title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 19 päivänä maaliskuuta 1998, asiassa T-83/96, Gerard van der Wal vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Tiedonsaanti - Komission päätös 94/90/EHTY, EY, Euratom - Kieltäytyminen asiakirjan luovuttamisesta - Julkisen edun turvaamiseen liittyvän poikkeuksen soveltamisala - Asian käsittely tuomioistuimessa - Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artikla)

text:
C 137/14             FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    2.5.98
1) Kanne hylätään.                                                    YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
                                                                              TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,
                                                                                13 päivänä helmikuuta 1998,
2) Osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                 asiassa T-195/96, Spyridoula Alexopoulou vastaan Euroo-
                                                                                pan yhteisöjen komissio (1)
( ) EYVL C 233, 10.8.1996.
 1
                                                                 (Henkilöstö Ð Henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohta
                                                                 Ð Vaatimukset, jotka on selvästi jätettävä tutkimatta tai
                                                                               joilla ei ole oikeudellista perustaa)
                                                                                (98/C 137/30)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                 Asiassa T-195/96, Spyridoula Alexopoulou, Euroopan
               19 päivänä maaliskuuta 1998,                      yhteisöjen komission virkamies, kotipaikka Bryssel, edus-
asiassa T-83/96, Gerard van der Wal vastaan Euroopan             tajanaan asianajaja Constantin Nikis, Bryssel, prosessi-
                   yhteisöjen komissio (1)                       osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Louis Schiltz, 2 rue
                                                                 du Fort Rheinsheim, vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
(Tiedonsaanti Ð Komission päätös 94/90/EHTY, EY,                 sio (asiamiehinään Gianluigi Valsesia ja Julian Currall),
Euratom Ð Kieltäytyminen asiakirjan luovuttamisesta Ð            jossa kantaja vaatii, yhtäältä 8 päivänä tammikuuta 1996
Julkisen edun turvaamiseen liittyvän poikkeuksen sovelta-        tehdyn komission päätöksen, jolla on luokiteltu kantaja
misala Ð Asian käsittely tuomioistuimessa Ð Euroopan             palkkaluokkaan A 7, tasolle 5, ja kieltäydytty implisiitti-
             ihmisoikeussopimuksen 6 artikla)                    sesti luokittelemasta häntä palkkaluokkaan A 6, sekä tästä
                                                                 päätöksestä tehdyn valituksen hylkäämisestä 28 päivänä
                       (98/C 137/29)
                                                                 elokuuta 1996 tehdyn päätöksen kumoamista ja toisaalta
                                                                 kantajalle aiheutuneen aineellisen vahingon korvaamista,
               (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                   yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensim-
                                                                 mäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti A.
                                                                 Saggio sekä tuomarit B. Vesterdorf ja J. Pirrung, kirjaaja:
Asiassa T-83/96, Gerard van der Wal, kotipaikka Kraai-           H. Jung, on antanut 13.2.1998 määräyksen, jonka mää-
nem (Belgia), edustajinaan aluksi asianajaja Caroline P.         räysosa on seuraava:
Bleeker, Haag, ja asianajaja Laura Y. J. M. Parret, Bryssel,
ja sittemmin asianajaja Laura Y. J. M. Parret, prosessi-         1) Kanne hylätään.
osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse May, 31
Grand-Rue, jota tukee Alankomaiden kuningaskunta (asia-          2) Asianosaiset velvoitetaan vastaamaan omista oikeu-
miehinään Marc Fiestra ja Johannes S. van den Ooster-                 denkäyntikuluistaan.
kamp), vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
nään Wouter Wils ja Ulrich Wölker), jossa kantaja vaatii
                                                                 (1) EYVL C 54, 22.2.1997.
29.3.1996 tehdyn komission päätöksen kumoamista, jolla
komissio kieltäytyi luovuttamasta kantajalle kirjeitä, joita
pääosasto IV oli lähettänyt kansallisille tuomioistuimille
komission ja kansallisten tuomioistuinten välisestä yhteis-
työstä perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklaa sovellet-
taessa annetun komission ilmoituksen mukaisesti, ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien             YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts sekä                         TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,
tuomarit P. Lindh ja J. D. Cooke, kirjaaja: H. Jung, on                          28 päivänä tammikuuta 1998,
antanut 19.3.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on
                                                                 asiassa T-172/97, Camar Srl vastaan Euroopan yhteisöjen
seuraava:
                                                                                komissio (1)
                                                                 (Maatalous Ð Yhteinen markkinajärjestely Ð Banaanit Ð
1) Kanne hylätään.                                               Hakemus ylimääräisten tuontitodistusten myöntämiseksi
                                                                 Ð Laiminlyöntikanne Ð Vahingonkorvauskanne Ð
                                                                 Lausunnon antaminen asiassa raukeaa Ð Asian poistami-
2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan vastaajan oikeuden-                                    nen rekisteristä)
     käyntikulut.
                                                                                (98/C 137/31)
3) Alankomaiden kuningaskunta vastaa omista oikeuden-                              (Oikeudenkäyntikieli: italia)
     käyntikuluistaan.
                                                                 Asiassa T-172/97, Camar Srl, kotipaikka Firenze (Italia),
(1) EYVL C 233, 10.8.1996.                                       edustajanaan asianajaja Wilma Viscardini DonaÁ, avustaji-
                                                                 naan asianajajat Mariano Paolin ja Simonetta DonaÁ,
                                                                 Padova, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
                                                                 Ernest Arendt, 8Ð10 rue Mathias Hardt, vastaan Euroo-


title: Lars Böschen 22.4.1997 Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne (Asia T-128/97)

