title: Asia C-174/00: Hoge Raad der Nederlandenin 3.5.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Kennemer Golf & Country Club vastaan Inspecteur Belastingdienst Particulieren/Ondernemingen Haarlem

text:
8.7.2000                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 192/13
öjen tuomioistuimeen 10.5.2000 Euroopan yhteisöjen tuo-                   Hoge Raad der Nederlandenin 3.5.2000 tekemällään
mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa ANAS – Ente Naziona-               päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ken-
le per le Strade vastaan SCARL CMC Cooperativa Muratori                   nemer Golf & Country Club vastaan Inspecteur Belasting-
Cementisti Ravenna, SpA ICLA Construzioni Generali ja SpA                         dienst Particulieren/Ondernemingen Haarlem
Impresa TOTO e TOTO, seuraaviin kysymyksiin:
                                                                                (Asia C-174/00)
1) Estääkö direktiivin 93/37/ETY (1) 30 artiklan 4 kohdan
     soveltamista julkisia rakennusurakoita koskevaan tarjous-
     pyyntöön sisältyvä sellainen ehto, jonka mukaan tarjouskil-
     pailuun eivät voi osallistua sellaiset yritykset, jotka eivät                                 (2000/C 192/23)
     ole liittäneet tarjoukseensa ilmoitettua hintaa koskevia
     selvityksiä, jotka muodostavat vähintään 75 prosenttia
     tarjouspyyntöä koskevissa ehdoissa ilmoitetusta hinnasta?            Hoge Raad der Nederlanden on pyytänyt 3.5.2000 tekemällään
                                                                          päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                                                                          tuimeen 9.5.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
2) Estääkö direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan 4 kohdan sovel-              asiassa Kennemer Golf & Country Club vastaan Inspecteur
     tamista sellainen järjestelmä, jossa ne tarjoukset, jotka            Belastingdienst Particulieren/Ondernemingen Haarlem ennak-
     alittavat kynnyksen, jonka perusteella tarjousta on pi-              koratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
     dettävä poikkeuksellisen alhaisena, jolloin hankintaviran-
     omaisella on velvollisuus suorittaa kontradiktorinen tar-
     kastusmenettely, automaattisesti yksilöidään tapauskohtai-           1. a. Onko silloin, kun on päätettävä, tavoitteleeko yhteisö
     sin perustein ja matemaattisen keskiarvon perusteella,                        voittoa kuudennen direktiivin 13 artiklan A kohdan
     mistä seuraa, että yrittäjät eivät voi ennalta tietää tämän                   1 alakohdan m alakohdassa tarkoitetulla tavalla, otetta-
     kynnyksen suuruutta?                                                          va huomioon yksinomaan tässä säännöksessä tarkoitet-
                                                                                tujen palvelujen tuotot, vai onko huomioon otettava
                                                                                myös niiden muiden suoritusten tuotot, joita yhteisö
                                                                                näiden palvelujen lisäksi tarjoaa?
3) Estääkö direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan 4 kohdan sovel-
     tamista sellainen säännös, jonka mukaan tarjouskirjeiden
     avaamisen jälkeen mutta ennen kuin on päätetty poissulke-                b. Onko siinä tapauksessa, että päätettäessä, onko ky-
     misesta, järjestetään menettelyä edeltävä kontradiktorinen                    seessä voiton tavoitteleminen, huomioon on otettava
     vaihe, ilman että yrityksellä, jonka tarjouksen on väitetty                   yksinomaan kuudennen direktiivin 13 artiklan A koh-
     olleen poikkeuksellisen alhainen, on mahdollisuutta esittää                   dan 1 alakohdan m alakohdassa tarkoitetut yhteisön
     perustelujaan?                                                                tarjoamat palvelut eikä yhteisön kokonaistulosta, otet-
                                                                                tava huomioon yksinomaan näistä palveluista suoraan
                                                                                aiheutuvat kustannukset vai onko huomioon otettava
4) Estääkö direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan 4 kohdan sovel-                       myös osa muista yhteisölle aiheutuneista kustannuk-
     tamista sellainen säännös, jonka mukaan hankintaviran-                        sista?
     omainen voi ottaa huomioon ainoastaan sellaiset selvityk-
     set, jotka perustuvat valittujen rakennusmenetelmien ta-
     loudellisuuteen, teknisiin ratkaisuihin tai tarjoajaa suosiviin      2. a. Onko sellaisen yhdistyksen jäsenmaksuihin liittyen,
     sopimuksen toteuttamisen kannalta poikkeuksellisen edul-                      joka sääntöjen mukaisen tarkoituksensa mukaisesti
     lisiin olosuhteisiin?                                                         tarjoaa jäsenilleen mahdollisuuden harjoittaa yhdistyk-
                                                                                sen puitteissa urheilua, olemassa suora yhteys – sellaise-
                                                                                na mitä sillä tarkoitetaan muun muassa Euroopan
                                                                                yhteisöjen tuomioistuimen asiassa 102/85, Apple and
5) Estääkö direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan 4 kohdan sovel-                       Pear Development Council, 8.3.1988 antamassa tuo-
     tamista se, että viranomainen ei voi ottaa huomioon                           miossa (Kok. 1988, s. 1443) – ja jos vastaus tähän on
     selvityksiä, joita koskevat minimihinnat voidaan johtaa                       kieltävä, onko yhdistystä pidettävä ainoastaan siltä osin
     virallisista tilastoista?                                                     kuudennen arvonlisäverodirektiivin 4 artiklan
                                                                                1 kohdassa tarkoitettuna verovelvollisena, kun se tarjo-
                                                                                aa suorituksia, joista se saa välittömästi vastikkeen?
(1) Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen
    yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annettu neuvos-            b. Onko siinä tapauksessa, että yhdistyksen jäsenilleen
    ton direktiivi 93/37/ETY (EYVL L 199, 9.8.1993, s. 54).                        tarjoamien erilaisten suoritusten ja jäsenien maksamien
                                                                                jäsenmaksujen välillä ei ole mitään suoraa yhteyttä,
                                                                                otettava sitä päätettäessä, onko kyseessä ensimmäisessä
                                                                                kysymyksessä tarkoitettu voiton tavoittelu, huomioon
                                                                                yhdistyksen muodossa toimivan yhteisön tulot, joihin
                                                                                on laskettu mukaan myös kaikki jäsenten, joille yhdis-
                                                                                tys sääntöjensä mukaisesti tarjoaa tilaisuuden harjoittaa
                                                                                urheilua, vuosittain maksamat jäsenmaksut?
 ---pagebreak--- C 192/14                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           8.7.2000
3. Onko sen seikan perusteella, että yhteisö käyttää järjes-                3. Kun komission päätöksen 94/698/EY(2) 1 artiklan e ala-
     telmällisesti tavoittelemansa ylijäämän niiden kuudennen                    kohdassa asetetaan siinä säädetyn tuen saamisen edellytyk-
     direktiivin 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan m alakoh-                      seksi, että Portugali noudattaa antamaansa sitoumusta
     dassa tarkoitettujen suoritustensa hyväksi, jotka muodostu-                 soveltaa asetuksen 2408/92 4 artiklaa viimeistään
     vat siitä, että se tarjoaa tilaisuuden harjoittaa tiettyä                   1.1.1996 alkaen autonomisiin alueisiin ja julkaisee kyseisiä
     urheilulajia, perusteltua päätyä siihen lopputulokseen, että                reittejä koskevan julkisen palvelun velvoitteeseen kuuluvat
     yhteisö ei tavoittele voittoa tässä säännöksessä tarkoitetulla              vaatimukset (”VIII luvun 3 kohdan mukaisesti”), merkit-
     tavalla? Vai voidaanko tällaiseen lopputulokseen päätyä                     seekö tämä sitä, että Portugali ei voi käyttää asetuksen
     vain siinä tapauksessa, jos kyse on sattumanvaraisesta                      3 artiklan 2 kohdassa jäsenvaltioille myönnettyä toimi-
     toimintaylijäämästä eli muutoin kuin järjestelmällisesti                    valtaa?
     tavoitellusta toimintaylijäämästä, joka käytetään mainit-
     tuun tarkoitukseen? Onko tähän kysymykseen vastaami-
     seksi otettava huomioon myös kuudennen direktiivin
     13 artiklan A kohdan 2 alakohdan ensimmäiseen luetelma-                (1) Yhteisön lentoliikenteen harjoittajien pääsystä yhteisön sisäisen
     kohtaan sisältyvä säännös, ja jos on, miten tätä säännöstä                 lentoliikenteen reiteille 23 päivänä heinäkuuta 1992 annettu
     tällöin on tulkittava? Erityisesti on epäselvää, onko tämän                neuvoston asetus (ETY) N:o 2408/92, EYVL L 240, 24.8.1992,
     säännöksen toisessa osassa käytettyjä ilmaisuja ”mahdolli-                 s. 8.
     sesti” ja ”syntynyttä voittoa” luettava siten, että niiden             (2) TAP:lle myönettävästä pääomankorotuksesta, luotontakauksesta
     välillä olisi sana ”jarjestelmällisesti” tai ilmaisu ”ainoastaan           ja verovapaudesta 6 päivänä heinäkuuta 1994 tehty komission
     sattumanvaraisesti”?                                                       päätös 94/698/EY, EYVL L 279, 28.10.1994, s. 29.
Supremo Tribunal Administrativon laajennetun 1. jaoston
13.4.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-                      Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 5 de
kaisupyyntö asiassa Flightline Ltd vastaan Secretário de                   Oviedon 13.4.2000 tekemällään päätöksellä esittämä en-
estado dos transportes e comunicações ja Tap-Transportes                   nakkoratkaisupyyntö asiassa Marı́a Victoria González
                      aéreos portugueses, SA                                            Sánchez vastaan Medicina Asturiana SA
                           (Asia C-181/00)
                                                                                (Asia C-183/00)
                           (2000/C 192/24)
                                                                                (2000/C 192/25)
Supremo Tribunal Administrativon laajennettu 1. jaosto on
pyytänyt 13.4.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut                Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 5 de Oviedo on
yhteisöjen tuomioistuimeen 15.5.2000, Euroopan yhteisöjen                   pyytänyt 13.4.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Flightline Ltd vas-               yhteisöjen tuomioistuimeen 16.5.2000, Euroopan yhteisöjen
taan Secretário de estado dos transportes e comunicações ja               tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Marı́a Victoria
Tap-Transportes aéreos portugueses, SA seuraaviin kysymyk-                  González Sánchez vastaan Medicina Asturiana SA seuraavaan
siin:                                                                       kysymykseen:
1. Jos jäsenvaltio käyttää 23.7.1992 annetun neuvoston
     asetuksen N:o 2408/92 (1) 4 artiklassa säädettyjä oikeuksia            Onko tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten
     ja toimivaltuuksia, edellyttääkö se sitä, että tämän jäsenval-         ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 25 päivänä 1985
     tion on luovuttava saman asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa               annetun neuvoston direktiivin 85/374/ETY (1) 13 artiklaa
     säädetystä mahdollisuudesta rajoittaa 1.4.1997 asti kabo-              tulkittava siten, että sen kanssa on ristiriidassa se, että direktii-
     taasipalveluja koskevaa kilpailua alueellaan, tai johtaako se          vin täytäntöönpanon seurauksena rajoitetaan niitä oikeuksia,
     tähän?                                                                 joita jäsenvaltion lainsäädännössä annetaan kuluttajalle?
2. Voiko jäsenvaltio edellyttää tarjouskilpailussa, jonka se
     avasi vuonna 1995 asetuksen 4 artiklan mukaisesti reitti-
                                                                            (1) EYVL L 210, 7.8.1985, s. 29.
     lentopalvelujen järjestämiseksi kyseisiä reittejä koskevan
     julkisten palvelun velvoitteen mukaisesti, että toisessa
     jäsenvaltiossa toimilupansa saaneet ilmakuljetusyritykset
     täyttävät kyseisen asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa säädetyt
     edellytykset?


