title: Asia T-705/13: Kanne 30.12.2013 — Catalunya Banc v. komissio

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/47

         Kanne 30.12.2013 — Catalunya Banc v. komissio
   (Asia T-705/13)
   2014/C 52/92
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Catalunya Banc, SA (Barcelona, Espanja) (edustajat: asianajajat J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero ja A. Lamadrid de Pablo)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin komissio katsoi, että sellaisten toimien kokonaisuutta, jotka sen mukaan muodostavat Espanjan ns. tax lease -järjestelmän, on pidettävä uutena valtiontukena ja sisämarkkinoille soveltumattomana

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 1 ja 4 artiklat, joissa eurooppalaisten taloudellisten etuyhtymien (ETEY) sijoittajat todetaan väitetyn tuen saajiksi ja jolla osoitetaan perintämääräys ainoastaan kyseisille sijoittajille

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 4 artiklan siltä osin kuin siinä määrätään väitettyjä tukia takaisin perittäviksi

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen 4 artiklan siltä osin kuin siinä lausutaan sijoittajien ja muiden yksiköiden välillä tehtyjen yksityisoikeudellisten sopimusten laillisuudesta

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-700/13, Bankia vastaan komissio.


title: Asia C-290/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hannover (Saksa) on esittänyt 22.5.2017 – Angelina Fell, Florian Fell ja Vincent Fell v. TUIfly GmbH

text:
               24.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/39

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hannover (Saksa) on esittänyt 22.5.2017 – Angelina Fell, Florian Fell ja Vincent Fell v. TUIfly GmbH
   (Asia C-290/17)
   (2017/C 239/49)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Hannover

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Angelina Fell, Florian Fell ja Vincent Fell

      Vastaaja: TUIfly GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko se, että lennon suorittamista varten merkittävä osa lentoliikenteen harjoittajan henkilöstöstä on poissa sairauden vuoksi, asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu poikkeuksellinen olosuhde? Jos tähän vastataan myöntävästi: Miten suuri poissaolo-osuuden on oltava, jotta tällaisen olosuhteen voitaisiin katsoa olevan olemassa?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: Onko se, että lennon suorittamista varten merkittävä osa lentoliikenteen harjoittajan henkilöstöstä on spontaanisti poissa työoikeudellisesti ja työehtosopimusoikeudellisesti laittoman työn keskeytyksen (”villi lakko”) vuoksi asetuksen (EY) N:o 261/2004 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu poikkeuksellinen olosuhde? Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Miten suuri poissaolo-osuuden on oltava, jotta tällaisen olosuhteen voitaisiin katsoa olevan olemassa?

               3)

               Jos ensimmäiseen tai toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Täytyykö poikkeuksellisen olosuhteen liittyä itse peruutettuun lentoon vai onko lentoliikenteen harjoittajalla oikeus laatia uusi lentoaikataulu taloudellisten seikkojen perusteella?

               4)

               Jos ensimmäiseen tai toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Liittyykö vältettävyys poikkeukselliseen olosuhteeseen vai poikkeuksellisen olosuhteen seurauksiin?

      (1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).


title: Asia C-111/02 P: Euroopan parlamentin 25.3.2002 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston asiassa T-237/00, Patrick Reynolds vastaan Euroopan parlamentti, 23.1.2002 antamasta tuomiosta

text:
29.6.2002               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 156/3
Bundessozialgerichtin 19.12.2001 tekemällään päätöksel-                   Euroopan parlamentin 25.3.2002 tekemä valitus Euroo-
lä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Cargo Ray                       pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
Uluslararasi Tasimacilile ve LTD., Sezgin Ergin ja Vedat                  men kolmannen jaoston asiassa T-237/00, Patrick Rey-
            Calis vastaan Bundesanstalt für Arbeit                        nolds vastaan Euroopan parlamentti, 23.1.2002 antamasta
                                                                                tuomiosta
                           (Asia C-48/02)                                                          (Asia C-111/02 P)
                                                                                (2002/C 156/06)
                         (2002/C 156/05)
                                                                          Euroopan parlamentti on valittanut 25.3.2002 Euroopan
                                                                          yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                          oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston asiassa
Bundessozialgericht on pyytänyt 19.12.2001 tekemällään pää-               T-237/00, Patrick Reynolds vastaan Euroopan parlamentti,
töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                     23.1.2002 antamasta tuomiosta. Valittajan asiamiehinä ovat
19.2.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                  Hannu von Hertzen ja Dominique Moore, prosessiosoite
ratkaisua asiassa Cargo Ray Uluslararasi Tasimacilile ve LTD.,            Luxemburgissa.
Sezgin Ergin ja Vedat Calis vastaan Bundesanstalt für Arbeit
seuraaviin kysymyksiin:
                                                                          Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
1.   Onko Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisen assosiaa-             –     kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuo-
     tion kehittämisestä 19 päivänä syyskuuta 1980 tehdyn                       mion
     assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 13 artiklaa
     tulkittava siten, että siinä kielletään yhteisön jäsenvaltiota       –     ratkaisee asian lopullisesti hylkäämällä kumoamiskanteen
     antamasta kansallista lainsäädäntöä, jolla 1.12.1980 val-                  ja vahingonkorvauskanteen perusteettomina
     linneeseen oikeustilaan verrattuna asetetaan uusia rajoi-
                                                                          –     vaihtoehtoisesti palauttaa asian ensimmäisen oikeusas-
     tuksia, jotka yleisesti koskevat turkkilaisten työntekijöi-
                                                                                teen tuomioistuimeen, jotta se ratkaisisi uudelleen Rey-
     den pääsyä työmarkkinoille, vai koskeeko päätöksen
                                                                                noldsin nostaman kumoamiskanteen ja vahingongonkor-
     N:o 1/80 13 artiklaan sisältyvä uusien rajoitusten asetta-
                                                                                vauskanteen
     mista koskeva kielto ainoastaan sitä hetkeä, jolloin työnte-
     kijä on ensimmäisen kerran sijoittautunut laillisesti kysei-         –     määrää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta lain mu-
     seen valtioon ja ryhtynyt työskentelemään?                                 kaan.
2.   Sovelletaanko Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisen
     assosiaation kehittämisestä 19 päivänä syyskuuta 1980                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     tehdyn assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 13 ar-
     tiklaa myös sellaisiin Turkissa työskenteleviin työntekijöi-         –     ensimmäisen asteen tuomioistuimen esittämien niiden
     hin, jotka kansainvälisessä tavaraliikenteessä työskentele-                perustelujen riittämättömyys, jotka koskevat nimittävän
     vinä, pitkiä matkoja ajavina kuorma-autonkuljettajina                      viranomaisen velvollisuutta noudattaa vähimmäisedelly-
     ajavat säännöllisesti yhteisön jäsenvaltion halki kuulumat-                tyksiä, jotta virkamiehen tilapäinen siirto poliittisen ryh-
     ta kyseisen jäsenvaltion laillisille työmarkkinoille?                      män pääsihteeriksi yksikön edun mukaisesti voidaan
                                                                                päättää
3.   Onko Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisen assosiaa-             –     nimittävän viranomaisen toimivaltaa koskevan oikeus-
     tiosopimuksen 23.11.1970 allekirjoitetun lisäpöytäkirjan                   käytännön huomiotta jättäminen
     41 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että turkkilainen
     työntekijä voi vedota lisäpöytäkirjan vastaiseen palvelujen          –     nimittävän viranomaisen väitettyä harkintavaltaa koske-
     tarjoamisen vapautta koskevaan rajoitukseen?                               vien perustelujen ristiriitaisuus
                                                                          –     puolustautumisoikeuksia         koskevan      oikeuskäytännön
4.   Kohdistuuko palvelujen lisäpöytäkirjan 41 artiklan                         huomiotta jättäminen
     1 kohdan mukaiseen palvelujen tarjoamisen vapauteen
     uusi rajoitus silloin, kun yhteisön jäsenvaltio kyseisen             –     toimeen palaamisesta siirretyn virkamiehen taloudelliseen
     pöytäkirjan tultua voimaan poistaa aiemmin voimassa                        tilanteeseen aiheutuvien vaikutusten merkittävyyttä kos-
     olleen vapautuksen työlupaa koskevasta vaatimuksesta                       kevien perustelujen riittämättömyys ja ristiriitaisuus
     sellaisilta turkkilaisilta työntekijöiltä, jotka ovat sellaisten
     (turkkilaisten) työnantajien palveluksessa, joiden koti-             –     jos parlamentti ei ole toiminut mitenkään lainvastaisesti
     paikka on Turkissa?                                                        riidanalaisen päätöksen tehdessään, yhteisölle ei voi käsi-
                                                                                teltävässä asiassa syntyä sopimussuhteen ulkopuolista
                                                                                vastuuta


title: Asia T-593/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.1.2015 – Siemag Tecberg Group v. SMHV (Winder Controls) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin Winder Controls rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Absoluuttinen hylkäysperuste — Kuvailevuus — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c ja b alakohta ja 7 artiklan 2 kohta — Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 135 a artikla — Kannekirjelmässä ennenaikaisesti esitetty käsittelypyyntö)

text:
               16.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.1.2015 – Siemag Tecberg Group v. SMHV (Winder Controls)
   (Asia T-593/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin Winder Controls rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Absoluuttinen hylkäysperuste - Kuvailevuus - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c ja b alakohta ja 7 artiklan 2 kohta - Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 135 a artikla - Kannekirjelmässä ennenaikaisesti esitetty käsittelypyyntö))
   (2015/C 089/22)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Siemag Tecberg Group GmbH (Haiger, Saksa) (edustaja: asianajaja T. Sommer)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Walicka)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 5.9.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 1261/2013-4), joka koskee hakemusta sanamerkin Winder Controls rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Siemag Tecberg Group GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 31, 1.2.2014.