text:
N:o C 212/28        I   fI    I               Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     12.7.97
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantajana oleva yritys kokoaa polkupyöriä, joita markki          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
noidaan sekä sen omalla tuotemerkillä ( Starvvay ) että sen       samansisältöiset kuin asiassa T-16/97 ( ] ).
asiakkaiden tuotemerkeillä .
                                                                  (M EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s . 27.
Tämän kanteen tarkoituksena on saada kumotuksi neuvos
ton asetuksen ( EY) N:o 71 /97 2 artikla siltä osin kuin sitä
sovelletaan kantajan harjoittamaan tuontiin; kyseisessä
artiklassa laajennetaan asetuksella ( ETY) N:o 2474/93
käyttöön otettu Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien
polkupyörien tuontia koskeva lopullinen polkumyyntitulli                Eugene Kimmanin 16.4.1997 Euroopan yhteisöjen
koskemaan Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien                            komissiota vastaan nostama kanne
olennaisten polkupyörän osien tuontia .                                                   ( Asia T-l 16/97 )
Kantajan mukaan neuvosto on rikkonut asetuksen ( EY )                                        ( 97/C 212/56 )
N:o 384/96 13 artiklan säännöksiä siltä osin kuin se on
laajentanut polkupyörien tuontiin sovellettavan polku                             (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
myyntitullin koskemaan myös polkupyörän osien tuontia,
vaikka 13 artiklan 2 kohdan, ja erityisesti tämän 2 kohdan        Eugene Kimman, kotipaikka Riika (Latvia ) on nostanut
b alakohdan, edellytykset eivät ole täyttyneet. Neuvosto          16.4.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
on virheellisesti katsonut, että tutkimuksen tekoaikana           tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
kantajan Kiinasta tuomien polkupyörän osien arvo olisi 60         vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Nicolas
prosenttia tai enemmän kokoonpannun tuotteen muodos              Lhoëst, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire
tavien osien kokonaisarvosta .                                    Myson SARL, 30 rue de Cessange.
Lisäksi kantaja väittää, että vastoin EY:n perustamissopi        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                  tuin
muksen 190 artiklaa valituksenalaista asetusta ei ole asian
mukaisesti perusteltu, koska perusteluilla sille, miksi pol
kumyyntitullia on laajennettava kantajan harjoittamaan            — kumoaa 20.6.1996 tehdyn komission päätöksen, jolla
                                                                       komissio hylkäsi kantajan vaatimuksen henkilöstö
polkupyörän osien tuontiin, ei ole mitään loogista yhteyttä
                                                                       sääntöjen 31 artiklan 2 kohdan mahdollisen soveltu
sen päätelmän kanssa, jonka tueksi nämä perustelut on
                                                                       vuuden arvioimisesta,
esitetty.
                                                                  — kumoaa tarpeellisilta osin kantajan valituksen perus
                                                                       teella 27.12.1996 tehdyn komission nimenomaisen hyl
                                                                        käävän päätöksen,
     Eliane De Bruynen 16.4.1997 Euroopan yhteisöjen               — velvoittaa vastaajan korvaamaan asian käsittelystä
               komissiota vastaan nostama kanne                         tässä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntiku
                                                                        lut .
                         ( Asia T-l 15/97 )
                      -    ( 97/C 212/55 )                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
                                                                   samansisältöiset kuin asiassa T-16/97 i 1 ).
 Eliane De Bruyne, kotipaikka Bryssel, on nostanut
 16.4.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen            0 ) EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s . 27.
 tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
 vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Nicolas
 Lhoëst, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire
 Myson SARL, 30, rue de Cessange.
 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois           Lars Böschen 22.4.1997 Euroopan parlamenttia vastaan
 tuin                                                                                nostama kanne
                                                                                (Asia T-128/97)
 — kumoaa 20.6.1996 tehdyn komission päätöksen, jolla
      komissio hylkäsi kantajan vaatimuksen henkilöstö                                        ( 97/C 212/57)
      sääntöjen 31 artiklan 2 kohdan mahdollisen soveltu
      vuuden arvioimisesta,                                                         (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
 — kumoaa tarpeellisilta osin kantajan valituksen perus           Lars Bösche, kotipaikka Luxemburg, on nostanut
      teella 27.12.1996 tehdyn komission nimenomaisen hyl         22.4.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
      käävän päätöksen,                                            tuomioistuimessa kanteen Euroopan parlamenttia vastaan.
                                                                   Kantajan edustajina ovat asianajajat Jean-Noel Louis,
 — velvoittaa vastaajan korvaamaan asian käsittelystä              Thierry Demaseure ja Ariane Tornel, Bryssel, ja prosessi
      tässä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntiku          osoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de
      lut .                                                        Cessange.
 ---pagebreak--- 12.7.97              I M                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                               N:o C 212/29
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois                   ja sen päivän väliltä, jona kantaja saa virkansa takai
tuin                                                                      sin, palautetaan mahdollisesti kertyneet palkkasaatavat
                                                                          8 prosentin laillisine vuotuisine korkoineen,
— kumoaa parlamentin päätöksen olla ylentämättä kan
     taja palkkaluokkaan LA 4 vuoden 1996 ylennyskier               — kumoaa tarvittavilta osin Euroopan parlamentin puhe
      roksella,                                                           miehen Klaus Hänschin 9.10.1996 päivätyn kirjeen,
                                                                          jolla puhemies ilmoitti kantajalle puhemiehistön edellä
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                    mainitusta päätöksestä, ja
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                  — velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyn
                                                                          tikulut.
Palkkaluokkaan LA 5 kuuluva kantaja riitauttaa nimittä
                                                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
vän viranomaisen tekemän päätöksen olla ylentämättä
kantaja palkkaluokkaan LA 4 vuoden 1996 ylennyskier                 Kantaja toteaa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
roksella . Hän väittää, että nimittävä viranomainen ei ole
                                                                     tuin on kumonnut parlamentin vuonna 1994 tekemän pää
antanut mitään selitystä siitä, miksi hänet on jätetty ylen
                                                                     töksen kantajan irtisanomisesta ( ] ). Tämän tuomion takia
tämättä, vaikka ylennysasioiden neuvoa-antava komitea
                                                                     parlamentti teki uuden päätöksen, jossa se toisaalta "vah
on suositellut ylentämistä vuoden 1995 ylennyskierrok               visti " vuonna 1994 tekemänsä päätöksen irtisanoa kantaja
sesta alkaen. Riidanalainen päätös on siis kokonaan perus
telematon .
                                                                     virastaan ja jossa se toisaalta päätti hylätä kantajan hake
                                                                     mukset pääosasto I:n pääjohtajaksi ja Brysselissä sijaitse
                                                                     van Epicentren erityisneuvonantajaksi.
Kantaja väittää, että nimittävä viranomainen ei ole joko
lainkaan suorittanut kantajan ja muiden palkkaluokkaan               Kantaja katsoo ensinnäkin, ettei vastaaja ole toteuttanut
LA 4 ylennyskelpoisten virkamiesten ansioiden vertailua              ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion täytän
taikka sitten se on tehnyt sen ottamatta huomioon arvioin           töön panemiseksi tarvittavia toimenpiteitä, koska kumoa
tikertomuksia ja tutkimatta hänen ansioitaan koskevia tie           misen takia on takautuvasti katsottava, että vuonna 1994
toja, jotka korvaavat hänen ansioidensa " kuvitellun puut           tehtyä lainvastaista irtisanomispäätöstä ei ole koskaan teh
 tumisen ". Nimittävä viranomainen on siis riidanalaisen
                                                                     tykään.
 päätöksen tehdessään jättänyt ottamatta huomioon henki
 löstösääntöjen 45 artiklan, tehnyt ilmeisen arviointivirheen        Kantaja olisi näin ollen välttämättäkin pitänyt asettaa sii
 ja loukannut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ylennys           hen tilanteeseen, missä hän oli silloin, kun kumottu päätös
 kelpoisten virkamiesten osalta .                                    tehtiin, eikä parlamentti olisi voinut turvautua kumottuun
                                                                     päätökseen tehdessään päätöksen, joka tässä asiassa riitau
                                                                     tetaan. Kantaja vetoaa näin ollen EY:n perustamissopi
                                                                     muksen 176 artiklan rikkomiseen sekä tuomioistuimen
                                                                     päätöksen oikeusvoimaisuutta ja lainvoimaisuutta koske
                                                                     vaan yleiseen periaatteeseen.
       Carmen Gomez de Enterrian 23.4.1997 Euroopan
              parlamenttia vastaan nostama kanne                     Kantaja viittaa myöskin virkamiehiin sovellettavien henki
                         (Asia T-131/97)                             löstösääntöjen 25 artiklan 2 kohtaan ja 50 artiklaan,
                                                                      koska riidanalaisen päätöksen perusteella ei voida määri
                          ( 97/C 212/58
                                                                     tellä varmasti ja tarkasti niitä syitä, joiden takia irtisano
                                                                      minen tehtiin, eikä päätöksessä myöskään perustella yksi
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       kön etua, jonka perusteella henkilöstösääntöjen 50 artik
                                                                      laan voitaisiin turvautua .
 Carmen Gomez de Enterria on nostanut 23.4.1997 Euroo
 pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa             Kantaja korostaa lisäksi, että päätös on tehty ilman, että
 kanteen Euroopan parlamenttia vastaan. Kantajan edusta              kantaja olisi voinut tehokkaasti puolustaa etujaan, sillä
 jana on asianajaja Eric Boigelot, Bryssel, ja prosessiosoite         nimittävä viranomainen ( eli tässä tapauksessa parlamentin
 Luxemburgissa asianajotoimisto Louis Schiltz, 2 rue du               puhemiehistö) ei ole ottanut huomioon kantajan riidan
 Fort Rheinsheim .
                                                                      alaisesta päätöksestä esittämiä huomautuksia, mikä mer
                                                                      kitsee puolustautumisoikeuksien rikkomista .
  Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
  tuin                                                                Kantaja lisää, että vastaaja on riidanalaista päätöstä teh
                                                                      dessään ylittänyt toimivaltansa rajat ja käyttänyt harkinta
 — kumoaa Euroopan parlamentin puhemiehistön 15 .—                    valtaansa väärin, koska päätös tehtiin muiden syiden kuin
       16.6.1996 pitämässään kokouksessa nimittävänä                  henkilöstösääntöjen 50 artiklassa tarkoitetun yksikön
       viranomaisena tekemän päätöksen (PE 251.357/BUR),              edun vuoksi ja koska se tehtiin sellaisissa olosuhteissa,
                                                                      joissa sille ei ole oikeudellisesti hyväksyttäviä perusteita .
  — jatkossa tehtävän päätöksen vuoksi toteaa, että Roo              Kantaja toteaa, että vastaaja on käyttänyt toimivaltaansa
       man sopimuksen 176 artiklan mukaan nimittävän                  muihin tarkoituksiin kuin niihin, mitä varten toimivalta
       viranomaisen on palautettava kantajalle kaikki hänen           on sille myönnetty.
       oikeutensa ja valvottava erityisesti sitä, että kantajan
       menettämä virka palautetaan hänelle samassa palkka            Kantaja väittää lopuksi, että vastaaja ei ole noudattanut
       luokassa ja että kantajalle todellisen irtisanomispäivän       velvollisuuttaan    tehdä    virkamiehen   henkilökohtaiseen


title: Ensimmäisen julkisasiamiehen nimeäminen

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/3

         Ensimmäisen julkisasiamiehen nimeäminen
   (2007/C 269/05)
   Yhteisöjen tuomioistuin nimesi työjärjestyksen 10 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan nojalla Poiares Maduron ensimmäiseksi julkisasiamieheksi 6.10.2008 päättyväksi yhden vuoden toimikaudeksi.


title: Asia T-11/06: Kanne  19.1.2006  — Romana Tabacchi v. komissio

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/48

         Kanne 19.1.2006 — Romana Tabacchi v. komissio
   (Asia T-11/06)
   (2006/C 60/90)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Romana Tabacchi (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat Mario Siragusa ja G. Cesare Rizza)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Romana Tabacchille määrättyä sakkoa on pienennettävä huomattavasti;

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut;

               —

               on määrättävä muista asianmukaisiksi katsotuista toimista.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Esillä olevassa asiassa vaaditaan kumoamaan osittain EY:n 81 artiklan mukaisesta menettelystä 20.10.2005 tehty komission päätös (asia KOMP/C-38.281/B.2 — Raakatupakka — Italia), kantajalle määrätyn sakon laskemisen osalta, sekä tämän seurauksena vaaditaan kyseisen sakon määrän pienentämistä.
   Vastaaja totesi tuossa päätöksessä, että kuusi Italiassa raakatupakan jalostuksen alalla toimivaa yritystä ovat rikkoneet EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa vuodesta 1995 vuoden 2002 alkuun, sellaisten sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen avulla, joilla pyrittiin yhdenmukaistamaan niiden yksilölliset ostostrategiat, myös vaihtamalla säännöllisesti tietoja ja kuulemalla toisiaan. Komissio totesi erityisesti, että jalostajat olivat sopineet enimmäis- tai keskimääräisestä luovutushinnasta Burley-nimiselle raakatupakkalajikkeelle, sekä ostettavista määristä. Kartelli sopi myös AIMA:n (Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo vuonna 1995 ja ATI-Azienda Tabacchi Italiani S.p.A:n vuonna 1998 järjestämissä julkisissa huutokaupoissa tehtävistä tarjouksista.
   Komissio totesi lisäksi, että helmikuun 1999 ja marraskuun 2001 välisenä aikana Associazione Professionale Trasformatori Tabacchi Italiani (APTI) ja Unione Italiana Tabacco (UNITAB) ovat tehneet päätöksiä hintaneuvotteluissa omaksuttavasta kannasta kunkin tupakkalajikkeen osalta, eri ammattikuntien välisten sopimusten tekemistä varten.
   Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi seuraaviin seikkoihin:

               —

               tasavertaisen kohtelun periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen, koska komissio ei ole sakkoa laskiessaan ottanut huomioon sitä, että kyseisellä kartellilla ei ole ollut mitään konkreettista vaikutusta markkinoihin, tai vaikutus on ollut korkeintaan hyvin vähäistä;

               —

               perustelujen epäloogisuus ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaaminen, koska sakon määrää ei ole porrastettu yrityksen erityisen painoarvon mukaan. Kantaja toteaa tämän osalta erityisesti, että sitä, että markkinaosuutta laskettaessa on otettu huomioon koko viimeinen rikkomusvuosi, on lievennettävä kaikkien niiden tapausten osalta, joissa yrityksen osallistuminen kilpailunrajoituksiin on keskeytynyt.