title: Asia C-241/17 P: Valitus, jonka Holistic Innovation Institute, S.L.U. on tehnyt 2.5.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-706/14, Holistic Innovation Institute v. REA, 16.2.2017 antamasta tuomiosta

text:
               10.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/14

         Valitus, jonka Holistic Innovation Institute, S.L.U. on tehnyt 2.5.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-706/14, Holistic Innovation Institute v. REA, 16.2.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-241/17 P)
   (2017/C 221/18)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Holistic Innovation Institute, S.L.U. (edustaja: asianajaja J. J. Marin López)

      Muu osapuoli: Tutkimuksen toimeenpanovirasto (REA)

      Vaatimukset

               —

               yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) 16.2.2017 asiassa T-706/14, Holistic Innovation Institute vastaan REA, annettu tuomio EU:T:2017:89 on kumottava

               —

               tutkimuksen toimeenpanoviraston johtajan 24.7.2014 viitenumerolla ARES (2014) 2461172 tekemä päätös on kumottava siltä osin kuin siinä päätetään neuvottelut Holistic Innovation Institute, S.L.U:n kanssa ja estetään sen osallistuminen hankkeisiin Inachus ja ZONeSEC

               —

               Holistic Innovation Institute, S.L.U. on velvoitettava suorittamaan korvauksia valituskirjelmän 177 kohdassa vaaditun mukaisesti.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Oikeudellinen virhe, joka perustuu siihen, että valituksenalaisessa tuomiossa esitetään, että REA oli toimivaltainen arvioimaan Holistic Innovation Instituten kapasiteettia ja sulkemaan sen hankkeita Inachus ja ZONeSEC koskevien neuvottelujen ulkopuolelle, ja ettei se tältä osin ylittänyt niitä rajoja, jotka sille oli asetettu seitsemännen puiteohjelman osalta (valituksenalaisen tuomion 39 kohta).

               2.

               Oikeudellinen virhe, joka perustuu siihen, että päätöksen 2012/838 liitteessä olevan 2.2.2 jakson ensimmäistä kohtaa on tulkittu siten, että REA voi sulkea Holistic Innovation Instituten hankkeita Inachus ja ZONeSEC koskevien neuvottelujen ulkopuolelle (valituksenalaisen tuomion 126 kohta).

               3.

               Oikeudellinen virhe, joka perustuu siihen, että valituksenalaisessa tuomiossa katsotaan, että riidanalainen päätös on perusteltu (valituksenalaisen tuomion 67 kohta), kun otetaan huomioon, että riidanalaisessa päätöksessä viitataan perustelujen osalta yhtäältä 13.3.2014 annettuun komission päätökseen (ARES (2014) 710158), jolla valittaja jätettiin hankkeen eDIGIREGION ulkopuolelle (valituksenalaisen tuomion 57–60 ja 62 kohta), ja toisaalta tarkastusten 11-INFS-025 ja 11-BA119-016 loppukertomuksiin (valituksenalaisen tuomion 63 ja 64 kohta), koska sekä 13.3.2014 annetusta komission päätöksestä (ARES (2014) 710158) että tarkastusten 11-INFS-025 ja 11-BA119-016 loppukertomuksista on nostettu kumoamiskanteet.

               4.

               Oikeudellinen virhe, joka perustuu siihen, että näyttö on valituksenalaisessa tuomiossa otettu huomioon vääristyneellä tavalla, koska siinä on todettu, että REA pyysi kantajalta tiettyjä tietoja ”useaan otteeseen” (valituksenalaisen tuomion 75 kohta), että se ”uudisti pyyntönsä”14.5.2014 päivätyssä kirjeessään (valituksenalaisen tuomion 78 kohta) ja että ”REA:n ja kantajan välillä on ollut useita yhteydenottoja” (valituksenalaisen tuomion 118 kohta).

               5.

               Oikeudellinen virhe, joka perustuu siihen, että näyttö on valituksenalaisessa tuomiossa otettu huomioon vääristyneellä tavalla, koska kohdissa 8, 77 ja 78 on viitattu asiakirjaan, jota ei ole olemassa.

               6.

               Oikeudellinen virhe, joka perustuu siihen, että valituksenalaisessa tuomiossa katsotaan, että riidanalainen päätös on perusteltu (valituksenalaisen tuomion 80, 84, 94, 108 ja 127 kohta), vaikka riidanalaisella päätöksellä rikotaan päätöksen 2012/838 2.2.2 jaksoa, kun siinä jätetään ottamatta huomioon riippumattomien ulkopuolisten asiantuntijoiden myönteiset lausunnot kantajan kapasiteetista ilman ”painavia ja hyvin perusteltuja argumentteja”.

               7.

               Oikeudellinen virhe, joka perustuu siihen, ettei valituksenalaista tuomiota ole perusteltu siltä osin kuin siinä todetaan, että ”kantaja ei esittänyt mitään seikkaa, joka osoittaisi sen [REA:n] argumentit perusteettomiksi” (valituksenalaisen tuomion 58 kohta) ja että kantajan 2.6.2014 päivätyssä kirjeessä, joka oli liitetty kannekirjelmään sen liitteenä A26 ”toistettiin osa tiedoista, jotka sisältyivät edellä olevassa 8 kohdassa mainittuun selittävään asiakirjaan, muttei annettu niitä nimenomaisia tietoja, joita REA oli pyytänyt ja jotka mainitaan edellä olevissa 7, 9 ja 10 kohdassa”) (valituksenalaisen tuomion 78 kohta).

               8.

               Oikeudellinen virhe, joka perustuu siihen, että neuvotteluvaltuuksien osalta ilmoitetulla aikataululla tarkoitettiin neuvottelujen päättämistä ”viitteellisesti” (valituksenalaisen tuomion 130 kohta).

               9.

               Oikeudellinen virhe, joka perustuu siihen, että valituksenalaisessa tuomiossa katsotaan virheellisesti, ettei ole aihetta määrätä maksettavaksi korvausta riidanalaisen päätöksen antamisesta aiheutuneista aineellisista ja aineettomista vahingoista (valituksenalaisen tuomion 147, 148 ja 150 kohta).


title: Asia F-67/13: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 25.6.2014 – Rihn v. Europol (Henkilöstö — Europolin henkilöstö — Europol-sopimus — Europolin henkilöstösäännöt — Päätös 2009/371/JAI — Palvelussuhteen ehtojen soveltaminen Europolin toimihenkilöihin — Väliaikaisen toimihenkilön määräaikaisen työsopimuksen uudistamatta jättäminen — Kieltäytyminen myöntää väliaikaiselle toimihenkilölle toistaiseksi voimassa oleva työsopimus)

text:
               4.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 253/70

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 25.6.2014 – Rihn v. Europol
   (Asia F-67/13) (1)

   ((Henkilöstö - Europolin henkilöstö - Europol-sopimus - Europolin henkilöstösäännöt - Päätös 2009/371/JAI - Palvelussuhteen ehtojen soveltaminen Europolin toimihenkilöihin - Väliaikaisen toimihenkilön määräaikaisen työsopimuksen uudistamatta jättäminen - Kieltäytyminen myöntää väliaikaiselle toimihenkilölle toistaiseksi voimassa oleva työsopimus))
   2014/C 253/98
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Philippe Rihn (Haag, Alankomaat) (edustaja: asianajaja J.-J. Ghosez)

      Vastaaja: Euroopan poliisivirasto (asiamiehet: aluksi J. Arnould ja D. Neumann ja sittemmin J. Arnould, D. Neumann ja D. El Khoury)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Henkilöstö – Vaatimus kumota sellainen päätös, jolla ei uudistettu kantajan määräaikaista työsopimusta

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Rihn velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Euroopan poliisiviraston oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 274, 21.9.3013, s. 31.


title: Asia C-193/15 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.4.2016 – Valittajana Tarif Akhras sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka (YUTP) — Syyrian arabitasavaltaan kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet — Kyseisestä hallinnosta hyötyviin tai sitä tukeviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistettavat toimenpiteet — Näyttö siitä, että merkitseminen luetteloihin on perusteltua — Todisteiden kokonaisuus — Todisteiden ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla)

text:
               13.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/20

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.4.2016 – Valittajana Tarif Akhras sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio
      (Asia C-193/15 P) (1)

      ((Muutoksenhaku - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka (YUTP) - Syyrian arabitasavaltaan kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet - Kyseisestä hallinnosta hyötyviin tai sitä tukeviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistettavat toimenpiteet - Näyttö siitä, että merkitseminen luetteloihin on perusteltua - Todisteiden kokonaisuus - Todisteiden ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla))
      (2016/C 211/24)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: Tarif Akhras (edustajat: solicitor S. Millar, solicitor S. Ashley, D. Wyatt, QC, ja barrister R. Blakeley)

         Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehetn M.-M. Joséphidès ja M. Bishop) ja Euroopan komissio (asiamiehet: D. Gauci ja L. Havas)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Valitus hylätään.