title: Asia C-127/05: Euroopan yhteisöjen komission 21.3.2005 Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/18

         Euroopan yhteisöjen komission 21.3.2005 Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-127/05)
   (2005/C 143/26)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.3.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksikön virkamiehet M.-J. Jonczy ja N. Yerrell.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun direktiivin 89/391/ETY (1) 5 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 4 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on rajoittanut työnantajien velvollisuuden huolehtia työntekijöiden turvallisuudesta ja terveydestä kaikissa työhön liittyvissä tilanteissa velvollisuuteen toimia näin ”sikäli kuin se on kohtuudella toteutettavissa”;

               2.

               velvoittaa Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komission kanne perustuu Health and Safety at Work Act 1974:n 2 §:n 1 momenttiin, jossa todetaan, että jokaisen työnantajan velvollisuutena on varmistaa kaikkien työntekijöidensä terveys, turvallisuus ja hyvinvointi työssä ”sikäli kuin se on kohtuudella toteutettavissa”. Komissio katsoo, että tämä työnantajan velvollisuudelle asetettu rajoitus on direktiivin 89/391/ETY (jäljempänä direktiivi) 5 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 4 kohdan vastainen.
   Komissio esittää, että

               i)

               5 artiklan 1 kohdassa asetetaan työnantajalle vastuu kaikissa hänen työntekijöidensä terveydelle ja turvallisuudelle haitallisissa tilanteissa, mikäli 5 artiklan 4 kohdassa säädettyihin erittäin poikkeuksellisiin olosuhteisiin ei voida vedota.

               ii)

               Muun muassa direktiivin lainsäädäntöhistoria ja se, että yhteisön lainsäätäjä hylkäsi nimenomaisesti ilmaisun ”sikäli kuin se on kohtuudella toteutettavissa” sisällyttämisen direktiiviin, vahvistavat tämän.

               iii)

               Sitä vastoin Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännössä (sellaisena kuin se on kansallisten tuomioistuinten tulkitsemana) mahdollistetaan työnantajalle vastuun välttäminen, jos tämä voi todistaa että lisätoimenpiteiden toteuttamiseen liittyvä uhraus — rahassa, ajassa tai vaivassa — on selvästi suhteeton uhkaan nähden.

               iv)

               Tätä ”vertailukoetta” ilmeisesti sovelletaan kansallisissa tuomioistuimissa kaikissa tapauksissa eikä ainoastaan direktiivin 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuissa poikkeuksellisissa olosuhteissa.

               v)

               Lisäksi sen arvioiminen, mikä on ”kohtuudella toteutettavissa” mahdollistaa työnantajalle aiheutuvien (taloudellisten) kustannusten huomioimisen direktiivin 5 artiklan 4 kohdan, luettuna yhdessä johdanto-osan 13. perustelukappaleen kanssa, vastaisesti.

      (1)  EYVL L 183, s. 1.


title: Asia T-23/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 8.10.2008 — Gippini Fournier v. komissio (Kumoamiskanne — Vahingonkorvauskanne — Henkilöstö — Ylennys — Etusijapisteiden myöntäminen — Toimet, jotka eivät ole kannekelpoisia — Valmistelevat toimet — Tutkimatta jättäminen)

text:
               6.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/33

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 8.10.2008 — Gippini Fournier v. komissio
   (Asia T-23/05) (1)

   (Kumoamiskanne - Vahingonkorvauskanne - Henkilöstö - Ylennys - Etusijapisteiden myöntäminen - Toimet, jotka eivät ole kannekelpoisia - Valmistelevat toimet - Tutkimatta jättäminen)
   (2008/C 313/60)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Éric Gippini Fournier (Bryssel, Belgia) (edustaja: aluksi asianajaja A. Theissen, sittemmin asianajaja F. Ruggeri Laderchi)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Berscheid ja V. Joris, avustajanaan asianajaja D. Waelbroek)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhtäältä vaatimus kumota komission päätös olla myöntämättä kantajalla yhtään pääosaston etusijapistettä vuoden 2003 ylennyskierroksella ja hylätä kantajan ylennyskomiteaan tekemä valitus, jossa vaadittiin etusijapisteiden myöntämistä minkä nimisinä tahansa, sekä kieltäytyä myöntämästä kantajalle etusijapisteitä toimielimen eduksi tehdystä työstä ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus.
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 82, 2.4.2005.


title: Asia T-311/06: Kanne 7.11.2006 — FMC Chemical ja Arysta Lifesciences v. Euroopan elintarviketurvallisuusvirasto

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/65

         Kanne 7.11.2006 — FMC Chemical ja Arysta Lifesciences v. Euroopan elintarviketurvallisuusvirasto
   (Asia T-311/06)
   (2006/C 326/138)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: FMC Chemical SPRL (Bryssel, Belgia) ja Arysta Lifesciences SAS (Nogueres, Ranska) (edustajat: asianajajat C. Mereu ja K. Van Maldegem)

      Vastaaja: Euroopan elintarviketurvallisuusvirasto
   Vaatimukset

               —

               Nyt esillä oleva kanne on otettava tutkittavaksi ja katsottava perustelluksi.

               —

               Euroopan elintarviketurvallisuusviraston ”Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance Carbofuran” -niminen valvontakertomus on kumottava.

               —

               Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 63 ja 64 artiklan mukaisena lisävaatimuksena Euroopan elintarviketurvallisuusvirasto ja/tai Euroopan komissio on määrättävä laatimaan ehdotus, joka koskee Carbofuranin sisällyttämistä (tai jättämistä sisällyttämättä) direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I ja jonka se aikoo esittää elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean äänestettäväksi sen 22.–24.11.2006 pidettävässä tai missä muussa tahansa kokouksessa.

               —

               Toimenpide on todettava lainvastaiseksi ja soveltumattomaksi suhteessa kantajiin sekä niiden esittämän komission asetuksen (EY) 1490/2002 20 artiklan mukaisen Carbofurania koskevan asiakirja-aineiston tarkastelussa.

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan riidanalaisesta toimenpiteestä kantajille aiheutuneet vahingot, ja tässä vaiheessa välipäätöksellä on todettava, että vastaaja on velvollinen korvaamaan kantajille niille aiheutuneet vahingot sekä varautumaan korvauksen määrän vahvistamiseen joko asianosaisten välisellä sopimuksella tai tällaisen sopimuksen puuttuessa yhteisöjen tuomioistuimessa.

               —

               Euroopan elintarviketurvallisuusvirasto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Nyt käsiteltävänä oleva kanne on nostettu EY 230 artiklan nojalla Euroopan elintarviketurvallisuusviraston 28.7.2006 tekemän sen päätöksen kumoamiseksi, jossa päätettiin Carbofuran-nimisen tehoaineen arvioinnista direktiivin 91/414/ETY (1) (kasvinsuojeluainedirektiivi) nojalla siltä osin kuin siihen ei sisällytetty tai siinä ei arvioitu kantajien esitteleväksi jäsenvaltioksi määrätylle Belgialle esittämää uutta ratkaisevaa näyttöä Carbofuranista ja siltä osin kuin siinä otetaan käyttöön uudet tietoja koskevat vaatimukset, jotka perustuvat uusien neuvoa-antavien asiakirjojen taannehtivaan soveltamiseen, joita kantajat eivät kyenneet ennakoimaan ja joiden osalta ei ollut mahdollista ajoissa tehdä ja esittää uusia tutkimuksia.
   Erityisesti kantajat väittävät, että riidanalaisessa toimenpiteessä on kyse lopullisesta menettelyllisestä vaiheesta neuvoston direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun työohjelman toisen ja kolmannen vaiheen täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 28.2.2000 (2) annetun komission asetuksen (EY) N:o 451/2000, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 1490/2002 (3), mukaisessa aineiden hallinnollisessa arvioinnissa, jonka osalta kantajat väittävät, että ne ovat ainoat ilmoittajat ja keskeisten tietojen esittäjät.
   Kantajat esittävät näin ollen myös lainvastaisuusväitteen, joka koskee asetuksen (EY) N:o 1490/2002 20 artiklan vastaista menettelyä, kun tässä säännöksessä säädetään Euroopan elintarviketarkastusviraston pakollisesta osallistumisesta tarkastelun toisen vaiheen kohteena olevien tehoaineiden tarkasteluun ja vaaditaan Euroopan elintarviketarkastusvirastoa arvioimaan, voidaanko kyseisen tehoaineen odottaa vastaavan kasvinsuojeluainedirektiivin turvallisuusvaatimuksia ja voidaanko se sisällyttää sen liitteeseen I. Tarkemmin sanottuna kantajat väittävät, että edellä mainittua asetusta, joka tuli voimaan aikana, jolloin kantajat olivat esittäneet täydellisen asiakirja-aineiston, ei voida taannehtivasti soveltaa käynnissä olevaan, Carbofurania koskevaan tarkasteluun, ja näin ollen riidanalainen toimenpide ei voi olla pohjana komission ehdotukselle, joka koskee Carbofuranin sisällyttämistä kasvinsuojeluainedirektiivin liitteeseen I.
   Lisäksi kantajat vaativat vahingonkorvausta niille vastaajan menettelystä Carbofurania koskevan arviointimenettelyn aikana ja riidanalaisen toimenpiteen toteuttamisesta aiheutuneesta vahingosta.

      (1)  EUVL L 230, 1991, s. 1.

      (2)  EUVL L 55, 2000, s. 25.