               —

               ilmeinen arviointivirhe, joka liittyy siihen, että kantajan on katsottu osallistuneen kartelliin kahden vuoden ja 8 kuukauden ajan;

               —

               komissio ei ole ottanut huomioon niitä kahta lieventävää seikkaa, että kantajan rooli kartellissa on ollut pelkästään passiivinen, ja että tavoiteltuja tuloksia ei aina saavutettu;

               —

               kyseinen sakko, joka on määrältään noin kaksi kertaa kantajan osakepääoman suuruinen, ei ole asianmukainen eikä oikeasuhtainen.


title: Euroopan yhteisöjen komission 2.10.1996 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne (Asia C-323/96)

text:
23.11.96             FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 354/ 19
     osin kuin se tarkastelee UER:ään liittymisen perusteiden               kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettua esitutkin
     asianmukaisuutta suhteessa komission päätökseen .                      taa ?
— Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt ilmei              (') EYVL N:o L 158 , 23.6.1990 , s . 56
     sen arviointivirheen katsoessaan, että komissio on
     myöntänyt poikkeusluvan UER:n liittymissäännöille .
     Komissio ei ole myöntänyt näille minkäänlaista poik
     keuslupaa .
— Ilmeinen arviointivirhe siltä osin kuin tuomiossa katso
     taan, että UER:ään liittymistä koskevat perusteet ovat           Euroopan yhteisöjen komission 2.10.1996 Belgian kunin
                                                                                gaskuntaa vastaan nostama kanne
     epämääräisiä , epätäsmällisiä ja sellaisia , että niitä
     voidaan soveltaa syrjivästi, vaikka objektiivisesti tar                                  ( Asia C-323 /96 )
     kasteltuina nämä säännöt ovat asianmukaisia , selviä ja                                     ( 96/C 354/37 )
     perustellun täsmällisiä .
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 2.10.1996
— Virheellinen perustelu ja 85 artiklan virheellinen tul             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian
     kinta siltä osin kuin tuomiossa vahvistetaan niin ankarat
                                                                      kuningaskuntaa vastaan . Kantajan asiamiehenä on oikeu
     perusteet poikkeusluvan myöntämiselle yleishyödyllistä           dellinen neuvonantaja Hendrik van Lier, ja prosessiosoite
     erityistehtävää suorittavalle televisiolähetystoiminnan          Luxemburgissa c/o C. Gomez de la Cruz, Euroopan
     harjoittajien ryhmälle, että mikä tahansa poikkeuslupa           yhteisöjen komission oikeudellinen yksikkö, Centre Wag
     on käytännössä mahdoton saada ; tuomiossa loukataan              ner, Kirchberg .
     lisäksi vakavasti komission harkintavaltaa ja samalla
     myös sen kykyä täyttää kilpailusääntöjen hallintaa
     koskevat velvoitteensa .                                         Komissio vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                      — toteaa , että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut
(') EYVL N:o C 247, 24.8.1996 , s . 12
                                                                            sille direktiivin 89/449/ETY (') ja direktiivin 93/37/
                                                                            ETY ( 2 ) sekä erityisesti direktiivin 93/37/ETY 7 ja
                                                                            1 1 artiklan mukaan kuuluvia velvoitteita , koska se ei ole
                                                                            julkaissut Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä
                                                                            tarjouspyyntöilmoitusta Vlaamse Raadin rakennuksen
                                                                            rakentamista koskevasta kokonaisurakasta eikä sitä
                                                                            koskevista kustakin erästä, koska se ei ole noudattanut
Schleswig-Holsteinische              Oberverwaltungsgerichtin               näissä direktiiveissä säädettyä tarjouskilpailujen ratkai
10.7.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat                      semismenettelyä ja erityisesti koska se on perusteetto
kaisupyyntö asiassa Dr. Wilhelm Mecklenburg vastaan                         masti ratkaissut erää 4 koskevan tarjouskilpailun
Kreis Pinneberg, — Der Landrat, kolmantena asianosaisena                    salassa ,
          Der Vertreter des öffentlichen Interesses , Kiel
                         ( Asia C-321 /96 )                           — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                            lut .
                           ( 96/C 354/36 )
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Schlesvvig-Holsteinische Oberverwaltungsgericht pyytää
10.7.1996 tekemällään , Euroopan yhteisöjen tuomioistui
                                                                      Komission mukaan vastaaja ei kiistä sitä , että se on rikkonut
men kirjaamoon 1.10.1996 saapuneella päätöksellään                    direktiiviä 93/37/ETY Vlaamse Raadin rakennuksen tar
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Dr . Wilhelm
                                                                      jouskilpailumenettelyn yhteydessä . Belgian hallituksen
Mecklenburg vastaan Kreis Pinneberg, — Der Landrat,
kolmantena asianosaisena Der Vertreter des öffentlichen               erilaisista reaktioista ilmenee sen sijaan, että kyseinen
                                                                      hallitus katsoi , että direktiivin 93/37/ETY säännösten rik
Interesses, Kiel , ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyk
siin :
                                                                      komisen syynä oli se , että tämä direktiivi oli pantu puut
                                                                      teellisesti täytäntöön kansallisessa oikeudessa eli lainsäätä
                                                                      jän mukaan asiaa koskevat oikeussäännöt puuttuivat . Se
 1 . Onko julkista etua vaalivan ympäristönsuojelusta                 seikka , että vastaaja vetoaa siihen , että se itse on pannut
      vastaavan viranomaisen kannanotto, joka on annettu              tietyn direktiivin täytäntöön virheellisesti , ei vaikuta asiaan ,
       hyväksymismenettelyn ( Planfeststellungsverfahren ) yh        koska jäsenvaltio ei voi sisäisen oikeusjärjestyksensä
      teydessä ympäristöä koskevan tiedon saannin vapau              säädöksiin , toimintatapoihin tai oloihin vetoamalla pe
       desta 7 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston               rustella sitä , miksi se ei ole noudattanut direktiivissä
       direktiivin 90/313/ETY (') 2 artiklan a alakohdassa            säädettyjä velvoitteita ja määräaikoja .
       tarkoitettu ympäristöön liittyvä tieto ?
                                                                      (') EYVL N:o L 210 , 21.7.1989 , s . 1
                                                                      ( 2 ) EYVL N:o L 199 , 9.8.1993 , s . 54
2 . Onko UIG:n ( Umweltinformationsgesetz ) 7 pykälän
       1 kohdan 2 alakohdassa tarkoitettu alustava menettely
       ( Vorverfahren ) kyseisen direktiivin 3 artiklan 2 kohdan


title: Asia F-6/13: Virkamiestuomioistuimen määräys 18.4.2013 — Rosenbaum v. komissio

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/41

         Virkamiestuomioistuimen määräys 18.4.2013 — Rosenbaum v. komissio
   (Asia F-6/13) (1)

   2013/C 171/87
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 108, 13.4.2013, s. 39.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4 päivänä lokakuuta 2001 asiassa C-133/00 (Employment Appeal Tribunalin, Lontoo, esittämä ennakkoratkaisupyyntö), J. R. Bowden, J. L. Chapman ja J. J. Doyle vastaan Tuffnells Parcels Express Ltd (Työajan järjestäminen – Direktiivi 93/104/EY – 1 artiklan 3 kohta – Soveltamisala – Maantieliikenne)