                  2)

                  Tarif Akhras vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 205, 22.6.2015.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 18 päivänä syyskuuta 1996, asiassa T-353/94, Postbank NV vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Väitetiedoksianto ja kuulemispöytäkirja - Päätös, jolla komissio hyväksyi sen, että hallinnollisessa menettelyssä kolmannet esittävät edellä mainitut asiakirjat kansallisissa oikeudenkäynneissä - Kannekelpoinen toimi - Salassapitovelvollisuus - Liikesalaisuudet)

text:
N:o C 336/24           FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      9.11.96
                                              ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                 nään JMC Automobiles, kotipaikka Livange ( Luxemburg ),
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                                   Monin Automobiles SA, kotipaikka Bourg-de-Péage
                   18 päivänä syyskuuta 1996 ,                           ( Ranska ), Europe Auto Service ( EAS ) SA, kotipaikka
                                                                         Livange ( Luxemburg ), SA Somaco SARL, kotipaikka Fort-
asiassa T-353/94 , Postbank NV vastaan Euroopan yhteisö                 de-France ( Ranska ), edustajanaan asianajaja Jean-Claude
                          jen komissio (')                               Fourgoux, Pariisi, prosessiosoite Luxemburgissa asianajo
(Kilpailu — Hallinnollinen menettely — Väitetiedoksianto                 toimisto Pierrot Schiltz, 4, rue Beatrix de Bourbon , vastaan
ja kuulemispöytäkirja — Päätös, jolla komissio hyväksyi                  Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehet : Berend Jan
sen, että hallinnollisessa menettelyssä kolmannet esittävät              Drijber ja Herve Lehman ), jossa kantajat vaativat toisaalta
edellä mainitut asiakirjat kansallisissa oikeudenkäynneissä              sellaisen komission 13.10.1994 tekemän päätöksen kumo
— Kannekelpoinen toimi — Salassapitovelvollisuus —                       amista , jolla komissio hylkäsi kantajien valitukset, jotka
                         Liikesalaisuudet)                               koskevat ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan vastai
                           ( 96 /C 336 /49 )                             siksi väitettyjä yritysten välisiä järjestelyjä, ja toisaalta
                                                                         korvausta vahingosta , jonka kantajat väittävät kärsineensä
                 (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                         komission niiden valitusten käsittelyssä noudattaman
                                                                         menettelyn takia , ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Asiassa T-353/94, Postbank NV, Amsterdam, edustajinaan                   ( laajennettu neljäs jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston
asianajajat O. W. Brouvver ja F. P. Louis, Bryssel , proses             puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit R. García-Valde
siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto M. Loesch , 11 , rue             casas, P. Lindh , J. Azizi ja J. D. Cooke, kirjaaja : johtava
Goethe, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehet:               hallintovirkamies B. Pastor, on antanut 1 8.9.1 996 tuomion ,
B. J. Drijber ja W. Wils ), jossa kantaja vaatii komission sen           jonka tuomiolauselma on seuraava :
päätöksen kumoamista , joka sisältyi komission 23.9.1994
ja 3/4.10.1994 päiväämiin kirjeisiin ja jossa hyväksyttiin se ,
että kolmannet yritykset esittävät kansallisissa oikeuden                1 ) Vaatimukset siitä, että ensimmäisen oikeusasteen
käynneissä väitetiedoksiannon ja kuulemispöytäkirjan ,                        tuomioistuin toteaa, että kilpailusääntöjä on rikottu,
jotka komissio on antanut niille hallinnollisen menettelyn                    jätetään tutkimatta.
aikana , ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( laajen
nettu ensimmäinen jaosto ), toimien kokoonpanossa : presi
dentti A. Saggio sekä tuomarit C. W. Bellamy , A. Kaloge                2 ) Laiminlyönnin toteamista koskevat vaatimukset jäte
                                                                              tään tutkimatta .
ropoulos , V. Tiili, ja R. M. Moura Ramos , kirjaaja :
hallintovirkamies J. Palacio Gonzalez, on antanut
 18.9.1996 tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :
                                                                         3 ) Riidanalainen päätös kumotaan siltä osin kuin sillä
 1 ) Komission 23 . 9 . 1 993 ja 3/4 . 1 0. 1 994 päiväämiin kirjei          hylätään Cesbronin 18.1 1.1985 päivätty ja Cesbronin ,
     siin sisältynyt päätös, joka on osoitettu NUON Veluwse                   Asia Motor Francen, Monin Automobilesin ja EAS:n
      Nutsbedrijven NV:lle ja Maatschappij Elektriciteit en                   29.1 1.1988 päivätyt valitukset.
      Gas Limburg NV:lle, kumotaan .
2 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti                     4 ) Muilta osin kumoamisvaatimukset hylätään perusteet
                                                                               tomina .
      kulut.
 (') EYVL N:o C 370 , 24.12.1994
                                                                         5 ) Vahingonkorvausvaatimukset jätetään tutkimatta.
                                                                         6)    Vaatimukset siitä, että komissio olisi velvoitettava
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                       korvaamaan asiassa T-7/92 , Asia Motor France ym .
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                                         vastaan komissio , 29.6.1993 annettuun tuomioon
                                                                               (Kok . 1993 , s. 11-669) liittyvät oikeudenkäyntikulut,
                   18 päivänä syyskuuta 1996 ,
                                                                               hylätään perusteettomina.
 asiassa T-387/94 , Asia Motor France SA ym . vastaan
                Euroopan yhteisöjen komissio (')
 (Kilpailu — Valituksen käsittelyä koskevat velvoitteet —                7 ) Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä
 Hylkäämisperusteiden laillisuus — Ilmeinen arviointivirhe                    puolesta kantajien oikeudenkäyntikuluista.
                             — Perustelu)
                            ( 96/C 336/50 )
                                                                          (') EYVL N:o C 392 , 31.12.1994
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
 Asiassa T-387/94 , Asia Motor France SA, kotipaikka
 Livange ( Luxemburg ), Jean-Michel Cesbron , toiminime


title: Asia T-349/08: Kanne 26.8.2008 — Uralita v. komissio

text:
               8.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 285/45

         Kanne 26.8.2008 — Uralita v. komissio
   (Asia T-349/08)
   (2008/C 285/83)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Uralita, SA (Madrid, Espanja) (edustajat: I. Forrester, QC ja lakimiehet K. Struckmann, P. Lindfelt ja J. Garcia-Nieto Esteva)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Komission 11.6.2008 tekemä päätös — asia COMP/F/38.695 — natriumkloraatti, on kumottava siltä osin kuin se koskee Uralitaa

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tällä kanteella kantaja vaatii EY 230 artiklan nojalla komission 11.6.2008 tekemän päätöksen K(2008)2626 lopullinen (asia COMP/F/38.695 — natriumkloraatti), joka koskee EY 81 artiklan 1 kohdan ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan mukaista menettelyä, osittaista kumoamista siltä osin kuin siinä on todettu, että kantajan on katsottava olevan solidaarisessa vastuussa Aragonesasin, jonka osakkeenomistaja kantaja on, väitetystä sääntöjen rikkomisesta 16.12.1996 ja 9.2.2000 välisenä aikana.
   Kantaja esittää vaatimustensa tueksi kaksi kanneperustetta.
   Ensimmäiseksi se katsoo, että komissio teki oikeudellisen virheen, kun se kohdensi vastuun Aragonesasin menettelystä Uralitalle emoyhtiön ja tytäryhtiön välisen vastuusuhteen perusteella.
   Toiseksi kantaja katsoo, että komissio erehtyi, kun se kohdensi vastuun Aragonesasin menettelystä Uralitalle seuraannon perusteella.


title: Asia T-45/09: Kanne 30.1.2009 — Al Barakaat International Foundation v. komissio

text:
               4.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 153/39

         Kanne 30.1.2009 — Al Barakaat International Foundation v. komissio
   (Asia T-45/09)
   2009/C 153/77
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Asianosaiset

      Kantaja: Al Barakaat International Foundation (Spånga, Ruotsi) (edustajat: asianajajat L. Silbersky ja T. Olsson)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               komission asetus N:o 1190/2008 on kumottava Al-Barakaat International Foundationia koskevilta osin

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut myöhemmin ilmoitettavan suuruisina.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2002 muuttamisesta 101. kerran 28.11.2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1190/2008 (1), jolla kantaja pidetään luettelossa sellaisista henkilöistä ja yhteisöistä, joiden varat ja muut taloudelliset resurssit jäädytetään asetuksen N:o 881/2002 (2) mukaisesti. Asetus N:o 1190/2008 on annettu sen jälkeen, kun yhteisöjen tuomioistuin antoi yhdistetyissä asioissa C-402/05 P ja C-415/05 P, Kadi ja Al Barakaat International Foundation vastaan neuvosto ja komissio, 3.9.2008 annetun tuomion (Kok., s. I-0000), jolla kantajan sisältänyt aikaisempi luettelo kumottiin.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seuraaviin perusteisiin:
   Komission toimivallan ylittäminen, koska velvollisuus korjata puutteita hallinnollisessa menettelyssä ei anna komissiolle toimivaltaa muuttaa tai täydentää luetteloa.
   Perusteluvelvollisuuden ja huolenpitovelvollisuuden laiminlyönti sekä puolustautumisoikeuksien ja tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden rikkominen, koska ne perustelut, joiden mukaan kantaja on pidettävä luettelossa, eivät sisällä täsmällisiä tietoja väitetystä kanssakäymisestä yhtäältä kantajan ja toisaalta al-Quaidan, Osama bin Ladenin ja Talebanin välillä.
   Taannehtivan lainsäädännön kiellon rikkominen, koska kantajan sisällyttäminen luetteloon perustuu yli 10 vuoden takaisiin tapahtumiin.
   Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen, koska riidanalaisessa säännöksessä säädetyt varojen jäädyttämistä koskevat toimenpiteet merkitsevät sellaista suhteetonta puuttumista omaisuudensuojaan, jota ei voida hyväksyä.

      (1)  EUVL L 322, s. 25.

      (2)  Tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä sekä Afganistaniin suuntautuvan tiettyjen tavaroiden ja palvelujen viennin kieltämisestä, Afganistanin Talebania koskevien lentokiellon ja varojen sekä muiden taloudellisten resurssien jäädyttämisen laajentamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 467/2001 kumoamisesta 27.5.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 881/2002 (EYVL L 139, s. 9).


title: Asia C-99/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 2.3.2011 — Saksan liittotasavalta v. Z

text:
               11.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 173/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 2.3.2011 — Saksan liittotasavalta v. Z
   (Asia C-99/11)
   2011/C 173/07
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesverwaltungsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Saksan liittotasavalta

      Vastapuoli: Z

      Muut osapuolet: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht; Der Bundesbeauftragte für Asylangelegenheiten beim Bundesamt für Migration und Flüchtlinge

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2004/83/EY (1) 9 artikla 1 kohdan a alakohtaa tulkittava siten, että jokainen sellainen puuttuminen uskonnonvapauteen, joka on Euroopan ihmisoikeussopimuksen 9 artiklan vastainen, ei ole ensiksi mainitun säännöksen mukainen vainoksi katsottava teko vaan että uskonnonvapautta perustuvanlaatuisena ihmisoikeutena loukataan vakavasti ainoastaan silloin, kun sen ydinalueeseen puututaan?

