998 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/48/EY, kumotaan.

               2)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Carl Schlyterin oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Ranskan tasavalta, Suomen tasavalta ja Ruotsin kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 343, 10.11.2012.


               5.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 31/2

         Luettelot, joiden avulla määritetään, ketkä tuomarit kuuluvat suuren jaoston sekä kolmannen ja kuudennen jaoston ratkaisukokoonpanoon 19.10.2004 lähtien
   (2005/C 31/05)
   Yhteisöjen tuomioistuin laati 19.10.2004 pitämässään kokouksessa yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 11 b artiklan 2 kohdassa tarkoitetun luettelon, jonka avulla määritetään suuren jaoston kokoonpano seuraavasti:

               Gulmann

               Ó Caoimh

               La Pergola

               Levits

               Puissochet

               Lõhmus

               Schintgen

               Klučka

               Colneric

               Malenovský

               von Bahr

               Ilešič

               Cunha Rodrigues

               Borg Barthet

               Silva de Lapuerta

               Arestis

               Lenaerts

               Juhász

               Schiemann

               Kūris

               Makarczyk

         Yhteisöjen tuomioistuin laati 19.10.2004 pitämässään kokouksessa yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 11 c artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun luettelon, jonka avulla määritetään, ketkä tuomarit kuuluvat kolmannen jaoston kokoonpanoon seuraavasti:

               La Pergola

               Ó Caoimh

               Puissochet

               Lõhmus

               von Bahr

               Malenovský

               Borg Barthet

         Yhteisöjen tuomioistuin laati 19.10.2004 pitämässään kokouksessa yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 11 c artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun luettelon, jonka avulla määritetään, ketkä tuomarit kuuluvat kuudennen jaoston kokoonpanoon seuraavasti:

               La Pergola

               Puissochet

               von Bahr

               Malenovský

               Lõhmus

               Ó Caoimh


title: Asia T-601/15: Kanne 22.10.2015 – CEVA v. komissio

text:
               21.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 429/28

         Kanne 22.10.2015 – CEVA v. komissio
   (Asia T-601/15)
   (2015/C 429/36)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Centre d’étude et de valorisation des algues SA (CEVA) (Pleubian, Ranska) (edustaja: asianajaja E. De Boissieu)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               velvoittamaan komission maksamaan CEVAlle 59  103,21 euroa Grant Agreementin mukaisesti

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii kanteellaan, että komissio velvoitetaan maksamaan alaan ”kestävällä vesiviljelyllä tuotetut levät biohajoavien biomuovien raaka-aineena” liittyvää teknistä tutkimus- ja kehityshanketta koskevan SEABIOPLAS-sopimuksen ja siihen liittyvän avustussopimuksen (Grant Agreement) täyttämiseksi myönnetty ensimmäinen rahoitusosuuserä, jonka komissio on omasta aloitteestaan kuitannut periäkseen takaisin saman rahamäärän PROTOP-sopimuksen yhteydessä kantajalle maksettuja määriä koskeneen Euroopan petostentorjuntaviraston tekemän rahoitustarkastuksen lopputulosten perusteella.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi pääasiallisesti yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka perustuu komission tekemiin virheisiin, jotka liittyvät komission kantajalle maksamia rahamääriä koskevien saatavien takaisinperintään kuittaamalla. Kantaja vetoaa tältä osin lähinnä siihen, etteivät kuittauksen edellytykset täyty. Ensinnäkään komission saatava kantajalta ei ole varma eikä erääntynyt. Toiseksi komissio ei ole noudattanut unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 soveltamissäännöistä 29.10.2012 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 87 artiklan 2 kohtaa, joka koskee saatavan perintää kuittaamalla, ja sen 88 artiklaa, joka koskee perintämenettelyä silloin, kun maksua ei suoriteta vapaaehtoisesti. Lopuksi kantaja katsoo, ettei komissiolla ole kantajaan kohdistuvaa sopimusperusteista vaadetta. Sen varalta, että unionin yleinen tuomioistuin katsoisi kuittauksen olevan perusteltu, kantaja vetoaa toissijaisesti siihen, että sen saaman avustuksen periminen takaisin kokonaisuudessaan on suhteellisuusperiaatteen vastaista ja merkitsisi komission saamaa perusteetonta etua.


title: Asia F-68/15: Kanne 27.4.2015 – ZZ v. Frontex

text:
               27.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 245/49

         Kanne 27.4.2015 – ZZ v. Frontex
   (Asia F-68/15)
   (2015/C 245/60)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja S. Pappas)

      Vastaaja: Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtiva virasto (Frontex)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Kantajan vuotta 2009 koskevan arviointikertomuksen kumoaminen ja väitetysti aiheutuneen aineettoman vahingon korvaamista koskeva vaatimus

      Vaatimukset

               —

               Kantajan 4.7.2014 päivätty ja hänelle 12.7.2014 tiedoksi annettu arviointikertomus on kumottava siltä osin kuin siinä muutetaan alkuperäistä kertomusta