text:
10.11.2001               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               C 317/7
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (ensimmäinen jaosto)
                       (ensimmäinen jaosto)
                                                                                20 päivänä syyskuuta 2001
                    4 päivänä lokakuuta 2001
                                                                           asiassa C-370/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Irlanti (1)
asiassa C-133/00 (Employment Appeal Tribunalin, Lon-
too, esittämä ennakkoratkaisupyyntö), J. R. Bowden,                        (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
J. L. Chapman ja J. J. Doyle vastaan Tuffnells Parcels                      vien 96/49/EY ja 96/87/EY täytäntöönpanon laiminlyönti)
                            Express Ltd (1)
                                                                                (2001/C 317/12)
(Työajan järjestäminen – Direktiivi 93/104/EY – 1 artiklan                                      (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
          3 kohta – Soveltamisala – Maantieliikenne)
                                                                           (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                           (2001/C 317/11)
                                                                           Asiassa C-370/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                        nään M. Wolfcarius), vastaan Irlanti (asiamiehenään D. J. O’Ha-
                                                                           gan), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan,
                                                                           että Irlanti ei ole noudattanut vaarallisten aineiden rautatiekul-
                                                                           jetuksia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämises-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen           tä 23 päivänä heinäkuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                      96/49/EY (EYVL L 235, s. 25) ja vaarallisten aineiden rautatie-
                                                                           kuljetuksia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämi-
                                                                           sestä annetun neuvoston direktiivin 96/49/EY mukauttamises-
                                                                           ta tekniikan kehitykseen 13 päivänä joulukuuta 1996 annetun
Asiassa C-133/00, jonka Employment Appeal Tribunal, Lon-                   komission direktiivin 96/87/EY (EYVL L 335, s. 45) mukaisia
too (Yhdistynyt kuningaskunta), on saattanut EY 234 artiklan               velvoitteitaan, koska se ei ole antanut näiden direktiivien
nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen                noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa             määräyksiä ja/tai koska se ei ole ilmoittanut näitä toimenpiteitä
J. R. Bowden, J. L. Chapman ja J. J. Doyle vastaan Tuffnells               komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto),
Parcels Express Ltd ennakkoratkaisun tietyistä työajan järjestä-           toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet
mistä koskevista seikoista 23 päivänä marraskuuta 1993                     sekä tuomarit P. Jann ja L. Sevón (esittelevä tuomari), julkisasia-
annetun neuvoston direktiivin 93/104/EY (EYVL L 307, s. 18)                mies: F. G. Jacobs, kirjaaja: R. Grass, on antanut 20.9.2001
1 artiklan 3 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin                   tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
(ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston pu-
heenjohtaja M. Wathelet (esittelevä tuomari) sekä tuomarit
P. Jann ja L. Sevón, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja:                1)    Irlanti ei ole noudattanut vaarallisten aineiden rautatiekuljetuk-
hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 4.10.2001 tuomion,                      sia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                                23 päivänä heinäkuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin
                                                                                96/49/EY ja vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksia koskevan
                                                                                jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvos-
Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 23 päivänä                  ton direktiivin 96/49/EY mukauttamisesta tekniikan kehityk-
marraskuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/104/EY 1 ar-                   seen 13 päivänä joulukuuta 1996 annetun komission direktii-
tiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että kaikki maantieliikenteen               vin 96/87/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
alalla työskentelevät työntekijät, mukaan lukien toimistohenkilökun-             näiden direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia
ta, jäävät kyseisen direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle.                     ja hallinnollisia määräyksiä.
                                                                           2)    Irlanti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(1) EYVL C 163, 10.6.2000.
                                                                           (1) EYVL C 335, 25.11.2000.


title: Asia C-331/11: Kanne 30.6.2011 — Euroopan komissio v. Slovakian tasavalta

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/4

         Kanne 30.6.2011 — Euroopan komissio v. Slovakian tasavalta
   (Asia C-331/11)
   2011/C 282/07
   Oikeudenkäyntikieli: slovakia

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Marghelis ja A. Tokár)

      Vastaaja: Slovakian tasavalta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että Slovakian tasavalta ei ole noudattanut kaatopaikoista 26.4.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY (1) 14 artiklan a, b ja c alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on sallinut Žilina — Považský Chlmecin kaatopaikan toiminnan ilman kaatopaikan kunnostussuunnitelmaa ja tekemättä lopullista päätöstä siitä, voiko kyseinen kaatopaikka jatkaa toimintaansa hyväksytyn kunnostussuunnitelman perusteella

               —

               Slovakian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Žilina — Považský Chlmecin kaatopaikka on toiminnassa, vaikka sitä koskevaa kunnostussuunnitelmaa ei ole esitetty ja vaikka mahdollisia muutoksia kyseisen suunnitelman perusteella ei ole hyväksytty. Komissio vaatii näin ollen, että unionin tuomioistuin toteaa, että Slovakian tasavalta ei ole noudattanut kaatopaikoista 26.4.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY 14 artiklan a, b ja c alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on sallinut Žilina — Považský Chlmecin kaatopaikan toiminnan ilman kaatopaikan kunnostussuunnitelmaa ja tekemättä lopullista päätöstä siitä, voiko kyseinen kaatopaikka jatkaa toimintaansa hyväksytyn kunnostussuunnitelman perusteella

      (1)  EYVL L 182, s. 1


title: Nicole Hankartin 13.6.1996 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne (Asia T-91/96)