               2)

               Jos kysymykseen 1 vastataan myöntävästi:

                           a)

                           Rajoittuuko uskonnonvapauden ydinalue uskon tunnustamiseen ja uskonnolliseen toimintaan kotipiirissä ja naapurustossa vai onko direktiivin 2004/83/EY 9 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuna vainoksi katsottavana tekona pidettävä myös sitä, että alkuperämaassa uskonnon harjoittaminen julkisesti aiheuttaa terveyden, hengen tai fyysisen vapauden vaarantumisen, minkä vuoksi hakija luopuu sen harjoittamisesta?

                           b)

                           Jos uskonnonvapauden ydinalue voi kattaa myös tietyn julkisesti tapahtuvan uskonnollisen toiminnan:

                                       Riittääkö uskonnonvapauden vakavaksi loukkaukseksi tässä tapauksessa, että hakija kokee, että tämä uskonnollisen toiminnan harjoittaminen on hänelle luovuttamaton oikeus, jotta hän voi säilyttää uskonnollisen identiteettinsä,

                                       vai vaaditaanko tämän lisäksi, että uskonnollinen yhteisö, johon hakija kuuluu, katsoo, että tällainen aktiivinen julkinen uskonnollinen toiminta on olennainen osa sen oppia,

                                       vai saattavatko myös muut olosuhteet, kuten yleiset olot alkuperämaassa, aiheuttaa lisärajoituksia?

               3)

               Jos kysymykseen 1 vastataan myöntävästi:
               Onko hakijalla direktiivin 2004/83/EY 2 artiklan c kohdassa tarkoitetuin tavoin perusteltua aihetta pelätä joutuvansa vainotuksi silloin, kun on osoitettu, että hakija päättää alkuperämaahan palattuaan harjoittaa tiettyä — ydinalueen ulkopuolella olevaa — uskonnollista toimintaa, vaikka tämä johtaa terveyden, hengen tai fyysisen vapauden vaarantumiseen, vai edellytetäänkö hakijalta, että hänen on tulevaisuudessa luovuttava tällaisesta toiminnasta?

      (1)  Kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annettu neuvoston direktiivi 2004/8/EY (EUVL L 304, s. 12)


title: Asia C-418/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Nürnberg (Saksa) on esittänyt 10.7.2017 – Andreas Fabri ja Elisabeth Mathes v. Sun Express Deutschland GmbH

text:
               16.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Nürnberg (Saksa) on esittänyt 10.7.2017 – Andreas Fabri ja Elisabeth Mathes v. Sun Express Deutschland GmbH
   (Asia C-418/17)
   (2017/C 347/07)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Nürnberg

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Andreas Fabri ja Elisabeth Mathes

      Vastaaja: Sun Express Deutschland GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko varauksen muutos toiselle lennolle asetuksen (1) 4 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan kuuluva tilanne?
               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:

               2)

               Sovelletaanko tätä säännöstä myös sellaiseen varausmuutokseen, jota ei ole tehnyt lentoliikenteen harjoittaja vaan yksinomaan matkanjärjestäjä?

      (1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).


title: Asia C-450/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Belgia) on esittänyt 6.11.2006 — Varec SA v. État belge

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/39

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Belgia) on esittänyt 6.11.2006 — Varec SA v. État belge
   (Asia C-450/06)
   (2006/C 326/82)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Conseil d'État (Belgia)
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Varec SA

      Vastaaja: État belge

      Väliintulija: Diehl Remscheid GmbH & Co
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Onko julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annetun neuvoston direktiivin N:o 89/665/ETY (1) 1 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimustentekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annetun direktiivin N:o 93/36/ETY (2) 15 artiklan 2 kohdan ja julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun direktiivin N:o 2004/18/EY (3) 6 artiklan kanssa, tulkittava siten, että tässä artiklassa tarkoitetun muutoksenhakuelimen on taattava asianosaisten, hankintaviranomainen mukaan lukien, sille toimittamissa asiakirjoissa olevien liikesalaisuuksien luottamuksellisuus ja kunnioittaminen, mutta se voi itse tutustua tällaisiin tietoihin ja ottaa ne huomioon?

      (1)  EYVL L 395, 30.12.1989, s. 33.

      (2)  EYVL L 199, 9.8.1993, s. 1.

      (3)  EUVL L 134, 30.4.2004, s. 114.


title: Asia C-15/02: Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburgin 16.1.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Dr. Roman Moser, Bürgermeister der Landeshauptstadt Salzburg sekä Grundverkehrsbeauftragter des Landes Salzburg

text:
6.4.2002                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 84/51
Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburgin 16.1.2002 te-                    –     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                            kulut.
asiassa Dr. Roman Moser, Bürgermeister der Landes-
hauptstadt Salzburg sekä Grundverkehrsbeauftragter des
                          Landes Salzburg
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                            (Asia C-15/02)
                                                                          Komissio esittää, että direktiivi 98/59/EY koskee minkä tahansa
                            (2002/C 84/89)                                työnantajan eli minkä tahansa sellaisen luonnollisen henkilön
                                                                          tai oikeushenkilön toteuttamia työntekijöiden joukkovähentä-
                                                                          misiä, joka on saanut aikaan työsuhteen, vaikka se ei tavoitteli-
                                                                          sikaan toiminnallaan voittoa. Näin ollen tämän direktiivin
Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg on pyytänyt                        vastainen on direktiivin täytäntöönpanoa koskeva Italian lain-
16.1.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroo-                säädäntö, ja erityisesti laki 223/91, jolla rajoitetaan työnteki-
pan yhteisöjen tuomioistuimeen 22.1.2002, Euroopan yhteisö-               jöille annetut takuut koskemaan ainoastaan ”yrityksiä” ja
jen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Dr. Roman                   jätetään virheellisesti niiden soveltamisen ulkopuolelle kaikki
Moser, Bürgermeister der Landeshauptstadt Salzburg sekä                   sellaiset työnantajat, jotka eivät tavoittele toiminnallaan
Grundverkehrsbeauftragter des Landes Salzburg seuraavaan                  voittoa.
ennakkoratkaisukysymykseen:
                                                                          (1) EYVL L 225, 12.8.1998, s. 16.
Onko EY:n perustamissopimuksen 56 artiklan ja sitä seuraa-
vien artiklojen määräyksiä tulkittava siten, että Salzburgin
osavaltion vuoden 1997 Grundverkehrsgesetzin (LGBl.
nro 11/1999) 12, 36 ja 43 §:n säännökset, joiden mukaan
rakentamiskelpoisen kiinteistön hankkiminen Salzburgin osa-
valtiossa edellyttää ilmoitus- tai lupamenettelyä, ovat ristirii-
dassa mainittujen artiklojen kanssa, minkä vuoksi sen, joka
esillä olevassa asiassa on tällaista omaisuutta hankkinut, Euroo-
pan unionin oikeussäännöillä taattua perusvapautta on lou-                Euroopan yhteisöjen komission 6.2.2002 Itävallan tasaval-
kattu?                                                                                taa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-33/02)
                                                                                (2002/C 84/91)
Euroopan yhteisöjen komission 5.2.2002 Italian tasavaltaa
                      vastaan nostama kanne                               Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 6.2.2002 Euroo-
                                                                          pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
                                                                          vastaan. Kantajan edustajana on komission oikeudellisen yksi-
                            (Asia C-32/02)                                kön virkamies Josef Christian Schieferer, prosessiosoite Luxem-
                                                                          burgissa komission oikeudellisen yksikön virkamies Luis Esco-
                           (2002/C 84/90)                                 bar Guerrero, Centre Wagner C 254, Kirchberg.
                                                                          Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.2.2002 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa                –     toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut vaarallis-
vastaan. Kantajan asiamies on Antonio Aresu.                                    ten jätteiden polttamisesta 16 päivänä joulukuuta 1994
                                                                                annetun neuvoston direktiivin 94/67/EY (1) 3 artiklan
                                                                                3 ja 4 kohdan, 7 artiklan 1 ja 2 kohdan, 11 artiklan
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                    3 kohdan sekä 13 artiklan 1 kohdan ja 2 artiklan
                                                                                3 alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska tämä on
–     toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut työntekijöi-
      den joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lain-                     1)   jättänyt BMwA-Verordnung -nimisen säädöksen 3,
      säädännön lähentämisestä 20 päivänä heinäkuuta 1998                            3.2 ja 3.3 §:ssä panematta asianmukaisesti täytän-
      annetun neuvoston direktiivin 98/59/EY (1) mukaisia vel-                       töön direktiivin 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua
      voitteitaan, koska se ei ole antanut säännöksiä niiden                         säännöstöä, joka koskee rinnakkaispoltossa 40 pro-
      työnantajien osalta, jotka eivät toiminnallaan tavoittele                      sentin osuutta ”koko käytön aikana tuotetusta läm-
      voittoa;                                                                       möstä”,


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 14 päivänä lokakuuta 2004, asiassa T-60/02, Deutsche Verkehrsbank AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu — EY 81 artikla — Sopimus käteisenvaihtopalvelujen hintojen vahvistamisesta ja niiden veloittamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä — Saksa — Vastaajan poissaolo)

text:
               18.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/14

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   14 päivänä lokakuuta 2004,
   asiassa T-60/02, Deutsche Verkehrsbank AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Kilpailu - EY 81 artikla - Sopimus käteisenvaihtopalvelujen hintojen vahvistamisesta ja niiden veloittamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä - Saksa - Vastaajan poissaolo)
   (2004/C 314/36)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa T-60/02, Deutsche Verkehrsbank AG, kotipaikka Frankfurt am Main (Saksa), edustajinaan asianajajat M. Klusmann ja F. Wiemer, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jossa on kyse EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/E-1/37.919 (ex 37.391) — Pankkien veloittamat maksut euroalueen kansallisten valuuttojen vaihdosta — Saksa) 11 päivänä joulukuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2003/25/EY (EYVL 2003, L 15, s. 1) kumoamista koskevasta vaatimuksesta, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit R. García-Valdecasas ja J. D. Cooke, kirjaaja: H. Jung, on 14.10.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/E-1/37.919 (ex 37.391) — Pankkien veloittamat maksut euroalueen kansallisten valuuttojen vaihdosta — Saksa) 11 päivänä joulukuuta 2001 tehty komission päätös 2003/25/EY kumotaan kantajaa koskevilta osin.