      (3)  EUVL L 224, 2002, s. 23.


title: Asia T-93/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2013 — Bilbaína de Alquitranes ym. v. ECHA (REACH — Aineen ”piki, kivihiiliterva, korkealämpötilainen” tunnistaminen erityistä huolta aiheuttavaksi aineeksi — Kumoamiskanne — Kannekelpoinen toimi — Sääntelytoimi, joka ei edellytä täytäntöönpanotoimenpiteitä — Yksityistä suoraan koskeva toimi — Tutkittavaksi ottaminen — Yhdenvertainen kohtelu — Oikeasuhteisuus)

text:
               20.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 114/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2013 — Bilbaína de Alquitranes ym. v. ECHA
   (Asia T-93/10) (1)

   (REACH - Aineen ”piki, kivihiiliterva, korkealämpötilainen” tunnistaminen erityistä huolta aiheuttavaksi aineeksi - Kumoamiskanne - Kannekelpoinen toimi - Sääntelytoimi, joka ei edellytä täytäntöönpanotoimenpiteitä - Yksityistä suoraan koskeva toimi - Tutkittavaksi ottaminen - Yhdenvertainen kohtelu - Oikeasuhteisuus)
   2013/C 114/46
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo, Espanja), Cindu Chemicals BV (Uithoorn, Alankomaat), Deza, a.s. (Valašske Meziříčí, Tšekin tasavalta), Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Espanja), Koppers Denmark A/S (Nyborg, Tanska), Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Yhdistynyt kuningaskunta), Rütgers Germany GmbH (Castrop-Rauxel, Saksa), Rütgers Belgium NV (Zelzate, Belgia) ja Rütgers Poland sp. z o.o. (Kędzierzyn-Koźle, Puola) (edustajat: aluksi asianajajat K. Van Maldegem ja R. Cana sekä solicitor P. Sellar, sitten K. Van Maldegem ja R. Cana)

      Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) (asiamiehet: M. Heikkilä ja W. Broere, avustajanaan asianajaja J. Stuyck)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus sen 13.1.2010 julkaistun ECHA:n päätöksen osittaiseksi kumoamiseksi, jolla piki, kivihiiliterva, korkealämpötilainen (EY-nro 266-028-2) tunnistetaan kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (EUVL L 396, s. 1) 57 artiklassa tarkoitetut perusteet täyttäväksi aineeksi kyseisen asetuksen 59 artiklan mukaisesti.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Bilbaína de Alquitranes, SA, Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV ja Rütgers Poland sp. z o.o. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 113, 1.5.2010.


title: Asia T-48/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.12.2014 – Pfizer v. komissio ja Euroopan lääkevirasto (EMA)

text:
               16.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.12.2014 – Pfizer v. komissio ja Euroopan lääkevirasto (EMA)
   (Asia T-48/14) (1)

   (2015/C 056/44)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 78, 15.3.2014.


title: Asia C-187/04: Euroopan yhteisöjen komission 22.4.2004 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               10.7.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/3

         Euroopan yhteisöjen komission 22.4.2004 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-187/04)
   (2004/C 179/05)
   Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään K. Wiedner ja G. Bambara, on nostanut 22.4.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa vastaan.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:

               —

               toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/37/EY (1), ja erityisesti sen 3 artiklan 1 kohdan ja 11 artiklan 3, 6 ja 7 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska ANAS S.p.A. on antanut Autostrada della Valtrompia -nimisen moottoritien rakentamisen ja hallinnoinnin Società per l'autostrada Brescia-Verona-Vicenza-Padova p.a. -nimisen yhtiön toteutettavaksi suoraan 7.12.1999 tehdyllä sopimuksella, tarjouspyyntöä julkaisematta, ilman että tätä koskevat edellytykset olisivat täyttyneet;

               —

               velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio väittää, että kun ANAS on tehnyt hankintasopimuksen autostrada della Valtrompia -nimisen moottoritien rakentamisesta ja hallinnoimisesta tarjouspyyntöä julkaisematta, se ei ole toiminut direktiivissä 93/37/ETY ja erityisesti sen 3 artiklan 1 kohdassa ja 11 artiklan 3, 6 ja 7 kohdassa säädetyn mukaisesti.
   Direktiivin 3 artiklassa säädetään tiettyjen julkistamista koskevien yhteisön tasoisten säännösten soveltamisesta silloin, kun hankintaviranomaiset tekevät julkisia rakennusurakoita koskevia sopimuksia, jos sopimuksen arvo on yli 5 miljoonaa euroa. Direktiivin 11 artiklan 3 kohdassa säädetään erityisesti, että hankintaviranomaisten, jotka aikovat tehdä julkisia rakennusurakoita koskevan sopimuksen, on ilmoitettava tällaisesta aikomuksesta tarjouspyynnöllä, joka on saman artiklan 7 kohdan mukaan lähetettävä Euroopan yhteisöjen julkaisutoimistoon.
   Ottaen huomioon, että autostrada della Valtrompia -nimisen moottoritien rakentamista ja hallinnoimista koskevan sopimuksen arvo on noin 640 miljoonaa euroa, siitä olisi pitänyt ilmoittaa Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

      (1)  EYVL L 199, 9.8.1993, s. 54.


title: Asia C-123/04: OberlandesgerichtOldenburgin 4.2.2004 tekemälläänpäätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Industrias Nucleares doBrasil S. A. ja Siemens AG vastaan UBS AG

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/32

         Oberlandesgericht Oldenburgin 4.2.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Industrias Nucleares do Brasil S. A. ja Siemens AG vastaan UBS AG
   (Asia C-123/04)
   (2004/C 106/57)
   Oberlandesgericht Oldenburg on pyytänyt 4.2.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 8.3.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Industrias Nucleares do Brasil S. A. ja Siemens AG vastaan UBS AG, seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Tarkoitetaanko Euratomin perustamissopimuksen 75 artiklan ensimmäisessä kohdassa käytetyillä käsitteillä käsittely, muuntaminen ja muokkaaminen myös uraanin rikastamista?

               2.

               Harjoittaako yritys, jolla on kotipaikka Euratomin jäsenvaltioiden alueen ulkopuolella, toimintaansa tai osaa siitä Euratomin perustamissopimuksen 196 artiklan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla jäsenvaltioiden alueella, jos sillä on sellaisen yrityksen kanssa, jolla on kotipaikka Euratomin jäsenvaltion alueella, liikesuhde,

                           a)

                           joka koskee raaka-aineen toimittamista rikastetun uraanin valmistukseen ja rikastetun uraanin hankkimista yritykseltä, jolla on kotipaikka Euratomin jäsenvaltion alueella, ja

                           b)

                           jonka yhteydessä varastoinnista vastaa toinen yritys, jolla on kotipaikka Euratomin jäsenvaltion alueella?

               3.

                           a)

                           Edellytetäänkö Euratomin perustamissopimuksen 75 artiklan ensimmäisen kohdan c alakohdassa, että käsiteltäväksi, muuntamiseksi tai muokkaamiseksi toimitettavat aineet ja sen jälkeen palautettavat aineet ovat samoja lukuun ottamatta käsittelystä johtuvia fysikaalisia muutoksia?

                           b)

                           Vai riittääkö, että aineiden laatu ja määrä ovat toimitettaessa ja käsittelyn jälkeen vastaavat?

                           c)

                           Estääkö se, että palautettujen aineiden ja vastaanottajan toimittamien aineiden välillä ei ole yhteyttä, Euratomin perustamissopimuksen 75 artiklan ensimmäisen kohdan c alakohdan soveltamisen?

                           d)

                           Estääkö se, että raaka-aineiden omistusoikeus siirtyy ne toimitettaessa käsittelystä vastaavalle yritykselle ja sen on siirrettävä rikastetun uraanin omistusoikeus sen vuoksi käsittelyn jälkeen takaisin toiselle sopimuspuolelle, Euratomin perustamissopimuksen 75 artiklan ensimmäisen kohdan c alakohdan soveltamisen?

               4.

                           a)

                           Estääkö Euratomin perustamissopimuksen 75 artiklan soveltamisen se, että asianosaiset henkilöt tai yritykset laiminlyövät Euratomin perustamissopimuksen 75 artiklan toisessa kohdassa määrätyn velvollisuutensa ilmoittaa sopimuksista Euratomin hankintakeskukselle?

                           b)

                           Voiko Euratomin perustamissopimuksen 75 artiklan toisessa kohdassa määrätyn tiedonantovelvollisuuden täyttämättä jättäminen korjautua siten, että asianosaiset henkilöt tai yritykset täyttävät tiedonantovelvollisuutensa myöhemmin tai että hankintakeskus saa tiedon myöhemmin jollain muulla tavalla?

               5.

                           a)

                           Tuleeko Euratomin perustamissopimuksen 73 artiklassa tarkoitetusta sopimuksesta pätemätön, jos sopimuspuolet eivät hae artiklassa määrättyä komission ennalta antamaa suostumusta?

                           b)

                           Voiko oikeustoimen pätemättömyys korjautua mahdollisesti siten, että asianosaiset henkilöt tai yritykset hakevat suostumuksen jälkikäteen tai että Euratomin elimet eivät ryhdy toimiin saatuaan tiedon jollain muulla tavalla?

               6.

                           a)

                           Onko Euratomin perustamissopimuksen 57 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu aineiden käyttö kielletty, jos asianosainen tuottaja laiminlyö Euratomin perustamissopimuksen 57 artiklan 2 kohdan toisesta alakohdasta johtuvan velvoitteensa tarjota aineita hankintakeskukselle?

                           b)

                           Voiko Euratomin perustamissopimuksen 57 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa määrätyn tarjoamisvelvoitteen rikkominen korjautua siten, että tuottaja täyttää velvoitteensa myöhemmin tai että hankintakeskus saa tiedon myöhemmin jollain muulla tavalla eikä käytä optio-oikeuttaan?

               7.

               Koskeeko Euratomin perustamissopimuksen 86 artiklassa tarkoitettu tuottaminen myös uraanin rikastamista?

               8.

               Ovatko raakauraani tai vähän rikastettu uraani Euratomin perustamissopimuksen 197 artiklan 1 alakohdan viimeisessä lauseessa tarkoitettuja lähtöaineita?