text:
N:o C 233/20            FI                          Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                            10.8.96
— komissio on rikkonut olennaisia menettelymääräyksiä .                 Kantaja täsmentää tältä osin, että komissio on neljässä
     Erityisesti niitä on rikottu siksi , että                          kirjeessään pelkästään viitannut päätökseensä kieltäytyä
                                                                        pitämästä kantajan antamia tietoja liikesalaisuuksina perus
    — riitautettu päätös on perusteltu puutteellisesti ,                telematta tätä riittävästi . Jos oikeuskäytännön perusteella
    — komissio on laiminlyönyt ryhtymisen päätöksen                     komissio voi yksinään ratkaista , ovatko sille toimitetut
           3855/91 /EHTY mukaiseen kuulemismenettelyyn ,                asiakirjat luottamuksellisia , tästä harkintavallasta seuraa
                                                                        kantajan mielestä ilman muuta erittäin ankara perusteluvel
    — komissio on EHTY:n perustamissopimuksen 19 ja                     vollisuus, jota tässä tapauksessa ei ole noudatettu .
           95 artiklan vastaisesti laiminlyönyt neuvoa-antavan
           komitean kuulemisen .
(') Komission päätös 96/315/EHTY , tehty 7 päivänä helmikuuta
    1996 , tuesta , jonka Irlanti aikoo myöntää Irish Steel -teräsyh
    tiölle ( EYVL N:o L 121 , 21.5.1996 , s . 16 ).                     Nicole Hankartin 13.6.1996 Euroopan unionin neuvostoa
C-) EYVL N : o 31.12.1991                                                                    vastaan nostama kanne
                                                                                ( Asia T-91 /96 )
                                                                                ( 96/C 233 /35 )
Automobiles Peugeot SA-yhtiön 13.6.1996 Euroopan yhtei                                  ( Oikeudenkäyntikieli: ranska)
            söjen komissiota vastaan nostama kanne
                           ( Asia T-90/96 )                             Nicole Hankart, kotipaikka Rhode-Saint-Genèse ( Belgia ),
                             ( 96/C 233/34 )                            on nostanut 13.6.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                        oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
                                                                        neuvostoa vastaan . Kantajan edustajat ovat asianajajat
                   (Oikeuaenkäyntikieli: ranska)
                                                                        Jean-Noël Louis, Thierry Demaseure ja Ariane Tornel ,
                                                                        Bryssel , ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o Fiduciaire
Automobiles Peugeot SA-yhtiö , kotipaikka Pariisi ( Ranska ),           Myson SARL, 1 rue Glesener .
on nostanut 13.6.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
jen komissiota vastaan . Kantajan edustaja on asianajaja                Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                        istuin
Xavier de Roux, Pariisi , ja prosessiosoite Luxemburgissa
asianajotoimisto Jacques Loesch , 11 rue Goethe .
                                                                        — kumoaa avoimen kilpailun Neuvosto/C/360 valintalau
                                                                            takunnan 13.3.1996 tekemän päätöksen , jolla kantajaa
Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio                      ei hyväksytty kilpailun kirjallisten kokeiden toiseen
istuin
                                                                            vaiheeseen ,
— kumoaa Euroopan yhteisöjen komission 3 , ja 22.4.1996
                                                                        — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
     tekemät neljä päätöstä ,                                               lut .
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
     lut .                                                              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     Kantaja toteaa , että hänet on hyväksytty osallistumaan
                                                                        ranskankielisten sihteerien palvelukseen ottamisen varalta
Kantajayhtiöstä , joka myy Euroopan alueella Peugeot                   järjestetyn avoimen kilpailun Neuvosto/C/360 kirjallisiin
merkkisiä ajoneuvoja , on tehty neljä valitusta , joilla eri            kokeisiin ja että hän osallistui 17.11.1995 järjestettyihin
jälleenmyyjäyritykset pyrkivät riitauttamaan kyseisen auto             pakollisiin kirjallisiin kokeisiin . Hänelle annettiin
merkin yksinmyyntijärjestelmää ja valikoivaa jakelua kos                12.1.1996 tiedoksi valintalautakunnan päätös, jolla hänen
kevan vakiosopimuksen yhteensopivuuden yhteisön oikeu                  osallistumisensa kirjallisten kokeiden toiseen vaiheeseen oli
den kanssa . Se toimitti kaikki komission näiden valitusten             hylätty sillä perusteella , ettei hän olisi osallistunut kaikkiin
perusteella vaatimat tiedot, mutta ilmoitti samalla , että              pakollisiin kirjallisiin kokeisiin . Kantajan tekemän valituk
kyseiset tiedot olivat kaikilta osin liikesalaisuuksia . Komis         sen johdosta valintalautakunta vastasi tarkemman selvityk
sio on kuitenkin useissa 3 , ja 22.4.1996 päivätyissä kirjeis          sen jälkeen , että paikalla olleille kilpailun järjestäjille ei ollut
sään ilmoittanut kantajalle, että se aikoi ilmoittaa valittajille       palautettu yhtä kirjallista koetta , minkä vuoksi valittajaa ei
kaikki kantajan antamat tiedot kahta poikkeusta lukuunot               ole voitu hyväksyä tietokoneella suoritettaviin käytännön
tamatta . Nyt käsiteltävä kanne on nostettu näihin kirjeisiin           kokeisiin . Nyt vireille saatetulla kanteella riitautetaan tämä
sisältyneistä päätöksistä .                                             päätös .
Kantaja korostaa erityisesti , että riidanalaiset päätökset             Kantaja toteaa , että hallinnon velvollisuutena on päättää
eivät ole kuulemismenettelyistä vastaavan neuvoksen tehtä              palvelukseen ottamista varten järjestettävien kilpailujen
vistä kilpailuasioita koskevien menettelyjen yhteydessä                 käytännön järjestelyjä koskevista toimenpiteistä ja toteut
 12.12.1994 tehdyn komission päätöksen eivätkä asiassa                  taa ne . Näistä toimenpiteistä on päätettävä hakijoiden
53/85 , Azko Chemie BV ja Chemie UK LTD vastaan                         yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja huolenpitovelvolli
komissio 24.6.1986 annetussa yhteisön tuomioistuimen                     suutta noudattaen . Hallinnon velvollisuutena on siis taata
tuomiossa lausuttujen periaatteiden mukaisia .                           kokeiden kulun laillisuus ja laatia havaitun laittomuuden tai
 ---pagebreak--- 10.8.96              1 FI |                     Euroopan yhteisojen virallinen lehti                                 N:o C 233 /21
muun vastaavan tapahtuman johdosta muistio kilpailun                ti ammattikokemuksensa turvin . Kantaja katsoo, että nämä
valintalautakunnalle .                                              erityisvaatimukset oikeuttavat soveltamaan henkilös
                                                                    tösääntöjen 31 artiklan 2 kohtaa ja nimittämään kantajan
Kantaja väittää , että koska hallinto ei ole todennut hänen         siten palkkaluokkaan C 4 .
jättäneen palauttamatta kilpailun kolmannen kirjallisen
kokeen vastauslomaketta , on oletettava , että lomake on            Kantaja toteaa toisaalta , että yhdenvertaisen kohtelun ja
palautettu . Kantaja katsoo, että vastakkaisen näytön puut         syrjintäkiellon periaatteen samoin kuin luottamuksensuo
tuessa vastaaja ei voi hylätä hänen osallistumistaan kirjal        jan periaatteen vastaista on, että soveltaessaan kilpailuilmo
listen kokeiden toiseen vaiheeseen sillä perusteella , ettei hän    ituksen työsuhteen ehtoja koskevaa IV kohtaa nimittävä
olisi osallistunut kirjallisten kokeiden ensimmäisen vaiheen        viranomainen on käyttänyt erilaisia arviointiperusteita
kaikkiin kokeisiin .                                                arvioidessaan kilpailussa menestyneistä hakijoista tehtyyn
                                                                    luetteloon otettujen kahden ensimmäisen hakijan ja kanta
Kantaja vaatii näillä perusteilla todettavaksi , että riidan       jan ammattikokemusta ; nämä kaksi muuta hakijaa on
alaisella päätöksellä loukataan huolenpitovelvollisuutta ja         palkattu palkkaluokkaan C 4 .
puolustuksen oikeuksia ja että päätöstä rasittaa tapahtunut
ilmeinen arviointivirhe .                                           Kantaja korostaa lopuksi, että riidanalaista päätöstä ei ole
                                                                    perusteltu asianmukaisesti tai se on ainakin puutteellisesti
                                                                    perusteltu , siltä osin kuin vastaaja ei ole ilmoittanut
                                                                    nimittävän viranomaisen käyttämiä arviointiperusteita,
                                                                    jotta voitaisiin arvioida , olisiko kantajan pätevyys oikeut
                                                                    tanut nimittämään hänet hänen virkauraansa ylempään
Roberto Monacon 13.6.1996 Euroopan parlamenttia                     palkkaluokkaan .
                    vastaan nostama kanne
                          Asia T-92/96 )
                          ( 96/C 233/36 )
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                    Catherine Preslen 14.6.1996 Euroopan ammatillisen kou
                                                                        lutuksen kehittämiskeskusta vastaan nostama kanne
Roberto Monaco, Capellen ( Luxemburg ), on nostanut                                          ( Asia T-93/96 )
13.6.1996 kanteen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa Euroopan parlamenttia                                            ( 96/C 233 /37 )
vastaan . Kantajan edustajina ovat asianajajat Jean-Noël
Louis, Thierry Demaseure ja Ariane Tornel , Bryssel , ja                              (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL, 1
rue Glesener .
                                                                    Catherine Presle, Berliini , on nostanut 14.6.1996 Euroopan
                                                                    yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio               kanteen Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämis
istuin
                                                                    keskusta ( Centre européen pour le développement de la
                                                                    formation professionnelle, jäljempänä ' Cedefop') vastaan .
— kumoaa parlamentin 22.8.1995 tekemän päätöksen ,                  Kantajan edustaja on asianajaja Frank Montag, asianajotoi
     jossa kantaja nimitetään palkkaluokkaan C 5 , ja               misto Deringer Tessin Herrmann & Sedemund, 13 Place des
                                                                    Barricades, Bryssel .
— velvoittaa vastaajan korvaaman oikeudenkäyntikulut .
                                                                    Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 istuin
Kantaja toteaa , että hän on tullut Euroopan parlamentin            — kumoaa Cedefopin              johtajan 22.5.1996    tekemän
palvelukseen vuonna 1980 , jolloin hän oli palkkaluokkan                  päätöksen,
D 3 virkamies ja hänet on myöhemmin ylennetty palkka
luokkaan D 2 ( vuonna 1982 ) ja sen jälkeen palkkaluokkaan
                                                                    — velvoittaa Cedefopin korvaamaan oikeudenkäyntiku
D 1 ( vuonna 1991 ). Kantaja osallistui avoimeen kilpailuun               lut .
 EP/ l 15/C, joka järjestettiin toimistoapulaisten varallaololu
 ettelon laatimiseksi ( palkkaluokat C 4 ja C 5 ) ja hänet
 kirjattiin kilpailussa menestyneistä hakijoista tehdyn luette      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
 lon kolmanneksi . Kantaja nimitettiin 22.8.1 995 tehdyllä
 päätöksellä palkkaluokkaan C 5 toimistoapulaisen virkaan .          Kantaja on Cedefopin virkamies, ja tämän toimielimen
 Kantaja riitauttaa tämän päätöksen , koska hän katsoo, että         toimipaikka siirrettiin 1.9.1995 Berliinistä Tessalonikiin .
 hänet olisi pitänyt nimittää palkkaluokkaan C 4 .                   Niiden toimenpiteiden nojalla, joiden avulla toimipaikan
                                                                     siirrossa voitiin ottaa sosiaalisia tekijöitä huomioon, sellai
 Kantaja tuo esille ensinnäkin, että sen yksikön erityistarpei      sille virkamiehille, jotka eivät voineet siirtyä Cedefopin
 den vuoksi , johon hänet oli nimitetty, palvelukseen oli            mukana Tessalonikiin henkilökohtaisista syistä, tarjottiin
 otettava sellainen hakija, joka pystyi toimimaan välittömäs        mahdollisuutta määräaikaiseen siirtoon . Myös kantaja


title: Asia T-159/01: Christopher Wilkinsonin 12.7.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 275/14                  FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       29.9.2001
Kantaja väittää lisäksi, että komissio oli soveltanut virheellisesti               –     päätöksen antaa tietoyhteiskunnan PO:n televiestin-
neuvoston asetusta N:o 1191/69 (1) kyseessä olevaan tilantee-                            nästä vastaavalle osastolle A ne internetin järjestä-
seen, ja ettei Combusilla ollut ”julkisiin palveluihin kuuluvia                          mistä ja hallinnointia koskevat tehtävät, joita valitta-
velvoitteita” eikä ”hintavelvoitteita”, ja ettei se tarjonnut palve-                     ja hoiti neuvonantajana
luita yleisölle. Asetusta ei tulisi soveltaa Combusiin eikä sille
myönnettyyn tukeen tulisi soveltaa asetuksen säännöksiä.                           –     päätöksen lakkauttaa hänen tehtävänsä neuvonanta-
                                                                                jana
Kyseisessä päätöksessä komissio on lähti siitä, että Combusille                    –     päätöksen siirtää hänet toiseen pääosastoon uudel-
myönnetty tuki muodosti rakenneuudistustuen. Kantaja väit-                               leenjärjestelyn perusteella
tää, ettei kyse ollut rakenneuudistustuesta, vaan toimintatuesta,
ja ettei kolmen myönnetyn tukitoimenpiteen osalta ole mis-
sään vaiheessa ollut olemassa rakennemuutossuunnitelmaa.                           –     päätöksen määrätä hänet väliaikaisesti tietoyhteis-
Ulkoapäin tulevan rahoituksen turvin on tuensaajan mahdollis-                            kunnan PO:n osaston A henkilökohtaiseksi neuvo-
ta suuntaviivojen mukaan olennaisesti käyttää omia varoja                                nantajaksi
rakenneuudistusohjelmaan. Kantajan mukaan näyttää ilmeisel-
tä, ettei Combus itse ole myöntänyt mitään avustusta.                        –     kumoaa kantajan 4. ja 19.12.2000 sekä 19.1.2001
                                                                                tekemien hallintovalitusten, jotka koskivat 1.12. tehtyjä
                                                                                päätöksiä, implisiittistä hylkäämistä koskevan päätöksen.
Kantaja väittää EY-perustamissopimuksen 73 artiklan osalta,
etteivät jäsenvaltiot tai komissio voi vedota tuohon säännök-                –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
seen oikeuttaakseen sillä tuen myöntämisen liikennetoiminnal-
le tai liikennetoimintatarkoituksiin, jos tuo tuki ei ole EY-
perustamissopimuksen 87 artiklan mukainen.
                                                                             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Lopuksi kantaja väittää, että komissio ei noudattanut yhdenver-
                                                                             –     Asiassa tehty ilmeinen arviointivirhe.
taisuusperiaatetta eikä suhteellisuusperiaatetta, eikä ollut otta-
nut huomioon perusteluvelvollisuutta ja tehnyt vakavan me-
nettelyvirheen muun muassa ottamalla päätöksensä perustelui-                 –     Kanteen kohteena olevien päätösten ilmeinen perustele-
den pohjaksi virheellisiä asiatietoja.                                             mattomuus.
                                                                             –     ”Peer Review’n” toteuttamisesta 26.7.2000 tehdyn pää-
(1) Neuvoston asetus (ETY) N:o 1191/69, annettu 26 päivänä kesä-                   töksen rikkominen, sellaisena kuin se on 13.9.2000
    kuuta 1969, julkisten palvelujen käsitteeseen rautatie-, maantie-              laaditussa pääjohtajien ja yksiköiden päälliköiden pääsih-
    ja sisävesiliikenteessä olennaisesti kuuluvia velvoitteita koskevista          teeristön muistiossa.
    jäsenvaltioiden toimenpiteistä.
                                                                             –     Huolenpitovelvollisuutta koskevan periaatteen loukkaa-
                                                                                minen.
                                                                             –     Henkilöstösääntöjen 7 artiklan 1 kohdan rikkominen.
Christopher Wilkinsonin 12.7.2001 Euroopan yhteisöjen
                komissiota vastaan nostama kanne
                            (Asia T-159/01)
                                                                             Juan Pérez Escanillan 17.7.2001 Euroopan yhteisöjen
                           (2001/C 275/28)                                                  komissiota vastaan nostama kanne
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                                    (Asia T-163/01)
                                                                                (2001/C 275/29)
Christopher Wilkinson, kotipaikka Bryssel, on nostanut
12.7.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                                           (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Marc-Albert Lucas.
                                                                             Juan Pérez Escanilla, kotipaikka Bryssel, on nostanut
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                   17.7.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                             tuomioistuimessa kanteen komissiota vastaan. Kantajan edus-
–      kumoaa seuraavat tietoyhteiskunnan PO:n pääjohtajan                   tajina ovat asianajajat Jean-Noël Louis ja Véronique Peere,
       1.12.2000 tekemät päätökset:                                          prosessiosoite Luxemburgissa.