               2)

               Komissio vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EYVL C 109, 4.5.2002.


title: Asia C-654/11 P: Unionin tuomioistuimen määräys 13.12.2012 — Valittajana Transcatab SpA (selvitystilassa) ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Raakatupakan oston ja ensijalostuksen markkinat Italiassa — Hintojen vahvistaminen ja markkinoiden jakaminen — Tytäryhtiöiden kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevän toiminnan lukeminen niiden emoyhtiöiden syyksi — Syyttömyysolettama — Puolustautumisoikeudet — Perusteluvelvollisuus — Yhdenvertaisen kohtelun periaate)

text:
               23.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/2

         Unionin tuomioistuimen määräys 13.12.2012 — Valittajana Transcatab SpA (selvitystilassa) ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-654/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Raakatupakan oston ja ensijalostuksen markkinat Italiassa - Hintojen vahvistaminen ja markkinoiden jakaminen - Tytäryhtiöiden kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevän toiminnan lukeminen niiden emoyhtiöiden syyksi - Syyttömyysolettama - Puolustautumisoikeudet - Perusteluvelvollisuus - Yhdenvertaisen kohtelun periaate)
   2013/C 55/03
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Transcatab SpA (selvitystilassa) (edustaja: avvocato G. Mastrantonio)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamies: L Malferrari)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-39/06, Transcatab v. komissio, 5.10.2011 antamasta tuomiosta, jolla hylättiin vaatimus saada osittain kumotuksi [EY] 81 artiklan 1 kohdan mukaisesta menettelystä (Asia COMP/C.38.281/B.2 — Italian raakatupakka-ala) 20.10.2005 tehty komission päätös K(2005) 4012 lopullinen ja alennetuksi Transcatabille tällä päätöksellä määrätyn sakon määrää sekä komission vastakanne, jolla se pyrki sakon määrän nostamiseen — Raakatupakan oston ja ensijalostuksen markkinat Italiassa — Mahdollisuus katsoa emoyhtiön syyksi kilpailusääntöjen rikkomiset, joihin sen tytäryhtiöt ovat syyllistyneet — Laillinen olettama tapauksessa, jossa omistusosuus on 100 % — Todistelun vastaanottamista ohjaavat perustavanlaatuiset periaatteet — Perusteluvelvollisuus — Puolustautumisoikeudet — Yhdenvertaisen kohtelun periaate

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Transcatab SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 49, 18.2.2012.


               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/63

         Anheuser-Busch, Incorporatedin 20.2.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne
   (Asia T-71/04)
   (2004/C 94/159)
   Oikeudenkäyntikieli määritetään työjärjestyksen 131 artiklan 2 kohdan mukaisesti kieli, jolla kannekirjelmä on laadittu: englanti
   Anheuser-Busch, Incorporated, St. Louis, Missouri, USA, on nostanut 20.2.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat V. von Bomhard, A. Renck ja A. Pohlmann.
   Bedejovicky Budvar, narodni podnik osallistui myös asian käsittelyyn valituslautakunnassa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakunnan 3.12.2003 tekemän ratkaisun R 1000/2001-2 sikäli kuin siinä hylättiin riidanalaisen tavaramerkin AB GENUINE BUDWEISER KING OF BEERS rekisteröinti luokkaan 32 kuuluvia tavaroita varten

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Anheuser-Busch Inc.

               Haettu tavaramerkki:

               Kuviomerkki AB GENUINE BUDWEISER KING OF BEERS luokkaan 32 kuuluvia tavaroita varten (olut ym.)

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Budejovicky Budvar

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Kansallinen sanamerkki BUDWEISER

               Väiteosaston ratkaisu:

               Rekisteröinnin epääminen

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Valituksen hylkääminen

               Kanneperusteet:

               Asetuksen N:o 40/94 (1) 42 artiklan 2 ja 3 kohdan rikkominen. Tämän kanneperusteen yhteydessä kantaja väittää, että väitteen tekijän esittämä käyttöä koskeva näyttö oli riittämätön tosiasiallisen käytön osoittamiseksi. Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.
               Tässä yhteydessä kantaja väittää, että kyseessä olevien tavaramerkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa.

      (1)   Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 11, s. 1).


title: Asia T-145/12: Kanne 29.3.2012 — Bayerische Motoren Werke v. SMHV

text:
               9.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/29

         Kanne 29.3.2012 — Bayerische Motoren Werke v. SMHV
   (Asia T-145/12)
   2012/C 165/49
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Bayerische Motoren Werke AG (München, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Onken)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 18.1.2012 tekemän päätöksen (asia R 1418/2011-4)

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”ECO PRO” luokkiin 9 ja 12 kuuluvia tavaroita varten — kansainvälinen rekisteröinti nro W 1059979.

      Tutkijan päätös: Suojan epääminen Euroopan unionin nimeävältä kansainväliseltä rekisteröinniltä.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta katsoi virheelliseesti, että kantajan tavaramerkin kansainvälinen rekisteröinti ei ollut 7 artiklassa tarkoitetulla tavalla erottelukykyinen.


title: Asia C-495/99: Euroopan yhteisöjen komission 21.12.1999 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 63/16                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       4.3.2000
–   Sijoittautumisvapauden loukkaaminen                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Jäsenvaltioilla on EY 249 artiklan kolmannen kohdan ja EY 10
    Koska Saksassa pidetään rakennusalan yrityksinä vain
                                                                         artiklan (aiemmat EY:n perustamissopimuksen 189 ja 5 artikla)
    sellaisia yrityksiä, joiden työntekijät käyttävät yli 50 pro-        sitovien määräysten mukaan velvollisuus toteuttaa tarvittavat
    senttia yrityksen kokonaistyöjasta rakennustöihin, on mui-
                                                                         toimenpiteet direktiivien saattamiseksi osaksi kansallista oi-
    den jäsenvaltioiden rakennusalan yritysten kannalta epä-
                                                                         keusjärjestystä ennen tätä varten säädetyn määräajan päätty-
    mielekästä perustaa Saksaan itsenäisiä tytäryhtiöitä, joiden         mistä ja ilmoittamaan välittömästi näistä toimenpiteistä komis-
    palveluksessa on ainoastaan kaupallista ja teknistä henkilö-
                                                                         siolle. Määräaika päättyi 21.11.1996 ilman, että Helleenien
    kuntaa (esim. hankkeiden hankkimiseksi tai niiden kehittä-
                                                                         tasavalta olisi ilmoittanut komissiolle niitä toimenpiteitä, joita
    miseksi), koska ne eivät voi mahdollisen toimeksiannon               se on toteuttanut kyseisen direktiivin saattamiseksi osaksi
    yhteydessä toteuttaa näitä töitä käyttämällä muiden (ulko-
                                                                         kansallista oikeusjärjestystä.
    maalaisten) tytäryhtiöiden taikka emoyhtiön rakennusalan
    työntekijöitä. Tältä osin on kyseessä syrjivä kohtelu, koska
    saksalaisten rakennusalan yritysten saksalaisia tytäryrityk-         (1) EYVL L 319, 12.12.1994, s. 14.
    siä pidetään aina rakennusalan yrityksinä, myös silloin,
    kun ne eivät täytä 50 prosentin sääntöä.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 21.12.1999 Ranskan tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-495/99)
                                                                                (2000/C 63/30)
Euroopan yhteisöjen komission 21.12.1999 Helleenien
               tasavaltaa vastaan nostama kanne                          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.12.1999 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                         vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellinen neuvonantaja
                          (Asia C-494/99)                                Peter Oliver ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez
                                                                         de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                           (2000/C 63/29)                                Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuin
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.12.1999 Euroo-               1. toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut eläimiä ja
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa                 eläintuotteita koskevien todistusten laadinnasta annetun
vastaan. Kantajan asiamiehet ovat komission oikeudellisen                     neuvoston direktiivin 96/93/EY (1) mukaisia velvoitteitaan,
yksikön virkamies Maria Patakia ja komission oikeudellisen                    koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen
yksikön oikeudellinen neuvonantaja Frank Benyon ja proses-                    edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,
siosoite Luxemburgissa on c/o oikeudellinen yksikön virkamies                 ja
Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                         2. velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                              kulut.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–   toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut perusta-        EY 249 artiklassa ja EY 10 artiklassa jäsenvaltiot velvoitetaan
    missopimuksen ja siviili-ilmailun onnettomuuksien ja vaa-            toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet niille osoitetun direktii-
    ratilanteiden tutkinnan perusperiaatteista 21 päivänä mar-           vin täytäntöönpanemiseksi jäsevaltion sisäisessä oikeudessa
    raskuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/56/EY (1)             direktiivissä asetetussa määräajassa. Direktiivin 96/93/EY 9 ar-
    mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyssä määrä-           tiklassa asetettu määräaika päättyi 1.1.1998 ilman, että Ranska
    ajassa antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttä-            oli toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä.
    miä lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä ja koska
    toissijaisesti se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle;
                                                                         (1) EYVL L 13, 16.1.1997, s. 18.
–   velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
    käyntikulut.


title: Asia C-368/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka tribunal administratif de Lyon (Ranska) on esittänyt 8.9.2006 — CEDILAC SA v. Ministère de l'économie, des finances et de l'industrie

text:
               18.11.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka tribunal administratif de Lyon (Ranska) on esittänyt 8.9.2006 — CEDILAC SA v. Ministère de l'économie, des finances et de l'industrie
   (Asia C-368/06)
   (2006/C 281/39)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunal administratif de Lyon
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: CEDILAC SA

      Vastaaja: Ministère de l'économie, des finances et de l'industrie
   Ennakkoratkaisukysymys
   Onko järjestelmä, jonka Ranska otti käyttöön liitännäistoimena sen säännön kumoamisen yhteydessä, jonka mukaan arvonlisävero saadaan vähentää vasta kuukauden määräajan kuluttua, yhteensoveltuva 17.5.1977 annetun Euroopan yhteisöjen neuvoston direktiivin 1977/388/ETY (1) 17 artiklan ja 18 artiklan 4 kohdan kanssa?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).


title: Asia C-252/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) on esittänyt 16.5.2012 — Specsavers International Healthcare Ltd, Specsavers BV, Specsavers Optical Group Ltd, Specsavers Optical Superstores Ltd vastaan Asda Stores Ltd

text:
               28.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 227/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) on esittänyt 16.5.2012 — Specsavers International Healthcare Ltd, Specsavers BV, Specsavers Optical Group Ltd, Specsavers Optical Superstores Ltd vastaan Asda Stores Ltd
   (Asia C-252/12)
   2012/C 227/18
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Specsavers International Healthcare Ltd, Specsavers BV, Specsavers Optical Group Ltd, Specsavers Optical Superstores Ltd

      Vastapuoli: Asda Stores Ltd

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kun elinkeinonharjoittaja on rekisteröinyt erillisiksi yhteisön tavaramerkeiksi

                           (i)

                           kuviomerkin ja

                           (ii)

                           sanamerkin,

                     ja se käyttää näitä kahta yhdessä, voiko tällainen käyttö merkitä kuviomerkin asetuksen N:o 207/2009 (1) 15 ja 51 artiklassa tarkoitettua käyttöä? Jos näin on, miten kysymystä kuviomerkin käytöstä on arvioitava?