               9.

                           a)

                           Voidaanko aineisiin, joista on tullut Euratomin perustamissopimuksen 86 artiklan ensimmäisen kohdan mukaan Euratomin omaisuutta, saada Saksan siviililain (Bürgerliches Gesetzbuch, BGB) 903 §:ssä tarkoitettua siviilioikeudellista omistusoikeutta ja voidaanko tämä oikeus siirtää?

                           b)

                           Onko Euratomin perustamissopimuksen 87 artiklan mukaan oikeussubjekteille kuuluva rajoittamaton käyttö- ja kulutusoikeus omistusoikeutta vastaava tai sen kaltainen mutta omanlaisensa esineoikeus, joka on olemassa Saksan siviililaissa säädettyjen esineoikeuksien ohella?

               10.

               Harjoittaako yritys toimintaansa osittain Euratomin jäsenvaltioiden alueella Euratomin perustamissopimuksen 196 artiklan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla, jos se myy tai hankkii jäsenvaltioiden alueelle varastoitua rikastettua uraania?

               11.

               Onko Euratomin perustamissopimuksen 73 artiklaa sovellettava vastaavasti myös sopimuksiin, jotka koskevat Euratomin alueelle varastoitua rikastettua uraania ja joiden sopimuspuolina on yksinomaan kolmannen maan kansalaisia?


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto), 26 päivänä kesäkuuta 1997, asiassa C-329/96, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivin 92/43/ETY täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
N:o C 252/ 10           FI |                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     16.8.97
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   set ominaisuudet kuin liikevaihtoverolla. Näin on, jos
                          (viides jaosto),                                vero on luonteeltaan yleinen, jos se kannetaan palvelu
                                                                          jen hinnan perusteella, jos se kannetaan jokaisessa tuo
                   26 päivänä kesäkuuta 1997,                             tanto- ja jälleenmyyntivaiheessa ja jos se suoritetaan
                                                                          palvelujen arvonlisän perusteella.
yhdistetyissä asioissa C-370/95 , C-371/95 ja C-372/95
(Audiencia Nacionalin esittämä ennakkoratkaisupyyntö ),
Careda SA, Federación nacional de operadores de máqui               O EYVL C 16 , 20.1.1996 .
nas recreativas y de azar (Femara), Asociación española de
empresarios de máquinas recreativas (Facomare ) vastaan
             Administración General del Estado 0 )
(Pelilaitteiden pitämisestä maksettava vero — Liikevaihto
               vero — Vyöryttäminen kuluttajille)
                                                                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                           ( 97/C 252/18 )
                                                                                (viides jaosto ),
                                                                                26 päivänä kesäkuuta 1997,
                  (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                     asiassa C-329/96, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Helleenien tasavalta (')
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)               (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direk
                                                                            tiivin 92/43/ETY täytäntöönpanon laiminlyönti)
                                                                                ( 97/C 252/19 )
Yhdistetyissä asioissa C-370/95 , C-371 /95 ja C-372/95 ,
jotka Audiencia Nacional ( Espanja ) on saattanut EY:n
perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuo                             (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
mioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa Careda SA
                                                                         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
( C-370/95 ), Federacion nacional de operadores de máqui                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
nas recreativas y de azar ( Femara ) ( C-371/95 ) ja Asocia
cion española de empresarios de máquinas recreativas
( Facomare ) ( C-372/95 ) vastaan Administraciön General             Asiassa C-329/96, Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie
del Estado, ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihto            hinä Maria Condou-Durande ) vastaan Helleenien tasa
verolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen                    valta ( asiamiehenä Evi Skandalou ja Nana Daphniou ),
arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymispe               jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan,
ruste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen                 että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut EY:n perusta
neuvoston direktiivin 77/388/ETY ( EYVL N:o L 145 ,                  missopimuksen ja luontotyyppien sekä luonnonvaraisen
 13.6.1977, s . 1 ) 33 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuo         eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta
mioistuin ( viides jaosto), toimien kokoonpanossa : jaoston           1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY ( EYVL
puheenjohtaja J. C. Moitinho de Almeida sekä tuomarit                N:o L 206 , 22.7.1992 , s . 7) mukaisia velvoitteitaan, koska
 C. Gulmann, D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet ja M. Wat            se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktii
helet ( esittelevä tuomari ), julkisasiamies: P. Leger, kirjaaja:    vin noudattamisen edellyttämiä lakeja , asetuksia ja hallin
johtava hallintovirkamies H. A. Riihi, on antanut                    nollisia määräyksiä ja/tai koska se ei ole ilmoittanut näistä
26.6.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                toimenpiteistä säädetyssä määräajassa komissiolle, yhteisö
                                                                     jen tuomioistuin ( viides jaosto ), toimien kokoonpanossa :
                                                                     jaoston puheenjohtaja J. C. Moitinho de Almeida sekä
 1 ) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhden             tuomarit L. Sevon, C. Gulmann ( esittelevä tuomari ),
     mukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä:            D. A. O. Edward ja P. Jann, julkisasiamies : F. G. Jacobs,
     yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä                   kirjaaja : R. Grass, on antanut 26.6.1997 tuomion, jonka
      toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direk             tuomiolauselma on seuraava :
      tiivin 77/388/ETY 33 artiklaa on tulkittava siten, että
     sen mukaan ei ole välttämätöntä, että kansallisessa
      lainsäädännössä säädetään nimenomaisesti, että vero             1 ) Helleenien tasavalta ei ole noudattanut luontotyyppien
      voidaan vyöryttää kuluttajille, jotta vero on luonteel              sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suoje
      taan liikevaihtovero .                                               lusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston
                                                                           direktiivin 92/43/ETY 23 artiklan mukaisia velvoittei
                                                                           taan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa
 2 ) Kuudennen direktiivin 77/388/ETY 33 artiklan on tul                  kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
      kittava siten, että sen mukaan ei ole välttämätöntä,                 asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
      että se, että vero vyörytetään kuluttajalle, käy ilmi las
      kusta tai vastaavasta asiakirjasta, jotta vero on luon         2 ) Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeu
      teeltaan liikevaihtovero . Tämän säännöksen sovelta
                                                                           denkäyntikulut.
      mista varten on joka tapauksessa kansallisen tuomiois
      tuimen tehtävänä arvioida, onko riidanalainen vero
      omiaan      vaarantamaan      tavaroiden   ja   palvelujen      (') EYVL C 370, 7.12.1996 .
      vapaata liikkuvuutta vastaavalla tavalla kuin liikevaih
      tovero, selvittämällä, onko tällä verolla samat olennai


title: Asia T-336/03: Editions Albert René S.a.r.l.:n 1.10.2003 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
3.4.2004                 FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 85/27
2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoitetaan    Väiteosaston ratkaisu:          Väitteen hylkääminen.
      korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.
                                                                        Valituslautakunnan rat-         Hakemuksen osittainen hylkäämi-
                                                                        kaisu:                          nen luokkiin 9 ja 35 kuuluvien
                                                                                tavaroiden ja palvelujen osalta.
(1) EUVL C 31, 8.2.2003.                                                                                Tämän asian kantajan tekemän
                                                                                valituksen hylkääminen muilta
                                                                                osin.
                                                                        Kanneperusteet:                 –      Väitteen perustana oleva ta-
                                                                                varamerkki on laajalti tun-
                                                                                nettu tavaramerkki.
                                                                                –      Väitteen perustana oleva ta-
                                                                                varamerkki on suojattu käyt-
Editions Albert René S.a.r.l.:n 1.10.2003 sisämarkkinoiden                                                     töä vastaan myös muiden
harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan                                                         kuin samankaltaisten tava-
                           nostama kanne                                                                       roiden tai palvelujen osalta.
                          (Asia T-336/03)                                                               –      Tavaramerkit ovat huomat-
                                                                                tavan samankaltaiset.
                           (2004/C 85/53)
(Oikeudenkäyntikieli määritellään työjärjestyksen 131 artiklan
  2 kohdan mukaisesti – Kieli, jolla kannekirjelmä laadittiin: saksa)
Editions Albert René S.a.r.l., Pariisi, on nostanut 1.10.2003
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-               Luigi Marcuccion 13.1.2004 Euroopan yhteisöjen komis-
messa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tava-                               siota vastaan nostama kanne
ramerkit ja mallit) vastaan. Kantajat edustaja on asianajaja
J. Pagenberg. Valituslautakunnassa asian käsittelyyn osallistui                                     (Asia T-9/04)
myös Orange A/S, Kööpenhamina.
                                                                                (2004/C 85/54)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
–     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
      merkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 14.7.2003
      antaman ratkaisun (asia R 559/2002-4)                             Luigi Marcuccio on nostanut 13.1.2004 Euroopan yhteisöjen
                                                                        ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
–     velvoittaa viraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on
                                                                        asianajaja Alessandro Distante.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
Yhteisön tavaramerkin           Orange A/S.                             –     kumoaa nimittävän viranomaisen päätöksen, jolla se
hakija:                                                                       hylkäsi kantajan hakemuksen;
Haettu tavaramerkki:            Sanamerkki MOBILIX luokkiin 9,          –     toteaa, että kantajalle aiheutui työtapaturma 29.10.2001
                                16, 35, 37, 38 ja 42 kuuluvia                 hänen ollessaan ulkomaanedustuston palveluksessa;
                                tavaroita ja palveluja varten – ha-
                                kemus nro 671 396.                      –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Sen tavaramerkki- tai           Kantaja.
merkkioikeuden haltija,                                                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
johon väitemenettelyssä
on vedottu:
                                                                        Esillä olevan asian kantaja on riitauttanut sen, että vastaaja on
Tavaramerkki- tai merk-         Kansallinen sanamerkki ja yhtei-        kieltäytynyt hyväksymästä työtapaturmaksi tapaturmaa, joka
kioikeus, johon väiteme-        sön tavaramerkki OBELIX muun            sattui kantajalle 29.10.2001 hänen suorittaessaan tehtäviään
nettelyssä on vedottu:          muassa luokkiin 9, 16, 28, 35,          Angolan edustustossa, ja ettei vastaaja ole näin ollen myöntä-
                                41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja          nyt hänelle henkilöstösäännöissä työtapaturmien ja ammatti-
                                palveluja varten.                       tautien osalta säädettyjä etuuksia. Tapaturma aiheutui siitä,


title: Asia T-113/13 P: Valitus, jonka Kris Van Neyghem on tehnyt 22.2.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-77/11, Van Neyghem v. neuvosto, 12.12.2012 antamasta tuomiosta

text:
               25.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 147/19