title: Asia F-135/06: Kanne 27.11.2006 — Lafleur-Tighe v. komissio

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/87

         Kanne 27.11.2006 — Lafleur-Tighe v. komissio
   (Asia F-135/06)
   (2006/C 326/176)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Virgine Lafleur-Tighe (Makati, Filippiinit) (edustajat: asianajaja S. Rodrigues ja asianajaja C. Bernard-Glanz)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Nimittävän viranomaisen päätös, jolla kantaja on sinä päivänä, jona hänet on otettu palvelukseen sopimussuhteisena toimihenkilönä, luokiteltu palkkaluokkaan 13, palkkataso 1, ja joka ilmenee 22.12.2005 allekirjoitetusta palvelukseen ottamista koskevasta sopimuksesta, on kumottava.

               —

               Nimittävälle viranomaiselle on osoitettava riidanalaisen päätöksen kumoamisen seuraukset ja erityisesti se, että kantajan työkokemus on otettava huomioon vuodesta 1993 lukien eli siitä päivästä lukien, jolloin hän sai Bachelor-tutkintonsa ja kantaja on luokiteltava uudelleen palkkaluokkaan 14 takautuvasti 22.12.2005 lukien.

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja tuo esiin ensinnäkin, että nimittävä viranomainen on tehnyt ilmeisen arviointivirheen, kun se on vaatinut kantajaa esittämään sellaisen Bachelor-tutkintoaan koskevan vastaavuustodistuksen, joka oikeudelliselta kannalta vastaisi päätöstä, jonka Belgian ranskankielisen yhteisön hallitus on toimittanut hänelle hänen maisterintutkinnostaan.
   Toiseksi kantaja väittää, että nimittävä viranomainen on loukannut yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatetta, koska se ei ole hyväksynyt National Qualifications Authority of Irelandin antamaa mainittua tutkintoa koskevaa vastaavuustodistusta.


title: Asia T-529/08: Kanne 2.12.2008 — Diputación Foral de Álava v. komissio

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/47

         Kanne 2.12.2008 — Diputación Foral de Álava v. komissio
   (Asia T-529/08)
   (2009/C 32/90)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (edustajat: asianajajat I. Sáenz-Cortabarría Fernández ja M. Morales Isasi)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Euroopan yhteisöjen kilpailun pääosaston 2.10.2008 päivätty kirjelmä D/53778 (COMP/H4/NM/ed/D[2008]247) on kumottava siltä osin kuin siinä vaaditaan, että 11.7.2001 tehtyjen päätösten 2002/820/EY ja 2002/892/EY (rikkomismenettely 2007/2215) mukaisesti maksettaville koroille on laskettava koronkorko

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Nyt esillä olevassa asiassa riitautetaan päätös, jossa vastaaja katsoo tukiohjelmasta, jonka Espanja on toteuttanut myöntämällä Álavassa sijaitsevien yritysten tekemille investoinneille 45 prosentin verohyvityksen (päätös 2002/820/EY) ja valtiontukiohjelmasta, jonka Espanja on toteuttanut uusien yritysten hyväksi Álavassa (päätös 2002/892/EY) 11.7.2001 tehtyjen päätösten (1) täytäntöönpanomenettelyssä, että maksettaville koroille on laskettava koronkorko.
   Kantajan mielestä kyseessä oleva päätös muuttaa tosiasiallisesti yksiselitteisesti 11.7.2001 tehtyjä mainittuja päätöksiä, mikä merkitsee ilmeistä toimivallan väärinkäyttöä ja loukkaa hyvän hallinnon periaatetta. Tältä osin viitataan siihen, että koronkorko otettiin ensimmäisen kerran käyttöön Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta 21.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 (EUVL L 140, s. 1) 11 artiklan 2 kohdalla yhteisön oikeudessa. Tätä säännöstä ei siis voida ajallisesti soveltaa 11.7.2001 tehtyihin päätöksiin.
   Komission toteuttama mainittujen päätösten tosiasiallisen sisällön muuttaminen suhteessa sovellettavaan koronlaskentatapaan merkitsee lisäksi yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista, koska sillä asetetaan 11.7.2001 annettujen päätösten täytäntöönpanossa toimivaltaiset viranomaiset sekä näiden päätösten kohteena olevat yritykset eri asemaan kuin heinäkuussa 2001 tai sitä aikaisemmin tukien takaisinperinnästä tehtyjen päätösten kohteena olevat jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset (ja yritykset), joilta ei vaadita tukien takaisinperintämenettelyssä koronkoron soveltamista.
   Lopuksi komissio asettaa koronkorkoa vaatiessaan seuraamuksen, josta ei ole säädetty yhteisön oikeudessa.

      (1)  Kumpikin päätös on riitautettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa (vielä vireillä olevat asiat T-227/01, Diputación Foral de Álava ja Gobierno Vasco v. komissio, ja T-230/01, Diputación Foral de Álava ja Gobierno Vasco v. komissio).


title: Asia T-40/11: Kanne 24.1.2011 — Lan Airlines ja Lan Cargo v. komissio

text:
               12.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/27

         Kanne 24.1.2011 — Lan Airlines ja Lan Cargo v. komissio
   (Asia T-40/11)
   2011/C 80/52
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Lan Airlines ja Lan Cargo SA (Santiago, Chile) (edustajat: barrister B. Hartnett ja asianajaja O. Gseiss)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               On kumottava riidanalainen päätös kantajia koskevilta osin

               —

               vaihtoehtoisesti on alennettava kantajille määrätyn sakon määrää ja

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vaativat kanteellaan SEUT 263 artiklan mukaisesti tuomioistuinta kumoamaan kantajia koskevilta osin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 101 artiklan, ETA-sopimuksen 53 artiklan sekä Sveitsin liittovaltion ja Euroopan yhteisön lentoliikenteestä tekemän sopimuksen 8 artiklan soveltamisesta 9.11.2010 (asia COMP/39.258 — Lentorahti) tehdyn komission päätöksen.
   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi kuuteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantajat väittävät, että komissio ei osoittanut oikeudellisesti riittävällä tavalla, että kantajat olisivat osallistuneet yhtenä kokonaisuutena pidettävään ja jatkettuun kilpailusääntöjen rikkomiseen ja että se teki näin ollen oikeudellisen virheen SEUT 101 artiklaa soveltaessaan, sillä

                           —

                           komissio ei osoittanut, että Lan Cargo oli tietoinen tai että sen olisi pitänyt olla tietoinen kilpailua rajoittavan suunnitelman olemassaolosta;

                           —

                           komissio ei osoittanut, että Lan Cargon tarkoituksena oli omalla käyttäytymisellään osallistua tällaiseen kilpailua rajoittavaan suunnitelmaan; ja

                           —

                           komissio ei osoittanut, että Lan Cargo oli tietoinen tai että sen olisi pitänyt olla tietoinen turvallisuuslisää tai lisiä koskevia provisioita koskevista kilpailusääntöjen rikkomisista.

               2.

               Toisessa kanneperusteessaan kantajat väittävät, että komissio loukkasi kantajien puolustautumisoikeuksia, sillä:

                           —

                           komissio loukkasi kantajien puolustautumisoikeuksia tukeutuessaan sellaisiin todisteisiin, joita ei mainittu väitetiedoksiannossa;

                           —

                           komissio loukkasi kantajien puolustautumisoikeuksia tukeutuessaan sellaiseen todisteiden tulkintaan, jota ei ollut selvästi esitetty väitetiedoksiannossa;

                           —

                           komissio loukkasi kantajien puolustautumisoikeuksia esittäessään riidanalaisessa päätöksessä väitteitä, joihin kantajilla ei ollut ollut tilaisuutta ottaa kantaa.

               3.

               Kolmannessa kanneperusteessaan kantajat väittävät, että komissio loukkasi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, henkilökohtaista vastuuta koskevaa periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta kantajille määrätyn sakon määrää määrittäessään, sillä:

                           —

                           komission määrittelemä rikkomisen kesto ei vastannut sen toteamusta tietoisuudesta väitetyn kilpailua rajoittavan suunnitelman olemassaolosta ja tarkoituksesta osallistua kyseiseen suunnitelmaan;

                           —

                           komissio teki virheen sakon perusmäärää määrittäessään;

                           —

                           komission esittämä sakon perusmäärää koskeva laskelma ei kuvasta kantajien rajoitettua osallistumista väitettyyn rikkomiseen; ja

                           —

                           komission esittämä sakon perusmäärää koskeva laskelma ei kuvasta sitä seikkaa, että väitetty rikkominen ei kattanut kyseisten palvelujen hintaa kokonaisuudessaan.