               2)

               Onko vastaus erilainen, jos

                           (i)

                           sanamerkki on asetettu kuviomerkin päälle?

                           (ii)

                           elinkeinonharjoittaja on rekisteröinyt yhteisön tavaramerkiksi myös yhdistetyn tavaramerkin, joka muodostuu kuviomerkistä ja sanamerkistä?

               3)

               Riippuuko vastaus kysymykseen A tai B siitä, mieltääkö keskivertokuluttaja kuviomerkin ja sanat siten, että (i) ne ovat erillisiä merkkejä, vai (ii) siten, että niillä kullakin on itsenäinen erottava tehtävä? Jos se riippuu tästä, millä tavalla?

               4)

               Kun yhteisön tavaramerkkiä ei ole rekisteröity värillisenä, mutta tavaramerkin haltija on käyttänyt sitä laajamittaisesti tietyn värisenä tai tietyn väriyhdistelmän värisenä siten, että merkittävä osa yleisöä (osassa yhteisöä mutta ei koko yhteisössä) yhdistää kyseisen tavaramerkin kyseiseen väriin tai väriyhdistelmään, onko vastapuolen käyttämän riidanalaisen merkin värillä tai väreillä merkitystä siinä kokonaisarvioinnissa, joka koskee (i) asetuksen N:o 207/2009 9 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettua sekaannusvaaraa tai (ii) saman asetuksen 9 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettua epäoikeutettua hyväksikäyttöä? Jos niillä on merkitystä, millä tavalla?

               5)

               Jos vastaus on myöntävä, onko kokonaisarvioinnissa merkitystä sillä, että merkittävä osa yleisöä yhdistää vastapuolen itsensä siihen väriin tai tiettyyn väriyhdistelmään, jota vastapuoli käyttää riidanalaisessa merkissä?

      (1)  EUVL L 78, s. 1.


title: Tribunale di Genovan (Sezione I Civile) 1.2.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö kyseisessä tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Trinity Alimentari Italia SpA vastaan Ministero delle Finanze dello Stato (Asia C-128/96)

text:
1.6.96                  FI |                       Euroopan yhteisojen virallinen lehti                                N:o C 158/ 11
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                           käytetty ostajan lisämaksusta tekemän laskelman perus
                                                                       teena ,
1 , toteaa , että Espanjan kuningaskunta on rikkonut
      kuudennen arvonlisäverodirektiivin ( 77/388/ETY ('))             va i
       13 artiklan A kohdan 1 alakohdan m alakohdan
      säännöksiä, koska se on säätänyt, että läheisesti urhei         tarkoitetaanko tällä ilmauksella ainoastaan sitä määrää ,
      luun ja liikuntakasvatukseen liittyviä palvelujen suori         johon päädytään niiden ostajan ilmoittamien tosiseikkojen
      tuksia koskevia vapautuksia ALV:stä sovelletaan aino            perusteella , joita on käytetty perusteena maidon lisämaksu
      astaan sellaisiin yksityisiin yhteisöihin, joiden jäsenmak      määrää laskettaessa , riippumatta siitä, ovatko nämä tosisei
      sut eivät ylitä tiettyä summaa ;                                 kat oikeita ?
2 . velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan                      Jos säännöstä on tulkittava ensin esitetyn vaihtoehdon
      oikeudenkäyntikulut.                                             mukaisesti, nousee esiin kysymys siitä , erääntyykö lain
                                                                       mukaan velkaa olevan maidon lisämaksumäärä kokonaan
                                                                       asetuksessa mainittuna ajankohtana ( tuolloin 30.6 .) siten,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    että lisämaksun velallisen ( Saksassa maidontuottaja ) on
                                                                       silloin, kun maksusta on ostajan ilmoittamien liian alhaisten
Espanjan laissa ( 2 ) säädettyä vapautusta koskevaa rajoitusta         määrien takia suoritettu ainoastaan osa, maksettava ero
ei mainita kuudennessa direktiivissä, ja rajoitusta on sen             tukselle kansallisten koronmaksua koskevien säännösten
vuoksi pidettävä direktiivin 13 artiklan säännösten vastai            mukaan korkoa tuon vuoden päivämäärästä 1.7. lukien .
sena . Jäsenvaltiot eivät voi asettaa 13 artiklan m alakoh
dassa säädetylle vapautukselle muita edellytyksiä kuin                 (•) EYVL N:o L 139 , s . 12
tämän artiklan A kohdan 2 alakohdan edellytykset . ALV:tä
koskeva Espanjan laki ei myöskään ole kuudennen direktii
vin yhdennessätoista perustelukappaleessa asetetun tavoit
teen mukainen, koska muiden kuin 13 artiklassa säädettyjen
edellytysten asettaminen on vastoin tavoitetta laatia yhtei
nen luettelo verovapautuksista , jotta omien varojen kanto
tapahtuisi yhdenmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa ; näin             Tribunale di Genovan ( Sezione I Civile ) 1.2.1996 tekemäl
ollen Espanjan laki on sekä kuudennen direktiivin 13 artik            lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö kysei
lan sanamuodon että yhteisen ALV-järjestelmän päämää                  sessä tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Trinity
rien vastainen .                                                       Alimentari Italia SpA vastaan Ministero delle Finanze dello
                                                                                Stato
                                                                                Asia C- 1 2 8/96 )
(') Kuudes direktiivi 77/388/ETY ( EYVL N:o L 145 , 13.6.1977,
     s . 1 ).                                                                                ( 96/C 158/26 )
(2 ) Laki nro 37/ 1992 , sellaisena kuin se on muutettuna lailla
     nro 42/ 1994 .
                                                                       Tribunale di Genova ( Sezione I Civile ) on pyytänyt 1.2.1 996
                                                                       tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei
                                                                       söjen tuomioistuimen kirjaamoon 22.4.1 996, yhteisöjen
                                                                       tuomioistuimelta ennakkoratkaisua kyseisessä tuomioistui
                                                                       messa vireillä olevassa asiassa Trinity Alimentari Italia SpA
                                                                       vastaan Ministero delle Finanze dello Stato kysymyksiin,
                                                                       jotka vastaavat yhdistetyissä asioissa C-47/95 ym . esitettyjä
Hessisches Finanzgerichtin 26.3.1996 tekemällään päätök               ennakkoratkaisukysymyksiä ( 1 ).
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hartmut
        Simon vastaan Hauptzollamt Frankfurt am Main
                                                                       (') Ks . EYVL N:o C 119 , 13.5.1995 , s . 5
                          ( Asia C-125 /96 )
                             96/C 158/25 )
Hessisches Finanzgericht ( 7. Sénat ) on pyytänyt 26.3.1996
tekemällään päätöksellä , joka on saapunut Euroopan yhtei
söjen tuomioistuimen kirjaamoon 18.4.1996 , Euroopan                             Asian C-82/95 ( 1 ) poistaminen rekisteristä
yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Hartmut Simon vastaan                                       ( 96/C 158/27 )
Hauptzollamt Frankfurt am Main, ennakkoratkaisua seu
raaviin kysymyksiin :
                                                                       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen viidennen jaoston
                                                                       puheenjohtajan 9.2.1 996 antamalla määräyksellä tuomio
Onko komission 3 päivänä kesäkuuta 1988 antaman                        istuimen rekisteristä on poistettu asia C-82/95 , Euroopan
asetuksen ( ETY ) N:o 1546/88 f 1 ) 15 artiklan 4 kohtaa               yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta .
tulkittava siten, että " lisämaksun velkaa olevalla määrällä "
tarkoitetaan sitä maidon lisämaksun määrää, joka olisi
                                                                       C ) EYVL N:o C 137, 3.6.1995
maksettava silloin, jos ne tosiasialliset tiedot, joiden perus
teella lisämaksu lasketaan toimitusviitemäärien ylittyessä,
olisi koottu oikealla tavalla yhteen ja jos näitä tietoja olisi


title: Asian C-227/98 poistaminen rekisteristä

text:
C 188/24                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      3.7.1999
Bundesgerichtshofin 25.3.1999 tekemällään päätöksellä                     SA vastaan Directeur des services fiscaux du Val-de-Marne
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hans Schwarz-                      ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:Onko luvan anta-
kopf GmbH & Co. KG vastaan Zentrale zur Bekämpfung                        misesta Ranskan tasavallalle soveltaa jäsenvaltioiden liikevaih-
                   unlauteren Wettbewerbs e.V.                            toverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuuden-
                                                                          nen direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 6 kohdan toisesta
                                                                          alakohdasta poikkeavaa toimenpidettä 28 päivänä heinäkuuta
                          (Asia C-169/99)                                 1989 tehty neuvoston päätös (89/487/ETY) (1) pätevä suhteel-
                                                                          lisuusperiaatteen kannalta?
                          (1999/C 188/53)
                                                                          (1) EYVL L 239, 16.8.1989, s. 21.
Bundesgerichtshof (I. Zivilsenat) on pyytänyt 25.3.1999 te-
kemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomiois-
tuimen kirjaamoon 5.5.1999, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
tuimelta asiassa Hans Schwarzkopf GmbH & Co. KG vastaan
Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs e. V. ennak-
koratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                                                 Asian C-25/98 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (1999/C 188/55)
Onko kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lain-
säädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin
76/768/ETY (1) 6 artiklan 1 kohdan d alakohdan viimeisessä                Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 22.3.1999
virkkeessä olevaa ilmaisua ”käytännön syistä” tulkittava siten,           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
että sen perusteella voidaan sallia se, että kosmeettisten                tu asia C-25/98 (Juzgado de lo Social de Santiago de Composte-
tuotteiden valmistaja tai markkinointiyritys painattaa taloudel-          lan esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Dorinda Teresa López
lisista syistä ja tuotteen liikkumisen helpottamiseksi yhteisössä         Touris vastaan Instituto Nacional de Empleo (INEM) ja Instituto
pakolliset varoitusmerkinnät useammalla kielellä, jos selvästi            Nacional de la Seguridad Social (INSS).
luettavissa oleva täydellinen varoitusmerkintä näin merkitään
vain tuotteen pakkauksen liitteeseen ja pakkaus ja astia varuste-         (1) EYVL C 94, 28.3.1998.
taan tilasyistä vain lyhyellä maininnalla? Onko yksittäistapauk-
sessa siis sallittua jättää täydellinen varoitusmerkintä pois
pakkauksesta ja astiasta ja varustaa ne ainoastaan lyhennetyllä
maininnalla, jos yritys pitää yllä mainituista syistä järkevänä
saataa yhtenäisellä ulkonäöllä varustetut tuotteensa saattami-
seksi eri vastaanottajavaltioiden (joista kahdeksan on yhteisön
jäsenvaltioita) markkinoille yhdeksällä kielellä?
                                                                                Asian C-32/98 (1) poistaminen rekisteristä
(1) EYVL L 262, 27.9.1976, s. 169, sellaisena kuin tämä direktiivi on
                                                                                (1999/C 188/56)
    muutettuna neuvoston direktiivillä 88/667/ETY, EYVL L 382,
    31.12.1988, s. 46.                                                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 11.2.1999
                                                                          antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                          tu asia C-32/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Saksan
                                                                          liittotasavalta.
                                                                          (1) EYVL C 94, 28.3.1998.
Tribunal administratif de Melunin (viides jaosto)
3.12.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
kaisupyyntö asiassa Sanofi Winthrop SA vastaan Direc-                              Asian C-227/98 (1) poistaminen rekisteristä
           teur des services fiscaux du Val-de-Marne
                                                                                (1999/C 188/57)
                          (Asia C-181/99)
                                                                          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.3.1999
                                                                          antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                          (1999/C 188/54)                                 tu asia C-227/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                          Irlanti.
Tribunal administratif de Melun (viides jaosto) on pyytänyt               (1) EYVL C 278, 5.9.1998.
3.12.1998 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 14.5.1999, Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Sanofi Winthrop