         Valitus, jonka Kris Van Neyghem on tehnyt 22.2.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-77/11, Van Neyghem v. neuvosto, 12.12.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia T-113/13 P)
   2013/C 147/34
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Kris Van Neyghem (Tienen, Belgia) (edustaja: asianajaja M. Velardo)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan asiassa F-77/11, Kris Van Neyghem vastaan neuvosto, annetun tuomion

               —

               kumoamaan 1.10.2010 tehdyn päätöksen, jolla kieltäydyttiin ylentämästä valittajaa ja hyväksymästä vahingonkorvausvaatimuksia

               —

               tarvittaessa palauttamaan asian virkamiestuomioistuimen käsiteltäväksi tuomion antamista varten

               —

               velvoittamaan valittajan vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kaikki ensimmäisessä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa kahteen valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen ja perusteluvelvollisuuden laiminlyömiseen, sillä virkamiestuomioistuin katsoi, että päätös, jolla kieltäydyttiin ylentämästä asianomaista henkilöä, voitiin perustella siinä vaiheessa, kun valitukseen vastattiin, vaikka perustelut olisi pitänyt esittää jo ylentämättä jättämisestä tehdyssä päätöksessä, koska kyseinen päätös oli tehty SEUT 266 artiklan nojalla virkamiestuomioistuimen asiassa F-53/08, Bouillez ym. vastaan neuvosto, 5.5.2010 antaman tuomion (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) täytäntöön panemiseksi eikä Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 45 artiklan nojalla.

               2)

               Toinen valitusperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen ja SEUT 266 artiklan ja sitä koskevan oikeuskäytännön noudattamatta jättämiseen, sillä virkamiestuomioistuin ei perustanut toteamustaan siitä, oliko sen asiassa F-53/08 antama tuomio pantu täytäntöön asianmukaisesti, kyseisen tuomion tuomiolauselmaan eikä perusteluihin.


title: Asia T-162/07: Kanne 8.5.2007 — Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia v. neuvosto ja komissio

text:
               7.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/37

         Kanne 8.5.2007 — Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia v. neuvosto ja komissio
   (Asia T-162/07)
   (2007/C 155/68)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia (Moshato, Kreikka) (edustaja: asianajaja N. Skandamis)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio ovat joukolla lainvastaisia toimiaan ja laiminlyöntejään loukanneet yhteisön oikeuden perustavanlaatuisia periaatteita, jotka koskevat vapaata liikkuvuutta, taloudellista vapautta, oikeasuhteisuutta ja asianosaisten luottamuksensuojaa, sekä tuomioistuimen antamaa tehokasta suojaa koskevaa periaatetta kun kyse on kalastuksesta kolmanteen maahan (Tunisia) rajoittuvalla vyöhykkeellä ja yhteisön tullialueella saatujen kalastussaaliiden kuljettamista kyseisen kolmannen maan, joka on assosioitu yhteisöön, alueen kautta tullivalvonnassa (in transit)

               —

               Yhteisön toimielimet on velvoitettava maksamaan kantajana olevalle yhtiölle 23 608,551 dinaaria ja (188 583,18 + 10 806 323,44 + 1 000 000 = ) 11 994 906,62 euroa vahingonkorvaukseksi EY 235 artiklan ja EY 288 artiklan toisen kohdan nojalla.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja väittää, että sillä on syntynyt taloudellista vahinkoa sen vuoksi, että se ei ole voinut tuoda yhteisön tullialueelle yhteisöstä peräisin olevia tuotteita, jotka se on pyydystänyt yritystoimintaansa harjoittaessaan, yhteisön toimielimien lainvastaisten toimien ja käyttäytymisen takia, nimittäin

               a)

               Euroopan yhteisöjen komission toimien takia, koska se on antanut asetuksen (ETY) 2454/93 (1), jossa hyväksytään täydellisesti täytetyn yhteisön tulliasiakirjan, T2M-asiakirjan, esittäminen ainoaksi todisteeksi siitä, että kalasaaliit ovat peräisin yhteisöstä, ja ainoaksi vapaata liikkuvuutta koskevaa oikeutta koskevaksi suositukseksi

               b)

               Euroopan yhteisöjen komission toimien takia, koska se kävi yhteisön puolesta neuvotteluja Tunisian kanssa assosiaatiosopimuksen laatimiseksi, ja Euroopan unionin neuvoston toimien takia, sillä neuvosto vahvisti tämän sopimuksen, sillä perusteella, että komissio ja neuvosto laiminlöivät siitä huolehtimisen, että yhteisöstä peräisin olevat kalasaaliit, jotka ovat lähtöisin yhteisön Tunisian aluevesien ulkopuolella harjoittamasta kalastuksesta, eivät menetä niillä alun perin ollutta oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen

               c)

               Euroopan yhteisöjen komission ja Euroopan unionin neuvoston laiminlyöntien takia, koska vaikka ne kuuluvat assosiaatiosopimuksen muuttamiseen toimivaltaiseen elimeen, ne eivät ole kantajan mukaan huolehtineet edellä mainittua erityistä kalastussaaliiden ryhmää koskevan kysymyksen hoitamisesta, vaikka niille on ilmoitettu esille nousseesta ongelmasta

               d)

               Euroopan yhteisöjen komission laiminlyönnin takia, koska se on laiminlyönyt Kreikan viranomaisten sopivan valvonnan, vaikka yritys on esittänyt tätä koskevan vaatimuksen.

         Lisäksi kantaja väittää, että edellä mainituilla toimilla ja laiminlyönneillä on rikottu ylemmänasteisia oikeussääntöjä, jotka on annettu yksityisten suojaksi, erityisesti

               a)

               tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevaa oikeutta, jonka käyttämisessä hallinnolliset muodollisuudet ovat luonteeltaan proseduraalisia eivätkä aineellisia kysymyksiä koskevia

               b)

               yritystoiminnan vapautta koskevaa oikeutta, jonka ytimeen vaikuttaa kielto osoittaa alkuperä jollain vaihtoehtoisella tavalla

               c)

               suhteellisuusperiaatetta, joka ei ole sopusoinnussa sen kanssa, että kaikki muut keinot — paitsi T2M-asiakirjat — joita tarjotaan alkuperän osoittamiseksi, hylätään

               d)

               hallintoalamaisen luottamuksensuojaa koskeva periaate, kun hallintoalamaiselle — vaikka hän on käyttäytynyt markkinoiden järkevänä tarkkailijana — aiheutuu vakavaa vahinkoa siitä syystä, että hän on käyttänyt yhteisöön oikeuteen perustuvia oikeuksiaan

               e)

               tuomioistuimen antaman tehokkaan suojan periaatetta, jonka kanssa on ristiriidassa se ”oikeuksia epäävä kanta”, jonka yritys on saanut osakseen asioidessaan kreikkalaisten ja tunisialaisten viranomaisten ja yhteisön viranomaisten kanssa.

         Esittämänsä vahingonkorvausvaatimuksen suuruuden osalta kantaja toissijaisesti esittää, että sille aiheutuneen vahingon epätavallisuuden ja erityisyyden takia edellä mainittu vahinko on korvattava, ja katsoo, että nyt esillä olevassa tapauksessa täyttyvät edellytykset, jotka koskevat yhteisön ”tuottamuksesta riippumatonta vahingonkorvausvastuuta”.

      (1)  Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annettu komissio asetus (ETY) N:o 1454/93 (EYVL L 253, s. 1).


title: Asia C-249/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal administratif de Pau (Ranska) on esittänyt 6.5.2013 — Khaled Boudjlida v. Préfet des Pyrénées-Atlantiques

text:
               29.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 189/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal administratif de Pau (Ranska) on esittänyt 6.5.2013 — Khaled Boudjlida v. Préfet des Pyrénées-Atlantiques
   (Asia C-249/13)
   2013/C 189/25
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal administratif de Pau

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Khaled Boudjlida

      Vastaaja: Préfet des Pyrénées-Atlantiques

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Mikä sisältö on maassa laittomasti oleskelevan ulkomaalaisen, joka on kolmannen maan kansalainen ja johon on kohdistettava palauttamispäätös, oikeudella tulla kuulluksi, joka määritellään Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa? Sisältyykö tähän oikeuteen erityisesti oikeus saada mahdollisuus tarkastella kaikkia seikkoja, joihin häntä vastaan vedotaan hänen oleskeluoikeutensa osalta, oikeus lausua niistä suullisesti tai kirjallisesti riittävän harkinta-ajan jälkeen ja oikeus käyttää apunaan valitsemaansa avustajaa?

               2)

               Onko kyseistä sisältöä tarvittaessa mukautettava tai rajoitettava, kun otetaan huomioon — 16.12.2008 annetussa direktiivissä (1) ilmaistu palauttamispolitiikkaan sisältyvä yleisen edun mukainen tavoite?

               3)

               Jos tähän vastataan myöntävästi, mitkä mukautukset on hyväksyttävä ja minkä kriteerien mukaan ne on määritettävä?