               4.

               Neljännessä kanneperusteessaan kantajat väittävät, että komissio loukkasi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja laiminlöi perusteluvelvollisuutensa mukauttaessaan sakon perusmäärää lieventävien olosuhteiden perusteella, sillä:

                           —

                           komissio ei ottanut huomioon niitä erittäin merkittäviä eroja, joita kantajien osallistumisasteen ja muiden lentoyhtiöiden merkittävästi korkeamman osallistumisasteen välillä oli; ja

                           —

                           komissio ei perustellut objektiivisesti sitä, että se kohteli samalla tavalla eri lentoyhtiöitä huolimatta siitä, että näiden tilanteet poikkesivat merkittävästi toisistaan.

               5.

               Viidennessä kanneperusteessaan kantajat väittävät, että komissio ei esittänyt perusteluja sille, että se sulki 11 niistä yrityksistä, joille väitetiedoksianto oli osoitettu, pois riidanalaisesta päätöksestä, toteamukselleen, jonka mukaan valittajat olivat syyllistyneet yhtenä kokonaisuutena pidettävään ja jatkettuun rikkomiseen, eikä määrättävää sakkoa koskevalle laskelmalleen, sillä:

                           —

                           komissio ei esittänyt perusteluja sille, että se jätti 11 sellaista lentoliikenteenharjoittajaa, joille se oli väitetiedoksiantonsa osoittanut, riidanalaisen päätöksen ulkopuolelle;

                           —

                           komissio ei esittänyt päättelyään niiden tuomioistuimen edellyttämien rikkomisen osatekijöiden osalta, joiden perusteella kantajan voidaan katsoa osallistuneen yhtenä kokonaisuutena pidettävään ja jatkettuun kilpailusääntöjen rikkomiseen; ja

                           —

                           komissio ei esittänyt kantajille riidanalaisen päätöksen 5 artiklassa määrätyn sakon määrittämistä koskevaa päättelyään.

               6.

               Kuudennessa kanneperusteessaan kantajat väittävät, että komissio loukkasi kantajien oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin ja rikkoi siten Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklaa, sillä:

                           —

                           kantajilta evättiin oikeus kuulustella ja ristikuulustella todistajia;

                           —

                           kantajilta evättiin oikeus ottaa kantaa niille määrättyä sakkoa koskevaan laskelmaan;

                           —

                           sakko määrättiin sellaisen suullisen käsittelyn jälkeen, joka ei ollut julkinen ja johon päätöksentekijä ei osallistunut; ja

                           —

                           riidanalaisen päätöksen teki hallintoelin eikä lainkäyttöelimellä ole toimivaltaa tutkia sitä uudelleen kaikilta osin.


title: Asia C-20/01: Euroopan yhteisöjen komission 16.1.2001 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
24.2.2001                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 61/11
Euroopan yhteisöjen komission 16.1.2001 Saksan liittota-                 Euroopan yhteisöjen komission 23.1.2001 Ranskan tasa-
                savaltaa vastaan nostama kanne                                            valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-26/01)
                            (Asia C-20/01)
                                                                                (2001/C 61/19)
                            (2001/C 61/18)
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.1.2001 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.1.2001 Euroo-                vastaan. Kantajan asiamies on G. Bercheid, prosessiosoite
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-            Luxemburgissa.
taa vastaan. Kantajan edustajana on komission oikeudellisen
yksikön virkamies Josef Christian Schieferer, prosessiosoite
Luxemburgissa c/o komission oikeudellisen yksikön virkamies              Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner C 254, Kirchberg,                tuin
Luxemburg.
                                                                         –     toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut koriste-
                                                                               kasvien lisäysaineiston pitämisestä kaupan 20 päivänä
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                   heinäkuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin
                                                                               98/56/EY (1) ja erityisesti sen 19 artiklan mukaisia velvoit-
                                                                               teitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa
1)    toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut                   kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
      julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekome-                  asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, ja
      nettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta
      1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY (1)
      8 artiklan sekä 15 artiklan 2 kohdan ja 16 artiklan                –     velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
      1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska Bockhornin                       tikulut.
      kunnan jätevedenkäsittelysopimuksesta ei ole tiedotettu
      eikä hankintamenettelyn lopputuloksesta ilmoitettu Eu-
      roopan yhteisöjen virallisen lehden S-sarjassa, ja                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
2)    velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeuden-            EY 10 artiklassa ja EY 249 artiklassa, jotka ovat pakottavia,
      käyntikulut.                                                       jäsenvaltiot velvoitetaan toteuttamaan toimenpiteet, jotka ovat
                                                                         tarpeen niille osoitettujen direktiivien täytäntöönpanemiseksi
                                                                         niiden sisäisessä oikeusjärjestyksessä, direktiivissä asetetussa
                                                                         määräajassa. Tämä direktiivin 19 artiklassa asetettu määräaika
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      päättyi 1.7.1999.
                                                                         (1) EYVL L 226, 13.8.1998, s. 16.
Saksan hallitus myöntää, että Bockhornin kunnan jätevedenkä-
sittelysopimuksesta olisi direktiivin 92/50/ETY mukaisesti pitä-
nyt tiedottaa Euroopan laajuisesti; konkreettinen sopimusrik-
komus ei kuitenkaan poistu sillä, että osavaltion hallituksen
alemmille viranomaisille antaman määräyksen kautta asianmu-
kaisesti varmistetaan, että osavaltion sopijapaikkakunnat nou-
dattavat tarkoin eurooppaoikeudellisia hankintasäännöksiä.
Pikemminkin Bockhornin kunta rikkoo EY-oikeutta vastaan
edelleen siinä, että se pitää kiinni jätevesisopimuksesta ja
soveltaa sitä niin kuin ennenkin. Koska tällöin direktiivin              Euroopan yhteisöjen komission 23.1.2001 Luxemburgin
vastainen tilanne jatkuu, on kiistatonta, ettei vastaaja ole                       suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
perustellussa lausunnossa asetetussa määräajassa toteuttanut
tarvittavia kansallisia toimia direktiivin noudattamiseksi.
                                                                                (Asia C-27/01)
                                                                                (2001/C 61/20)
(1) EYVL 1992, L 209, s. 1.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.1.2001 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-
                                                                         herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamies on G. Bercheid,
                                                                         prosessiosoite Luxemburgissa.


title: Asia T-404/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.7.2014 – NIIT Insurance Technologies v. SMHV (SUBSCRIBE) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin SUBSCRIBE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta — Yhdenvertainen kohtelu — SEUT 56 artikla)

text:
               1.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 292/44

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.7.2014 – NIIT Insurance Technologies v. SMHV (SUBSCRIBE)
   (Asia T-404/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin SUBSCRIBE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Yhdenvertainen kohtelu - SEUT 56 artikla))
   2014/C 292/54
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: NIIT Insurance Technologies Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja M. Wirtz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Schifko)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n viidennen valituslautakunnan 4.6.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 1308/2012-5), joka koskee hakemusta sanamerkin SUBSCRIBE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               NIIT Insurance Technologies Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 274, 21.9.2013.


title: Asia C-70/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 24.11.2011 (Cour d’appel de Bruxellesin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Scarlet Extended SA v. Société belge des auteurs compositeurs et éditeurs SCRL (SABAM) (Tietoyhteiskunta — Tekijänoikeus — Internet — Vertaisverkko-ohjelmistot — Internetyhteyden tarjoajat — Sähköisten viestien suodatusjärjestelmän käyttöönotto tekijänoikeutta loukkaavien tiedostojen vaihdon estämiseksi — Yleistä velvollisuutta valvoa siirrettyjä tietoja ei ole)

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/6

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 24.11.2011 (Cour d’appel de Bruxellesin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Scarlet Extended SA v. Société belge des auteurs compositeurs et éditeurs SCRL (SABAM)
      (Asia C-70/10) (1)

      (Tietoyhteiskunta - Tekijänoikeus - Internet - Vertaisverkko-ohjelmistot - Internetyhteyden tarjoajat - Sähköisten viestien suodatusjärjestelmän käyttöönotto tekijänoikeutta loukkaavien tiedostojen vaihdon estämiseksi - Yleistä velvollisuutta valvoa siirrettyjä tietoja ei ole)
      (2012/C 25/10)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Cour d’appel de Bruxelles

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Scarlet Extended SA

         Vastaaja: Société belge des auteurs compositeurs et éditeurs SCRL (SABAM)

         Muut osapuolet: Belgian Entertainment Association Video ASBL (BEA Video), Belgian Entertainment Association Music ASBL (BEA Music) ja Internet Service Provider Association ASBL (ISPA)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Ennakkoratkaisupyyntö — Cour d’appel de Bruxelles — Seuraavien direktiivien tulkinta: — Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY (EYVL L 167, s. 10), — Teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/48/EY (EYVL L 157, s. 45), — Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24.10.1995 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/CE (EYVL L 281, s. 31), — Tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista (”Direktiivi sähköisestä kaupankäynnistä”) 8.6.2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/31/EY (EYVL L 178, s. 1), — Henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi) 12.7.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/58/EY (EYVL L 201, s. 37) — Internetin välityksellä kulkevien tietojen käsittely — Verkkoyhteyden tarjoajien ennakoivassa tarkoituksessa käyttöön ottama yleinen sähköisen viestinnän suodatusjärjestelmä sellaisten kuluttajien tunnistamiseksi, joiden oletetaan käyttävän tiedostoja, joilla loukataan tekijänoikeuksia tai lähioikeuksia — Suhteellisuusperiaatteen soveltaminen viran puolesta kansallisessa tuomioistuimessa — Yleissopimus ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi — Oikeus nauttia yksityiselämän kunnioitusta — Oikeus sananvapauteen