title: Asia T-219/01: Commerzbank AG:n 24.9.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
22.12.2001             FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 369/13
ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN                               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                  PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
                    9 päivänä elokuuta 2001
                                                                       asiassa T-216/01 (ReiseBank AG v. komissio, ei vielä julkaistu
                                                                       oikeustapauskokoelmassa) esitettyjä.
asiassa T-120/01 R, Carlo De Nicola vastaan Euroopan
                       investointipankki
(Välitoimimenettely – Päätös pidättää asianomainen viran-
toimituksesta – Fumus boni juris – Kiireellisyyden puuttumi-
                               nen)
                                                                       Alcon Universal Ltd:n 18.9.2001 sisämarkkinoiden har-
                        (2001/C 369/20)                                monisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vas-
                                                                                taan nostama kanne
                    (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                                (Asia T-237/01)
Asiassa T-120/01 R, Carlo De Nicola, kotipaikka Rooma,                                           (2001/C 369/22)
edustajanaan asianajaja L. Isola, vastaan Euroopan investointi-
pankki (asiamiehinään C. Gómez de la Cruz ja C. Camilli),
jossa kantaja vaatii kantajaa koskevien useiden EIP:n päätösten                           (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
täytäntöönpanon lykkäämistä, ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuimen presidentti on 9.8.2001 antanut määräyksen,
jonka määräysosa on seuraava:
                                                                       Alcon Universal Ltd on nostanut 18.9.2001 Euroopan yhteisö-
                                                                       jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisä-
1)   Välitoimihakemus hylätään.
                                                                       markkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit)
                                                                       (SMHV) vastaan. Kantajan edustajana on H. Porter, asianajotoi-
2)   Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                       misto Theodore Goddard, Lontoo (Yhdistynyt kuningaskunta).
                                                                       Väliintulijana valituslautakunnassa oli Dr. Robert Winzer
                                                                       Pharma GmbH.
Commerzbank AG:n 24.9.2001 Euroopan yhteisöjen ko-                     Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
               missiota vastaan nostama kanne
                                                                       –     kumoaa valituslautakunnan 18.7.2001 tekemän päätök-
                         (Asia T-219/01)                                     sen R 273/2000-1 ja velvoittaa viraston epäämään yhtei-
                                                                             sön tavaramerkin mitätöimisen
                        (2001/C 369/21)                                –     velvoittaa viraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Commerzbank AG, Frankfurt am Main (Saksa), on nostanut
24.9.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat H. Satzky ja             Yhteisön     tavaramerkin       Alcon Universal Ltd.
B. Maassen.                                                            hakija:
                                                                       Kyseessä oleva yhteisön         Sanamerkki ”BSS” tiettyjä luo-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin             tavaramerkki:                   kan 5 tavaroita varten (rekisteri-
                                                                                numero 90 134)
–    kumoaa komission 17.8.2001 asiassa COMP/E-1/37.919
     tekemän päätöksen, joka kohdistui kantajaa vastaan ja             Mitättömyyshakemuk-             Dr Robert Winzer Pharma GmbH
     joka koski asiakirjoihin tutustumisen epäämistä, ja               sen hakija:
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut               Mitättömyysosaston              Yhteisön tavaramerkin mitättö-
     asiassa.                                                          päätös:                         mäksi julistaminen


title: Asia T-523/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.11.2013 — Euromed v. SMHV — DC Druck Chemie (EUROSIL)

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/45

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.11.2013 — Euromed v. SMHV — DC Druck Chemie (EUROSIL)
   (Asia T-523/13) (1)

   2014/C 45/83
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 352, 30.11.2013.


title: Muistio kansallisten tuomioistuinten ennakkoratkaisupyyntöjen tekemisestä

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/1

         Tiedote
   Yhteisöjen tuomioistuin on laatinut kansallisia tuomioistuimia varten ennakkoratkaisupyyntöjen tekemistä koskevan muistion, joka on vuonna 1996 jaettu toimivaltaisille kansallisille viranomaisille. Tämä muistio on osoittautunut käytännössä tarpeelliseksi ja yhteisöjen tuomioistuin onkin ajantasaistanut sen ja päättänyt myös julkaista sen Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      MUISTIO

   kansallisten tuomioistuinten ennakkoratkaisupyyntöjen tekemisestä
   (2005/C 143/01)

               1.

               Ennakkoratkaisumenettely on keskeinen Euroopan yhteisön oikeuteen kuuluva järjestelmä, jonka tarkoituksena on antaa kansallisille tuomioistuimille mahdollisuus tulkita ja soveltaa tätä oikeutta yhdenmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa.

               2.

               Euroopan yhteisöjen tuomioistuimella on toimivalta antaa ennakkoratkaisuja Euroopan yhteisön oikeuden tulkinnasta ja johdetun oikeuden pätevyydestä. Tämä yleinen toimivalta perustuu EY:n perustamissopimuksen 234 artiklaan ja tiettyjen erityistapausten osalta muihin säännöksiin ja määräyksiin.

               3.

               Koska ennakkoratkaisumenettely perustuu yhteisöjen tuomioistuimen ja kansallisten tuomioistuinten väliseen yhteistyöhön, sen tehokkuuden varmistamiseksi on tarkoituksenmukaista antaa kansallisille tuomioistuimille seuraavat ohjeet.

               4.

               Näillä käytännön ohjeilla, jotka eivät ole sitovia, pyritään antamaan kansallisille tuomioistuimille neuvoja siitä, milloin ennakkoratkaisupyyntö on tarkoituksenmukaista esittää, ja tarvittaessa avustamaan niitä yhteisöjen tuomioistuimelle esitettävien kysymysten laatimisessa.

         Yhteisöjen tuomioistuimen tehtävä ennakkoratkaisumenettelyssä

               5.

               Yhteisöjen tuomioistuimen tehtävänä ennakkoratkaisumenettelyssä on tulkita yhteisön oikeutta tai lausua sen pätevyydestä eikä soveltaa tätä oikeutta pääasian oikeudenkäynnin taustalla oleviin tosiseikkoihin, mikä kuuluu kansalliselle tuomioistuimelle. Yhteisöjen tuomioistuimen tehtävänä ei ole lausua pääasian oikeudenkäynnissä esitetyistä tosiseikoista eikä ratkaista kansallisen oikeuden tulkintaa tai soveltamista koskevia näkemyseroja.

               6.

               Yhteisöjen tuomioistuin lausuu yhteisön oikeuden tulkinnasta tai pätevyydestä pyrkien antamaan oikeusriidan ratkaisun kannalta hyödyllisen vastauksen, mutta ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana on tehdä kyseisestä vastauksesta päätelmät, tarvittaessa jättämällä soveltamatta kyseessä olevaa kansallista säännöstä.

         Päätös ennakkoratkaisukysymyksen esittämisestä yhteisöjen tuomioistuimelle
   Kysymyksen esittäjä

               7.

               EY:n perustamissopimuksen 234 artiklan ja Euratomin perustamissopimuksen 150 artiklan mukaan jokainen jäsenvaltion tuomioistuin, sikäli kuin siinä vireillä olevan menettelyn tarkoituksena on ratkaisun antaminen tuomiovaltaa käyttäen, voi lähtökohtaisesti esittää ennakkoratkaisukysymyksen yhteisöjen tuomioistuimelle. Yhteisöjen tuomioistuin pitää tuomioistuimena toimimista yhteisön oikeuden itsenäisenä käsitteenä.

               8.

               Niistä toimenpiteistä, joita yhteisön toimielimet toteuttavat viisumi-, turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaa sekä muuta henkilöiden vapaaseen liikkuvuuteen liittyvää politiikkaa koskevalla EY:n perustamissopimuksen kolmannen osan IV osastoon kuuluvalla erityisalalla, voivat ennakkoratkaisua EY:n perustamissopimuksen 68 artiklan mukaisesti pyytää kuitenkin — erityisesti tuomioistuinten toimivallan sekä tuomioiden tunnustamisen ja täytäntöönpanon osalta — ainoastaan ne tuomioistuimet, jotka toimivat ylimpänä muutoksenhakuasteena.

               9.

               Euroopan unionin perustamissopimuksen 35 artiklassa määrätään samoin, että niistä toimenpiteistä, joita yhteisön toimielimet toteuttavat rikosasioissa tapahtuvan poliisiyhteistyön ja oikeudellisen yhteistyön alalla, voivat ennakkoratkaisua pyytää ainoastaan niiden jäsenvaltioiden tuomioistuimet, jotka ovat hyväksyneet yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan, ja että kukin jäsenvaltio määrittää, onko asian saattaminen yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi mahdollista kaikille kyseisen jäsenvaltion tuomioistuimille vai ainoastaan niille, jotka toimivat ylimpänä muutoksenhakuasteena.

               10.

               Asianosaisten ei tarvitse ottaa tällaista kysymystä esille; kansallinen tuomioistuin voi esittää sen omasta aloitteestaan.

         Tulkintaa koskeva ennakkoratkaisupyyntö

               11.

               Kukin kyseessä oleva tuomioistuin voi esittää yhteisöjen tuomioistuimelle kysymyksen yhteisön oikeussäännön tulkinnasta silloin, kun se katsoo, että tulkinta on tarpeen sen käsiteltävänä olevan asian ratkaisemiseksi.

               12.