      (1)  Jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/115/EY (EUVL L 348, s. 98).


title: Asia T-271/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2011 — Prinz Sobieski zu Schwarzenberg v. SMHV — British-American Tobacco Polska (Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki JAN III SOBIESKI ja aikaisempi kansallinen kuviomerkki Jan III Sobieski — Ei ole noudatettu velvollisuutta suorittaa valitusmaksu määräajassa maksulla tai tilisiirrolla — Valituslautakunnan päätös, jolla valitus todettiin tekemättä jätetyksi — Asetuksen (EY) N:o 2869/95 8 artiklan 3 kohta — Vaatimus menetetyn määräajan palauttamisesta — Poikkeuksellisten tai ennalta-arvaamattomien olosuhteiden puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 81 artikla)

text:
               22.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/40

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2011 — Prinz Sobieski zu Schwarzenberg v. SMHV — British-American Tobacco Polska (Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg)
   (Asia T-271/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki JAN III SOBIESKI ja aikaisempi kansallinen kuviomerkki Jan III Sobieski - Ei ole noudatettu velvollisuutta suorittaa valitusmaksu määräajassa maksulla tai tilisiirrolla - Valituslautakunnan päätös, jolla valitus todettiin tekemättä jätetyksi - Asetuksen (EY) N:o 2869/95 8 artiklan 3 kohta - Vaatimus menetetyn määräajan palauttamisesta - Poikkeuksellisten tai ennalta-arvaamattomien olosuhteiden puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 81 artikla)
   2011/C 311/71
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg (Dortmund, Saksa) (edustajat: asianajajat U. Fitzner ja U.H. Fitzner)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: British-American Tobacco Polska S.A. (Augustów, Puola)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SMHV:n neljännen valituslautakunnan 13.5.2009 tekemän päätöksen (asia R 771/2008- 4), joka liittyy väitemenettelyyn British-American Tobacco Polska S.A.:n ja Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenbergin välillä, kumoaminen.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 220, 12.9.2009.


title: Asia T-361/02: Deutsche Bahn AG:n 5.12.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
22.2.2003                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 44/33
nähden, jotka kilpailevat tämän kanssa nimenomaan kilpailulle          Muilta osin kanneperusteet ja väitteet vastaavat asiassa T-351/
vapautettujen postipalvelujen alalla.                                  02 esitettyjä kanneperusteita ja väitteitä.
( 1) EYVL L 282, s. 29.
( 2) EYVL L 247, s. 27.
                                                                       Musswellbrook Limitedin 5.12.2002 sisämarkkinoiden
Deutsche Bahn AG:n 5.12.2002 Euroopan yhteisöjen                         harmonisointivirastoa (OHMI) vastaan nostama kanne
               komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-362/02)
                          (Asia T-361/02)
                           (2003/C 44/63)                                                         (2003/C 44/64)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
Deutsche Bahn AG, kotipaikka Berliini (Saksa), on nostanut
5.12.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                Musswellbrook Limited on nostanut 5.12.2002 Euroopan
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja M. Schütte, proses-         yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
siosoite Luxemburgissa.                                                teen OHMI:a vastaan. Kantajan kotipaikka on Dublin (Irlanti)
                                                                       ja edustajana asianajaja Juan Casulá Oliver.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                       Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–      toteaa, että komissio on loukannut sille EY 87 ja EY
       88 artiklan 1 kohdan mukaan kuuluvia velvollisuuksia,
       koska se ei ole tehnyt päätöstä kantajan 5.7.2002 teke-         –     toteaa, että OHMI:n ensimmäisen valituslautakunnan
       mässään kantelussa esittämistä tosiseikoista, tai ei joka             30.9.2002 asiassa R16/2000-1 antama ratkaisu on yhtei-
       tapauksessa ole aloittanut tukioikeudellista tutkintaa                sön tavaramerkistä annetun asetuksen (EY) N:o 40/94
                                                                             ja erityisesti tämän asetuksen 15 artiklan 2 kohdan
–      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                  a alakohdan ja/tai 42 artiklan 2 ja 3 kohdan vastainen,
                                                                             kun siinä todetaan, että rekisteröintiä vastustanut osapuo-
                                                                             li ei olut esittänyt näyttöä luokkaan 25 kuuluville tavaroil-
                                                                             le (vaatteet ja asusteet) rekisteröidyn espanjalaisen tavara-
                                                                             merkin 88222 tosiasiallisesta käytöstä yhteisössä kulunei-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                          den viimeisen viiden vuoden aikana ennen tavaramerkki-
                                                                             hakemuksen julkaisemista
Kanteella on sama alkuperä kuin asiassa T-351/02, Deutsche
Bahn v. komissio, nostetulla kanteella.                                –     kumoaa kokonaisuudessaan kyseisen ratkaisun
                                                                       –     muuttaa ratkaisua ja toteaa, että yhteisön tavaramerkin
Nyt esillä olevassa kanteessa kantaja väittää, että komissio on              278028 rekisteröintiä vastaan esitetyt väitteet otetaan
loukannut sille EY 87 ja EY 88 artiklan 1 kohdan mukaan                      tutkittavaksi ja niiden tutkinnan perusteella yhteisön
kuuluvia velvollisuuksia, koska se on EY 232 artiklan 2                      tavaramerkki 278028 kumotaan, tai toissijaisesti, palaut-
ja 3 kohdan mukaisesta kehotuksesta huolimatta jättänyt                      taa asian OHMI:n ensimmäisen valituslautakunnan käsi-
tutkimatta, onko Saksan kivennäisöljylaki valtiontukea ja onko               teltäväksi
se EY:n perustamissopimuksen tukimääräysten mukainen, eikä
ole tehnyt tästä asiasta sitovaa päätöstä. Tällainen päätös ei
kantajan mukaan ole etenkään nähtävissä komission                      –     velvoittaa vastaajan tai tarvittaessa väliintulijan korvaa-
21.9.2001 päivätystä kirjeestä, eikä komission toimimatto-                   maan valitusmenettelystä aiheutuneet kulut ja oikeuden-
muutta voida perustella objektiivisillä syillä.                              käyntikulut


title: Asia C-199/01 P: IPK München GmbH:n 14.5.2001 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston asiassa T-331/94, IPK-München GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 6.3.2001 antamasta tuomiosta

text:
C 212/12                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         28.7.2001
IPK München GmbH:n 14.5.2001 tekemä valitus Euroo-                             jälkimmäisessä tuomioistuimessa ollut käsittely koski
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                           ainoastaan sitä kysymystä, saattoiko komissio näyttää
men kolmannen jaoston asiassa T-331/94, IPK-München                            toteen, että kantaja kykeni saattamaan hankkeen tyydyttä-
GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 6.3.2001                            vällä tavalla päätökseen siitä huolimatta, että hänen
                       antamasta tuomiosta                                     työtoverinsa pääosastolla XXIII olivat syyllistyneet laitto-
                                                                               miin toimenpiteisiin. Tämän seikan ensimmäisen oikeus-
                                                                               asteen tuomioistuin on jättänyt lainvastaisesti huomioi-
                         (Asia C-199/01 P)                                     matta.
                          (2001/C 212/19)
                                                                         (1) Ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa.
                                                                         (2) Tuomio 5.10.1999, Kok. 1999, s. I-6795.
IPK München GmbH on valittanut 14.5.2001 Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston asiassa
T-331/94, IPK-München GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen
komissio, 6.3.2001 antamasta tuomiosta. Valittajan edustaja
on Rechtsanwalt Hans Joachim Prieß, Freshfields Bruckhaus
Deringer, Berliini.
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                           Oberster Gerichtshofin 26.4.2001 tekemällään päätöksellä
                                                                         esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Maria Walcher
                                                                         vastaan Bundesamt für Soziales und Behindertenwesen
1.    kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                                            Steiermark
      tuimen kolmannen jaoston 6.3.2001 antaman tuomion
      (T-331/94 (1)), siltä osin kuin sen 34 kohdassa ja sitä
      seuraavissa kohdissa katsotaan, että 30.11.1993 päivä-                                        (Asia C-201/01)
      tyssä komission kirjeen 6–12 kohdat, joissa viitataan
      3.8.1994 tehtyyn komission päätökseen, eivät kuulu
      3.8.1994 tehdyn riidanalaisen päätöksen perusteluihin;                                       (2001/C 212/20)
                                                                         Oberster Gerichtshof on pyytänyt 26.4.2001 tekemällään
2.    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuimeen 15.5.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
                                                                         ennakkoratkaisua asiassa Maria Walcher vastaan Bundesamt
                                                                         für Soziales und Behindertenwesen Steiermark seuraaviin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      kysymyksiin:
                                                                         1.    Onko työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttö-
–     Kanteen kohteen virheellinen määritteleminen: Riidan
                                                                               myystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
      ulottuvuus määritellään tuomioistuinta sitovalla tavalla
                                                                               lähentämisestä 20 päivänä lokakuuta 1980 annetun
      kannekirjelmässä. Kanteessa vaadittiin, että riidanalainen
                                                                               neuvoston direktiivin 80/987/ETY (1) tavoitteiden kanssa
      päätös kumottaisiin kokonaisuudessaan ja poikkeuksitta.
                                                                               ristiriidassa se, että yhtiön osakas, jolla ei ole ratkaisevaa
      Riidanalaiseen päätökseen ei sisälly 30.11.1993 päivätyn
                                                                               päätäntävaltaa yhtiössä, menettää myös Itävallan oikeus-
      kirjeen 1–6 kohtaan rajoittuminen. Yhteisöjen ensimmäi-
                                                                               käytännössä sovellettu pääomapanokseen rinnastetun lai-
      sen oikeusasteen tuomioistuin on tältä osin lainvastaisesti
                                                                               nan periaate huomioon ottaen oikeutensa palkkaturvaan,
      katsonut, että kyseinen kirje voidaan jakaa kahteen osaan.
                                                                               jos hän yhtiön työntekijänä ja sen jälkeen, kun yhtiön
      Komissiokaan ei ole missään yhteydessä väittänyt, että
                                                                               luottokelvottomuus on tullut hänen tietoonsa, on pidät-
      kyseisen kirjeen 6–12 kohdat eivät sisältyisi kanteen
                                                                               täytynyt yli 60 päivää vaatimasta vakavasti otettavalla
      kohteeseen, vaan se on hyväksynyt sen, että kantaja on
                                                                               tavalla palkkasaataviaan ja/tai hän ei ole irtisanoutunut
      esittänyt väitteitä ja niiden perusteluja kyseisten
                                                                               maksamattomien palkkojensa vuoksi?
      6–12 kohtien osalta. Koska ensimmäisen oikeusasteen
      tuomioistuin on määritellyt kanteen kohteen virheellisellä
                                                                         2.    Kattaako tämä oikeudenmenetys kaikki työsuhteesta joh-
      tavalla, kantajan oikeussuojaa on tältä osin rajoitettu.
                                                                               tuvat oikeudet vai vain sellaiset, jotka ovat syntyneet sen
                                                                               fiktiivisen ajankohdan jälkeen, jolloin työntekijä, joka
–     Perusteluvelvollisuuden rikkominen (EY 253 artikla).                     ei ole yhtiön osakas, olisi irtisanoutunut tehtävistään
                                                                               maksamattomien palkkojen vuoksi?
–     Yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-433/97 P antaman
      tuomion (2) sitovuuden loukkaaminen: Yhteisöjen tuo-
      mioistuin ei ollut, eikä sitä paitsi tätä ennen ensimmäisen        (1) EYVL 1980, L 283, s. 23.
      oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäinen jaostokaan,
      millään lailla rajoittanut kanteen kohdetta tuomiossaan.
      Se, että yhteisöjen tuomioistuin palautti asian ensimmäi-
      sen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi ja tässä