         Tuomiolauselma

      Kyseessä olevia direktiivejä, jotka ovat

                  —

                  tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista 8.6.2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/31/EY (direktiivi sähköisestä kaupankäynnistä)

                  —

                  tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY

                  —

                  teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/48/EY

                  —

                  yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24.10.1995 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY ja

                  —

                  henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla 12.7.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/58/EY (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi),
                  luettuina yhdessä ja tulkittuina niiden vaatimusten valossa, joita asiaa koskevien perusoikeuksien suojaamisesta aiheutuu, on tulkittava niin, että ne ovat esteenä sille, että internetyhteyden tarjoaja määrätään ottamaan käyttöön suodatusjärjestelmä

                  —

                  joka koskee kaikkia sen palveluiden kautta kulkevia sähköisiä viestejä ja erityisesti vertaisverkko-ohjelmistojen kautta kulkevia viestejä

                  —

                  jota sovelletaan erotuksetta koko sen asiakaskuntaan

                  —

                  jota sovelletaan ennakolta

                  —

                  joka toteutetaan täysin internetyhteyden tarjoajan omalla kustannuksella ja

                  —

                  jolle ei ole asetettu ajallista rajoitusta
                  ja joka pystyy tunnistamaan internetyhteyden tarjoajan verkosta sellaisten sähköisten tiedostojen liikenteen, jotka sisältävät musiikkiteoksen, elokuvateoksen tai audiovisuaalisen teoksen, jota koskevien immateriaalioikeuksien haltija määräystä vaatinut väittää olevansa, sellaisten tiedostojen siirron estämiseksi, joiden vaihtaminen loukkaa tekijänoikeutta.

         (1)  EUVL C 113, 1.5.2010.


title: Asia T-118/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.2.2013 — Acron v. neuvosto (Polkumyynti — Venäjältä peräisin olevan urean ja ammoniumnitraatin liuosseoksen tuonti — Uuden viejän perusteella esitetty tarkasteluvaatimus — Normaaliarvo — Vientihinta — Asetuksen (EY) N:o 384/96 1 ja 2 artikla sekä 11 artiklan 4 ja 9 kohta (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 1225/2009 1 ja 2 artikla sekä 11 artiklan 4 ja 9 kohta))

text:
               6.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 101/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.2.2013 — Acron v. neuvosto
   (Asia T-118/10) (1)

   (Polkumyynti - Venäjältä peräisin olevan urean ja ammoniumnitraatin liuosseoksen tuonti - Uuden viejän perusteella esitetty tarkasteluvaatimus - Normaaliarvo - Vientihinta - Asetuksen (EY) N:o 384/96 1 ja 2 artikla sekä 11 artiklan 4 ja 9 kohta (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 1225/2009 1 ja 2 artikla sekä 11 artiklan 4 ja 9 kohta))
   2013/C 101/35
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Acron OAO (Veliki Novgorod, Venäjä) (edustajat: asianajajat B. Evtimov ja D. O’Keeffe)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: J.-P. Hix ja B. Driessen, avustajinaan asianajaja G. Berrisch ja barrister N. Chesaites)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: H. van Vliet ja C. Clyne) ja Fertilizers Europe (Bryssel, Belgia) (edustaja: solicitor B. O’Connor)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta muun muassa Venäjältä peräisin olevan urean ja ammoniumnitraatin liuosseoksen tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 1911/2006 muuttamisesta 18.12.2009 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1251/2009 (EUVL L 338, s. 5) kumoaminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Acron OAO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston ja Fertilizers Europen oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 113, 1.5.2010.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 29 päivänä huhtikuuta 1999, asiassa T-78/98, Unione provinciale degli agricoltori di Firenze ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kumoamiskanne - Asetus (EY) N:o 644/98 - Maantieteellisen merkinnän rekisteröinti - "Toscano"-oliiviöljy - Oikeussuojaintressi - Tutkimatta jättäminen)

text:
C 246/30               FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       28.8.1999
       –    15.12.1989 tehdyn neljännen Lomén sopimuksen 8                 YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
            pöytäkirjan 5 artiklan 4 kohdan mukaisen vakuushin-                              MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
            nan laskun tai nousun mukaisesti.
                                                                                29 päivänä huhtikuuta 1999,
       Tämän määräyksen antamispäivänä vallinnut interventioh-
       inta tai vakuushinta on vertailukohta vakuuden määrän
       laskemiselle tai nostamiselle.
                                                                           asiassa T-78/98, Unione provinciale degli agricoltori di
                                                                              Firenze ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
   –   asetetun vakuuden kokonaismäärä palautetaan yhteisölle, jos
       yhteisöjen tuomioistuin tulee asiassa C-17/98 antamassaan
       tuomiossa toteamaan kuuden kuukauden kuluessa tämän
       määräyksen antamispäivästä, että 108 b artikla on pätevä,           (Kumoamiskanne – Asetus (EY) N:o 644/98 – Maantieteelli-
                                                                           sen merkinnän rekisteröinti – ”Toscano”-oliiviöljy – Oikeus-
                                                                                suojaintressi – Tutkimatta jättäminen)
   –   määrätyn välitoimen voimassaoloaikana Emesa Sugar (Free
       Zone) ei voi esittäää eräiden CN-koodeihin 1701, 1702,
       1703 ja 1704 kuuluvien tuotteiden tuontitodistusten
       myöntämistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä                                         (1999/C 246/61)
       AKT/MMA-alkuperän kasautumisen vuoksi 17 päivänä
       joulukuuta 1997 annetun komission asetuksen (EY) N:o
       2553/97 mukaista tuontitodistusta.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
3) Jos yhteisöjen tuomioistuin antaa tuomion asiassa C-17/98
   kuuden kuukauden kuluessa tämän määräyksen antamispäivästä:
                                                                           Asiassa T-78/98, Unione provinciale degli agricoltori di Firen-
                                                                           ze, kotipaikka Firenze (Italia), Unione pratese degli agricoltori,
   –   käsiteltävänä oleva välitoimimenttely (T-44/98 R II) aloite-        kotipaikka Prato (Italia), Consorzio Produttori dell’olio tipico
       taan uudelleen, jos yhteisöjen tuomioistuin ei katso päätöksen      di oliva della provincia di Firenze, kotipaikka Firenze, Frances-
       108 b artiklaa pätemättömäksi ja asianosaisia kehotetaan            co Miari Fulcis, kotipaikka Fiesole (Italia), Bonaccorso Gondi,
       esittämään huomautuksensa yhteisöjen tuomioistuimen tuo-            kotipaikka Pontassieve (Italia), Simone Giannozzi, kotipaikka
       mion johdosta. Nyt kyseessä olevaa menettelyä seuraavat             Barberino Val d’Elsa (Italia) ja Antonio Morino, kotipaikka
       toimet, joista välitoimista päättävä tuomioistuin päättää,          Bagno a Ripoli (Italia), edustajanaan asianajaja Vittorio Chierro-
       sisältyvät uuteen määräykseen, ja Emesa Sugar (Free Zone)           ni, Firenze, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
       NV voi jatkaa sille FOB–toimitetun sokerin tuontia yh-              Franco Colussi, 36 rue de Wilz, vastaan Euroopan yhteisöjen
       teisöön ennen yhteisöjen tuomioistuimen tuomion anto-               komissio (asiamiehinään José Luis Iglesias ja Eugenio de
       päivää 1) 7 500 tonnin rajoissa, ii) kuuden kuukauden               March), jossa kantajat vaativat yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
       kuluessa tämän määräyksen antamispäivästä ja iii) määräy-           asteen tuomioistuinta kumoamaan neuvoston asetuksen (ETY)
       sosan 2 kohdassa esitettyjen edellytysten mukaisesti,               N:o 2081/92 17 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesta
                                                                           maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten rekiste-
                                                                           röinnistä annetun asetuksen (EY) N:o 1107/96 liitteen täydent-
   –   kyseinen määräys on voimassa kuuden kuukauden ajanjak-              ämisestä 20 päivänä maaliskuuta 1998 annetun komission
       son loppuun, mikäli yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että            asetuksen (EY) N:o 644/98 (EYVL L 87, s. 8), siltä osin kuin se
       päätöksen 108 a artikla on pätemätön ja jos ensimmäisen             koskee ”Toscano”-merkinnän rekisteröimistä suojatuksi maan-
       oikeusasteen tuomioistuin ei ole ratkaissut pääasiaa (T-            tieteelliseksi merkinnäksi ylimääräisiä mantieteellisiä mer-
       44/98).                                                             kintöjä koskevan eritelmän perusteella, ensimmäisen oikeusas-
                                                                           teen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                           nossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit J. Pirrung ja
                                                                           M. Vilaras, kirjaaja: H. Jung, on antanut 29.4.1999 määräyksen,
4) mikäli yhteisöjen tuomioistuin ei anna tuomiota asiassa C-              jonka määräysosa on seuraava:
   17/98 ennen tässä määräyksessä tarkoitettua ensimmäistä
   kuuden kuukauden ajanjaksoa, merentakaisista maista ja alueilta
   peräisin olevan sokerin tuontiin annetaan lupa uudeksi ajanjak-         1) Kanne jätetään tutkimatta.
   soksi määräyksellä, jota Emesa Sugar (Free Zone) NV on
   pyydettävä välitoimista päättävältä tuomioistuimelta kaksi kuu-
   kautta ennen ensimmäisen kuuden kuukauden ajanjakson päätty-            2) Kantajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
   mistä.
5) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                             (1) EYVL C 234, 25.7.1998.