               Sellaisella tuomioistuimella, jonka päätöksiin ei kansallisen oikeuden mukaan voi hakea muutosta, on kuitenkin lähtökohtaisesti velvollisuus saattaa tällainen tulkintakysymys yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi, paitsi jos asiasta on jo olemassa oikeuskäytäntöä (ja jos mahdollisesti uudessa asiayhteydessä ei esiinny todellista epäilystä tämän oikeuskäytännön soveltamismahdollisuudesta) tai jos on täysin selvää, miten yhteisön oikeussääntöä on asianmukaisesti sovellettava.

               13.

               Näin ollen sellainen tuomioistuin, jonka päätöksiin voidaan vielä hakea muutosta, voi erityisesti silloin, kun se katsoo saaneensa yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä riittävästi tietoa, itse päättää yhteisön oikeuden asianmukaisesta tulkinnasta ja sen soveltamisesta toteamiinsa tosiseikkoihin. Ennakkoratkaisupyyntö voi kuitenkin osoittautua tarkoituksenmukaisessa oikeudenkäyntimenettelyn vaiheessa erityisen hyödylliseksi silloin, kun kyse on sellaisesta uudesta tulkintakysymyksestä, jolla on yleistä merkitystä yhteisön oikeuden yhdenmukaiselle soveltamiselle koko unionissa, tai kun näyttää siltä, ettei olemassa olevaa oikeuskäytäntöä voida soveltaa tosiseikkoihin, joita ei ole aikaisemmin käsitelty.

               14.

               Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on selostaa, missä mielessä se tarvitsee pyytämäänsä tulkintaa tuomionsa antamiseksi.

         Pätevyyttä koskeva ennakkoratkaisupyyntö

               15.

               Vaikka kansalliset tuomioistuimet voivatkin hylätä pätemättömyysperusteet, joihin on vedottu niiden käsiteltävinä olevissa asioissa, ainoastaan yhteisöjen tuomioistuimella on toimivalta julistaa yhteisön toimi pätemättömäksi.

               16.

               Jokainen kansallinen tuomioistuin on siis velvollinen esittämään yhteisöjen tuomioistuimelle kysymyksen silloin, kun se epäilee yhteisön toimen pätevyyttä, ilmoittamalla ne syyt, joiden perusteella se katsoo, että yhteisön toimi saattaa olla pätemätön.

               17.

               Jos kuitenkin sellaisen yhteisön toimen, johon kansallinen toimi perustuu, pätevyydestä on vakavaa epäilystä, kansallinen tuomioistuin voi poikkeuksellisesti lykätä väliaikaisesti tällaisen kansallisen toimen soveltamista tai määrätä sen osalta muista välitoimista. Sen on tällöin kysyttävä yhteisöjen tuomioistuimelta yhteisön toimen pätevyydestä ja esitettävä ne syyt, joiden perusteella se pitää yhteisön toimea pätemättömänä.

         Ennakkoratkaisupyynnön esittämisen ajankohta

               18.

               Kansallinen tuomioistuin voi esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisupyynnön heti, kun se toteaa, että yhteisön oikeuden tulkintaa tai pätevyyttä koskeva päätös on tarpeen, jotta se voisi antaa tuomionsa; kansallinen tuomioistuin voi parhaiten arvioida sitä, missä oikeudenkäyntimenettelyn vaiheessa tällainen pyyntö on syytä esittää.

               19.

               On kuitenkin suotavaa, että ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskeva päätös tehdään sellaisessa oikeudenkäyntimenettelyn vaiheessa, jossa ennakkoratkaisua pyytävä tuomioistuin pystyy määrittelemään kyseessä olevaa ongelmaa koskevat tosiseikat ja oikeudelliset seikat, jotta yhteisöjen tuomioistuimella olisi käytössään kaikki tarvittavat tiedot voidakseen tarvittaessa tarkistaa, että yhteisön oikeutta voidaan soveltaa pääasian oikeudenkäynnissä. Saattaa myös olla hyvän lainkäytön mukaista, että ennakkoratkaisupyyntö esitetään kontradiktorisen menettelyn jälkeen.

         Ennakkoratkaisupyynnön muoto

               20.

               Päätös, jolla kansallinen tuomioistuin esittää ennakkoratkaisupyynnön yhteisöjen tuomioistuimelle, voidaan esittää siinä muodossa kuin välipäätös tai vastaava ratkaisu voidaan kansallisen oikeuden mukaan tehdä. On kuitenkin muistettava, että juuri tämä asiakirja toimii yhteisöjen tuomioistuimessa käytävän menettelyn perustana ja että yhteisöjen tuomioistuimella on oltava tiedossaan sellaiset seikat, joiden avulla se voi antaa kansalliselle tuomioistuimelle hyödyllisen vastauksen. Lisäksi on huomattava, että ainoastaan ennakkoratkaisupyyntö annetaan tiedoksi niille, joita asia koskee ja joilla on oikeus — eli erityisesti jäsenvaltiot ja yhteisön toimielimet — esittää huomautuksia yhteisöjen tuomioistuimelle, ja ainoastaan ennakkoratkaisupyyntö käännetään.

               21.

               Kääntämistarpeen vuoksi ennakkoratkaisupyyntö on laadittava yksinkertaiseen, selkeään ja täsmälliseen muotoon, eikä se saa sisältää tarpeettomia seikkoja.

               22.

               Ennakkoratkaisupyyntöä koskevien tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen asianmukaiseksi selostamiseksi riittää usein, kun ennakkoratkaisupyyntö on pituudeltaan enintään noin kymmenen sivua. Lyhyydestään huolimatta ennakkoratkaisupyynnön on kuitenkin oltava riittävän kattava, ja siinä on oltava kaikki sellaiset merkitykselliset tiedot, joiden avulla yhteisöjen tuomioistuin sekä ne, joita asia koskee ja joilla on oikeus esittää huomautuksia, voivat ymmärtää pääasian oikeudenkäyntiä koskevat tosiseikat ja oikeudelliset seikat. Ennakkoratkaisupyynnössä on erityisesti

                           —

                           esitettävä lyhyesti oikeudenkäynnin kohde sekä merkitykselliset tosiseikat, sellaisina kuin ne on todettu, tai ainakin selitettävä ne tosiseikkoja koskevat olettamat, joihin ennakkoratkaisupyyntö perustuu;

                           —

                           toistettava mahdollisesti sovellettavien kansallisten säännösten sanamuoto ja tarvittaessa yksilöitävä merkityksellinen kansallinen oikeuskäytäntö ilmoittamalla kussakin tapauksessa täsmälliset viitetiedot (esimerkiksi virallisen lehden tai tietyn kokoelman sivu; mahdollisesti internet-osoite);

                           —

                           yksilöitävä mahdollisimman tarkasti asian kannalta merkitykselliset yhteisön säännökset ja määräykset;

                           —

                           ilmaistava selvästi ne syyt, jotka ovat saaneet ennakkoratkaisua pyytävän tuomioistuimen kysymään tiettyjen yhteisön säännösten tai määräysten tulkinnasta tai pätevyydestä, sekä se yhteys, jonka kyseinen tuomioistuin osoittaa vallitsevan yhtäältä näiden säännösten ja määräysten ja toisaalta pääasian oikeudenkäynnissä sovellettavan kansallisen lainsäädännön välillä;

                           —

                           esitettävä tarvittaessa tiivistelmä pääasian asianosaisten keskeisistä merkityksellisistä perusteluista.

                     Ennakkoratkaisupyynnön eri kohdat kannattaa numeroida sen lukemisen ja siihen viittaamisen helpottamiseksi.

               23.

               Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin voi myös ilmaista lyhyesti näkemyksensä esitettyihin ennakkoratkaisukysymyksiin annettavasta vastauksesta, jos se katsoo voivansa niin tehdä.

               24.

               Itse ennakkoratkaisukysymys tai ennakkoratkaisukysymykset on esitettävä ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevasta päätöksestä erillisessä ja selvästi yksilöidyssä osassa, tavallisesti kyseisen päätöksen alussa tai lopussa. Ennakkoratkaisukysymysten on oltava ymmärrettäviä lukematta ennakkoratkaisupyynnön perusteluja, jotka kuitenkin tarjoavat asianmukaisen arvioinnin kannalta välttämättömän asiayhteyden.

         Ennakkoratkaisupyynnön vaikutukset kansalliseen oikeudenkäyntimenettelyyn

               25.

               Ennakkoratkaisupyynnön esittäminen johtaa kansallisen oikeudenkäyntimenettelyn lykkäämiseen, kunnes yhteisöjen tuomioistuin on antanut ratkaisunsa.

               26.

               Kansallisella tuomioistuimella on kuitenkin edelleen toimivalta antaa turvaamistoimia, erityisesti pätevyyttä koskevan ennakkoratkaisupyynnön yhteydessä (ks. edellä 17 kohta).

         Oikeudenkäyntikulut ja oikeusavun myöntäminen

               27.

               Yhteisöjen tuomioistuimessa käytävä ennakkoratkaisumenettely on maksuton, eikä yhteisöjen tuomioistuin päätä pääasian asianosaisten oikeudenkäyntikuluista; näistä kuluista päättäminen kuuluu kansalliselle tuomioistuimelle.

               28.

               Mikäli asianosaisella ei ole riittäviä varoja, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin voi myöntää tällaiselle asianosaiselle oikeusapua yhteisöjen tuomioistuimessa aiheutuvien kulujen, erityisesti asianajokulujen, kattamiseen sikäli kuin tämä on kansallisten säännösten mukaan mahdollista. Myös yhteisöjen tuomioistuin voi myöntää tällaista oikeusapua.

         Kansallisen tuomioistuimen ja yhteisöjen tuomioistuimen välinen yhteydenpito

               29.

               Kansallisen tuomioistuimen on toimitettava ennakkoratkaisupyyntö ja asiaa koskevat merkitykselliset asiakirjat (mm. tarvittaessa asian asiakirja-aineisto, mahdollisesti kopiona) kirjattuna lähetyksenä suoraan yhteisöjen tuomioistuimeen (osoitteeseen ”Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamo (Greffe de la Cour de justice des Communautés européennes), L-2925 Luxemburg”, puh. +352 4303-1).

               30.

               Ennakkoratkaisun julistamiseen saakka yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamo on yhteydessä kansalliseen tuomioistuimeen, jolle se toimittaa jäljennöksen oikeudenkäyntiasiakirjoista.

               31.

               Yhteisöjen tuomioistuin toimittaa tuomionsa ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle. Olisi toivottavaa, että kansallinen tuomioistuin ilmoittaisi yhteisöjen tuomioistuimelle siitä, miten se tämän jälkeen soveltaa kyseistä tuomiota pääasian oikeudenkäynnissä, ja mahdollisesti lähettäisi yhteisöjen tuomioistuimelle lopullisen ratkaisunsa.