               —

               Frontex on velvoitettava maksamaan kantajalle 4  000 euroa vahingonkorvausta

               —

               Frontex on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-646/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 15.12.2016 – Khadija Jafari ja Zainab Jafari

text:
               20.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 53/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 15.12.2016 – Khadija Jafari ja Zainab Jafari
   (Asia C-646/16)
   (2017/C 053/30)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Khadija Jafari ja Zainab Jafari

      Muu osapuoli: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 604/2013 (1) (uudelleenlaadittu) (jäljempänä Dublin III -asetus) 2 artiklan m alakohdan, 12 artiklan ja 13 artiklan tulkitsemisessa otettava huomioon muita säädöksiä, joihin Dublin III -asetuksella on liittymäkohtia, vai onko mainituille säännöksille annettava niistä erillinen merkitys?

               2)

               Siinä tapauksessa, että Dublin III -asetuksen säännöksiä on tulkittava erillään muista säädöksistä:

                           a)

                           Onko pääasioiden, joille on tunnusomaista tapahtumien ajoittuminen ajanjaksoon, jolla asiaan liittyvien valtioiden kansalliset viranomaiset olivat tekemisissä poikkeuksellisen suuren niiden alueen läpi kauttakulkua vaativien ihmisten määrän kanssa, tilanteessa yhden jäsenvaltion tosiasiallisesti sietämä maahantulo alueelleen pelkästään kauttakulkua tämän jäsenvaltion läpi ja kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tekemistä toisessa jäsenvaltiossa varten katsottava Dublin III -asetuksen 2 artiklan m alakohdassa ja 12 artiklassa tarkoitetuksi viisumiksi?
                           Mikäli toisen kysymyksen a kohtaan vastataan myöntävästi:

                           b)

                           Onko kauttakulkua varten tapahtuvan maahantulon tosiasiallisen sietämisen osalta katsottava, että ”viisumin” voimassaolo päättyy kyseisestä jäsenvaltiosta lähdettäessä?

                           c)

                           Onko kauttakulkua varten tapahtuvan maahantulon tosiasiallisen sietämisen osalta katsottava, että ”viisumi” on yhä voimassa, kun kyseisestä jäsenvaltiosta ei ole vielä lähdetty, vai päättyykö ”viisumin” voimassaolo tapahtumatta jääneestä lähdöstä huolimatta sinä ajankohtana, jona hakija luopuu lopullisesti tavoitteestaan matkustaa toiseen jäsenvaltioon?

                           d)

                           Johtaako hakijan luopuminen tavoitteestaan matkustaa alun perin päämääränä pitämäänsä jäsenvaltioon siihen, että on kyse Dublin III -asetuksen 12 artiklan 5 kohdan mukaisesti ”viisumin” myöntämisen jälkeen tapahtuneesta petollisesta menettelystä, minkä vuoksi ”viisumin” myöntänyt jäsenvaltio ei ole vastuussa hakemuksen käsittelystä?
                           Mikäli toisen kysymyksen a kohtaan vastataan kieltävästi:

                           e)

                           Onko Dublin III -asetuksen 13 artiklan 1 kohtaan sisältyvä ilmaisu ”ylittänyt jäsenvaltion rajan luvattomasti maitse, meritse tai lentoteitse kolmannesta maasta käsin” ymmärrettävä siten, ettei pääasioissa vallitsevissa erityisissä tilanteissa ole kyse ulkorajan luvattomasta ylittämisestä?

               3)

               Siinä tapauksessa, että Dublin III -asetuksen säännöksiä on tulkittava ottaen huomioon muita säädöksiä:

                           a)

                           Onko sen arvioinnissa, onko kyse Dublin III -asetuksen 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta rajan ”luvattomasta ylittämisestä”, otettava erityisesti huomioon se, täyttyvätkö Schengenin rajasäännöstön – erityisesti pääasioissa maahantuloajankohdan vuoksi merkityksellisen henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006 (2) 5 artiklan – mukaiset maahantulon edellytykset?
                           Mikäli kolmannen kysymyksen a kohtaan vastataan kieltävästi:

                           b)

                           Mitkä unionin oikeuden säännökset on erityisesti otettava huomioon, kun arvioidaan, onko kyse Dublin III -asetuksen 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta rajan ”luvattomasta ylittämisestä”?
                           Mikäli kolmannen kysymyksen a kohtaan vastataan myöntävästi:

                           c)