title: Asia T-468/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 3.12.2012 — JSK International Architekten und Ingenieure v. EKP

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/68

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 3.12.2012 — JSK International Architekten und Ingenieure v. EKP
   (Asia T-468/09) (1)

   2013/C 26/134
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 24, 30.1.2010.


title: Asia T-298/11: Kanne 31.5.2011 — Ghost Brand v. SMHV — Procter & Gamble International Operations (GHOST)

text:
               13.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 238/27

         Kanne 31.5.2011 — Ghost Brand v. SMHV — Procter & Gamble International Operations (GHOST)
   (Asia T-298/11)
   2011/C 238/47
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Ghost Brand Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: N. Caddick, QC)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Procter & Gamble International Operations SA (Geneve, Sveitsi)

      Vaatimukset

               —

               Yhteisön tavaramerkkirekisteröinnin nro 000282350 ”GHOST” omistusoikeuden siirto Procter & Gamble International Operations S.A.:lle on rekisteröitävä ja julkaistava ainoastaan ”kosmeettisten tuotteiden” osalta, ja rekisteröinnin omistusoikeus kaikkien luokkaan 25 kuuluvien tavaroiden ja luokkaan 3 kuuluvien tavaroiden (”saippuat; hajuvesituotteet, eteeriset öljyt, hiusvedet”) osalta on jätettävä Ghost Brand Limitedin nimiin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Sanamerkki ”GHOST” luokkaan 3 kuuluvia tavaroita (”saippuat; hajuvesituotteet, eteeriset öljyt, kosmeettiset tuotteet, hiusvedet”) varten — yhteisön tavaramerkkirekisteröinti nro 282350

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Kantaja

      Yhteisön tavaramerkin menettämistä koskevan vaatimuksen esittäjä: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Osittaista omistusoikeuden siirtoa koskevan hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Riidanalaisen päätöksen kumoaminen ja päätös siitä, että mitättömyysosasto rekisteröi ja julkaisee omistusoikeuden siirron.

      Kanneperusteet: Kantaja esittää kanteensa tueksi kolme kanneperustetta, pääasiassa: (i) toinen valituslautakunta teki virheen, kun se ei ilmoittanut kantajalle valitusmenettelystä eikä antanut valitusta koskevaa päätöstä kantajalle tiedoksi, (ii) toiselle valituslautakunnalle ei toimitettu kaikkia tarpeellisia tietoja, ja vastapuolen valitus perustui petokseen, sekä (iii) vastapuoli toimi vilpillisessä mielessä valittaessaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston päätöksestä.


title: Asia C-372/08 P: Valitus, jonka Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd ja Colmcille Fishing Ltd ovat tehneet 14.8.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-172/07, Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd ja Colmcille Fishing Ltd v. Euroopan yhteisöjen komissio, 2.6.2008 antamasta määräyksestä

text:
               8.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 285/25

         Valitus, jonka Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd ja Colmcille Fishing Ltd ovat tehneet 14.8.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-172/07, Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd ja Colmcille Fishing Ltd v. Euroopan yhteisöjen komissio, 2.6.2008 antamasta määräyksestä
   (Asia C-372/08 P)
   (2008/C 285/40)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittajat: Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd ja Colmcille Fishing Ltd (edustajat: G. Hogan SC, N. Travers BL, T. O'Sullivan BL ja solicitor D. Barry)

      Muut osapuolet: Euroopan yhteisöjen komissio ja Espanjan kuningaskunta
   Vaatimukset
   Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antaman määräyksen kokonaisuudessaan

               —

               palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen kanteen asiakysymyksen ratkaisemiseksi, jolloin komission 7.9.2007 esittämää oikeudenkäyntiväitettä tarkastellaan mainitun asiakysymystä koskevan ratkaisun yhteydessä

               —

               velvoittaa komission korvaamaan valittajille tästä valituksesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittajat perustelevat valitustaan valituksenalaisessa määräyksessä tehdyllä yhteisön oikeuden kolmella väitetyllä rikkomisella. Valittajat väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on ensinnäkin soveltanut virheellisesti asetuksen N:o 2371/2002 (1) 20 artiklaa ja erityisesti saman asetuksen 20 artiklan 3 kohdassa säädettyä jäsenvaltioiden toimivallan laajuutta. Toiseksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on soveltanut virheellisesti 20 artiklan 5 kohtaa vedotessaan siihen, että asetus ei koske valittajia suoraan, koska jäsenvaltioilla on mahdollisuus vaihtaa keskenään kiintiöitä. Lopuksi se on jättänyt virheellisesti huomiotta sen, että riidanalainen asetus koskee valittajia suoraan suljettuna ryhmänä henkilöitä.

      (1)  Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2371/2002 (EYVL L 358, s. 59).


title: Asia C-9/13: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 7.5.2014 – Euroopan komissio v. Slovenian tasavalta, väliintulijoina Belgian kuningaskunta ja Alankomaiden kuningaskunta

text:
               11.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/17

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 7.5.2014 – Euroopan komissio v. Slovenian tasavalta, väliintulijoina Belgian kuningaskunta ja Alankomaiden kuningaskunta
   (Asia C-9/13) (1)

   2014/C 261/26
   Oikeudenkäyntikieli: sloveeni
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 63, 2.3.2013.


title: Asia T-10/14: Kanne 3.1.2014 — Inditex ja Naviera Nebulosa de Omega v. komissio

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/51

         Kanne 3.1.2014 — Inditex ja Naviera Nebulosa de Omega v. komissio
   (Asia T-10/14)
   2014/C 52/99
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) (Arteixo, Espanja) ja Naviera Nebulosa de Omega, AIE (Las Palmas de Gran Canaria, Espanja) (edustajat: asianajajat: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero, A. Lamadrid de Pablo ja A. Biondi)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin komissio katsoi, että sellaisten toimien kokonaisuutta, jotka sen mukaan muodostavat Espanjan ns. tax lease -järjestelmän, on pidettävä uutena valtiontukena ja sisämarkkinoille soveltumattomana

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 1 ja 4 artiklat, joissa eurooppalaisten taloudellisten etuyhtymien (ETEY) sijoittajat todetaan väitetyn tuen saajiksi ja jolla osoitetaan perintämääräys ainoastaan kyseisille sijoittajille

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 4 artiklan siltä osin kuin siinä määrätään väitettyjä tukia takaisin perittäviksi

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen 4 artiklan siltä osin kuin siinä lausutaan sijoittajien ja muiden yksiköiden välillä tehtyjen yksityisoikeudellisten sopimusten laillisuudesta

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-700/13, Bankia vastaan komissio.


title: Asia F-42/10: Kanne 3.6.2010 — Skareby v. komissio

text:
               31.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/55

         Kanne 3.6.2010 — Skareby v. komissio
   (Asia F-42/10)
   ()
   2010/C 209/89
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Carina Skareby (Leuven, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Rodrigues ja C. Bernard-Glanz)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sellaisen komission päätöksen kumoaminen, jolla hylättiin kantajan väite siitä, että kantaja joutui työpaikkakiusaamisen kohteeksi ja kärsi työpaikkakiusaamisesta niiden vuosien aikana, jolloin hän työskenteli komission alueellisessa lähetystössä Kirgisiassa

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että virkamiestuomioistuin

               —

               pyytää komissiota esittämään IDOCin kertomuksen ja sitä tukevan todistusaineiston,

               —

               kumoaa komission 23.7.2009 tekemän päätöksen ja tarpeellisilta osin päätöksen, jolla hylättiin edellisen johdosta tehty valitus, ja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Isabel Martínez del Peral Cagigalin 16.12.1998 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-224/97, Isabel Martínez del Peral Cagigal vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 14.10.1998 antamasta tuomiosta (Asia C-459/98 P)

text:
C 48/18                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     20.2.1999
dennen jaoston asiassa T-2/95, Industrie des poudres spheÂ-         Isabel Martínez del Peral Cagigalin 16.12.1998 tekemä
riques vastaan Euroopan unionin neuvosto, jota tukevat              valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
Euroopan yhteisöjen komissio, PeÂchiney eÂlectromeÂtallurgie        mioistuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-224/97, Isabel
ja Chambre syndicale de l'eÂlectromeÂtallurgie et de l'eÂlect-      Martínez del Peral Cagigal vastaan Euroopan yhteisöjen
rochimie, 15.10.1998 antamasta tuomiosta. Valittajan                         komissio, 14.10.1998 antamasta tuomiosta
edustajana on asianajaja Chantal MomeÁge, Pariisi, ja                                      (Asia C-459/98 P)
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto A. May, 31
Grand-Rue.                                                                                (1999/C 48/29)
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                      Istabel Martínez del Peral Cagigal on valittanut
                                                                    16.12.1998 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroo-
                                                                    pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
Ð kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-                  ensimmäisen jaoston asiassa T-224/97, Isabel Martínez del
     teen tuomioistuimen asiassa T-2/95 15.10.1998 anta-            Peral Cagigal vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
     man tuomion ja ratkaisee itse asian lopullisesti;              14.10.1998 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajina
                                                                    ovat asianajajat Antonio Creus ja BegonÄa Uriarte Valiente,
                                                                    ja prosessiosoite c/o Cuatrecasas Abogados, Avenue d'Au-
Ð velvoittaa neuvoston ja väliintulijat korvaamaan väli-            derghem 78, Bryssel, B-1040 Belgia.
     toimimenettelyistä ja pääasiaa koskevista menettelyistä
     aiheutuneet oikeudenkäyntikulut sekä ensimmäisen
                                                                    Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     oikeusasteen tuomioistuimessa että tässä menettelyssä.
                                                                    1. tutkii tämän valituksen ja sen seurauksena
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                    2. kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiossa ei                    asiassa T-224/97 14.10.1998 antaman tuomion esite-
ole otettu huomioon EY:n perustamissopimuksen 174 ja                    tyin perustein,
176 artiklaa eikä myöskään polkumyynnillä tai vientituella
muista kuin Euroopan talousyhteisön jäsenvaltioista
                                                                    3. ratkaisee asian itse valittajan alkuperäisessä kanteessa
tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä heinä-
                                                                        esittämien väitteiden perusteella, ja erityisesti:
kuuta 1988 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
N:o 2423/88 (1) 7 artiklan 1 ja 9 kohtaa ja 14 artiklaa.
                                                                        Ð hyväksyy valittajan nostaman kanteen, jossa tämä
                                                                             vaatii, että hänen asemaansa tarkastellaan uudel-
Yhteisöjen tuomioistuimen kumottua asiassa C-358/89,                         leen henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohdan
Extramet vastaan neuvosto, 11.6.1992 antamallaan tuomi-                      nojalla, ottaen huomioon mahdollisen palkkaluo-
olla (Kok. 1992, s. I-3813) ensimmäisen polkumyyntiase-                      kan uudelleenmäärittelyn,
tuksen toimielinten oli toteutettava tämän tuomion täytän-
töönpanemiseksi tarpeelliset toimenpiteet. Ensimmäisen                  Ð kumoaa 24.10.1996 tehdyn kielteisen päätöksen,
oikeusasteen tuomioistuin on virheellisesti katsonut, että                   jolla hylättiin valittajan vaatimus siitä, että arvioi-
komissio olisi näin tehdäkseen voinut aloittaa uuden tutki-                  taisiin henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohdan
muksen, joka koskisi lisäksi toista viiteajanjaksoa.                         mahdollista sovellettavuutta, ja tarpeellisin osin
                                                                             kumoaa 29.4.1997 tehdyn nimenomaisen komis-
                                                                             sion kielteisen päätöksen vastauksena valittajan
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiossa ei                         tekemään valitukseen,
ole otettu huomioon puolustautumisoikeuksien kunnioitta-
misen perustavanlaatuista periaatetta eikä edellä mainitun              Ð toteaa, että valittajalla on oikeus alkuperäisen
neuvoston asetuksen 7 artiklan 4 kohtaa ja 8 artiklan                        palkkaluokkansa uudelleen tarkasteluun ottaen
3 kohtaa.                                                                    huomioon        mahdollisen     uudelleenmäärittelyn
                                                                             5.10.1995 lähtien laskettavine taloudellisine vaiku-
                                                                             tuksineen.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on virheellisesti
katsonut, että lukuisat hallinnollisessa menettelyssä tode-
tut lainvastaisuudet ja erityisesti se, että PEM:n toimittama       4. Velvoittaa komission maksamaan oikeudenkäyntikulut
selvitys oli annettu tiedoksi myöhässä ja se, että oikeus               kummassakin tuomioistuimessa.
saada tietoja tietyistä asiakirjoista yhteenvetona, joka ei
ole luottamuksellinen, oli evätty, eivät olisi vaikuttaneet
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
valittajan menettelyllisiin oikeuksiin.
(1) EYVL L 209, 2.8.1988, s. 1.                                     Ð Yhteisön oikeuden rikkominen, koska tuomio ei ole
                                                                        yhteensoveltuva yhteisöjen tuomioistuimen ja ensim-
                                                                        mäisen oikeusasteen tuomioistuimen sen oikeuskäytän-
                                                                        nön kanssa, joka koskee kanteen nostamisen määrä-
 ---pagebreak--- 20.2.1999               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 48/19
     ajan alkamista uudelleen sen vuoksi, että tietoon on           Ð velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeuden-
     tullut uusi seikka, jonka mukaan virkamiesten luokit-               käyntikulut.
     teluperusteiden muuttamista koskevaa komission
     sisäistä päätöstä on pidettävä uutena tosiseikkana.
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Ð EY:n perustamissopimuksen 176 artiklan rikkominen;
     tämän määräyksen perusteella komission olisi pitänyt           Direktiivin 12 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden
     toteuttaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio-          on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttä-
     istuimen asiassa Alexopoulou (1) antaman tuomion               mät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan
     täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet.               viimeistään 21.11.1996.
Ð Henkilöstösääntöjen 5 artiklan 3 kohdan mukaisen ja               Itävallan tasavalta ei ole saattanut näitä lakeja, asetuksia
     yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusas-             ja hallinnollisia määräyksiä voimaan tässä määräajassa.
     teen tuomioistuimen oikeuskäytännössä vahvistetun
     yhdenvertaisen kohtelun perustavanlaatuisen periaat-           (1) EYVL L 319, 12.12.1994, s. 14.
     teen loukkaaminen.
Ð Yhteisön oikeuden rikkominen, koska tuomio ei ole
     yhteensoveltuva henkilöstösääntöjen 24 artiklan
     mukaisen komission avustamis- ja suojeluvelvollisuu-
     den kanssa.                                                    Euroopan yhteisöjen komission 21.12.1998 Helleenin
                                                                    tasavaltaa vastaan nostama kanne (joka on jätetty
Ð Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio ei                                           18.12.1998)
     ole riittävästi perusteltu, koska siinä ei riittävästi täs-                           (Asia C-470/98)
     mennetä niitä syitä, miksi 7.2.1996 tehtyä komission
     sisäistä päätöstä ei voida pitää uutena tosiseikkana.                                  (1999/C 48/31)
(1) Asia T-17/95, Alexopoulou, tuomio 5.10.1995 (Kok. 1995,         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.12.1998
    s. II-683).
                                                                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien
                                                                    tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellisen
                                                                    yksikön virkamies Maria Kontou-Durande ja prosessi-
                                                                    osoite Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön virka-
                                                                    mies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner.
    Euroopan yhteisöjen komission 16.12.1998 Itävallan
                                                                    Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                tasavaltaa vastaan nostama kanne
                         (Asia C-461/98)
                                                                    Ð toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut
                          (1999/C 48/30)                                 perustamissopimuksen ja kolmansista maista yhteisöön
                                                                         tuotavien tuotteiden eläinlääkintätarkastusten järjestä-
                                                                         mistä koskevista periaatteista annetun neuvoston
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.12.1998                      direktiivin 90/675/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan,
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa                 koska se ei ole tuoretta lihaa ja siipikarjanlihaa koske-
vastaan. Kantajan asiamiehet ovat oikeudellinen neuvon-                  via toimenpiteitä lukuunottamatta toteuttanut tarpeel-
antaja Frank Benyon ja oikeudellisessa yksikössä toimiva                 lisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että lähettäjä,
kansallinen virkamies Karin Schreyer, ja prosessiosoite                  vastaanottaja tai näiden edustaja vastaa ilman valtion
Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies                     korvausta kyseisen direktiivin 3 artiklan ii alakohdassa
Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner C 254, Kirch-                     ja 4 artiklassa säädettyjen, kolmansista maista yhtei-
berg.                                                                    söön tuotavien maataloustuotteiden eläinlääkintä-
                                                                         tarkastusten ja hallinnollisten tarkastusten kustannuk-
                                                                         sista, ja
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo-
mioistuin
                                                                    Ð velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
Ð toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut sille              käyntikulut.
     siviili-ilmailun onnettomuuksien ja vaaratilanteiden
     tutkinnan perusperiaatteista 21 päivänä marraskuuta            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     1994 annetun neuvoston direktiivin 94/56/EY (1)
     mukaan kuuluvia velvoitteita, koska se ei ole antanut
     direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuk-         EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan mukaan direk-
     sia ja hallinnollisia määräyksiä, eikä ole ilmoittanut         tiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden jokaista
     tällaisista toimenpiteistä komissiolle;                        jäsenvaltiota.