                           Onko pääasioiden, joille on tunnusomaista tapahtumien ajoittuminen ajanjaksoon, jolla asiaan liittyvien valtioiden kansalliset viranomaiset olivat tekemisissä poikkeuksellisen suuren niiden alueen läpi kauttakulkua vaativien ihmisten määrän kanssa, tilanteessa yhden jäsenvaltion kyseiseen tapaukseen liittyviä seikkoja tutkimatta tosiasiallisesti sietämä maahantulo alueelleen pelkästään kauttakulkua tämän jäsenvaltion läpi ja kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tekemistä toisessa jäsenvaltiossa varten katsottava Schengenin rajasäännöstön 5 artiklan 4 kohdan c alakohdassa tarkoitetuksi maahantulon sallimiseksi?
                           Mikäli kolmannen kysymyksen a ja c kohtaan vastataan myöntävästi:

                           d)

                           Johtaako maahantulon salliminen Schengenin rajasäännöstön 5 artiklan 4 kohdan c alakohdan mukaisesti siihen, että kyseessä on Schengenin rajasäännöstön 5 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettua viisumia vastaava lupa ja näin ollen Dublin III -asetuksen 2 artiklan m alakohdan mukainen ”viisumi”, minkä vuoksi sovellettaessa Dublin III -asetuksen säännöksiä hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämiseksi on otettava huomioon myös sen 12 artikla?
                           Mikäli kolmannen kysymyksen a, c ja d kohtaan vastataan myöntävästi:

                           e)

                           Onko kauttakulkua varten tapahtuvan maahantulon tosiasiallisen sietämisen osalta katsottava, että ”viisumin” voimassaolo päättyy kyseisestä jäsenvaltiosta lähdettäessä?

                           f)

                           Onko kauttakulkua varten tapahtuvan maahantulon tosiasiallisen sietämisen osalta katsottava, että ”viisumi” on yhä voimassa, kun kyseisestä jäsenvaltiosta ei ole vielä lähdetty, vai päättyykö ”viisumin” voimassaolo tapahtumatta jääneestä lähdöstä huolimatta sinä ajankohtana, jona hakija luopuu lopullisesti tavoitteestaan matkustaa toiseen jäsenvaltioon?

                           g)

                           Johtaako hakijan luopuminen tavoitteestaan matkustaa alun perin päämääränä pitämäänsä jäsenvaltioon siihen, että on kyse Dublin III -asetuksen 12 artiklan 5 kohdan mukaisesti ”viisumin” myöntämisen jälkeen tapahtuneesta petollisesta menettelystä, minkä vuoksi ”viisumin” myöntänyt jäsenvaltio ei ole vastuussa hakemuksen käsittelystä?
                           Mikäli kolmannen kysymyksen a ja c kohtaan vastataan myöntävästi mutta d kohtaan kieltävästi:

                           h)

                           Onko Dublin III -asetuksen 13 artiklan 1 kohtaan sisältyvä ilmaisu ”ylittänyt jäsenvaltion rajan luvattomasti maitse, meritse tai lentoteitse kolmannesta maasta käsin” ymmärrettävä siten, ettei Schengenin rajasäännöstön 5 artiklan 4 kohdan c alakohdassa tarkoitetuksi maahantulon sallimiseksi luokiteltavaa rajanylittämistä katsota pääasioissa vallitsevissa erityisissä tilanteissa ulkorajan luvattomaksi ylittämiseksi?

      (1)  EUVL 2013, L 180, s. 31.

      (2)  Henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 15.3.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 562/2006 (EUVL 2006, L 105, s. 1).


title: Asia C-455/15 PPU: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 19.11.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Varbergs tingsrätt – Ruotsi) – P v. Q (Ennakkoratkaisupyyntö — Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa — Asetus (EY) N:o 2201/2003 — 23 artiklan a alakohta — Vanhempainvastuuta koskevien tuomioiden tunnustamatta jättämisen perusteet — Oikeusjärjestyksen perusteet (ordre public))

text:
               18.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 19.11.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Varbergs tingsrätt – Ruotsi) – P v. Q
   (Asia C-455/15 PPU) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa - Asetus (EY) N:o 2201/2003 - 23 artiklan a alakohta - Vanhempainvastuuta koskevien tuomioiden tunnustamatta jättämisen perusteet - Oikeusjärjestyksen perusteet (ordre public)))
   (2016/C 016/15)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Varbergs tingsrätt

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: P

      Vastaaja: Q

      Tuomiolauselma

   Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 23 artiklan a alakohtaa on tulkittava siten, että kun – ottaen huomioon lapsen etu – kyseessä ei ole sellaisen oikeussäännön ilmeinen rikkominen, jota pidetään jäsenvaltion oikeusjärjestyksessä olennaisen tärkeänä, tai sellaisen oikeuden ilmeinen loukkaaminen, jota pidetään tässä oikeusjärjestyksessä perustavanlaatuisena, kyseisen jäsenvaltion tuomioistuin, joka katsoo olevansa toimivaltainen käsittelemään lapsen huoltoa koskevan asian, ei voi tämän säännöksen perusteella kieltäytyä tunnustamasta kyseisen lapsen huollosta päättäneen toisen jäsenvaltion tuomioistuimen antamaa ratkaisua.

      (1)  EUVL C 346, 19.10.2015.